Helsingin poliisi on arvioinut uudelleen romanikerjäläisten ja järjestäytyneen rikollisuuden suhdetta.

Uuden, muun muassa kerjäläisten haastatteluihin perustuvan arvion mukaan Suomeen tulleet kerjäläiset eivät ole ihmiskaupan uhreja tai järjestelmällisen rikollisuuden välikappaleita.

Arvio poikkeaa muun muassa poliisiylijohtaja Mikko Paateron aiemmin esittämästä näkemyksestä, jonka mukaan ”kerjäämisen kautta saatavaa rahaa valuu rikollisten haaviin”. Paatero arvioi vuonna 2010 blogissaan otsikon Tosiasioita kerjäämisestä alla seuraavasti:

–Jotkut tahot, jotka eivät itse suinkaan asu romani- tai muissa leireissä, keräävät pahvimukien sisällön Helsingissä. He vievät rahat johonkin aivan muuhun tarkoitukseen kuin kadulla kerjäävien auttamiseen.

Poliisin uudesta arviosta kertoi ensin Yle. Rikoskomisario Kari Niinimäki Helsingin poliisista kommentoi Ylelle, että kerjäläiset ”ovat täällä vapaaehtoisesti, kukaan ei heitä määrää ja silloin siinä ei ole mitään ihmiskauppaa”.

Kari Niinimäki korostaa Uudelle Suomelle, että kyse on arviosta, joka perustuu kerjäläisten kuulemisen lisäksi rikosnäytön puutteeseen ja muihin huomioihin muun muassa kerjäläisten tulotasosta.

–Minun tiedossani ei ole, että ketään olisi rangaistu tällaisesta [kerjäläisiin liittyvästä ihmiskaupasta Suomessa], Niinimäki muotoilee Uuden Suomen haastattelussa.

–Se alkaa olla pitkän keskustelun paikka, että puhutaanko ihmiskaupasta, eli siitä, että joku olisi pakottanut nämä ihmiset tänne, vai puhutaanko muusta rikollisuudesta, joka ehkä linkittyy kerjäläisiin.

Niinimäen mukaan kerjäläisten haastattelut eivät ole ainoa muuttuneeseen tilannearvioon vaikuttanut tekijä. Hän nostaa esiin myös arviot kerjäläisten tienesteistä. Poliisi arvioi, että kerjäläinen tienaa Helsingissä päivässä noin 10–20 euroa.

Helsingin diakonissalaitos on arvioinut kesällä, että Helsingissä on noin 400–600 ulkomaalaista romania, joista kaikki eivät kerjää. Jos koko ryhmän kuitenkin laskettaisiin kerjäävän ja tienaavan noin 15 euroa päivässä, päivätienesti kokonaisuudessaan olisi 7500 euroa. Todellisuudessa väen ja saadun rahan määrä kuitenkin vaihtelee, ja kerjäläiset ovat hajaantuneet useisiin ryhmiin.

Poliisi antaa ymmärtää, että rahamäärät eivät vaikuta uskottavilta rikollisjärjestöjen osuutta ajatellen.

–Pitää myös ottaa huomioon paljonko kerjäläisiä Suomessa on ja mitä he saavat päivässä kokoon. Onko se sellainen summa, jolla pyöritetään suurta organisaatiota, Niinimäki kyseenalaistaa.

–Voi miettiä, mitä 20 euroa päivässä edustaa meille, ja mitä se edustaa ja tarkoittaa heille.

Ylen haastattelussa Niinimäki toteaa, että esimerkiksi heinäkuisena päivänä Helsingissä tavatun kymmenhenkisen kerjäläisporukan parissa ”ei kyllä kovin isot rahat liiku”.

Diakonissalaitoksen palvelualuejohtaja Pekka Tuomola muistutti äskettäin kannanotossaan, että romanikerjäläinen voi Suomessa kuukauden kerjäämällä ansaita ”sen verran, että jotenkuten selviää hengissä talvikauden elättäen samalla läheisensä ja perheensä”.

–Kerjäläiset eivät ole rikollisia. He ovat äärimmäisen köyhiä ja nöyryytettyjä ihmisiä. Kerjäämiseen ei liity ihmiskauppaa eikä järjestäytynyttä rikollisuutta. Tämän on Suomen poliisikin todennut viime vuonna tekemissään selvityksissä, Tuomola kirjoittaa.

Myös Helsingin sosiaaliviraston johtava asiantuntija Jarmo Räihä sanoo Ylelle, että kerjäläisten toimintaa valvoo suku, ei järjestäytynyt rikollisuus. Osa kerjäläisistä voi maksaa automatkasta, ja osan suku voi jopa määrätä tiettyyn maahan. Tämä ei kuitenkaan tarkoita, että kyseessä olisi järjestäytynyt rikollisuus ja ihmiskauppa, Räihä sanoo.