Keď sa antisystém vlieva do Mordoru

Ak Marian Kotleba vyhovie nedeľňajšej pozvánke Štefana Harabina, obaja sa stretnú vo štvrtok v centrále Harabinovej Vlasti, aby diskutovali o predvolebnom spojení, ku ktorému ako prvý vyzval práve Kotleba.

Vylúčený poslanec ĽSNS Milan Mazurek pritom ešte koncom septembra na svojom Facebooku písal, že Harabin je „súčasť starých zlodejských garnitúr, ktoré výrazne poškodili a zapredali Slovensko“ a „Trójskym koňom na národnej scéne“. Najnovšie sa chce ĽSNS s Harabinom aj „napriek rozdielom“ spojiť.

Harabinovi sudcovia z Kočnerovej Threemy

Zatiaľ čo dosiaľ sa Kotleba tváril, že nemá nič spoločné so zlodejským systémom, v novom spolku by priamo objal jedného z hlavných slovenských strojcov tohto systému.



Len spomeňme kľúčových sudcov z Kočnerovej Threemy, ktorým polícia v auguste odobrala mobil, Moniku Jankovskú, Vladimíra Sklenku, Miriam Repákovú a Andreu Haitovú. Všetko ide o ľudí, ktorí akoby zhodou vzácnych okolností profitovali zo systému Štefana Harabina.



Kariérna dráha Moniky Jankovskej sa začala v roku 2006, keď ju vtedy čerstvý minister spravodlivosti Štefan Harabin vymenoval za šéfku okresného súdu v Trenčíne. V tom čase sa dostala do blízkosti Harabina i Jankovskej sestra Andrea Haitová, z ktorej Harabin spravil šéfku svojej kancelárie a neskôr ju prevelil na bratislavský krajský súd. Ako už dnes vieme, Jankovská bola justičnou oporou Kočnerových zločinov, jeho spojkou bola aj Haitová. Konanie oboch sestier, ktoré žijú zjavne nad svoje majetkové pomery, momentálne prešetruje polícia.



Ďalšou Kočnerovou prevodovou pákou bol Vladimír Sklenka z bratislavského okresu I. Sklenkov príbeh pôsobí vďaka Harabinovi ako justičná verzia amerického sna: ochrankár ministra spravodlivosti a šéfa Najvyššieho súdu Harabina popri svojej telesnej práci vyštuduje právo, čoskoro je z neho asistent sudcov Najvyššieho súdu, ktorý putuje na bratislavský okresný súd. Tu sa rýchlo stáva podpredsedom súdu a siaha na predsednícku funkciu, kde ho napokon zastavia výhrady členov výberovej komisie, ktorým sa nezdá vhodný. No Sklenkove chápadlá presahujú hranice okresného súdu, vie všeličo zistiť a vybaviť na Najvyššom súde, kde je jeho kontaktnou osobou podpredsedníčka súdu Jarmila Urbancová, ktorá za svoju funkciu tiež vďačí Štefanovi Harabinovi.

Ďalšou Kočnerovou prevodovou pákou bol Vladimír Sklenka z bratislavského okresu I. Sklenkov príbeh pôsobí vďaka Harabinovi ako justičná verzia amerického sna. Zdieľať

Ďalšou sudkyňou z Kočnerovej Threemy bola Miriam Repáková, ďalší produkt harabiniády. Jej manžel Dušan Repák zastupoval pred vyše desiatimi rokmi poslancov HZDS, Smeru a SNS, ktorí na Ústavnom súde napadli protiústavnosť Špeciálneho súdu. Minister Harabin chcel pôvodne tento súd zrušiť vlastným návrhom zákona, to sa mu však nepodarilo, a tak aj s pomocou Repáka dosiahol zrušenie Špeciálneho súdu v tesnom hlasovaní na Ústavnom súde. Ten verdikt natoľko pobúril verejnosť, že vystrašený Smer narýchlo pripravil návrh o zriadení Špecializovaného trestného súdu, takže Harabin tento svoj boj prehral.

Ale naďalej si justíciu obsadzoval svojimi ľuďmi. Takto sa v tom čase dostáva na súd aj mladá právnička, manželka Dušana Repáka Miriam. Tá po odobratí mobilu radšej sama požiadala o prerušenie svojej funkcie sudkyne, dnes sú jej nezákonné rozsudky, ktorými pomáhala Kočnerovým ľuďom v kauze Technopol, už predmetom vyšetrovania policajného tímu Hmla.



Ale nejde len o Kočnerových sudcov, ktorí stúpali nahor aj vďaka Štefanovi Harabinovi.

Marek Para a jeho Harabin

Minulý týždeň sme zverejnili komunikáciu Mariana Kočnera s jeho advokátom Markom Parom, z ktorej vyplýva, že Para pri obhajobe práv svojich klientov z gangsterského sveta zďaleka nefunguje len ako advokát. Hoci advokát Para mal stáť profesne na celkom inej strane než sudca Harabin, keď sa ich cesty skrížili, fungovali vlastne ako komplici.



Onen šokujúci prípad sme podrobne opísali už pred dvomi rokmi, takže len stručné zhrnutie: po tom, čo v marci roku 2016 Špecializovaný trestný súd odsúdil na doživotie šéfa sýkorovcov Roberta Lališa a ďalších členov gangu, sa proti rozsudku odvolal aj Lališov advokát Marek Para. Do roka však prišiel neuveriteľný zvrat. Hoci Harabinov odvolací senát mal len preskúmať, či bola Lališovi a spol. dostatočne preukázaná vina, rozsudok po ôsmich mesiacoch posudzovania zrušil s formálnou výhradou, že traja sudcovia zo Špecializovaného trestného súdu boli zaujatí.

Inzercia

Námietku zaujatosti pritom už predtým odmietol iný senát Najvyššieho súdu, Harabin sa ňou teda vôbec nemal zaoberať. No na radosť Lališových advokátov si osvojil ich argumentačnú líniu. Keďže hrozilo, že verdikt nad Lališom bude nevykonateľný, pretože advokáti by takto mohli obviniť zo zaujatosti všetkých sudcov Špecializovaného trestného súdu, onedlho zasadlo trestnoprávne kolégium Najvyššieho súdu, ktoré jasnou väčšinou rozhodlo, že právny názor Harabinovho senátu je celkom chybný.



Po ďalších peripetiách sa kauza Lališ opäť dostala do Harabinovho odvolacieho senátu. Následne všetkým vyrazilo dych, že advokáti bossa mafie, medzi nimi aj Marek Para, opäť s námietkami voči zaujatosti sudcov uspeli – Harabin ignoroval rozhodnutia dvoch senátov Najvyššieho súdu, ako aj stanovisko trestnoprávneho kolégia, len zopakoval, že sudcovia Špecializovaného trestného súdu sú zaujatí, a súčasne prikázal, aby sa proces proti Lališovi a spol. začal opäť od začiatku na Krajskom súde v Banskej Bystrici.



Advokáti mafiána Lališa opäť aspoň na chvíľu triumfovali. O niekoľko mesiacov po týchto rozsudkoch bol už Marek Para nielen advokátom, ale aj podpredsedom Národnej koalície, ktorá v prezidentských voľbách podporovala Štefana Harabina. Ani sám Para nešetril slovami chvály: „Harabin bol dlhé roky zo strany svojich politických oponentov i médií škandalizovaný, aj napriek tomu, že reálne sa vždy usiloval o nezávislosť justície. Nikdy nepodľahol žiadnemu nátlaku či už zo strany politikov, alebo oligarchov. Za jeho profesionálny prístup si ho váži väčšina spolupracovníkov a kolegov – právnici, advokáti aj sudcovia. Občania v neho vkladajú dôveru, lebo sa dokázal vzpriečiť štátnej, ako i politickej moci, pričom si obdivuhodne udržal odstup a nezávislosť,“ vyhlásil Marek Para, ktorý poznal Harabinov profesionálny prístup aj nezávislosť z tej najtesnejšej blízkosti.

Zlatý vek podľa Kočnera: za Dobroša a Harabina

Preto asi neprekvapí, že systém, aký formoval a udržiaval Štefan Harabin, kedysi najmocnejší muž justície, oceňoval aj Marian Kočner. Ten v súkromnej komunikácii cez Threemu viackrát Harabina nostalgicky spomínal alebo sa nádejal, že Harabin sa raz v budúcnosti opäť stane ministrom spravodlivosti, šéfom Najvyššieho súdu alebo prezidentom.



17. januára 2018, zhruba mesiac pred vraždou Jána Kuciaka a Martiny Kušnírovej, píše Kočner Norbertovi Bödörovi: „Ku..a, keď bolo hojno a dobre, tak sa všetci viezli. Začalo to odj..ním Dobroša. A veľmi veľkou chybou bolo, že odj...li Harabína!!!! Obaja im vždy držali chrbát. Keď odj...li týchto dvoch, opozícia zistila, že čo sú to zač smeráci. Že sú vlastne hlupáci, ktorí sa nevedia nikoho zastať a nevážia si tých, čo im držia chrbát. A to je svätá pravda.“



S týmto hodnotením, že Smer mal udržať na vrchole Dobroslava Trnku aj Štefana Harabina, sa na druhom konci Threemy stotožnil aj Bödör: „Na 100 %. A vrchol bol Jano na sis, Jaro GP. Podpísaný osud.“ Pod Janom rozumie bývalého riaditeľa SIS Jána Valka, ako Jara označujú Jaromíra Čižnára. Kočner nadväzuje: „To boli dve obrovské chyby. A tie sa šéfovi najviac vypomstia.“ Šéfom sa nemyslí nikto iný než Robert Fico.



Krátko po vražde, začiatkom marca, rozposiela Kočner svoju nahnevanú analýzu aktuálnej situácie hneď štyrom adresátom z Threemy, Bödörovi, Alene Zsuzsovej, Petrovi Tóthovi aj Davidovi Lindtnerovi.

Kočner opäť sumarizuje „šéfove chybné kroky, ktoré urobil na nátlak médií“. Ide vraj o tri zlyhania a Kočner ich menuje v tomto poradí: „1/ odje..nie Dobroša (ktorý by za šéfa život položil a vždy pomohol) 2/ odje..nie Harabína (obrovská chyba, on je na rozdiel od Dobroša ešte aj silno bažiaci po pomste) 3/ zrušenie Mečiarových amnestií (čistá katastrofa, toto rozhodnutie aj tak ESĽP zruší a bolo úplne zbytočné). Všetky tieto tri ZBYTOČNÉ kroky viedli k tomu, že sa sily mainstreamu PRESVEDČILI O TOM, ŽE SA ICH FICO BOJÍ a keď spustia cielený mediálny tlak, tak VŽDY ustúpi.“

O pár dní neskôr, keď pod tlakom zaplnených námestí hrozil pád vlády, opísal Kočner Bödörovi, Zsuzsovej aj Tóthovi svoj akčný plán pre prípad, že z koalície odíde Most: „dovládnuť do konca s podporou Kotlebu (lebo on predčasné voľby nechce) – zobrať pod seba SIS – dať Andrejovi dopravu a životné – spraviť Moniku ministerkou – schváliť zákon o zahraničnom agentovi (podporí to aj Kotleba)“, súčasťou jeho plánu bolo aj „rozdať národu (učitelia, zdravotníci...) kopu prachov – udobriť sa s Harabínom – obsadiť US SR – ovládnuť Markízu – sposlušniť Sláva a jeho médiá – poje... Miša a kúpiť TA3 – pripraviť sa na voľby.“



O deň neskôr, 12. marca, píše Kočner opäť Bödörovi: „Ak padne Most, treba urobiť Harabína (alebo Cupera) ministrom spravodlivosti. Asi lepšie Cupera. A riadila by to Monika. A dovládneme a splníme akčný plán.“ Ustarostený Bödör mu píše späť: „Bodaj by si mal pravdu. Toto ale nevypada dobre.“



Kočner sa nevzdáva optimizmu: „Alebo ešte Harabína za predsedu NS. On by vyriešil Gambina aj Matoviča. Na počkanie. Ak nebude iná možnosť, tak aj táto je dobrá. Kotleba nechce predčasné voľby.“ Pod Gambinom sa rozumie Daniel Lipšic.



Kočner paralelne zasväcuje do svojich predstáv aj novinárku Martinu Ruttkayovú, len opäť trochu pozmení obsadenie: „Bude vládnuť Fico s podporou Kotlebu. Spravia Harabína ministrom spravodlivosti a ten to opozíciu za rok vyzametá tak, že sa z toho nikdy nespamätajú.“



Nápad s nasadením Harabina sa Kočnerovi zapáči, oznamuje ho aj Bödörovi: „A Harabín jediný sa vie porátať aj s Čižnárom. Stačí schváliť zákon o súkromnej žalobe!!!!“

Kočner v Threeme: „A Harabín minister spravodlivosti. A na tom idem od zajtra pracovať. To je plán B. Harabín ich všetkých pozatvára. Do roka.“ Zdieľať

Onedlho opäť píše Bödörovi: „Tak teda plán B. Harabín minister a tichá podpora Kotlebu. Len to musí Andrej ostať vo vláde. Treba mu dať dopravu a životné prostredie a Kali nech si demisiu zatiaľ nechá v šuplíku. Ja iné riešenie nevidím. Lebo inak všetci skončíme v base.“



V tomto duchu píše Kočner aj Zsuzsovej: „A Harabín minister spravodlivosti. A na tom idem od zajtra pracovať. To je plán B. Harabín ich všetkých pozatvára. Do roka.“ „A znie to popi..,“ reaguje nadšene Zsuzsová.



Kočner ďalej rozvíja plány pred Bödörom: „Harabín minister, Cuper na Ústavný súd a Kotlebovi trochu kešu. A za 2 roky zničíme opozíciu. Nesmie šéf teraz hodiť flintu do žita, lebo stratí aj svojich voličov.“



Na konci apríla sa Bödör smutne ohlási Kočnerovi: „A vypada to napi.. . Dnes povedala kamosovi, že nevie, či bude môcť byt poradca!!!!!!!“ Bödör tak oznamuje Kočnerovi, že nová ministerka vnútra Denisa Saková už neráta s kamošom, ako označujú bývalého policajného prezidenta Tibora Gašpara.



Kočner následne nostalgicky pripomína: „Priateľu, to sa dalo čakať. 1/ Dobroš 2/ Harabín 2/ Kamoš. Všetko ľudia, čo držali slovo a vždy vyriešili, čo bolo treba. A so všetkými si vytreli... To tak býva. Keď si odje..š tých, čo Ťa chránia, tak nakoniec Ťa zarežú. Už páni sami seba presvedčili, že im aj s kamošom len škodíte... Tak bolo aj u Dobroša a Harabína.“



Neprepadá však len nostalgii, Kočner stále verí, že Harabinov čas ešte príde. V máji, pár týždňov pred svojím zatknutím, Bödörovi píše: „Jediná možnosť je, že sa Harabín stane prezidentom, ja s Glváčom dosvedčíme, že bral Jaro od nás úplatky a Harabín ho odvolá. Lebo šéf je sráč.“



Bödör však už s Kočnerom komunikuje čoraz strohejšie, možno v predtuche, že ich Threema sa čoskoro preruší. 15. mája sa mu Kočner naposledy s optimizmom zmieňuje o budúcnosti: „Žiješ? Hasíš? Harabín bude prezident. Bude prča.“



Ak v novembri naozaj vznikne predvolebná koalícia ĽSNS-Vlasť, bude to vlastne taká Kočnerova koalícia.