Äiti sekä pitkäaikainen opettaja Bigga-Helena Magga on kokenut oppikirjojen vajaavaisen tiedon saamelaisista. Monesti tiedon jakaminen ja oikaisu jää opettajan tai kirjan kääntäjän kontolle.

Rosa-Máren Magga / Yle

Magga selailee viidennen luokan historian kirjaa, ja osoittaa ainoaa aukeamaa, jossa kerrotaan saamelaisista.

– Tässä kerrotaan tämän verran. Melkein kaksi sivua, jos ottaa kuvatkin mukaan. Suomen kouluissa oppilaat eivät kyllä opi saamelaisista mitään, eivät täällä pohjoisessa eivätkä etelässäkään, jos kirjojen mukaan mennään, sanoo Bigga-Helena Magga.

Uuden tutkimuksen mukaan monissa suomalaisissa oppikirjoissa on länsimainen maailma liian keskeisessä osassa

Pia Mikander väitteli lokakuun lopussa Helsingin yliopistossa peruskoulun oppikirjoista ja niiden maailmankuvasta. Hänen väitöskirjansa mukaan eurooppalainen maailmankuva siirtyy oppilaille, kun kirjat nostavat länsimaisen maailman ihmisten näkemykset korkea-arvoisemmiksi kuin muiden. Väärä tai vajavainen tieto alkuperäiskansoista näkyy jo esimerkiksi siinä, kun kirjat ylistävät Kristoffer Kolumbusta, mutta unohtavat kertoa tapahtumista alkuperäiskansojen näkökulmasta.

– Sanoisin, että yksi tulos siitä on alkuperäiskansojen näkymättömyys, kun kaikki kerrotaan vain Kolumbuksen näkökulmasta. Eli länsimaisen maailman näkökulma on ainoa oikea tieto. Minun mielestä se kertoo siitä, että kolonialismin seurauksia ei nähdä yleisenä ongelmana, kertoo Mikander.

Kirjoja kääntäessä on mahdollista tuoda saamelainen näkökulma oppikirjoihin

Kirjakustantajien ja kääntäjien sopimuksesta riippuen saavat kääntäjät sovitella kirjoja saamelaiskulttuuriin sen verran kuin on tarve. Saamelaiskäräjien oppimateriaalisihteeri Hannu Kangasniemi ei ole yllättynyt uusista tutkimustuloksista,

Kirsti Länsman / Yle

sillä hänen mielestään on luonnollista, että kirjojen tekijät saattavat huomaamattaan tuoda valtaväestön näkemyksen kirjoihin.

– Se on aika paljon kääntäjästä kiinni, että miten paljon kirjan näkökulma muuttuu saamelaiseksi. Jos kirjan kääntäjä ei ole tietoinen ja monesti kääntäjä ottaakin sellaisen roolin, että hän on vain kääntäjä, niin hän ei kiinnitä niin paljon huomiota millaista näkökulmaa kirja tuo esille, selittää Kangasniemi.

Koulu olisi hyvä paikka oppia saamelaisista

Bigga-Helena Magga on tyytyväinen siihen, että saamenkielisiä käännöksiä löytyy, mutta hän näkee, että suomenkielisten oppikirjojen sisältöön pitäisi kiinnittää enemmän huomioita, koska koulu on kuitenkin paikka, jossa tieto tavoittaa monia. Väärä tai vajavainen tieto saamelaisista on vaarallista ja todellinen asia.

– Saamelaiset ovat hyvin näkymättömiä ja sitten kun suomalaiset hyödyntävät meitä ja saamelaiset eivät pidä siitä, niin luullaan, että saamelaiset eivät tykkää mistään. Mutta suomalaisilla ei ole sitä ymmärrystä, kun he eivät esimerkiksi tunne saamelaista historiaa tai tapoja, perustelee Magga.