Dela via: Facebook

Twitter

LinkedIn

Det här är utkastet till Mehmet Kaplans debattartikel på DN Debatt den 17 mars 2015 som jag av en händelse kommit över.

Exceptionellt läge. Bostadsministern skriver sin första debattartikel. Den akuta bostadssituationen drabbar alla som inte har bostad. Efter flera decennier står det klart att folk saknar bostad för att det inte byggs tillräckligt många bostäder. Nu måste jag rycka in.

​Sverige behöver en långsiktig och hållbar bostadspolitik för alla, inte bara några. Alla behöver någonstans att bo nämligen. Och har man ingen bostad har man ingenstans att bo. Det drabbar framtidens tillväxt, minskar rörligheten och försvårar matchningen på arbetsmarknaden. Folk blir även blöta när det regnar. Det kräver att staten är mer aktiv (läs jag – bostadsministern). Jag har länge försökt undvika bostadsfrågan och varit ute och rest istället för den är så sabla tråkig, men nu tvingas jag alltså börja jobba med det här. Sverige har under lång tid haft akut bostadsbrist. Det löser vi inte över en natt, har mina rådgivare sagt till mig. Men för att lugna folk ska jag säga floskler som “vi kan ta avgörande steg att skapa hållbara förutsättningar för framtiden”. Det kommer göra susen. Säger de.

Idag står upp emot 300 000 unga vuxna mellan 20 och 27 utan egen bostad. Den akuta bostadsbristen drabbar framför allt ställen där folk vill bo. Det ställer helt andra krav än tidigare – att vi bygger bostäder. Där folk vill bo. Inte där folk inte vill bo. Bostadsbristen drabbar även nyanlända som lämnat krig och förföljelse och har hopp om ett nytt liv i Sverige. De lämnade inte bara sina länder nämligen, utan också sin bostad, hemma. Därför har de ingen bostad när de kommer hit.



De bostäder vi bygger idag ska stå i många år. Inte ramla ihop om det blåser. Folk ska alltså kunna bo där. I många år. Inte bara ett år. Därför är det viktigt att vi bygger rätt från början, inte bygger fel. Då måste vi bygga om. Ju. Och vi måste bygga färre parkeringsplatser (jag vet inte heller varför jag tog med parkering helt plötligt men Åsa Romson tvingade mig. Hon höll jättehårt i min arm. Vet ni hur ont tusen nålar gör?)

Det byggs för få bostäder i Sverige. Det är så bostadsbrist uppstår – att vi har för få bostäder. Har jag sagt att vi har för få bostäder? Det är alltså ett underskott på bostäder. Hyresrätter är det också underskott på. Efterfrågan däremot är det ingen brist på, den är hög. Det är därför vi har en brist.

Regeringens målsättning är tydlig: för att få bort bostadsbristen måste man lösa bostadsbristen och bygga bostäder. Det räcker inte med att bygga exempelvis vägar och sjukhus, för där kan man ju inte bo. Man måste bygga bostäder. Där folk kan bo. Det kommer krävas aktiva åtgärder på flera områden för att det ska bli verklighet. Bland annat måste vi alltså bygga bostäder.

1. Staten pratar mer om att bygga bostäder

Här kommer det igen: Sverige befinner sig i en situation med allvarlig bostadsbrist. Efter flera decennier av samma sak – bostadsbrist – är det tydligt att vi måste bygga fler bostäder. Därför kommer staten (jag – bostadsministern) ta ett större ansvar att se till att det pratas mer om bostadsbrist. Och att bygga bostäder. Jag kommer gå i fronten här och prata, prata, prata. Och skriva meningslösa debattartiklar. Fixa själva bostäderna får någon annan göra. Det är inte mitt problem ju.

2. Fokus på de som inte har bostäder

Den akuta bostadsbristen drabbar de som inte har en bostad hårt. Som unga, studenter och nyanlända. Därför är det viktigt att de får baracker att bo i. Vi i regeringen vill också ta bort möjligheten att hyra bostadsrätter i andra hand. Eller bo över huvud taget i andra hand faktiskt. Bättre en barack än att bo i någon annans gamla möbler och betala den kostnad som en bostadsrätt har. Folk måste få slippa bo i läbbiga bostadsrätter. Tycker vi.

3. Hållbar stadsbyggnad

Hellre jättehöga krav på bostäder så alla sällsynta paddsorter också får leva än att folk slipper få regn på huvudet. Tycker vi i Miljöpartiet och fiffigt nog har vi alltså makten över bostäderna nu. Paddorna kommer tacka dig och dina barn kommer tacka dig och dina barnbarn om du tar en för laget (paddorna) och fortsätter att inte ha bostad ett tag till. Vi har även jättehöga krav på allt från spikar till lim och att man använder endast vindkraft så ni får nog vänta lite till på en bostad när jag tänker efter. Och tills det blåser lite mer.

4. Kollektivtrafik

Vi hatar bilen så mycket att kan inte folk åka buss till jobbet direkt tänker vi inte bygga nya bostadsområden. Så det så (det här tvingade Åsa mig också att skriva fast jag håller ändå med).

5. Öka konkurrensen

Idag är det mest privata företag på marknaden och några dåliga kommunala. Vi vill starta fler dåliga kommunala och kanske ett statlig byggbolag (hurra, då får jag äntligen vara VD och bestämma).

6. Effektiva byggprocesser

Det behöver gå snabbare att bygga bostäder. Vi har bostadsbrist. Det betyder att det går långsamt att bygga bostäder. Byggregler behöver förenklas. Men inga byggregler som vi varit med och infört ska bort. Eller bullerregler. Inga paddors promenadstigar får förstöras. Så egentligen kommer inte en enda regel försvinna när jag tänker efter. Men vi tänker ändå låtsas som det och lämpa över ansvaret på Länstyrelsen. Smart va?

Bostadsbristen kan alltså bara lösas med fler bostäder. Inte färre. Folk har ingenstans att bo. Det här kräver att vi bygger. För att fixa fler bostäder. Har ni hört att vi har bostadsbrist?

Genom en aktiv bostadspolitik och tusentals tecken av snömos och floskelbingo precis som den här artikeln tänker jag – bostadsministern – snacka bort bostadsbristen ända fram till 2018 då någon annan förmodligen får ta över och det inte är mitt problem längre.

Vänlig hälsning

Mehmet Kaplan (MP), bostadsminister och floskelbingochef på Rosenbad

/ Rebecca Weidmo Uvell