"Uskomatonta kaksinaismoralismia. Markkinatuomioistuimen ns. päätös siveellisyyden puolustamiseksi suomalaisissa TV-mainoksissa kieltämällä farkkukanaisen peffan näyttäminen on uskomattominta tekopyhäilyä mitä olen pitkään aikaan kuullut. Terve iloinen eroottisuus kielletään hapannaamafeminismin nimissä." Markku Paukku, arkk.yo, Oulu. Iltalehti, yleisönosasto

Etelä-Suomen Sanomat 19.6.1994:

"Lahtelaiset eivät pidä Panu-mainosta pahana."

"Mainos on minusta oikein onnistunut", Arto Virtanen tuumii. "Ei kukaan voi ajatella sellaisen mainoksen esineellistävän naista. Kuka siitä voisi loukkaantua."

Erja Savolainen ja Päivi Orava ovat sitä mieltä, että mainoksen kieltäminen on kerrassaan älytöntä. "Liikaa tosikkomaisuutta on pelissä, kyllä elämässä pitää olla huumoria ja leikkimieltä", Savolainen pohtii.

Johanna Wileniuksen mielestä mainoksen kieltäminen on "taas yksi hyvä esimerkki siitä, miten tiukkapipoisia suomalaiset ovat".

Sirkka-Liisa Haapsalo on hiukan toisella kannalla. Hänen mielestään Panu-mainos ei ole hyvän maun mukainen. "Vähän kaksipiippuinen juttu kieltämättä. Mutta on oikein hyvä, että asiaan on puututtu.

Iltalehti 17.6.

"Todella koomiseksi markkinatuomio-istuimen päätöksen tekee se, että nyt moraalisen tuomion saanutta mainosta on esitetty myös MTV:n kesäisten seksileffojen lomassa. Yhteiskunnan 'valvova silmä' iski mainokseen, jossa eivät edes nännit näy, vaikka sen molemmin puolin esitettiin alastomia ihmisiä sukupuoliyhdynnässä."

Kauppalehti 21.6., lyhyest

"Markkinatuomioistuin on julistanut pannaan erään maalimainoksen. Perustelu: henkilöä on käytetty mainoksessa pelkkänä katseenvangitsijana ilman että sillä olisi ollut mitään yhteyttä markkinoitavaan tuotteeseen.

Hyvä päätös, joskin jälkijunassa. Samalla perusteella olisi voitu kieltää nekin mainokset, joissa Paavo Väyrystä markkinoitiin kaikin puolin joviaalina huumorimiehenä." Dante, Turun Sanomat

"Nyt alkaa virkamiehillä urakka. Virka-aika ei riitä edes sen arvioimiseen, milloin kaula-aukko on liian avara tai hame liian lyhyt, jotta nainen tulee 'esineellistetyksi, syrjityksi ja/tai halveksituksi' taikka milloin asu on asianomaiseen toimintaan 'epätarkoituksenmukainen'. Ainakin siis maalarin hommissa pitää olla paljon päällä." Erkki Teikari, Satakunnan Kansa

"Yksi nätti vähäpukeinen tyttö maalimainoksessa tuskin on suurempi uhka naisten tasa-arvolle kuin sadat kuvottavuudellaan kilpailevat pornoilmoitukset." Terttu Häkkinen, Hämeen Sanomat

"Miehenä minua loukkaa se, että Petri Keskitalo heiluu Rautaruukin mainoksessa puolialasti katolla ja kaksi naista katselevat häntä sillä tavalla." Pekka Karhuvaara, Iltalehti

Heinäkuussa 1994 Panu oli jo omaa elämäänsä elävä mediatapahtuma, joka esiintyi taidenäyttelyissä ja pääsi jopa Helsingin Sanomien kulttuurisivulle:

Panutyttö, barbi ja taiteen venukset. Savo tarjoaa kesään suureellista ja pientä, vekkulia ja vakavaa taidetta.

Yli puolen sivun artikkelissa kerrotaan mm. Venus - nainen kuvassa -näyttelystä taidekeskus Pyrrissä Savonlinnassa. HS

Seiska, heinäkuu 1994:

"Panu-tytön toppi testataan. Panu-maalimainoksesta tuttu Anne Marie Ellin testaa toppinsa pitävyyden todellisessa maalaustilanteessa keskiviikkona taidekeskus Pyrrin pihanäyttämöllä. Kuluttaja-asiamies Erik Mickwitz vaati mainoskieltoa muun muassa sillä perusteella, että "todellisessa maalaustyössä toppi todennäköisesti putoaisi päältä".

Talouselämä 25.8.1994

"Arvaamattomat ovat kuluttajan aatteet. Teknos Winterin myyntipäällikkö Kaj Pinomaa kertoi nimittäin Hufvudstadsbladetissa kesällä, ettäPanu-kampanja on ollut yhtiön tähän asti tuloksekkain mainoskampanja."

Mad 7/1994 julkaisee ihailijakuvassa Suomen Madin oman Panu-tytön.

Tv-mainoksen Panu-tytöstä Anne Marie Ellinistä oli tullut julkkis, ja juorulehdistö seurasi tarkkaan hänen menemisiään ja tulemisiaan.

Seura 29.7.1994

Kansi: "Panu-tyttö ja kesän kuumat puheenaiheet: Mieheni on nyt mustasukkainen."

Otsikko: "Hänet on luotu herättämään huomiota. Panu-tytön neitsytkeikka."

Jutussa kerrotaan Anne Marie Ellinin keikasta Parkanon Käenkosken kesäfestivaaleille lippiksiä jakamaan. "Vielä hetki sitten tuntematon tarjoilijatar jakaa nyt surmanajajan ja vedenneitojen välissä nimikirjoituksis mainoslippiksiin. Onko tässä mitään järkeä? Kyllä kansa tietää. Mutta kuka on Anne Marie Ellin."

"Naiset tuovat lapsensa tapaamaan Panu-tyttöä. Vaimot katselevat myhäillen miehiään, jotka hakevat lippiksen. Suomalaisen miehen seksuaalifantasia saavuttaa huipentuman, kun lippis painuu päähän."

City-lehti kertoo Anne Marien löytäneen avomiehen Cityn deittipalstalla vuonna 93 helmikuussa ja myöntää suorituksesta arvonimen "Kaupungin paras deittipari".