Exmanželka Štefana Harabina prehovorila o bolesti, akú jej tento muž spôsobil, keď od seba oddelil súrodencov.

O 54-ročnej Anne Harabinovej, prvej manželke kedysi najsilnejšieho muža slovenského súdnictva a dnes jedného z horúcich kandidátov na post prezidenta republiky Štefana Harabina, verejnosť veľa nevie. Dokonca mnohí hádam ani netušia, že nejakú bývalú ženu vôbec mal. Ale mal. Ona sa však k svojmu exmanželovi vyjadrovať nechcela. Dlhé roky. Zdôrazňovala, že za touto životnou etapou urobila hrubú čiaru. Lenže udalosti posledných dní ju donútili prehovoriť.

Jej exmanžel s rodinou totiž prekročili hranicu, na ktorú je citlivá každá matka. Do boja o post hlavy štátu zatiahli aj jej dcéru Kamilu. Mladú šikovnú dámu, s ktorou nie sú už vyše roka a pol v žiadnom kontakte. A to nie iba otec Štefan, ktorý neprišiel ani len na dcérinu svadbu, ale ani brat Branislav. Napriek tomu súčasná manželka prezidentského kandidáta Gabriela Harabinová bez hanby a akýchkoľvek rozpakov do médií vykladá, že Kamila je súčasťou ich šťastnej rodiny.

Klamstvá

„Máme štyri deti. S manželom máme dve dievčatá. Najmladšia Katarína má 21 rokov a študuje právo na Univerzite Komenského v Bratislave. Tamarka má 22 rokov, skončila bakalárske štúdium fyzioterapie a popri zamestnaní pokračuje v magisterskom štúdiu. Potom máme 29-ročnú Kamilku a 32-ročného Braňa z mužovho prvého manželstva. Kamilka vyštudovala medzinárodné vzťahy a právo a pracuje na Ministerstve zahraničných vecí SR. Braňo vyštudoval právo a dnes je okresným sudcom. Je ženatý a má dvoch malých synov, našich milovaných vnukov Vilka a Vasilka. Som vďačná, že máme zdravé a šťastné deti, lebo nie všetkým je to dopriate. Na všetky naše deti som pyšná, lebo sú šikovné, pracovité a majú navzájom pekné vzťahy,“ rozrečnila sa nedávno pre istý časopis inokedy mlčanlivá Gabriela Harabinová.

Kampaňujú: Sudca Štefan Harabin má čas na kampaň pred prezidentskými voľbami. V nej vystupuje aj jeho manželka Gabriela, ktorá hovorí o súdržnosti všetkých ich detí, čo nie je celkom tak. Zdroj: archív

Prečo má práve teraz potrebu vykladať čosi o šťastnej rodine, vysvetľovať netreba. Jednoducho preto, aby v prezidentskej kampani zahrala na citlivú, tradičnú strunu slovenského národa. Jej vyjadrenia však majú malý háčik. Menom Harabinovej dcéry z prvého manželstva sa oháňa bez vedomia tejto mladej ženy.

Jej vlastná mama Anna tvrdí, že vyjadrenia Gabriely Harabinovej ich prekvapili a zaskočili. „Naozaj som chcela zostať mimo toho všetkého, tej atmosféry, ktorá je okolo celej kampane, ale vyjadrenia pani Gabriely Harabinovej sa ma dotkli ako matky. Nie sú totiž pravdivé a na tom si predsa aj pán Harabin mimoriadne zakladá. Možno pre niekoho nie je podstatné, ak povie, že má štyri deti, ale pre mňa je to dosť podstatná informácia. Pani Gabriela má len dve. Dve deti - Kamila a Braňo sú moje. A to sa ma veľmi dotklo. Pravda nie je ani to, že má dvoch vnukov. Sú to synovia môjho syna, teda moji vnuci,“ vysvetľuje Anna Harabinová dôvody, prečo prelomila mlčanie. Za lož tiež označila tvrdenie o pekných vzťahoch v rodine. „Nie sú dobré,“ zdôrazňuje.

Táto sympatická dáma dnes šéfuje domovu dôchodcov v obci Veľká Lomnica. V polohe komunikátora s médiami sa zjavne necíti komfortne. S menom svojho exmanžela totiž nechcela mať už nič spoločné. Pri počúvaní jej príbehu sa niet čo čudovať. O Štefanovi Harabinovi, prezentujúcom sa milujúci manžel a otec, pre ktorého je rodina a kresťanstvo základ života, vie totiž pani Anna svoje. Jej urobil zo života peklo. Doslova. Nie fyzickou silou či cez majetok. To by rozdýchala, otriasla sa a išla ďalej. On jej ublížil ako matke, prostredníctvom detí, ktoré pre ňu znamenajú všetko. Chcel ju o ne pripraviť a sčasti sa mu to vlastne podarilo.

Svadba v mladom veku

Pani Anna sa so Štefanom Harabinom spoznala začiatkom osemdesiatych rokov na istej mládežníckej akcii. Obaja boli spod Tatier, ona z obce Vrbov, on z vedľajšej dediny Ľubica. Spoločné áno si povedali v roku 1985 po triapolročnej známosti. „Ja som vtedy mala 21 rokov, Štefan bol o sedem rokov starší. Budem úprimná, imponoval mi. Mal postavenie, už v čase svadby bol sudcom,“ nehanbí sa s odstupom času priznať Anna Harabinová.

Netrvalo však dlho a prišlo prvé sklamanie. Keďže sa brali v čase komunizmu a samotný ženích bol komunista, svadba v kostole nebola veľmi možná. Lenže Anna je veriaca a svoje áno chcela Štefanovi povedať aj v Božom stánku. V katolíckom, pretože toto náboženstvo praktizovala. Aj v komunizme. Nastávajúci jej síce sľúbil, že po civilnom sobáši sa tajne zoberú i v kostole, ale nech tomu dá čas. Mesiace však ubiehali a nič. Mladý sudca sa do cirkevného sobáša nehrnul. Až na veľké naliehanie bol napokon ochotný ustúpiť. S podmienkou - ak svadba v kostole, tak v pravoslávnom, lebo takú vieru vyznáva jeho rodina. Aspoň naoko. „S tým som nesúhlasila. Ja som bola praktizujúca katolíčka, on sa tváril ako pravoslávny, ale do kostola nechodil pravidelne. No neustúpil, a tak sme cirkevný sobáš nikdy nemali,“opisuje Anna Harabinová.

Pamiatka: Anne Harabinovej krajšie chvíle s deťmi Braňom a Kamilou pripomínajú len spoločné fotografie. Zdroj: Jana Šimíčková

Vplyv rodiny

Šťastie mladej dvojice bolo krátke. Vlastné ambície akoby mali pre mladého sudcu väčšiu váhu než želanie ženy, ktorá mu postupne porodila dve deti. Rok po svadbe syna Branislava a v roku 1990 dcéru Kamilu. „Veľmi rýchlo som si uvedomila, že som mala poslúchnuť svojho otca, ktorý ma od svadby odhováral. Možno to všetko, ako sa správa, vychádza z toho, že žil v totálne patriarchálnej rodine, v ktorej žena nemala žiadne postavenie, nepotrebovala vzdelanie, nepotrebovala sa nejakým spôsobom realizovať v práci, mala len rodiť deti, starať sa o ne a domácnosť. Ale ja som toto od života neočakávala,“ konštatuje Anna Harabinová, ktorá pracovala v banke a začala diaľkovo študovať ekonómiu. Vysokú školu úspešne absolvovala, hoci sa pritom musela starať o dve malé deti. Bez pomoci manžela. Stáli pri nej len rodičia a súrodenci.

„Manžela moje štúdium vôbec nezaujímalo, nemal snahu mi pomáhať. Chodil stážovať do Bratislavy, manželku a malé deti, ktoré žili v Poprade, navštevoval raz za dva až tri týždne. Napokon sa v hlavnom meste rozhodol zostať. Ja som to odmietla, aspoň do času, kým nedoštudujem, veď kto by mi pomáhal s deťmi. No nedohodli sme sa,“ ponúka pani Anna svoju verziu príbehu.

Prišla o syna

Predstava vzťahu podľa Štefana Harabina mala vskutku čudnú podobu. Keď sa jeho manželka odmietla sťahovať, chopil sa iniciatívy on a jeho rodina. Jedného pekného júnového dňa v roku 1991 pristavili pred popradský panelák, kde žila Štefanova žena s deťmi, dodávku a začali do nej nakladať veci z bytu. Odniesli všetko, okrem obývacej steny a sedačky, ktorú Anne darovali rodičia. Ani postele im nenechali. Dokonca aj na kompóty, ktoré po nociach mladá mamička zavárala, sa ulakomili.

„Nevedela som, čo sa deje. Bola som šokovaná. Len som pozerala a nechápala. Neskôr nás chcel aj o byt pripraviť, čo sa mu nepodarilo. Musela som sa rýchlo zamestnať, zobrať si spotrebný úver a s pomocou rodičov nanovo všetko zariadiť.“

Annu však čosi také nezlomilo. Išlo predsa o nahraditeľné veci. Dôležité bolo, že mala svoje deti Branka a Kamilku, pre ktoré žila, dýchala, fungovala. Boli jej všetkým, celým svetom. „Môj manžel to vedel. Vedel, že ublížiť mi môže len cez deti, že to je najcitlivejšie miesto, cez ktoré môže matku raniť. Nikdy nezabudnem na jeho slová, keď zistil, že sa nebudem k nemu sťahovať. Vraj ho budem ešte prosiť, aby som sa mohla k nemu vrátiť...“

Myšlienkami sa pani Anna vrátila o niekoľko rokov späť. K obdobiu po Veľkej noci v roku 1992, keď jej Štefan Harabin zatelefonoval, že si na týždeň zoberie do Bratislavy syna Branislava. Ona mu nebránila. Napokon, bol to jeho otec a na dieťa mal rovnaký nárok ako ona. U tata bol v tom čase 6-ročný Branko aj predtým a všetci to zvládli. Po týždni ho vrátil domov a bolo. Lenže tentoraz otec synov návrat domov stále odďaľoval.

„Keď som mu tretíkrát volala, mala som už v sebe veľký nepokoj. Cítila som, že sa niečo deje. Mám to pred očami a v ušiach ako dnes. Opýtala som sa manžela, kde je Branko, na čo mi odvetil, že mi ho nevráti. Surovo mi vynadal a položil telefón. Odvtedy som bez syna. Môj šesťročný syn odišiel s otcom a už sa ku mne nevrátil.“

Viedol ju pred oltár: Brat Braňo viedol svoju vlastnú sestru Kamilu v lete 2017 pred oltár. O pár mesiacov jej zrušil pozvanie na svoju svadbu. Zdroj: Archív A.H.

Skrývaný na chate

Keď si na jar 1992 vypočula tú hroznú správu, okamžite začala konať. K dcérke Kamilke zavolala mamu a ona sama nasadla na vlak do Bratislavy, z ktorého sa ponáhľala do petržalského paneláka, k bytu svojho manžela, odmietajúceho jej vrátiť syna. Na dvere tam búchala niekoľko dní aj nocí, keď nebúchala, plakala na schodoch. Zbytočne. Nik jej neotvoril. Synova rúčka sa k nej nenačiahla najbližšie temer štyri mesiace, počas ktorých manžel Branka skrýval a ona netušila kde.

Dozvedala sa to až počas jedného z pojednávaní, ktoré sa týkalo vydania predbežného opatrenia. Žiadali o to obaja rodičia. Samozrejme, každý po svojom. „Sudca sa pýtal, kde bol syn, tak už musel povedať, že chlapca predo mnou schovával kade-tade, ale najviac času vraj trávil kdesi na chate pri Žiline u manželovo spolužiaka. Bol to údajne pán, ktorý sa neskôr stal štátnym tajomníkom na ministerstve spravodlivosti,“ hovorí Anna Harabinová.

Svojho syna opäť objala až v auguste 1992. Bolo to v bratislavskej škôlke, ktorú navštevoval. O nej sa Anna Harabinová dozvedela tiež až na súde. „Prišla som tam za ním, za ruku som držala malú Kamilku a keď učiteľka Branka doviedla, privítal ma slovami: Mami, kde si?! Ocko mi povedal, že keby si ma chcela, tak by si za mnou prišla, ale ty si ma nechcela!...“ necháva nedopovedanú vetu pani Anna.

V rozprávaní je schopná pokračovať až po chvíli. Po minútach ticha, počas ktorých je aj spoludebatujúcemu nesmierne ťažko na srdci. Človeku v tom momente prebehne hlavou myšlienka, že keby práve sledoval filmovú drámu, zrejme by radšej prepol televízny kanál. Lenže to nešlo. Prepnúť sa nedalo, ujsť nebolo kde, skryť slzy nebolo možné. Čosi také v človeku vyvolá skutočná bolesť matky, ktorej milovaného syna dokázal otec zmanipulovať. Tvrdí to samotná Anna Harabinová, podľa ktorej je to úplne nepochopiteľné. Súd napokon priklepol syna manželovi.

„Podarilo sa mu to dosiahnuť aj vďaka náklonnosti súdov k sudcovi. On sa o mne vyjadroval ako o alkoholičke, narkomanke… Ani si neviete predstaviť, ako mi bolo, keď som išla do obchodu a videla tam tuláčky s deťmi sedieť špinavé na chodníku. Im nikto deti nevzal, ony boli dobré matky. Mne súd dieťa odňal, lebo Štefan Harabin…“

S ním sa Anna rozviedla v decembri 1993. Dcéra Kamila zostala jej. Súdne ťahanice o deti sa však skončili až po neuveriteľných 14 rokoch. Presne v auguste 2006, keď padlo posledné rozhodnutie ohľadom platenia výživného.

Zbytočná snaha

Počas rokov ich detstva sa však pani Anna snažila venovať všetku svoju energiu do toho, aby jej deti boli čo najviac spolu. Hľadala spôsob, ako ich udržiavať v kontakte, aby neboli ako dvaja cudzí ľudia. Jednoduché to nemala. Aj pre postoj a správanie ich otca, ktorý nerešpektoval súdom nariadené stretnutia. Raz jej Braňa nedal, lebo bol chorý, potom zas neboli doma. Na súde napokon tvrdil, že si po syna ani neprišla.

„Zneužil moju právnu nevedomosť. Nemohla som uveriť, čo povedal. Po porade s advokátom som napokon pristúpila k tomu, že pred každou návštevou syna som zašla na najbližšie policajné oddelenie, kde som túto návštevu nahlásila. Občas sa stalo, že policajt išiel so mnou, ale to rýchlo oľutoval,“spomína Anna Harabinová, ktorá musela vymýšľať kadejaké spôsoby, aby sa s dcérou k synovi dostali. Občas sa im to podarilo, občas nie, ale súrodenci si k sebe cestu našli. Aj ako dospelí.

V lete 2017 Kamila pozvala brata na svoju svadbu. Prišiel aj so svojou partnerkou, ich malým synčekom Vilkom a jej rodičmi. Na sestrinu žiadosť ju dokonca odprevadil k oltáru. „Bolo to krásne. Boli zlatí. Kamila pozvala aj otca, ale on neprišiel,“ hovorí pani Anna a dodáva, že dôvody jeho neúčasti neriešili.

O tri mesiace sa ženil Braňo. Aj on pozval na svadbu sestru Kamilu, mamu aj starú mamu. Zhruba týždeň pred udalosťou však Kamile oznámil, že jej pozvanie ruší. „Kamila to znášala veľmi zle. Vraj jej povedal, že si jej účasť na svadbe neželá, lebo ona nepozvala dcéry Štefana Harabina z druhého manželstva. Podľa mňa išlo o manipuláciu zo strany ich otca, chcel deti zase rozoštvať. Bolo to hrozné. Dievča bolo hotové, nevedelo sa s tým zmieriť,“ konštatuje pani Anna, ktorá aj so svojimi blízkymi išla synovi aspoň zagratulovať. Kamila sa potom stretla s otcom, no ich debata sa neskončila dobre. Dcéru z prvého manželstva vraj úplne zdeptal.

Odvtedy nie sú súrodenci v žiadnom kontakte, čo druhej manželke Štefana Harabina nebráni v tom, aby v predvolebnej kampani ospevovala ich krásne vzťahy. „Len sa ich opýtajte, kedy naposledy s Kamilkou hovorili, kedy ju pozvali na spoločnú dovolenku či hoci len na víkend do domu v Dunajskej Lužnej. Len deti rozoštval. Podľa mňa sa môže hanbiť,“ neskrýva hnev pani Anna. Ona osobne sa k jeho kandidatúre na post hlavy štátu vyjadrovať nechce, ale ak vraj Štefan Harabin nebodaj uspeje, jej prezidentom rozhodne nebude. „Tak, ako dokázal rozoštvať vlastné deti, rozoštval aj slovenský národ,“ nekladie si Anna Harabinová servítku na ústa.

Na vzťahy s dcérou Kamilou, respektíve so sestrou, sme sa opýtali aj oboch pánov Štefana a Branislava Harabinovcov. Do uzávierky na naše otázky nereagovali.

Prečítajte si tiež: