Georg Apenes er død. Han ble 76 år gammel. Det var begivenhetsrike år. Apenes gikk opp mange stier gjennom livet: Han var jurist, journalist, politiker på Stortinget i tolv år, forfatter og markant direktør i Datatilsynet fra 1989 til 2010. Likevel var Georg Apenes først og fremst den fødte rebell, med et skarpt hode og en enda skarpere tunge.

Hans grunnleggende verdisyn var konservativt og tradisjonsbundet. Det viste seg bl.a. i en stor produksjon av lokalhistoriske bøker med temaer fra hjembyen Fredrikstad og Østfold for øvrig. Men i Georg Apenes fløt det konservative grunnlaget sammen med en gjennomført og prinsipiell liberal tankegang. Det gjorde at Apenes i mange saker var langt mer radikal enn folk som gjerne smykket seg med venstresidens epåletter.

Georg Apenes var aldri redd for å være kontrær. Tvert imot hadde han stor glede av å slå med sporen og gå mot strømmen. Han hadde liten tålmodighet med prinsippløshet og kunnskapsmangel. Apenes var en mann som snakket tydelig og direkte, uten mange forbehold. Det skapte nasjonal oppmerksomhet da han i 2008 karakteriserte en Høyre-representant på Stortinget på denne måten: «Massivt udugelig, inkompetent, selvopptatt, bornert og en skam for sitt parti».

Det førte til eksklusjon fra Fredrikstad Høyre, men han ble votert inn igjen etter kort tid. I 2011 var han likevel så oppgitt over partiet at han sa fra om at han nok ville glemme å betale medlemskontingenten i framtida. Årsaken var Høyres holdning i striden om Datalagringsdirektivet. Partiet sa ja, Apenes var en markant motstander av EU-direktivet.

Personvern og rettssikkerhet var bærende verdier for Georg Apenes, og kjernen i hans livsgjerning. I disse spørsmålene fant han en perfekt forening av konservative og liberale prinsipper: respekten for enkeltmenneskets frihet og integritet, og begrensning av statens kontroll med borgerne. Om datalagringsdirektivet sa han rett ut at det lå en autoritær tanke bak, «som om den skulle være hentet fra det gamle kommunistregimet». Apenes pekte på at den økende overvåkingen innebar et grunnleggende skifte: «Det som er i ferd med å skje, er at staten holder øye med borgeren, og ikke omvendt».

Det var denne tydeligheten som gjorde ham til en formidabel direktør i Datatilsynet. Alltid på vakt på personvernets vegne, men som regel også på kant med skiftende regjeringer. Slik uenighet bar han med letthet. Blant hans siste politiske utspill var forslaget om å gi Nobels fredspris til Edward Snowden.

Georg Apenes holdning til drapet på moren i 1978 sier mye om mannens holdninger og prinsippfasthet. Det var han som fant Inger Johanne Apenes (61) knivdrept i hjemmet. Drapet ble først oppklart i 2007, etter foreldelsesfristen. Da tilsto en mann at han som fjortenåring hadde begått drapet. To år før tilståelsen ble Georg Apenes intervjuet av Morgenbladet i forbindelse med diskusjonen om et sentralt DNA-register. Da uttalte han at det som skjedde med moren aldri hadde betydd noe for hans syn på kriminalitet. Han sa:

«Hvis det er noe jeg er bekymret for i norsk kriminaldebatt, så er det at rehabiliteringsperspektivet er blitt helt borte… Jeg tror ikke folk blir snillere av å bli tilført pine. De fleste drap er jo så vidt jeg kan se ikke planlagt, så derfor tror jeg ikke på straff i og for seg».

Det var en trassig konsekvens i alt Georg Apenes sa og gjorde. Han sto opp for det han trodde på. Samtidig var han velsignet med både humor og selvironi. Til sammen gjorde dette Georg Apenes til en markant personlighet og personvernets skarpeste ridder. Det er langt mellom hvert eksemplar av denne typen politikere. I Høyre og i andre partier. For langt.