Samtidigt som terrorsamtalen inleddes på måndagen kom nyheten om att ytterligare en person har gripits i samband med terrordådet på Drottninggatan. Det är en påminnelse om att arbetet för att motverka terrorism bara har börjat.

Blicken behöver vara riktad såväl bakåt som framåt: Vad, om något, hade kunnat göras annorlunda för att förhindra terrordådet? Och hur kan vi bäst skydda oss mot framtida attentat, som kan komma att se helt annorlunda ut?

I det arbetet är frågan om bättre kameraövervakning central. Kameror kan användas för att leda polisarbetet, begränsa pågående brottslighet, identifiera gärningsmän och för att förbättra utredningsmöjligheterna. Sverige är i dag något av ett u-land på området. Att Akilov fångades på bild berodde enbart på att han valde att använda Stockholms kollektivtrafik, SL, som har en särställning på området med sina 20 000 kameror.

Det kan jämföras med polisen som har totalt 120 övervakningskameror i bruk över hela landet. Det innebär att nästan alla tänkbara mål för terrorister i Stockholm, Göteborg och Malmö är obevakade i dagsläget.

Kan bli ännu svårare för polisen att sätta upp kameror

Att få tillstånd för att sätta upp en kamera är en snårig process som kan ta flera år och kräver mängder av administration från polisens sida. Efter terrordåden i Paris 2015 lovade regeringen att det skulle bli ändring på den saken och tillsatte en utredning. I sommar - den 15 juni - är den äntligen klar. Problemet är bara att den väntas sätta ytterligare käppar i hjulet för polisen, enligt de förhandsuppgifter som Ivar Arpi på Svenska Dagbladet har kommit över.

Det är inte så chockerande som det kan verka. Tittar på man hur utredningen är sammansatt och hur direktiven är skrivna inser man snabbt att integritetsperspektivet väger mycket tungt. Det finns exempelvis ingen från Säpo med bland ledamöterna eller någon utländsk expertis.

Men det är just den sortens internationella jämförelser som Sverige skulle behöva mer av. Varken i Norge, Finland eller Danmark krävs tillstånd för att polisen ska få sätta upp kameror. De flesta andra europeiska länder har inte ens en särskild kameraövervakningslag.

Det finns en logik i det. Övervakningskameror bör ses som ett verktyg bland flera i polisens arbete. Därför krävs en annan och mer flexibel reglering än dagens extremt tidskrävande byråkrati, där såväl länsstyrelsen som Datainspektionen ska övertygas.

Regeringen behöver sätta ner foten

Kampen mot terrorn kräver givetvis oändligt mycket mer än fler kameror. Å andra sidan skulle en bättre bevakning förebygga och hjälpa till att klara upp långt fler brott än terrordåd.

Regeringen behöver därför sätta ner foten. Vi kan inte ha en ordning där Ygeman & Co spelar tuffa och handlingskraftiga på förmiddagen för att sedan låta miljöpartister gröpa ur politiken på eftermiddagen.

Vill de rödgröna ha fler trygghetskameror - ja eller nej?

Läs också: Säkerhet är viktigare än integritetsvurm

Följ Expressen Ledare på Facebook för tips om fler ledare och krönikor.