Vetenskapen är och förblir samhällets största och viktigaste kunskapsproducent. Man skulle därför kunna tro att de ministrar och andra politiker som ska leda oss in i ”kunskapssamhället” – ett mantra som upprepas av den nya löfvenska regeringen – själva besitter ovanligt hög akademisk kompetens och särskild insikt i det vetenskapliga kunskapssökandets villkor. Inget kunde emellertid vara mer felaktigt.