Provocarea dlui Cătălin Predoiu adresată domnilor Nicușor Dan și Daniel Barbu privind susținerea unui candidat unic „al dreptei” împotriva „stângii” reprezentate de Gabriela Vrânceanu Firea este singura idee semnificativă a unei campanii electorale pentru București ca și inexistente.

Pentru că este singura idee și cum soluții pentru Capitală pe care să le dezbatem nu au fost formulate, lucrăm cu materialul clientului: ce a vrut să facă și ce a obținut dl. Predoiu?

Prima impresie a fost că ultimul candidat (al patrulea) al PNL s-a sinucis în direct cu această propunere. Un candidat care vorbește despre retragere din cursă (inclusiv despre posibilitatea propriei retrageri dacă sondajul comandat nu l-ar clasa pe prima poziție) cu doar o săptămână înainte de alegeri confirmă impresia generală despre dl. Predoiu, aceea că a intrat în campanie împins de la spate, fără chef și fără dorința reală de a câștiga. Iar un candidat care nu crede în propria victorie este un loser din start. Doar că dl. Predoiu nu este naiv, deși mizele sale sunt mici.

Ținta dlui Predoiu nu e Primăria Capitalei, ci locul doi. Veți spune că nu e nicio diferență dacă ești pe doi sau pe trei de vreme ce tot nu câștigi. În politică contează însă mai mult să nu pierzi decât să câștigi. Pentru dl. Predoiu, de pildă, n-ar fi un capăt de țară dacă n-ar ajunge primar (are circumstanțe atenuante: partidul său e vinovat de alegerile într-un tur, de bâlbele în desemnarea candidatului etc.), dar ar fi un dezastru dacă s-ar clasa pe locul trei, după outsider-ul Nicușor Dan. Dl. Predoiu nu candidează doar pentru domnia sa, candidează și pentru a trage partidul în alegeri, pentru un scor cât mai bun care să-i permită să joace un rol activ în Consiliul General. Să termine alegerile cu partidul pe locul trei nu este o bună carte de vizită cu care să se întoarcă în PNL (unde dl. Predoiu este și președinte al PNL București).

Prin urmare, dacă reducem ambițiile electorale ale dlui Predoiu, provocarea sa capătă sens. Din poziția de spectator al campaniei, dl. Predoiu a făcut dintr-o dată agenda, părând tipul responsabil și altruist. A propus un fel de tur 1 al localelor și a fixat și obiectivul: găsirea unui candidat unic al dreptei, antipesedist.

Inițial, Nicușor Dan n-a căzut în această capcană, în condițiile în care mesajul central al campaniei sale este antisistem, antiPSD și antiPNL. Apoi lipsa lui de experiență politică și încântarea că ar putea fi domnia sa „unicul” căutat l-au făcut „să stea de vorbă” în două întâlniri cu liderii PNL. A părut dispus la compromis, deși intransigența arătată până acum față de „sistemul PSD-PNL” ar fi trebuit să-l facă mai precaut. A intrat în jocul PNL, fiind atras într-o ședință de muștruluială doctrinară la GDS, unde a trebuit să se justifice de ce nu e de dreapta, și apoi în emisiuni TV, unde a trebuit să aleagă între antiPSD și antiPNL (din nou, inabil, a afirmat că răul cel mare e PSD, deși toată campania sa a fost centrată pe declinarea mesajului din Piața Universității „PSD-PNL, aceeași mizerie”).

Discursul său antisistem care „salva Bucureștiul de politicieni” a devenit marginal, în condițiile în care a trebuit să explice, în ultima săptămână, (neconvingător) care este locul său în sistem. În loc să apese pe punctul său tare (rezultatele contra mafiei imobiliare din Primărie), a pierdut vremea ducându-se după fente ideologice.

Evident că „negocierile” au fost un fiasco. Ele nu au făcut altceva decât să-i dea doamnei Gorghiu pretextul să iasă public și să anunțe că „USB şi candidatul său poartă întreaga responsabilitate pentru divizarea voturilor antiPSD”. Dacă liberalii sunt campioni în ceva, acest ceva este capacitatea lor fantastică de a găsi alibiuri pentru eșec. Faptul că PNL va pierde alegerile pentru că nu s-a retras Nicușor Dan este ultima minciună justificativă a unui lung șir de erori care a început cu organizarea alegerilor într-un singur tur.

Probabil că dl. Predoiu a câștigat un procent-două în lupta cu Nicușor Dan pentru locul doi, dar principalul beneficiar al întregii daravele este doamna Gabriela Vrânceanu Firea. Pentru marele public, încercarea candidaților cu șansa a doua de a se uni ca să nu câștige candidata PSD nu face decât să confirme și să potențeze poziția autoritară a domnei Firea în clasamentul electoral provizoriu. Poate acesta este motivul pentru care doamna Firea a ales să stea la ultimele dezbateri electorale acasă, pe popcorn. O atitudine cam arogantă care, după cum s-a văzut la alte alegeri, te poate costa. Cât? Vedem duminică, la vot.