SVT Nyheter har tidigare rapporterat om kriminella unga män, mestadels marockanska gatubarn, som runt Stockholms central upptar stora resurser från en redan svårt ansträngd poliskår.

Peter ”Peppe” Larsson arbetar som ingripande polis i Göteborgs city, och har i egenskap av utryckningspersonal erfarenhet som liknar den som beskrivs från Stockholms gator.

– Jag känner absolut igen det här. Just nu har vi jätteproblem med ungdomarna även här i Göteborg, säger han till SVT Nyheter.

Stora gängslagsmål

– De hänger mestadels i Nordstan, ett stort köpcentrum, med omnejd. Mycket ordningsstörningar, stölder, grova stölder, personrån, och en hel del stora gängslagsmål. Slagsmålen kan involvera mellan tio och trettio personer, och nyligen hann polisen avstyra något som höll på att urarta till ett strid mellan upp emot åttio personer.

Han berättar att de unga männen är mycket snabba och skickliga, och att de arbetar i grupp.

– De går väldigt nära och rätt ner i fickorna, och i somras var ”fotbollskonster” vanliga. Man står med en fotboll och trixar, och så kommer någon bakifrån och länsar dina fickor. De stjäl också värdesaker genom att dansa närgånget, säger Peter.

”Eskalerat fullständigt”

Märker du att mängden unga kriminella män minskar eller ökar med säsongerna?

– Nu de senaste två, tre månaderna har det eskalerat fullständigt. Nu läggs det resurser på ett helt nytt sätt, vi är i Nordstan hela tiden. Det är på nivån att det inte längre är City som är ansvariga, utan hela Stor-Göteborg som har ansvaret. Just för tillfället i Göteborgs city är det här det som drar mest resurser.

Även från ledningshåll är man medveten om situationen, Anders Börjesson, lokalpolisområdeschef Göteborg City, bekräftar problemet och säger att det till stor del handlar om utanförskap.

– I stället för att prata om etnicitet kan man också säga så här: Vem begår brott? Det är fattiga unga män som många gånger står utanför samhället. Och den här gruppen passar givetvis in här. Tar vi emot väldigt många ensamkommande pojkar får man nog räkna med att vissa av dem begår brott, säger han.

”Som att de är straffimmuna”

Peter Larsson är även fackligt aktiv, och får där igenom höra hur hans kollegor upplever sin tuffare arbetssituation.

– Det är en stor hopplöshet. De känner att de inte kan göra något annat än att lägga tid på såna här grejer. Det blir så frustrerande. Ungdomarna grips, och så släpps de lika snabbt, de är ute på gatan innan bläcket har torkat.

Han lyfter även problematikem med att bestämma identitet och ålder på gatubarnen.

– Sedan är det åldrarna; jag kan stå med en 30-åring framför mig och på pappret står det 14 år. Det blir som att de är straffimmuna. De står och garvar åt oss när vi griper dem, de skiter totalt i oss eftersom de vet att ingenting händer.

Vad tycker du själv att man ska göra?

– Det samarbete som inrikesminister Anders Ygeman försöker få med Marocko, att återföra dem hem, är i min värld den enda lösningen.

”Sanningen är inte alltid vacker”

Han upplever också att politiker har underskattat situationens allvar.

– Det har varit en stor naivitet från hela riksdagen och regeringen med det här. Från polisens sida såg vi det här komma ganska tydligt. Vi har haft stora problem under ganska lång tid, och efter att flyktingsituationen eskalerade i höstas förstod vi att det här kommer vi inte greja.

– Rent fackligt har polisförbundet legat på i flera år för att vi behöver fler poliser. Nu har vi verkligen svart på vitt. Tydligare än så här blir det inte. Vi måste våga prata om det här, våga lyfta det till ytan. Sanningen är inte alltid vacker, säger han.