De la 16 ani, Edmond Niculuşcă se luptă să salveze memoria capitalei. Este unul dintre fondatorii ARCEN, o organizaţie neguvernamentală care se ocupă de restaurarea imaginii Bucureştiului. În 2008, a militat pentru consolidarea Şcolii Centrale și a reușit. De şapte ani, organizează, în Bucureşti, trasee culturale pietonale, din dorinţa de a-i face pe oameni să-şi cunoască oraşul. În martie, ARCEN a demarat proiectul „Catalog Bucureşti”, care îşi propune inventarierea patrimoniului urban din cele 98 de zone istorice ale capitalei. Inventarul va semnala erorile existente în Lista Monumentelor Istorice, va atrage atenția asupra necesității clasării altor imobile valoroase și ar putea deveni fundamentul pentru ameliorarea legislației din domeniu. M-am întâlnit cu Edmond la o cafea, la Grădina Verona. Norocul a fost că ne-am așezat sub pergolă, căci tot interviul s-a derulat pe fundalul unei ploi torențiale. Mi-a fost teamă că nu o să mi se mai audă înregistrarea, dar Edmond a vorbit cu atâta pasiune despre București, încât a acoperit zgomotul ploii.

De ce nu a existat până acum o astfel de iniţiativă de inventariere a patrimoniului? De ce v-aţi asumat voi o misiune care ar trebui să aparţină autorităţilor?

Iniţiative de acest fel au mai fost. Poate nu la fel de complete sau la fel de curajoase. Niciuna dintre iniţiative nu s-a finalizat. Îmi doresc mult ca iniţiativa noastră să se încheie atunci când vom fi făcut ceea ce ne-am propus să facem, adică să facem inventarul.

Au fost câteva iniţiative importante, dar nu la fel de complete. Case care plâng, de pildă. Şi ei au făcut un catalog al caselor din zonele protejate. Asociaţia Pro.Do.Mo. a făcut un inventar puţin mai amplu. Pornind de la fişele de inventar ale Asociaţiei Pro.Do.mo., şi cei de la Universitatea Ion Mincu au încercat să facă un inventar. Niciun grup de iniţiativă n-a reuşit să-l ducă la capăt.

Noi ne-am băgat într-o aventură. E o aventură pentru că acest proiect ar trebui să aparţină unei autorităţi publice: Ministerul Culturii, instituţiile din subordinea Ministerului Culturii (Institutul Naţional al Patrimoniului, cu care pregătim un acord de colaborare, deoarece ei au specialişti) sau Primăria Capitalei.

Zonele protejate s-au făcut în anul 2000. Există o lege care a hotărât că Bucureştiul trebuie împărţit în 98 de zone construite protejate. Sunt zone de protecţie a patrimoniului oraşului, a ţesutului identitar construit al oraşului.