Med ett kyrkoval runt hörnet fylls debatten om kyrkans plats i politiken och politikens plats i kyrkan. Samtidigt avslöjar Sveriges Radios program Kaliber att svenska skattepengar bland annat går till den eritreanska ortodoxa kyrkan, Tewahdo-kyrkan.

Att staten ger stöd till religiösa samfund har länge varit en omdebatterad fråga. Stödet brukar bland annat motiveras med samfundens diakonala verksamhet, det vill säga socialt arbete och stödarbete på olika sätt för församlingens medlemmar, men även för utomstående. Religiösa samfund ses ur detta perspektiv som en positiv aktör i samhället. Samtidigt ser vi gång på gång hur religiösa samfund får stora och betydande delar av sin verksamhet bekostade av våra skattepengar trots att de inte uppfyller några som helst kriterier om respekt för de mänskliga rättigheterna eller demokratiska grundvärderingar.

I Kalibers avslöjande framkommer att den eritreanska kyrkan, Tewahdo-kyrkan, till stor del kontrolleras av den totalitära eritreanska regimen. Eritrea styrs sedan självständigheten av Isaias Afeweki. Afewekis regim har under många år kritiserats för förföljelse av oliktänkande och bristande demokratiska rättigheter. Något presidentval har inte hållits i landet sedan Afeweki tillträdde 1993.

Tewahdo-kyrkan har tilldelats 300 000 kronor av våra gemensamma skattemedel för sin verksamhet. Pengarna kommer från Myndigheten för stöd till trossamfund (SST). Ansvarig handläggare på SST säger till SR:s Kaliber att han känner till att personer inom kyrkan har kontakter med den eritreanska ambassaden i Sverige. SR avslöjar att kyrkan ägnar sig åt flyktingspionage för regimens räkning. Detta innebär alltså att svenska staten är med och bidrar ekonomiskt till organisationer som enligt uppgift fungerar som den totalitära eritreanska regimens förlängda armar, för att nå ut till utsatta individer i församlingar och kyrkor runtom i Sverige.

Det är inte första gången en ljusskygg och demokratiskt tvivelaktig organisation får pengar av svenska staten. Det har till exempel hänt vid upprepade tillfällen att trossamfund bjudit in föreläsare som varit antisemiter, kvinnofientliga eller homofoba. De flesta av oss minns säkert också avslöjandet från SVT:s Uppdrag Granskning där man med dold kamera avslöjade hur imamer i vissa moskéer avrådde misshandlade kvinnor från att lämna sina våldsamma män.

Det är tydligt att det inte finns en tillräckligt bra kontroll av de trossamfund som i dag får bidrag från nämnden för stöd till trossamfund. Stödet bör upphöra och SST bör läggas ner. Ofta används argumentet om religionsfrihet för att motivera att skattepengar går till trossamfund. Det är inget giltigt argument. Snarare tvärtom.

Vi har föreningsfrihet i Sverige, det betyder inte att man är berättigad till olika typer av föreningsbidrag enbart baserat på att man har startat en förening. På samma sätt förhåller det sig med trossamfund. Det faktum att man har en religiös församling innebär inte att man automatiskt har rätt till stöd. När bedömningarna dessutom visar sig ske på ett godtyckligt sätt är det hög tid att överväga att låta samfunden söka sin verksamhets finansiering på annat sätt än genom skattepengar.

Det här är en opinionstext publicerad i Dagens Samhälle. Åsikterna som uttrycks i artikeln står skribenten/skribenterna för.