EOD, eller Explosive Ordnance Disposal, är en förmåga hos bland annat Försvarsmaktens ingenjörförband. I Afghanistan har dessa grupper haft stor betydelse när det gäller att upptäcka och desarmera IED:er (Improvised Explosive Device) som varit ett favoritvapen för talibanerna. Tyvärr innebär ominriktningen mot nationellt försvar och budgetbegränsningar att antalet grupper nu minskas kraftigt.

Sedan i våras stöttar Försvarsmakten polisen med transportförmåga i form av Blackhawkhelikoptrar. Andra resurser som kan användas är stridsbåtar och transportflygplan som Hercules. Vid mardrömsscenariot med ett terrordåd mot en Finlandsfärja blir till exempel transportförmågan avgörande för att kunna få insatsstyrkor på plats.

Försvarsmaktens specialförband i form av Särskilda Operationsgruppen (SOG) är den främsta resursen som kan användas om polisen begär hjälp vid ett terrorbrott. SOG har både särskild utrustning och utbildning för att hantera svåra uppdrag och situationer av den typ som förknippas med många terrorbrott.

Dagen efter Parisdåden reagerade den svenska regeringen med att annonsera en skärpning av terrorlagstiftningen och på torsdagen presenterade statsministern tre förslag som nu ska utredas. Det är så dags, kan tyckas. Om sanningen ska fram har Sverige upprepade gånger tryckt på snooze-knappen i samband med tidigare terrordåd i närområdet och i Europa.

2010 hade Sverige en av Europas första självmordsbombare vilket inte ledde till något andra åtgärder än att berörda myndigheter och beslutsfattare tryckte på snooze-knappen.

2011 upplevde Norge Breivik. Sedan dess har ett antal terrordåd förekommit i Europa, där de två som nuvarande regering verkligen borde ha reagerat på är dåden i Köpenhamn och Paris under början av året. Framförallt ska det understrykas att terrorhotsnivån sedan oktober 2010 varit "förhöjd" och från och med i onsdags alltså "hög". Det är fem närmast förlorade år av förberedelser och hotreducering som nu ska hämtas igen.

Regeringen skattade sig förmodligen lycklig i fredags att man redan infört gränskontroller dagarna innan attacken i Paris. Kroatisk polis har bekräftat att en av gärningsmännen tog sig in i Europa via Kroatien som flykting för några veckor sedan. Fransk polis har bekräftat att sju av terroristerna bar likadana och avancerat konstruerade bombvästar.

Tysk polis grep dagarna innan Parisdåden en man med automatkarbiner och sprängämnen i sin bil, där man misstänker att dessa var avsedda för ett annat attentat. Detta säger oss flera saker. Någonstans i Europa finns en eller flera bombmakare med goda kunskaper och goda resurser som kan serietillverka väl fungerande bombvästar. IS har sannolikt också ett fungerande nätverk i Europa för att transportera och utrusta terrorister. Tyvärr tyder det också på att Paris ingalunda var det sista av IS terrordåd i Europa.

Terrorberedskap handlar om två aspekter - förebyggande och reaktiva åtgärder. Förebyggande åtgärder är allt från att se till att vi har en väl fungerande samhällsstruktur med fungerande integration och sociala skyddsnät till att ha lagstiftning och rättsväsende som har möjligheter att upptäcka och förhindra terrordåd. När då något liknande som Paris händer i Sverige (jag skriver avsiktligt när och inte om), gäller det att ha en förberedd samhällsorganisation som kan hantera konsekvenserna. Det måste finnas rätt resurser i form av välutbildad och välutrustad polis. Det måste finnas samövade myndigheter när polisen med beslut från regeringen ska söka stöd av Försvarsmakten och dessutom enligt lag leda de militära insatserna.

Det måste också finnas en akutsjukvård som mäktar med ett masskadeutfall som det i Paris. Den som sett bilder från Paris sjukhus förra fredagen förstår vad jag menar med det sistnämnda.

Nu är vi där vi är med en terrorhotnivå som säger fyra på en femgradig skala, en överbelastad polis, ett tidigare agerande av svenska regeringar som statsministern betecknar som naivt och en politisk aktionsplan i form av tre utredningar utan slutdatum. Det är dock inget att hänga läpp för utan det finns bara en utväg i dagsläget och det är att ta sig i kragen och göra något åt saken. Snoozeknappen börjar kännas utsliten.