– Att göra det här till en flyktingfråga är beklämmande och enkelt. Och då glömmer man alla vittnesmål från kvinnor som säger att "det här har vi alltid upplevt". Utifrån min erfarenhet så tar det mer hus i helvete kring rapporteringen av sexuella brott när det gäller killar från andra kulturer. Då kan man peka och säga "det är de som våldtar". Det ligger i själva hatet mot brottet att man vill hålla det ifrån sig, man vill inte acceptera att det rör sig någon i ens närhet som skulle kunna våldta någon.



I sommar har det rapporterats om övergrepp på festivaler där gärningsmän agerar i grupp. Är det ett nytt fenomen i Sverige?



– Det är det verkligen inte. Jag bygger min uppfattning på 15 års erfarenhet av intervjuer med tjejer och egna erfarenheter av att växa upp i Göteborg på 80-talet. Killar i grupp är ett gigantiskt problem, oavsett om det är blonda och befinner sig på semester i Magaluf eller om de är nyanlända i Sverige. Det tror jag alla på eller runt en fotbollsarena vet. Vi skulle behöva prata mycket mer om det manliga grupptrycket och vad som händer när killar hetsar varandra. Men det är fullständigt befängt att påstå att svenska killar inte skulle agera i grupp.



Hon menar att även om själva anledningen till att kvinnor anmäler är fruktansvärd, så går det att se en ökning av anmälningar som något positivt.



– En viss del av ökningen går att tillskriva en ökad anmälningsbenägenhet. Min uppfattning är att det hos tonårstjejer och kvinnor i dag finns en annan medvetenhet om att det som vissa män gör mot dem på festivaler, tunnelbanor och skolor, fasen inte är rätt. Så trots att det den här sommaren känns som ett stort mörker, finns det någonstans en viss form av lättnad i att vi nu har en generation tjejer som växer upp och vet att det inte är rätt.



Vad beror det på att anmälningsbenägenheten har ökat?



– Vi har en ständigt pågående debatt om de sexuella brotten. Det betyder inte att de slutar ske, men i dag är fler män delaktiga debatten och vi diskuterar sexuella övergrepp och tonen mot tjejer på ett helt annat sätt än vad vi gjorde förr.



Du vänder dig mot förslaget om tjejzoner på festivaler, alltså fredade zoner dit bara kvinnor har tillträde. Varför är inte det en bra idé?



– Det finns flera problem med det. Tjejer är inte de enda som löper stora risker i vårt samhälle, men det är den enda gruppen där man vidtar åtgärder som begränsar deras liv. Jämför med fotbollsvåldet, det är jättefarligt för killar att gå på högriskmatcher, men vi har aldrig varit med om att polisen uppmanar killar att kolla på matchen hemma för att slippa stenkastning och bengaler. Genom att införa tjejzoner så återskapar vi problemet och cementerar ännu en gång att det är tjejerna som ska flytta på sig och anpassa sig efter risken att bli våldtagen. Om killar inte kan bete sig ska de hållas tillbaka. Lös det på festivalerna som på fotbollsmatcherna, med polishästar och helikopter. Men det kräver förstås enorma polisresurser.



Hur ser du på att polisen väljer att kameraövervaka delar av Kulturkalaset?



– Jag tycker att det låter som en bra idé, men jag förutsätter att polisen även har resurser att utreda om övergrepp anmäls, så att eventuella kamerabilder har ett värde och inte bara är där för syns skull.



Vad kan man göra som orolig förälder?



– Den stora frågan är vad man kan göra som förälder till sina söner. Vad skickar du iväg din son med för ideal? Vad har du gett honom för bild av tjejer? Vad kan han göra om han ser en tjej bli omringad? Föräldrar är oroliga för sina döttrar, men de borde vara oroliga för sina söner. Man skapar bilden av att våldtäkterna som skett i sommar har skett i parker, men vi vet att de allra flesta sker inomhus. Ett ofredande som är polisanmält på en festival får mer uppmärksamhet än ett som inträffar i en skolkorridor.

Vill du veta mer om hur GP arbetar med kvalitetsjournalistik? Läs våra etiska regler här.