En bildsatt debattartikel där landets folkkäraste tenor pussar sin make framför en moské i Malmö fick i helgen hatet i en bekants kommentarsfält på Facebook att fullkomligt explodera av hat, dödshot och kränkningar.

Min bekant valde till slut att ta bort debattinlägget med tillhörande bild. Det var kanske klokt. Många av kommentarerna föll under sådant som kan polisanmälas som olaga hot, förtal, hets mot folkgrupp och ärekränkning. Hatet vann den här gången.

För i alla lägen är det inte längre självklart att i motvind orka stå upp för den värdegrund vi hävdar är den svenska. Den värdegrund som säger att alla människor är lika mycket värda och att all kärlek är bra kärlek.

Det har gått en månad sedan terrorattentatet i Stockholm. Då vi stod upp som ett enat land och sa att hatet och terroristerna aldrig ska få vinna. Men visst vinner hatet när artiklar och bilder som handlar om kärlek måste tas bort?

Den samkönade kärlekens plats i Malmö, och i många andra svenska städer, blir allt mindre. Homosexuellas rättigheter finns i svensk lagstiftning. År av kamp har lett oss dit. Men det svenska samhället förmedlar inte värderingar. Inte när det kräver ett tydligt ställningstagande om att när jämställdhet och mänskliga rättigheter ställs mot religiös fundamentalism - då ska religiös fundamentalism aldrig ha företräde.

Hatarna är inte anonyma när de skriver kommentarer som att en självmordsbombare borde bomba bögjäveln, att homosexuella är smutsiga och att sharaf kräver reaktioner precis som med Vilks. Hatarna lever inte i utanförskap. De har jobb, läser på universitetet deltar i föreningslivet. De är vuxna. Inga tonåringar.

På de öppna profilerna ser man att många av de hårda kommentarerna kommer från småbarnsfäder som är födda i Malmö, har gått på förskola, i grundskola och gymnasium i Malmö. De önskar homosexuella död, våldtäkt och tortyr . Kallar dem smuts och parasiter.

Och hur ska kommentaren "och sen undrar de varför det blir terrorbrott i Sverige" tolkas? Som att homosexuellas existens och synlighet kan motivera terrorattentat?

Hatarna bedriver en lågintensiv terrorism med syfte att skrämma och osynliggöra. De mildare kommentarerna från hatarna handlar om att visst kan bögar få finnas men de måste ju inte synas.

Och till sist finns inte homosexuella. Tjetjenien förnekar homosexuella mäns existens men för säkerhets skull bygger de koncentrationsläger och torterar dem till döds. Tvingar homosexuella att ange varandra. Uppmanar föräldrar till homosexuella att mörda sina barn innan staten gör det. I helgen läste vi om en tonåring som knuffades från nionde våningen. För att släkten skulle slippa skämmas.

Det svenska samhället måste tala om homosexuellas fri- och rättigheter i svenska lagar och värderingar där det behövs. För hatet går i arv.

Nej, Malmö är inte där än. Sverige är inte där än. Men försök minnas när ni senast såg ett samkönat par i Malmö uttrycka sin kärlek till varandra i vardagen.

Det här är en opinionstext publicerad i Dagens Samhälle. Åsikterna som uttrycks i artikeln står skribenten/skribenterna för.