Rozalia Popescu, o femeie de 55 de ani, este considerată prima victimă a Revoluţiei din 1989. Ea nu a murit împuşcată, ci călcată de un TAB al Ministerului Apărării Naţionale. S-a întâmplat în Timişoara, cu câteva ore înainte să se dea ordinul de a trage. Femeia se afla într-un grup de manifestanţi care doreau să ajungă la Comitetul Judeţean al PCR. Martor la evenimentul de la intersecţia străzilor Pestalozzi cu Bulevardul Vasile Pârvan a fost şi revoluţionarul Corneliu Vaida.

“Vroiam să mergem la <judeţeană>, peste podul mic de la Parcul Pionierilor, dar şi acolo au pus o grupă de soldaţi să blocheze accesul. Am încercat să trecem şi un căpitan a ordonat soldaţilor să puna baioneta la armă. Am strigat la ei...<Şi ce o să faceţi, o să ne împuşcaţi?> Atunci un soldat cu lacrimi în ochi şi-a desfăcut încărcătorul încet, să nu-l vadă ofiţerul, şi ne-a arătat că nu are gloanţe în el”, începe povestea Corneliu Vaida.

TAB-urile au fugărit manifestanţii

Fiind blocaţi de trupe la pasarela de la parc, manifestanţii s-au întors spre intersecţia cu strada Pestalozzi, unde era un pluton de infanterişti şi mai multe TAB-uri.





“Ne-am intors de pe pod spre intersecţie, fiindcă a venit al doilea grup de manifestanţi de la Fabrica de Bere. Am vrut să ne unim cu el, să fim mai mulţi. Militarii erau în poziţie de tragere spre noi, dar au fost luaţi prin surprindere de cei care veneau din spatele lor. S-au dat la o parte. S-a dat un ordin şi au pornit TAB-urile, care au început efectiv să ne fugărească. Erau două TAB-uri. În timp ce fugeam, am văzut peste umăr cum a fost călcată o femeie. Era cam la doi metri în spatele meu. Asta s-a întâmplat pe la prânz, era soare afară. Primele victime împuşcate la podul Decebal au fost seara. Am aruncat cu sticle goale în TAB-uri, împreună cu un prieten şi coleg de dresaj canin, Tiberiu Budău”, a declarat Corneliu Vaida.

Rozalia Popescu a fost călcată de un TAB lângă pasarela de la Parcul Copiilor



“Avea două plase în mână din care se vedeau două franzele”

Conform revoluţionarului Vaida, Rozalia Popescu avea asupra ei două plase de la cumpărături. “S-a alăturat şi ea gruplui de manifestanţi, pentru că aşa se întâmpla atunci. Nu era nimic organizat, noi nu ne cunoşteam între noi. Avea două plase în mână din care se vedeau două franzele, a fost la cumpărături înainte. Dar era în grupul de manifestanţi, pentru că nu a rămas pe trotuar, ci era pe mijlocul şoselei, cu noi. Urletul ei de moarte îmi răsună şi azi în urechi!”, a mai povestit Corneliu Vaida.



Măcelul de la Podul Decebal



În 17 decembrie, Nicolae Ceauşescu organizează de urgenţă o teleconferinţă cu factorii de decizie de la Timişoara, iar în jurul orei 17.30, dictatorul avea să dea ordin să se deschidă foc împotriva civililor. În Timişoara se consemnase deja prima victimă.



Seara, s-a deschis focul în mai multe zone ale oraşului, în Piaţa Libertăţii, la Catedrală, în calea Girocului, în Piaţa 700.



După ora 20.00, Podul Decebal avea să fie scena unui veritabil masacru. În urma deschiderii focului, au murit patru persoane şi au fost rănite 21. Câteva sute de persoane încercau să ajungă la „Judeţeana de Partid”, însă au fost întâmpinaţi de un dispozitiv de militari. Confor procurorului Romeo Bălan, era vorba de cei de la U.M.01185 Timişoara, U.M.01008 Timişoara şi trei plutoane de securitate din Timişoara şi Arad. Tancurile şi blindatele, care mai devreme s-au duelat cu manifestanţii, aparţineau U.M.01115 Timişoara.





În urma măcelului făcut de Armată, Securitate şi Miliţie în Timişoara, între 17 şi 20 decembrie au murit 72 de morţi şi au fost aproape 300 de răniţi.



Citiţi şi:

