Poliisi ei pysty tarjoamaan kansainvälisissä rikosjutuissa yhtä tehokkaasti apua kuin Suomessa tapahtuneissa jutuissa, sanoo poliisitarkastaja Jyrki Aho Kuva: Veera Korhonen

Ulkomaalaisilta nettihuijareilta on miltei mahdotonta saada rahoja takaisin. Poliisi tutkii harvoin alle kymppitonnin juttuja.

Ulkomaalaisille nettihuijareille hävittyjä rahoja on lähes mahdotonta saada takaisin, sanoo poliisi. Alle kymmenentuhannen euron juttuja poliisin on useimmiten turha edes tutkia.

Kansainvälisissä jutuissa kustannukset nousevat helposti vahinkoa suuremmiksi. Lisäksi monet maat kuten Iso-Britannia, Yhdysvallat ja Espanja ovat ilmoittaneet, etteivät ryhdy lainkaan toimenpiteisiin, jos vahinko ei ylitä tiettyä summaa.

– Poliisi ei pysty tarjoamaan kansainvälisissä rikosjutuissa yhtä tehokkaasti apua kuin Suomessa tapahtuneissa jutuissa, sanoo poliisitarkastaja Jyrki Aho Poliisihallituksesta.

Keskusrikospoliisin mukaan esimerkiksi nigerialaiskirjeet ja rakkaushuijaukset jäävät pääsääntöisesti selvittämättä.

– Huijarista jää tietoja hyvin vähän. Raha siirtyy toisessa päässä nopeasti seuraavalle tilille tai nostetaan heti ulos, kuvailee rikoskomisario Lauri Salo Keskusrikospoliisin kansainväliseltä linjalta.

– Sijoitushuijauksia on joskus jopa onnistuttu selvittämään, sillä niissä yhteystietoja ja muita jälkiä jää tyypillisesti enemmän.

Muualla maailmassa turvallinen pankkijärjestelmä ja tehokas viranomaistoiminta eivät ole itsestäänselvyys. Tilien avaaminen ei vaadi välttämättä tunnistautumista, eikä viranomaisilla ei ole halua tai edes kykyä nettipetosten selvittämiseen.

– Jos valtiossa ei ole käytössä edes väestötietojärjestelmää, huijarin henkilöllisyyttä on aika vaikea selvittää.

Rakkaudennälkää käytetään sumeilematta hyväksi

Suomalaiset syytävät rahaa ulkomaalaisille nettihuijareille miljoonia euroja vuosittain.

Vaikka ihmisten tietoisuus nettihuijareiden toimintamalleista on lisääntynyt, Pohjoismaiden suurimman pankin Nordean mukaan ilmiö ei ole rauhoittumassa.

– Rakkaushuijauksien määrä on jopa hienoisessa kasvussa. Kryptovaluuttahuuma taas houkuttelee uteliaita ihmisiä epärehellisten sijoitushuijareiden ansoihin, kuvailee Jon Paavilainen Nordean viestinnästä.

Huijatuksi tuleminen ei vaikuta olevan sidoksissa älykkyyteen, koulutustasoon tai sosiaaliseen asemaan. Huijarit hyväksikäyttävät ihmisille yleisesti ominaisia piirteitä kuten ahneutta, myötätuntoa ja rakkaudennälkää.

– Voimakkaat tunteet, kuten rakkaus, tekevät ihmisestä suorastaan oikeustoimikelvottoman, kuvailee johtaja Risto Karhunen Finanssiala ry:stä.

– Tavallisen ihmisen näkökulmasta tarinat ovat hiottuja ja selitykset sekä dokumentit uskottavia, sanoo Lauri Salo Keskusrikospoliisista.

Ihmisen tyypillisimpiä ajatusvirheitä on, että lisäsatsaus parantaa surkean sijoituksen voittomahdollisuuksia. Ammattihuijarit vetävät tästä narusta tehokkaasti.

– Moni antaa vähästään. Jotkut myyvät omaisuuttaan, esimerkiksi asunnon, tai ottavat lainaa, kuvailee rikosylikomisario Jari Riiali Lounais-Suomen poliisista.

Osa vaatii poliisia vahvistamaan asiakirjoja aidoiksi, eikä usko edes rahat menetettyään, että kyse oli huijauksesta. Myös Nordeasta kerrotaan, että usein edes yhteydenotto pankista ei saa uhria luopumaan haaveistaan.

– Jälkeenpäin moni häpeää. He hyväksyvät sen, että rahoja on erittäin epätodennäköistä saada koskaan takaisin.

Huijausten takana järjestäytynyt rikollisuus

Ulkomaisten nettihuijauksien takana on pääsääntöisesti järjestäytynyt rikollisuus.

– Huijarit näkevät todella paljon vaivaa vakuuttaakseen uhrin, sanoo Jyrki Aho Poliisihallituksesta.

Uhrit ovat saaneet esimerkiksi linkkejä täysin aidoilta vaikuttaville pankkisivuille, joissa uhrin nimissä olevalle tilillä näkyy esimerkiksi 1,5 miljoonaa euroa.

– Mutta ne ovat pelkkiä linkkejä, eikä mikään ole totta. Samoja tarinoita, viestejä, kuvia ja dokumentteja voidaan käyttää kymmenien ihmisten huijaamiseen.

– Hälytyskellojen pitäisi alkaa soida heti, kun nettituttu tai tuntematon ihminen pyytää rahaa, Aho toteaa.