En sak verkar man i alla fall vara överens om över alla partigränser – flyktingkrisen kostar pengar. Massor av pengar. För bara ett halvår sedan hävdade många att invandring bara var en tillgång, en investering. Mycket saker har skett sedan dess, på kort tid.

I en artikel i Affärsvärlden i november gjordes en uträkning på totala migrationskostnader, om man inte bara räknar med de direkta kostnaderna utan även kostnader för vad utanförskapet kostar.

Eftersom de flyktingar som kommit tidigare i så stor grad hamnat där. De konstaterar att även med en historiskt god integration skulle den kostnaden uppgå till 100 miljarder kronor per år.

Generallösningen på detta från vänster, som vänstern alltid drar fram ur hatten, är högre skatter och mer fördelningspolitik. Bara de rika beskattas ännu lite mer kommer vi ha nästan obegränsade resurser, verkar det som.

”The problem with socialism is that you eventually run out of other people’s money”, som Margaret Thatcher sa.

Och svenska folket är snart världens högst beskattade folk. Igen. Regeringen planerar nämligen att höja skatterna med 62 miljarder kronor under de närmaste fyra åren, om de får som de vill.

På en lön på 25 000 kronor betalar en arbetare redan i dag 52 procent i total skatt. Om du tillhör de med högst lön, med inkomster på 50 000 kronor och uppåt, betalar du 60 procent.

De är ju alltid ”de rika” som ska betala. Så vilka är de? Och hur mycket pengar handlar det om då?

Lek med tanken att staten skulle ta 100 procent i skatt av alla som tjänar just 50 000 kronor per månad. 350 000 personer gör detta i dag.

Bland dessa återfinns för övrigt några av de som skriker allra högst om höga skatter, nämligen medarbetare på Aftonbladet och diverse kändisar. Även den före detta moderaten, före detta kristdemokraten och numera miljöpartisten, Anders Wijkman, har skrivit en appell nyligen för att de rika måste dela med sig mer ”av sitt överflöd”. Överflödet 40 procent av sina inkomster alltså, det som i dag är kvar efter att skatten är betald.

Tog man hela deras lön i skatt skulle den totala intäkten bli 307 miljarder kronor. Men eftersom 60 procent av summan redan i dag betalas in som skatt blir den nya intäkten bara 184 miljarder.

Nu är detta bara ett hypotetiskt resonemang, för inte ens en totalitär stat med kommunism och planekonomi tar hela medborgarnas lön i skatt. Men det visar hur lite pengar det handlar om.

Att i dag inte ens få behålla hälften av sin lön är en realitet för alla svenskar. Och nu påstår debattörer, politiker och diverse förstå-sig-påare att detta inte räcker.

Nej, det räcker inte. För det kommer inte täcka ens de mest akuta kostnaderna vi står inför.

Lösningen, som få pratar om, är i stället att använda de resurser vi har bättre. Dels måste politikerna ta sitt ansvar och inse att vi inte kan få allt samtidigt. Med akuta flyktingkostnader får helt enkelt hjärtefrågor skjutas på framtiden, som mer pengar till kultur, minskade barngrupper, slopad gräns i sjukförsäkringen etcetera. Det är det första ansvarsfulla.

Det andra är att hitta de svarta hål där mängder skattepengar försvinner varje år i form av ineffektivitet och rent slöseri. Men inte ens de borgerliga partierna verkar intresserade av det. Trots att det finns en massa miljarder att hitta där. Kraften i slöserifrågan, och det folkliga engagemang som finns där, underskattas av samtliga politiker.

Men jag har en nyhet till er: andra människors pengar kommer faktiskt att ta slut.

Vad ska ni göra då?

Med akuta flyktingkostnader får helt enkelt hjärtefrågor skjutas på framtiden, som mer pengar till kultur, minskade barngrupper, ta bort gränsen i sjukförsäkringen etc.

Det här är en opinionstext publicerad i Dagens Samhälle. Åsikterna som uttrycks i artikeln står skribenten för.