Manifestația de susținere a Guvernului și de subminare a simțului comun

Sunt multe povești despre manifestanții anti-Guvern din Piața Victoriei. Se spune că nu-s informați, că nu știu pentru ce protestează, iar la RTV mai sunt și acuzați că-s plătiți să strige împotriva Guvernului. Pentru că apar ca o manifestare spontană a poporului, protestele sunt judecate după niște standarde foarte înalte. E foarte ușor să le tragi în jos cu mici nuanțări și cu imperfecțiuni ocazionale.

Mitingul organizat de PSD, în schimb, e acea caricatură de manifestație în care protestele nu s-ar putea preschimba nici măcar dacă s-ar adeveri cele mai întunecate și mai prostești teorii ale conspirației. Ceea ce se bănuiește total nerealist și manipulatoriu despre protestele anti-Guvern e mai puțin grav decât ceea ce știm cu siguranță despre mitingul PSD.

Nu e nevoie să construiești o teorie a conspirației în jurul mitingului de susținere a Guvernului. Totul e transparent, cu autocarele și ignoranța politică la vedere. Oameni care habar n-au pentru ce manifestează și care vin la București din obligație sunt înghesuiți într-o piață publică, pentru a recompune mulțimea de la niște proteste spontane și a arăta că există ceva echivalent și-n tabăra cealaltă.

În cazul protestelor anti-Guvern, PSD invocă manipulări subtile care-i scot pe oameni în stradă, spirit de turmă, snobism. Pare că-n coaliția de guvernare sunt niște psihologi fini, care-s în stare să descompună orice acțiune aparent liberă în mișcări mecanice ale creierului. Totul, ca să arate cât de neautentici sunt de fapt protestatarii. Cum ar veni, nu e ceea ce pare, acești tineri care ies în stradă acționează dintr-un mimetism specific vârstei, n-au citit textul legii și-s ușor de influențat de presa străină mainstream. Ei cred că sunt liberi și au intenții bune, dar Soros îi duce de nas ca un păpușar bătrân. Se știe doar: atunci când ai 20 de ani, nu poți să reziști magnetismului unui octogenar.

În cazul manifestației organizate de PSD, eforturile sunt la celălalt capăt al psihologiei. Tumbele retorice care se fac aici ar trebui să demonstreze că niște oameni aduși cu japca, după pregătiri și avertismente vechi de un an, au aceeași autenticitate ca participanții la un protest spontan. Evident, în cazul lor nu poate fi vorba de manipulare, pentru că manipularea e ceva mult mai subtil.