

Joi, 18.08.2018, ora 15:02, primesc un apel de la o femeie: “vă rog să mă ajutați, e urgent! Am șase copii care dorm pe stradă. Nimeni nu vrea să ne ajute. Asistentul social din comună și poliția ne-au trimis acasă.”

Când m-a sunat doamna respectivă, conduceam și am rugat-o să revină. I-am mai spus: “vă rog să-i trimiteți un email domnului senator Vlad Alexandrescu și luni rezolvăm tot”.

A revenit cu apelul, iar discuția a fost următoarea:

“Eu: Despre ce abuzuri vorbiți?

Doamna (cea care a mers la poliție alături de mamă și copii pentru a depune plângere împotriva abuzatorului – tatăl copiilor): Azi-noapte, în stare de ebrietate, o mers și s-o pus în pat lângă unul dintre copii și l-o dezbrăcat. Copilul s-o trezit din somn și a strigat: “mami, mami… tati nu mă lasă în pace.” Asta a declarat și asistentei sociale și poliției din comunitate.

Eu: Mamei ce i-a făcut?

Doamna: Cu sticla de bere, cu palmele, cu pumnii…

Eu: Adică i-a dat cu sticla de bere în cap sau ce i-a făcut?

Doamna: Da, i-o dat după ureche, la gât… Mama a declarat și la poliție, și la asistentul social. Poliția și asistentul social i-au spus să meargă acasă, la abuzator.”

Când am auzit lucrurile astea, mie mi s-a încleștat gura și am zis că așa ceva nu-i posibil. I-am promis că azi rezolv tot, doar că am nevoie să dau ceva telefoane. Zis și făcut. La ora 22:00, mama și copiii au fost plasați la un centru pentru victimele violenței în familie.

În dialog cu D.G.A.S.P.C. Cluj

După ce am sunat de 7 ori la Telefonul Copilului, care nu a răspuns, am sunat la D.G.A.S.P.C. Cluj. Aici mi-a răspuns un nene. Citez: “e liber azi.”

Am fost transferat de la o direcție la alta, pentru că toți erau liberi. Și, totuși, cine lucrează pentru copiii care sunt victime ale abuzului în familie? E o retorică extrem de complexă. După ce am testat 4 direcții până ca cineva să mă bage în seamă, am devenit mai ferm, ca să nu spun dur, și le-am zis: “acum găsiți soluții, altfel ies în presă și nu-i a bine. Aici vorbim de copii și de o mamă abuzați. Nu mă interesează că e liber. Și eu sunt liber, dar un astfel de apel implică acțiune. Avem responsabilitatea să salvăm viața acestor copii.”

După multe insistențe, am primit contactul unui centru maternal pentru mama și copilul care mi-a răspuns, citez: “nu mai avem locuri.” Am crezut că-mi fuge pământul de sub picioare. N-am renunțat și am revenit la Telefonul Copilului .

În dialog cu Telefonul Copilului de la DGASPC Cluj

Am revenit la Telefonul copilului. În final, îmi răspunde o doamnă. Se prezintă. Eu mă prezint și îi prezint cazul. Îi spun că am nevoie de ajutor, o intervenție într-un sat din județul Cluj. Dânsa îmi răspunde că nu mă poate ajuta, deoarece toată lumea e liberă. Citez din spusele educatoarei: “nu e nimeni, eu sunt educatoare la acest centru și nu am cum să vă ajut, reveniți luni.”

Nu-mi venea să cred. Eram șocat. Păi de ce mai avem Telefonul Copilului pe site-ul instituției D.G.A.S.P.C. Cluj!? Așa ceva nu-i posibil. I-am spus că nu mă interesează cine e liber. Acum avem de salvat viața acestor copii. Ei sunt în stradă. Nu pot aștepta până luni. Aici vorbim de copii abuzați care apelează la ei și ”telefonul copilului”, iar prin reprezentant, mi se răspunde sec “că e liber”, ca și când abuzatorii acționează doar în zilele lucrătoare. Te crucești!

Vorbim de o instituție bolnavă. România are peste 3,7 milioane de copii. Anual mii de copii sunt victime ale abuzului în familie și instituția care ar trebui să-i reprezinte nu există, sau dacă există se află în liber. Pe bune? Așa ceva nu-i posibil. După minute bune de convingere la telefon, mă anunță că o să sune pe cineva și că revine cu un telefon. A revenit cu telefonul și mi-a dat un număr a unui șef de centru . Între timp, mi-a fost prezentată și varianta unui adăpost pentru victimele violenței în familie, având în vedere că centrul maternal pentru mamă și copil era plin. Am spus că pe mine mă interesează ca acești îngeri să beneficieze de îngrijire, suport și consiliere de urgență. Mi-au spus că pot veni la adăpost și să rog poliția din satul victimei să-i transporte.

În dialog cu POLIȚIA din satul victimei

Am sunat la poliția din satul victimei, unde agresorul abia aștepta să-și preia victima pentru a-i aplica noi măsuri de corecție, ca urmare a demersului făcut.

“Poliția: Ce pot să vă spun…, există un dosar penal înregistrat și, pentru mai multe amănunte, puteți să vă adresați purtătorului de cuvânt de la I.P.J. Cluj.

Eu: Nu, nu…, altceva vreau să vă rog. Am găsit un adăpost pentru copii, însă am nevoie de ajutorul dumneavoastră pentru a-i transporta până la adăpost. Mai exact, vorbim de 94 km, din satul victimei până la adăpostul pentru victimele violenței în familie.

Poliția: Am înregistrat plângerea doamnei, am deschis un dosar pentru lovire și alte violențe în familie…. Dacă vine de la protecția copilului, noi o sprijinim.

Eu: Păi nu, cei de la protecția copilului ne-au solicitat să vă rugăm să vă deplasați dumneavoastră cu copiii și mama la adăpost. Ei nu au mașină. Toți sunt liberi.

Poliția: Să nu mă înțelegeți greșit… Eu nu pot să trimit colegul cu mașina ca să-i aducă la Cluj… Eventual să luați legătura cu domnul primar.”

Așa cum mi-a fost recomandat de poliția satului, am început să caut pe net telefonul primarului, al primăriei…. Am sunat de zeci de ori. Nimic. Între timp m-a sunat domnul polițist că dorește să-mi ofere numărul primarului, doar că vrea să mă prezint din nou. Citez: “domnul primar nu dă telefonul la oricine.”

M-am prezentat din nou și am primit numărul primarului . Am primit sau nu mașina?

În dialog cu Primarul satului.

Așa cum fac de fiecare dată, m-am prezentat, poate că vorbesc mult când mă prezint, dar respect protocolul standard al prezentării, înainte să încep un dialog . Într-un sictir aparte, primarul alege să poarte un dialog cu mine, dar fără prea multă oboseală.

“Primarul: E liber până luni. Pe cine să găsesc!? Luni e târziu?…

I-am răspuns că e foarte târziu. Eu nu pot aștepta până luni. Acum trebuie acționat. Aici vorbim de viața unor copii care au ajuns pe străzi. Nu mai au ce căuta acasă. Nu în casă cu abuzatorul.

Primarul: Încerc să sun eu acolo, am un consilier…, să aplaneze, să-i lase să doarmă acolo, să-i lase să doarmă…. Eu cunosc familia asta. Nu s-au certat prima dată. Ăștia s-au certat, s-au bătut de multe ori și s-au împăcat…”

Așadar, primarul îmi recomandă să-i las să meargă acasă. Nu e prima și nici ultima familie abuzată de soții lor. Așa da familie tradițională. Nu mă opresc aici. Voi continua ancheta și cei care abuzează trebuie să răspundă pentru faptele lor.

După discuția avută cu primarul, am considerat că trebuie să fac un apel către cei de la USR Cluj pentru a mă ajuta cu o mașină. Colegii de la USR Cluj au trimis un taxi și astfel copiii și mama au ajuns la adăpost. Mulțumesc USR Cluj pentru gestul făcut. Am simțit că cineva mă aude și acționează imediat. Felicitările mele.

Am primit cuvinte de laudă cu privire la implicarea personalului din acel adăpost pentru victimele violenței în familie. Felicitările mele celor care lucrează la acel centru. Hai că se poate!

Respect și apreciere Doamnei care m-a sunat pentru a cere ajutor în salvarea celor 6 copii și a mamei acestora.

UPDATE 21.08.2018: AZI AU FOST TRIMIȘI ACASĂ – LA TATĂL ABUZATOR. D.G.A.S.P.C. CLUJ SE FACE VINOVATĂ DE ACEASTĂ CRIMĂ.

UPDATE – 23.08.2018 – S-a dispus măsura plasamentului pentru toți minorii. Astfel că toți copiii au fost preluați de către D.G.A.S.P.C. Cluj și plasați pe o perioadă determinată la un centru de primire în regim de urgență.

Credit foto: usnews.com

Partajează asta: Twitter

Facebook

