”On pidetty salassa, että Suomi yrittää uudelleen neuvotella asiaa, joka on jo neuvoteltu”, Luonnonsuojeluliiton suojeluasiantuntija Hanna Aho sanoo.

Suomen luonnonsuojeluliitto on saanut selville, että Suomen hallitus käy EU-komission kanssa salaisia neuvotteluita muuttaakseen niin sanottua LULUCF-asetusta. Sirkka Iso-Ettala

Suomen luonnonsuojeluliitto on saanut selville, että Suomen hallitus käy EU-komission kanssa salaisia neuvotteluita muuttaakseen niin sanotussa LULUCF-asetuksessa sovittuja asioita.

Kyse on syksyllä 2017 EU:ssa saavutetusta kompromissista siitä, miten hiilinielut ja maan- ja metsien käytöstä aiheutuvat päästöt huomioidaan EU:n ilmastotavoitteissa.

Tuolloin EU-maat sopivat vuoteen 2030 tähtäävän ilmastopaketin taakanjaosta. Keskustalainen asunto-, energia- ja ympäristöministeri Kimmo Tiilikainen ei kaksi vuotta sitten ollut tyytyväinen neuvottelutulokseen.

– Neuvottelutulos jättää paljon toivomisen varaa. Suomen esiin nostamia erityiskysymyksiä otettiin huomioon, muttei riittävästi, Tiilikainen arvioi.

Keskusta on tunnetusti puoltanut metsien hakkuiden lisäämistä. Tiilikaisen aikanaan lähettämässä tiedotteessa huoli LULUCF-asetuksen sisällöstä ilmaistiin seuraavasti: ”Mikäli metsien käyttö lisääntyy Suomen kansallisessa metsästrategiassa suunnitellusti 80 miljoonaan kuutiometriin vuoteen 2024 mennessä, metsistä voisi syntyä Suomelle laskennallinen päästö.”

Luonnonsuojeluliiton suojeluasiantuntija Hanna Aho sanoo Iltalehdelle, että Antti Rinteen (sd.) hallitus on kaikessa hiljaisuudessa aloittanut EU-komission kanssa kahdenväliset neuvottelut keinoista, joilla Suomi voisi välttyä LULUCF-asetuksen nojalla Suomelle kuuluvilta metsäkadon ja maatalousmaan metsäsektorin päästövähennyksiltä.

Suomen kanta salattu

Asian tueksi Aho esittää eduskunnan suuressa valiokunnassa käsitellyn asiakirjan. ”Suomi on käynyt vuoden 2019 aikana komission kanssa kahdenvälisiä keskusteluita asiantuntija- ja poliittisella tasolla”, asiakirjan julkisessa osassa todetaan. Iltalehti on saanut asiakirjan haltuunsa.

Tiedot Suomen hallituksen kannasta on salattu, mutta asiakirjan käyttörajoituksesta kerrottaessa ilmi käy Rinteen hallituksen tavoite muuttaa EU:ssa vuonna 2017 saavutettua LULUCF-kompromissia Suomen metsien käytölle edullisemmaksi.

”Muistion sisältäessä tietoja Suomen ja komission kahdenvälisistä neuvotteluista sekä liittyen Suomen neuvotteluvarasta LULUCF-asetuksen nojalla annettavaan rekisteriasetuksen muutokseen pyydämme eduskuntaa noudattamaan vaiteliaisuutta asiakirjan käsittelyssä, kunnes asia on saatu ratkaistua”, suuressa valiokunnassa istuvia kansanedustajia evästetään.

– Suomi on yrittänyt salata sen, että hallitus vaikuttaa vastahakoiselta toteuttamaan niitä toimenpiteitä, joita metsäkadosta ja maatalousmaasta aiheutuvat päästöt Suomelta LULUCF-asetuksen nojalla edellyttävät. Aika paljon on kyse siitä, että isojen tilojen lannanlevitykseen raivataan metsää pelloksi ja infrastruktuuria rakennetaan metsämaalle. Näitä haitallisia käytäntöjä ei haluttaisi suitsia voimakkaammin. Lisäksi viljelykäytännöissä on parannettavaa, jotta maatalousmaan päästöjä saadaan hillittyä, Aho sanoo.

Luonnonsuojeluliitto ihmettelee sitä, miksi hallitus ei ole kertonut avoimesti kahdenvälisistä neuvotteluista EU-komission kanssa.

– On pidetty salassa, että Suomi yrittää uudelleen neuvotella asiaa, joka on jo neuvoteltu.

Kelpaako Suomi enää esimerkinnäyttäjäksi?

Erillisjoustojen hyödyntäminen ei ole Luonnonsuojeluliiton mukaan linjassa Rinteen hallituksen asettaman Suomen hiilineutraaliustavoitteen kanssa.

– Erillisjouston hyödyntäminen siten, että sillä katetaan metsäkadon tai maatalousmaan aiheuttamat päästöt, ei ole asetuksen mukaista. Suomen toiminta vaarantaa EU:n puheenjohtajamaan uskottavuuden. Samalla Suomen päästövähennysvelvoitteet sysättäisiin muille EU-maille. Voiko tällä tavalla toimiva Suomi toimia myös ilmaston puolesta ja vaatia ilmastotekoja muilta? Aho hämmästelee.

Aho epäilee, että hallitus valmistautuu kasvattamaan metsähakkuita. Myös hakkuiden lisääminen nostaisi Suomen päästövähennysvelvoitteita muussa maankäytössä tai taakanjakosektorilla, kuten liikenteessä tai asumisessa. Tämä saattaisi olla yksi motiivi kahdenvälisille neuvotteluille.