Seurakuntien rajat noudattelevat pääosin kuntarajoja. Kevään aikana selvitetään, voisiko seurakunnan jäsenyys määräytyä muun kuin asuinpaikan ja osoitteen mukaan. Jos se tulee mahdolliseksi, esimerkiksi kuntaliitos ei enää välttämättä pakottaisi seurakuntaliitoksiin.

Nykyään seurakuntien rajat noudattelevat kuntien rajoja, joten viime vuosien kuntaliitoksissa myös seurakunnat on yhdistetty tai on perustettu seurakuntayhtymiä.

Pysyvä osoite määrää mihin seurakuntaan ihmiset kuuluvat, jos ovat luterilaisen kirkon jäseniä. Isommissa kaupungeissa seurakuntayhtymän sisällä rajat on usein vedetty kartalle vaikkapa tiettyä katua tai puistoa pitkin. Esimerkiksi Tampereen keskustassa rautatie jakaa seurakuntalaiset tällä hetkellä Tuomiokirkkoseurakunnan tai Kalevan seurakunnan jäseniksi.

Moni haluaisi kuitenkin valita itse, mihin kirkollisveronsa maksaa. Ihmiset ovat tottuneet runsaaseen valikoimaan melkein kaikissa muissakin asioissa, kuvailee Kirkon tutkimuskeskuksen vt. johtaja Harri Palmu.

- Ihmiset ovat tottuneet valintojen yhteiskuntaan. Ajatellaan, että kirkko ja seurakunta ovat lähinnä kirkollisia ja uskonnollisia palveluja tuottava yhteisö. Ja sen mukaan ihminen haluaa sitten valita itselleen sopivan palveluntarjoajan, Harri Palmu kuvailee.

- Kyllä tämä tietysti murtaa sellaisen meidän historiaan ja kansankirkon perinteeseen kuuluvan osa-alueen. Kansankirkon perusajatuksena on, että sinne saavat tulla kaikki ikään, sukupuoleen, varallisuuteen tai vastaavaan katsomatta. Ja pappisvirkaan voi opiskella ja päästä kuka tahansa.

Henkilöseurakunta vai "teemaseurakunta"?

Harri Palmu sanoo, että amerikkalaistyylinen valinta-, tai suorastaan shoppailukulttuuri on meillä ainakin vielä vierasta. Suomeen tuskin syntyy seurakuntaa esimerkiksi golfin tai muun harrastuksen ympärille.

Sen sijaan erilaisten suuntausten ympärille uusia seurakuntia voisi syntyä; Harri Palmu sanoo, että esimerkiksi Tuomasmessu-seurakunnalle saattaisi olla tilausta varsinkin Helsingissä.

Toimeksianto jäsenyysperusteiden selvittämiseen tuli kirkolliskokoukselta, ja selvitystä tekee kirkkohallitus.

Yhtenä vaihtoehtona on alueellisesti rajattu paikallisseurakunta, jonka rajat eivät nykyiseen tapaan noudattelisi kuntarajoja, mutta jäsenyys olisi sidoksissa ihmisen asuinpaikkaan. Toisena vaihtehtona on, ettei asuinpaikallakaan olisi merkitystä.

Kolmas vaihtoehto toisi niin sanotut henkilöseurakunnat. Siinä seurakunnilla olisi vain kotipaikka, ja kukin voisi valita oman seurakuntansa vapaasti. Silloin voisi liittyä esimerkiksi lapsuutensa seurakuntaan, vaikka on muuttanut pois jo kaun sitten.

Raja merkitsee - tai sitten ei

Kirkon tutkimuskeskus selvitti seurakuntalaisten tuntoja neljässä vast'ikään liitoksen kokeneessa seurakunnassa: Jämsässä, Kouvolassa, Kurikassa ja Sastamalassa. Ennakkotietojen mukaan lähes puolet kyselyyn vastanneista sanoi, että seurakuntien rajoilla ei ole merkitystä, toisaalta noin kolmannes piti niitä merkittävinä. Myös epätietoisten joukko oli melko suuri.

Harri Palmun mukaan kyselyn tuloksia ei voi suoraa yleistää kaikkiin seurakuntiin ja koko maahan, koska seurakunnat ovat hyvin erilaisia.

- Tilanne on käytännössä hyvin erilainen maaseutuseurakunnissa, kun verrataan vaikkapa isojen kaupunkin seurakuntayhtymiin.

Tilaa kaikille

Pirkanmaalaisen Sastamalan seurakunnan kirkkoherra Ari Paavilainen ei innostu henkilöseurakunnista eikä seurakunnan vapaasta valinnasta. Hänen mukaansa maailmalla on esimerkkejä siitä, että on syntynyt jonkinlaisia rikkaitten eliittiseurakuntia, jotka eivät enää kohtaa oman alueensa tavallisia ja varsinkaan köyhiä ihmisiä.

- Henkilöseurakunta syntyy aina yhden ajatuksen tai yhden opinkappaleen ympärille, aika monessa tapauksessa se on ollut naispappeuden vastustaminen. Se voi olla myös jokin muu asia. Tai se syntyy yhden voimakkaan saarnaajan tai persoonan ympärille. Silloin se voi edellyttää tietentynlaista ajattelua ja yhdenmukaisuutta, jopa jonkinlaista hengelllistä univormua, Paavilainen pohtii.

Hän toivoo pikemminkin sellaisia seurakuntia, joiden sisällä olisi tilaa monenlaiselle toiminnalle, myös erilaisille pienryhmille.

- Siitähän tässä pohdinnassa varmaan on kysymys, että seurakunnan toiminta voisi olla monin paikoin paljon monipuolisempaa kuin se nyt on. Mutta sitähän ei ratkaista henkilöseurakunnalla tai muillakaan rakenteilla, vaan sillä että seurakunta pyrkii tavoittamaan hyvin eri tavalla tuntevia ja kokevia ihmisiä.

Kirkkohallitus selvittelee seurakuntaan kuulumisen perusteita alkuvuoden aikana, ja asia tullee kirkolliskouksen käsittelyyn keväällä.

Lähteet: YLE Uutiset