KOMENTAR ZA DIREKTNO

Vodeći politički analitičar Davor Gjenero analizirao je za portal Direktno što za Hrvatsku znači izbor ministrice vanjskih poslova Marije Pejčinović Burić na mjesto glavne tajnice Vijeća Europe i zašto je to stravičan poraz za Sloveniju; zbog čega je jasno da premijer Andrej Plenković i Kolinda Grabar-Kitarović ne aspiriraju ni na jednu poziciju u europskoj administraciji; je li šira rekonstrukcija Vlade poželjna u ovom trenutku te zbog čega su neutemeljene tvrde kako aktualna predsjednica odugovlači s objavom svoje kandidature.

Gjenero je napomenuo kako je izbor Pejčinović Burić svakako njezin osobni uspjeh, ali prije svega je uspjeh naše diplomatske mreže i premijera Plenkovića kao i dokaz njegova utjecaja u Europskoj pučkoj stranici (EPP).

"To što je Pejčinović Burić imala pismo potpore svih članova EPP-a u Parlamentarnoj skupštini Vijeća Europe govori o tome koji ugled HDZ pod vodstvom Plenkovića ima, a činjenica da su za nju glasovali i europski socijalisti kao druga najveća politička grupacija u Europskom parlamentu otkriva kako je Hrvatska, načinom na koji je vođena, vrlo zanimljiva dvjema najvećim 'mainstream' strankama i u Vijeću Europe i u Europskom parlamentu", objašnjava.

Na upit o stvarnim šansama premijera Plenkovića i predsjednice Grabar-Kitarović u europskim institucijama o kojima naveliko spekuliraju i hrvatski i inozemni mediji, Gjenero smatra kako bi one bile realne da postoji volja i interes za njima među spomenutim hrvatskim dužnosnicima.

Očito je da interesa nema

"Očito je da interesa Hrvatske odnosno njezinih dužnosnika u ovom mandatu koji počinje nema. To ne znači da se Plenković ili Grabar-Kitarović za pet godina neće kandidirati. No u ovom trenutku Hrvatska ne aspirira niti na jedno mjesto, a to je jasno pokazano time što je Plenković imenovan za pregovarača u ime Europske pučke stranke o diobi mjesta unutar europskih institucija", ističe naš sugovornik.

Povjerenje koje je dano hrvatskom premijeru u EPP-u pokazuje da Hrvatska možda nema interesa trenutno sudjelovati u podjeli pozicija, ali da je riječ o uglednoj i utjecajnoj državi koji ima što za reći o toj podjeli, uvjeren je Gjenero koji naglašava da je to još jedan dokaz vrlo ozbiljne međunarodne pozicije koju Hrvatska uživa.

"Bilo bi potpuno neodgovorno kada bi i Grabar-Kitarović i Plenković sada iskazali interes za neko mjesto u europskim institucijama. Pred Grabar-Kitarović je kampanja u kojoj ima izrazito dobru ishodišnu poziciju te mora osvojiti još jedan mandat i tako zaokružiti svoje predsjedništvo. Plenković mora obaviti predsjedanje Europskom unijom, izvesti svoju stranku na parlamentarne izbore i izboriti još jedan premijerski mandat. To su njihovi racionalni ciljevi za naredno razdoblje", rezimira taj politički analitičar.

Objava kandidature kao gubljenje vremena

U pogledu tvrdnji kako predsjednica odugovlači s objavom kandidature, Gjenero smatra kako to nije točno.

"Izbori su u prosincu 2019., a raspisuju se najviše tri mjeseca prije isteka mandata, stoga je suludo voditi kampanju koja traje toliko mjeseci. Drugo su izazivači, oni imaju interesa što prije ući u kampanju za razliku od predsjednice kojoj je dovoljno izložiti što je napravila u proteklih pet godina i što namjerava u nastavku mandata. Za to joj je potrebno 14 dana, a sve više od toga je gubljenje vremena", govori Gjenero koji ne misli da griješe oni koji je savjetuju da još ne objavljuje kandidaturu. Uostalom, dodaje, predsjednica je u prednosti samim tim što je na toj funkciji što joj osigurava stalnu prisutnost u medijima.

Nije vrijeme za rekonstrukciju Vlade

Za najavljenu rekonstrukciju Vlade zbog odlaska Pejčinović Burić, za koju se neki zalažu da bude šira u smislu da se osim njezine zamjene potraže neka 'osvježenja' i u drugim resorima, Gjenero nije uvjeren da su veće izmjene u ovom trenutku dobrodošle.

"Dobro je napraviti neke izmjene u hodu, ojačati neke resore, ali treba voditi računa da Hrvatska za šest mjeseci, s novom godinom preuzima predsjedanje Europskom unijom. U takvim okolnostima vi nemate puno manevarskog prostora za mijenjanje timova jer se ljudi moraju pripremiti za posao koji ih čeka. Svi se ministri moraju pripremiti za predsjedanje Unijom (Vijećem ministara vanjskih poslova predsjeda hrvatski ministar vanjskih poslova, Vijećem ministara pravosuđa hrvatski ministar pravosuđa itd.) i svima će umjesto domaćih poslova biti u fokusu usklađivanje europskih politika u svojim resorima", objašnjava naš sugovornik zašto bi promjena većeg broja ministara i dovođenje osoba koje nisu u tijeku s pripremama za predsjedanje sada bilo štetno i kontraproduktivno.

To posebice vrijedi, ističe, za resor ministarstva vanjskih poslova, zbog čega bi svakako dobra solucija bila, navodi Gjenero, a koja se i spominje u zamjeni za Pejčinović Burić, da njezino mjesto preuzme izvršna državna tajnica za Europu, Andreja Metelko Zgombić. Druga je varijanta da premijer sam preuzme vođenje vanjskih poslova do kraja mandata, a da mu Metelko Zgombić bude zamjenica s nešto širim izvršnim ovlastima. I jedna i druga opcija mu se čine vrlo suvislom.

Veliki poraz Slovenije

Hrvatska kandidatkinja Marija Pejčinović Burić nije imala široku podršku samo zapadnih država nego gotovo i svih država srednje i istočne Europe, osim naših susjeda Slovenije i Srbije. Gjenero komentira kako je izostanak srbijanske podrške potpuno irelevantan jer njihov glas nema težinu u međunarodnoj zajednici.

No glede Slovenije situacija je bitno drugačija, napominje. Naime, Vijeće Europe je institucija koja se brine o osnaženju načela vladavine prava. Stoga je slovenski cilj bio opstruirati izbor Pejčinović Burić i tako poslati poruku kako Hrvatska ne poštuje vladavinu prava zato što ne provodi arbitražnu odluku o granici između dvije zemlje.

"Izborom Pejčinović Burić, Slovenci su pretrpjeli stravičan poraz jer im je time jasno rečeno da provođenje arbitražne odluke nema veze s ocjenom o tome provodi li neka država načelo vladavine prava ili ne. Činjenica da im je ta poruka prenesena desetak dana prije saslušanja pred Velikim vijećem suda Europske unije na kojem će se raspravljati o nadležnosti tog suda za slovensku tužbu protiv Hrvatske zbog neprovođenja arbitraže o granici, dodatno je neugodna za naše susjede", zaključuje Gjenero.