Perussuomalaisten puheenjohtaja Timo Soini kalasti vaaleissa myös maahanmuuttokriittiset äänet ja solmi liiton halla-aholaisten kanssa. Nyt nuivat uhkaavat vallata Soinin puolueen, arvioi politiikan toimittaja Pekka Kinnunen.

SMP:n 1980-luvun johtaja Pekka Vennamo ei enää tunnistanut perussuomalaisia omaksi puolueekseen. Käykö Timo Soinille vielä niin, että hän joutuu kieltämään perustamansa puolueen?

Perussuomalaisten puheenjohtajakisassa nähtiin ennen helatorstaita mielenkiintoinen pelikuvio, kun Sampo Terhon kärkitukijoihin kuuluva Jussi Niinistö ilmoitti olevansa valmis jatkamaan puolueen ensimmäisenä varapuheenjohtajana.

Niinistö kertoi, että hän haluaa tuoda kokemuksensa ja osaamisensa uuden puheenjohtajan tueksi.

Kiinnostavampaa oli Niinistön perustelu, että hän haluaa olla niiden riviperussuomalaisten tukena, jotka pelkäävät, että muutos Soinin jälkeen on liian suuri.

Rivien välistä voi lukea, että Sampo Terhon tukijoukoissa varaudutaan jo siihenkin mahdollisuuteen, että kesäkuun toisena viikonloppuna Jyväskylässä järjestettävä puoluekokous valitsee uudeksi puheenjohtajaksi Jussi Halla-ahon.

Puoluejohdon henkilöpalapeliin tarvitaan silloin takaajia, jotka estävät puolueen välittömän hajoamisen.

Nähtäväksi jää, pysyykö Jussi Niinistö mukana varapuheenjohtajakisassa, jos Terho valitaan puheenjohtajaksi.

Vennamolaisuuden perinne katoaa

Timo Soinin väistyminen katkaisee vennamolaisuuden langan perussuomalaisten johdossa.

Populistiksi avoimesti tunnustautuva perussuomalaisten puheenjohtaja Timo Soini iloitsi 'jytkystä' eduskuntavaali-iltana. Yle

Veikko Vennamon perustaman SMP:n riveissä toimineiden Urpo Leppäsen, Kari J. Bärlundin, Raimo Vistbackan ja Timo Soinin SMP:n raunioille perustaman puolueen kannatus kitui maan raossa kymmenkunta vuotta.

Eduskuntavaaleissa 2007 perussuomalaiset tuplasi äänimääränsä. Puolue sai äänistä 4,1 prosenttia ja lisäsi paikkamääränsä kolmesta viiteen kansanedustajaan.

Helsingissä ehdolla ollut tuore perussuomalainen Jussi Halla-aho ei päässyt eduskuntaan. Perussuomalaiset menetti Helsingissä Tony Halmeen vuoden 2003 vaaleissa hankkiman paikan.

Maahanmuuttovastaisuus nosti päätään

Tony Halme oli näyttänyt suuntaa siinä, miten maahanmuuttoon liittyvistä ongelmista puhumalla voi nousta eduskuntaan etenkin Helsingissä, missä maahanmuuttajat olivat jo pitkään näkyneet katukuvassa.

Kaupunkilähiöiden ja maaseutukylien kaljakapakoiden pöydissä on aika helppoa syyttää maahanmuuttajia kaikista omista ongelmistaan.

Timo Soini tilittää suhdettaan maahanmuuttokysymykseen keväällä 2014 julkaistussa Peruspomo-kirjassaan. Kannattaa lukea.

Soini toteaa, että hän ei ole ollut innostunut maahanmuuttoteemasta, eikä hän näe maahanmuuttoa suurimpana yhteiskunnallisena ongelmana.

Soinin mukaan puolueen perustajat eivät olleet maahanmuutosta erityisen kiinnostuneita. Urpo Leppänen oli jopa naimisissa kuubalaisen naisen kanssa.

Soini: ”Halla-aho on yhden asian mies”

Kolmen vuoden takaisessa kirjassaan Soini käy yksityiskohtaisesti läpi suhdettaan Jussi Halla-ahoon.

Soinin mukaan Halla-aho on yhden asian mies, jonkinlainen monomaanikko.

Soini kirjoittaa, että Halla-aho on tullut politiikkaan maahanmuuttoteemalla ja tämän teeman takia. ”Se on hänen kutsumuksensa ja viestinsä”, Soini tulkitsee Halla-ahon toimintaa.

Soini tunnustaa, että hänelle on ollut kiusallista selittää halla-aholaisten politiikkaa. Soinin mukaan pahinta on ollut havaita, että osa maahanmuuttajista pelkää häntä.

Jussi Halla-aho Jarno Kuusinen / AOP

Jytkyyn tarvittiin myös nuivien äänet

Perussuomalaisten vuosien 2008-11 kasvuimussa Soini ei kuitenkaan epäröinyt tarttua myös maahanmuuttoteemalla ratsastaneiden käteen.

Maahanmuuttokriittisen ja monikultturismista irtisanoutuneen Nuivan vaalimanifestin halla-aholainen porukka marssi perussuomalaisten riveissä eduskuntaan, mutta epäpyhä liitto varmisti myös Soinille suuremman vaalivoiton, ison vaalijytkyn.

Nuivassa vaalimanifestissä linjattiin, että ”Suomen tulee luopua nykyisestä, muualta Länsi-Euroopasta ja varsinkin Ruotsista kopioidusta monikultturistisesta valtioideologiasta, erilaisuuden ihannoimisesta ja itsetarkoituksellisesta ylläpidosta”.

Puoluejohtajana Soini on pystynyt pitämään nuivan vähemmistön jotenkin kurissa, mutta Soinin väistyessä puolueen sisäiset valtasuhteet punnitaan uudelleen. Perussuomalaisten kentällä nuiva ääni on nousussa ja voimissaan.

Valtaavatko nuivat Soinin puolueen?

Perussuomalaisten arvot on linjattu vuoden 2011 eduskuntavaaliohjelmassa. Sen mukaan perussuomalaiset on kansallismielinen ja kristillissosiaalinen puolue. Vaaliohjelmissa maahanmuuttokysymys ei ole ollut kärkipäässä, mutta monet kansanedustajat ovat nostaneet sen kärkeen omissa kampanjoissaan.

Jussi Halla-aho on sanonut, että puolueen tulisi keskittyä puolueen kannattajia yhdistäviin asioihin, kuten maahanmuutto- ja EU-kriittisyyteen.

Myös Sampo Terho on luvannut muutosta. Hän on kuvannut, että Soinin jälkeen puolue on keksittävä uudestaan. Maahanmuutto- ja EU-kriittisyyden rinnalle Terho on tarjonnut omaa vaihtoehtoaan koko politiikan kirjolle.

Maahanmuuttokysymyksiä etusijalla pitäneet perussuomalaiset ovat ryhmittyneet pääosin Halla-ahon taakse.

Puoluekokouksen alla tarve muuttaa puolueen linjaa ja etsiä terävämpää otetta puolueen kannatuksen nostamiseksi on voimistunut. Tässä keskustelussa Terho ja hänen tukijansa ovat joutuneet puolustuskannalle.

Sampo Terho Anniina Luotonen / Lehtikuva

Hallituksessa vai oppositiossa?

Puheenjohtajakisan alkuvaiheissa Sampo Terhon valttina näytti olevan jatkuvuus. Hänen johdollaan perussuomalaiset jatkaisi turvallisesti hallituksessa, ja hallitus pysyisi kasassa. Terho on myös kehunut hallitustyön tuloksia: talous on kasvussa ja työllisyys paranee.

Perussuomalaisten kannatuksen puolittaneeseen hallituspolitiikkaan sitoutumisesta uhkaa tulla Terholle rasite puoluekokouksessa.

Puolueen kentällä ilmapiiri on muuttunut. Nyt ei ole enää ollenkaan varmaa, että perussuomalaisten puoluekokoukseen saapuvien puolueen jäsenten enemmistö haluaa perussuomalaisten jatkavan hallituksessa. Moni ajattelee, että uutta nousua olisi ehkä parempi hakea oppositiosta.

Halla-aho on ilmoittanut, että hän ei mene ministeriksi Sipilän hallitukseen. Halla-aho on vedonnut siihen, että hän ei ole kansanedustaja.

Jos perussuomalaisten hallitustie katkeaisi, niin Halla-aho jäisi puoluejohtajana tyhjän päälle. Jatkamalla Euroopan parlamentissa Halla-aho turvaa oman asemansa kaikissa tilanteissa.

Hallituspuolueen johtaminen hallituksen ulkopuolelta on mielenkiintoinen ajatus. Viimeksi näin toimi kokoomuksen johtoon kesällä 1994 noussut Sauli Niinistö, joka ei lähtenyt ministeriksi Esko Ahon hallitukseen. Vaaleihin oli silloin aikaa vajaa vuosi.

Perussuomalaisten eduskuntaryhmässä pelätään jo hallituksen hajoamista ja ennenaikaisia eduskuntavaaleja. Nykyisellä kannatuksella moni kansanedustaja jäisi vaaleissa rannalle.