Podseća na onu čuvenu poslovicu o luku, koji tamo neko nije „ni mirisao, ni jeo…”. Rigo Janči nije bio ni poslastičar ni veliki ljubitelj kolača, možda zato što nije stigao, jer je kao muzičar sa svojim orkestrom za ondašnje prilike obišao svet uzduž i popreko.

Po njemu je nazvan čuveni kolač „rigojanči”. I ko zna da li bi ovaj mađarski tamburaš ikada ušao u poslastičarske anale da krajem 19. veka Evropom nije odjeknula vest, dakle senzacija dostojna današnje žute štampe, o ljubavnoj avanturi romskog svirača Riga Jančija i francuske kneginje Šime.

Kako su se našli i zaljubili? On, rođen u Mađarskoj, od detinjstva sa violinom u rukama, budući da potiče iz romske muzičke porodice. Osnovao je orkestar i tako od kafane do kafane uveseljavao goste. Davne 1895. gostovao je u otmenom francuskom restoranu, baš kada je u istom lokalu sa lepom suprugom tu bio i francuski knez Šime. Bili i otišli, ali mlada plavuša je počela češće da navraća u pomenuti lokal oduševljena muzikom mađarskog svirača. Ubrzo se osim muzikom oduševila i – šefom orkestra. Da li zbog njegovog šarma, možda ljubavnog umeća, tek ona za to doba preduzima hrabar korak – napušta muža i dvoje dece i iz Pariza beži u Mađarsku.

Tako se namestila idealna tema za tračarenja po evropskim dvorovima, kafanama, na pijacama. I dok su jedni ogovarali, drugi su slavili, a glavni junaci uživali u ljubavi. Javnost je mesecima brujala, a u rodnom mestu Rigu Jančiju su njegovi zemljaci Romi napravili svečanost. Jer ne osvaja svakog dana skromni tamburaš francusku kneginju. Novinari su se utrkivali ko će pre ugrabiti neku pikanteriju o svemu što se događa, a u Francuskoj se poteže brakorazvodna parnica.

Izvesni budimpeštanski poslastičar, prenosi se usmenim predanjem, počeo je da ozbiljno razmišlja … Novoumućeni ukusan desert naziva po šarmantnom muzičaru, koji se u međuvremenu oženio plavokosom gospom. Kumovi su im bili ondašnji američki i engleski ambasador u Mađarskoj, ali priča o velikoj ljubavi se brzo završila, tako da „oni nisu živeli srećno do kraja života”. Promućurni poslastičar se obogatio a i sladokusci sa svih meridijana, do kojih je recept ovog kolača dospeo, nisu se žalili.

Postoje varijacije na temu „rigojanči”, ali evo nekih:

Recept broj jedan

Potrebno: 300 grama čokolade za kuvanje, 100 grama putera, dva jajeta, pet kašika šećera u prahu, kašika brašna, kašikao kakaoa, dve kašike kristal-šećera, kašika želatina, kašika ulja, šest decilitara slatke pavlake.

Odvojiti belanca od žumanaca i žumanca umutiti mikserom, dodati šećer, ulje i sneg od belanaca, kao i kakao pomešan sa brašnom. Ispeći testo na plehu obloženom papirom, 15 minuta na 200 stepeni. Želatin razmutiti u malo vode i zagrevati da se zgusne. Mikserom umutiti pavlaku, istopljenu čokoladu i puter, želatin i šećer u prahu. Kalup obložiti folijom, ispečeno i ohlađeno testo podeliti na dva dela, prvi deo staviti u kalup, preko fil, pa drugi deo patišpanja. Kada se kolač stegne, prevrnuti ga, skloniti foliju i odozgo preliti istopljenom čokoladom.

Recept broj dva

Potrebno: pet jaja, umutiti posebno belanca a posebno žumanca sa pet kašika šećera, tri kašike brašna, kašikom kakaoa, uz dodatak pola kesice praška za pecivo. Ispeći dve kore na 180 stepeni, 15 minuta. Za nadev umutiti sedam decilitara slatke pavlake sa 300 grama šećera u prahu i 150 grama rastopljene čokolade. Gornju koru zaliti glazurom od 100 grama rastopljene čokolade. Služiti sutradan.

Politika

--- reklama ---

--- reklama ---