



Vad är egentligen näthat? Genom åren har vi sett exempel på människor som påstår sig ha blivit utsatta för näthat – när allt som hänt är att de fått mothugg och inte kunnat försvara sin position i en fri debatt. Att argumentera mot staten, lagarna och den parlamentariska demokratin, är det näthat? Hur mycket får man kritisera en enskild makthavare? Att kritisera religioner som gör anspråk på att styra och ställa över människors liv... näthat?





Det rimliga måste vara att samma regler som gäller i den fysiska världen också skall gälla på Internet. I samhället finns redan regler som gör det olagligt att framföra konkreta hot mot andras liv, säkerhet eller egendom.





Vad som är tillåtet på nätet måste därför vara en fråga om vad som är lagligt eller ej. Alternativet är orimligt. Men jag är inte helt säker på att rimlighet är ett prioriterat värde i den här processen.





Man skulle kunna misstänka att det hela är ett sätt för politikerna att tysta röster som de inte kan tysta med lagens hjälp. (Som när man använde betalningssystemens privata aktörer för att försöka kväva Wikileaks i samband med de läckta ambassadtelegrammen.)





För hur kommer sociala media att agera? Kommer de med salomonisk vishet att dra den enda och sanna gränsen? Eller kommer de att vara lite ängsliga och överambitiösa och hellre tysta för många än för få?



Tro mig, de kan tysta vem som helst. Det står reglerat i de användaravtal som du redan har godkänt.





Eller är tanken att Facebook, Twitter, Youtube och Microsoft skall ersätta våra domstolar i att avgöra vad som är lagliga respektive olagliga yttranden? Snabbt skall det ju gå också, inom 24 timmar.





Skall yttrandefrihetens gränser definieras av människorna på Facebooks abuse-avdelning? Bör verkligen medborgare i en demokratisk rättsstat kunna straffas – genom att få sin yttrandefrihet inskränkt – utan föregående rättslig prövning?





Detta handlar i allra högsta grad om yttrandefrihet. Den äger sitt största värde vad gäller sådant som andra inte vill höra, sådant som kan uppfattas som fult och stötande – sådant som avviker från normen, som utmanar konsensus och som tvingar människor att rannsaka sina sinnen.





Över detta skall alltså internets sociala nätverk agera åsiktspolis och smakdomare?





Vad kan möjligen gå fel?



