Trots ambassadörerna Mats Bergquists och René Nybergs långa erfarenhet av internationell säkerhetspolitik lyckas de på Brännpunkt 23/11 begå ett antal logiska kullerbyttor. Dels verkar de mena att dagens situation i allt väsentligt är identisk med det kalla krigets, eftersom de säkerhetspolitiska linjer som Sverige och Finland då förde är de enda som fungerar även idag. Dels hävdar de att något väsentligt ändå inträffat i Östersjöområdet i och med Warszawapaktens upplösning och Baltikums frigörelse från Ryssland. Samtidigt vidgår de helt korrekt att Ryssland numera agerar geopolitiskt aggressivt, är auktoritärt och oberäkneligt men också beslutseffektivt.

Trots detta, menar de, bör varken Sverige eller Finland ”under överskådlig framtid” bli medlem av den enda multilaterala aktör som kan stå emot ett aggressivt Ryssland, nämligen Nato-alliansen. Samtidigt konstaterar de att vi bör ha en option för att gå med, om ”läget så skulle kräva”. Hur det läget skulle se ut, inte minst i ljuset av ambassadörernas realistiskt negativa syn på ryskt agerande idag, framgår dock inte. Deras rekommendation till svenska och finska beslutsfattare är däremot att samarbetet dels med Nato, dels mellan Sverige och Finland ska fördjupas och utvecklas.