DIICOT secretizează numele procurorului care a clasat, fără să cerceteze, dosarul generalilor SRI, M.A.I. și al fratelui șefului SIE, recunoscuți de minorele abuzate sexual la ”Shanghai”! Răspunsul oficial al DIICOT către ziar: ”Informația nu e de interes public fiind exceptată de la accesul liber al cetățenilor”

vineri, 9 martie 2018, 7:06

Ironia destinului face ca Daniel Horodniceanu, șeful DIICOT, să ceară el însuși, chiar în aceste zile, dreptul de a nu fi cercetat în secret în dosarul DNA unde apare numele său.

Și are absolută dreptate!

Nimeni nu poate fi investigat, acuzat și judecat în secret.

Și tocmai de aceea numele procurorului DIICOT care a clasat cazul ”protectorilor” chinezilor nu poate fi secret față de public, așa cum pretinde Parchetul condus de Daniel Horodniceanu.

Dovadă și faptul că publicul cunoaște numele Olga Vrânceanu, procurorul care a întocmit primul dosar ”Shanghai”.

Ea sau altcineva a închis, fără ca măcar să-i audieze, cazul ofițerilor pe care-i fișaseră DIICOT, SRI și MAI?

În ciuda refuzului DIICOT, ziarul va apela la toate formele legale pentru ca numele care a clasat dosarul să ajungă la public, cel care îl plătește și pentru care muncește procurorul.

Investigație de Mirela Neag, Răzvan Luțac și Cătălin Tolontan

O bandă coruptă de polițiști, agenți de informații, procurori și comisari de Gardă Financiară a fost prinsă în decembrie 2004 de către DIICOT când proteja o rețea chinezească de prostituție de minore.

20.000 – 30.000 de dolari plăteau chinezii care tranzitau România spre Europa, via Italia și Grecia

Sexul era pentru plăcere, banii adevărați se făceau din traficul de persoane.

Epicentrul afacerii chinezești se afla în Restaurantul Shanghai, pe strada Ion Minulescu nr. 38, sectorul 3, București.

Iar Ambasada Chinei nu era străină.

”Persoane din Ambasada Chinei frecventau ”Shanghai” și salonul de masaj”

”Persoane importante din comunitatea chineză, unele din Ambasada Chinei, frecventau restaurantul și salonul de masaj, de fapt un paravan pentru prostituția infantilă și traficul transfrontalier de persoane”, acuză DIICOT în rechizitoriul întocmit pentru procesul public care a durat până în 2009.

”Martorii au declarat că ofițerii superiori de poliție și din alte instituții erau duși, ca să nu fie văzuți, nu la ”Shanghai”, ci în apartamentul unde îi așteptau fetele. Acești înalți funcționari erau conduși cu mașina de capul rețelei, chinezul Mihai” Rechizitoriul DIICOT din dosarul 719/D/P/2005

Documentarea cazului, de la primele semnale transmise de ofițerii de la Oficiul pentru Străini din MAI, a durat ani de zile.

Scene de sex filmate pentru șantaj

Numai la filaje, interceptarea convorbirilor și fișarea ofițerilor care frecventau ”Shanghai” s-a muncit mai bine de 6 luni.

SRI, poliția și DIICOT au lucrat umăr la umăr, urmărindu-și colegii de sub influența mafioților chinezi.

Au fost folosiți și oameni sub acoperire.

Fetele sechestrate în apartamente cu gratii la ferestre și folosite ca marfă sexuală au fost convinse să depună mărturie împotriva polițiștilor și ofițerilor de informații cu care chinezii le obligau să se culce.

Victimele din dosarul Shanghai, recunoscând mai mulți ofițeri pe fișele puse la dispoziție de procurori

”Mihai” și partenerii săi chinezi aveau obiceiul de a filma unele dintre scenele de sex pentru șantaj.

La final, procurorul DIICOT Olga Vrânceanu a recomandat disjungerea cazului și continuarea cercetărilor împotriva ofițerilor monitorizați ”pentru eventuale acte de corupție”.

Lucru care nu s-a mai făcut niciodată!

Parchetul General confirmă

Acum o lună, după ce Gazeta Sporturilor a descoperit dosarul, care e public la Tribunalul București, procurorul general Augustin Lazăr a dispus ”efectuarea de verificări la DIICOT – Structura Centrală”.

Concluziile verificărilor, comunicate publicului de către procurorul general au fost:

Ceea ce a publicat ziarul este integral autentic, sunt informații publice din dosarul de la tribunal. Ofițerii nu au fost cercetați pentru că DIICOT a clasat cazul disjuns, fără să adune probe suplimentare și fără să audieze pe nimeni! Luând act de clasarea ”în orb” a dosarului ofițerilor protectori, procurorul general Augustin Lazăr a cerut înaintarea cazului către Inspecția Judiciară de la CSM ”cu privire la posibila săvârșire în acest context a unor abateri disciplinare sau încălcări ale Codului Deontologic al judecătorilor și procurorilor”.

Gazeta Sporturilor a solicitat conducerii DIICOT să comunice cine este procurorul care a clasat cazul.

Iar Parchetul condus de Daniel Horodniceanu a refuzat.

Cum să fie secret numele unui magistrat care acuză în numele interesului public?

DIICOT susține că informația cerută de ziar intră la ”protecția datelor personale” și ”se exceptează de la accesul liber al cetățenilor”.

Puteți citi la final răspunsul integral al Parchetului de luptă împotriva crimei organizate. Explicația DIICOT este unică în argumentația juridică din România.

Numele procurorului de caz nu este, în niciun stat democratic, un secret.

Că nu a cerut nimeni numărul telefonului mobil al procurorului, ci doar numele!

Iar numele magistratului este public tocmai pentru că procurorul acuză în numele interesului public, după cum e limpede începând cu prevederile Constituției, continuând cu Legea 304/2004, a organizării judiciare, și până la numele ministerului sub care este DIICOT: Ministerul Public.

Procese închise, justiție secretă

Dacă numele procurorului de caz ar fi secret, atunci și numele procurorului de ședință trebuie ținut secret.

Ca și numele judecătorilor.

Probele însele dintr-un dosar ar trebui integral secretizate.

Conform logicii DIICOT, simplul nume e o dată personală, de nedeconspirat.

Orice informație despre o persoană care ocupă o funcție publică poate fi secretizată.

Și, mai grav, justiția însăși va deveni secretă.

În distopia imaginată de Daniel Horodniceanu, e cazul ca tot procesul să fie nepublic.

Asta pentru că în dosar și în fața instanței sunt înscriși și vin oameni cu nume, fapte și informații care deși sunt publice nu pot fi publice, conform răspunsului monumental al DIICOT: ”Prin informație cu privire la datele personale se înțelege orice informație privind o persoană fizică sau identificabilă, astfel că informația nu se încadrează la categoria informațiilor de interes public”.

14 ofițeri, procurori și angajați ai Gărzii Financiare au fost fișați de procurori în dosarul Shanghai

Horodniceanu vrea pentru sine transparență și pentru agresorii victimelor chinezilor, secret deplin

Ironia sorții face ca, tocmai în aceste zile, procurorul Daniel Horodniceanu, șeful DIICOT, să facă el însuși apel la dreptul oricărui cetățean de a fi cercetat nu în secret, ci în cunoștință de cauză.

E dreptul persoanei de a ști cine e procurorul care îl cercetează și ce probe sunt strânse împotriva lui.

Numele lui Daniel Horodniceanu apare într-un dosar DNA, într-un context deocamdată neclar.

”Vreau să văd dosarul, apoi vreau să am o opinie. În cursul acestei săptămâni sau al celei viitoare să mă duc să îl văd”, spune șeful DIICOT, într-un demers absolut legitim.

Să se grăbească!

Chiar dacă e dreptul lui de a nu fi cercetat în secret și, apoi, de a fi eventual judecat într-un proces deschis, cu probele pe masă, nu într-o curte ocultă, să se grăbească!

Pentru că dacă toate Parchetele vor secretiza ceea ce e public, atunci Daniel Horodniceanu nu va ști nici cine îl investighează, nici de ce.

În final, va fi judecat în secretul pe care îl recomandă atunci când e vorba de reclamațiile fetelor de 14-17 ani, abuzate sexual la ”Shanghai” de mafioții chinezi și de ofițerii lor protectori.

CUPRINS: Toate capitolele din investigația GSP în cazul „Shanghai”