Regjeringen er foroverlent i klimapolitikken, men tar i liten grad folket med på råd. Politikken er hverken godt utredet eller forklart. Slikt blir det opprør av.

Regjeringen har satt seg som mål om å kutte klimagassutslippene med minst 50 prosent innen 2030.

For å klargjøre hvordan dette skal skje fremla Miljødirektoratet 31. januar den 1200 sider lange rapporten Klimakur 2030.

Med et slikt omfang er rapporten nærmest uleselig, men der gjennomgås det hva som må til for å nå dette hårete utslippsmålet.

Dette utklippet fra «Klimakur 2030» som ble fremlagt 31. januar, er symptomatisk for den svært omfangsrike rapporten. Om enn i varierende grad, så går det igjen gjennom hele rapporten at det er svært mye som «ikke er vurdert« og «ikke er beregnet». Utklippet er fra side 496 i vedlegg 1 til rapporten. Kilde: Rapporten «Klimakur 2030» fra Miljødirektoratet

I klimakurrapporten gjennomgås mange forslag til klimakutt i ulike deler av det norske samfunnet med skissering av mange tiltak. Her finner vi blant annet kutt i kjøttforbruket, overgang til bruk av biobrensler, elektrifisering av veitransporten og mye annet.

Les også: Staten har skrevet 1200 sider om at du må endre livet ditt - men innholdet er nesten umulig å forstå

Felles for alt dette er at konsekvenser og kostnader er svært mangelfullt utredet for å si det forsiktig. Hele rapporten fremstår dermed som en slags ønskeliste til klimajulenissen uten noen prislapp. Hele klimakuren blir temmelig luftig, men likevel konkret nok til at det demrer for folk at dette kan bli svært ubehagelig.

Les også Al Gores klimafilm bommet helt på klimaspådom

Ny protestgruppe med eksplosiv vekst

Og nå har det demret for folk. 7. februar, en uke etter at Miljødirektoratet la frem Klimakur 2030 rapporten, ble Facebookgruppen Folkeopprøret mot klimahysteriet startet. 18. februar, altså etter bare 11 dager, har denne gruppen fått drøyt 90.000 medlemmer.

Slikt engasjement viser at klimaspørsmålet er svært brennbart. At et slikt folkelig engasjement vil få politiske konsekvenser, synes nå rimelig åpenbart.

Men regjeringen bare kjører på. 7. februar var også dagen da regjeringen meldte Norges ambisiøse klimamål inn til FN. Der heter det:

«I dag har Norge meldt inn et forsterket klimamål under Parisavtalen. Norges forsterkede klimamål er å redusere utslippene med minst 50 prosent og opp mot 55 prosent sammenlignet med 1990-nivå.»

Folket er ikke tatt med på råd.

Les også: Klimaendringer og vår kollektive form for idioti

Les også: Enorm gresshoppeinvasjon sprer seg i rekordtempo

Dette blir ubehagelig for folk

Den mest nærliggende årsaken til at det nå skjer et folkelig opprør mot klimapolitikken er at dette blir ubehagelig for folk. Dette begynner nå i stadig større grad å bli tydelig, selv om det fortsatt er svært uklart hva ulike klimatiltak for å nå klimamålene innebærer.

Folk vil ikke være med på denne selvpiskingen når store deler av verden ellers gir blanke

Det ene åpenbare er at klimapolitikken vil koste mye penger. Disse pengene vil tas et sted fra. Økte avgifter og skatter er svært nærliggende. Strengere klimakrav vil også gi høyere priser på mange varer og tjenester.

Men hvor mye, nei det får vi altså ikke vite.

Resten av verden skal øke utslippene kraftig

Vi får stadig høre at vi i Norge må ta vår del av utslippskuttene. Dette er nok mange nordmenn i utgangspunktet innstilt på å gjøre. Vi liker ikke å lure oss unna i dette landet.

Les også: Nå fungerer elbilpolitikken: Salget av bensin og diesel stuper i Norge

Problemet er bare at resten av verden langt fra har tenkt å ta sin del for å nå de globale klimamålene frem mot 2030. Tvert imot. I det meste av verden kommer klimagassutslippene til å øke kraftig.

Mens Norge har som mål å kutte klimagassutslippene med minst 50 prosent frem til år 2030, fortsetter mange land i verden å øke sine utslipp kraftig, blant annet fra kullkraftverk. Her Matla Power Station, kullkraftverk i Sør-Afrika. Foto: Cornelius Poppe (NTB scanpix)

Fire land står for over halvparten av verdens klimagassutslipp i dag.

Disse er Kina (28 prosent), USA (15 prosent), India (syv prosent) og Russland (fem prosent). Av disse landene er det bare i USA det er litt nedgang i utslippene. De andre øker kraftig og er ventet å gjøre det videre frem mot år 2030. Slik er det også i mange andre land, særlig i Asia og Afrika.

Etter hvert som folk blir klar over at resten av verden slett ikke har mål om å halvere klimagassutslippene frem mot 2030, forsvinner også støtten til radikale klimatiltak i Norge.

Les også: Staten bruker PR-millioner på Gunhild Stordalen-dietten: – Ren indoktrinering

Folk vil ikke være med på denne selvpiskingen når store deler av verden ellers gir blanke.

Bompenger, vindmøller og fergebilletter

Vi har sett det en stund. Det har vært protester mot enkeltelementer i klimapolitikken. Bompengeopprøret begynte å ta av i 2017, og toppet seg i fjor sommer. Det endte med et bompengeforlik i regjeringen, som egentlig ikke fikk begrenset bompengene noe særlig.

Hele rapporten fremstår dermed som en slags ønskeliste til klimajulenissen uten noen prislapp. Hele klimakuren blir temmelig luftig, men likevel konkret nok til at det demrer for folk at dette kan bli svært ubehagelig

Det siste året har protestene mot vindmøller tatt av. Også der spiller sosiale medier en stor rolle. Facebookgruppen Vindkraft: Nei til vindindustri i norsk natur har nesten 90.000 medlemmer.

Neste sak har vært fergeopprøret langs kysten, som er særlig tydelig i Møre og Romsdal og Nordland. Også det har tydelig brodd mot klimapolitikken, fordi det er overgang til elektriske ferger som er mye av forklaringen på kraftig prishopp for fergebilletter.

Og endelig denne uken, nyheten om at Widerøe skal legge ned 4 000 flyavganger. Med blant annet flyseteavgiften som begrunnelse. Også der kommer altså klimapolitikken inn.

Økt strømpris for at andre land skal nå klimamålene sine

Om ikke sakene som berører klimagasskutt i Norge er betente nok, så er det også saker på bordet som bare vil gi utslippskutt i andre land. Men der altså de ubehagelige virkningene kommer i Norge.

Les også: Northconnect koster 17 milliarder, gir dyrere strøm og lavere CO2-utslipp - eierne vil gjerne slippe å eie den

Utenlandskabler for å kunne eksportere strøm til andre land står i sentrum her. Det er god grunn til å tro at utenlandskablene vil bidra til både høyere strømpriser i Norge og mer vindkraftutbygging. Oppfatningen her er, blant annet fra fagbevegelsen, at vanlige folk må betale høyere strømregning samtidig som det er aktørene i kraftmarkedet som stikker av med gevinstene.

Og mange av de store vil spise av den kaken, også oljeselskaper. Nylig foreslo noen av de største oljeselskapene å bruke norsk vindkraft til å elektrifisere britiske oljeplattformer.

Udemokratisk prosess gir opprør

Mange føler nå at det er en udemokratisk prosess som ligger bak klimatiltakene. Folk har ikke bedt om dette, og har ikke blitt forklart hva klimapolitikken vil innebære.

Regjeringen har innberettet forsterkede klimamål til FN uten at det har vært noen demokratisk debatt rundt det. Heller ikke vindmølleutbygging eller virkningene av utenlandskabler har vært skikkelig utredet, forklart eller debattert fra politikernes side.

Samtidig ser vi at klimagassutslippene øker kraftig i store deler av verden ellers. Det vil utslippene fortsette å gjøre frem mot 2030.

Folket får tredd klimapolitikk ned over hodet som er ubehagelig og uten at konsekvensene er utredet, samtidig som store deler av verden ellers gir blanke.

Slikt blir det folkelig opprør av. Og det opprøret har så vidt begynt.