Anul trecut s-au înființat 27 de spitale private noi în București și în zece județe, arată datele Institutului Național de Statistică. Astfel, rețeaua națională a ajuns la 161 de spitale. Au tratat peste 146.000 de pacienți, care au stat, în medie, în saloane cinci zile.

Cei care se tratează în spitalele private sunt în general persoane cu venituri peste medie. Unii dintre pacienţi au abonamente de sănătate primite de la serviciu. Pe lângă gratuitatea analizelor de bază, aceste abonamente oferă și reduceri la tarifele de spitalizare, care se ridică la câteva sute de lei pe zi. Printre pacienţii spitalelor private se numără și pacienţi din sistemul public de sănătate. Unele internări scurte pot fi decontate de Casa Națională de Asigurări de Sănătate. De altfel, această relaţie cu statul a ajutat sistemul privat de sănătate să fie profitabil în ultimii ani. Dar și încasările în creștere.

Cele mai mari zece spitale și reţele de spitale private au ajuns la o cifră de afaceri de 110 milioane de euro, arată o estimare a Ziarului Financiar. Ca extindere, pe primul loc este Medlife, cu aproape 550 de paturi în șase spitale. Pe locul al doilea este Spitalul Sanador, iar următoarele două locuri sunt urmate de reţelele Regina Maria și Polisano. De altfel, șapte din primele zece locuri sunt ocupate de spitale individuale, care nu fac parte dintr-o reţea.

Deși puterea lor financiară este limitată în continuare de nivelul scăzut de trai al populaţiei, modul de funcţionare al spitalelor private ar putea fi un exemplu de urmat pentru sistemul public de sănătate.

Spitalele private sunt pur și simplu mai eficiente decât spitalele de stat și oferă în majoritatea cazurilor servicii mai bune. Totul ţine de bani. Bugetele multor spitale de stat au fost delapidate constant de unii manageri, în general prin achiziţii supraevaluate sau inutile. Iar în momentul în care banii se duc pe echipamente care stau în camere încuiate pentru că nu există specialiști care să le opereze, spitalele nu mai au bani nici pentru curăţenie sau mâncare.

Spitalele private, în schimb, nu își permit să arunce banii pe fereastră. Sănătatea este până la urmă o afacere, atât pentru stat, cât și pentru privaţi. Atât spitalele publice, cât și cele particulare încasează bani, fie direct de la pacienţi, fie din sistemul de asigurări. Diferenţa dintre cele două sisteme este dată de modul în care sunt cheltuiţi acești bani.

Sorin Paveliu, expert în politici de sănătate, a arătat la emisiunea Business Club de la Digi24 că datele statistice nu reflectă în totalitate realitatea, deoarece multe dintre private sunt mai mici chiar decât o secție dintr-un spital de stat, în ceea ce privește numărul de paturi.

În plus, capacitatea de a genera a interna pacienți este de 100 de ori mai mică în sistemul privat decât în cel de stat.

„Dacă ar fi să vorbim doar în cifre absolute, când vezi că ai 130 de spitale private și în jur de 430 de spitale publice, spui că un raport de unu la trei e impresionant. În realitate, raportul e cam de unu la 100”, a explicat Sorin Paveliu.

„E foarte greu de spus în ce măsură aceste spitale sunt profitabile cu adevărat. Este mai degrabă o speranță legitimă a celor care au investit bani sau a băncilor care au finanțat astfel de investiții că aceste unități sanitare vor da randament”, a adăugat el.