Valtionyhtiö Fortum on lähdössä mukaan Nord Stream II -kaasuputken (NS2) rahoittajaksi Uniper-kaupan myötä. NS2 ei ole mikä tahansa energiahanke, vaan se on poliittisesti erittäin kiistanalainen Itämeren nykyisin rauhattomassa turvallisuuspoliittisessa ilmastossa. Baltian ja Itä-Euroopan maat vastustavat kaasuputkea.

Ruotsi ja Tanska näkevät kaasuputken ongelmallisena turvallisuuspoliittisista syistä. Ruotsin puolustusvoimien komentaja on ilmaissut huolensa satamien vuokraamisesta NS2-yhtiölle. Tanska on säätämässä lakia, jolla se voisi estää kaasuputken rakentamisen Tanskan vesillä.

Euroopan komissio vastustaa rakentamissuunnitelmia, ja Euroopan parlamentti pitää Nord Stream 2 -hanketta EU:n energiaunionin vastaisena. Sen mukaan venäläisen Gazpromin enemmistöomistama Nord Stream 2 -kaasuputkihanke voisi vaikuttaa haitallisesti Euroopan energiaturvallisuuteen, jäsenmaiden solidaarisuuteen sekä pyrkimykseen päästä eroon riippuvuudesta yksittäisiin energian toimittajamaihin. Parlamentin hyväksymän päätöslauselman mukaan hanke on ”Euroopan edun” vastainen.

Suomi on ollut NS2:n suuntaan kieli keskellä suuta ja pitänyt hanketta kaupallisena – keskeisistä kumppanimaistamme poiketen. Passiivinen vierestä katsominen saattaa pian muuttua tilanteeksi, jossa Suomen valtiolla on NS2:ssa taloudellinen intressi. Uniperin myötä Fortumin liiketoiminnan Venäjä-riippuvuus kasvaa myös merkittävästi.

Samalla Saksan toistaiseksi varovaisen myönteinen kanta saattaa hiukan liudentua, sillä NS2:a ajava SPD on jäämässä pois uudesta muodostettavasta hallituksesta. Merkelin CDU on ollut hanketta kohtaan skeptisempi. Saksalla on toki ilman Uniperiakin merkittävä intressi kaasuputkessa, sillä se päättyy Saksaan. Toistaiseksi muu Eurooppa on ollut Saksaa kielteisempi NS2-kysymyksessä.

On selvää, ettei yhtiöstä (Fortum) kommentoida ulkopolitiikkaa. Se ei ole yhtiön tehtävä. Se on meidän poliitikkojen tehtävä. Pian Suomi saattaa kuitenkin istua kahdella jakkaralla, sillä kyseessä on valtion enemmistöomistama yhtiö.

Miten Fortumin Venäjä-liiketoiminnan ja hyödykejohdannaiskaupankäynnin laajentaminen – Uniper on merkittävä trading-yhtiö – on suomalaisen veronmaksajan intressissä? Entä saksalainen hiilivoima? Keskustelua olisi hyvä laajentaa siihen, miltä osin valtion omistus listatussa yhtiössä yleensä on perusteltua.

Minulla ei ole ongelmia nähdä, että Uniper voi olla Fortumille kelpo kauppa, mutten ymmärrä, miksi Suomen valtio on siinä mukana. Syy ei voi olla se, että “raha poltteli kassassa” – suuromistaja olisi voinut vaatia sen jakamista vaikka ylimääräisenä osinkona tai luopua yhtiön omistuksesta. Varat voisi jakaa ihmisille veroalena tai niillä voisi lyhentää valtion velkaa. Suomalaiset voisivat halutessaan ostaa Fortumin osakkeita suoraan.

Sen sijaan turvallisuuspoliittiset arviot on edelleen tehtävä valtiojohdon piirissä.

Suomen olisikin muodostettava selkeä, EU-kumppaniemme kanssa yhdenmukainen ja turvallisuuspoliittisesti johdonmukainen, kanta Nord Stream II -kaasuputkeen. NS2-yhtiö on jättänyt lupahakemuksen Suomelle viikko sitten. Miten on mahdollista, että kaikki muut paitsi Suomi näkevät hankkeessa turvallisuuspoliittisia ongelmia? Valitettavasti Paavo Lipposen sokea Reettakaan ei niitä näe, koska Paavo Lipponen himself toimii NS2:n keskeisenä lobbarina.

NS2-hankkeeseen rahoittajaksi lähteminen on toki selvä kannanotto Suomelta. Se on enemmän kuin vain antaa ympäristölupa talousvesille. Jos tällä mennään, niin toivottavasti asiasta edes käydään laaja kansalaiskeskustelu.