1.Flaskhalsarna gör comeback

Den aktiva delen av svensk ekonomi går nu på högvarv. Ekonomin dopas dessutom av minusränta och finanspolitiska stimulanser.

Vi kommer att få höra mycket om flaskhalsar och kapacitetsbrist under året som kommer. Lika säkert är att vi kommer att tala om hur tudelat allting är: den tudelade arbetsmarknaden, det tudelade Sverige och den tudelade ekonomin där den offentliga sektorn kämpar medan den privata sektorn tuffar på som tåget. Är Sverige i kris eller i högönsklig välmåga? Det beror helt på vem du är och var du står.

2. Den nya Pisa-chocken

Knappt har vi hämtat oss från den förra Pisa-chocken förrän det är dags för nästa. I november 2016 presenteras två TIMSS-undersökningar och i december kommer resultaten från den senaste Pisamätningen. Det lär knappast bli någon munter läsning.

Ändå ligger det svåraste framför oss. I Migrationsverkets mottagningssystem finns nu 56 400 barn inskrivna som är i skolåldern. Bara i Malmö behöver man bygga 26 nya skolor under de närmaste åren. Det råder brist på det mesta i Skol-Sverige - från lokaler till lärare i svenska som andraspråk och lärare i allmänhet. Exakt hur illa ställt det är med lärarbristen väntas Skolverket presentera i sifferform i mitten av januari.

Någon som minns Gustav Fridolins (MP) löfte om att rädda skolan på 100 dagar?

3. Skenande kostnader

Magdalena Andersson (S) är en udda politiker. I opposition ville hon snåla; som finansminister vill hon nu slösa. Krona-för-krona-principen ska överges för att ge svängrum åt en klassisk S-politik och stoppa fallet i opinionen.

Det är en vansklig väg. Sverige har en oroväckande kostnadsutveckling på en rad områden, och det handlar inte bara om flyktingmottagandet. Sjuktalen fortsätter att skena, utan att regeringen gör något för att stoppa utvecklingen. Tvärtom avskaffas den bortre parentesen i sjukförsäkringen den 1 februari.

Assistansersättningen visar en lika alarmerande utveckling. Lägger man till detta sådant som att antalet äldre snabbt blir fler, ränteavdragen och krisen inom polisen ser man konturerna av ett oroväckande kostnadstryck framöver.

Under 2016 kommer finansministern att jagas av röda siffror. Regeringen måste snabbt ta fram en plan för hur de skenande sjuktalen ska hejdas. Och helst söka stöd för en bred skattereform.

4. Slumdebatten tar fart

Tycker du att bostäder är en torr och teknisk fråga? Då blir 2016 ett mardrömsår för dig. Sveriges problem på området är nämligen så alarmerande att bostadskrisen kommer att överskugga det mesta.

Boverket rönte stor uppmärksamhet i våras med sin prognos om att det skulle behöva byggas ett nytt Stockholm till år 2020 för att möta behoven. Det var före höstens flyktingvåg. Räknar man utifrån SCB:s senaste befolkningsprognos landar prognosen i stället på runt 600 000 bostäder. Nu talar vi alltså om att vi snarare skulle behöva ett nytt Stockholm OCH ett nytt Göteborg inom fem år. Frågor på det?

Regeringen hoppas att en ny lag den 1 mars nästa år ska lösa problemet. Då kommer nämligen kommunerna att tvingas ta emot nyanlända och ordna bostäder åt dessa. Allt talar för att tvånget blir ett slag i luften. Kommunerna har ingen brådska att plocka upp statens springnota för bostadsbristen.

Om inget radikalt görs under 2016 är vägen framåt lagd: förorterna förslummas, svartmarknaden blomstrar och nyanlända tvingas bo kvar i åratal på alltmer oroliga asylboenden.

5. Bye bye alliansen och hejdå MP?

Vissa skiften kräver ett helikopterperspektiv för att man ska inse vidden. Det knakar i kontinentalplattorna under det svenska partilandskapet. Vi har inte längre två block som står mot varandra, utan tre, formade kring de nästan jämnstora partierna S, M och SD.

Samtidigt pressas de rödgröna av katastrofala opinionssiffror och allianspartierna glider isär alltmer. Liberalerna vill samarbeta över blockgränsen, Moderaterna ömsar skinn, Centerpartiet odlar sin ideologiska renlärighet och Kristdemokraterna behöver desperat synas.

Den stora frågan under 2016 är givetvis om regeringen spricker. Det finns en del som talar för det. MP är ett parti i kris med snabbt fallande opinionssiffror. Å andra sidan är regeringsmakten ett av få glädjeämnen som Fridolin & Romson har kvar. Med tanke på hur oförutsägbar svensk politik har blivit är det nog klokast att inte försöka spå utgången.

6. Välfärdsdebatten tar fart

Under 2016 kommer människors förväntningar på välfärden allt oftare att krocka med verkligheten. Det kan handla om planerade operationer som skjuts upp eller om årslånga köer till Folktandvården. Problemet är inte i första hand brist på resurser, utan brist på personal.

Huggsexan om tandläkare, sjuksköterskor, lärare, tolkar och socionomer kommer att bli alltmer intensiv. Och i dess spår kommer nya välfärdsdebatter att ta fart. Hur mycket mer kan vi höja skatterna? Bör man kvalificera sig för det svenska välfärdssystemet? Kommer medelklassen att efterfråga alltmer helprivat välfärd och vad händer då med skatteviljan?

7. Trump och terror

Utrikesåret 2016 kommer att domineras av det amerikanska valet som avgörs den 8 november. Amerikanerna har ännu inte bestämt sig, men det har omvärlden. Lika hett som vi önskar se Hillary Clinton flytta in i Vita huset, lika intensivt fruktar vi Donald Trump i rollen som världspolis. Enligt den brittiske kolumnisten Gideon Rachman är den stora frågan nästa år om faiblessen för machomän som ledare i öst ska sprida sig också till väst.

Europa kommer att fortsätta att famla efter en lösning på flyktingkrisen. Gränser - såväl inre som yttre - lär bli en allt viktigare del av svaret, inte minst i skenet av nya terrordåd. Med lite tur lyckas EU i alla fall undvika en Brexit, det vill säga att britterna väljer att lämna unionen i folkomröstningen som väntas bli av under 2016.

Kriget mot IS kommer att trappas upp under 2016. Kanske retirerar terrorsekten så småningom till Libyen, där IS kan dra nytta av såväl kaos som Afrikas största oljefält.

Under våren avslutas också den svenska kampanjen för en plats i FN:s säkerhetsråd 2017-18. Det mesta talar för att generalförsamlingen nobbar Sverige, vilket blir ett tungt bakslag för FN-nostalgikerna inom S.

8. Hejdå kravmärkt!

Om 2015 var den stora migrationsdebattens år blir 2016 integrationsdebattens år. Hur gärna vänstern än vill stå emot kommer verkligheten att pressa på för stora förändringar.

På alla samhällsområden kommer avregleringarnas lie att gå. Allt från behörigheter till bygglovsregler och diverse standardkrav kan komma att svepas med. Sådant som var otänkbart i går blir verklighet i morgon. För det finns inte mycket till alternativ. Ska vi inte fullständigt misslyckas med den uppgift vi har framför oss måste vi tänka långt utanför boxen. Lågavlönade tyska minijobs? Låta flyktingar bygga sina egna hus? Den som skakar på huvudet blir svaret skyldig.