Jeg er et voksent menneske, som likevel blir passet på. Jeg er voksen, regnet for å være i stand til å ta vare på meg selv, og å ta mine egne valg. Det er i hvert fall det de sier. Men hvis jeg ruller meg en joint og fyrer på den, da gjelder plutselig ikke denne regelen. Da er jeg kriminell. Da gjør jeg noe fryktelig galt. Eller? For jeg har aldri slått ned et menneske. Jeg raner ikke. Jeg dreper ikke. Jeg eier ikke skytevåpen eller intensjoner om å volde andre skade. Jeg ønsker bare å leve livet mitt i fred og ro. Hva gjør det om jeg røyker et tørket naturprodukt? Det går inn i min kropp, mine lunger, mitt blod og min hjerne. Meg. Mitt. Kroppen min som jeg eier selv. Eller skal eie selv, men ikke egentlig gjør.

Å eie sin egen kropp og ha råderett over sin egen bevissthet, det er den mest grunnleggende rettigheten man kan ha, og jeg kan ikke forstå det hvis noen er uenig. Hvordan kan man være uenig i at noen andre skal eie det eneste man til sjuende og sist har i dette livet? Hvordan kan noen mene at staten skal eie meg? For det er jo det de mener, når de sier at jeg ikke kan sette meg ned med en joint eller en pipe som inneholder marihuana. De sier «det der har du ikke lov til! Fy og fy!» Men hvorfor? Hvem behøver å bry seg om mine ruspreferanser og rusvaner? Det er jo ikke sånn at jeg går rundt og deler ut rus til mindreårige, eller oppfordrer dem til å bruke rus. Faktisk er jeg svært opptatt av å holde rusmidler unna barn og unge, da de største problemene rundt cannabis forekommer hos dem som begynte å røyke i tidlig alder, før hjernen og kroppen er ferdig utviklet. Så hva er det jeg gjør galt? Hvorfor fortjener jeg å bli straffet?

Hva er så forferdelig med cannabis, som gjør at noen kan stille seg opp og fortelle meg at jeg ikke får lov til å benytte meg av det, som gjør at jeg mister rettigheter? Hva er det med cannabis som gir andre retten til å bestemme over meg, min kropp og min bevissthet? Hvordan kan man straffe meg for et valg som bare angår meg selv? Er ikke det en forferdelig sløsing med ressurser? Er det fordi dere mener at jeg har et problem? Hvilket problem er det dere mener jeg har? Og hvis jeg har et problem, burde jeg ikke få hjelp i stedet for straff? Hvorfor er det sosialt akseptert å straffe noen for noe som bare skader dem selv? Hvis bruk går over i misbruk ved andre ting som alkohol-, medisin- og matkonsum, da er det ingen som snakker om straff. Selvfølgelig skal vi hjelpe! Man kan ikke straffe noen for noe som bare skader dem selv. Men ved andre rusmidler, som cannabis, da er det straff som gjelder. Hvorfor? Hvor ligger forskjellen? Og hvorfor skal vi straffe 91 prosent cannabisbrukere fordi ni prosent utvikler en avhengighet som er problematisk for dem? Ifølge Dr. Sanjay Guptas CNN dokumentar «Weed», er det bare én av 11 som utvikler avhengighet. Det er ikke én av ti mennesker engang. Hvorfor bruker vi så mye tid og penger på å straffe ti mennesker fordi én har et problem, i stedet for å hjelpe den éne personen og la de ti andre være i fred?

Jeg er voksen, gammel nok til å etablere meg, reise utenlands, få innkalling til militæret, kjøre bil, betale skatter og avgifter, til å stemme ved valg, og gammel nok til å donere bort organer og blod, men ikke gammel nok til å velge et alternativ til rusmidlet alkohol. Alkohol er inget annet en ren gift for en menneskekropp, og det er skremmende at man blir straffet for å velge noe som ved ansvarlig, voksent bruk er tryggere. Eller noe man rett og slett liker rusen av bedre. Man er gammel nok til å se på de negative og de positive sidene, vurdere, og gjøre seg opp et valg som man er mest komfortabel med. På andre områder gjelder dette, men når det handler om cannabis og andre rusmidler, så blir man umyndiggjort. Man er voksen, men blir behandlet som et barnehagebarn. Staten gjør naturen ulovlig, og straffer fredelige mennesker fordi de liker å ruse seg, uten at de egentlig gjør noe galt.

Hvor er POLITIKERNE oppi alt dette? Hvorfor er det ingen som snakker om cannabis? Hvorfor er det ingen av de folkevalgte som jobber for min personlige frihet til å gjøre som jeg vil her i livet, så lenge jeg ikke skader noen, uten å risikere straff for det? Jeg ønsker bare friheten til å leve livet mitt som jeg vil, erfare de tingene jeg ønsker før min tid på jorda er over, og forståelse og toleranse fra andre hold for at jeg ønsker og er i stand til å beslutte mine egne valg uten å bli gjort kriminell. Til slutt vil jeg anmode Miljøpartiet de Grønne med å få i gang den utredningen av lovlige utsalgssteder som de snakket om før valget.