Karlstads Skutberget vid Vänerns strand har allt, enligt spårtestarna Oskar Jensen och Philip Persson. Naturen är unik, varierad och vacker. Det är en proffsig anläggning med ett stort utbud av spår. Där finns också cafeteria, bastu och möjlighet att ta ett dopp i sjön.

– Motionsspåren är en bortglömd resurs. I förhållande till hur många som finns används de lite, samtidigt som andra motionsformer, som till exempel privata gym, är mer populära, säger Oskar Jensen.

Tre månaders resa

Precis som Philip Persson är han orienterare från början och beskriver sig som ”motionsspårnörd”.

I juli förra året gav de sig ut på en tre månader lång resa för att undersöka vad svenska motionsspår har att erbjuda. Det blev många timmars bilkörning, flera löpturer per dag, vissa tältnätter i ösregn och en hel del träningsskador under vägen.

Rundorna poängsattes utifrån många olika kriterier, men naturupplevelsen vägde tyngst.

– Vi har tittat på hur unik naturen är, hur nära man kommer naturen i spåret, variationen och skönheten, berättar Oskar Jensen.

Deras helhetsintryck från mer än 300 rundor från norr till söder är att det finns många väldigt fina motionsspår i Sverige. Men också att kommunernas inställning till hur mycket som ska satsas på dem varierar stort.

– Det finns kommuner som tar stort ansvar, och det är deras spår som hamnar högt på vår lista.

Ruttna kaninlik

Sveriges sämsta spår finns vid Spillepengen i Burlöv utanför Malmö, enligt Oskar Jensen och Philip Persson. Ett av problemen är att de ligger alldeles intill en avfallsanläggning.

– Där luktar det illa. När vi sprang där hittade vi fem halvruttna kaninlik i spåret. Det var helt omöjligt att hitta runt, trots att jag känner till området sedan tidigare. Det är kaninhål och gropar i spåret, som går förbi en brandövningsplats, en djurkyrkogård och en skyttebana.

Rankningen presenteras på projektets hemsida och senare i år ska den också ges ut i tryckt form.