DEBATT | KRIMINALVÅRD. Sveriges resurser är inte oändliga. Varje skattekrona ska användas på bästa sätt. Även kriminalvårdens resurser och prioriteringar ska ses i ljuset av vad samma resurser kunde gjort för nytta på annat håll i samhället.

Sveriges fängelser är med undantag för mikrostaten San Marino dyrast i världen om du ser till fängslad individ och dygnskostnad. En fängelseplats med säkerhetsklass 1 och 2 kostar i snitt 3 369 kronor per dygn, runt 1,2 miljoner om året per fängslad individ enligt kriminalvårdens statistik. Men om du ser till samtliga kostnader så landar varje plats på 6 362 kr/dygn eller 2 322 130 kr/år.

I ett högsäkerhetsfängelse kostar ett dygn 14 700 kronor eller 5,3 miljoner per fånge och år. Det betyder att en förbrytare som sitter fem år på högsäkerhetsfängelse kostar 26,5 miljoner kronor.

7,2 skattemiljoner före utvisningen

Det finns exempel på utvisningsdömda som suttit upp till fem år efter avtjänat straff i väntan på utvisning (7,2 miljoner utöver kostnaden för tidigare strafftid). Enligt nationalekonomen Tino Sanandaji är 53 procent av dem med långa fängelsestraff utrikesfödda. Många av de dömda på våra fängelser väntar på utvisning.

LÄS MER av Jan Emanuel:

• Alla dessa flyktingmän – hur tänker vår feministiska regering?

Hej genusforskare! Om män vågar vara män får vi ett bättre samhälle

De länder som Sverige i nuläget ofta utvisar till, exempelvis Afghanistan, Marocko samt Tunisien har av Migrationsverket bedömts som så trygga att det inte är en fara för den utvisades liv. Vad gäller europeiska länder så finns tryggheten genom EU-medlemskapet och dess gemensamma regler. Sverige har under de senaste 15 åren tagit fram samarbetsavtal med samtliga länder dit Sverige utvisar människor. Att Sverige skulle kunna ta fram ett för alla länder gynnsamt avtal som går ut på att även fängelsevistelsen sker i hemlandet är inte verklighetsfrämmande på något sätt, snarare tvärtom.

Låt oss bekosta hemlandets billiga fängelsetid

Vad är egentligen poängen med att den brottsdömde avtjänar straffet i Sverige om denne ändå ska utvisas? Om det svenska samhället känner oro över att den dömde inte får utdömt straff i hemlandet så är det kontrollerbart genom att Sverige bekostar den faktiska fängelsevistelsen och en administrativ kostnad som på en nivå som mottagarlandet ser som ekonomisk gynnsam. Ekonomiskt skulle detta troligen på sikt bli positivt för Sverige, men tanke på den höga kostnaden för en fängelsevistelse här. I gengäld får Sverige dokumentation som styrker att individen är under fängelseförvar enligt dom.

En förbrytare som sitter fem år på högsäkerhetsfängelse kostar 26,5 miljoner kronor.

Därför håller inte mänskliga rättigheter-argumentet

Mänskligt och samhällsmässigt finns ingen poäng att integrera personen genom svenskt fängelse, det är bara kontraproduktivt ur alla aspekter. Om någon skulle lyfta argumentet att standarden på fängelset i hemlandet är för låg eller att den utvisade riskerar behandling i fängelse som strider mot mänskliga rättigheter, så argumenterar densamme samtidigt för att alla som riskerar att hamna i fängelse i aktuellt land skulle ha asylskäl i Sverige på grund av detta. Om man menar att det skulle vara för svårt att få till stånd avtal med berörda länder gällande mänskliga rättigheter, så har man helt förlorat tron på både landets förmåga att förhandla, kommunicera och avtala.

Ett för mottagarlandet fördelaktigt ekonomiskt avtal kommer troligen också öka motivationen att finna identiteterna hos de medborgare som av olika anledningar inte har sina pass kvar, så att de kan tas emot i landet.

Det som saknas är politisk vilja

Ur svenskt perspektiv är det svårt att räkna på hur vi skulle kunna missgynnas på något sätt genom att se till att brottsdömda som skall utvisas efter straffet avtjänar även straffet i hemlandet. Det enda som krävs är politisk vilja.

Varje skattekrona måste vridas och vändas på. Var gör den bäst nytta? Alternativnyttan, var kronan hade gjort bättre nytta, måste alltid tas med. Att låta utländska medborgare som ändå ska utvisas sitta av dyra straff i Sverige är inte bra för någon. Därför är det också en felaktig prioritering av allmänna resurser.

Av Jan Emanuel Johansson

Frihetlig socialdemokrat och riskkapitalist