Yksi asia saattaa ajaa hallitusneuvottelut umpisolmuun– ”Järkevää uudistusta ei voi tehdä, jos tukea ei lähdetä leikkaamaan”

Tutkija kertoo miksi kotihoidon tukea pitäisi leikata ja miten se voitaisi tehdä lapsiköyhyyttä lisäämättä.

Suomalaislapsia hoidetaan Pohjoismaita yleisemmin kotona. Kotihoidon tuki ja kuntalisät lisäävät halua lykätä äitien töihin paluuta.­

Hallitusneuvotteluita käyvien puolueiden ja opposition kiistakohdat tarkentuvat nopeasti. Yksi on vanha tuttu kapula, kotihoidon tuki, joka nousi neuvottelijoiden ja rannalle jääneiden sanailuun MTV:n Huomenta Suomi -ohjelmassa torstaina.

Kysymys on siitä, heikentääkö tuleva hallitus työnteon kannustimia.

– Pelkään, että tästä tulee sillä lailla kotisohvahallitus, kokoomuksen kansanedustaja Juhana Vartiainen sanoi.

Keskustan eduskuntaryhmän puheenjohtaja Antti Kaikkonen vahvisti Vartiaisen pelot ja sanoi, että keskusta ei halua romuttaa kotihoidon tukea.

Tuomas Kosonen, Palkansaajien tutkimuslaitoksen tutkimusjohtaja, katsoo, että perhevapaauudistus ilman kotihoidontukea vesittäisi ison osan uudistuksesta.

– Mitään järkevää perhevapaauudistusta ei voida tehdä, jos tukea ei lähdetä leikkaamaan.

Kososen mukaan uudistukselle voisi torsonakin asettaa muita tavoitteita, kuten sen että vanhempainraha jakaantuu tasaisemmin äideille ja isille. Isien vanhempainrahan käytön lisäys korjaisi näin sukupuolivääristymää, mutta ei isointa ja varsinaista ongelmaa.

Lasten kotona hoitaminen on laajalti arvostettua työtä, mutta pidentyessään vähentää naisten työelämään osallistumista, mikä on vakava tasa-arvo-ongelma. Kotihoidon tuen saajista on isien osuus on noin seitsemän prosenttia.

Työllisyysvaikutus?

Kosonen huomauttaa, että kokonaistyöllisyyttä ei nosteta merkittävästi sillä, että naiset saadaan kodeista työelämään aiempaan nopeammin. Niiden naisten osuus, joilla on kerrallaan pieni lapsi, on sen verran pieni työvoimassa.

Tärkein vaikutus kotihoidon tuen leikkaamisesta olisi ryhmälle itselleen koituva hyöty, joka näkyisi naisten työmarkkina-asemassa sekä palkka- ja eläketuloissa.

– Toisaalta ei ole mitään muitakaan keinoja, joilla helposti nostetaan kokonaistyöllisyysastetta. Tämä on poliittinen fantasia, että näin merkittäviä talouden tunnuslukuja pystytään nostamaan helpoilla politiikkatoimilla lyhyellä aikavälillä.

Kelan tuore tutkimus vahvistaa, että kotihoidon tukeminen myöhentää äitien työhön siirtymistä. Se vähentää myös lasten osallistumista varhaiskasvatukseen.

– Tämä on hyvin poikkeuksellinen instituutio Pohjoismaissa ja maailmalla, Kosonen sanoo.

THL kyseenalaisti työllisyysvaikutukset

Terveyden ja hyvinvoinninlaitoksen THL:n tutkimuksessa pääteltiin, että kotihoidon tuen lyhentäminen tai poistaminen ei nostaisi naisten työllisyysastetta.

Lisäksi jos kotihoidon tukea leikataan yli 2-vuotiaiden äideiltä, se merkitsee tulotason laskua erityisesti pienituloisimmissa perheissä.

Kosonen – ja Vartiainen – ovat kyseenalaistaneet THL:n työllisyyteen liittyvää päättelyä.

Myös Kosonen katsoo, että heikon työmarkkina-aseman ryhmissä näkyy kotihoidon tuen käyttöä eräällä tapaa muiden sosiaalitukien ”vähemmän byrokraattisena” vaihtoehtona.

– Se ei silti ole argumentti, etteikö apua kannattaisi ojentaa pienituloisille. Meillä kannattaisi olla jokin muu tuen muoto kuin kotona olemiseen sidottu kotihoidon tuki.

Leikkaus osin kohdistuisi myös Kososen mukaan heikoimmassa työmarkkina-asemassa oleviin. Se ei ole haluttu seuraus. Kosonen pitää järkevänä pohtia ajatusta, että kotihoidon tuen leikkauksen rinnalla lapsilisiä korotetaan, mutta niin, että ne olisi porrastettu tuloveroasteikoilla.

Entä lapset?

Kelan mukaan suurin osa suomalaisista katsoo, että lasten on hyvä olla vähintään 1,5–2-vuotiaita siirtyessään kotoa päivähoitoon.

Kososen ja VATT:n tutkimusprofessorin Kristiina Huttusen tutkimuksessa kotihoidon tuen vaikutusta selvitettiin nimenomaan lapsiin.

Heihin pidemmät kotihoitojaksot vaikuttivat siten, että ne lisäsivät todennäköisyyttä saada huonompi tulos neuvolan Lene-testissä, eli neurologisen kehityksen arvioinnissa.

Vaikutuksia lasten kouluarvosanoihin tai koulutusvalintoihin pidemmällä aikavälillä ei sen sijaan löydetty.

– Talous- ja kasvatustieteissä tutkimuskirjallisuudessa on näyttöä siitä, että investoinnit lapsiin ovat tehokkaimpia juuri silloin kun ne kohdistetaan nuoriin. Se on hyvä muistaa, ettei keskustelu pyöri vain aikuisten ja työllisyyden ehdoilla. Meidän tutkimuksemme ei osoita, että lasten kautta tulisi jokin vasta-argumentti kotihoidon tuen leikkaamiselle.