Drama na fakultetu riješena iznenađujućim otkrićem

Lišće razasuto po cesti, u svim nijansama jesenskih boja, šuštalo je pod nogama, a zrake sunca, snažne i neobično tople za ovo doba godine, govorile su da se nešto ozbiljno pomiješalo s tim godišnjim dobima

<p>Međutim, bila je jesen. I, što se tiče Andreja T., zagrebačkog studenta rodom s Kvarnera, vrijeme ispitnih rokova. Neuredna, gotovo zapuštena brada na njegovu licu, osim što je poslužila kao redovni dio "studentskog" imidža, bila je i znak da po tom pitanju baš i ne ide sve po planu. I da su ispitni rokovi već uobičajeno dramatični...</p><p>- Starci stalno pritišću, još od kad sam upisao umjetnički faks. Pogotovo stari. Bio je ful protiv toga da upišem ovaj faks, stalno mi govori da sam trebao upisati 'nešto konkretno'... I davno mi je rekao, ako padnem godinu, prestaje me financirati. Prve tri sad uspio nekako dati, ali ovaj put je 'čupavo' - započeo je Andrej svoju neobičnu priču.</p><p>Zašto neobičnu? Zato što se u nju ubacio još jedan važan lik. Ili, kako bi rekao naš Andrej, uzrok problema. Riječ je, naravno, o profesoru...</p><p>- Neću ga imenovati ovako javno, ali baš mi radi probleme. Dobro, i ja sam tu kriv, ulovio me na pismenom sa šalabahterom i potpuno poludio. Toliko da se i dalje nije smirio. Na sljedeći rok nisam smio ni izaći, a kad sam izašao, uspio sam i položiti. A onda je krenulo... - priča je Andrej kimajući glavom lijevo i desno.</p><p>I odmah je nastavio, čim je duboko udahnuo.</p><p>- Prvo sam morao predati seminar, dolaziti na konzultacije valjda deset puta, stalno je smišljao kako mi zagorčati život, a na kraju me jedva pustio na usmeni. I stvarno sam se dobro spremio, nije me uspio srušiti i rekao je da će mi dati prolaznu ocjenu. Ali pod jednim uvjetom...</p><p>I tu priča postaje zaista neobična. Kreativni profesor zadao mu je da isprinta cijelu knjigu iz koje je radio šalabahter! </p><p>- I još je napomenuo: 'Neka bude besprijekorno, bez ijedne mrljice, i najmanje, želim da sve bude savršeno! Zamisli, pa kakve ja veze imam s printerima?! Kakve veze moj ispit ima veze s printerima?! Nikakve, eto kakve... Ali što mogu, moram to napraviti. I to do večeras. A već sam probao, potrošio hrpu love, ipak je to više od 500 stranica...</p><p>Obišao je, kaže, već nekoliko fotokopirnica, pokušao dobiti savršeni ispis, ali nije uspio ni izbliza.</p><p>- Pokušao sam i doma to izvesti, imam svoj printer, ali nema šanse! Kupio sam neke tonere jako povoljno, stavio ih u printer, no ispalo je katastrofa. Nisam imao pojma o čemu je riječ, kažu mi kolege koji se u to razumiju da su to sve nekakvi 'klonovi', kako već... Toneri koji su kopije originala, puno jeftiniji, ali ne valjaju ništa. To je čista prevara. A sad više nemam love za originalne - ljutit je bio Andrej.</p><p>Opcija je, očito, bilo sve manje. Iako, jedna je postojala.</p><p>- Čuo sam za jednu firmu u Velikoj Gorici, mislim da se zove <a href="https://microteam.hr/shop/potrosni-za-pisace-katid1/" target="_blank"><strong>Micro Team</strong></a>.... Navodno ljudi rade <a href="https://print-team.hr/proizvodnja.html" target="_blank"><strong>obnovljene tonere</strong></a>, novo proizvedene. Ali ne vjerujem više nikome, tko zna kako će to ispasti - uzdahnuo je, podigao glavu, pa puno odlučnije kazao:<br/> - Ma znaš što, idem ja tamo! Što mi drugo preostaje, moram probati...</p><p>I otišao je. Uz napomenu "javim kako je prošlo". Doista, javio je. Kasnije istoga dana.</p><p>- Riješeno! Ovo je sjajno. Ljudi su jeftiniji, a <a href="https://print-team.hr/kvaliteta.html" target="_blank"><strong>kvalitetom</strong></a> su im toneri gotovo kao originali. Evo, svi papiri su preda mnom, ispis je savršen, na ovo mi neće moći naći prigovor. Sreća da sam otišao do tog <a href="https://print-team.hr/o-nama.html" target="_blank"><strong>Micro Teama</strong></a>, još mi kažu da djeluju i ekološki, da tim obnavljanjem tonera utječu na okoliš... Spašen sam - zadovoljno je govorio Andrej.</p><p>Javio se i drugog dana, kad je sve bilo gotovo.</p><p>- Evo ga, prošao sam, lik nije mogao naći nikakvu manu. I, pazi, još mi je priznao da je bio uvjeren da imam mikro šanse da uspijem, a ja mu kažem: 'Mislite Micro Team šanse?' Ha, ha, ha...</p><p>Profesor ga je u čudu gledao što priča, ali on je samo ležerno uzeo svoj indeks i otišao sa smiješkom. Prvo je, kaže, nazvao starog. </p><p>p.s. Podaci studenta i ime fakulteta poznati redakciji</p><p> </p>