Kvinde blev efter eget udsagn sendt hjem af råbende souschef, fordi bøn ikke er tilladt i skolens bygninger

Ved du noget, så kontakt os. Sms/mms til 1224 (alm. takst), eller send mail til 1224@eb.dk.

Da en folkeskole i utide afbrød en kvindes praktikophold, skete det ifølge hende, fordi hun bad i arbejdstiden.

Den kvindelige lærerstuderende, som efter planen skulle være i praktik som led i sin uddannelse, klagede til Ligebehandlingsnævnet for at få erstatning.

Hun mente, hun havde været udsat for forskelsbehandling på grund af religion eller tro.

Det har skoleledelsen afvist. Herfra begrunder man afbrydelsen af praktikken med, at kvinden havde for meget fravær, selv om der var 100 procents mødepligt.

Chef råbte

I en pause til en såkaldt fagdag under kvindens praktikophold i efteråret 2017 fortrak den lærerstuderende og en medpraktikant til et forberedelsesrum på skolen, hvor kvinden bad en bøn. Under bønnen kom skolens praktikantkoordinator ind i rummet.

Ifølge den bedende kvinde og hendes medpraktikant blev souschefen tilkaldt.

'Souschefen råbte ad klager. Vedkommende bad klager om at tage hjem og oplyste, at praktikken var slut. Klager oplevede, at hun blev behandlet, som var hun kriminel og gjorde noget ulovligt', lyder kvindens udlægning, som bakkes op af medpraktikanten.

Episoden fandt sted allerede på anden dag af kvindens praktikopholdt. Cirka en måned efter afbrød skolen praktiksamarbejdet.

Ikke i orden at tysse på grund af bøn

I en mail skrev skolens souschef, at man havde foretrukket at gøre det mundtligt, men det ikke kunne lade sig gøre, da kvinden var hjemme med et sygt barn.

'Vores begrundelse er dit manglende fremmøde, og en samlet vurdering af, hvor klar du er til at indgå på arbejdsmarkedet, i dette tilfælde i praktik på (skolens navn udeladt). Vi har lagt vægt på kompetencer som initiativ, ansvarstagen og modenhed i praksis'.

'Der ud over skal du vide, at det ikke er i orden at tysse på en kollega eller leder, fordi man er i gang med at bede. Religion er en privat sag og skal ikke have indflydelse på arbejdet og arbejdspladsen', fortsatte souschefen.

Afviser at have råbt

Mens kvinden afviser at have tysset på nogen under bønnen, oplyser skolen til Ligebehandlingsnævnet, at:

'Souschefen henvendte sig til de to praktikanter, og klagers medpraktikant oplyste, at man ikke må afbryde en bøn'.

Herefter tyssede den bedende kvinde ifølge skolen 'på souschefen ved at slå tommelfingeren sammen med øvrige fingre'.

Souschefen afviser i øvrigt at have råbt ad den bedende kvinde.

Læs mail fra hjemsendt lærerstuderende her:

Lærerstuderendes svar på afbrydelse af praktik 'Kære (navn på souschef udeladt) Jeg er helt uenig i denne beslutning. Jeg får ikke lov til at forklare mig og det ærger jeg mig over fordi at der ligesom ikke er plads til 'dialog' eller noget. Jeg har ikke 'tysset' nogen som helst og har på intet tidspunkt generet nogen. Da jeg var i gang med at bede sad jeg faktisk og forberedte min undervisning og pludseligt følte jeg at nogen overvågede mig og ville 'tjekke' om jeg nu også gjorde det. Det er ikke i orden, hvorfor jeg har tænkt mig at gå videre med da der på et arbejdsmarked skal være tillid mellem professionelle. Du kom ind og ville bare få mig ud uden at snakke eller noget. Det synes jeg er ikke i orden. Jeg har ikke gjort noget ulovligt og hvis nogen har været seriøse omkring deres arbejde så var det netop mig, da jeg har brugt min efterårsferie på at forberede spændende og fagligt relevante ting i min undervisning. Jeg brugte tid og penge på at komme til praktikken selvom det faktisk var umuligt for mig grundet afstanden mellem praktik og hjem. Jeg mener ikke at I har taget en grundig beslutning men alt for uigennemtænkt. Mit fravær skyldtes at jeg har haft syge børn i de dage jeg har været væk og ikke fordi jeg ikke er moden. Jeg har netop fået overstået en praktik på (navn udeladt) skole som faktisk har haft glæde af mig og min medpraktikant. Så nej jeg kan slet ikke kende de ting der bliver nævnt om mig i din mail'. Vis mere Luk

Ville have erstatning

Ifølge skolens svar til Ligebehandlingsnævnet kan medarbejdere og praktikanter 'udøve deres religion under forudsætning af, at det kan finde sted uden gene for arbejdspladsen, eksempelvis i pauser'.

Reaktionen under den konkrete bøn skyldtes ifølge skolen ikke, at kvinden bad, men at hun var udeblevet fra et møde, som hun og en medpraktikant var blevet bedt om at deltage i.

Kvinden mente dog, at hun var blevet udsat for 'forskelsbehandling på grund af religion eller tro' og klagede til Ligebehandlingsnævnet for at få erstatning.

Det afviser Ligebehandlingsnævnet dog. Man bemærker, at der ikke er forbud på skolen mod at foretage bøn, ligesom at praktikken fortsatte en måned efter episoden, som man i øvrigt holdt et møde om med kvinden og hendes medpraktikant.

Kvinden har ifølge nævnet ikke 'påvist faktiske omstændigheder, der giver anledning til at formode, at hun har været udsat for forskelsbehandling på grund af religion eller tro'.

Det fremgår ikke af Ligebehandlingsnævnets afgørelse, hvilken trosretning, kvinden bekender sig til.

Sådan undersøger nævn forskelsbehandling Ligebehandlingsnævnet behandler klager over forskelsbehandling på grund af handicap efter lov om forbud mod forskelsbehandling på arbejdsmarkedet mv. (forskelsbehandlingsloven). Det fremgår af forskelsbehandlingsloven, at forbuddet mod forskelsbehandling også gælder enhver, der driver vejlednings- og uddannelsesvirksomhed i forhold til erhvervsuddannelse og erhvervsmæssig videreuddannelse. Forskelsbehandlingsloven gælder for uddannelsesinstitutioner i det omfang, der er tale om uddannelse med henblik på lønnet beskæftigelse. Ifølge Ligebehandlingsnævnet falder skolen, som den kvindelige lærerstuderende har klaget over, inden for forskelsbehandlingslovens anvendelsesområde. Det fremgår endvidere af forskelsbehandlingsloven, at der ved forskelsbehandling forstås enhver direkte eller indirekte forskelsbehandling på grund af blandt andet religion eller tro. Må ikke forskelsbehandle pga. religion

Der foreligger direkte forskelsbehandling, når en person på grund af blandt andet religion eller tro behandles ringere end en anden bliver, er blevet eller ville blive behandlet i en tilsvarende situation. Der foreligger indirekte forskelsbehandling, hvis en tilsyneladende neutral bestemmelse, kriterium eller praksis vil stille personer med en bestemt religion eller tro ringere end andre personer, medmindre den pågældende bestemmelse, betingelse eller praksis er objektivt begrundet i et sagligt formål, og midlerne til at opnå det er hensigtsmæssige og nødvendige. Påstået krænker har bevisbyrden

Hvis en person, der anser sig for krænket, påviser faktiske omstændigheder, som giver anledning til at formode, at der udøves direkte eller indirekte forskelsbehandling, påhviler det modparten at bevise, at ligebehandlingsprincippet ikke er blevet krænket. Vis mere Luk

Ved du noget, så kontakt os. Sms/mms til 1224 (alm. takst), eller send mail til 1224@eb.dk.