Ca fiecare român interesat de evenimentele din acestă perioadă, mi-am petrecut zilele de după 10 august citind statusuri, știri, comunicate, căutând informații despre ultrași sau despre ce efecte pot avea gazele dacă sunt inhalate în plin. Așa că nu am putut să nu văd comunicatul Bisericii Ortodoxe Române, un comunicat care îndeamnă la „pace, dialog și co-responsabilitate social”.

Nu fac parte din grupul celor care sunt împotriva credinței. Cred în Dumnezeu, îmi face bine să mă rog în momentele grele și îmi place să cred că e o forță undeva, acolo sus, care ne mai ajută din când în când să ne punem pe picioare. Dar uneori credința și religia par două lumi diferite. Prima aparține oamenilor buni, care se gândesc la cei de lângă ei indiferent de contextul din care provin, indiferent de orientarea sexuală sau de felul în care aleg să se roage ori să fie mai aproape de Dumnezeu.

A doua lume aparține habotnicilor, enoriașilor care fac scut și nu te primesc în biserică pentru că tu, femeie, nu ai batic pe cap și murdărești sfânta biserică (am încheiat citatul, e experiență personală), a capetelor bisericești care au reușit să schimbe bunăvoința pe fanatism și credința pe încă 1 milion de lei de la bugetul de stat.

Cele trei concepte pe care BOR le-a folosit în comunicatul oficial, pace, dialog și co-responsabilitate socială, sunt exact ceea ce avem nevoie de la instituția bisericii, doar că nu prea avem parte de ele.

Pacea, în ceea ce privește Biserica Ortodoxă Română, a încetat în momentul în care a decis să semene vrajbă în rândul enoriașilor, să îi poziționeze direct împotriva unei anumite părți a societății prin promovarea agresivă a Referendumului pentru redefinirea familiei. Ce mai contează că în rândul persoanelor de același sex care se iubesc există mulți care caută alinare, care își doresc să iubească și să trăiască într-o comunitate liniștită și respectuoasă, care chiar se simt aproape de Dumnezeu și le pasă de semenii lor? Un amic de-al meu gay, care găsea în biserică singurul loc unde nu era judecat sau scuipat pentru ceea ce este, a trebuit să se despartă și de acest singur refugiu după ce, la o spovedanie, preotul l-a întrebat “De ce ești necăsătorit la 32 de ani? Sper că nu ești din ală!”. În momentul în care reduci un enoriaș doar la activitatea lui sexuală, când nu reușești să îi vezi suferințele, sufletul și potențialul de a face bine în jur, ce pace aduci tu, slujitor al Domnului, în comunitate?

Nici dialogul nu e punctul forte al Bisericii. Nici până în ziua de astăzi, preoții nu au reușit să își construiască o predică accesibilă, care să îi îndemne pe enoriași să aibă respect, dar să fie ancorați în realitate, să înțeleagă lumea și evenimentele din jur pentru a o face mai bună. Încă mai ascultăm predici în care femeia trebuie să se teamă de bărbat și să îi fie frică. Pot înțelege dacă cineva aduce în discuție argumentul laicului, al faptului că astfel de probleme sociale nu fac parte din dogma religioasă. Însă niciodată nu vei putea construi o lume mai bună fără să înțelegi contextul în care trăiești. Context care, uneori, trece granița evlaviei și te pune în situația de a fi implicat social, de a avea responsabilitatea votului sau de a-ți apăra drepturile. Ceea ce nu e rău deloc.

Co-responsabilitatea socială vine în momentul în care înțelegi prioritățile societății în care trăiești. În care înțelegi ce parte are nevoie de mai mult ajutor, sub ce formă poate veni acest ajutor și cum poți fi tu de ajutor.

Nu suntem departe de momentul în care ministrul Teodorovici a anunțat rectificarea bugetară pentru Catedrala Neamului, cu tot cu cele 122 de milioane de lei tăiate de la Cercetare. Nu mai are rost să ne enervăm pentru construirea Catedralei, fundația e turnată și zidurile ridicate.

Dar o ciopărțire a altor bugete doar pentru a respecta temenul pentru prima slujbă promisă de Patriarhie în luna noiembrie calcă în picioare orice responsabiltate socială și grijă la adevăratele probleme ale țării. Dacă se pot tăia atât de ușor bugete dintr-o parte în alta, de ce nu se pot tăia și din bugetul destinat Catedralei pentru eternele probleme ale noastre, sănătatea și educația? Are oare slujba din noiembrie efecte miraculoase asupra tuturor relelor din lume? E luna noiembrie luna miraculoasă care ne va scăpa de rău? Poate doar așa s-ar motiva graba asta care ia după ea mulți bani de la buget.

Faptul că Biserica Ortodoxă Română s-a declarat neutră din punct de vedere politic, când ea depinde de politică și face politică, implicându-se într-un demers care va schimba Constituția României, e o neasumare a tuturor faptelor pe care le-a făcut de-a lungul timpului.

În vremurile pe care le trăim, Biserica a avut o ocazie extraordinară. Putea fi refugiul oamenilor, își putea asuma un rol educațional și social, putea fi alinarea în vremuri tulburi. Putea fi factorul păcii sociale pe care îl invocă în comunicat.

Din păcate, tot ce reușește să facă în acest moment este să divizeze o societate și așa dezbinată, să tulbure subiecte și așa tulburate, să nu înțeleagă contextul în care enoriașii trăiesc. Și e o ocazie pierdută.