Hittills har politikerna som står bakom "Sverigepaketet" - höghastighetsbanor mellan Stockholm, Göteborg och Malmö - satt händerna för öronen och ropat "la-la-la-la!" om någon frågat "men hur tänkte ni nu?".

Siffrorna för denna vindsnabba gökunge är groteska. I sämsta fall satsar Sverige 320 Mdr på höghastighetsjärnväg, bara för att politiker vill känna sig handlingskraftiga.

Alliansen lät utreda höghastighetsbanorna under sin första mandatperiod (ingen likhet med Faluns hoppbackar här alltså - Falun räknade ju aldrig).

SOU 2009:74 indikerade begränsade investeringskostnader, medfinansieringsmöjligheter från regioner och trafikbolag, begränsade behov av finansiering via skattemedel, ett gott resandeunderlag och stora klimatvinster

Därför gick statens kalkyl också ihop. Det är ju nämligen så att infrastrukturinvesteringar på hundratals miljarder inte kan äga rum hipp som happ, utan måste hanteras i enlighet med riksdagens mål "att säkerställa en samhällsekonomiskt effektiv och långsiktigt hållbar transportpolitik".

Trafikverket har en fungerande kalkylmodell. I den ingår förstås biljettintäkter, investeringskostnader - raka pengakalkyler - men också omräknade icke-monetära faktorer som intjänad restid, ökad punktlighet, färre olyckor och minskade utsläpp.

Höghastighetsbanorna mellan Stockholm, Göteborg och Malmö visade länge plus när allt vägdes samman. Sedan hände det som alltför ofta händer.

Det visade sig vara en rejäl glädjekalkyl. Men det är ju så trevligt med tåg? Och att klippa band?

När alliansen såg ut att förlora valet sommaren 2014 relanserades planerna i alla fall. Reinfeldt ville förstås framstå som en landsfaderlig samhällsbyggare.

Trots att investeringskostnaderna sedan den första kalkylen skenat från 125 Mdr till någonstans mellan 190-320 (mer precis kan man inte vara!), trots att investeringsviljan från näringslivet bara visat sig vara en femtedel av den man räknade med 2009, trots att antagandena om resandet var fel, trots att klimatnyttan inte stämmer och att forskningen säger att det största offentliga projektet i Sverige någonsin kommer att leda till en rejäl samhällsekonomisk förlust - så fortsätter projekteringen.

Löfven tog över, fast besluten att driva igenom saken. Nya stationer och anslutningsanläggningar ingår inte ens i beloppen.

Två av sträckorna, jättelika miljardinvesteringar, lyftes in i investeringen utan att några kalkyler gjort alls - på direkt order av regeringen Löfven. Nej, varför räkna - det kan ju bli ännu tydligare att det är olönsamt?

Den mentala rälsen är redan lagd. Utfallet kan bara bli ett - att bygget startar. Makten bortser från alternativa användningar (320 Mdr är trots allt en nästan sinnesutvidgande hög med pengar).

Både denna och den förra regeringen bortser från samhällsnyttan i kronor och ören. I stället startar en politisk logik, som präglas av regionalt lobbyarbete. "Tågen borde stanna i Ödeköping!" "Nej, de borde stanna i Grönköping istället!".

Sålunda har klart samhällsekonomiskt olönsamma projekt som Norrbotniabanan mellan Umeå och Luleå, Botniabanan mellan Nyland norr om Sundsvall och Umeå, Västlänken under centrala Göteborg och Citytunneln under Malmö ändå drivits igenom.

"Nu är det Norrlands tur!" "Nej, Malmös!".

Bara kalkylräntan på Norrbotniabanan skulle kunnat finansiera mer än 1000 gratisresor med flyg per dag året runt, från sex städer i Norrland till Köpenhamn eller Stockholm, under hela järnvägens livslängd! (Bara som en kostnadsjämförelse - jag inser att flyg belastar miljön).

Tunneln genom Hallandsåsen ska vi inte tala om. Eller vilken gökungeeffekt gigantiska infrastrukturprojekt har på små, lönsamma, angelägna investeringar. Kvaliteten på våra mindre vägar i framtiden är lätt att räkna ut.

Oglamorösa projekt, som att se till att minska riskerna för att de befintliga tåglinjerna drabbas av signalfel, skulle kunna finansieras med en bråkdel av detta storstadsprojekt.

Och när nu politiker till både höger och vänster tydligen har åtta försvarsbudgetar över till ett olönsamt infrastrukturprojekt - varför vågar de i så fall inte vara rejält innovativa och tänka nytt?

För en sådan summa kunde en halv miljon hushåll i Sverige få varsin elbil för 320000 kronor gratis och ändå skulle det vara 160 miljarder kronor kvar att elektrifiera landets stora vägar med!

Sedan är jag sur på att de kallar höghastighetsjärnvägarna "Sverigepaketet" också.

Som att de tre storstäderna är Sverige?