Silvana Uzinić



Premijerova supruga vidila da ima sve više pretile djece pa nabavila neke rekvizite za tjelesni odgoj po školama koje nemaju dvoranu. Malo čunjeva, obruča, marama... A zna li gospođa kakva je situacija po školama? Zna li ona da neke imaju dvoranu, ali ih iznajmljuju, pa su satovi tjelesnog u nebulozne ure. Zna li, k tome, kakvih umiljatih nastavnika TKZ-a ima?Najbolje mi je kad čujem da je tjelesni u suprotnoj smjeni i to u sedam ujutro. Profesor, koji od učenika traži da se dignu prije šest da bi poslije toga otrčali nekoliko kilometara, jako im je mio i drag. Sigurno će nakon toga zavolit sport i rekreaciju, a tjelovježba će im postat cjeloživotna navika. Ma dajte, molim vas.Takvi su prezreli ukidanje vojnog roka pa sad učenike postrojavaju kao ročnike. Najmanji kamenčić u potplatu tenisice može ih koštati neopravdanog sata, možda i jedinice. Ima takvih, ohohooo i to koliko. Traže strogi dress code, “ne može plave hlačice ako sam rekao crne” i takva maltretiranja. Kazneni sklekovi su im specijalnost.Vidio te da nogom nabijaš rukometnu loptu, ajme. Odmah padaš ničice i radiš pedeset sklekova! Ne možeš izvest jednonožni i sunožni uzmah ili premah zgrčni jednonožni iz upora prednjeg? Ko te ..be, jedan! Ne možeš se popet uz konop, isto tako... Zbroj ocjena plus izostanci daju ti trojku, ali zbog odnosa prema predmetu zaključujem ti dva!Bravo za takve koji s ocjenama kažnjavaju nespretne, baš odgojna mjera iz odgojnog predmeta. Neka se taj mangup kojeg si naumio preodgojit iduće godine skoči iz mista dva metra i neće ti taj majmum ubuduće visit na karikama kao australski ljenivac! Slažem se s tobom, profesore, udri po takvima svom snagom. Ponizi ga, baci ga na popravni!Zamisli, njemu nije do sporta. Pa kakav je to čovjek, pitaš se. A i one guske što ti dođu nalakiranih noktiju, imaju mjesečnicu dvaput mjesečno, kikoću se na klupi, ajme šta te nerviraju. Natjerat ćeš te šmizle da ti skaču sve u šesnaest na idućem satu. Osvetit ćeš se, naročito onoj smotanoj debeloj. Briga te što ima sve petice iz ostalih predmeta, pa nije tvoj predmet slobodna aktivnost. E, baš joj nećeš poklonit ocjenu, ma niti četvorku. Pa nek se, guzla, malo pokrene! Vidi ih kakvi su, prezireš ih, sjede pred kompjuterom, sjede po kafićima, prčkaju po smartphonima, puše...Šta rade ti njihovi roditelji? Samo neka ti dođu plakat zbog ocjene, čekaš ih na megdan. A onda si ti car, da, glavni u školi, onda ćeš im ti zapivat... Ako neće trčat i skakat milom, onda će silom! Tvojom silom, ti si silan, ti si sila... Kud ide ovaj svijet bez koluta naprijed?Pa čovječe, bilo je uvijek onih kojima je odlazak u dvoranu bio tlaka, koji nisu pola vježbi mogli izvest. E pa šta? Zar je to toliko važno? Sjećam ih se masu koji nisu mogli preskočit kozlić, jedna se umalo polomila i nikad više nije pokušavala. Ženska nije mogla napravit ni stoj na rukama.I zamislite, razvila se u normalnu zdravu osobu, postala doktor znanosti i eno je, ide na jogu. Ima ljudi što ne znaju plivat ni vozit biciklu, ali postali su književnici, slikari... A likovi iz tjelesnog podmetali su im noge, rušili prosjek ocjena. Možda zato što im se samima “blistava” sportska karijera svela na život s kilavcima iz klupa jer onomad im je falila desetinka za zlato na olimpijadi. Ma daaajte, molim vas.