Sunt convins că foarte mulți dintre voi ați fost la interviuri și că multe v-au lăsat un gust amar. Ați simțit din primele clipe că intervievatorul avea, poate, o atitudine ușor arogantă sau habar n-avea de domeniul în care ați fost recrutat pentru interviu.

Nu-i păsa, practic, de persoana din fața lor, ci de abilități, cunoștințe, competențe etc.

Un recrutor bun este, în primul rând, un fin psiholog, care nu vă va întreba niciodată de ce ați plecat de la ultimul loc de muncă. El va afla răspunsul la această întrebare stând de vorbă cu dvs. fără să v-o adreseze direct. Dialogul între un recrutor și intervievat ar trebui să fie o discuție amicală în care primul este curios de experiențele, personalitatea, trăirile dvs.

Un om inteligent se poate schimba ușor. Un spălat pe creier, mai greu. Voi nu trebuie să fiți Charlie Chaplin în Timpuri Noi lucrând la bandă și nici cel care vă angajează nu trebuie să fie Scrooge din Poveste de Crăciun. Amintiți-vă mereu că cineva vă va oferi o slujbă doar dacă aduceți plusvaloare. Nimeni nu e obligat să vă dea o slujbă doar pentru că ați terminat o facultate sau două.

În UK, am cunoscut un tip foarte interesant care lucra ca recepționer de zi la un hotel din Chelsea. Omul terminase Royal Drama School, un fel de UNATC. Putea să recite din Shakespeare câteva ore neîntrerupt, de la Richard al III-lea, la Hamlet, Romeo și Cezar. Cu toate astea, cât am stat eu acolo, nu reușise să obțină probe decât pentru reclame la pastă de dinți și anvelope. Am rămas profund impresionat de stăruința cu care mergea la toate castingurile, zi de zi. L-am întrebat cât o s-o mai țină așa. Mi-a răspuns zâmbind: „Până voi reuși.”

Rafa Benitez este un antrenor spaniol de fotbal. A avut rezultate bune, foarte bune și mari eșecuri, printre care cel mai răsunător cu Real Madrid. Puțini știu că după ce a terminat școala de antrenoriat, a fost o vreme, chelner. Asta până când a găsit primul angajament în domeniul său de specialitate.

Există oameni foarte valoroși care la un interviu ori nu sunt înțeleși, ori poate nu reușesc în 5-10 minute să explice, cu adevărat, ce pot face. Asta pentru că intervievatorul n-a avut răbdare. Nu de puține ori s-a întâmplat ca refuzatul să fie angajat la aceeași companie sau la alta după ce a fost ascultat cu atenție de un recrutor profesionist.

Există o firmă mare în România care produce toate ambalajele de aluminiu pentru sucuri, bere etc. La un moment dat, un inginer foarte bun a fost la un interviu. N-a primit niciun răspuns. Printr-o serie de conjuncturi, a ajuns la reprezentanța din Germania. L-au angajat pe loc. În Germania, l-au întrebat de ce n-a candidat la un post și la filiala din România. A spus că a făcut treaba asta, dar n-a primit niciun răspuns. Când filiala din Germania a contactat-o pe cea din România și a întrebat-o cum a putut să-i scape un om de valoare, HR-ul a răspuns halucinant: „Nu avea profil pe Facebook și cont pe Linkedin.”

Pare incredibil, nu-i așa ? Dar ăsta este adevărul. Așa că nu dezarmați. Cineva, la un moment dat, vă va asculta cu atenție, va înțelege cine sunteți și vă va acorda șansa de a demonstra ce puteți face. Baftă!