Tamperelaisella Jari Pirhosella on monta titteliä: tutkijatohtori, lähihoitaja ja vapaaehtoistyöntekijä. Kaikki liittyvät tavalla tai toisella vanhojen ihmisten hoitoon.

Pirhosen mielestä poliitikot ja virkamiehet ovat syöttäneet yhteiskunnallemme ajatuksen, jonka mukaan vanhusten hoito maksaa liikaa ja siitä pitää leikata. Pirhosen mielestä asia on juuri päinvastoin.

– Meiltä jää huomaamatta, että jos katsotaan Suomen demografista kehitystä, se on päälle ysikymppiset, joiden määrä kasvaa eniten. Sitten meillä on kuitenkin kova vimma, että sieltä juuri pitäisi leikata.

– Laitoshoitopaikat on ajettu aika hyvin alas, ei ole kohta enää geriatrisia sairaaloita. Eli kaikkien pitäisi olla kotona tai tehostetussa palveluasumisessa.

– Se vain on kestämätön yhtälö, että raha otetaan pois, kun apua tarvitsevien ihmisten määrä lisääntyy, Pirhonen sanoo.

Tutkijatohtori Jari Pirhonen ei hyväksy ajatusta, että Suomella ei olisi varaa hoitaa vanhuksia. Petra Ketonen / Yle

Lisää bileitä palvelutaloon

Jari Pirhonen on perehtynyt käytännön vanhustenhoitoon työssä lähihoitajana palvelutaloissa. Tänä vuonna hän väitteli Tampereen yliopistossa. Gerontologian alaan kuuluva väitöskirja perustuu havaintoihin ja haastatteluihin tehostetun palveluasumisen yksikössä.

Pirhonen törmäsi kummalliseen ilmiöön.

– Kun ihminen muuttaa omasta kodista palvelutaloon, siinä tapahtuu jotain merkillistä. Ihminen persoonana saattaa muuttua näkymättömäksi. Häntä aletaan kohdella hoidokkina, pahimmillaan jopa potilaana. Se syy, miksi ihminen tarvitsee ympärivuorokautista hoitoa, alkaa määrittää sitä ihmistä enemmän kuin se, mitä ihminen on ikänsä ollut.

Pirhonen kaipaa persoonallista otetta – esimerkiksi bileitä.

– Heti, kun ihminen muuttaa palvelutaloon, pitäisi pitää tuparit. Silloin kaikki tutut näkevät, että olen muuttanut ja tutustun uusiin ihmisiin siellä paikassa. Hyvänen aika, aikuinen ihminen muuttaa, pidetään tuparit!

Se vain on kestämätön yhtälö, että raha otetaan pois, kun apua tarvitsevien ihmisten määrä lisääntyy. Jari Pirhonen

Geriatrian professori Jaakko Valvanne on puhunut vanhustyön iloisesta vallankumouksesta. Pirhonen pitää ajatusta nerokkaana.

– Valvanteen motto on turvallisuuden maksimoinnista elämisen maksimointiin. Juuri tähän pitäisi mennä. Ei sillä tavalla, että jos asut palvelutalossa, et voi mennä keittiöön, jos sinulla ei ole hygieniapassia. Mikä ihmeen koti se sellainen on?

– Kerran puhuin hoitajien kanssa bileiden pitämisestä. He sanoivat, että he olisivat kerran tehneet popcorneja, mutta heille sanottiin, että ei saa tehdä niin, koska vanhat ihmiset voivat tukehtua niihin.

Kaiva kuvetta tai hoida itse

Jari Pirhonen ei hyväksy ajatusta, että Suomella ei olisi varaa hoitaa vanhuksia. Pirhosen mielestä se on arvovalintakysymys.

– Meillä ei ole mitään syytä ajatella, että voimme ulkoistaa vanhoista ihmisistä huolehtimisen hoitosektorille. Se on täysin kestämätöntä. Tai sitten meidän täytyy olla valmiita resurssoimaan lisää tosi rajusti. Jos ulkoistan isäni ja äitini hoidon yhteiskunnalle, minun pitää myös rahoittaa se ihan mukisematta.

Eli jos et ole valmis resurssoimaan lisää, alapa tehdä itse. Jari Pirhonen

Yhtenä ideana Pirhonen heittää väliaikaisen vanhustenhoitomaksun 20–30 vuotta eteenpäin, kunnes suuret ikäluokat ovat poistuneet keskuudestamme. Tai sitten pitää panna omat hihat heilumaan. Pirhonen toimii itse vapaaehtoisena tamperelaisessa Arvokas vanhuus ARVA ry:ssä.

– Ideana on, että kansalaiset ottavat vastuuta siitä, että vanhojen ihmisten hyvän elämän edellytykset vahvistuvat. Me teemme kaikenlaista – vedämme juhlia ja retkiä. Meillä on unelmatehdas, jossa toteutetaan ihmisten toiveita.

– Eli jos et ole valmis resurssoimaan lisää, alapa tehdä itse.

Aiheesta lisää:

Tutkijatohtori Jari Pirhosen radiohaastattelu Yle Areenassa

"Päätän päiväni itse ennen kuin joudun säästöjen heittopussiksi" – Läheiset kertovat iäkkäiden ahdingosta

“Ei minua uskottu, kun sanoin, ettei äiti pärjää enää kotona” – Tutkija: Vanhusten omaan tahtoon vedotaan Suomessa irvokkaalla tavalla

Uutisesta muualla:

Jari Pirhosen artikkeli Tampereen yliopiston Alusta-verkkolehdessä (siirryt toiseen palveluun)