– Jag har bättre värkdagar och sämre, utslaget på en månad är det ungefär 50/50. Man vet aldrig riktigt och det måste jag leva med.

Tony tar av sig sin stödkrage och dukar med nöd och näppe fram ett par dricksglas.

– Är det okej om ni häller upp vattnet ur kannan själva? Jag är lite stel.

Tony förklarar att han tog sig friheten att sitta för still på ett kalas för ett par dagar sedan, att det sätter sina spår men "Man måste ju försöka".

Han berättar om sin sambo Anne, som han flyttade ihop med för ett år sedan, hur mycket han gillar att laga mat åt henne och hur tacksam han är för att hon hjälper honom.

– Jag undrar ibland hur hon orkar vara ihop med en sådan som mig. Jag menar, med en som dras av ständiga smärtor. Jag tänker att jag kompenserar henne med annat, med god mat och kortare promenader exempelvis.

Tony riktar även tacksamhet till sina två söner.

– Utan dem vet jag inte om det hade fungerat att bo kvar i huset. Jag kan inte klippa gräs, rensa i rabatter och fixa saker som behöver lagas. Jag som byggt på sju egna hus.

Arbetsplatsolyckan inträffade 1 september 2011 då var Tony anställd som projektledare för en mindre byggfirma från Trollhättan.

Vid ett bygge inne i Scandinavium i Göteborg hade man missat att sätta upp en avspärrning. Plötsligt tog trappstegen tog slut. Det var mörkt och Tony var ensam. Han gick rakt ut i tomma intet och föll två meter ner i betonggolvet. Sedan dess har livet inte varit sig likt.

En kamp mot konstant smärta, för rätt ställd diagnos och att få skadan erkänd hade just tagit sin början. En kamp som har varat i drygt fem år och som han ännu inte kan se slutet på.

På hans läkarintyg står diagnoser som smärta i ospecifik i axelled/överarm, frozen shoulder, huvudvärk, nacksmärta, nedsatt rörlighet och att det inte går att bedöma om han kommer att få tillbaka sin arbetsförmåga i nuvarande arbete (snickare).

Tony vill nu att skadan, i samband med arbetsplatsolyckan, blir erkänd i en sådan omfattning att han får rätt till hel sjukskrivning/sjukersättning för överskådlig tid framöver.

– Där tycker Försäkringskassan bevisligen annorlunda. De godkänner inte mina besvär i nacke och huvud som arbetsskaderelaterad, det är det här jag strider om.

Han säger att han förstår att det finns regler som måste följas, men att han ibland undrar vem reglerna egentligen är till för.

– Det är ju inte det att jag inte vill arbeta, det vill jag om det går, men som det är nu går det ju inte. Ändå ska jag prövas mot arbetsmarknaden, på tjugofem procent/tio timmar i veckan, annars riskerar jag att bli utan ersättning.

Han säger att skadan såklart påverkat honom även ekonomiskt. Visserligen har han fått 55 000 kronor för sitt handikapp och cirka 30 000 kronor för sveda och värk samt vissa ersättningar för läkarbesök, men bunten med privata utlägg för läkarbesök, rehabträning, fysiska utredningar och annat bara växer. Totalt rör det sig, enligt honom själv, om runt 50 000 kronor.

Tony hade nyligen ett möte med Försäkringskassan och Arbetsförmedlingen för att diskutera framtida sysselsättning. Ett förslag om att gå en distansutbildning som kvalitetsansvarig inom byggsektorn godtogs enligt Tony inte av handläggarna från myndigheterna.

– Istället håller man på att utreda vad jag kan tänkas göra. Om jag kanske exempelvis kan ta ett jobb som säljare. Om jag fick gå utbildningen, och så småningom testa att jobba som konsult, skulle det kanske fungera. Då hade jag kunnat vara flexibel och lägga upp arbetet lite efter dagsform.

Under sin kamp mot Försäkringskassan har ett antal läkare, både privata och inom primärvården anlitats. Trots att ett par läkarutlåtande om att hans skador bedöms för svåra för att klara av ett arbete är Försäkringskassans bedömning en annan.

Han säger att det är så mycket som han tagit fajt för under åren som sjuk. Utförsäkrad vid ett tillfälle, strider om sjukpenningsnivåer och ersättningar eftersom det råder delade meningar om när han blev uppsagd av sin tidigare arbetsgivare. Kampen för rätt ställd diagnos.

– Det tar liksom aldrig slut. Känslan är ett mycket av ett moment 22.

Tony har överklagat ett antal beslut, både till Försäkringskassan, AFA-försäkring, förvaltningsrätten, kammarrätten och nu senast till Högsta förvaltningsrätten, som han inväntar besked ifrån, under åren som sjuk.

– Via facket, Säljarna, har jag fått ett oerhört stöd i processen. De har hjälpt mig det allt det juridiska, med advokat, utan dem hade jag inte haft en chans att driva det här vidare i högre instanser.

Nu återstår som sagt att se vad som händer.

– Arbetsskadeförsäkringen är inte färdigbehandlad på grund av Försäkringskassans ovilja att godkänna arbetsskadans omfattning.

Han säger att det vore en enorm lättnad att få skadan klassad som så omfattande som han anser att den är.

– Ärendet ligger just nu hos Högsta förvaltningsrätten. Jag tar dag för dag.