Den 33-årige mannen kommer ursprungligen från Somalia, men har haft permanent uppehållstillstånd i Sverige sedan 2010.

Under tiden i Sverige har han vid fyra tillfällen dömts för mindre allvarliga brott som resulterat i bötesstraff – för ringa narkotikabrott, olika trafikbrott och rattfylleri.

I juni 2018 växlades brottsligheten upp. Då våldtog 33-åringen en kvinna i Linköping. Eftersom hon sov när övergreppet inleddes befann hon sig i en särskilt utsatt situation.

När fallet gick till domstol landade Linköpings tingsrätt och Göta hovrätt i samma slutsats. 33-åringen dömdes till ett år och tio månaders fängelse, samt utvisning ur Sverige i tio år.

LÄS MER: Högsta domstolen kan rädda våldtäktsman från utvisning

Våldtäktsman slipper utvisning

Fallet överklagades till Högsta domstolen, som trots Riksåklagarens protest valde att ta upp fallet.

På onsdagen meddelade man sin dom: Utvisningen mot 33-åringen rivs upp. Han får stanna i Sverige efter att han avtjänat ett fängelsestraff på två år och två månader för våldtäkt.

Huvudskälet till att utvisningen nu rivs upp är den tid som mannen vistats i Sverige. Lagen säger att det krävs ”synnerliga skäl” för att utvisa den som haft uppehållstillstånd i landet i mer än fyra år, vilket mannen har haft.

I domen står:

”Vid en samlad bedömning av omständigheterna i målet kan det inte anses föreligga synnerliga skäl att, med avsteg från den utgångspunkt som gäller i fråga om utlänningar som har vistats i Sverige en längre tid, utvisa NN. Beslutet om utvisning ska därför upphävas.”

Domarsiffrorna: 3-2

Utfallet är med minsta möjliga marginal.

Två av de fem domarna, däribland HD:s ordförande Anders Eka, anser att utvisning borde ha dömts ut. I sin skiljaktiga mening skriver de två justitieråden:

”Sammantaget kan NN:s anknytning till Sverige, trots den tid han har vistats här, inte sägas vara stark. Brottets allvar är ett tungt skäl för utvisning. Vid en samlad bedömning av omständigheterna i målet väger brottets karaktär och allvar så mycket tyngre än de omständigheter som talar mot utvisning, att det föreligger synnerliga skäl för att utvisa honom.”

HD:s avgöranden är vägledande för resten av Sveriges domstolar. Denna dom kommer nu att utgöra prejudikat för hur övriga domstolar bör förhålla sig.

”Bättre om de varit överens”

Riksåklagaren har inte sett någon anledning att pröva fallet i HD, eftersom det inte fanns något ”starkt prejudikatintresse”, enligt My Hedström, byråchef som företräder Riksåklagaren i HD.

– Vårt främsta fokus är hur vägledande en dom blir för framtiden. Där har HD nu gjort vissa generella uttalanden men det är egentligen inga nyheter. Så här har bestämmelserna tillämpats tidigare också, säger My Hedström och fortsätter:

– Ofta i de här fallen kokar det ner till en bedömning i det enskilda fallet. Det är oundvikligt eftersom inget fall är det andra likt. Man kan till exempel ha olika slags anknytning och den kan vara olika stark eller svag. Det kan vara olika allvarlighet i brottsligheten.

– I det här fallet hade det varit bättre om det hade varit överens, för då hade det blivit klarare för gemene man hur man resonerar.

Se Brottscentralen 24 april här: