SAAB INSIDER: ”Följande debattinlägg handlar om spionaget mot Sverige. Ryska agenter har de senaste åren blivit mer aggressiva. Det hänger ihop med Rysslands militära upprustning och att rysk underrättelsetjänst samlar in så mycket information som möjligt om svenska försvaret och industrin.”

Så inleder en för läsarna anonym källa sitt handskrivna brev till NewsVoice. Personen har arbetat bla med det svenska flygvapnet JAS 39 Gripens förmåga att klara missilattacker från ryska ”multirole fighter” SU-35. Undertecknad träffade personen våren 2014 och vi kom överens om att en debattartikel skulle publiceras.

Syftet är att väcka debatt om det svenska försvarets sårbarhet vid rekrytering av personal till positioner som är försvarsmässigt känsliga.

Det intrikata är att ryska agenter tycks lura svenska rekryteringsföretag med falska meriter. Referenspersonerna är även de falska. Bemanningsbolaget ”säljer” sedan in sina kandidater till känsliga positioner inom svensk försvarsindustri ovetandes om att de bidrar till det ryska spionaget [red anm].

Brevet fortsätter nedan. / Torbjörn Sassersson, redaktör

Det är naturligtvis fritt fram för alla som läser detta att bilda sig en egen uppfattning, textförfattaren har skrivit allt efter egna upplevelser efter 47 års anställning inom företagen AGA, Bofors, Celsius och Saab.

I. Underrättelsetjänstens målsättning med spionaget mot Sverige

Den som läser detta kommer säkert att tänka att textförfattaren lider av en påtaglig ”ryss-skräck”. Det är inte så konstigt i så fall efter 47 års arbete i försvarsindustrin under det kalla kriget.

I Sverige har debatten om försvaret handlat mest om saknade pengar till flygvapnet med nedlagda flygflottiljer som följd. Det som saknats i debatten är talet om den ”smutsiga verksamhet” som förekommer där Ryssland och Sverige kämpar om att få övertaget i frågan om information från respektive länders underrättelsetjänster, beträffande utvecklingen av stridsflygplanen Mig-29, Su-35 och Jas 39 Gripen.

Det kan vara ovärderligt för Ryssland att få information om t.ex. radarvarnaren i Jas 39 gripen. Om Ryska flygplanstillverkare får upplysningar via underrättelsetjänsten t.ex. varnarens frekvensband, kan ryska flygplanstillverkare anpassa Mig-29 och SU-35 efter detta, att de ryska stridsflygplanen inte kommer att synas på Gripens radarvarnare och motmedel som flares och chaff inte fälls ut mot ryska missiler.

II. Vilka personer rekryteras till agenter?

Agenter snärjs in av underrättelsetjänsten i respektive länder. Kan mutas med dyra middagar, erbjudande av pengar, lägenheter eller liknande förmåner. Ersättningen står i proportion till den information som lämnas. Enligt min erfarenhet består den ryska underrättelsetjänsten av ett nätverk av agenter, kan vara tekniker som jobbar inom försvarsindustrin, som börjat på bemanningsföretag och sedan fått fast anställning inom företaget och har kringgått säkerhetskontroller p.g.a. bristande rutiner hos företagets säkerhetsavdelning. I vissa fall finns inblandning av prostituerade som ser en möjlighet att tjäna pengar även på spionage.

E4-Baren, Hägersten, Sthlm

Min erfarenhet av detta kommer från en rysk kvinna på min avdelning, som ingick i ett nätverk av ryska lyxprostituerade som hyrde en lägenhet på en gata mitt emot E4-Baren. De var mycket smarta och utnyttjade källargångar för att komma mellan lägenheterna, och det utnyttjades också av ryska män som kom i flygtaxi från Arlanda. De syntes aldrig ute på gatan. En kvinna hade en skönhetssalong på Östermalm, men flyttade runt på olika gator på Östermalm och köpte lägenheter på Linnégatan och Storgatan, då hon tydligen snabbt tjänade ihop till mångmiljonbelopp. Man frågar sig, var befann sig Säpos spanare? Jag anser de flesta hade koppling till rysk underrättelsetjänst.

III. Ryska agenter inom försvarsindustrin

Det blir en dragkamp mellan rysk underrättelsetjänst och kontraspionaget i Sverige. Jag har personligen fått uppleva en historia som tydligt visar att ryska agenter är mycket aktiva att få fram information om Jas 39 gripens prestanda, speciellt nu efter Putins upprustning av det ryska flygvapnet.

Jag gick i pension 2008. Det sista året fick jag i uppgifter att av produktionschefen att lära upp en efterträdare, det blev en rysk kvinna från Moskva, som emigrerat till Sverige av okänd anledning. Det visade sig sedan att hon inte hade de grundläggande kunskaperna i elektronik. Efter en utredning som jag gjorde hade hon i Moskva jobbet som thai-massös, under perestrojkan.

Hon fick efter hand tillgång till alltmer hemligt material. Min uppfattning var att hon hade koppling till rysk underrättelsetjänst. Jag frågade då chefen om hon genomgått en säkerhetskontroll, men svaret blev nej. Jag beslöt då att tipsa Säpo och blev kallad till Säpo. Vid utfrågningen framkom att säpoagentens huvuduppgift var att spana på terrorister och hade flyttats från spionavdelningen till terroristavdelningen p.g.a. resursbrist inom Säpo.

Efter några veckor ringde en kvinna från Saabs säkerhetsavdelning och meddelande att Säpo lagt ned utredningen p.g.a. resursbrist. Saab ville då att jag skulle överta utredningen, men jag avböjde eftersom jag var pensionär och slutat på Saab.

IV. Åtgärder som kan förhindra att hemlig information hämtas från försvarsindustrin

Borde inte kontraspionaget i Sverige få större befogenheter, alternativt att Säpo får större resurser att utreda spionage? Jag är nu med i mitt gamla företags pensionärsklubb. Men efter mitt besök hos Säpo har företaget monterat kodlås på många dörrar och kan via elektroniska nycklar styra vilka personer som ska ha tillträde till rummen.

På IT-sidan har nätverken delats upp på olika nätverk, röda nätet (det hemliga) gul – övrigt nät. Men kan det förhindra spionaget inom försvarsindustrin är nog ytterst tveksamt. Enligt säpoagenten som utfrågade mig sade hon att den här ryska kvinnan aldrig skulle ha anställts på Saab.

Text: Tidigare anställd på Saab



Foto på JAS 39 Gripen: Saab Group

Relaterat