Maailman ylikulutuspäivä on vietetty tänä vuonna jälleen varhemmin kuin koskaan ennen. Ylikulutuspäivä on se laskennallinen päivä vuodesta, kun kulutus ylittää maapallon kyvyn tuottaa uusiutuvia luonnonvaroja ja käsitellä fossiilisista polttoaineista aiheutuvia hiilidioksidipäästöjä. Muotiala on yksi suuri saastuttaja.

– Muotiteollisuuden vuosittaiset kasvihuonekaasupäästöt ovat jo suuremmat kuin maailman lento- ja laivaliikenteen päästöt yhteensä, sanoo muotioikeuden väitöskirjatutkija, varatuomari Heidi Härkönen Radio Suomen Päivän haastattelussa.

Halpuus ja nopeasti vaihtuvat trendit ruokkivat pikamuodin kulutusta. Kuluttajille luodaan pikamuodissa illuusio, että vaatevarastoa pitäisi koko ajan olla päivittämässä, Härkönen toteaa. Kuinka trendi- ja halpuusajattelua voisi sitten suitsia?

Yksi keino vähentää muodin tihenevää tahtia olisi Härkösen mukaan laajempien tekijänoikeuksien ulottaminen myös muotiluomuksiin.

– Pikamuotihan perustuu suureksi osaksi kopioinnille; pikamuotitalot kopioivat niin sanottujen highfashion tai indie-muodin merkkien designia, sellaista muotia, jossa suunnittelijat ovat luoneet uutta.

Tätä kopiointia on luonnehdittu muodin moottoriksi, joka nopeuttaa sen kiertokulkua. Muodin kiertokulun nopeutuminen ei ole hyvä asia, Härkönen toteaa.

– Muotiluomukset usein jäävät tekijänoikeussuojan ulkopuolelle, vaikka maiden välillä toki on eroja. Jos käyttötaiteen, jota muotikin on, tekijänoikeussuoja saataisiin niin sanotun puhtaan taiteen tasolle, kopioiminen ilman seurauksia olisi vaikeampaa. Tämä voisi hillitä pikavaatefirmojen kopiointiaikeita, Härkönen pohtii.

Piraattituotteet, tuoteväärennökset ovat vielä oma lukunsa. Niissä kuluttajaa pyritään harhauttamaan tuotteen alkuperästä eikä niiden tuoteturvallisuutta valvota.

30 kertaa käyttöä, paljon vai vähän?

Maanantaina 29.7. vietetty ylikulutuspäivä saattoi herättää pohtimaan, millaista oma kulutus on. Vuonna 2000 ylikulutuspäivää vietettiin syyskuun lopussa, nyt uusiutuvat luonnonvarat loppuvat jo heinäkuun puolella. Suomalaisten ylikulutuspäivä tuli vastaan jo huhtikuussa.

Twitterissä ekologisemman vaatekulutuksen puolesta on kampanjoitu aihetunnisteella #30käyttöä. Sen idea on, että vaate tulisi hankkia vain, jos aikoo käyttää sitä kolmekymmentä kertaa. Kolmekymmentä kertaa ei välttämättä kuulosta suurelta määrältä, mutta asiantuntijan mukaan se on hyvä alku.

– Jos on tottunut ostamaan paljon vaatteita, halvalla ja jatkuvasti, se voi kuulostaa vaikealta. Mutta se on kuitenkin aika helppo, ihmisenkokoinen haaste; meillä Suomessa on aika säästäväinen kulttuuri ja etenkin vanhemmat ihmiset käyttävät vaateet loppuun, vuosikymmeniäkin. Jos ostaa laadukkaita vaatteita, jotka on tehty hyvistä materiaaleista, kyllä se vaate hyvin kestää sen 30 kertaa. Tästä voi jokainen helposti aloittaa, kun miettii, miten omaa kulutustaan saisi eettisemmäksi ja ekologisemmaksi, muotia tutkiva Heidi Härkönen toteaa.

Britanniassa puolestaan oli alkuvuodesta vireillä uudistushanke, jossa jokaisen uuden myytävän vaatteen hintaan olisi lisätty yksi penni paremman kierrätyksen ja käsittelyn lisäämiseksi. Tämä kuitenkin hylättiin, sillä brittipäättäjät halusivat suosia alan korjaustoimissa vapaaehtoisuutta. (siirryt toiseen palveluun)

– Mielestäni on kuitenkin käynyt ihan selväksi, että vapaaehtoisuus ei enää riitä muodin ympäristövaikutusten hillitsemiseen, vaan tarvitaan järeämpiä toimia. Tämä brittien idea olisi ollut hyvä esimerkki, varatuomari Härkönen sanoo.

EU-tasolla on puolestaan päästy alustavaan sopuun jätealan direktiivien muuttamisesta. Tulevat muutokset edellyttävät muun muassa tekstiilijätteiden erilliskeräyksen järjestämistä vuoteen 2025 mennessä.

Pitäisikö pikavaateteollisuutta suitsia? Vaatteiden käyttöiän nostaminen vähentäisi vaateteollisuuden ilmastokuormitusta. Vieraana muotioikeuden väitöskirjatutkija, varatuomari Heidi Härkönen. Toimittajana Marija Skara.

Lue myös:

Ihmiskunta alkaa tänä vuonna ylikuluttaa maapallon luonnonvaroja ennätysaikaisin

Maailman vuotuinen ylikulutuspäivä jälleen ennätysaikaisin – Suomen kulutus yli keskiarvon