I en ny udtalelse peger ombudsmand Jørgen Steen Sørensen nu på, at det kan være nødvendigt med »egentlig afhøring af de involverede enkeltpersoner«, hvis der skal ske »en videre undersøgelse« af sagen om Inger Støjbergs (V) adskillelse af unge asylpar tilbage i foråret 2016.

Og da sådanne afhøringer af embedsfolk ikke kan foregå i regi af ombudsmandsinstitutionen, henviser han til, at det »i givet fald« må ske ved »f.eks. nedsættelse af en undersøgelseskommission«.

Ifølge professor i forvaltningsret ved Københavns Universitet Michael Gøtze er det opsigtsvækkende.

»Det er meget usædvanligt, at Ombudsmanden i så direkte form lægger op til, at hvis alle tråde skal redes ud, så må det være i en undersøgelseskommission. Det kan næsten ikke siges mere direkte. Det er meget sjældent set,« siger Michael Gøtze.

»Selv om det er op til politikerne at trække kommissionskortet i givet fald, er det interessant, at Ombudsmanden ud fra en ren juridisk vurdering peger i den retning.«

Også i oppositionen mener de, Ombudsmanden mere end antyder, at en undersøgelseskommission bør være næste skridt.

De Radikales integrationsordfører, Sofie Carsten Nielsen, kalder Ombudsmandens formuleringer for »et vink med en vognstang«.

»Når han også siger, at den eneste måde at komme videre på er ved at afhøre embedsmænd, så er det det nærmeste, man kan komme en direkte opfordring fra Ombudsmanden,« siger hun.

Samme opfattelse har Carolina Magdalene Maier fra Alternativet.

»Jeg har aldrig set det så direkte før. Det er jo som at læse en opfordring,« siger hun.

PowerPoint-præsentation ikke udleveret

Ombudsmandens nye udtalelse i sagen om de unge asylpar kommer i kølvandet på en hidtil ukendt PowerPoint-præsentation, som Information omtalte i sidste uge.

Her står der blandt andet om Inger Støjbergs instruks fra februar 2016 om adskillelse af asylpar, hvor den ene part var under 18:

»Ingen undtagelser – heller ikke hvor der er fællesbørn«.

Og det strider imod Inger Støjbergs forklaring om, at Udlændingestyrelsen mundtligt var blevet gjort opmærksom på, at der kunne være undtagelser til instruksen om at adskille parrene.

Ombudsmanden konstaterer i sin udtalelse, at han ikke tidligere er blevet gjort bekendt med PowerPoint-præsentationen. For nylig har han også kritiseret, at han ikke havde modtaget en central mail fra den 10. februar 2016, som Information kunne afsløre i februar i år.

Mailen var fra den daværende styrelsesdirektør, Henrik Grunnet, og dens indhold synes ligesom PowerPoint-præsentationen at modsige ministerens hidtidige forklaring.

Jørgen Steen Sørensen vil nu afvente, at såvel ministeriet som Udlændingestyrelsen får gennemført »en fuldstændig søgning« i relevante medarbejderes mailbokse og personlige drev, før han tager stilling til, om der er grundlag for at tage yderligere skridt.

Det skriver han i redegørelsen, og det er i den forbindelse, han nævner, at »der vil kunne foreligge materiale, hvis nærmere betydning kun kan fastlægges ved egentlig afhøring af de involverede enkeltpersoner« – hvilket altså er en opgave, som ombudsmandsinstitutionen ikke kan løfte, men som ville kunne løftes af en undersøgelseskommission.

Skruer bissen på

Socialdemokratiets udlændingeordfører Mattias Tesfaye er overrasket over tonen i udtalelsen fra Jørgen Steen Sørensen.

»Det er et meget opsigtsvækkende brev, vi i dag har fået fra Ombudsmanden. Jeg læser det sådan, at han grundlæggende ikke stoler på, at han har fået de oplysninger, han skal have i henhold til ombudsmandsloven‚« siger Mattias Tesfaye.

»Vi fastholder, at der er brug for en uafhængig undersøgelse af hele dette forløb, og brevet i dag bekræfter mig bare i, at den sag ikke er undersøgt til bunds endnu.«

Muligheden for en kommissionsdomstol er ikke det eneste, Ombudsmanden beskæftiger sig med i sin nye udtalelse. I udtalelsen hæfter han sig også ved en påstand, som udlændinge- og integrationsminister Inger Støjberg og hendes ministerium har fremsat flere gange, og som oppositionen har kritiseret ad flere omgange.

Igen og igen har Inger Støjberg ved samråd i Folketinget, i ministersvar og i udtalelser til pressen fremhævet, at »Ombudsmanden lægger til grund, at det ikke var ministeriets samlede intention at pålægge Udlændingestyrelsen at iværksætte en ulovlig praksis.«

Ombudsmanden konstaterer i udtalelsen, at dette udsagn »let opfattes sådan, at jeg har ment, at ministeriets forklaringer til mig er understøttet af de foreliggende akter og oplysninger i sagen«. Men som han slår fast i sin nye udtalelse: »Dette er ikke tilfældet«.

Med andre ord gør Ombudsmanden det nu helt klart, at ministeriet og ministeren ikke kan tage ham til indtægt for, at de ikke skulle have ønsket en ulovlig praksis. For som han også tidligere har konstateret, understøtter den skriftlige dokumentation i sagen ikke deres forklaring.

Professor Michael Gøtze er ikke i tvivl om, hvordan det afsnit af den nye udtalelse skal forstås:

»Ombudsmanden skruer nu bissen lidt mere på i forhold til, hvordan man har udlagt hans udtalelse fra 2017. Man har taget en enkelt formulering og drejet den i sin retning,« siger han og fortsætter:

»Mellem linjerne siger Ombudsmanden efter min vurdering, at der er grænser for dette orddrilleri fra ministeriets side. For puslespillet vokser, og der kommer hele tiden ting frem fra skabene, der bringer nyt i sagen. Derfor er Ombudsmanden tilsyneladende holdt op med at være diplomatisk og udtrykker sig nu mere direkte.«

Udlændinge- og Integrationsministeriet skriver i en mail til Information:

»Ministeriet har i svar til Folketinget gengivet fra Ombudsmandens redegørelse fra marts 2017. Det er ikke op til ministeriet at forklare de rammer, som ligger til grund for Ombudsmandens arbejde. Det har ministeriet ikke yderligere bemærkninger til.«