Tarkkuuspistoolin vasta ostanut Pekka-Eric Auvinen avasi tulen Jokelan koulussa kymmenen vuotta sitten järkyttävin seurauksin. Auvinen ehti murhata kahdeksan ihmistä ilman, että poliisi ampui laukaustakaan. Nyt poliisi toimisi toisin.

Jokelan tragediasta selvinnyt: Annoin ampujalle anteeksi.

Auvinen aloitti hirmutekonsa kello 11.42. Hätäkeskus sai ensimmäisen soiton runsaan minuutin kuluttua.

Jälkeenpäin poliisia epäiltiin viivyttelystä koululla.

Jokelan tapahtumat muuttivat poliisin käytäntöjä varsin merkittävästi.

Kokemukset Jokelan koulusurmista muuttivat poliisin käytäntöjä siitä, miten vaarallinen tilanne otetaan hallintaan. JARNO JUUTI

Jokelan koulua käynyt Pekka-Eric Auvinen, 18, oli ostanut 22-kaliiperisen tarkkuuspistoolin vain pari viikkoa ennen joukkomurhaa. Auvinen oli hakenut lupaa järeämmälle, 9-milliselle pistoolille, mutta poliisi oli myöntänyt luvan ensiaseeksi paremmin soveltuvalle " kevyemmälle " pienoispistoolille.

Auvinen aloitti hirmutekonsa 7.11.2007 kello 11.42 koulun aulassa. Hätäkeskus sai ensimmäisen soiton runsaan minuutin kuluttua. Ensimmäiset partiot olivat koululla kymmenessä minuutissa. Poliisit saivat näköyhteyden Auviseen kello 12.04, jolloin tämä ampui heitä kohti kaksi laukausta.

Auvinen oli noin 45 metrin päässä. Poliisit eivät vastanneet tuleen, koska vaaravyöhykkeellä oli muita ihmisiä.

Tilanne koululla oli kaoottinen. Poliisit etsivät ampujaa samalla kun he evakuoivat henkilökuntaa ja oppilaita turvaan. Runsaat kaksi tuntia ensimmäisten laukausten jälkeen Auvinen löydettiin koulun wc-tiloista vakavasti loukkaantuneena. Hän kuoli myöhemmin saman päivän iltana sairaalassa.

Poliisit tulilinjalle

Jokelan joukkomurha käynnisti kiivaan keskustelun, jossa poliisia epäiltiin viivyttelystä koululla. Vaikka myöhemmin tutkinnassa osoitettiin, ettei poliisin muunlainen toiminta olisi voinut estää runsaan 20 minuutin aikana tapahtunutta joukkomurhaa, se muutti kuitenkin poliisin käytäntöjä varsin merkittävästi.

- Aktiivinen ja nopea toiminta tilanteen ja tekijän pysäyttämiseksi on nykyisin osa peruskoulutusta, sanoo poliisitarkastaja Marko Savolainen Poliisihallituksesta.

Vuonna 1986 sattuneen Mikkelin panttivankidraaman laukaisemiseksi tarkoitettujen poliisitaktisten toimien epäonnistuminen oli johtanut uuden hätäsuunnitelman laatimiseen. Siinä painotettiin keskusteluyhteyden luomista kohdehenkilön, alueen tai paikan piirittämistä sekä ajan voittamista.

- Neuvotteluratkaisu on yhä pääsuunnitelmassa. Koulusurmat ja muut vastaavat teot, missä tekijän toiminnan tarkoituksena on mahdollisimman lyhyessä ajassa saada mahdollisimman paljon uhreja, kuitenkin pakotti poliisin pohtimaan tätä uusiksi, Savolainen sanoo.

- Silloin, kun tilanne ei mene rauhallisesti, vaan eskaloituu, poliisin on keskeytettävä vaarallinen toiminta. Ensimmäisen tai ensimmäisten partioiden tehtävä on saada kohdehenkilö paikannettua tai eristettyä niin, että hän kohdistaa voimaansa poliiseihin eikä sivullisiin

Tilanne koululla oli kaoottinen. Poliisit etsivät ampujaa samalla kun he evakuoivat henkilökuntaa ja oppilaita turvaan. JANI HAKALA

Aseensaanti vaikeutui

Jokelan tapahtumat ja vuotta myöhemmin tapahtunut 11 ihmisen hengen vaatinut Kauhajoen koulusurma saivat aikaan ennen kokemattoman vilkkaan ja kiivaan keskustelun maamme aselaeista. Äärimmillään vaadittiin kaikkien aseiden kieltämistä.

Vaikka koulusurmat eivät sinällään aiheuttaneet aselain muutoksia, ne sävyttivät lakimuutosten laatimista. Kovimmat tiukennukset kohdistuvat käsiaseisiin. Hakijan on nykyisin osoitettava ampumaharrastuksensa. Osoitukseksi käy esimerkiksi ampumaseuran kouluttajan todistus vähintään kymmenestä ratakäynnistä kahden vuoden aikana.

Ensimmäinen aselupa voidaan myöntää vasta poliisin tekemän haastattelun jälkeen. Käsiaselupa myönnetään vain viiden vuoden määräajaksi. Aseenhaltijan on jatkossa viiden vuoden välein osoitettava harrastuksen jatkuminen.

Lääkäri puolestaan on velvoitettu ilmoittamaan poliisille potilaasta, jonka hän arvioi olevan sopimaton pitämään hallussaan aseita. Ilmoitusoikeus vastaavasta on myös muilla terveydenhuollon ammattilaisilla.

Auvinen oli noin 45 metrin päässä. Poliisit eivät vastanneet tuleen, koska vaaravyöhykkeellä oli muita ihmisiä. KARRI LEHTIÖ

Satoja uhkauksia

Koulusurmat saivat aikaan myös copycat- eli jäljittelyrikosilmiön. Kouluihin kohdistui pahimpina vuosina jopa toistasataa uhkausta.

Keskusrikospoliisissa (KRP) vaikuttaa nykyisin Uhkat-toiminnoksi kutsuttu ryhmä. Sen tehtävänä on paitsi kaivaa esiin ja analysoida myös auttaa paikallispoliisia erilaisten uhkien selvittelyssä.

Vuoden alusta lokakuun loppuun mennessä ryhmä oli käsitellyt 300 uhkaan liittyvää tapausta. Runsaat 20 prosenttia koski kouluja.

- Tapaukset ovat hyvin erilaisia. Joissakin ei ole mitään huolta eikä kenellekään vaaraa, ääripäässä taas voi olla välittömiä väkivallantekoja, sanoo ryhmää vetävä rikoskomisario Sami Paila KRP:stä.

- Tapauksista ei mikään ollut KRP:n juttu, me vain olimme niissä jollain tavalla paikallispoliisin tukena.

Paila huomauttaa, että ryhmän päätavoitteena ei kuitenkaan ole uhkaajaan saattaminen rikosvastuuseen.

- Meidän pointtina on mieluummin saada autettua tällaista henkilöä ja siten estettyä teko. Lyhytaikaisen rikosprosessin vaikutus ei sairasta paranna. Mieluummin ohjaamme hänet mielenterveyden pariin.

Salainen työkalu

KRP:n uhkaryhmällä on käytössään tieteelliseen tutkimukseen perustuva työkalu, jossa arvioidaan sisäisiä ja ulkoisia tekijöitä, joihin väkivallan riski voi perustua. Työkalu on taustaltaan ulkomailta, mutta se on muokattu suomalaiseen ympäristöön soveltuvaksi.

- Se on osoittautunut tehokkaaksi, Paila sanoo paljastamatta tarkemmin työkalun toimintaa.

Koulusurmaaja ampui kaikkiaan liki 80 laukausta. Poliisi ei ainuttakaan. JARNO JUUTI

Juttua muokattu kello 07.21: Korjattu vuosilukuvirhe jutun alusta.