Hei, denne artikkelen er over ett år gammel og kan inneholde utdatert informasjon

I saken omkring UDs bevilgninger av penger til Stiftelsen Center for High North Logistics har spørsmålet om habilitet blitt sentralt. En gjennomgang av dette slik saken står i dag kan derfor være av interesse.

Den som tilrettelegger eller treffer en forvaltningsmessig avgjørelse skal være upartisk og skal ikke kunne ha personlige interesser i saken eller dens utkomme. Reglene om dette, habilitetsreglene, er objektive. Det spiller derfor ikke noen rolle for anvendelsen av reglene om vedkommende faktisk er upartisk, saklig og ikke søker noen fordel for seg eller sine.

Formålet med reglene er dels å sikre materielt riktige avgjørelser, dels å unngå usaklighet og forskjellsbehandling, og dermed sikre tillit til forvaltningen. Dette er dypt rotfestede regler, med kjente skrevne kilder tilbake til Magnus Lagabøters landslov.

De konkrete bestemmelsene

Habilitetsreglene for forvaltningen er å finne i forvaltningsloven (fvl.). De gjelder hele forvaltningen, også UD og statsråden.

Habilitetsreglene gjelder for en som tilrettelegger grunnlaget for en avgjørelse og/eller treffer avgjørelsen, jf. fvl. § 6, første og andre ledd. Det er andre ledd som er relevant i herværende sak;

«Likeså er han ugild når andre særegne forhold foreligger som er egnet til å svekke tilliten til hans upartiskhet; blant annet skal legges vekt på om avgjørelsen i saken kan innebære særlig fordel, tap eller ulempe for ham selv eller noen som han har nær personlig tilknytning til. Det skal også legges vekt på om ugildhetsinnsigelse er reist av en part.»

I saker hvor statsråden er inhabil vil alle tjenestemennene i departementet være inhabile etter fvl. § 6, tredje ledd. Inhabilitet etter fvl. § 6, tredje ledd innebærer at det inhabile departementet helt eller delvis kan jobbe frem underlaget for avgjørelsen, men må overlate avgjørelsen til et annet departement.

Vi har ovenfor sitert bestemmelsen om inhabilitet i fvl. § 6, andre ledd. Den inneholder flere vurderingstemaer. De sentrale er spørsmålet om det foreligger «særegne forhold» som er «egnet til å svekke tilliten». For øvrig fremhever bestemmelsen enkelte typiske momenter ved den skjønnsmessige vurderingen. At vennskap kan være et slikt særegent forhold er klart («nær personlig tilknytning»).

Det særegne forholdet skal være egnet til å svekke tilliten til forvaltningen. Det er ikke lovens tema om det særegne forholdet faktisk har påvirket innholdet i avgjørelsen, tema er kun om tilliten til at avgjørelsen blir riktig svekkes. Loven åpner for brede og konkrete vurderinger der mange omstendigheter kan være relevante. Ett generelt moment som er relevant i denne saken er at habilitet i skjønnsmessige saker må bedømmes strengere enn i kurante saker. Ett annet er at det for tildelingssaker er behov for en forholdsvis streng habilitetsvurdering, særlig av hensynet til tilliten til forvaltningen.

3. FAKTUM OG JUSS:

Det «særegne» forholdet som er grunnlaget for en mulig inhabilitet for Jonas Gahr Støre er vennskapet med Felix Tschudi, kombinert med Tschudis tilknytning til og posisjon i Stiftelsen Center for High North Logistics.

3.1. Forholdet mellom Støre og Tschudi:

Det er en forutsetning for inhabilitet i denne saken at Støre og Tschudi er nære venner. Bekjentskaper og mer perifert vennskap er ikke inhabiliserende.

Det har fremkommet noe motstridende uttalelser om hvor nært vennskapet har vært. Utviklingen startet med at de to var bekjente, slik det står i for eksempel UDs pressemelding av 20. mars, men har deretter fremstått som nærere og nærere, jo mer informasjon som har kommet for dagen. Det er i dag klart at Støre og Tschudi har vokst opp sammen, gått på barne- og ungdomsskole sammen, tatt ett år på sjøkrigsskolen sammen og deretter vært i et felles vennenettverk til dags dato. Dette omfatter elementer som felles feiring av fødselsdager, 17. mai, nyttårsaften og felles ferier, relativt jevnlig opp gjennom årene.

Noen av disse kontaktpunktene kan foreligge mellom bekjente som ikke er venner, men ikke alle. Dersom et livslangt vennskap der man er sammen på livets merkedager og ferierer sammen ikke skal regnes som relevant i habilitetsspørsmål, er det vanskelig å se hva som står igjen.

Støre må derfor kunne sies å ha en nær personlig tilknytning til Tschudi.

3.2. Forholdene på bevilger- og søkersiden:

Det er klart at avgiver av de aktuelle midlene og beslutningstaker i så henseende er UD, der Støre er statsråd. Som nevnt vil hans inhabilitet smitte over på alle tjenestemenn i UD og forhindre samtlige i å fatte avgjørelse i en slik sak. Disse vil ha imidlertid ha anledning til å tilrettelegge saken.

På søker/mottaker siden er omstendighetene vesentlig mer komplekse. Norges Rederiforbund er en interesseorganisasjon for medlemmene. I 2008 startet Rederiforbundet et prosjekt benevnt Global Maritime Knowledge Hub — med bl.a. som mål å drive frem 20 nye professorater på norske universitet og høyskoler som skulle forske/utvikle kunnskap for den maritime næringen. Flere aktører er med i dette, ikke bare Tschudi, hans selskaper og UD.

Tschudi er skipsreder og tilknyttet Rederiforbundet på flere vis. Som medlem via hans rederivirksomhet og som personlig aktiv. Han er for øyeblikket varamedlem i Rederiforbundets styre og styreleder i Norge Rederiforbunds hjelpefond.

Etter at Rederiforbundet hadde lansert Global Maritime Knowledge Hub var Tschudi tidlig involvert i et initiativ for å arbeide frem et senter for nordområdelogistikk under denne paraplyen. Tschudi gikk også videre med dette og hans rederi Tschudi Shipping Company AS (TSC) komitterte kr 6 mill. til senteret. Videre var Tschudi del av et initiativ i Rederiforbundet med sikte på å søke UD om ytterligere midler til senteret. Da søknaden ble sendt framkom det at Tschudi var initiativtaker og hans næringsinteresser i nordområdene kom også frem;

«Tschudi Shipping har en omfattende virksomhet for å skape verdier i Nord og som strekker seg langt videre enn det som normalt forbindes med shipping.»

SØKNADEN

Søknadens informasjon om Tschudis virksomhet er ikke overdrevet. Blant selskapene han har interesser i har en de fleste en tilknytning til nordområdene, shipping og/eller logistikk. Han har foretatt en større strategisk næringsmessig satsing rettet inn mot nordområdene, noe vel både Rederiforbundet, Støre og Tschudi alle har bekreftet. Det gir et visst perspektiv når Tschudi i Finansavisen 2. april nevner gjennomførte og planlagte investeringer i størrelsesorden USD 660 mill i Sydvaranger Gruve alene (tidligere eid av Tschudi alene og der han i dag har en 20 %).

Etter vårt skjønn må Tschudis næringsinteresser i de områdene og sektorene senteret skulle fokusere sin forskning mv. på betegnes som særegne, ikke allmenne, og vesentlige, også for en aktør med næringsinteresser av den størrelse Tschudi har.

Søknaden om midler til senteret som gikk fra Rederiforbundet i oktober 2008, med Tschudi på kopi. Vi kjenner ikke til normal saksbehandlingstid for å tildele kr 6 mill i UD. I denne saken annonserte Støre selv bevilgningen på et foredrag i Bodø fire dager etter søknaden — inklusive en helg. Støre bekreftet ved annonseringen også Tschudi Shipping Companys rolle i prosjektet. Tilsagnsbrevet ble sendt Rederiforbundet tre uker senere, også dette med kopi til Tschudi.

Senteret ble deretter, om ikke umiddelbart, så nokså raskt, organisert som en stiftelse. Opprettelsesdatoen for Stiftelsen Centre for High North Logistics i Brønnøysundregistrene er 27. mai 2009.

STIFTELSENS FORMELLE HOVEDPERSON

I tillegg til å være blant stiftelsens initiativtakere og dens første finansieringskilde blir Tschudi ved formaliseringen også stiftelsens formelle hovedperson. Han er styreleder og styreleder er i stiftelsens vedtekter gitt signatur og prokura på stiftelsens vegne. Videre fastslår vedtektene at Tschudis selskap har rett til plass i stiftelsens styre. En slik rett er det ingen andre som har, verken UD, Det Norske Veritas eller Statoil. Alt i alt tyder mye på at Tschudi er stiftelsens hovedperson.

Når det gjelder senterets virksomhet så har daglig leder bekreftet at det i stor grad jobbes fram kunnskap om logistikk og transport i nordområdene generelt, og skipstrafikk gjennom den nordlige sjørute (Nordøstpassasjen) spesielt. I 2010 sendte Tschudi sitt første skip til Kina den veien, og rekken av Tschudi-selskaper viser hans satsing på gruveanlegg, havneanlegg og eiendom i Kirkenes. Dette dreier seg formodentlig om at Tschudi posisjonerer seg for en fremtidig utvikling av olje og gass virksomheten i Barentshavet generelt og Sjtokman-feltet spesielt. Kirkenes er et av de mest aktuelle stedene for basevirksomhet, og ses som mulig fremtidig knutepunkt for transport knyttet til olje-, gass- og mineralutvinning i nord. Det er også en ambisjon å lokalisere selve senteret i Kirkenes.At Tschudis næringsvirksomhet kan dra fordeler av senterets aktiviteter er det vel ikke nevneverdig tvil om, noe Tschudi Shipping Companys innledende bevilgning på 6 millioner kroner også er en indikasjon på.

Det må etter dette legges til grunn at;

Tschudi har omfattende og spesifikke næringsinteresser som sammenfaller med virkeområdet for stiftelsen UD bevilget midlene til, og

Tschudi har særlige interesser og ansvar i stiftelsen som sådan, som går ut over den interesse og det ansvar noen annen aktør eller rollehaver i stiftelsen har.

Det skal ha blitt hevdet at den omstendighet at søknaden kom fra Rederiforbundet og at midlene ikke ble utbetalt direkte fra UD til Tschudi innebærer at Støres habilitet ikke er noe tema. Prinsipielt fremstår dette som overforenklede og formalistiske argumenter. Det er klart at inhabilitet ikke kan avvises på prinsipielt grunnlag fordi søker ikke er den inhabiliserende part direkte. Det samme gjelder med hensyn til kanaliseringen av pengene. En slik regelforståelse vil gjøre inhabilitetsreglene hule og lette å omgå. Det er her, slik det nærmest alltid er, den bakenforliggende realitet som er avgjørende.

4. KONKLUSJON:

Slik vi kjenner saken i dag ser det ut til at de enkelte vilkårene forvaltningsloven oppstiller for å konstatere inhabilitet er oppfylt. Våre hovedargumenter er at vi anser Støres og Tschudis vennskap for å være inhabiliserende nært og Tschudis interesser i den reelle mottaker av midlene fra UD er både særegne og av tilstrekkelig styrke. De samlede omstendigheter er egnet til å svekke tilliten.

Sakens plass i samfunnsdebatten den senere tid underbygger dette.

Når vår konklusjon er at Støre er inhabil vil dette gjelde hele UD. Som et minimum skulle avgjørelsen om å bevilge penger til Centre for High North Logistics vært overlatt til noen utenfor UD.

En slik vurdering bygger på vanskelige avveininger og forskjellige jurister vil kunne komme til forskjellige konklusjoner. Det hele og fulle faktum er det heller ingen forunt å forvalte på det nåværende tidspunkt.

Avslutningsvis må det også understrekes at inhabilitet ikke er noen refleksjon over de berørte personers og organisasjoners integritet eller formålets godhet. Forvaltningslovens bestemmelser vedrørende habilitet er rent objektive saksbehandlingsregler. Forholdene kan snarere være at formålet er så viktig og godt at iveren tar overhånd. Videre bemerkes at vi ikke har noen grunn til å betvile at midlene fra UD er benyttet i samsvar med UDs forutsetninger.

Les også Dagbladets dekning av saken her, og Dagbladets sjefredaktør, John Arne Markussens kommentar til det betalte oppdraget.