Něco navíc

Analogie psychedelické zkušenosti

Přirovnejme psychedelickou zkušenost k jízdě autem. V celosvětovém měřítku ročně zemře na silnicích přes 1,25 milionu lidí. Jízda autem JE nebezpečná. Nicméně protože je pro pohyb naší společnosti nezbytná, vytvořili jsme bezpečnostní mechanismy, které slouží ke snižování rizik s jízdou spojených. Pravidla dopravy, airbagy, bezpečnostní pásy, asistenty jízdy v pruzích...

Představte, že každý den jezdíte do práce tou stejnou cestou, řekněme po dálnici, již desítky let. Znáte ji jako svoje boty. Máte zmapované zatáčky, značky, svoje schopnosti i auto, které řídíte. Málokdy vás něco opravdu překvapí. Analogie psychedelické zkušenosti by v tomto případě byla nečekaná uzávěrka dálnice a jízda zcela novým prostředím. Stejně tak jako naše bytí využívá v mozku stále stejné neuronové dráhy, psychedelická zkušenost způsobí, že dochází ke zcela novým neuronovým spojením, k aktivování částí mozku, které jsou normálně nečinné. Kontext psychedelické zkušenosti by se odrazil na vašem přístupu k této nečekané jízdě.

Terapeutická jízda patří k nejbezpečnějším. V podstatě by to znamenalo, že jste si najali řidiče, který cestu zná a zabezpečí vám pohodlnou jízdu, při které máte čas užívat si okolí, sledovat nové prostředí a z bezpečné pozice pozorovat krásy nepoznaného. Tento řidič vás nejenže sveze, dokonce vás i na cestu připraví, abyste nic nezapomněl a poté s vámi hluboce zreflektuje, co jste během jízdy prožil.

Ritualizace jízdy autem by mohla vypadat tak, že si řidič nejprve auto vykouří vykuřovadlem, pomodlí se, aby vše zdárně dopadlo, pověsí si do auta amulet a hodlá se odevzdat své intuici. Jestli ho zavede do práce, to je otázkou, nicméně mnoho mystiků se setkalo s boží jednotou třeba při kousnutí do koláče, a tedy je třeba počítat se vším a naslouchat hlavně sobě.

Řidič se seberozvojovým nastavením by se k nové cestě postavil obezřetně. Zkontroloval by auto, nastudoval mapu cesty, využil všechny znalosti, které má, aby zajistil bezpečnost své jízdy, a ještě by si vytyčil nová místa, která chce vidět/navštívit.

Rekreační řidič jede, aby jel. Někdy se připoutá, někdy ne. Pravděpodobně má plné auto kámošů, kteří popíjejí pivko a překřikují rádio. Nové prostředí je moc nezajímá. A řidič možná taky nejede do práce, anebo na to už zapomněl.

Sebedestruktivní řidič jede, protože musí. Cítí pnutí. Rychlá jízda v autě mu činí krátkodobé potěšení. Za volantem se cítí jako king, křičí na všechny neschopné čepičáře, které potkává a někde v hloubi duše tak trochu doufá, že jednou… třeba cíle nedojede.