Material realizat de Silviu Lungu, autorul blogului http://datavizuri.blogspot.ro/

Bogdan Pușcaș și Dragoș Doroș sunt colegi în Consiliul de supraveghere al Fondului Român de Contragarantare. Însă ei au în comun și altceva decât cei 10.000 de lei pe lună pe care-i primesc de la FRC. Amândoi au același tip de traseu al carierei, cu perioade în care slujba la stat alternează cu jobul la privat. Asta nu înseamnă că sunt nehotărâți sau își schimbă domeniul de activitate în căutare de ceva mai bun.

Ei au găsit deja o schema imbatabilă: daca anul ăsta ești la stat în comisii de licitație sau întocmești proceduri pentru achiziții, anul viitor ești în același loc numai că de partea cealaltă a mesei – cu vânzătorul. Sau mai clar: anul ăsta te duci cu ANAF-ul în control la o multinațională, anul viitor consiliezi multinaționala cum să iasă bine la control.

Am luat datele din CV-uri, declarații de avere și de interese, anunțuri de licitație, le-am reprezentat grafic și i-am pus în paralel ca să-i văd mai bine.

La bugetul național sunt conectate două conducte: una la intrare (taxe și impozite) administrată de ANAF și una la ieșire (achiziții publice) administrată de ANAP. Dacă ne uităm la profilul șefilor celor două instituții vedem multă prietenie pentru companii, pentru mediul privat și pentru propriul buzunar.

E ca o privire în viitor. De la căpușarea firmelor de stat și plasarea sacoșelor cu bani în parcare la minister, corupția din România trece la faza civilizată, occidentală și tehnocrată în care multinaționalele vor forma guvernul. Sau suntem deja acolo și noi n-am aflat încă?