Sture Bergwall, tidigare Thomas Quick, beviljas resning för de tre sista mord han dömts för. Åklagare ska titta på fallen igen för att bedöma om det krävs en ny rättegång eller om åtalen ska läggas ned.



Sture Bergwall, tidigare Thomas Quick, beviljas resning för de tre sista mord han dömts för, beslutar hovrätten för övre Norrland.

Det gäller dubbelmordet på ett holländskt par i Appojaure 1984 och mordet på Charles Zelmanovits i Piteå 1976.

– Nu är det besannat och bekräftat det vi trott hela tiden, att Quick inte haft något med de här mordfallen att göra, säger Björn Asplund, pappa till 11-årige Johan Asplund, som Quick dömdes för att ha mördat.

Målen ska nu tas upp på nytt av Luleå tingsrätt respektive Gällivare tingsrätt, enligt hovrättens beslut.

Det innebär att åklagare ska titta på fallen igen för att bedöma om det krävs en ny rättegång eller om åtalen ska läggas ned. Om åtalen läggs ned, vilket är sannolikt, beslutar tingsrätten senare formellt om en friande dom.

– Den här skandalösa processen har pågått i över 20 år, utan att det funnits objektiv bevisning eller några som helst spår av Quick som gärningsman. Nu måste någon kliva fram och säga att det här har varit ett fullständigt misslyckande för den svenska rättvisan och att systemet havererat så in i helsike, säger Björn Asplund till TT.

Hovrätten skriver också att nya uppgifter har framkommit om att Bergwall var "kraftigt påverkad av narkotikaklassade mediciner och andra läkemedel".

Rätten konstaterar också att de sakkunnigutlåtanden som lämnades vid tingsrättsförhandlingarna "måste ses i ett nytt perspektiv" eftersom det har framkommit nya uppgifter om hans person och uppväxt.

Slutligen slår domstolen fast att "om det som nu har framkommit hade varit känt för tingsrätterna är det sannolikt att det inte skulle ha förelegat tillräcklig bevisning för att döma Sture Bergwall för de tre morden".

Bergwall dömdes i januari 1996 för mordet på Marinus och Janni Stegehuis som hittades knivmördade i sitt tält i Appojaure utanför Gällivare 1984. I november 1994 dömdes han för mordet på Charles Zelmanovits som försvann 1976 i Piteå.

Både chefsåklagare Kristian Augustsson och chefsåklagare Bengt Landahl lämnade i juni i fjol in resningsansökningar för Appojauremorden respektive Zelmanovitsärendet.

Enligt Augustsson hade tingsrätten inte tillräckligt information om hur Bergwall ändrade sina uppgifter om dubbelmordet.

Charles Zelmanovits – vars kvarlevor hittades 1993 – blev troligen inte utsatt för något brott, enligt Landahl.

– Det var en berusad kille som gick hem från en skoldans, gick vilse i skogen och frös ihjäl, sade han till TT efter att ha lämnat in resningsansökan.

– Nu pratar de ju om Quicks möjligheter och rättigheter till skadestånd. Men man glömmer bort de anhöriga som lidit alla helvetes kval och som suttit i rättegångar och lyssnat på hur Quick berättat hur han styckat och ätit av våra nära och kära, säger Asplund.

– Jag överväger att stämma staten. Vi har blivit manipulerade och kränkta och utsatta av rättssystemet under alla de här åren utan att någon ställts till svars för det.

För Björn Asplund innebär dagens resningsbesked ytterligare något av en personlig upprättelse.

– Jag har blivit kallad rättshaverist och anklagats för att inte ha tagit till mig kunskap som kommit fram i domarna. Jag har setts som en galning som inte kunnat skilja på vad som är sant och falskt. Vi är många anhöriga som hängts ut i de här processerna.

Asplund tror att det är viktigt att en utredning eller kommission tillsätts snarast möjligt.

– Vill man återupprätta allmänhetens förtroende för rättsapparaten har man inte lång tid på sig.

Mördade Johan Asplunds föräldrar har hela tiden varit övertygade om att det var en annan man, inte Quick/Bergwall, som dödade deras barn. Först förra året friades Sture Bergwall från brottet.

"Bergwall har fått en gräddfil till resning genom att åklagarmyndigheten inte har förmått att ge en allsidig och korrekt bild av bevisningen", skriver Christer van der Kwast i en kommentar till TT. Han anser att åklagarsidan har "vikt ned sig" för Bergwall och att hovrättens prövning har blivit därefter.

van der Kwast riktar också skarp kritik mot medierna. Han anser att medierna "närmast kritiklöst godtagit påståendena att Bergwall dömts för åtta mord utan egentlig bevisning".

"Det finns fortfarande en mängd fakta som talar för Bergwalls skuld. Detta vill ett antal ledande mediaföreträdare och högprofilerade mediapersonligheter inte låtsas om", skriver van der Kwast.

van der Kwast anser att Bergwall har "lyckats marknadsföra sig som en person som oförskyllt drabbats av felaktig diagnostisering och vanvård".

Om förslagen till en granskande kommission skriver van der Kwast:

"Det är en bra idé. Det självklara borde då vara att kommissionen granskar såväl den ursprungliga utredningen som det som förekommit i resningsärendena", och tillägger:

"Som läget är för närvarande finns det säkert inget intresse av att göra en förutsättningslös genomgång av fallet Quick. En sådan skulle ju kunna avslöja att rättsväsendet alltför lättvindigt frikänt en dömd seriemördare."