„Ha már karantén, akkor csináljuk rendesen.”

Ljasuk Dimitry természetfilmes, aki több alkotásban örökítette meg a Tisza-tó, a Hortobágy és a Duna szépségét. A férfi bő két hete beköltözött egy Tisza-tavon található apró, lakatlan szigetre, hogy ott vészelje ki a koronavírus-járványt. A szigeten található kunyhót egy következő filmes projektjében szerette volna használni, de úgy döntött, most hosszabb távra is leköltözik oda.

A kis kunyhó korábban a kiskörei strand része volt, Dimitry az abádszalóki és kiskörei önkormányzat segítségével szerezte meg. Eredetileg csak pár éjszakát szeretett volna ott tölteni, ám a helyzet másképpen alakult.

„Ha már karantén, akkor csináljuk rendesen” – mondta. A természetfilmes nem tudja megtagadni önmagát a karanténban sem, folyamatosan dokumentálja az ottlétét videók és fotók formájában.

Bejelentkezés a Karantén-szigetről Több mint egy hete önkéntes karanténba vonultam a Tisza-tó egyik apró szigetére. A kunyhó, amit a téli filmem forgatására állítottam fel – de a tél elmaradt – most befogadott engem és itt maradok otthon. Nomád körülmények között élek, de azt hiszem most mindenkire ráfér, hogy egy kicsit- vagy nagyon visszavegyünk és kilépjünk a komfortzónánkból, magunkba nézzünk és változtassunk, amin kell.Ezzel a kis bejelentkezéssel próbálok mosolyt csalni az arcotokra ezekben a nehéz időkben. A karanténomról egy kisfilmet tervezek készíteni, amiben bemutatom a vidám, boldog és szomorú pillanatokat is, amit az ember átél a magányban – egy világválság idején, amikor nem találkozhatsz a szeretteiddel, barátaiddal, tulajdonképpen senkivel. A megszokott városi komfortból itt semmi nem áll rendelkezésemre – de cserébe itt vagyok a természetben, vele élek, kelek, fekszem – ami eléggé feltölt, elfoglal és boldoggá tesz. A bő egy hét alatt átéltem tavaszt, őszt és telet, jéghideg 60km/órás vihart, tükörsima vizet, +22 fokot, amiben leégtem, de megtapasztaltam a -5 fokos hóvihart és dermesztő éjszakákat. A világ változik, vele együtt kell változnunk… Ha gondoljátok írjátok meg kommentekben a kérdéseiteket, mire vagytok kiváncsiak az itt élés, a karanténommal kapcsolatosan és én azokat megválaszolom egy következő bejelentkezésben. Úgy néz ki a következő időszakban lesz időnk bőven… TUDÓSÍTÁSOK NAPONTA az Insta oldalamon: https://www.instagram.com/dimitry_ljasuk/ A film pedig a youtube csatornámra kerül majd, kövessétek ha gondoljátok: https://www.youtube.com/c/ljasuk_dimitryMaradjatok otthon és vigyázzatok magatokra! Jó egészséget! Kitartás! Dimi Közzétette: Ljasuk Dimitry films – 2020. március 27., péntek

“Az élet lelassult itt, és az idő fogalma is megváltozott, a nappal kelek és éjjel fekszem. Néha azt sem tudom, milyen nap van, de nem is számít. Egy stabil dolog van most az életben, a természet körforgása, a nappalok biztos váltakozása, az éledő természet szépsége, az állatok, akik mintha boldogabbak lennének, hogy az ember most nem jár közéjük. A repülők nem járnak, csend van.”

“Kimaradok abból az őrületből és félelemből, ami a világban megy most. Természetesen figyelemmel kisérem, és olyankor kicsit úgy érzem innen, mintha ez az egész egy fura álom lenne… Mikor ébredek fel? És mi lesz akkor?”

Ljasuk Dimitry fotóin érzékletesen jelenik meg az elszigeteltség, a természetközeliség, a képeket nézve nem nehéz megfeledkezni a világban tomboló járványról, az otthonokba szorult emberek szorongásáról, mert ebben az univerzumban csak a Tisza van, az ég és a csend.