Yleiskielen seurantatalkoissa kuka tahansa voi kertoa kielenpiirteistä, jotka ovat herättäneet huomiota tai kummastusta. Havaintoja on kerätty nyt puoli vuotta. Huomiota on kiinnitetty erityisesti sanastoon, esimerkiksi runsaaseen liioittelevien sanojen käyttöön.

Kielitoimisto on saanut jo reilusti yli 700 viestiä sen jälkeen, kun se aloitti yleiskielen seurantatalkoot tämän vuoden maaliskuussa. Monissa viesteissä on useita havaintoja erilaisista kielenpiirteistä.

– Jo tähän mennessä tulokset ovat olleet paljon toivottua paremmat ja hyödyllisemmät. Aktiivisuus on ollut suurenmoista, sanoo erityisasiantuntija Riitta Korhonen Kotimaisten kielten keskuksesta.

Yleiskielellä tarkoitetaan kielimuotoa, jota käytetään esimerkiksi sanomalehti-, televisio- ja radiouutisissa, oppikirjoissa ja tiedotteissa ja joka on keskeisiltä osiltaan normitettua.

Talkoissa kuka tahansa voi kirjata Kotimaisten kielten keskuksen verkkosivuilla olevalle lomakkeelle (siirryt toiseen palveluun) havaintoja, jotka eivät omasta mielestä tunnu sopivan yleiskieliseen tekstiin tai herättävät muuten ihmetystä.

– Kieli- ja tekstimaailma on nykyisin niin monenkirjava, ettei kielenkäytön ilmiöiden monipuolinen seuraaminen yksin ole mahdollista eikä edes tarkoituksenmukaista, Korhonen perustelee talkoita.

Havainnot auttavat kielenkäytön seurannassa ja yleiskieltä koskevien ohjeiden päivittämisessä.

Kieli- ja tekstimaailma on nykyisin niin monenkirjava, ettei kielenkäytön ilmiöiden monipuolinen seuraaminen yksin ole mahdollista.

Korhonen kuitenkin muistuttaa, että vaikka havainnot kiinnostavat Kielitoimistossa, ei se tarkoita, että kaikenlaiset ilmaukset haluttaisiin nyt hyväksyä yleiskieleen.

Havaintojen perusteella Kielitoimisto onkin myös saattanut muistuttaa, ettei jokin suositus ole – vastoin monien käsitystä – muuttunut.

"Megasuosio" – huomiot keskittyvät usein sanastoon

Korhonen kertoo, että melko usein havainnot on poimittu toimittajien teksteistä, mutta niitä on tehty myös esimerkiksi sosiaalisen median kielenkäytöstä.

Havaintoja on tullut hyvin monentyyppisistä ilmiöistä: esimerkiksi arkisen ja asiatyylin sekä puhekielen ja yleiskielen sekoittumisesta, hämmentävistä sanavalinnoista ja yllättävistä sijamuodon tai verbimuodon valinnoista.

Korhosen mukaan huomiota on kiinnitetty erityisesti sanastoon, esimerkiksi runsaaseen liioittelevien sanojen käyttöön. Tällaisia ovat esimerkiksi havainnot "säätilassa ei tapahdu hirvittävän suurta muutosta", "laitoksen hoitotaso on romahtanut rajusti" ja "yhtyeen megasuosio".

– Jos on muuten vaikkapa neutraali uutisteksti, niin monille särähtävät korvaan vahvat ilmaukset.

Hän huomauttaa, että aiemmin nimenomaan nuorisoa on moitittu voimakkaiden ilmausten ylikäytöstä, mutta lähetettyjen havaintojen perusteella se ei vaikuta olevan vain nuorten tapa.

Jos on muuten vaikkapa neutraali uutisteksti, niin monille särähtävät korvaan vahvat ilmaukset.

Kielenkäyttäjien huomiota on kiinnittänyt myös se, jos jotain ilmausta on käytetty eri merkityksessä kuin mihin on itse tottunut.

Havaintoja myös erikoisista rakenteista

Havaintoja on lähetetty myös erikoisista rakenteista. On esimerkiksi saatettu sanoa, että "äiti olevinaan nukkuu" sen sijaan, että olisi sanottu "on nukkuvinaan".

Myös ulkopaikallissijojen käyttöä sisäpaikallissijojen sijaan on havaittu, esimerkiksi "olla mustikkametsällä" eikä "olla mustikkametsässä".

– On yleisemminkin ollut havaittavissa suuntaus, että ulkopaikallissijat syövät sisäpaikallissijojen käyttöalaa, esimerkiksi opiskellaan yliopistolla eikä vain yliopistossa tai luetellaan syitä irtisanomisille eikä irtisanomisiin, Korhonen sanoo.

Havainnoissa on kiinnitetty huomiota muutenkin siihen, millaisia sijamuotoja vakiintuneiden muotojen tilalla käytetään. On esimerkiksi huomattu ilmaus "vangittu epäiltynä kahteen törkeään pahoinpitelyyn" ilmauksen "vangittu epäiltynä kahdesta törkeästä pahoinpitelystä" sijaan.

Korhosen mukaan tällaisten ilmausten käyttöä on hyödyllistä seurata muiden muassa kielen muutoksen ja ohjeiden selkeyttämisen näkökulmasta.

Talkoot jatkuvat toistaiseksi

Korhonen on pannut tyytyväisenä merkille, että ihmiset ovat pohtineet erittäin asiallisesti syitä tietyn kielenpiirteen käytölle. Myös toisia kielenkäyttäjiä moittivat kommentit ovat olleet vähemmistössä.

Hän toivoo, että seurantatalkoot innostavat sellaisiakin ihmisiä, jotka eivät ole tottuneet puhumaan kielestä.

– Kielestä puhuminen on vaikeaa, sillä kieli on varsin abstrakti asia. Rohkaisisin ihmisiä puhumaan kielestä ihan omalla tavalla. Ei tarvitse käyttää mitään erikoistermejä, sillä kieli jos mikä on myös arkipäivän asia.

Seurantatalkoita aiotaan jatkaa toistaiseksi.