Miliardul de lei rămas necheltuit de către Ministerul Transporturilor în 2015 ne arată că Guvernul Ponta nu este capabil să construiască ceva serios în România. Cum ar fi drumuri naţionale şi autostrăzi. Dar mai gravă mi se pare, însă, uşurinţa cu care miniştrii lui Ponta recunosc eşecul care ne refuză dreptul la dezvoltare.

Fie din prostie, fie dintr-un calcul meschin pentru anul electoral 2016, bugetul Ministerului Transporturilor pe acest an pierde 985 de milioane de lei, bani care vor merge către alte domenii sau către administraţia locală. Suma respectivă fuseseră iniţial prevăzută pentru cofinanţarea unor proiecte europene de infrastructură dar care, dintr-un motiv sau altul, nu s-au realizat.

“Au rămas sume mari de bani necheltuite, dar nu din vina miniştrilor de la Transporturi”, a explicat relaxat Liviu Dragnea, liderul partidului de guvernare, bucuros însă că banii necheltuiţi de colegul Ioan Rus vor fi direcţionaţi către liderii din teritoriu ai PSD, mai apropiaţi de sufletul şi de interesele fostului baron de Teleorman.

“Transportul este sectorul care ne dezamăgeşte în continuare (…) pentru că nu cheltuie banii alocaţi”, a recunoscut şi ministrul Finanţelor Eugen Teodorovici, în timp ce Victor Ponta a găsit şi o explicaţie şi anume aceea că funcţionarii nu mai semnează acte de frica DNA.

Guvernatorul BNR, Mugur Isărescu a tras şi el zilele acestea un semnal discret de alarmă, în contextul discuţiilor despre Codul fiscal, dar care nu schimbă deloc lucrurile: “Dacă te uiţi la tendinţele pe termen lung, noi avem alte probleme în buget. Ne-au căzut masiv investiţiile.”

Nu trebuie să fii economist ca să înţelegi ceea ce e de înţeles din această poveste. România nu are nici o şansă să-şi îmbunătăţească semnificativ infrastructură rutieră (dar nu numai) în următorii ani. Nu vom avea deci autostrăzi sau măcar drumuri naţionale mai bune şi vom fi lipsiţi de toate consecinţele pozitive asupra economiei pe care le presupun astfel de investiţii. Asta pentru că oamenii acestui guvern nu au fost în stare să atragă fondurile europene destinate transporturilor sau poate intenţionat au păstrat banii de cofinanţare la saltea, pentru a avea acum cu ce acoperi promisiunile electorale ale PSD.

Relaxarea cu care miniştrii Transporturilor vin şi pleacă fără să-i tragă nimeni la răspundere pentru prostiile făcute, iar proiectele europene eşuează când păreau a fi bătute în cuie (vezi cazul autostrăzii Comarnic- Braşov) arată cât de departe suntem de ţările cu adevărat civilizate.

Ni se refuză dreptul la dezvoltare cu zâmbetul pe buze, sau cu un oftat de complezenţă de genul “asta e!”, iar noi ar trebui să acceptăm bucuroşi că totuşi “avem cea mai mare creştere economică din Uniunea Europeană”, după cum ne-a repetat, pentru a nu ştiu câta oară, luni seara, la Antena 3, Victor Ponta. Şi la ce ne foloseşte acest lucru?

România nu este recunoscută în lume în acest moment pentru altceva decât pentru corupţie şi pentru reţeaua precară de drumuri şi autostrăzi. Asta dacă Occidentul o fi uitat între timp poveştile de groază cu copii străzii sau orfelinatele lui Ceauşescu.

“Ţara are mare potenţial, dar există două impedimente: unul este corupţia, iar celălalt infrastructura”. Sunt cuvintele lui Hans G. Klemm, ambasador nominalizat al SUA pentru România, cu ocazia audierilor de săptămâna trecută din Senatul american. Un diplomat care arată că ştie foarte bine unde a fost trimis, dar care probabil va fi şocat să vadă cât de puţin îi pasă guvernului Ponta de rezolvarea celui de-al doilea “impediment”. Din fericire, de combaterea corupţiei se ocupă altcineva.

Nu suferă nimeni la vârful Guvernului pentru eşecul în ceea ce priveşte infrastructura pentru că probabil oamenii nici nu şi-au propus cu adevărat să schimbe ceva în acest domeniu. USL a câştigat alegerile vorbind de repararea nedreptăţilor din timpul regimului Băsescu. Victor Ponta mai are puţin şi va pleca de la putere cu aceleaşi cuvinte pe buze: “noi am reîntregit salariile şi pensiile tăiate de Guvernul Boc”. Dincolo de promisiunile pe hârtie, tot proiectul de ţară al USL (şi mai nou al PSD) s-a limitat în practică la plata unor sume de bani unor categorii de oameni. Aşa se explică şi uşurinţa cu care liderii PSD ne privesc în faţă şi ne spun: “nu am făcut autostrăzi, asta e!” Iar noi ce ar trebui să facem în această situaţie?