Timişoara, 19 decembrie 1989. O autoizotermă este încărcată la morga Spitalului Judeţean din localitate cu 43 de trupuri neînsufleţite ale unor cetăţeni, împuşcaţi în timpul acţiunii de reprimare a protestatarilor din oraş, desfăşurată în perioada 16-18 decembrie 1989. Autovehiculul a plecat spre Bucureşti în dimineaţa de 19 decembrie, la ora 05.45, şi a ajuns la crematoriul „Cenuşa” din capitala României în aceeaşi zi, în jurul orei 17.45 – unde cadavrele au fost incinerate. Operaţiunea respectivă a fost organizată din ordinul Elenei Ceauşescu şi s-a desfăşurat în timp ce soţul său se afla într-o vizită oficială în Republica Iran. Cenuşa rezultată din incinerarea trupurilor neînsufleţite a fost încărcată în patru pubele şi aruncată într-o gură de canal din zona localităţii Popeşti-Leordeni.

Operaţiunea „Trandafirul”, concepută şi realizată de mai mulţi generali şi ofiţeri din Ministerul de Interne (mai precis, din Miliţie), a avut loc în timp ce, la Bucureşti, patriarhul Bisericii Ortodoxe Române, Teoctist, era preocupat de trimiterea unei lungi telegrame lui Nicolae Ceauşescu, pentru a-l felicita cu prilejul realegerii acestuia în funcţia de secretar general al Partidului Comunist Român la Congresul al XIV-lea al P.C.R. (24 noiembrie 1989). Documentul a fost emis la 19 decembrie 1989 şi a ajuns la Cancelaria C.C. al P.C.R., unde s-au făcut sublinieri cu un pix de culoare roşie pe primele două pagini – probabil, de un secretar de la instituţia respectivă, în scopul evidenţierii importanţei textului laudativ trimis lui Nicolae Ceauşescu de patriarhul Bisericii Ortodoxe Române, Teoctist.

Într-un articol anterior, am menţionat despre rolul pe care preoţii Bisericii Ortodoxe Române trebuiau să îl aibă în societatea comunistă din România, conform ideilor enunţate de Nicolae Ceauşescu la şedinţa din 23 octombrie 1979 a Comitetului Politic Executiv al C.C. al P.C.R. Înregimentarea politică a tuturor preoţilor care se subordonau patriarhului Teoctist s-a realizat prin înscrierea acestora în Frontul Unităţii Socialiste (F.U.S.), începând din 1980 (organizaţie redenumită Frontul Democraţiei şi Unităţii Socialiste, în scop propagandistic).

Nicolae Ceauşescu a explicat clar motivul deciziei sale: „Deci să creăm această formă pentru a da posibilitatea participării la viaţa politică a ţării a tuturor cetăţenilor; să poată – indiferent că fac parte din F.U.S. sau nu – să adere individual preoţii. […] Este mai bine aşa, ca oamenii, în loc să discute pe la colţurile străzii, să aibă o organizaţie unde să discute; este altceva când sunt organizaţi. […] Noi, şi cu preoţii, nu ducem o activitate politică. I-am scăpat din mână. Faptul că patriarhul este reprezentant în F.U.S. nu este o rezolvare. În felul acesta, ei se angajează, ca membri ai organizaţiei, să îndeplinească programul; adică, se angajează direct în viaţa politică, nu numai ca reprezentanţi ai bisericii (subl.n.)”.

Astfel, Nicolae Ceauşescu a conceput un sistem prin care comanda reală era deţinută de organizaţiile de partid, iar elementele componente ale Frontului Unităţii Socialiste aveau rolul de a aplica toate hotărârile partidului, mimându-se adoptarea democratică a acestora, sub forma: „Propunerile se fac de jos în sus, pe baza indicaţiilor venite de sus în jos”. Politizarea societăţii româneşti s-a accentuat în felul acesta, pe fondul dezvoltării cultului personalităţii lui Nicolae Ceauşescu – în jurul căruia s-a concentrat tot mai multă putere de decizie.

Din păcate pentru fosta şi actuala conducere a Bisericii Ortodoxe Române, documentul pe care îl edităm în continuare poate fi consultat fără nici un fel de restricţie, de către toţi cetăţenii, la Arhivele Naţionale Istorice Centrale din Bucureşti. Nu acelaşi lucru se poate spune despre accesul istoricilor la documentele din arhivele Bisericii Ortodoxe Române – blocat, practic, dintr-un motiv explicat clar pe Facebook de un protejat al acesteia: „S-au deschis arhivele bisericesti pentru cercetari in folosul Bisericii si pentru intelegerea obiectiva si in cheie teologica a trecutului recent. Si eu sunt cercetator extern. […] Arhivele Bisericii se supun principiilor arhivistice generale, dar sunt autonome in concordanta cu legislatia privind institutia Bisericii. Si asta e valabila pentru toate cultele recunoscute in Romania. Si catolicii fac la fel. La Vatican se procedeaza la fel. […] Da mi voie sa spun ca logica ta reductionista nu se poate aplica. Biserica nu este „institutie publica”. Despre pozitia Bisericii in stat gasesti in legea cultelor si in statutul de organizare si functionare. Te las sa le descoperi singur. In tot cazul, te rog, sa punem punct discutiei (subl.n.) (scrierea fără diacritice şi greşelile de punctuaţie nu ne aparţin – nota P. Opriş)”.

În acest caz, apare patru întrebări legitime, în opinia noastră: Ce se întâmplă atunci când cercetările în folosul Bisericii Ortodoxe Române nu coincid cu cercetările în folosul statului român şi a ştiinţei numită istorie, în general? Ce se întâmplă atunci când patriarhul Bisericii Ortodoxe Române îl laudă pe preşedintele României, indiferent de partidul din care face parte (ateul Nicolae Ceauşescu a fost felicitat de inamicul ideologic, Teoctist), în condiţiile în care trupurile neînsufleţite ale unor români sunt incinerate, iar cenuşa este aruncată la canal, pentru a se ascunde crimele săvârşite din ordinul şefului statului român? Biserica Ortodoxă Română ascunde, în continuare, în arhivele sale faptele preoţilor şi ale conducerii sale, privind evenimentele tragice care au avut loc în decembrie 1989, în România? Când se termină laşitatea preoţilor şi de unde începe ipocrizia conducătorilor Bisericii Ortodoxe Române?

Asemenea întrebări au apărut în condiţiile în care, la Bucureşti, doamna primar general al Capitalei intenţionează să schimbe denumirea „Parcului Unirii” în Parcul „Teoctist Patriarhul”. O slabă compensaţie oferită acum Bisericii Ortodoxe Române de către doamna Gabriela Firea, deoarece suma promisă de aceasta, ca donaţie, la începutul anului 2019, pentru construirea unor noi biserici în Bucureşti (50 de milioane de lei), nu va mai ajunge în conturile Bisericii Ortodoxe Române. Astfel, Palatul Parlamentului va rămâne, în continuare, o atracţie turistică anul viitor, spre deosebire de mastodontul religios ridicat lângă clădirea faraonică a ateului Nicolae Ceauşescu şi care a fost denumit, pompos, Catedrala Mântuirii Neamului – pentru care doamna Gabriela Firea nu va mai dona 10 milioane de lei, din bugetul Primăriei Generale a Bucureştiului.

Telegrama de felicitare adresată, la 19 decembrie 1989, lui Nicolae Ceauşescu, de patriarhul Bisericii Ortodoxe Române, Teoctist, în numele membrilor Sfântului Sinod al Bisericii Ortodoxe Române.

TELEGRAMĂ DE FELICITARE adresată tovarăşului Nicolae Ceauşescu, preşedintele Republicii Socialiste România, de membrii sfântului sinod, împreună cu reprezentanţii clerului şi credincioşilor bisericii ortodoxe române, întruniţi în sesiunea anuală de lucru a adunării naţionale bisericeşti, prin care îşi exprimă profunda bucurie şi deplina satisfacţie pentru realegerea în înalta funcţie politică de conducere a poporului. EXCELENŢEI SALE DOMNULUI NICOLAE CEAUŞESCU PREŞEDINTELE REPUBLICII SOCIALISTE ROMÂNIA Membrii sfântului sinod, împreună cu reprezentanţii clerului şi credincioşilor bisericii ortodoxe române, întruniţi în sesiunea anuală de lucru a adunării naţionale bisericeşti, împărtăşind entuziasmul tuturor fiilor patriei pentru opţiunea istorică de realegere a excelenţei voastre în suprema funcţie politică de conducere a poporului, îşi exprimă profunda bucurie şi deplina satisfacţie faţă de acest mare act patriotic, expresie a voinţei unanime a întregii noastre naţiuni şi vă roagă să primiţi, şi cu acest prilej, cele mai călduroase felicitări, împreunate cu un respectuos omagiu pentru activitatea strălucită pe care o desfăşuraţi în fruntea ţării, pentru binele şi fericirea întregului popor. Analizând cu deplină responsabilitate activitatea desfăşurată în anul 1989 de biserica ortodoxă română pe diferite planuri, ierarhii sfântului sinod şi reprezentanţii clerului şi credincioşilor din cuprinsul patriarhiei române au luat act cu satisfacţie ca, acţionând cu mijloace proprii şi în forme specifice, lucrarea lor se integrează firesc şi armonios în eforturile pe care întreaga noastră naţiune, sub înţeleapta şi clarvăzătoarea călăuzire a excelenţei voastre, le depune pentru o viaţă tot mai luminoasă şi mai prosperă. Adânc recunoscători pentru climatul de reală şi deplină libertate religioasă în care biserica noastră şi celelalte culte din ţara noastră îşi desfăşoară nestingherit activitatea, precum şi larga înţelegere şi binevoitoarea apreciere pe care excelenţa voastră, personal, le arătaţi lucrării noastre, de sprijinire a eforturilor şi muncii creatoare a poporului român, vă încredinţăm, stimate domnule preşedinte, că, împreună cu toţi fiii acestui pământ străbun, vom rămâne neclintiţi în hotărârea de a acţiona cu tot ce avem mai scump pentru înălţarea patriei noastre dragi, Republica Socialistă România, suverană şi independentă, pe trepte tot mai înalte de progres şi de lumină. Simţindu-ne martori şi participanţi direcţi la rodnicele împliniri ale harnicului nostru popor, făurite sub cutezătoarea dumneavoastră gândire şi îndrumare, într-o epocă de aur ce vă poartă, în mod firesc şi justificat numele, împliniri ce vor dăinui peste milenii, ca repere de necontestat ale acestui timp eroic, vă asigurăm că vom sprijini, cu toată hotărârea, înfăptuirea măreţului program de dezvoltare multilaterală a patriei, prezentat de excelenţa voastră la marele forum politic al poporului român, desfăşurat recent în Capitală, slujind, în acelaşi timp, cu sporită râvnă, strălucitele acţiuni şi iniţiative de politică externă, elaborate de domnia voastră, precum şi nobilele idealuri de înţelegere şi colaborare între oameni şi popoare, de dezarmare şi pace pe pământ. Ne exprimăm aceleaşi sentimente faţă de mult stimata doamnă Elena Ceauşescu, savant de largă recunoaştere internaţională, luminat om de ştiinţă, care veghează ca în ţară să se desfăşoare o intensă şi densă activitate culturală şi ştiinţifică, spre binele poporului şi patriei noastre. În aceste momente de însufleţire românească şi în prag de An Nou, vă rugăm să primiţi, mult stimate domnule preşedinte, ca simbol al preţuirii ce vă păstrăm, urările noastre calde şi sincere, izvorâte din adâncul inimii, de multă sănătate, fericire şi de noi puteri de muncă, pentru a conduce în acelaşi mod strălucit naţiunea română spre noi şi măreţe realizări pentru propăşirea necontenită a patriei şi bunăstarea poporului român, pentru pace, apropiere şi bunăvoire între oameni şi popoarele de pretutindeni. Întru mulţi şi fericiţi ani, preşedintele adunării naţionale bisericeşti, patriarhul bisericii ortodoxe române 19 XII 1989

Arhivele Naţionale Istorice Centrale, fond C.C. al P.C.R. – Cancelarie, dosar nr. 109/1989, f. 1-3.

Note__________

1. Petre Opriş, Declaraţiile antigermane şi antipoloneze ale lui Nicolae Ceauşescu şi penuria de bunuri de strictă necesitate din România, în contributors.ro, luni, 9 decembrie 2019, https://www.contributors.ro/societatelife/declaratiile-antigermane-si-antipoloneze-ale-lui-nicolae-ceausescu-si-penuria-de-bunuri-de-stricta-necesitate-din-romania/.