När inrikesministern talar om hemlig dataavläsning påminner han om en doktor som försöker få ett barn att ta emot en spruta. Med sin lena röst förklarar han att den här integritetskränkningen kommer att göra lite ont men att det verkligen inte är något att vara rädd för.

Enligt inrikesministern innebär dataavläsningen bara att polisens befogenheter anpassas till en digital miljö. Men inget av dagens tvångsmedel kan jämföras med de statliga spionprogram som nu ska utredas.

Hemlig dataavläsning går ut på att med ett slags virus ta kontroll över någons mobil, dator och andra uppkopplade enheter. Tekniken gör att man kan filma och bugga någon med personens egen kamera och mikrofon. Det går att i realtid följa exakt vad någon gör på datorn.

Medan tvångsmedlen som finns i dag begränsar övervakningen till en viss fysisk plats, eller till viss kommunikation, öppnar spionprogrammen för en total övervakning som kan följa med överallt.

Dataavläsningen ger inte bara en bild av någons yttre liv utan också en god inblick i det allra innersta.

I diskussionen om dataavläsning är det datorer, mobiler och surfplattor som nämns som övervakningsobjekt. Men vi går mot en framtid där i princip alla föremål omkring oss är sammankopplade och kan kommunicera. Dataavläsningen kommer att bli meningslös om den begränsas till vissa slags apparater. Därför understryker utredningsdirektiven att lagförslagen ska vara teknikneutrala.

Det kan på sikt lika gärna vara bilar och hushållsapparater som smittas av statens virus.

Om staten börjar med dataavläsning ger den sig in osäkerhetsbranschen. Antingen genom att betala skrupelfria företag för hackingverktyg eller genom att själv utveckla dem.

Staten kommer att utnyttja samma säkerhetshål som industrispioner och andra IT-brottsingar. Polisen kommer att känna till säkerhetsbrister utan att kunna varna för dem. I datasäkerhetsarbetet kommer staten ägna sig åt dubbelspel.

Ygeman försäkrar ständigt att hemlig dataavläsning bara kommer att sättas in mot den allra värsta brottsligheten. Det finns ingen större anledning att lita på honom på den punkten. Nästan alla övervakningsmedel används med tiden bredare än vad som från början försäkrades.

Inrikesministern har vidare förklarat att han “tror” att polisen inte kommer att utnyttja dataavläsningens fulla potential (Computer Sweden 27/11) utan i stället begränsa spioneriet till delar av informationen. Det blir svårt att i lag tydligt avgränsa dataavläsningen. Även om försök görs kommer regler sannolikt att tänjas. Det ligger givetvis i åklagares och polisers intresse att utnyttja all värdefull information som verktyget ger dem tillgång till.

Ygemans jämförelse med att polisen vid hemlig kameraövervakning inte tar in ljud är irrelevant eftersom en kameralins ändå inte kan ta in ljud.

Anders Ygeman vill på alla sätt visa att han står för en sjyst form av dataavläsning. I Ekot (12/5) förklarade han till och med att det är viktigt att “vi är helt öppna” med hur spionprogrammen används. Då blir de inte mycket värda.

Övervakningssamhällets sammetsröst kommer tydligen undan med vad som helst.

Läs också:

Vi får inte vara naiva inför nya terrorlagar

Följ Expressen Ledare på Facebook för fler ledartexter och kolumner.