Suomalainen varusmies on hitaasti lähestymässä kuuluisaa esikuvaansa Sven Tuuvaa.

Sven Dufvan aka Tuuvan ongelma Suomen sodassa oli spatiaalisen eli tilallisen hahmotuskyvyn puute. Nuorilla suomalaissotilailla se on ainoa kyky, joka ei ole viime mittausten mukaan heikentynyt. Kuvassa Dufvan roolin tulkitsee Veikko Sinisalo.­

Se twiitti oli korutonta kertomaa.

Suomalaiset nuoret miehet näyttäisivät olevan tyhmistymässä.

Osaamiskäyrät käyttäytyvät kuin lehmän häntä.

Murheellisen kuvan twiittasi tiistaina erityisasiantuntija Aleksi Kalenius Suomen OECD- ja Unesco-edustustosta. Kolmen käyrän twiitistä uutisoi ja Kaleniusta haastatteli Helsingin Sanomat.

Käyrät esittävät graafisessa muodossa suomalaisten armeijaan astuneiden miesten P1-kokeen eli p-kokeen eli ”pällitestin” tuloksia kautta vuosikymmenten. Nykyisin armeijassa käy myös naisia.

Tämän perusteella suomalainen varusmies on hitaasti, mutta varmasti lähestymässä kuuluisaa esikuvaansa, Suomen sodan sankaria Sven Dufvaa eli Sven Tuuvaa. Ainoa ero on, että p-kokeessa visuaalis-tilallinen osaaminen ei ole heikentynyt – toisin kuin nuorten miesten matemaattiset ja kielelliset kyvyt.

Dufvan ongelma oli nimenomaan tilallinen eli spatiaalinen hahmotuskyky, eli kuten Runeberg kuvaili: ”Käännöskin Dufvan taaksepäin ol’ eriskummainen, peräytymään kun käskettiin, hän hyökkäs sillalle.”

Tosin sankari Dufvasta tuli juuri väärän spatiaalisen johtopäätöksen takia. Hän hidasti venäläisten hyökkäystä, kunnes omat vahvistukset ehtivät apuun. Sotapäällikkö Sandels ylisti Dufvan urhoollisuutta, kuten Runeberg kirjasi ylös:

”Ne sanat sotajoukossa levisi yleiseen, ja kaikki myönsi Sandelsin totuuden lausuneen: ”Älyä kyll’ ei Dufvalla lie liiaksi ollutkaan, pää huono oli”, arveltiin, ”mut sydän paikallaan.”

Helsingin Sanomien haastattelussa Kalenius arvioi suomalaisten nuorten miesten osaamistason laskeneen merkittävästi ainakin kymmenen vuotta – ilman, että syytä tiedetään. Kyse ei ole vain armeijan p-testistä. Myös muun muassa Pisa-testin viesti on ollut samansuuntainen. P-testiä pidetään edustavana, koska siihen osallistuu niin suuri osa ikäluokasta.

Varusmiesliiton puheenjohtaja Jaakko Kivistö sanoo Varusmiesliiton olevan luonnollisesti huolissaan tilanteesta.

– Verbaalisten kykyjen heikkenemiseen vaikuttaa varmasti se, että lukeminen on vähentynyt. Kirjojen lukeminen. Porukka ei pidä pitkiä tekstejä enää niin relevantteina, ja keskusteluja käydään vähillä merkkimäärillä Twitterissä.

– Nykyajassa on infoähkyä. Kun kaikkea ei voi lukea, valitaan vain itselle merkityksellisiä asioita. Silloin kaikesta tulee hajanaisempaa, Kivistö arvelee.

Entä matemaattiset kyvyt?

– Mekaaninen laskeminen alkaa olla aika ulkoistettua. Voi miettiä, mittaako tai vastaako testi enää ajankohtaisia tarpeita.

Toivottomana Kivistö ei tilannetta näe. Valoakin hän näkee.

– Ajatellaan vaikka näitä hybridiuhkia ja lähdekriittisyyttä. Uskon, että suomalaisiin on aika vaikea vaikuttaa. Osaamme suodattaa tietoa entistä paremmin.

” Kun kaikkea ei voi lukea, valitaan vain itselle merkityksellisiä asioita. Silloin kaikesta tulee hajanaisempaa.

Tutkimusalajohtaja, psykologi Kai Nyman Puolustusvoimien tutkimuslaitoksesta muistuttaa, että yksi testin osa on trendiltään erilainen kuin kaksi muuta.

– Tilallis-kuvallisen testin tulokset eivät putoa samalla tavalla kuin kielellisen ja matemaattisen, joissa vaikutusta on matemaattisella harjaantuneisuudella ja lukutottumuksilla, jotka vaikuttavat sanavaraston kehittymiseen.

Kuviotesti on sen sijaan lähtökohdiltaan erilainen.

– Elämä saattaa olla (jopa) enemmän visuaalista kuin ennen, Nyman sanoo.

P1-testiä muutettiin viimeksi vuonna 1981. Nymanin mukaan sisältö on ”pitkällä tähtäyksellä tarkastelun alla”.

– Testit voivat muuttua vanhanaikaisiksi, jos ne eivät mittaa kykyjä, joita yhteiskunnassa tarvitaan, Nyman sanoo.