Yksityisessä vanhustenhoidossa paljastuneet karut käytännöt ovat järkyttäneet suomalaisia viime päivinä.

Vastuuta on työnnetty myös kunnille, jotka hankkivat vanhustenhoitopalveluja myös ulkopuolelta.

Esimerkiksi päämininisteri Juha Sipilä (kesk.) sanoi Ylellä Pääministerin haastattelutunnilla sunnuntaina, että kuntien on oltava äärimmäisen huolellisia ulkoistuksissa.

Kysyimme Kuntaliitolta, ovatko kunnat liian höveleitä ostaessaan vanhustenhoitoa yksityisiltä yrityksiltä.

1) Miten kunnissa varmistetaan se, että vanhustenhoito ostetaan yritykseltä, joka hoitaa asiat hyvin, sosiaali- ja terveysasioiden johtaja Tarja Myllärinen Kuntaliitosta?

– Kunta tekee lain määräyksiä noudattaen hankintamenettelyn ja on asettanut hankinnalle tietyt kriteerit. Tärkein vaihe on tarjouspyyntö. Siinä täytyy kuvata se, mitä palvelulta edellytetään. Tietyin edellytyksin on mahdollista sulkea sellaiset yritykset pois kilpailusta, jos arvioidaan, ettei niillä ole mahdollisuuksia tuottaa palveluja. Yrityksellä saattaa olla esimerkiksi vakavia taloudellisia vaikeuksia.

2) Jos yrityksellä tiedetään ennakkoon olevan huono maine, otetaanko se silti huomioon hankintavaiheessa?

– Tarjouskilpailuvaiheessa voidaan yritys sulkea pois tietyin edellytyksin. Maineen huonous ei ole riittävä syy, mutta esimerkiksi väärien tietojen antaminen voi olla.

3) Miten kunta pitää oston jälkeen silmällä sitä, että yritys hoitaa tehtävänsä kuten kuuluu?

– Kun palveluntuottaja on valittu, tehdään sopimus ja valvotaan sitä. Sopimusaika voi olla jopa 10–15 vuotta eli valvonta-aika on pitkä. Kunnan täytyy olla tietoinen siitä, vastaako tuote ostettua ja täyttääkö vaaditut kriteerit.

Ei voi ajatella, että joku olisi vahtimassa jokaista vuoronvaihtoa. Sehän veisi aivan absurdiin yhteiskuntaan. Tarja Myllärinen, sosiaali- ja terveysasioiden johtaja, Kuntaliitto

– Aluehallintovirasto hyväksyy luvanvaraiset yksiköt, joita ympärivuorokautiset vanhusten hoivakodit ovat. Avi varmistaa alkuvaiheessa muun muassa, että henkilöstöä on riittävästi ja se on oikealla tavalla koulutettu. Sen jälkeen kunnalla on velvollisuus valvoa omalla alueellaan toimivia yksityisiä yrityksiä.

– Asiakaspalautetta kerätään ja erilaisia palautteen kokoamisen tapoja kehitetään sekä julkisella että yksityisellä. Palautteen antamisen kulttuuri ei kuitenkaan vielä ole kehittynyt: mitä huonokuntoisempi ja iäkkäämpi henkilö on, sitä useammin ollaan tyytyväisiä siihen, mitä saadaan. Muutosta kuitenkin on: esimerkiksi asiakasraadit tekevät tuloaan.

4) Kummalla on mielestänne suurempi vastuu toiminnasta: palvelun ostavalla kunnalla vai yksityisellä yrityksellä?

– Tietysti kunta, joka ostaa palveluita, vaatii, että palvelu täyttää ne kriteerit, joita sille on asetettu. Sopimuksella sitoudutaan niihin. Jos jotakin sovitaan, näin toimitaan. Kunnalla on vastuu valvonnasta, ja sen on oltava skarppina, että sopimusehtoja todella noudatetaan. Ei tietenkään voi ajatella, että joku olisi vahtimassa jokaista vuoronvaihtoa. Sehän veisi aivan absurdiin yhteiskuntaan.

– Yrityksen pitää tehdä myös omavalvontaa. Omavalvontasuunnitelman on oltava nähtävillä toimintayksikössä tai palvelun järjestäjä kokoaa ne kaiken kansan nähtäväksi.

5) Paljon on puhuttu siitä, katsotaanko kilpailutuksessa vain hintaa. Ostavatko kunnat aina vain halvinta?

– Silloin kun hankintakriteerit laaditaan, kirjoitetaan auki, mitä ollaan ostamassa. Siihen sisältyy aina vähintään minimilaatu eli kaikkien tarjoajien täytyy täyttää ainakin tietyt asiat. Minimikin on hyvää suomalaista tasoa olevaa ikääntyneiden hoitoa.

– Toki käytettävissä oleva rahamäärä ohjaa, mutta rahamäärällä vaaditaan niin korkeaa laatua kuin on mahdollista.

– Kuntien talous on tiukilla ja sote-kustannukset ovat kasvaneet. Palvelujen kysyntä kasvaa aivan hirmuisesti. Vuodesta 2000 vuoteen 2017 Suomeen on tullut 68 000 yli 85-vuotiasta lisää. Eli meidän on hoidettava hirmuisen paljon enemmän hyvin iäkkäitä.

– Kuntien peruspalveluiden valtionosuutta on leikattu eri syistä ja sen kumulatiiviset vaikutukset vuodesta 2012 vuoteen 2019 ovat olleet 2,3 miljardia.

6) Keskustelussa on noussut esiin se, osaavatko kunnat kilpailuttaa. Millä tasolla on kuntien osto-osaaminen?

– Osaaminen on vaihtelevaa. Palvelujen ostaminen vaatii erityisen paljon osaamista. Hyvän hoidon hankkiminen on vaikeaa. Kunnat tekevät paljon yhteistyötä ja ovat perustaneet yhteisiä hankintaorganisaatioita. Jos kilpailuttaa harvoin, osaamista ei ehdi kertyä.

7) Ovatko kunnat kilpailutuksissaan liian löperöitä?

– Aiemmin sote-alan yksityiset yritykset olivat usein pieniä, yhden tai kahden naisen yrityksiä. Osapuolet tunsivat usein toisensa ja toiminta perustui korkeaan luottamukseen. Kun paiskattiin kättä päälle, siitä pidettiin kiinni.

– Sittemmin suuret kansainväliset yritykset ovat ostaneet näitä pieniä yrityksiä. Sopimuskumppaniksi tulee suuri kansainvälinen yhtiö, jolla on juridista ja taloudellista osaamista. Jos sopimuksia ei ole päivitetty tai kilpailutettu uudelleen, sopimus on voinut olla sen sisältöinen, että siellä on mahdollisia porsaanreikiä. Tämä voi aiheuttaa sen, että jätetään jokin asia hoitamatta, koska sitä ei edellytetä.

Lisää aiheesta:

Hallituksen luottamus puntarissa – kaikki oppositiopuolueet jättävät välikysymyksen vanhustenhoidosta

Hymynaamoja hoivakodeille? Viranomaiset suunnittelevat julkista rekisteriä, josta voi tarkistaa sotepalveluiden laadun

Oppositio vaati hallitukselta hoitajamitoitusta – "Jos kokoomus on ainoa vastustaja, jättäkää heidät yksin"

Keskustakin vaatii nyt hoitajamitoitusta lakiin, SDP riemastui: "Eiköhän sovita asia, Petteri Orpo?" – Orpo: "Desimaalit ovat lillukanvarsia"

Ylen haastattelemat työntekijät: Esperi Care uhkailee ja vaientaa hoitajia – epäkohdista puhuva joutuu vaikeuksiin

Hoivajättien työntekijät häviävät palkkavertailun kunnille – "Vanhustenhoidon vetovoimaa vähentää myös hoitajille sälytetty siivous ja pyykkäys"

Tuore kysely paljastaa karun arjen Attendolla: Potilas jää kuoleman hetkellä yksin, turvallisuus vaarantuu kiireen takia, aika kuluu siivouksessa

Ylen selvitys: Vanhusten ravitsemus oli retuperällä Mehiläisen hoivakodissa – letkuruokinnassa ollut asukas ei saanut ravintoa 18 tuntiin