Mate Rimac

Piše: Drago Markiša

Mate Rimac je opet u medijima kao primjer pravog mladog poštenog kapitalista. Ne sumnjamo da je Rimac stvarno sposoban i pametan, da se razumije u aute te da ima najbolje namjere, međutim njegova priča ipak nije bajkovita kapitalistička priča o uspjehu kako to izgleda na prvi pogled.

Naime, Rimac nije "uspio od nule" tek svojom pameću (kako se to uvijek bar neizrečeno implicira), nego je početni kapital dobio od ćaće tajkuna, koji je do para došao kao i svi drugi naši tajkuni. Dakle, suštinski priča tu nije bitno različita od narativa s Todorićevom djecom (koja su isto tobože "počela od nule" jer su par mjeseci na početku radila u Agrokorovim skladištima) iako je proizvodnja ipak bolja od uvoza strane robe.

S istim takvim sposobnostima, a bez ćaće tajkuna s početnim kapitalom, najvjerojatnije nikako ne bi mogao napraviti ono što je do danas napravio. Kao što je i veliko pitanje hoće li njegove ideje uopće dalje moći napredovati na kapitalističkoj periferiji.

Kapitalizam, iako u ograničenoj mjeri pruža priliku najsposobnijima da donekle vertikalno napreduju (što onda pomaže i samoj reprodukciji sistema), zapravo one najsposobnije i vizionare nerijetko ograničava u ostvarivanju ideja koje bi možda mogle pridonijeti čitavom društvu. I upravo zato se borimo za postkapitalističko društvo u kojem ne samo da neće jedni živjeti u dvorcima dok drugi kopaju po smeću, nego će i svatko imati priliku u potpunosti ostvariti svoje potencijale, a na korist i općedruštvenih interesa.