Agenții imobiliar vor fi obligați să se înscrie într-un registru gestionat de Ministerul Justiției, după ce susțin cursuri 6 luni și sunt examinați, potrivit unui proiect legislativ aflat în dezbatere în Senat. Reprezentanții brokerilor nu văd necesară o astfel de inițiativă, ba, dimpotrivă, unele prevederi sunt considerate aberante.

Proiectul de act normativ a fost inițiat de trei deputați PNL, printre care și Florin-Claudiu Roman, un parlamentar foarte activ cu inițiative în domeniul imobiliar. Aceștia vin cu propunerea ca agenții imobiliari să urmeze niște cursuri de specializare cu o durată de 6 luni, din care minim trei luni de practică, în urma cărora să fie examinați de o comisie a Agenției Naționale pentru Calificări (ANC), din subordinea Ministerului Educației și Cercetării.



Din comisia de examinare ar trebui să facă parte și doi membri ai unor asociații profesionale cu filiale în toate județele țării, plus București. Astăzi nu există astfel de asociații.





Cu diploma obținută, agentul ar urma să se înscrie, după plata unei taxe, în Registrul Național Electronic al Agenților Imobiliari, care va fi gestionat de Ministerul Justiției. O dată la doi ani, brokerii sunt obligați să se retesteze ca să mai poată profesa.



Agenții imobiliari care activează acum pe piață au la dispoziție un an de la intrarea în vigoare a legii să se înscrie în registru, altfel nu mai pot profesa.



O reglementare care a stârnit indignarea brokerilor este cea prin care agenții imobiliari sunt obligați să răspundă în solidar cu proprietarii imobilelor pentru eventualele vicii ascunse ale imobilelor tranzacționate. În categoria viciilor ascunse sunt incluse „surse de zgomot, umezeală, poluare, miros, pericol de inundații sau surpări, organizarea în apropiere a unor manifestări populare periodice, istoricul terenului sau al clădirii, posibile dezavantaje ale vecinătăților, pe care titularul drepturilor asupra imobilului și agentul imobiliar în mod rezonabil puteau să le cunoască“.



Meserie deja reglementată



„Meseria de agent imobiliar este definită în COR (Clasificarea Ocupațiilor din România), iar activitatea de agenție imobiliară este reglementată în Codul Civil din 1997. În plus, există un standard ocupațional pe baza căruia ANC a acreditat încă din 2010 o școală de brokeri imobiliari. Este adevărat că durează doar trei zile și primești diplomă, cu care îți poți face PFA sau SRL. Acest proiect legislativ este o inițiativă heirupistă, care nu vrea altceva decât să facă valuri și nu va rămâne în această formă“, este de părere Dragoș Vîlceanu, președintele Asociației Brokerilor Imobiliari, cea care organizează cursurile profesionale.

El amintește că a mai existat o inițiativă similară în 2010, care a primit aviz negativ de la Comisia Europeană pentru că încălca două directive: una cu privire la prestările de servicii și alta cu privire la accesul în meserii. Vîlceanu mai constată că inițiativa deputaților PNL copiază părți din OUG 174/2008, pentru modificarea și completarea unor acte normative privind protecția consumatorilor, dată de Guvernul Boc.



„Prevederi de genul celei care spune că agentul răspunde în solidar cu proprietarul pentru eventualele vicii ascunse ale imobilului sunt aberante. Nu poate răspunde agentul imobiliar pentru viciile ascunse, ci doar proprietarul“, consideră reprezentantul asociației profesionale. Vîlceanu mai spune că actele pe care le emite un agent imobiliar nu au un caracter judiciar, iar contractele standardizate care se folosesc în piață poartă avizul Autorității pentru Protecției Consumatorilor.



El oferă ca exemplu Germania, unde agenții imobiliari prestează servicii făcă reglementări legislative speciale și concluzionează că o inițiativă care să îmbunătățească activitatea breslei este binevenită, dar cu plecare de la Standarul Imobiliar European.

Bogdan Ivan, secretarul general al Asociației Dezvoltatorilor Imobiliari din România – URBANIS, este de părere că un organism care decide cine poate fi agent imobiliar poate deveni ostil, în timp.



„Lucrând în domeniul pieței de capital circa 10 ani, am văzut ce înseamnă suprareglementarea. Există o tendință a tuturor organismelor care reglementează ca, în timp, să se extindă, impunând și mai multe reguli și sancțiuni, altfel nu își justifică existența. Lumea crede că nu sunt reglementări în domeniul imobiliar, dar există. Avem legi în domeniul protecției consumatorilor, al spălării banilor“, spune Ivan.