Kakva je metoda kojom se služite kod ovakvih operacija?

PROF. ANTIČEVIĆ: Do sada smo učinili više od 20 sličnih zahvata na natkoljenici i potkoljenici, kada smo vadili solidne intramedularne čavle, ugrađene u Rusiji ili drugim državama, i korigirali deformacije dugih kostiju donjih ekstremiteta te učvrstili ispravljene kosti sa samoprodužavajućim ili teleskopskim čavlom. U bolnici Sv. Katarina ugrađuje se teleskopski čavao treće generacije po Fassier-Duvalu, koji je trenutačno najsuvremenije sredstvo učvršćivanja i zaštite lako lomljivih kostiju u svijetu.

Kakvi su bili rezultati dosadašnjih zahvata?

PROF. ANTIČEVIĆ: Iako je vrijeme praćenja naših bolesnika razmjerno kratko, do sada su rezultati sjajni, što protvrđuju reakcije liječnika iz Rusije i zadovoljnih roditelja naših bolesnika. Za dugoročnije rezultate valja pričekati duže vrijeme praćenja.

Riječ je o vrlo zahtjevnoj operaciji, što je čini tako složenom?

PROF. ANTIČEVIĆ: U bolesnice Ljubov cijeli postupak bio je zahtjevan, jer se radilo o operaciji na kosti koja je patološki promijenjena, odnosno lako lomljiva. U svih bolesnika s osteogenesis imperfecta kost nema normalnu elastičnost i lako puca. Osim toga, njihove duge kosti nemaju normalnu anatomiju, deformirane su izvana i iznutra. Kod velikih iskrivljenja dugih kostiju za više od 60 stupnjeva, mišići i tetive su toliko skraćeni na strani udubljenja deformirane kosti, da ih valja produžiti. Da bi sve prošlo bez problema, važna je priprema cijelog operacijskog tima i prijeoperacijsko planiranje u tri dimenzije. U našoj bolnici raspolažemo najsuvremenijim uređajima radiološkog prikazivanja kosti. Vrlo je važan i položaj bolesnika pri operaciji, a operater je odgovoran za namještanje bolesnika u optimalan položaj. Zahtjevna je i anesteziološka priprema i cijeli postupak anestezije. Tijekom same operacije vađenja ranije ugrađenog implantata te korekcije deformirane potkoljenice i učvršćivanja teleskopskim čavlom, valja učiniti između 400 i 500 različitih manjih radnji. Kirurški dio zahvata može se u osnovi podijeliti na tri dijela: prvo je vađenje implantata, drugo priprema kosti za novi, duži i ponekad širi teleskopski implantat, i treće, uvođenje teleskopskog čavla koji se sastoji od dva dijela, te fiksacija tih dijelova na donjem i gornjem kraju kosti. Operater i cijeli tim mora biti strpljiv, pažljiv i koncentriran tijekom cijelog postupka. Nogometnim rječnikom, »utakmica traje 90 minuta«. Kod ovih operacija ne smije biti gubitka koncentracije u zadnjim minutama.

Najavili ste nove mogućnosti u liječenju pacijenata. O čemu se radi?

Specijalna bolnica za ortopediju, kirurgiju, internu medicinu, neurologiju, fizikalnu medicinu i rehabilitaciju Sv. Katarina europski je centar izvrsnosti s vrhunskim medicinskim kadrom i najmodernijom dijagnostikom. Jedina je europska bolnica akreditirana američkom Global Healthcare akreditacijom, što je potvrda kvalitete i sigurnosti pacijenata po najvišim međunarodnim standardima. Iskusni liječnici ovdje primjenjuju najnovije tehnologije i postupke liječenja, osobito usmjerenih na bolesti koštano-mišićnog sustava, u suradnji s vodećim europskim i američkim ustanovama i stručnjacima. U Sv. Katarini pohvalit će se da, po uzoru na poznatu američku Mayo kliniku, prakticiraju novi koncept liječenja u regiji, zasnovan na multidisciplinarnim pristupu, gdje se sve, od dijagnostike do rehabilitacije, radi na jednom mjestu. Osim toga, uvode koncept personalizirane medicine u kliničku praksu, te ju je Ministarstvo znanosti, obrazovanja i sporta 2015. godine proglasio znanstvenim centrom izvrsnosti za »personaliziranu brigu o zdravlju«.

DR. JELEČ: Prof. Dragan Primorac, čiji je tim u SAD-u ranih devedesetih godina otkrio mehanizam nastanka jednog od oblika osteogenesis imperfecta, pokazao je različite molekularne mehanizme nastanka ove bolesti, što u konačnici determinira i kliničku sliku. U 90 posto svih slučajeva do ove bolesti dovode mutacije na kolagenu tipa I, no odnedavno se zna da uz mutacije gena za kolagen tipa I postoje i neki drugi geni koji mogu biti odgovorni za nastanak osteogenesis imperfecta. Prof. Primorac se posebno fokusirao na stremljenja genetičara koji žele u što ranijoj fazi života oboljelog djeteta, dok je još u maternici, korigirati mutaciju. Zapravo, to je jedini način da se korigira mutacija u svakoj stanici i da ne dovede do ove teške bolesti. Za sada ovaj postupak ostaje još uvijek predmet akademskih rasprava i sigurno će proći još vremena prije nego se uvede u kliničku praksu. Ipak, moram istaknuti da je do sada bilo dosta pokušaja kako bi se korigirale mutacije koje dovode do ove bolesti. Neki od tih pokušaja su bili i uspješni, ali samo na razini stanične kulture i to u laboratorijskim uvjetima, no na žalost nikad na pacijentu.

U Sv. Katarini postigli ste mnogo u liječenju matičnim stanicama. Hoće li se i one koristiti u liječenju ovakvih genetskih bolesti?

DR. JELEČ: Rezultati koje smo postigli liječeći pacijente koji imaju osteoartritis ili oštećenje zglobne hrskavice, koristeći aplikaciju tzv. stromalne vaskularne frakcije izdvojene iz masnog tkiva, a koja sadrži i pericite i mezenhimalne matične stanice, uistinu su jako dobri. O tome najbolje svjedoče sami pacijenti. Na žalost, kod osteogenesis imperfecta ne radi se o izoliranom oštećenju hrskavičnog tkiva pojedinih zglobova što dovodi do osteoartritisa, već se radi o sustavnoj bolesti koštanog tkiva, što pretpostavlja i drugačiji oblik liječenja.