Foto: Octav Ganea/ Inquam Photos

„Cum să nu fie carne la alimentara, tovarăși?” Prim secretarul își suge din măsele ultimele resturi de salam de Sibiu, privind cu dispreț la „viermii” care stau la cozi.

Bogatul nu crede celui sărac și nici îmbuibatul celui flămând. „Cum să nu fie carne la alimentara?” este mai mult decât mirarea Tovarășului care tocmai a servit un mizilic la gospodăria de partid, este disprețul nomenclaturistului din toate timpurile față de mulțimea rufoasă care se înghesuie la tacâmuri. Poporul este prost, el nu are înțelegerea superioară a Tovarășului, el crede că dacă nu vede carnea în galantare aceasta nu există.

O mulțime de oameni i-au umplut azi portbagajul de carne dlui Călin Popescu Tăriceanu, după ce acesta a spus că doar ni se pare că s-au scumpit benzina și motorina. Lume proastă, ce știe ea de economia care duduie, ambalată de programul de guvernare!

Fraza „Eu nu am văzut nicio scumpire la carburanți” pare o frază împotriva evidenței, dar e perfect desprinsă din logica nomenclaturii de dinainte și de după 1989. Dacă Tov. Tăriceanu spune că nu s-a scumpit, trebuie să fii rău intenționat, sabotor, dușman al poporului să îl contrazici. Dacă Tovarășu Dragnea dă asigurări că „va fi bine” la pompe, trebuie să fii binomist, sorosist, acoperit al agenturilor să zici că e rău.

Anunțul dlui Tăriceanu vine la câteva ore după ce benzina a trecut de 5 lei și la câteva zile înainte de o nouă scumpire, cauzată de introducerea celei de-a doua părți a supraaccizei.

Singura politică pe care conducătorii acestei țări au dus-o la perfecțiune este prostirea în față.

Tragic e că o bună parte a populației este preafericită să fie mințită în față. Mulți sunt dispuși să înghită orice, să jure că afară e senin dacă Partidul le spune că e așa, chit că plouă cu spume. Realitatea nu este cea pe care o pot constata ei atunci când merg la piață sau când se duc să alimenteze, ci cea pe care le-o livrează la televizor păstorii lor. Sunt oameni cărora cineva trebuie să le spună cum să respire, altfel ar muri sufocați. Partidul le-a dat nu numai servici, apartament și tacâmuri de pui, pe vechi, sau pensii, salarii și o slujbă la stat din care nu-i scoate nimeni, pe nou, ci și un sens în viață.

Tragic e că mulți dorm liniștiți, convinși fiind că reprezentanții lor lucrează pentru ei. Închid televizorul și visează că apără țara de străini în războaie eroice, iar când se trezesc constată că unii au furat țara de sub ei. Niciodată ai lor, întotdeauna alții.

Nomenclatura și-a continuat, în ultimii 27 de ani, stilul de viață de dinainte de 1989, fiind ținută acolo de o turmă care a votat-o bezmetic. Problema cu țara asta pe persoană fizică este că nu ajunge la toți. Vrei un lac cu o insulă, vrei un râu, o mare, un Retezat, un simplu câmp cu bălării? Te poți pune la coadă, dar adevărul adevărat e că poporul pescuiește prin reprezentanți. Pur și simplu, nu e loc pentru toți. Tragic e că mulți se simt recunoscători că Partidul îi lasă să se uite prin ulucile gardului la masa stăpânilor.

De unde-și face plinul președintele Senatului? Tot de acolo de unde-și face preaplinul președintele Camerei deputaților și toată boierimea care și-a împărțit țara asta pe bucăți.

Din sufletul de slugă al armatei de întreținuți ai statului, care pe piața liberă nu ar trece vreun interviu de angajare.

Din naivitatea celor care cred orbește că Partidul înmulțește pâinea și știucile fără ca ei să facă nimic.

Din analfabetismul funcțional al celor care nu înțeleg, la pompă, că 5-ul de azi este mai mare decât 4,8-ul de ieri.

Și dacă în programul de guvernare ar scrie că Pământul este plat, mulți dintre românii noștri patrioți ar face război cu NASA.