TEKST

Tužba: sredstvo ušutkivanja neprofitnih medija (dio II)

U prvom dijelu teksta osvrnuli smo se na generalno loše stanje u novinarstvu i tužbe protiv novinara neprofitnih medija. Spomenuli smo slučajeve tužbi protiv portala Forum.tm, tužbu književnice Mime Simić protiv Željke Markić čelnice udruge U ime obitelji, Željke Markić i dio slučajeva koje su Markić i njezina udruga uputili neprofitnim portalima – kaznenu prijavu protiv portal Crol.hr, tužbu protiv urednice portal VoxFeminae Antonele Marušić i četiri tužbe protiv tjednika i portala Novosti.

Sudske komunikacije s inicijativom U ime obitelji nije ostao pošteđen ni neprofitni portal H-Alter, i to nekoliko dana prije nego što je referendumska inicijativa Narod odlučuje najavila početak prikupljanja potpisa. Tužba protiv H-Altera bila je jedna od sedam tužbi koje je inicijativa pokrenula od 11. do 19.4.2018. protiv medija koji su kritički pisali o aktivnostima Željke Markić.

U slučaju H-Altera tužba je upućena naknadniku portala, Udruzi za nezavisnu medijsku kulturu, zbog rečenice “U ime obitelji koja je, iako milozvučna, nenasilna imena, sama pokrenula jedan od najvećih poteza strukturnog nasilja u Hrvatskoj” iz članka Nasilje – svuda oko nas. Udruga U ime obitelji bila je tužitelj koji pati od “povrede prava osobnosti koje se očituju u povredi imena, časti, ugleda i dostojanstva tužitelja, te posljedično duševnim bolovima, nesanicom, osjećajem nelagode i preispitivanjem vlastite vrijednosti izazvanim takvim povredama prava osobnosti”. U tužbenom zahtjevu ističe se, između ostalog, “da bi iznos od 40 tisuća kuna bio ekvivalentan pretrpljenoj neimovinskoj šteti”.

Osim ove, H-Alter se u zadnje dvije godine suočio s još jednom tužbom – spisateljica i bivša pripadnica HV-a Tanja Belobrajdić tužila je portal 2017. zbog teksta Demiana Vokšija Zločin i nagrada Tanje Belobrajdić. I Belobrajdić je potraživala 40 tisuća kuna za duševne boli.

“Krajem 2019. godine Tanja Belobrajdić dobila je pravomoćnu presudu kojom nam se naložilo da u roku od 15 dana platimo 30 tisuća kuna kao naknadu za duševne boli, k tome još 6.328 kuna za sudske troškove. Zahvaljujući velikoj podrški čitatelja_ica kroz crowdfunding kampanju, taj smo iznos prikupili i platili kaznu. U ožujku nas čeka novo ročište s udrugom U ime obitelji, taj spor još uvijek traje. Nadamo se pozitivnoj presudi, jer su ovakvi tipovi tužbi užasno iscrpljujući za neprofitne medije i doslovno mogu dovesti do gašenja medija koji postoje više od desetljeća (u H-Alterovom slučaju 15 godina). Na to iscrpljivanje, naravno, računaju oni koji tuže (neprofitne) medije, zato to i rade”, komentira slučajeve tužbi novinarka H-Altera Ivana Perić.

Prema pisanju H-Altera, “Tanja Belobrajdić, danas književnica i nekadašnja pripadnica 72. Vojne bojne, također je podnijela tužbu protiv Srpskog narodnog vijeća, nakladnika Novosti, od kojih potražuje 50 tisuća kuna zbog teksta Viktora Ivančića, te N1 televizije od kojih potražuje 40 tisuća kuna zbog teksta Borisa Dežulovića.” Šibenski portal TRIS izgubio je spor protiv sutkinje Vrhovnog suda, zbog objavljenog njezinog ‘portreta’ u rubrici Portret tjedna. Ovrhom je s portala skinuto 37 tisuća kuna, a TRIS je morao odustati od rubrike. Zbog istog teksta sutkinja je tužila autoricu i glavnu urednicu portala Davorku Blažević.

“Tužila me u kaznenom postupku i dobila spor, u kojem sam morala platiti sudske troškove i kaznu (uplatom u državni proračun), sve skupa oko 11 tisuća kuna. Ali, problem je nastao tek nakon toga kada me privatnom tužbom tužila i u građanskoj parnici i od mene, na račun ‘duševnih boli’, potražuje 150 tisuća kuna! Ne tuži me čak za klevetu, nego za uvredu, što bi morao biti manji krimen, ali traži maksimalno! U prvostupanjskom postupku presuđena je odšteta u iznosu od 70 tisuća kuna, ali se žalila i ona i ja. Županijski sud je postupak vratio na početak i sada ćemo vidjeti (rasprava je 20. ožujka) što će biti dalje”, objašnjava Davorka Blažević.

Sveučilište u Zagrebu tužilo je i Mrežu antifašistkinja Zagreba. Tužba je upućena krajem 2017. preko privatnog odvjetničkog ureda Mihočević&Bajs, zbog načina na koji je objavljen demantij na tekst Propadanje rektorova protektorata Anje Grgurinović, odnosno zbog naslova Pišem ti pismo, od rektora Borasa, s ljubavlju, MAZ-u. Tužbeni zahtjev najprije je postavljen na 10.001 kn, a razlog tome jest što su odvjetnički troškovi veći ako je vrijednost spora između 10.000 i 100.000 kn. Vrijednost je zaslugom odvjetnice MAZ-a naknadno smanjena ispod 10.000 kn. Sudski proces još uvijek traje. Osim MAZ-a, Sveučilište je tužilo još desetak medija i – jednog studenta, no ta je tužba povučena pod pritiskom javnosti.

Apsurdan je i slučaj tužbe sindikata protiv portala koji se bavi uvjetima rada i radničkim problemima. Sindikat PPDIV i trojica njegovih čelnika – predsjednik, regionalni povjerenik i povjerenik za tvrtku Koka iz Varaždina – uputili su u studenom 2018. čak četiri tužbe nakladniku Radničkog portala, udruzi Hrvatski centar za radničku solidarnost, na kojemu autori već tri godine volonterski pišu o uvjetima rada u Hrvatskoj, zbog čega nisu mogli priuštiti odvjetnika te su se na sudu branili sami. Povod tužbama za povredu časti, ugleda i dostojanstva je tekst o izrabljivanju radnika u Koki. U tužbi i tokom svjedočenja predstavnici sindikata tvrdili su da su patili od “nesanice, nervoze zbog objave članka”, “velikih neugodnosti”, “negativnih upita od strane članova svoje obitelji, kao što su djeca, supruga, majka” i “drhtanja kad se sjete članka”. Iako tokom sudskog procesa ni na koji način nisu svoje duševne boli dokazali, niti je bilo vještačenja, sudac zagrebačkog Općinskog građanskog suda presudio je u korist sindikata i time dodijelio PPDIV-u 43.450 kn (plus kamate). Tužba je trenutno na višoj instanci, Županijskom sudu u Zagrebu.

Osim s tužbama, novinari neprofitnih medija suočavaju se i sa raznim oblicima zastrašivanja, pismima odvjetnika s prijetnjama tužbama koje se nisu ostvarile, komentarima na koje su već navikli kod objava npr. o LGBT pravima, poput “sotonine sluge” i sličnih. Iz uredništva portala Crol rekli su nam da su se prozivanja i optužbe za povlaštenost putem glasila inicijative U ime obitelji redovno nastavila i nakon što je kaznena prijava odbačena, no smanjila su se s vremenom. Ipak, njihove optužbe protiv Crola i suradnice Voxa Mime Simić i dan-danas stoje na Wikipediji.

Novinarka H-Altera Ivana Perić rekla je da njima “slučajevi zastrašivanja obično dolaze u pogledu neugodnih komentara na društvenim mrežama ili preko službenog redakcijskog mejla. Te poruke uglavnom plešu na rubu između ‘standardnih’ uvreda i govora mržnje, a često i prijeđu preko tog ruba. Obično se to odnosi na tekstove vezano za zlostavljanje migranata i nasilje hrvatske policije, o čemu H-Alter često izvještava.”

I portal TRIS suočava se s pritiscima: “U ovih šest i pol godina bilo je kojekakvih pritisaka na naš portal, ali to je nešto s čim računamo, pa nije nepodnošljivo sve dok ne stigne tužba. Jer, jasno nam je da je njezin pravi cilj da nas se trajno ušutka i da nestanemo s medijske scene. Uostalom, to je već prokušani način gušenja medijskih sloboda u ovoj zemlji”, smatra urednica TRIS-a Davorka Blažević. Neki portali ne žele javno pisati o slučajevima zastrašivanja koje su doživjeli, što je također indikativno za detektiranje stanja na sceni.

Na temelju pregleda situacije možemo zaključiti nekoliko stvari – sektor neprofitnih medija nije pošteđen tužbi, a ovisno o tome koliko su ‘škakljive’ teme o kojima neki medij piše, mogu se naći i na udaru nekoliko tužbi. U tužbenim zahtjevima ponavljaju se fraze o duševnim bolima, nesanici, neugodnim upitima rodbine i susjeda, povredi ugleda i dostojanstva, za čiju je nadoknadu potrebna ‘pravična naknada’ u iznosima u kojima je i samo jedna tužba dovoljna za uništenje medija. Osim financijskog iscrpljivanja kroz troškove odvjetnika i suda, na temelju dosadašnjeg iskustva možemo zaključiti da je cilj tužbi izložiti medij napadima i pritiscima kako bi poslužio kao primjer što oni u čijim je rukama ekonomska moć mogu, a to za posljedicu ima cenzuru i autocenzuru. O stresu i psihičkim posjedicama koje sudski procesi ostavljaju novinarima, urednicima i svima koji su prisiljeni sudjelovati u procesu se i ne govori.

No, sve navedeno govori da je situacija alarmantna i da je samo pitanje vremena kad će se još neki portal naći pod napadom. Zbog toga je važno raditi na mreži solidarnosti i zajednički vršiti pritisak na sudove kako bi se smanjila mogućnost zloupotrebe tužbi za zaštitu časti i ugleda, a uz to pokrenuti neke konkretne korake, poput svojevrsnog fonda koji bi zaštitio novinare od dužničkog ropstva u slučaju da budu nepravedno osuđeni.

Aca Vragolović

Tekst je financiran sredstvima Fonda za poticanje pluralizma i raznovrsnosti elektroničkih medija Agencije za elektroničke medije za 2020. godinu.