Ole Kristian Selnæs om avskjeden med St. Etienne og hvorfor han ikke kunne si nei til Kina.

«Gå bort, forræder».

Banneret sto skrevet med store bokstaver, var farget i rødt, hvitt og blått og attpåtil skrevet på morsmålet til Ole Kristian Selnæs.

Noen hadde hengt det opp ved treningsfeltet til St. Etienne. Datoen var 2. februar, og fansen var rasende etter å ha blitt fortalt at deres norske yndling streiket for å presse gjennom en overgang til kinesisk fotball.

Det var fortsatt en uke igjen til Selnæs fikk viljen sin, og ble Shenzhen-spiller. Men der mange ville opplevd noe slikt som ubehagelig, hevder 24-åringen at banneret gjorde ham stolt og glad.

– En sak har alltid to sider, og jeg har mildt sagt en annen versjon enn det klubben hadde. Jeg tok reaksjonen fra fansen som et utrolig stort kompliment. Det er ikke mulig å få et større kompliment for en spiller som drar. At de ble så skuffet og sint for at jeg dro, ga meg en utrolig selvtillitsboost. Det syntes jeg var artig, sier Selnæs.

Avviser streik

TV 2 møter ham ved bassengkanten på spillerhotellet Oliva Nova, som ligger en times kjøring unna Valencia der Spania tar imot Norge til første kamp i EM-kvalifiseringen lørdag kveld.

Selnæs har ligget lavt siden overgangen 9. februar, og ikke uttalt seg til media, før i en podcast med Adresseavisen på lørdag.

Derfor har St. Etiennes versjon rundt overgangen og spillet i kulissene blitt stående uimotsagt. Rabalderet startet etter at Selnæs hadde forlatt lagets treningsleir, angivelig på grunn av sykdom, men så meldte storavisa L`Equipe at det egentlig var for å presse gjennom en overgang.

Selnæs nektet angivelig å trene, og klubbdirektør Frédéric Paquet kalte oppførselen til nordmannen for «utilgivelig».

Trønderen legger ikke skjul på at det var uenighet mellom ham og klubben. Men han avviser bestemt at han noen gang streiket eller nektet å trene.

– Fotballen er kynisk. Jeg følte at de kastet meg under bussen for å redde seg selv, og flytte fokus over på meg. Det går fint, jeg vet at fotballen er sånn.

– Det ble veldig sterke reaksjoner mot klubben da det ble kjent at de solgte en spiller som er fast på laget, midt i sesongen, når vi gjorde det veldig bra og lå an til å kvalifisere oss til europacupspill. Så de lyktes godt med de uttalelsene der, det var ikke mange som var sure på klubben lenger. Bare på meg.

– Så det var ikke sånn at du streiket?

– Overhodet ikke.

– Følte du ikke et behov for å kommunisere det til omverden?

– Jeg tenkte at fotballen er faen meg kynisk, men jeg hadde ikke så mye å vinne på å gå i noen ordkamp med dem i media. Da framstår jeg bare bitter, og det blir en enda større sak. Jeg tenkte at jeg skulle bry meg så lite jeg kunne, holde munn og la det passere i stillhet.

– Det St. Etienne har sagt, stemmer ikke. Ja, det har vært uenighet mellom meg og klubben, men ikke i nærheten av den skalaen som er skissert.

– Ville du fortsatt spilt for St. Etienne om overgangen hadde kollapset?

– Selvfølgelig.

– Men når supporterne kaller deg forræder: Skvetter man ikke litt, selv om du sier at det ga deg masse selvtillit?

– Nei, jeg vet at fansen vår er utrolig engasjert, på grensen til gærne under kamp. Du blir litt overraska, men jeg tok det som sagt som et kompliment. Hvis de hadde kjent til sannheten, så hadde ikke det banneret vært der. Da ville de ikke reagert så sterkt mot meg. Fotballen er utrolig kynisk, men om jeg var i samme båt som St. Etienne, ville jeg kanskje gjort det samme. De må tenke på seg selv. For dem er jeg bare en spiller som kommer og går.

– Jeg kommer ikke til å legge så mange ferieturer til St. Etienne de neste årene uansett, og vet jeg ikke har opptrådt galt i denne saken, så da sover jeg godt om natta, svarer Selnæs.

Kjøpt leilighet ved sjøen

For selv om han fortsatt har mange gode venner i klubben, og er takknemlig for de tre årene han var der, så kommer han ikke til å savne selve byen St. Etienne. Mistrivsel utenfor banen var en medvirkende årsak til at han hoppet på tilbudet fra Kina.

– Det er utrolig stor forskjell på byene St. Etienne og Shenzhen. Det blir et helt annet liv for min del nå. I St. Etienne var det utrolig lite å finne på. Nå kommer jeg til en fantastisk by, med mange tilbud etter trening. Det er fint med et liv ved siden av, selv om fotballen alltid er viktigst, sier han.

Han har allerede kjøpt seg en leilighet ved sjøen, rett i nærheten av landsmann og klubbkamerat Ola Kamara. Shenzhen er en forholdsvis ny og moderne by, en halvtime unna Hongkong, med et varmt og behagelig klima.

Og med over 10 millioner innbyggere.

– Etter den første kampen har jeg fått litt oppmerksomhet i bybildet, men stort sett får man absolutt gå i fred. Det passer meg bra, sier Selnæs.

Fortsetter han som i debutkampen mot Hebei China Future - med blant andre Javier Mascherano på motsatt banehalvdel - kan det bli veldig mye oppmerksomhet etter hvert.

Selnæs banket inn to mål og hadde én målgivende i 3-1-seieren. Først en knallhard halvvolley i returrommet til 1-1, så et strålende frispark via tverrligger og i mål til 3-1.

– Jeg har en mer offensiv rolle i Shenzhen, og trives veldig godt med det. Jeg snakket med Ola (Kamara) før kampen. «I dag skal jeg prøve å score», sa jeg. Det var et klart mål jeg hadde. Vi flirte godt etter kampen da jeg sto med to mål. Det har ikke skjedd på så lenge jeg kan huske.

– Ba du selv om å få draktnummer 10?

– De spurte hva slags nummer jeg ville ja. Jeg sa det ikke hadde så mye å si, men da sa presidenten: «Du er nummer 10». Da måtte jeg le, egentlig, det har jeg ikke vært tidligere. Men jeg har fått mye ansvar, det er det ikke tvil om. Når de henter utlendinger, har de veldig høye forventninger til dem. Det er ikke sånn at jeg krevde å ta frispark, men jeg ble satt opp og fikk drakt nummer 10 - da må du levere, sier Selnæs.

– Hadde slått RBK

I Kina har klubbene en kvote på fire utlendinger, og lønningene er på et så høyt nivå at de har greid å tiltrekke seg store navn fra europeisk fotball. I januar dro spillere som Mousa Dembele (Tottenham) og Marouane Fellaini (Manchester United) til kinesiske klubber.

– Det er stort sett spillere på toppnivå, de utlendingene som er her nå. Kineserne kan spille fotball, de også, uavhengig av hva man måtte tro i Norge. Det er en fysisk liga. De er veldig fotrappe og bra teknisk.

– Hvem hadde vunnet en kamp mellom Shenzhen og Rosenborg?

– Det er stygt å si det, men sånn RBK leverer om dagen, holder jeg Shenzhen som favoritter, sier Selnæs.

Men han er ærlig nok til å innrømme at det ikke var kvaliteten på fotballen som var det største trekkplasteret.

I løpet av tre år i Kina kommer Selnæs til å tjene nok til å kunne forsørge seg selv og sin familie resten av livet. Nordmannen vil ikke røpe summer, men har angivelig tjent rundt 100 millioner kroner når kontrakten utløper i 2022.

– Det kommer et liv etter fotballen, og en karriere er ikke så lang. Jeg så på det som en mulighet økonomisk også, det skal jeg ikke legge skjul på.

– Du sikrer deg for resten av livet?

– Jeg har ikke lyst til å snakke så mye om økonomi, men alle som følger med på fotball vet at det er gode vilkår i Kina. Det satses enormt, og spyttes inn enormt med penger. De vil få ligaen opp og fram. Det er et pluss for min del, selvfølgelig.

– Men jeg ser også på det som et eventyr. Jeg føler meg utrolig heldig som kunne dra dit. Til et så bra land og en fantastisk by, få oppleve kulturen og fotballen der. Det er en utrolig interesse rundt byen og laget. Jeg trodde det var stort i Frankrike, men det er på et annet nivå der, mener Selnæs.

Han har fått med seg at noen har stusset over at han ikke heller valgte Premier League eller en annen topp europeisk liga, hvor han også ville tjent seg søkkrik.

Ingen tilbud fra Premier League

Men det har en enkel forklaring, sier Selnæs. Han fikk ikke et eneste tilbud, tross storspill i St. Etienne og for det norske landslaget sist høst.

– Det kom ingenting.

– Ikke fra Premier League heller?

Selnæs rister på hodet.

– Jeg så at noen skrev at jeg takket ned til 2-3 klubber i Premier League, at jeg heller ville til Kina, men det viser bare hvor mye vas som står i media av og til.

– Hvilken avveining gjorde du rundt det å ha is i magen, og vente til sommeren på eventuelle tilbud?

– Sånne vurderinger må du alltid gjøre som spiller. Det er nesten umulig, og utrolig vanskelig å vite. Hvem vet hva som hadde skjedd om jeg hadde blitt igjen et halvt år. Man må følge magefølelsen, hva som er best der og da. Fotball er ferskvare, jeg følte at jeg måtte smi mens jernet var varmt. Jeg hadde et fantastisk tilbud foran meg, som jeg kanskje får én gang i karrieren. Jeg følte det ble for dumt å si nei. Og jeg angrer ikke så langt, jeg stortrives.

– Kan du utvikle deg som fotballspiller i Kina?

– Det tror jeg absolutt, og det er det flere grunner til. Ligaen er konkurransedyktig, og til syvende og sist er det jobben du legger ned selv som avgjør. Jeg har masse jeg kan utvikle, spesielt det fysiske. Bli rappere i steget og enda sterkere. Det jobber jeg utrolig bra med i Kina.

– Jeg har aldri trent så hardt som jeg gjør nå, med de spanske trenerne vi har (tidligere Real Madrid-trener Juan Ramon Lopez Caro er hovedtrener i Shenzhen). De er knallharde, rett og slett. Jeg er i gymmen hver dag, og det passer meg ypperlig, sier Ole Kristian Selnæs. ​