Vaalien alla rupeavat heilumaan sekä rasismi- että maahanmuuttokortit. Toisaalla ovat ne, jotka syyttävät huonosta perunasadosta, myrskystä ja kaikesta muusta mahdollisesta maahanmuuttajia. Toisella puolella ovat rasismikortin heiluttajat. He haukkuvat rasisteiksi kaikki, jotka haluavat keskustella maahanmuuttopolitiikasta tai pitää kiinni länsimaisista arvoista.

Nämä kaksi ryhmää ja heidän ideologiset liittolaisensa aiheuttavat yhteiskunnan polarisoitumisen sekä tulehtuneen keskustelukulttuurin, jossa haukutaan toinen toisia ratkaisujen miettimisen sijaan. Uskon, että molemmat ryhmät käyttävät näitä kortteja saadakseen itselleen hyötyjä.

Jotkut haukkuvat monikulttuurisuutta tietämättä, että Suomi ei koskaan ole ollut “monokulttuurinen”. Historia tuntee muutamia esimerkkejä, joissa Hitlerin, Saddamin tai turkkinationalistien kaltaiset hallitsijat ovat yrittäneet synnyttää “monokulttuurisen” yhteiskunnan, tuhoisin seurauksin. Monikulttuurisuus on olennainen osa ihmiskuntaa ja myös Suomen historiaa.

Monikulttuurisuuden hyväksyminen ei kuitenkaan tarkoita sitä, etteikö uskontoja tai maahanmuuttopolitiikkaa saisi kritisoida. Liiallisen tilan antaminen tietyille ryhmille tasa-arvon nimissä lisää turvattomuutta, kuten myös se jos oleskelulupia myönnetään lepsuin perustein ilman kunnon taustatarkastuksia. Myös rikollisuus mietityttää. Järjellä ajateltuna maahanmuuttajien rikosten määrän pitäisi olla suhteessa matalampi kuin kantaväestöllä, koska suuri osa maahanmuuttajista sanoo tulleensa tänne paetakseen väkivaltaa ja epätasa-arvoista kohtelua.

Rinkebyn tapahtumien myötä on jälleen esitetty kritiikkiä siitä, että länsimaat antavat maahanmuuttajien “ghettoutua” eli muuttaa alueille, joissa ei juurikaan asu kantaväestöä. Monet maahanmuuttajat itse haluavat asua muiden saman maalaisten kanssa tiiviinä yhteisönä. Siinä ei olisi mitään vikaa, jollei alueiden turvattomuus lisääntyisi ja viihtyisyys yleensä laskisi.

On useita syitä siihen, että maahanmuuttajalähiöissä rikollisuus kasvaa. Koulutus- ja työllisyysaste voi olla erittäin alhainen, tai huonosti sopeutuneet vanhemmat eivät jaksa kiinnittää riittävästi huomiota lastensa kasvatukseen, tai sitten vanhemmat haluavat väkisin lapsien omaksuvan tietyn kulttuurin tai uskonnon tavat vaikka nämä olisivat ristiriidassa uuden kotimaan tapojen kanssa. Ristiriitainen kasvatus voi opettaa nuorista yhteiskunnan vihollisia. Myös epäoikeudenmukaisuuden kohtelu kuten rasistiset kommentit sekä työnsaanin vaikeudet eritaustaisuuden takia, voivat lisätä rikollisuuttaa.

On tärkeää vaalia monikulttuurisuutta ja siihen kuuluvia vähemmistöjen oikeuksia ja tasa-arvon periaatetta, vaikka maahanmuuton ehtoja haluaisikin tiukentaa. Nämä ilmiöt kun eivät ole suoraan kytköksissä toisiinsa.

Alan Salehzadeh