Irakilaiset tekivät viime vuonna eniten uusintahakemuksia, 1 347 kappaletta.

Eduskuntaryhmät sopivat 15. tammikuuta yhteisistä toimista Oulun ja Helsingin seksuaalirikosepäilyjä käsitelleen kokouksen jälkeen. Uusintahakemuksia koskevasta lakiesityksestä ei löytynyt yksimielisyyttä.­

Eduskunnassa väännetään parhaillaan hallituksen lakiesityksestä, jossa ehdotetaan muutettavaksi ulkomaalaislakia siten, että uusintahakemuksen tutkittavaksi ottamisen edellytyksistä säädettäisiin erikseen.

Tällä hetkellä turvapaikanhakijoiden uusintahakemusten määrää ei ole rajoitettu.

Maahanmuuttovirastosta kerrotaan, että turvapaikkaa haettiin viime vuonna jopa viidettä kertaa – tällaisia tapauksia oli kaksi.

Viime vuoden turvapaikkahakemuksista noin puolet oli uusintahakemuksia. Turvapaikkahakemuksia jätettiin viime vuonna yhteensä 4 548, ensimmäisiä turvapaikkahakemuksia tehtiin 2 409 ja uusintahakemuksia 2 139.

Eniten uusintahakemuksia tekivät viime vuonna irakilaiset, 1 347 kappaletta.

Uusintahakemusten määrät ovat kasvussa: vuonna 2015 uusintahakemuksia jätettiin 518, vuonna 2016 834 ja vuonna 2017 1 845.

Kokoomuksen eduskuntaryhmän puheenjohtaja Kalle Jokinen esitti Oulun seksuaalirikosvyyhdin jälkeisessä eduskuntaryhmien yhteistapaamisessa uusintahakemuksia rajoittavan lakiesityksen kiirehtimistä, mutta vasemmistoliitto ja vihreät vastustivat ajatusta.

Hallituksen esityksessä viitataan poliisin tilastoihin, joiden mukaan palautus keskeytyi uusintahakemuksen johdosta lokakuusta 2017 syyskuun loppuun 2018 ulottuvalla ajanjaksolla 47 kertaa.

Sdp:n, vasemmistoliiton ja Rkp:n kansanedustajat jättivät tiistaina vastalauseen asiaa koskevaan hallintovaliokunnan mietintöön, sillä he olivat huolissaan turvapaikanhakijoiden oikeusturvan toteutumisesta.

Matti Semi (vas) ja Anders Adlercreutz (r) mainitsivat vastalauseessaan, että viime vuonna 11,4 prosenttia uusintahakemuksista johti myönteiseen päätökseen.

Semin ja Adlercreutzin mukaan uusia turvapaikkapoliittisia tiukennuksia ei ole syytä tehdä, ennen kuin ”lukuisia aiempiakaan kiristyksiä on arvioitu”. Myös vihreiden huoli liittyy turvapaikanhakijoiden oikeusturvaan.

IS:n tietojen mukaan turvapaikkapolitiikka on kiristänyt tunnelmia myös hallituksen sisällä.

Kokoomuksessa on toivottu, että ulkoministeriö hakisi Irak-palautussopimusta koskevassa asiassa ulkoministeri Timo Soinin (sin) johdolla ”aktiivisemmin ratkaisua”.

Palautussopimus on ollut Soinin agendalla ainakin lokakuusta 2015 lähtien. Soini ei vastannut IS:n yhteydenottopyyntöön.

Soinin johtamaa ulkoministeriötä ja sen Irak-vastaavia kuvaillaan ”pääasialliseksi tuntosarveksi ja lobbausvoimaksi” Irakin hallintoon päin.

Myös sisäministeri Kai Mykkäsen (kok) johtamalla sisäministeriöllä on Irak-asiassa merkittävä rooli, sillä sisäministeriö käy substanssitason keskustelut Irakin maahanmuuttoviranomaisten kanssa ja sisäministeriön alainen poliisi hoitaa palautuslennot yhteistyössä Bagdadin poliisin ja lentokenttäviranomaisten kanssa.

Poliisihallituksen poliisitarkastaja Mia Poutanen katsoo, että Irak-palautussopimus sujuvoittaisi palautuksia. Tällä hetkellä Irakiin ei voida palauttaa henkilöitä, joilla ei ole passia tai muuta henkilöllisyyttä osoittavaa asiakirjaa.

Poutasen mukaan poliisin palautusjonossa on tällä hetkellä noin 250 irakilaista.

Vuosi 2016 oli poikkeuksellinen, silloin poliisi palautti irakilaisia noin 1 700 – valtaosa palasi vapaaehtoisesti ja suuri osa perui turvapaikkahakemuksensa.

Sen jälkeen on ollut hiljaisempaa: viime ja toissa vuonna poliisin toimesta on palautettu Irakiin noin 150 henkilöä.

Tämän lisäksi avustetun vapaaehtoisen paluun tuella palasi esimerkiksi viime vuonna noin 450 irakilaista.

Irak-palautussopimusta koskeva keskustelu on yhdistynyt IS:n tietojen mukaan hallituksessa huoleen kielteisen turvapaikkapäätöksen saaneiden henkilöiden oleskelusta.

Keskusrikospoliisi on tehnyt riskiarvion noin 10 000:lle kielteisen turvapaikkapäätöksen saaneelle henkilölle. Riskihenkilöiksi on luokiteltu Poutasen mukaan ”alle 300 henkilöä”.

– Osa heistä on jo palautettu. Kun saamme tietää, että joku henkilö on riskihenkilö, hänet pyritään palauttamaan jonon kärjessä aina sen poliisilaitoksen toimesta, minkä alueella hän on, Poutanen sanoo.

Hyvin vaaralliseksi katsotut henkilöt poliisi pyrkii ottamaan säilöön.

Vuoden 2015 jälkeen vastaanottopalveluiden piiristä on kadonnut Poutasen mukaan noin 7 000 henkilöä, joista yli 5 000 on tavattu muualla Euroopassa.

– Jäljelle jää alle 2 000 henkilöä, joiden olinpaikkaa emme tiedä. Joidenkin osalta nimi ja muut tiedot perustuvat heidän itse kertomaansa.