Hallitusneuvottelija Juha Sipilän (kesk.) sunnuntaina julkistama 1,6 miljardin euron investointipaketti ei lohduta Vasemmistoliiton kansanedustaja Li Anderssonia, joka seuraa hallitusneuvotteluiden leikkauskaavailuja surullisena.

Juha Sipilä kertoi sunnuntaina, että kaikkiaan noin kymmenen miljardin euron sopeutus- ja säästöohjelman vastapainoksi hallitusporukka on päättänyt noin 1,6 miljardin euron investointiohjelmasta. Hän tarkensi, että ohjelmaan kuuluu niin infrapanostuksia, kuten teihin ja kouluihin liittyvän korjausvelan supistamista, kuin panostuksia hallituksen kärkihankkeisiin kuten biotalouteen ja työllisyyteen.

– Sinänsä pidän hyvänä, että linjaus tollaisesta paketista on tehty. On myös positiivista, että hallituspuolueissakin on nyt huomioitu se, mistä me puhuttiin aika paljonkin vaalien alla, että korjausvelka haittaa Suomen talouskasvua, koska se vaikuttaa elinkeinoelämän toimintaedellytyksiin. Sen takia on järkevää, että siihen panostetaan, Andersson sanoo Uudelle Suomelle.

Hän muistuttaa kuitenkin mittasuhteista ja korostaa, että 1,6 miljardin euron investoinnit eivät kuittaa kymmenen miljardin euron sopeutuspaketin vaikutuksia. Hallituskolmikon kaavailemista sopeutuksista jopa 4,5 miljardia euroa on suoria säästöjä eli leikkauksia julkisiin menoihin ja palveluihin.

– Vaikka tehdään tämä 1,6 miljardin euron panostus infraan, niin jos sen lisäksi tehdään suoria säästöpäätöksiä puhutun neljän miljardin euron edestä, niin se tarkoittaa, että hallituksen talouspoliittinen linja ei ole elvyttävä, Andersson toteaa.

Vasemmistoliiton vaalilinjauksiin sisältyi noin kolmen miljardin euron velkaelvytys, joka olisi käytetty muun muassa teiden korjausrakentamiseen. Julkisten menojen leikkaamista puolue vastustaa.

EU-komission äskettäin Suomelle antama huomautus julkisen talouden alijäämästä ja velkaantumistahdin kiihtymisestä ei ole muuttanut Vasemmistoliiton linjaa.

– Se nootti koski ennen kaikkea meidän alijäämää, Andersson korostaa.

Hän muistuttaa, että Suomen velkataakka ei edelleenkään EU-tasolla ole korkea. Komissio vaatiikin Suomelta ennen kaikkea toimia alijäämän sekä kestävyysvajeen supistamiseksi, kasvun edellytysten vahvistamiseksi ja sosiaali- ja terveyspalvelujärjestelmän tehostamiseksi.

– Komissio ei suoraan vaatinut Suomelta tämän mittaluokan leikkauksia. Talouspoliittinen keskustelu pitäisi käydä siitä, miten työllisyys saadaan kasvuun ja alijäämä pienemmäksi, Andersson sanoo.

– Hallituspuolueilla on aika kova todistustaakka siinä, että miten julkisten menojen leikkaukset parantavat työllisyyttä siinä taloustilanteessa, missä me nyt ollaan.

Työn verotus alas, tupakkavero ylös? ”Ongelmallista on se...”

Hallitusneuvotteluista viikonloppuna saatujen uutistietojen mukaan hallituskolmikko olisi odotetusti keventämässä työn verotusta ja kompensoimassa tätä haittaverojen kiristyksillä. Li Anderssonin ja Vasemmistoliiton suhtautuminen tähän riippuu siitä, kohdistuuko ansiotuloverotuksen kevennys vain pienituloisiin vai kaikkiin tuloluokkiin. Kevennyksen kotimaista kulutusta kiihdyttävä vaikutus on suurimmillaan silloin, kun kevennys kohdistuu pienituloisiin, Andersson perustelee.

– Suurituloisten verotuksen kevennys ei ohjaudu suoraan kulutukseen samalla tavalla kuin pienituloisten kohdalla. Sen sijaan se vähentää valtion verotuloja eli jälleen lisää julkisen talouden epätasapainoa, hän jatkaa.

Ja jos lisätulot eivät ohjaudu tehokkaasti kotimaiseen kulutukseen, ei synny myöskään lisää kotimaisia työpaikkoja samassa suhteessa kuin pienituloisten verohelpotuksen myötä, Andersson arvioi.

Kokoomus on perustellut vaatimustaan kaikkian palkansaajien verotuksen keventämisestä työllistävällä vaikutuksella.

– Tosta [hallituskolmikon] paketista ainoa toimenpide, mitä suoraan voidaan sanoa työllisyyden näkökulmasta perustelluksi, on se infrapanostus, Andersson vastustaa.

– Mikäli tehdään päätöksiä, jotka lisäävät työttömyyttä eivätkä puutu heikkenevään työllisyyskehitykseen, on olemassa uhka, että alijäämä kasvaa entuudestaan.

Li Andersson ei varsinaisesti vastusta tupakkaveron tai muidenkaan haittaverojen korottamista, mitä hallitusporukan huhutaan suunnittelevan, mutta näkee, että toimenpide jatkaisi edellisen hallituksen tasaverotusta lisäävää linjaa.

– Ongelmallista on se, että siirretään edelleen verotuksen painopistettä progressiivisesta verotuksesta eli ansiotuloverotuksesta välillisiin veroihin, jotka ovat tasaveroja, hän sanoo.

Uusi Suomi kertoi jo maaliskuussa, että tupakka-askin hintaan kaavaillaan noin euron korotusta. Lue lisää tästä. Uuden Suomen päätoimittaja Markku Huusko ennakoi blogissaan jo ennen vaaleja, että oikeastaan hallitus kuin hallitus voisi nostaa tupakkaveroa.

Se, miten hyvinvointipalveluista tullaan leikkaamaan, on vielä pari päivää hämärän peitossa. Anderssonin mukaan Vasemmistoliitolle nämä leikkaukset tai hyvinvointipalveluiden lainsäädännöllisten perusteiden muokkaaminen ovat suuri huolenaihe.

– Se voi tarkoittaa esimerkiksi sitä, että kavennetaan suoraan esimerkiksi subjektiivista päivähoito-oikeutta, hän sanoo.

Anderssonin mukaan kysymys on puolueelle periaatteellisesti tärkeä.

– Musta se on niin iso tasa-arvokysymys. Varhaiskasvatus on ennen kaikkea lapsen oikeus ja yksi keskeisimpiä julkisia hyvinvointipalveluita, joka takaa jokaiselle lapselle mahdollisuuden hyvään, tasapainoiseen kasvuympäristöön, hän toteaa.

– On vanhemman näkökulmasta täysin eri asia hoitaa kotona kahta pientä alle kouluikäistä lasta kuin yhtä, joten se saattaa olla sekä vanhemman että lasten hyvinvoinnin kannalta järkevää, että edelleen on mahdollisuus hakea hoitopaikkaa toiselle lapselle, hän uskoo.

Helsingin Sanomat on kertonut, että koulutukseen voi kohdistua jopa 600 miljoonan euron säästöt.

– Koulutukseen kohdistui jo viime kaudella suhteessa eniten säästöjä, Andersson ihmettelee.

– Se on mielenkiintoista myös sen takia, että vaalien alla useampi puolue ja useamman puolueen ehdokkaat puhuivat, että ei enää leikkauksia koulutukseen. Meidän koulutusjärjestelmän tasa-arvoistava vaikutus on ihan oikeasti vaarassa silloin, jos rahoitusta kevennetään hirveästi, hän sanoo.