Mă gândesc cum i-o fi sunat telefonul azi-noapte omului de social media al lui Liviu Dragnea.

3 A.M

Liviu: Liviu sunt. Mai înjura ăia?

Omul: ..

Liviu: -Mă! Înjura sau nu?

Omul (cu voce moale-exasperată): Da, șefu’!

Liviu: Ce zic?

Omul: Șefu’…

Liniște. Pe fundal se aude încet un cântec: Hai, hai cu trăsioara, până-n deal la Mărioara

Liviu (ferm): Zi, mă!

Omul: Vă defăimează, șefu’!

Liviu: Bă, tu faci mișto de mine?

Omul: Nu șefu’!

Liviu trântește telefonul.

4AM

Liviu: Bă…

Omul: Da, șefu’, tot așa.

Liviu: La ora asta? Da’ ce sunt? Moroi? Vampiri? Zombies?

Omul râde.

Liviu: De ce râzi, mă? Sunt amuzant?

Omul: Nu șefu’! Tușeam.

Liviu: Aha!

Același cântec: Hai, hai cu trăsioara….

6AM

Liviu: Mă…

Omul (printre mici simptome de apoplexie): Da, șefu, tot așa’.

Liviu (încântat): Hai să le dăm ceva. Ce vor ăștia? Ulei? Ceva la pensie? Ce vor?

Omul: Nu știu. Ăștia nu-s d-ăia.

Liviu (îngrijorat): De care?

Omul oftează: D-ăia cu uleiul.

Liviu: Da’ de care sunt?

Omul: Troli, șefu’, troli.

Liviu: Adică ardeleni?

Omul: Nu, mai rău.

Liviu (de-a dreptul panicat): Păi și ce facem?

Omul (initeligibil): %$%$&Y%$

9AM

Liviu…

Omul: Șefu’ nu mai pot. Am o mână dreaptă de culturist. Am șters 4000 comentarii. Arăt ca un masturbator feroce.

Liviu (râde încântat): Păi nu de aia te-am angajat?

Omul: Poftim?

Omul: Auzi șefu’? Cred că am o soluție. Șterg tot, pun din nou postarea și am grijă să fie data inițială. E ca și cum am fi călătorit în timp.

Liviu (încântat): Daaa, dom’le! Așa să faci. ‘Tu-i tresioara mă-sii de treabă.

10.01

Omul: Șefu’, am rezolvat.

Liviu (cu ton de manager): Așa, foarte bine. Auzi, treaba asta cu călătoria în timp se poate repeta?

Omul (prudent): Depinde. De ce?

Liviu: Am niște chestii de rezolvat la referendumul ăla din 2012. Și mai pe seara aș vrea să i-o mai trag o dată lui Victor.

De partea cealaltă se aude un telefon trântit și o fereastră care se deschide.