“Utvrđena razlika u ritmu pisanja, strukturi poteza, a naročito respektirajući okolnosti što sporni potpisi ne sadrže prirodnu i izrazitu varijabilnost rukopisa/potpisa Tomislava Sauche unutar duljeg razdoblja, imala bi isključujuću dokaznu vrijednost. Naime, svi oblici potpisa, kakve prirodno i spontano koristi Tomislav Saucha, unutar tako dugog razdoblja i tako velikoga broja spornih dokumenata moraju se pojaviti u svim svojim varijacijama, što u ovome predmetu nije slučaj.”

Shizofrena situacija

Navodi se ovo u nalazu i mišljenju stalnoga sudskoga vještaka za grafologiju Marijana Krajne, koji je po nalogu obrane Tomislava Sauche napravio vještačenje potpisa na istih onih 127 putnih naloga za koje su MUP-ovi vještaci iz Centra za kriminalistička vještačenja “Ivan Vučetić” rekli da se nedvojbeno ili vrlo vjerojatno na njima nalazi Sauchin potpis. Dok su MUP-ovi vještaci naveli kako je skriptor gotovo svih spornih parafnih potpisa “vrlo vjerojatno - gotovo sigurno” Saucha, Krajina je nakon 20-dnevnoga vještačenja zaključio dijametralno suprotno, kako Saucha “vrlo vjerojatno - gotovo sigurno nije” skriptor navedenih potpisa.

Tu treba reći kako, pogotovo u ovako ranoj fazi postupka, nije moguće bilo kojoj od ove dvije strane dati za pravo, no svakako se može primijetiti da je situacija naočigled malo shizofrena. Dok MUP-ovi vještaci tvrde kako je većina potpisa na 127 naloga Sauchina, Krajna tvrdi kako gotovo nijedan od 127 potpisa na nalozima nije Sauchin. Valja pojasniti da se brojke u nekoliko potpisa razlikuju zbog toga što nekih desetak potpisa u oba slučaja nije bilo pogodno za vještačenje, te je MUP osim 127 naloga vještačio i račune, što Krajna nije radio. Također, Krajna je mogao vještačiti samo kopije spornih naloga jer su originali u USKOK-u. Obrana je, navodno, već u nekoliko navrata zatražila da se njihovu vještaku omogući pristup i vještačenje originalnih dokumenata, no za sada se to još nije dogodilo. Međutim, sve to ne mijenja zaključak da su nalazi vještaka tužiteljstva i obrane potpuno suprotstavljeni, i to u više od stotinu slučajeva.

Ključni dokaz

Kako je ovakvo nešto moguće, za sada je neobjašnjivo, no dodatnu ozbiljnost čitavoj priči daje i činjenica da je u svijetu grafologa u nas Marijan Krajna poznato ime, dakle riječ je o vještaku s prilično ozbiljnom reputacijom. Druga stvar koja je jako važna jest da je za razliku od poligrafskoga testiranja, koje je Saucha sam zatražio i prošao kod privatnoga vještaka, nalaz grafologa dokaz prema Zakonu o kaznenome postupku. Dakle, mišljenje grafologa trebalo bi biti jedna od stvari na osnovi koje će sud jednoga dana donijeti odluku o nečijoj krivnji ili nevinosti.

Kako je, pak, moguće da je drugi vještak sada napravio nalaz koji se toliko razlikuje u toliko bitnih dijelova od prijašnjega? Podsjećamo, taj prvi nalaz MUP-ovih vještaka, koji su izradili u roku od 16 sati, bio je zapravo ključni argument na kojemu je USKOK temeljio svoje optužbe da je upravo bivši predstojnik kabineta premijera Zorana Milanovića od studenoga 2013. do siječnja 2016. na putnim nalozima “maznuo” 550.000 kuna. Osnovne razlike između ta dva vještačenja moguće je sažeti u nekoliko kategorija. Najprije, riječ je o tome da je MUP sporne naloge “samo” uspoređivao s rukopisom koji je Saucha davao na ispitivanju u USKOK-u. Krajna je, pak, kao nesporne Sauchine rukopise uzeo niz dokumenata iz razdoblja od 2012. do 2017. Riječ je, među ostalim, o raznim Vladinim odlukama, protokolima i slično. Krajna je zatim uspoređujući potpise zaključio kako kod Sauche postoji velika varijabilnost rukopisa - dakle njegovi potpisi nisu bili jednaki 2012., 2013., 2014. itd.

Sporan i ritam

Za razliku od spornih potpisa na nalozima koji su bili uvijek identični. “Razlike su brojne, ali se u prvome redu odnose na izrazitu varijabilnost nespornih potpisa u odnosu na sporne. Nesporni potpisi Tomislava Sauche, nastali između 2013. i 2016. godine, pokazuju izrazitu, ali i prirodnu varijabilnost, kako u formi, tako i u oblicima potpisa, za razliku od spornih koji su - neprirodno ujednačeni”, naveo je vještak u nalazu, dodatno pojašnjavajući kako smatra da je “za sada nepoznati skriptor spornih potpisa imitirao samo jedan grafički oblik nespornih potpisa i ponavljao ga, uz jednu podvarijaciju, mnogo puta godinama”. Krajna je također zaključio kako razlike u rukopisima postoje i kod ritma pisanja, odnosno da nesporni Sauchini potpisi sadrže spontani ritam pisanja i nemaju voljne kontrole, te u načinu oblikovanja - strukturi poteza slova T i slova S.