At være klimaforsker er ikke altid nemt, men det er spændende, forklarer Ruth Mottram.

De sidste otte år har hun arbejdet som klimaforsker ved Danmarks Meteorologiske Institut. Hun udvikler klimamodeller, og bruger dem til se ind i fremtiden.

Og her ser det nogen gange bekymrende ud.

Læs også : CO2 i atmosfæren når endnu en sørgelig rekord

- Vores computermodeller viser, at vi kan forvente, at vandet stiger med mindst en halv meter inden år 2100, siger hun.

- Med sådan en stigning i dette århundrede, ser det meget alvorligt ud i næste århundrede.

Ruth er første deltager i eksperimentet "Hvad skal vi sige til børnene?", hvor DR lader klimaforskere snakke om klimaforandringerne med deres egne børn.

Håber vi overholder Paris-aftalen

Ruth Mottram har selv to børn på fire og seks år. Og det bekymrer Ruth, hvordan fremtiden for dem ser ud. Specielt hvis vi ikke overholder de klimaaftaler, der er indgået.

- Jeg håber, at vi overholder Paris-aftalen. Men det er virkelig en stor udfordring for vores samfund, siger hun.

- Når min datter er 20 år, er Arktis meget forandret og vi kan forvente, at klimaforandringerne begynder at påvirke os i Danmark. Det gør mig lidt deprimeret.

Må ikke blive partiske

Men det er svært at tale om følelser, fortæller hun. For forskere skal helst bare fokusere på deres forskning og ikke lade sig påvirke. De må ikke blive partiske eller ensidige.

Vi skal bare huske, at i fremtiden - om 50 år - kan det blive meget værre. Og det er svært at tænke så langsigtet ruth mottram, klimaforsker

- Jeg er afkoblet fra det personligt. Men vi er ikke robotter. Det påvirker os naturligvis og vi er også en del af samfundet og verden, siger hun.

Lige nu er hun til en stor konference, hvor tusindvis af forskere er samlet. Generelt oplever hun arbejdet som klimaforsker som spændende.

Og heldigvis er Danmark et godt sted, når det gælder klimaforandringer, for politikerne tager problemerne ret seriøst her, fortæller Ruth Mottram.

- Vi skal bare huske, at i fremtiden - om 50 år - kan det blive meget værre. Og det er svært at tænke så langsigtet, siger hun og fortsætter:

- Men vi bliver nødt til at tænke over, at allerede om 20 år skal vi måske trække os tilbage fra kysterne.