În decembrie 2020 guvernul român va fi chemat să prezinte acest plan de acțiune, dar și progresele vizibile obținute prin aplicarea sa. Ceea ce înseamnă că liberalii (aflați la guvernare) nu pot amâna până după alegeri adoptarea unei noi legi a recursului compendatoriu. Sau o pot face, dar riscând consecințe finaciare uriașe pentru bugetul României.

Nu există altă cale pentru a evita daunele materiale solicitate în miile de dosare de la CEDO care au fost înghețate după ce statul român a acceptat implementarea unei legislații compensatorii pentru deținuți.

Situația nu este însă deloc favorabilă politic liberalilor, pentru că PNL va avea dificultăți să explice publicului nevoia unui nou cadru legal care să corecteze probleme sectoriale simplificate demagogic din opoziție, ani la rând, pentru obținerea de beneficii electorale.

Reparăm ce a stricat PSD!

Odiseea legii recursului compensatoriu este, probabil, cel mai nimerit exemplu recent despre efectele sociale perverse ale măsurilor populiste luate fără evaluarea prealabilă a urmărilor, strict din rațiuni partizane.

Una dintre prioritățile asumate de PNL în noiembrie 2019, când a preluat puterea prin instalarea Guvernului Orban, a fost abrogarea imediată a recursului compensatoriu. Justificarea? Pentru siguranța cetățeanului.

„PNL se ține de cuvânt și, încet încet, reparăm ceea ce a stricat PSD. Astăzi a încetat calvarul în privință recursului compensatoriu. Cel puțin de azi înainte criminali, violatori, tâlhari precum și alți condamnați nu vor mai fi eliberați mai repede în bază beneficiilor acordate prin această lege”

, explica la momentul abrogării recursului compensatoriu liderul deputaților PNL Florin Roman.

Puțini dintre decidenții politici liberali s-au mai gândit la momentul respectiv că simpla eliminare a recursului nu va trata și problema condițiilor proaste din penitenciare.





foto: PNL / Facebook

Atunci când Ludovic Orban și alți lideri ai partidului strigau abrogare!, ministrul Justiției Cătălin Predoiu declara că legea nu poate fi „abrogată peste noapte pentru că ar conduce la efecte colaterale mai severe decât cele din prezent”.

Ministrul Predoiu știa de ce legea nu poate fi pur și simplu anulată fără să pui ceva în locul ei. În 2017, când CEDO a dat decizia pilot prin care a blocat judecarea a mii de dosare în care statul român era acuzat de proastele condiții din penitenciare, România s-a angajat să implementeze un plan de acțiune care să cuprindă atât măsuri structurale, cât și măsuri compensatorii.

O măsură compensatorie era, de exemplu, această lege a recursului. Compensarea deținuților pentru condițiile de detenție ar fi putut fi și financiară, nu calculată doar în zile executate – dar nimeni n-a vrut să-și asume politic o astfel de măsură.

Și pentru că abrogarea operată de PNL nu a rezolvat niciuna dintre problemele sistemice din penitenciare, lipsa unui plan de acțiune complementar duce automat la deblocarea miilor de dosare deschise la CEDO împotriva României.

Ceea ce înseamnă alte condamnări ale statului și alte milioane de euro plătite din bani publici. Până în prezent România a achitat cinci milioane de euro despăgubiri în dosare ce priveau condițiile din penitenciare.

Peste 6000 de astfel de dosare sunt înghețate deocamdată pe rolul CEDO.

Iar guvernul liberal nu are un plan de acțiune, după ce a abrogat legea recursului compensatoriu în decembrie 2019.

Pe 1 decembrie 2019 Dela0.ro a a solicitat Guvernului Orban o serie de răspunsuri la întrebări despre anularea recursului compensatoriu, dar și despre măsuri viitoare ce trebuiau luate pentru îmbunătățirea condițiilor din sistemul penitenciar.

Nu am primit vreodată un răspuns.

O solicitare similară, prin care ceream explicații în legătură cu același subiect, am trimis și către USR-PLUS, în octombrie 2019. Alianța celor două partide este un alt actor public care a alimentat – din interes politic, fără nicio analiză de fond a cauzelor și urmărilor – psihoza miilor de violatori și criminali eliberați de PSD pe străzile țării.

Nici din partea USR-PLUS nu am primit vreun răspuns.