Enligt Statistiska Centralbyrån (SCB) kommer efterfrågan på personal inom vård och omsorg att växa kraftigt de närmaste åren. Det finns en betydande risk enligt SCB för stor kompetensbrist på gymnasieutbildad vård- och omsorgspersonal: 160 000 personer kommer att saknas år 2035.

Detta beror främst på två saker: att andelen och antalet äldre i befolkningen växer och att intresset för att utbilda sig inom vård och omsorg på gymnasienivå är lågt. Inte nog med brist i antal personer, det blir också en brist på kompetens inom geriatrik och omsorg om äldre inom alla vårdyrken. Utbildning av sjuksköterskor i geriatrik går minst sagt på sparlåga, behovet att utbilda fler läkare i geriatrik har varit skriande i årtionden, men inget har hänt.

Från SPF har vi länge varnat för detta och uppmanat politiker av alla färger att redan nu ta tag i dessa utmaningar. Ändå saknar partierna generellt sett långsiktiga planer och idéer för hur vården och omsorgen ska finansieras, organiseras och för hur kompetent personal ska rekryteras.

Det är i sammanhanget beklagligt att den rödgröna regeringen knappt hann tillträda innan den lade ner den Äldreutredning som startade sitt arbete i våras med fokus på äldres hälsa, trygghet och självbestämmande. Den borde i stället ha fått ett utökat mandat att titta på kvalitet och kompetens i vården och omsorgen av äldre. Fler anställda betyder nämligen inte automatiskt högre kvalitet på omsorgen.

I en enkät Socialstyrelsen nyligen gjort konstaterades att nästan 7 av 10 människor på äldreboenden känner sig ensamma. Exempel på ensamhet är att personalen arbetar med hörlurar i öronen. Det är inte bara viktigt med fler händer i omsorgen, att personalen har relevant utbildning och intresse för att jobba inom äldreomsorgen är minst lika viktigt. Kvaliteten lär inte höjas nämnvärt om delar av personalen prioriterar musik framför ett bra bemötande gentemot de äldre.

En annan aspekt som är viktig i sammanhanget är att den mediebild av äldreomsorgen som ofta återges handlar mer om vårdskandaler och att äldre inte får plats på boenden än om boenden med hemlagad mat och engagerad personal. Att politiker dessutom i debatter förstärker denna bild genom att prata om det hemska i att väga blöjor eller om utsliten personal hjälper knappast att locka fler unga till att utbilda sig inom vård och omsorg. Både medierna men särskilt politikerna har här ett ansvar som når längre än till nästa val: Hur gör vi vård- och omsorgsyrkena attraktiva, hur säkrar vi att kompetent personal finns den dagen de behövs och hur kan vi planera redan nu för att möta de växande krav på vård och omsorg som kommer att dyka upp inom några år?

I en opinionsundersökning som SPF beställt ställde vi frågan ”Vad önskar du dig av din äldreomsorg i framtiden?”. Tillsammans med att få bo med sin partner hamnar kompetent personal, hög personalkontinuitet i hemtjänsten, hög personaltäthet på boende och att få välja sin mat i toppen av svenska folkets förväntningar på framtidens omsorg. I samma undersökning menar hela 83 procent att det bör satsas mer offentliga medel på framtidens omsorg.

Inte bara antalet äldre kommer att växa, det kommer alltså även kraven på omsorgen. SPF uppmanar landets politiker att lägga det ensidiga svartmålandet av äldreomsorgen åt sidan och i stället ta itu med de viktiga utmaningar som ligger framför oss, som hur vi gör omsorgen till en attraktiv arbetsplats med kompetenta medarbetare som sätter den äldres behov i centrum. Eller tror politikerna att de själva inte kommer att åldras och en dag behöva omsorg?

Det här är en opinionstext publicerad i Dagens Samhälle. Åsikterna som uttrycks i artikeln står skribenten/skribenterna för.