Mængden af fuldstændig intetsigende udtalelser fra de danske forsvarsordførere om Danmarks kommende indkøb af nye kampfly er overvældende: »Jeg udelukker ikke nogen af de fire kandidater.« »Nu må vi lade processen gå sin gang.« »Det er vigtigt, at købet er fremtidssikret. Vi skal jo bruge de nye fly i 30-40 år.« »Det er vigtigt, at flyene kan operere sammen med andre NATO-fly, men det kan alle fire kandidater jo.« »Du får mig ikke til at sige, hvilke hensyn der er vigtigst, eller hvilket fly jeg foretrækker.«

Med undtagelse af Enhedslisten har ingen af partier nogen holdning til en af Danmarkshistoriens største offentlige investeringer. Og det selv om købsprocessen er gået ind i sin slutfase. Senest 1. juli næste år skal Danmark beslutte, hvilken af fire mulige kampfly der skal afløse de nuværende, aldrende F-16 fly, som forsvaret har haft siden midten af 1970’erne. Tredive milliarder kroner ventes de nye kampfly at koste skatteyderne, hvilket svarer til halvanden Storebæltsbro.

Tavshedsløfte

Trods den enorme udgift er der stort set ingen politisk eller offentlig debat om den for danske forhold enorme investering. Og det er der en god forklaring på, hvis man spørger eksperterne: »I øjeblikket er der indgået en aftale mellem forligspartierne om ikke at diskutere kampflykøbet,« siger lektor i statskundskab Jens Ringsmose fra Center for War Studies ved Syddansk Universitet. »Det fremgik tydeligt under folkemødet på Bornholm, at de har indgået en borgfred på det her område. Debatten var fuldstændig uden substans.«

Joint Strike Fighter, også kendt som F-35 Lightning II, er USA’s store fremtidssatsning på kampflyområdet. Flyet produceres i tre udgaver af Lockheed Martin-fabrikkerne og er stadig under udvikling. Danmark er interesseret i version A, standardmodellen. Ni lande er partnere i projektet heriblandt Danmark, der har afsat 2,8 mia. kr. til formålet. Alle andre partnerlande har valgt at købe flyet. Flyet anvendes af den amerikanske flåde og er solgt til NATO-landene Norge, Holland, Storbritannien, Polen samt Israel og Japan. Også Canada og Singapore ventes at købe JSF. JSF er en fremtidssikret platform og USA’s førstevalg. Flyet giver Danmark mulighed for at være med til alle typer NATO-opgaver. Et køb styrker Danmarks nære alliance med USA.

Jens Ringsmose sammenligner de danske politikeres manglende lyst til at debattere kampflykøbet med den tilsvarende proces i Norge, som i 2008 besluttede at købe 52 Joint Strike Fighter (JSF) kampfly fra Lockheed Martin til en samlet pris af 58,5 milliarder danske kroner.

»Den norske regerings strategi var at undgå debatten om Norges tætte alliance med USA. I Norge sagde regeringen, at der var tre faktorer, som afgjorde valget; pris, kvalitet og job. De danske politikere bruger præcis samme strategi,« siger han.

Den politiske enighed mellem rød og blå blok gør det desuden svært for medierne at få gang i debatten om det danske kampflykøb. Kun Enhedslisten er imod købet.

»Regeringen og de andre forsvarspartier forsøger at undgå debatten om kampfly, fordi de ikke kan forklare danskerne, hvorfor vi skal bruge 30 milliarder kroner på at købe kampfly,« siger partiets forsvarsordfører, Nikolaj Villumsen, der mener, at pengene i stedet burde bruges på grøn omstilling.

Super Hornet, også kendt som F-18, version F, er en ny version af et velkendt kampfly. Det produceres af den amerikanske flyfabrik Boeing i konsortium med General Electric, Northrop Grumman og Raytheon. F-18 er velafprøvet i krig, men produktionen stopper i 2018, hvis der ikke indgås nye ordrer. Både den gamle model F-18 og den nye F-18 Super Hornet anvendes af den amerikanske flåde og det amerikanske marinekorps, Nato-landet Finland samt traditionelt allierede lande som Australien og Canada. Super Hornet er et velafprøvet fly, som vores allierede, herunder USA, forsat vil bruge mange år frem. Det er en hyldevare med relativ fast pris. Flyet giver Danmark mulighed for at være med til de fleste typer NATO-opgaver. Et køb styrker Danmarks alliance med USA.

»Danmark er et lille land, som overhovedet ikke har brug for kampfly,« siger han.

Trods den enorme investering regner både Ringsmose og andre eksperter med, at politikernes manglende lyst til at diskutere sagen vil vare helt frem, til købet er på plads, hvilket følge Forsvarsministeriets tidsplan skal ske inden 1. juli 2015.

»Der er både konkurrencemæssige grunde til at holde processen hemmelig, men der er også en politisk forhandling, der skal falde på plads,« siger fungerende leder af Center for Militære Studier, seniorforsker Kristian Søby Kristensen fra Københavns Universitet.

»Og så er der tradition for hemmelighedskræmmeri, når det handler om forsvarsområdet.«

Et politisk valg

Eksperterne understreger desuden, at et kampflykøb er meget mere end blot et flykøb.

»Selvfølgelig betyder kvalitet, pris, flyets evne til at samarbejde med andre NATO-fly og antallet af job, som Danmark kan få, noget, men det er også alliancepolitik,« siger Jens Ringsmose. »Når man investerer i kampfly, investerer man også i en politisk alliance.«

Eurofighter Typhoon bliver produceret i en opdateret udgave af Cassidian i samarbejde med en række franske, tyske og britiske fabrikker. Produktionen stopper i 2018, hvis der ikke indgås nye ordrer. Flyet bliver anvendt af blandt andre Tyskland, England, Spanien og Østrig. Eurofighter var bl.a. med i Libyen-krigen. Eurofighter Typhoon er en velkendt hyldevare, der er et europæisk alternativ, som giver Danmark mulighed for at være med til de fleste typer NATO-opgaver. Et køb styrker Danmarks alliance med andre lande i EU.

Det er professor Trevor Taylor fra den britiske tænketank Royal United Services Institute for Defense- and Security Studies, enig i.

»Det er et meget politisk og strategisk valg at købe kampfly, og mit bud er, at det netop bliver de politiske hensyn, der kommer til at afgøre, hvilket fly Danmark vælger,« siger Taylor, der blandt andet har forsket i sammenhængen mellem politik og forsvarsindkøb. Han mener derfor, at pilen i høj grad peger i retning af et amerikansk fly, dvs. enten det nyproducerede F-35 Joint Strike Fighter, som USA selv satser kraftigt på, eller det mere velkendte og væsentligt billigere F-18 Super Hornet, der også indgår i det amerikanske forsvar.

Kristian Søby Kristensen bekræfter, at flykøbet har en egen stærk politisk dimension.

Gripen er et mindre kampfly, som produceres af de svenske Saab-fabrikker. En ny udgave er under udvikling og har navnet JAS 39 Gripen Next Generation. Gripen anvendes af det svenske forsvar, Sydafrika, Brasilien, Nato-landene Ungarn, Tjekkiet og Thailand samt til træning i Storbritannien. Flyet har bl.a. været anvendt under Libyen-krigen. Gripen er relativt billig i drift og giver Danmark mulighed for at løse en del NATO-opgaver. Et køb styrker Danmarks alliance med de nordiske lande.

»Der er ingen tvivl om, at allianceforholdet spiller en væsentlig rolle for valget,« siger han.

Afgjort på forhånd?

Da Danmark for første gang åbnede kampflykonkurrencen, valgte producenterne af det fælleseuropæiske kampfly Eurofighter Typhoon at trække sig midt i forløbet. De mente, at konkurrencen var unfair og valget allerede truffet på forhånd. Det var især Danmarks rolle som mangeårig partner i udviklingen af Joint Strike Fighter-flyet og det faktum, at JSF-producenten Lockheed Martin som den eneste kandidat ikke havde pligt til at købe militært udstyr i Danmark for samme beløb, som flyene kostede.

Sådan er det stadig, men alligevel mener kampagnemedarbejderne fra både Cassidian, Boeing og Saab, at der denne gang er tale om en fair konkurrence.

»Det var en rent forretningsmæssig beslutning, da vi i 2007 trak os fra den første udbudsrunde. Men nu er vi tilbage og har fuld tillid til, at der er tale om en fair og retfærdig proces,« siger tidligere testflyvningsingeniør Lars Jørgensen på vegne af Eurofighter-konsortiet i Danmark.

Samme melding kommer fra Boeings internationale salgschef Rick McCrary: »Det er en meget fair og åben konkurrence, hvor både politikere og projektkontoret (Kampflykontoret i Forsvarsministeriet, red.) har været rundt og se både flyene og produktionsfaciliteterne,« siger han.

Også svenske Saab, der tilbyder det mindre og billigere kampfly Gripen, er tilfreds.

»Forsvarsminister Nicolai Wammen (S) har sagt, at det er en fair proces, og det indtryk har vi også. Det er desuden en meget grundig udvælgelsesproces, der foregår,« siger kampagneleder Robert Björk-lund, der er ansvarlig for Gripens salgsfremstød i Danmark.

Han henviser bl.a. til det store bindende tilbudsmateriale, de fire kandidater skal aflevere til Kampflykontoret den 21. juli. Her skal kandidaterne svare på mere end 1.000 detaljerede spørgsmål om flyenes kapacitet, pris, evne til at samarbejde med andre NATO-fly og aflevere en liste over de ordrer, som dansk forsvarsindustri kan forvente at få, hvis valget falder på netop deres fly.

Pilen peger på JSF

Alligevel mener de militære eksperter, at valget stort set er afgjort på forhånd, især på grund af det brede politiske ønske om at fortsætte Danmarks tætte alliance med USA. Det er en kurs, som entydigt støttes af både regeringen og de borgerlige partier.

»Ingen danske politikere kan være i tvivl om, at USA helst vil sælge JSF-flyet til Danmark,« siger Jens Ringsmose fra Syddansk Universitet.

Også Kristian Søby Kristensen mener, at meget taler for, at det ender med JSF, selv om de nyudviklede fly er langt det dyreste af de fire kandidater.

»Der er flere ting, som tyder på, at JSF ligger lunt i svinget. Risikoen ved at vælge et fly under udvikling er mindre nu end sidste gang, prisen er kommet væsentligt ned, og det samme er risikoen for, at USA pludselig vælger at stoppe programmet,« siger han. »Desuden kan man argumentere for, at JSF er et mere moderne fly, der holder længere.«

Især det sidste forhold, mener Jens Ringsmose, er vigtigt.

»JSF er det eneste af de fire fly, som vil blive opgraderet til en rimelig pris. USA køber selv 2.400 og de har ikke råd til, at flyene sakker teknologisk bagud. Udgifterne til opgraderinger deles mellem antallet af flystel, der skal omfattes, og derfor vil det være langt billigere for Danmark at opgradere et JSF end et Gripen, der kun produceres i nogle få hundrede eksemplarer,« siger han.

Også den britiske militærforsker Trevor Taylor mener, valget er indlysende: »Der er helt givet et stort pres på Danmark for at få jer med på budskabet om, at JSF er en succes. Også selv om det endnu ikke er klart, om det virkelig er tilfældet.«

»Hvis Danmark vælger JSF, så gør Belgien det også om et øjeblik. USA er meget opsat på at stoppe frafaldet af kunder. På grund af forsinkelser og høje priser har flere af partnerlandene købt færre fly end beregnet. Den udvikling vil USA gerne vende, og det kan et salg til Danmark bidrage til.«

De tre eksperter peger desuden på, at Danmark er det eneste af de ni partnerlande bag udviklingen af JSF, som endnu ikke har valgt at købe flyet.