Oss moderne mennesker er totalt oppsatt av systemer. Gode lover, gode institusjoner, god teknologi, gode skikker og så videre. Akkurat nå er vår utviklingshjelp basert på ideen om gode institusjoner.

Men det er et problem. For det er mennesker som styrer lovene og ikke omvendt, og uansett hvor mange åpenhetslover, antikorrupsjonspoliti og revisorer du har kommer du før eller siden til et menneske, en person, som skal trykke på knappen og bestemme hva han vil gjøre. Hvis han er uvillig eller ute av stand til å gjøre jobben sin, vil det være akkurat som om nevnte institusjoner eller lover ikke var der i første omgang.

Og det bringer oss til dagens Sverige, som tross alt har svært gode institusjoner:

En 37 år gammel mann, som i følge svenske medier har iraksk statsborgerskap, var tiltalt for å ha mishandlet sin ekskone. Ifølge tiltalen skulle han ha satt seg på henne, slått henne i ansiktet og dratt til henne med en høyhælt sko inne i en leilighet i 2015. Dommerne var delt i skyldspørsmålet. Den juridiske dommeren og en av meddommerne mente mannen skulle dømmes. De to andre meddommerne var uenig. I slike tilfeller er det den mildeste dommen som blir gjeldende. Det er ikke først og fremst frifinnelsen som vekker oppsikt, men begrunnelsen som de to meddommerne, Ebtisam Albede og Hasan Fransson, har brukt. De tilhørte begge det svenske Centerpartiet, som startet eksklusjonssak. […]

Meddommerne skriver at det vanlige «i disse kretser» er å henvende seg til mannens familie fremfor å gå til politiet. De skriver at det ikke er uvanlig at kvinner kommer med falske påstander om mishandling for å sørge for å få beskyttelse og leilighet. Og de synes det svekker troverdigheten til kvinnen at hun fremstår følelsesløs i retten.

Sør-Amerika hadde grunnlover som var nesten identiske med den amerikanske. Afrikanske land kopierte i mange tilfeller Storbritannias rettssystem. Hva hjalp det dem? Ingenting, for deres ide om en «dommer» er «en person i fancy klær som er en boss-mann og har mye makt». Det du ser her er faktumet at menneskelig kapital til slutt avgjør hvorvidt organisasjonen din lykkes eller ikke.

Jo mer demokratisk innflytelse, og jo mer påvirkning nedenfra, jo viktigere er menneskelig kapital. Det er derfor f. eks. midtøstlige land trenger stabile og autoritære diktatorer heller enn demokrati – et faktum Irak og Egypt har fått så smertelig erfare.

Og det samme gjelder i Sverige, selvfølgelig. Det vi ser er bare forsmaken. Vi argumenterer for å gi innvandrere mer plass til deres kultur og mer innpass i staten, og det over er det helt logiske, åpenbare resultatet.

Selv kan jeg ikke vente med å se fortsettelsen: En situasjon der svenske feminister og soymenn kan bli utsatt for muslimsk lov i gaten, på internett og til og med i retten. På dette feltet skal jeg gjøre et unntak: La ingen aspekt av loven være uberiket! Gi meg aksellerasjonisme, nå!