Margot Wallströms deltagande i mötet i Kairo skulle bli ett slags kröning av den svenska regeringens beslut att erkänna Palestina som stat. Wallström skulle hedras för att hon gick i täten för palestiniernas rätt till ett erkännande.

Men Kairomötet hann inte börja förrän den svenska utrikesministern i stället förnedrades av ett av arabvärldens mäktigaste länder. Och på kort tid har Margot Wallström blivit ovän med både Israel och Saudiarabien.

”Motståndarna får vatten på sin kvarn”

Det anses vara en sanning att handel är en väg till dialog och en möjlighet att påverka diktaturer som förtrycker och dödar sina egna medborgare. Saudiarabiens reaktion visar hur svårt det kan vara att ställa sig på barrikaderna för människovärdet och tala klarspråk till dem som begår brott mot det och samtidigt upprätthålla goda relationer.

Margot Wallström kritiserade Saudiarabien för brott mot mänskliga rättigheter – och nu straffas hon. Om Socialdemokraterna trots det vill driva igenom en omförhandling av Sveriges vapenavtal med saudierna skulle det uppfattas som att Sverige lägger sig platt för en diktatur. Miljöpartiet skulle om möjligt få ännu svårare att acceptera ett sådant beslut och regeringskrisen vore ett faktum. Saudiarabiens bestraffning av Margot Wallström har gjort att alla motståndare till det militära samarbetet har fått vatten på sin kvarn, och det har de fått av saudierna själva.

Löfven kämpar för svensk plats i säkerhetsrådet

Som det verkar har Stefan Löfven två stora projekt som han brinner för som statsminister. Det ena är att vara näringslivets bundsförvant och tillsammans med företagen utveckla Sverige som industrination.

Ett otal gånger har Löfven raljerat med den förra regeringen, som vid något tillfälle kallade näringslivet för ett särintresse. Men efter samarbetet med Vänsterpartiet och begränsningar av vinster i välfärden har Löfven gått i uppförsbacke i förhållande till företagarna, som uttalat både besvikelse och misstänksamhet mot Löfvens hållning.

Den andra stora planen är en plats för Sverige i FN:s säkerhetsråd. För att uppnå det målet har Stefan Löfven rest runt i världen så mycket att partikamrater börjat muttra om att han kunde hålla sig hemma lite mer.

Nu riskerar Stefan Löfven att hans strävan grusas i båda fallen. Vad värre är för Stefan Löfven att hur han än gör sitter han fast i den berömda rävsaxen.

”Löfvens val landar i moral eller pengar”

Om han bryter avtalet med Saudiarabien får han lugn i regeringen och i stora delar av sitt eget parti. Men konsekvensen kan bli att Sverige blir utan plats i säkerhetsrådet.

Och de 31 direktörerna, som skrev på Dagens Nyheters debattsida häromdagen kan redan i dag peka på att de hade rätt: Om Sverige går emot Saudiarabien och bryter det militära avtalet går det ut över handel i stort och jobb är i fara.

Skulle Löfven trots allt tvinga igenom en fortsättning på det ödesdigra avtalet har han en regeringskris på halsen och något som skulle uppfattas som en solkig fläck på Sveriges självbild.

Stefan Löfvens val är inte avundsvärt. Det landar i moral eller pengar. Svenska jobb eller friheten att kritisera brott mot de mänskliga rättigheterna.