Ruotsi tarvitsee 60 000 it-ammattilaista vuoteen 2020 mennessä. Suomessa kiinnostuneita on paljon, muuttajia vähän.

Ruotsin it-firmat voisivat olla pelastus Suomessa työttömiksi jääville insinööreille. Talouskasvun harjalla kukoistava Ruotsi tarvitsee 60 000 it-ammattilaista vuoteen 2020 mennessä.

Viime vuonna 12 ruotsalaisyritystä osallistui Suomessa pidettyihin rekrytointitapahtumiin. Niissä Nokian ja Microsoftin irtisanomisten työttömiksi jättämät it-asiantuntijat saivat kuulla mahdollisuuksista muuttaa työn perässä Ruotsiin.

– Useimmat löysivät kiinnostuneita työntekijöitä ja kaikilla oli haastatteluja, kertoo mukana ollut eurooppalaisen työnvälityksen Euresin asiantuntija Mats Nilsson.

Nilssonin mukaan noin 40 suomalaista it-osaajaa on aloittanut työn Ruotsissa vuoden 2014 lopun jälkeen.

Hän pitää määrää kohtalaisen hyvänä.

– Ulkomaille rekrytointi on aina kankeampaa.

Ruotsalaisten laskujen mukaan Suomessa on 12 000 työntekijää, jotka voisivat olla kiinnostuneita.

– Heistä 20–30 prosenttia olisi valmiita muuttamaan, arvelee Nilsson.

Ohjelmistokehittäjillä on vientiä

Pulaa on varsinkin ohjelmistokehittäjistä. Nilsson pelkää, että rekrytoinnin huippu meni jo ohi.

– Tilanne Suomessa on paranemaan päin, niin että softan tekijät palkataan itse.

Hän aikoo kuitenkin katsastaa Microsoft-tapaamisen huhtikuussa Helsingissä.

Euroopassa on muuallakin pulaa it-osaajista. Suomessa kiertelee varsinkin virolaisia it-firmoja kaupittelemassa töitä

Ruotsi on haeskellut it-ammattilaisia myös Espanjasta ja Portugalista.

– Suomessa on mennyt paremmin, koska siellä oli suuri irtisanottujen ryhmä hakemassa töitä. Me olemme maantieteellisesti ja kulttuurisesti lähellä toisiamme. Monet osaavat ruotsia.

Sigma löysi kaksi suomalaista

Johnny Fägersten, Sigman rekrytoinnista vastaava päällikkö sanoo, että suomalaisia palkataan mielellään, koska monilla on suomalaistaustaisia tuttuja.

– Heitä pidetään taitavina työntekijöinä ja kivoina työkavereina.

Sigma on 2 300 henkilön konsulttiyritys, jolla on toimistoja eri puolilla Ruotsia sekä muutamassa muussa maassa. Kasvu Ruotsissa on kovaa. Tarvetta on varsinkin muutaman vuoden töissä olleille insinööreille.

– Rekrytoimme viime vuonna viitisensataa uutta työntekijää.

Turun rekrytointimessuilta tarttui mukaan 20 nimen lista, jossa kiinnostus oli molemminpuolista.

– Olisimme mielellämme palkanneet heistä 15. Muutto Ruotsiin on kuitenkin iso askel.

Sigma palkkasi lopulta kaksi työntekijää ja joitakin neuvotteluja on vielä meneillään. Muutoin väkeä haalitaan sosiaalisen median ja verkostojen kautta.

Tyhjässä toimistohuoneessa kököttää CV-laatikko, jonne henkilökunnalta toivotaan kaveripiirin hakupapereita.

Lehti-ilmoituksiakin Sigma on kokeillut Suomessa

– Ne tuottivat vähän paremmin kuin Ruotsissa, jossa hakemusten määrä oli nolla.

Insinöörit ovat kaikkialla samanlaisia

Katriina Markkulan mielestä insinöörit ovat kaikkialla aika samanlaisia. Yle

Katriina Markkula aloitti Sigmassa teknisenä kirjoittajana syksyllä 2014. Hän teki aiemmin samaa työtä Nokialla.

Lapsuudessa paljon ulkomailla asuneelle muutto Ruotsiin ei ollut vaikea.

– Oppii näkemään asioita eri vinkkelistä. Se on plussaa, Markkula sanoo.

Hänen mielestään naapurimaiden erot ovat hyvin pieniä.

– Pääkieli työssä on englanti kuten Suomessakin. Insinöörit ovat joka puolella maailmaa aika lailla samanlaisia, Markkula sanoo.

Vain yksi 30:stä kelpasi

Muuttohaluja jarruttavat perhekuviot ja asunnonvaihto. Moni muuttaisi Ruotsissa mieluiten Tukholmaan, jossa kohtuuhintaista asuntoa on vaikea löytää.

Aina kysyntä ja tarjonta eivät muutenkaan kohtaa. Joissakin tapaamisissa tarjolla on ollut liian kokenutta projektinvetäjäporukkaa, kun tarvetta on nimenomaan koodaajille.

Tietoturva-alan yritys Clavister sai Turun tapaamisen jälkeen 30 hakemusta, hakijoista kaksi selvitti ohjelmointitestin ja lopulta yksi palkattiin.

– Haemme varsin erikoislaatuista osaamista. Olemme ohjelmistotalo, jonka tuotteet ovat hyvin mutkikkaita, selittää Clavisterin Henrik Olsén.

Hänen mukaansa monet niistä, joita yritys olisi halunnut palkata, eivät halunneet muuttaa Örnsköldsvikiin, 500 kilometriä Tukholmasta pohjoiseen.