Kuolinsyy- ja sairastavuusraporttien sekä eläinkokeiden tulos oli selvä: kemikaali kuuluu pahimpaan myrkkyluokkaan, koska se aiheuttaa pysyviä sikiövaurioita. Sen käyttö tulisi kieltää välittömästi koko EU:n alueella.

Tulos saatiin, kun Suomi arvioi EU-komissiolle erään vaarallisen kemikaalin ominaisuuksia. Kemikaalin nimi oli etyylialkoholi, tuttavallisemmin alkoholi. Tulosten tultua julki komission työryhmän väki hiljeni ja ryhmän puheenjohtaja totesi, että eiköhän unohdeta tämä arviointi.

Suomi on maailman ensimmäinen maa, jossa tupakan käytön loppuminen on kirjattu lain päämääräksi. Vuoden 2012 alusta voimaan tuli tupakkatuotteiden esilläpitokielto, joka estää tupakan mainonnan käytännössä kokonaan. Rajoituksia mainonnalle asetettiin jo 1970-luvulla. Vuonna 2007 ravintoloista tuli savuttomia, ja nyt jopa sähkötupakan käyttö on kielletty monissa paikoissa.

Tupakkapolitiikan tavoitteena on vähentää tupakoitsijoiden määrää ja hankaloittaa tupakan ostoa. Silti tupakan aiheut­tamiin sairauksiin kuolee vuosittain arviolta 5 000–6 000 suomalaista. Joka kolmas suomalaisen syöpäsairaus aiheutuu tupakasta. Alkoholi taas on suomalaisten työikäisten miesten yleisin ja naisten toiseksi yleisin kuolinsyy. Alkoholin aiheuttamat ongelmat ovat paljon laajemmat kuin tupakan, mutta tupakka on yhä suomalaisten terveys­ongelmien ykkössyntipukki. Rajuihin rajoituksiin esimerkiksi tupakan myynnissä suhtaudutaan yleensä positiivisesti, kun taas pienetkin rajoitukset alkoholin käytössä saavat aikaan valtavan vastustuksen.

Alkoholin käytön seurauksena on Suomessa arvioitu kuolevan noin 4 500 henkeä vuosittain.

Tupakka on tappavampi kuin alkoholi. Olennainen ero tupakan ja alkoholin välillä on, että tupakka tappaa yleensä vain käyttäjänsä, kun taas alkoholin käytön seuraukset ovat paljon laaja-alaisemmat. Alkoholi aiheuttaa sivullisten kuolemia muun muassa liikenteessä ja väkivallan uhreina. Oikeuspoliittisen tutkimuslaitoksen henkirikoskatsauksen (2010) mukaan vuosina 2003–2009 henkirikoksista ainakin 82 prosentissa yksi osapuolista oli humalassa.

Alkoholi tulee euroissa mitattuna yhteiskunnalle kalliimmaksi kuin tupakka. Alkoholin käytön yhteiskunnalle aiheuttamat välittömät kustannukset vuonna 2010 olivat 0,9–1,1 miljardia euroa. Välillisesti alkoholin käyttö aiheutti vuonna 2010 valtiolle 3,2–5,9 miljardin euron kulut, kun mukaan lasketaan esimerkiksi menetetyn elämän arvo sekä tuotantomenetykset.

Tupakasta aiheutui vuonna 2004 terveydenhuollolle 246 miljoonan euron välittömät kulut ja välilliset kulut yhteiskunnalle ovat arviolta kaksi miljardia euroa.

Alkoholin taloudelliset haitat ovat todellisuudessa paljon suuremmat, koska laskelmassa ei ole mukana vaikkapa sikiövaurion saaneen ihmisen elämän haittaa tai lapsen henkisiä kärsimyksiä alkoholin käytön takia. Lasten huostaanottojen määrä on kasvussa: Mannerheimin lastensuojeluliiton mukaan lastensuojeluntarpeen yhtenä keskeisenä syynä on vanhempien liiallinen alkoholinkäyttö. Se altistaa lapsen laiminlyönnille, pahoinpitelylle ja muulle kaltoin kohtelulle.

Alkoholin ongelmat eivät kasaudu vain suurkuluttajille ja heidän lähipiirilleen: alkoholinkäyttöä selvittäneessä Suomi juo -tutkimuksessa todetaan, että valtaosa kaikista alkoholin haitoista ja kustannuksista aiheutuu kohtuukäytöstä, koska jo näillä käyttäjillä esiintyy sekä terveys- että sosiaalihaittoja. Kohtuukäyttäjien suuri määrä aiheuttaa sen, että vaikka haitat ovat yksilöä kohti lievemmät kuin suurkuluttajilla, koko yhteiskunnan mitassa ne ovat suuremmat.

”Tämä on saatavuutta rajoittavan alkoholipolitiikan tärkein perustelu: toimet, joilla lasketaan alkoholin kokonaiskulutusta, vähentävät haittoja enemmän kuin suurkuluttajiin erityisesti kohdistetut toimet”, toteaa Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen THL:n erikoissuunnittelija Markku Soikkeli.

Alkoholin aiheuttamia ongelmia ratkotaan kahdella alkoholipolitiikan keinolla: hintoja sääntelemällä sekä saatavuutta rajoittamalla. Sosiaali- ja terveysministeriön hallitusneuvos Ismo Tuominen arvioi, että sekä nykyinen että edellinen hallitus ovat toteuttaneet hintapolitiikkaa hyvin.

”Korotuksia hintoihin on tehty kohtuullisesti ja usein, mikä on hyvä strategia”, Tuominen toteaa.

Saatavuuteen, johon kuuluu myös alkoholin näkyvyys, sen sijaan voitaisiin vaikuttaa voimakkaasti mielikuvamainonnan kieltämisellä. Alkoholia saisi yhä mainostaa tuotetiedoilla, mutta mainonnalla ei saisi vaikuttaa mielikuviin alkoholista.

”Tämä on ollut vaikea asia, vaikka sen pitäisi olla helppo”, Tuominen sanoo. ”Me aikuiset emme hakemallakaan löydä järkeviä perusteluja sille, ettei kieltoa voisi toteuttaa. Mielikuvamainonnan kieltäminen ei haittaisi tavallisen ihmisen elämää mitenkään.”

Nykytutkimuksissa on yksiselitteisesti osoitettu, että Suomessa vuonna 1995 sallituksi tulleen alkoholin mielikuvamainonnan kieltämisellä vaikutettaisiin tehokkaasti lasten ja nuorten alkoholinkulutukseen.

”Lastensuojelun kannalta on sitä parempi, mitä vähemmän lapset näkevät alkoholimainontaa”, Tuominen sanoo.

Tutkimustulokset ovat selviä, lisäksi mielikuvamainonnan kiellolle löytyy tukea Suomen perustuslaista.

Sen mukaan julkisen vallan on edistettävä väestön terveyttä ja tuettava perheen mahdollisuuksia turvata lapsen hyvinvointi. Silti mainonnan rajoittaminen on tähän asti osoittautunut käytännössä mahdottomaksi.

Sosiaali- ja terveysministeri Paula Risikko (kok) on huolissaan alkoholiongelmasta. Hän on uransa aikana auttanut ja hoitanut satoja alkoholiongelmasta kärsiviä ihmisiä.

”Tarvitaan monia tekoja näiden ongelmien poistamiseksi. Hintaan, saatavuuteen ja mainontaan vaikuttamisen lisäksi tarvitaan valistusta. Tärkeää on vaikuttaa vanhempiin, joiden alkoholinkäytöllä on suuri vaikutus lasten alkoholisuhteeseen.”

Edellisellä kaudellaan peruspalveluministerinä Risikko asetti työryhmän pohtimaan alkoholimainonnan rajoituksia. Työryhmä ei ehdottanut muutoksia lainsäädäntöön. Siitäkin huolimatta, että ryhmälle oli esitetty vahvaa näyttöä mielikuvamainonnan kieltämisen puolesta. Työryhmän asiantuntijana toimineen THL:n Markku Soikkelin mukaan elinkeinoelämän etu ajoi terveyden ja hyvinvoinnin etujen edelle.

”Työryhmän mietinnön argumentaatio oli yksinomaan tähdätty rajoittamisvaatimusten torjumiseen ja oli sisällöllisesti kestämätöntä”, Soikkeli toteaa.

Työryhmässä oli vahva edustus esimerkiksi panimoteollisuudesta. Panimoliiton toimitusjohtajan Elina Ussan mukaan teollisuuden kutsuminen mukaan lainvalmisteluun avaa mahdollisuuksia eri osapuolien keskustelulle.

Sosiaali ja terveys ry:n pääsihteeri Vertti Kiukas arvioi asiaa hieman toisin, hänen mukaansa alkoholilla on erityisasema lainsäädännössä.

”Tupakkateollisuus ei koskaan ollut osana tupakkalainsäädännön valmistelua samalla tavalla kuin nyt alkoholiteollisuus. Olisi oikea viesti sulkea alkoholiteollisuus poliittisen valmistelun ulkopuolelle, kuten se ennen oli.”

”Alkoholiteollisuuden intressit ovat erilaiset kuin kansanterveyden intressit – toinen pyrkii vähentämään, toinen lisäämään alkoholin käyttöä.”

Kiukas ihmettelee myös sitä, miten elintarvikkeeksi luokiteltuun alkoholiin ei sovelleta samoja varoitusmerkintäsäädöksiä kuin muihin elintarvikkeisiin.

”Muumikarkkiaskinkin kyljessä pitää varoittaa laksatiivisista vaikutuksista, mutta alkoholin osalta ei tarvitse varoittaa edes siitä, mistä on täysi tieteellinen konsensus. Tämäkin kertoo siitä, että alkoholi on aika lailla poliittisessa erityisasemassa.”

Ministeri Risikko asetti vuonna 2010 myös toisen, epävirallisen työryhmän pohtimaan alkoholin mainontaa. Tämän asiantuntijaryhmän enemmistö kannatti mielikuvamainonnan kieltoa, mutta puheenjohtaja, valtiosihteeri Vesa Rantahalvari piti lakiin tehtäviä lisäpykäliä kieltoa tehokkaampana tapana suitsia alkoholimainontaa. Työryhmä päätyikin esittämään vanhan lain muokkaamista mielikuvamainonnan kieltämisen sijaan.

Risikko sai työryhmästä vakuutuksen siitä, että tekeillä on vahva rajoitus alkoholimainontaan. Lopulta kaikki lausunnonantajat vastustivat esitystä, osa sen tiukkuuden, osa riittämättömyyden takia. Ei tullut vahvoja eikä mitään muitakaan rajoituksia alkoholimainontaan, työryhmän esitystä ei annettu eduskunnalle.

”Ministeriö tiedotti, että se aikoo kieltää alaikäisiin kohdistuvan alkoholimainonnan sekä sellaisen mainonnan, joka antaa kuvan, että alkoholi lisää sosiaalista ja seksuaalista menestystä”, THL:n Soikkeli sanoo. ”Tosiasiassa nuo kiellot ovat kyseisessä pykälässä jo nyt. Ministeriö halusi tällä ehdotuksella torjua mielikuvamainonnan kiellon, jota 106 kansanedustajaa oli jo ehtinyt omalla lakialoitteellaan vaatia.”

Nollatulokseen päätyneen työryhmän puheenjohtajan, valtiosihteeri Rantahalvarin mielestä myös tuotetietomainonta on mielikuviin vetoavaa mainontaa.

”Tuotetietomainontaan siirtymisen vaikuttavuudesta ja toimivuudesta ei ole näyttöä. Ranskassa lasten ja nuorten alkoholinkäyttö on lisääntynyt tuotemainontaan siirtymisen jälkeen. Tuotetietomainonta voisi johtaa myös hintakilpailuun, jolla lisättäisiin lasten ja nuorten alkoholin käyttöä ja alkoholin kokonaiskulutusta.”

Tupakassa mainontakielto on katsottu toimivaksi tavaksi edistää kansanterveyttä. Rantahalvari ei ota kantaa siihen, miksi alkoholin mainonta on eri asia.

Nykyinen peruspalveluministeri Maria Guzenina-Richardson (sd) on lähtenyt ajamaan mielikuvamainonnan kieltoa. Asia on edennyt virkamiesesityksen lausuntokierrokselle ja odottaa yhteenvetoa. Guzenina-Richardson oli yksi niistä 106 kansanedustajasta, jotka vaativat mielikuvamainonnan kieltämistä viime vaalikaudella. Hänen kantansa ei ole muuttunut ministeriyden myötä.

”Jos asiaa katsoo kansanterveydellisesti, mielikuvamainonnan kieltoa tarvitaan ehdottomasti. Meillä on sekä ulkomaista että kotimaista näyttöä mielikuvamainonnan vaikutuksista lasten ja nuorten alkoholinkäytön lisääntymiseen.”

Asia ei tälläkään kertaa etene ongelmattomasti, sillä kokoomus vastustaa esitystä eikä ole valmis neuvotteluihin virkamiesesityksen pohjalta. Panimoliiton Elina Ussa ei usko mielikuvamainonnan kiellon vaikuttavan lasten ja nuorten alkoholinkäyttöön.

”Lapset ja nuoret elävät internetin maailmassa, jossa ulkomaisten tuotteiden mainonta on aina mahdollista. Lisäksi esimerkiksi televisio-ohjelmat luovat positiivista kuvaa alkoholinkäytöstä.”

Sosiaali- ja terveysministeriön Ismo Tuomisen mukaan alkoholin saatavuuteen voitaisiin vaikuttaa tehokkaasti myös alentamalla muualla kuin Alkossa myytävien keskioluiden ja siidereiden alkoholin pitoisuusmäärää 3,5 prosenttiin. Tutkimusten mukaan tämä alkoholiprosenttien laskeminen vähentäisi alkoholin kokonaiskulutusta jopa kymmenen prosenttia.

”Tällä vaikutettaisiin kaikkein nopeimmin ja tehokkaimmin alkoholin aiheuttamiin haittoihin, koska koko kansan alkoholinkulutus laskisi. Poliittisesti tämä on niin hankala kysymys, että siihen otetaan kantaa vasta, kun on pakko”, Tuominen kuvaa.

Kolmosoluen siirtyminen Alkoon on herättänyt paljon vastustusta niin tavallisissa ihmisissä kuin teollisuuden ja kaupan edustajissakin. Pellervon taloudellisen tutkimuskeskuksen (PTT) mukaan tuhansia kauppoja uhkaisi lakkauttaminen, jos kolmosolut siirtyisi Alkoon ja tilalle kauppoihin tulisi miedompi kakkoskalja. Pellervon arvio perustui tutkimukseen, jota panimoteollisuus oli rahoittanut.

Tässäkin alkoholikeskustelussa taloudelliset intressit jyräsivät kansanterveyden edun. Hyvin harva kyseenalaisti PTT:n tutkimuksen perusajattelun: miksi kauppoja pitää pitää pystyssä oluen myynnillä, jos alkoholin kokonaiskulutuksen väheneminen tuottaisi kiistattomia kansanterveydellisiä etuja. Taas kerran suhtautuminen alkoholiin on sallivampaa kuin tupakkaan, kukaan ei ollut huolissaan tupakan mainonnan täys­kiellon vaikutuksista elinkeinonharjoittamiseen kun kieltoa valmisteltiin.

Panimoliiton Ussa kertoo vastaesimerkin Ruotsista. Siellä väkevämpien alkoholijuomien kulutus on kasvanut sen jälkeen, kun keskiolut poistui ruokakaupoista. Kakkosolut uutena vaihtoehtona on silti Ussan mielestä hyvä ajatus.

Alkoholiteollisuus haluaa puhua oikeasta ja väärästä alkoholin käytöstä, mutta todellisuudessa riskirajoja kulutukselle ei voida antaa. Meilahden sairaalan gastroenterologian klinikan ylilääkäri, professori Martti Färkkilä kertoo, että naisilla jo kahden alkoholiannoksen päivittäiskulutus voi johtaa maksakirroosiin. Muissakaan alkoholin terveyshaitoissa ei tutkimuksissa ole löytynyt täysin turvallista käytön alarajaa.

Färkkilän mukaan on kansallinen häpeä, että meillä sivistyneessä valtiossa työikäisten miesten tärkein ja naisilla toiseksi tavallisin kuolinsyy on alkoholinkäyttö. Hintapolitiikan lisäksi hän pitää asennemuutosta tärkeimpänä keinona puuttua alkoholinkäyttöön.

”Asioita olisi pidettävä esillä ja alkoholin käytön ihannointi pitäisi saada loppumaan. On uskomatonta, että hädin tuskin ristiäisiä pystytään viettämään selvin päin, urheilutilaisuuksista puhumattakaan.”

Suomi juo -tutkimuksessa todetaan, että alkoholin saatavuuden rajoittaminen voi myös tulevaisuudessa osoittautua alkoholihaittojen sääntelyn tehokkaaksi kivijalaksi. Tämä tarkoittaisi alkoholin hinnankorotuksia ja mielikuvamainonnan poistamista.

THL:n alkoholiohjelman kehittämispäällikkö Tuomas Tenkasen mukaan alkoholi on pahin uhka suomalaiselle yhteiskunnalle. Alkoholipolitiikka on hänen mielestään Suomessa hyvää, mutta enemmänkin voitaisiin tehdä.

”Kaipaisin enemmän keskustelua, tavallisten ihmisten arvokeskustelua”, Tenkanen pohtii.

Tupakassa käyttöön otettu mainonnan täyskielto, johon sisältyisi esilläpitokielto, olisi tutkimusten mukaan tehokas tapa vaikuttaa myös alkoholin haittoihin. Tämä tarkoittaisi sitä, että alkoholi pidettäisiin kaupoissa poissa silmistä ja sitä saisi vain myyjältä pyytämällä, kuten tupakkaa nykyisin. Työryhmissäkin asiasta on keskusteltu, mutta sitä ei ole pidetty realistisena tavoitteena. Tenkanen ei usko, että sen enempää kansa kuin sen edustajatkaan olisivat vielä valmiita muutoksiin, jotka tupakan kanssa on jo tehty.

”Tupakkatyö on ollut tehokasta ja muutokset ovat tulleet asteittain parinkymmenen vuoden aikana. Alkoholipolitiikka on haasteellisempaa. Mainonnan täyskielto vaikuttaisi ihan varmasti lapsiin ja nuoriin, mutta tällainen ei menisi ehkä vielä läpi Arkadianmäellä.”

Juttu on julkaistu Suomen Kuvalehden numerossa 31/2012. Helmikuun lopussa 2014 päätettiin kieltää mietojen alkoholijuomien mainonta yleisillä paikoilla, kuten liikennevälineissä ja mainostauluilla. Tarkoituksena on vähentää lasten ja nuoreten altistumista alkoholimainonnalle. Mielikuvamainontaa ei kielletty.