Să începem cu începutul: pe vremea când prim ministru era un domn (încă) simpatic, bonom şi mititel de la Cluj, România a ajuns la trei centimetri şi o puţă de colaps.

Pentru că nu erau bani la buget, prim-ministrul (sau colegul lui de la Sănătate; tăt un drac) a promulgat o lege care într-o ţară normală (deja fraza asta e clişeu) ar fi provocat 1000 de demisii de onoare: orice venit în afara salariului urma să fie impozitat cu 5.5% taxă de sănătate. Şi nu oricum, ci retroactiv. Adică plăteşti, fratele meu, un impozit adiţional de 5.5% pe ultimii 5 ani. Ai carte de muncă şi se poate interpreta ca dublă impozitare? Ghinion, tot trebuie să plăteşti. Scoate, române, sute de euro! Să nu vă gândiţi că salariile medicilor şi ale asistentelor s-au dublat în urma acestei decizii: dimpotrivă, au fost taxaţi cu 25% din salariu. A, şi s-au mai şi închis nişte spitale. Să fie.

Să lăsăm politica să întunece această postare plină de învăţăminte mai târziu; cert este că Groparu a primit prin poştă direct o somaţie de executare, prin care era obligat la plata unei sume de 5000 RON: 3000 restanţe, 2000 penalizări.

Groparu a plătit cei 3000 de lei ceruţi cu disperare de premier şi, spre deosebire de mulţi prieteni care s-au dat cu untură de porc la fund şi s-au încolonat cu pantalonii pe vine la Finanţe, Groparu şi-a sunat avocatul şi a pornit proces împotriva penalizărilor. Proces pe care l-a pierdut la prima înfăţişare, dar a făcut recurs şi, după numai 20 de luni, a câştigat la apel. Sentinţa nu s-a mai comunicat prin poştă (apropos, la nici una din înfăţişări nu s-a prezentat nimeni din partea CASS la proces), căci aşa este legea la noi în ţară: numai sentinţele atacabile se comunică, pentru că sunt atacabile. Sentinţa mea fiind finală, nu s-a comunicat. Reţineţi vă rog acest aspect.

De la pornirea procesului, Groparu a continuat să plătească cu religiozitate o sumă OK-ish la Sănătate. Până când sâmbătă la amiază am primit un SMS de la ING: “acces la conturi restricţionat din cauza unei popriri”. Sun una bucată avocat, care îmi spune clar: nu au voie să-ţi pună poprire dacă nu te-au somat cu două săptămâni înainte.

Cu conturile blocate, luni dimineaţa la 8:30 mă duc la CASS să văd pe cine mai dau în judecată tura asta. Să începem cu începutul:

1. Iau bilet de ordine, stau la coadă şi apoi intru la doamna de la CASS care îmi spune că ei nu mai au nici un control asupra părţii financiare din partea contribuabililor persoane fizice; aşa că îmi recomandă să mă duc la Finanţe, căci ei au în grijă partea de colectare.

2. Mă duc la Finanţe, unde după o nouă coadă mi se dă un grafic de plăţi plătite şi penalizări şi majorări. Cu el mă duc înapoi la CASS.

3. Intru în faţă peste muncaşii care aşteptau cuminţi la rând, apoi doamna se uită peste hârtia de la Finanţe. Se uită şi nu pricepe – hârtia e plină de coduri neexplicate, categorii de venit, de plăţi, de penalizări şi majorări. Îmi spune că bănuie cam care e situaţia, dar la ei nu figurez cu procesul câştigat (fapt petrecut în aprilie, deci acum 6 fucking luni). Îmi recomandă să mă duc la departamentul juridic!



4. Urc la departamentul juridic, unde nu este nimeni. Sunt trimis la Finanţe: “noi nu mai avem dreptul de a emite popriri de conturi!” Aşa că…

5. …mă duc înapoi la Finanţe, la Executări Silite, camera 17. Strada mea începe cu A; iar domnul cu A este un nene depăşit de situaţie, rotund ca un balon, care respiră greu, care scrie la calculator cu un deget şi apoi, în loc să apese Enter, stă o jumătate de minut să apese OK cu mouse-ul. Discuţia escaladează, omul ridică tonul, eu rămân calm, dar ferm. Îl întreb cum este posibil să mi se pună poprire pe conturi fără somaţie; el îmi spune că legea 93 permite instituirea de poprire după publicarea cazului pe site. A dracu’, toate comunicările de la Finanţe m-au ajuns în Floreşti, numai astea de poprire nu! Aflu că mi s-a trimis pe banii fraierilor câte o somaţie lunar, care nu a ajuns nici una la mine (eu am făcut redirectare către Floreşti la corespondenţa pe care o primesc) şi s-a trecut la executare direct. Vreau să ştiu mai multe despre penalizări şi despre sumele datorate? Mergi înapoi la biroul de încasat taxa pe Sănătate din sediul Finanţelor, camera 1! Numai doamna de acolo îmi poate explica cum stau lucrurile cu toate codurile de pe hârtii, că ea ştie; el nu îmi poate spune ce penalizări sunt alea, pe ce sume. În mintea mea încolţeşte un gând pervers: CASS-ul a continuat să mă impoziteze pe suma restantă şi pe perioada procesului, şi după ce am câştigat procesul!

6. Ies din biroul lui şi mă duc la tanti care încasează taxele pe Sănătate de la Finanţe (mă mai urmăriţi?). Stau la coadă, o rog frumos să-mi explice cum stau lucrurile şi în ce constau penalizările acelea! Mă trimite înapoi la CASS, la Biroul de Executări.

7. La Biroul de Executări de la CASS nu este nimeni. Întreb lângă; sunt trimis la camera 212.

8. În camera 212 sunt trimis la camera 215. În fostul birou se zugrăveşte.

9. În camera 215 sunt trimis în camera 216. Colega a greşit, în 216 este biroul de Executări, dar nu cred că au acces la dosare.

10. Intru la Executări. Un nene fără ecuson mă primeşte, eu îmi cer cu nesimţire dreptul de a sta pe scaun. Mă primeşte. Analizează: situaţia mă depăşeşte, vă rog să discutaţi cu şefa, et. III, camera 306.

11. În drum spre “şefa, camera 306”, fac un mic ocol la Juridic. Unde o doamnă foarte amabilă îmi spune că habar n-avea de proces, pentru că la Finanţe trebuie să merg, la Juridic; ei nu se mai ocupă de procese, Finanţele au preluat din 2012 baza de date de la ei şi ei se ocupă de procese. Staţi puţin să vă listez măcar sentinţa de pe site-ul Tribunalului, poate vă trebuie, cu plăcere!

12. Intru la şefa, care-o sună, în ciuda protestelor mele, pe doamna de la Juridic. Îi spune exact aceeaşi poveste pe care i-am spus-o şi eu, doamna de la Juridic, probabil, se supără pe mine că m-a trimis la Finanţe şi eu nu am ascultat-o, în fine, concluzia este simplă: doamna şefă îmi spune că nu are ce-mi face, dar bine că i-am adus la cunoştinţă sentinţa definitivă în favoarea mea, pentru că dânsa este acum obligată prin lege să încerce să recupereze suma datorată de mine chiar dacă am o sentinţă definitivă în buzunar! Dar să mă duc la Finanţe la Juridic, că ei acolo trebuie să rezolve.

13. Mă duc la Finanţe la camera 1, să aflu unde este Juridicul. La etajul 3.

14. Urc la etajul 3, unde o doamnă şefă de la Juridic aproape că mă ceartă că de ce nu am sentinţa definitivă în format oficial, că ce vin cu listări de pe site-uri oficiale? Îmi spune că nu la ei trebuie să duc sentinţa definitivă, ci jos, la camera 17, la acelaşi domn rotofei şi depăşit şi – evident – destul de bolnav; căci nici el, nici colegii sau colegele nu plesneau de sănătate, săracii.

15. Cobor la camera 17 şi îl prind pe nenea rotofei afară, la aer. Îi zic: păi nu v-am zis că mă întorc la dvs. dacă ăia de la CASS nu ştiu ce să-mi zică? Nu mai bine mă rezolvaţi atunci? Începem discuţiile, apoi intră cu mine în camera 17 şi începe distracţia.

16. NU are cum să-mi spună pe ce sumă s-a pus penalizare, pe ce perioadă neplătită; figurez, într-adevăr, în anul 2011 cu restanţă, la momentul pornirii procesului plătisem sumele datorate, dar acum am de dat 10.000 de lei (!!!!! fuckin!!!!) penalizări din suma asta! Ar fi o explicaţie: într-adevăr am plătit eu trimestrial suma la Sănătate; dar suma aia nu a mers la datoria curentă, ci direct în penalizări, aşa că am continuat să acumulez penalizări şi majorări şi penalizări la majorări şi niciodată nu am fost la zi cu nimic. Ce-mi recomandă? Să mă duc să plătesc suma pentru care s-a pus poprire (2464 RON), altfel el, personal, nu are cum să deblocheze conturile. NU ARE CUM!!!

17. Cedez nervos, mă duc la Millennium (acolo-mi ţin economiile, că nu e niciodată coadă; îi suspectez că sunt singurul lor client din Cluj) şi mă apuc să fac o foaie de vărsământ către Trezorerie – aşa cum îmi indicase prietenul meu rotofei. O întreb pe duduie:

– Dacă lichidez un depozit, vă puteţi ocupa dvs. de trimiterea banilor către Trezorerie?

– Errr… dacă aveţi contul!

– Păi e contul în care mi s-a făcut poprirea.

– Nu aveţi nici o poprire pe cont!

– Cum nu! Că de la ING (unde am rata) am primit SMS!

– Nu este, domnule, nici o poprire…

Bun, zic; hai să sun la Call Center la BT – pe cardul de la BT deja aveam o tranzacţie refuzata din weekend, când am mers să văd Captain Phyllips. După 4 minute sunt redirecţionat la alt operator, unde după patru minute aflu că nu îmi pot spune contul de la Trezorerie, că e mai multe. Dar dacă mă duc la ei la bancă, sigur mi-l poate spune tanti de la ghişeu!

18. Mă duc la BT. Tanti de la ghişeu spune că, şi dacă depun 2464 de lei în cont, tot blocaţi sunt; pentru că Trezoreria nu-şi trage singură banii din cont, numai îi ţine blocaţi.

19. Mă întorc la Finanţe. Stau la o coadă de 20 de minute, reuşesc să fac rost de o foaie de vărsământ, apoi mă duc la Trezorerie. Am luat biletul cu numărul 4087; la rând era biletul cu numărul 4010. Deci numai 77 de oameni în faţă.

20. O oră mai târziu, plătesc datoria, apoi mă duc la prietenul meu rotofei. Care face 5 hârtii de deblocare a popririi de conturi: la BT, unde îmi primesc salariul, la ING, unde am rata, la Alpha Bank, unde nu mai am cont, la Millennium, unde nu aveam poprire, şi chiar şi la fostul loc de muncă. Pe care trebuie să le semneze şefa. După care mai stau 20 de minute.

21. A doua zi, trec pe la toate băncile să le las hârtia de des-poprire. Căci poprirea se face digital, dar des-poprirea nu, numai manual, de către prostul de contribuabil. Atenţie: băncile percep taxă de poprire şi taxă de des-poprire (BT, de pildă, percepe 15 RON pentru fiecare).

Total: 7 ore. Mai am numai un 6000 de lei de dat la CASS, ca să fiu la zi. Şi deja mă gândesc cu frică la următoarea misiune FMI, când boul de Ponta, ca să raporteze încasări record a buget, va mai pune iarăşi popriri peste popriri pe sume deja câştigate în instanţă dar neînregistrate ca atare de Statul Român.

Nu mai recitesc postarea asta să refac firul întâmplărilor, că mi-este peste poate de silă. Dar după toată aventura asta, am două mici nedumeriri:

A. Io acuma pe cine dau în judecată?

B. Oare cât durează să emigrez în Bulgaria?