אלף בית

חבר מתאריך 11.5.18

5918 הודעות יום שני כ''א בסיון תשע''ט 21:17 24.06.19 8. זה ברור איך 15 בוראי עולם 15 התנינים של פרעה יכולים להבחר על ידי יצורי אנוש .

בתגובה להודעה מספר 0





אם תקראו את זה תבינו לעומק את הברוך שנקרא בגץ :

בס"ד

כדי להבין לעומק המהפכה השיפוטית של אהרון ברק צריך להבין את מה שנקרא הפרשנות התכליתית ומה המשמעות שלה . מול הפרשנות התכליתית עומדת הפרשנות הטקסטואלית שהיא פרשנות שמרנית ומנסה דבר ראשון להיצמד למשמעות הטקסטואלית של לשון החוק ורק במידה וזה בלתי אפשרי להפעיל את הפרשנות התכליתית

הכנסת מחוקקת חוק וכותבת משפט כמו "שר הפנים רשאי, לפי שיקול דעתו – לבטל רישיון ישיבה שניתן לפי חוק זה".

לפי פרשנות הטקסטואלית הפתרון הוא פשוט ויש לשר הפנים יכולת לבטל רישיון ישיבה . לפי פרשנות תכליתית כמו שעשה השופט פוגלמן שכותב על פעיל חמאס ששר הפנים ביטל את התושבות שלו :

"לא נעלמה מעיניי טענת המשיב כי העותרים נבחרו לכהונתם מטעמו של ארגון הטרור חמאס, השולל את קיומה של מדינת ישראל וחותר להשמידה במאבק מזוין. אין צריך לומר כי מדינת ישראל אינה צריכה לתת ידה לגורמי ארגון טרור מעין זה."

כלומר הנידון פה זה על פעיל טרור ששולל קיומה של מדינת ישראל ורוצה להשמיד אותה במאבק מזוין ועל אף זאת אומר השופט פוגלמן :

"עוצמת הפגיעה בזכויות היסוד בעקבות ביטול רישיון ישיבת הקבע במקרה דנן – רבה וקשה היא. אין לך כמעט זכות שאינה נפגעת שעה שמדובר בגירושו מביתו של יליד המקום שיושב בארץ תקופה ניכרת, עקב שלילת רישיון ישיבת הקבע שבו הוא אוחז: הזכות לכבוד, הזכות לחירות והזכות לחיי משפחה המסקנה הפרשנית היא כי המשיב אינו מוסמך לבטל רישיון לישיבת קבע של תושבי מזרח ירושלים בגין עילת הפרת אמונים".

ועוד כותב השופט פוגלמן :

"לתכלית האובייקטיבית, זו נבחנה לאורם של שלושה עקרונות. האחד, הוא ריבונות המדינה לקבוע מי יבוא בשעריה ובאילו תנאים, באופן שיאפשר את פעילותה התקינה ואת ההגנה על זכויות אזרחיה. העיקרון השני עניינו בביטחון המדינה ובשלום הציבור. נקבע כי נקודת המוצא בחברה דמוקרטית היא כי הדמוקרטיה רשאית ואף חייבת לנקוט אמצעים כדי להגן על עצמה. בצד שני עקרונות אלה, העשויים לתמוך בפרשנות מרחיבה בכל האמור בהפעלת הסמכות של שר הפנים, עמד השופט ע' פוגלמן על עקרון שלישי, שתומך בפרשנות מצמצמת ועניינו בהנחה שלפיה כל דבר חקיקה מבקש לקדם זכויות אדם."

כלומר על אף שהחוק אומר במפורש שיש סמכות לשר הפנים לשלול זכויות תושבות משנה השופט פוגלמן את החוק והופך אותו לשיר הלל לזכויות האדם זכות הכבוד ,זכות לחרות ,וזכות לחיי משפחה ולמי שהוא שר את שיר ההלל הזה ? לפעיל חמאס שגם לשיטתו רוצה להשמיד אותנו במאבק מזוין .

אז מה קורה פה יש חוק ברור שלא משתמע לשני פנים שחוקק בכנסת ישראל ובא השופט פוגלמן והופך אותו על פניו כבמעשה כשפים . ואם לא ברור לשופט פוגלמן מה הכוונה של המחוקק למה לא יפנה למחוקק ויבין את כוונתו ? יסתכל בפרוטוקולים של ועדות הכנסת מה נאמר על החוק ? כדי להבין את זה צריך לראות מה כתב השופט ברק בפס"ד מזרחי משנת 79 :

"מלותיו של החוק אינן מבצרים, שיש לכבשם בעזרת מילונים, אלא עטיפה לרעיון חי, המשתנה על-פי נסיבות הזמן והמקום, לשם הגשמת מטרתו הבסיסית של החוק.".

כלומר לשון החוק הוא אפילו לא המלצה לפי דעתו של השופט ברק הוא רק איזה בסיס רעיוני להחליט כל פעם מחדש על-פי נסיבות הזמן והמקום מה צריך להיות החוק .

ואיפה נמצאים פה המחוקקים חברי הכנסת המסכנים שעמלו ימים כלילות לנסח ולהצביע על החוק ?

כיד להבין את זה נראה את דבריה המדהימים של השופטת ברק ארז :

"אינני שותפה לדעה כי פרשנות לשונית מבוססת על קביעת "עובדה אמפירית". אין בידינו כלי מדידה המאפשר אגרגרציה (התלכדות - מ' ש') של כוונותיהם של חברי בית המחוקקים, ובמקרים רבים כלל לא ניתן לדעת מה סבר כל אחד ואחד מהם בעת שצירף את קולו להצבעה שתמכה בחוק. מקובל עלי כמובן שפרשנותנו צריכה להיות פרשנות נאמנה, המכבדת את עקרון הפרדת הרשויות ואת הוודאות המשפטית, אך עקרונות אלה אינם מיוחדים לגישה הפרשנית המוצעת על-ידי חברי, אלא מהווים מושכלות יסוד גם של גישת הפרשנות התכליתית".

כלומר פרשנות טקסטואלית של החוק היא לא עובדה אמפירית . צריך לשמוע היטב ולהבין את המשמעות של דבריה . אין משמעות ללשון החוק !!! עוד פעם אין משמעות ללשון החוק !!! . לשון החוק היא לא עובדה אמפירית זה כנראה רק איזה סימנים שירדו מהמאדים לתוך ספר החוקים של מדינת ישראל . אז מה זה לשון החוק לפי שיטתה של השופטת ברק ארז ?

האמת לא ניתן להבין מתוך זה מה המשמעות של לשון החוק . הוא כנראה איזה בסיס אמורפי לפרשנות של שופטי בג"ץ .

ומה עם חברי הכנסת שחוקקו את החוק למה הם התכוונו כאשר חוקקו את החוק ?

בו נשמע את הדבר המדהים הבא :

"אין בידינו כלי מדידה המאפשר אגרגרציה (התלכדות - מ' ש') של כוונותיהם של חברי בית המחוקקים, ובמקרים רבים כלל לא ניתן לדעת מה סבר כל אחד ואחד מהם בעת שצירף את קולו להצבעה שתמכה בחוק. "

אם הטקסט של החוק לא נותן לנו שום הבנה מה כוונת המחוקק כדי להבין את מה שהתכוון המחוקק צריך כלי כלשהו שיאחד את כל המחשבות של חברי הכנסת ברגע לחיצה על הכפתור להבין מה בכלל הם התכוונו כאשר לחצו על הכפתור . אולי צריך MRI ועוד כלים דמיוניים כדי לשקלל את דעתם של חברי הכנסת והיות ואין לנו כלים כאלו לפי שיטתה של השופטת ברק ארז

אז מה זה החוק ? נשארנו לפי הפרשנות של השופטת ברק ארז עם טקסט כתוב שאין לנו מושג מה כתוב בו וגם אין לנו שום מושג מה התכוונו לכך חברי הכנסת כאילו הטקסט ירד מהשמים ללא משמעות וללא כונה . אז מה נשאר לנו כדי להבין את החוק ? נשאר לנו 15 שופטי בג"ץ שהם היחידים שיכולים לפרש את הטקסט פרשנות תכליתית שנובעת מערכי המדינה וההיסטוריה החקיקתית של החוק .

ואיך אפשר לדעת מה ערכי המדינה ? הרי החוקים שכתבו חברי הכנסת לא ניתן לדעת מה הם חשבו כאשר לחצו על הלחצן של ההצבעה וגם לשון החוק לא אמור להסביר לנו דבר ?

נשאר לנו שגם את ערכי המדינה וההיסטוריה החקיקתית של החוק יכולים רק שופטי בג"ץ לפרש ולהבין

כלומר הפרשנות התכליתית קובעת שאת ההיסטוריה החקיקתית של החוק יכולים לקבוע אך ורק שופטי בג"ץ . את ערכי המדינה יכולים לקבוע אך ורק שופטי בג"ץ ואת פרשנות החוק אם כן יכולים לקבוע רק שופטי בג"ץ . זה מדהים ולא נתפס השיטה הזאת אבל זה המסקנה היחידה מדבריהם של אהרון ברק פוגלמן וברק ארז .

ועל זה אומר השופט אלכס שטיין :

"פרשנות חוק אשר נצמדת ככל שניתן ללשונו עדיפה בעיניי על פרשנות תכליתית רחבה מכמה בחינות, שלא כאן המקום לפרטן. אציין בקצרה כי יתרונותיה של פרשנות טקסטואלית - אשר תרה אחר משמעות ההוראה החקוקה כעניין של עובדה אמפירית - כוללים את קיומו של רצון המחוקק, הקפדה על ההפרדה בין הרשות השופטת לרשות המחוקקת, הגברת הוודאות במערכת המשפט, וכן כיבוד זכויות והגנה על אינטרס ההסתמכות של האזרחים".

"פרשנות כאמור צריך שתתבסס, בראש ובראשונה, על לשון החוק, ורק כאשר זו איננה ברורה ראוי שהפרשן יביא בחשבון את תכלית החוק וההיסטוריה החקיקתית",

וזה היתרונות של הפרשנות הטקסטואלית של השופט אלכס שטיין

1. קיומו של רצון המחוקק

2. הקפדה על ההפרדה בין הרשות השופטת לרשות המחוקקת

3. הגברת הוודאות במערכת המשפט

4. כיבוד זכויות והגנה על אינטרס ההסתמכות של האזרחים

ומתוך זה מבינים שמי שתומך בפרשנות תכליתית לא מקיים את 4 התנאים הללו .

1. לא מקיים את רצון המחוקק

2. גורם לכניסת המערכת השיפוטית לתוך הסמכויות של הרשות המחוקקת

3. מוריד את הודאות במערכת המשפט

4. לא מכבד את זכויות וההגנה על אינטרס ההסתמכות של האזרחים



תגובה עם ציטוט | תגובה מהירה (ניהול: מחק תגובה)

מכתב זה והנלווה אליו, על אחריות ועל דעת הכותב בלבד