Primăvara lui 892 nu avea să îi priască lui Radu I, care căzu bolnav la pat în mijlocul lunii mai. Avea 64 de ani și vârsta începuse să-și arate semnele asupra trupului și spiritului longevivului voievod. Cu toate acestea, în mod miraculos, sănătatea avea să îi revină în toamna aceluiași an.

Război și prosperitate

Kocelj, logofătul ducelui Radu I era un om extrem de priceput și devotat domnului valah. Prin dovezi măsluite și mituiri ai diverșilor supuși, a reușit să-i pună în brațe dreptul de a-și anexa Bârladul. Era, desigur, primul pas al lui Radu I de a pune stăpânire pe Țara de Sus. Având documentele măsluite, nimeni nu-i putea contesta dreptul de a-și revendica prin forță cetatea Bârladului și de a extinde astfel Valahia spre est.

Prima victorie a venit în noiembrie 880, când oastea lui Radu I, de trei ori mai numeroasă decât inamicii, a ajuns la cetatea Bârladului. Asaltul cetăților avea să fie lung și anevoios, dar cneazul vlah era sigur de victorie. Pierderile au fost neînsemnate de partea sa, însă armata condusă de Alogotur I a spus spulberată, Pacea s-a încheiat la 18 septembrie 881, după capitularea garnizoanei din Bârlad, care devine astfel parte a Valahiei.

După 3 ani, Radu I pornește un nou război, de data asta pentru a ocupa Basarabia, ținutul dintre Bârlad, Tighina și Marea Neagră. Campania militară este scurtă și se încheie în mai puțin de un an, întreg ținutul Basarabiei devenind parte a Valahiei, sub Radu I. În acest fel, Valahia are pentru prima dată ieșire la Marea Neagră, sporind comerțul în întreg ținutul și aducând bunăstare supușilor și aur în visteria domnească.

În 887, la 58 de ani, logofătul Kocelj, se stinge din viață, fiind răpus de o boală necruțătoare. Este înmormântat cu onoruri domnești, fiind nu doar un prieten al voievodului, dar și arhitectul expansiunii spre est a Valahiei. După moartea sa, Tudor, fiul lui Radu I, își va petrece ultimii ani de studii în grija unei curtezane, desăvârșindu-și calitățile de viitor voievod.