Der har siden valget været mange forklaringer i spil på, hvordan mon det kan være, at syd- og sønderjyderne har stemt så massivt på Dansk Folkeparti, som det er sket. Forklaringerne har ikke alle været lige kvalificerede, og en del har endog været præget af fordomme om sønderjyder, der ikke har afveget stort fra de mest formørkede fordomme om indvandrere.

Men fordomme er fordomme, uanset om de fremsættes på en centerbodega eller på en hovedstadscafé, og de udspringer ofte af uvidenhed. Jeg har ikke stemt på DF. Men jeg kender ganske mange, der har. Mine samtaler med dem peger på en række grunde. Jeg gør ikke krav på videnskabelig systematik. Men hvis et lod ned i folkedybet kan give et fingerpeg, så er dette mit bud.

Globaliseringens bagside

Venstre plejer at være størst i Sønderjylland – men vælgerne har straffet partiet på grund af Løkkes mange møgsager. Det er den ene grund.

Den anden grund er, at Sønderjylland i 1990'erne var én af Danmarks mest industritunge regioner, målt i forhold til indbyggertallet – tænk på Danfoss, Brdr. Gram og andre store arbejdspladser. Og selv om man synes at tro det i København, så sidder sønderjyderne altså ikke som de indavlede hillbillies i filmen På udflugt med døden (Deliverance) og spiller banjo, mens de venter på, at nogle byboere skal sejle forbi i en kano ... Det var – og er sådan set stadig – en industrialiseret landsdel.

Men mange tusind arbejdspladser er forsvundet til Østeuropa eller Kina – og alle de nye, kreative job lander i de store byer, ikke i Nordborg eller Vojens. Der er mange i Sønderjylland, der ikke føler, at de har haft stor gavn af globaliseringen.

Samtidig – og det er den tredje grund – har strukturreformerne næsten systematisk fjernet offentlige arbejdspladser fra landsdelen. Seminarier, kaserner, sygehuse, domhuse er væk. Der er en følelse af, at centraladministrationen gør sit bedste for at afvikle landsdelen. Og når mange så står tilbage som arbejdsløse eller lavt uddannede, bliver der peget fingre af dem fra København. »Først pisser de på os, bagefter siger de, at vi lugter!,« som én af mine bekendte udtrykte det.

Kriminelle udlændinge

Der er også det der med grænsen. Jeg besøgte arresthuset i Sønderborg i 2013, da bygningen havde hundredårsjubilæum. Arrestforvareren fortalte mig, at samtlige indsatte var indbrudstyve fra Litauen. Samtlige indsatte! Der er rigtig mange, der er frustrerede over indbrud og utrygge ved, at politiet nu er op til en times kørsel væk. Det er den fjerde grund.

Den femte grund er, at Kristian Thulesen Dahl betragtes som en meget troværdig og sympatisk partileder – og han er opstillet i Sydjyllands storkreds. Han har trukket rigtig, rigtig mange stemmer.

Men hov, hvad med de fremmede? Betyder de ikke noget? Jo, det gør de vel nok. Men mest på en temmelig indirekte måde. Folk vil sådan set gerne hjælpe mennesker i nød, det gælder også inkarnerede DF-vælgere. Men der er en dyb frustration over, at det tilsyneladende er komplet umuligt at smide kriminelle asylansøgere ud igen. Så hellere slet ikke tage imod nogen, synes logikken at være. Det er den sjette grund.

Den syvende grund er, at mange sønderjyder flere gange ugentligt bliver mindet om den høje moms og de mange afgifter i Danmark, nemlig når de tager ned til Tyskland og handler ind. Og det er ikke kun øl og sodavand, det er alle dagligvarekøb. Der er kæmpekøer af danskere ved tyske supermarkeder – og her snakker vi ikke kun grænsekiosker her. De køber ind for tusindvis af kroner; alle sammen; de bliver klippet, går til tandlæge, får serviceret bilerne. At det er dybt frustrerende landsdelens detailhandlende, siger sig selv.

Ø- og Å-opbakning skræmmer

Der er sikkert flere grunde, men ovenstående er de grunde, jeg oftest har hørt i Sønderjylland. Mange sønderjyske vælgere mener, at deres interesser varetages bedst af DF. Det må nu være op til de øvrige partier at overbevise dem om noget andet.

Debatten om de mange stemmer viser i øvrigt, at der er et stort skel mellem de store byer og landområderne: Mens befolkningen i hovedstaden er skræmt over, at DF har fået et godt valg i Sønderjylland, er folk hernede skræmt over, at københavnerne har stemt på Enhedslisten og Alternativet.

Læs også: Valget, der delte Danmark

Enhedslisten opfattes som et parti, som har et meget tvivlsomt forhold til den private ejendomsret, og hvis holdning til bilister er, at de jo bare kan tage S-toget. Alternativet opfattes som et parti, der vil løse en finanskrise ved at foreslå en omgang ’kluddermor’.

Så vil man fremme sammenhængskraft og gensidig forståelse i Danmark, er det oplagt at få nogen til at forklare sønderjyderne, hvorfor byboerne har stemt på de to partier.

René Rasmussen er museumsinspektør på Sønderborg Slot