Fredagen før, vi besøger skolen, kom en elev ind på ungdomsuddannelsesvejleder Thomas Nygaard Petersens kontor.

»Hjemme hos os har vi både stort TV og lækkert køkken, og mine forældre er altså på kontanthjælp! Så hvorfor skulle jeg lave noget?,« spurgte drengen vejlederen.

Thomas Nygaard Petersen kigger op.

Er det virkeligt rigtigt – sagde han det?

»Ja, og det er ikke første gang, jeg hører det. Det sker jævnligt, at de unge siger: »Min mor og far har klaret sig fint uden uddannelse, så hvorfor skulle jeg spilde tiden med det?« Det er ikke majoriteten, selvfølgelig. Men der er en relativt stor gruppe, der tænker sådan – og den er ikke blevet mindre de seneste år.«

Vi er på Antvorskov Skole i det sydlige Slagelse, hvor Thomas Nygaard Petersen et par dage om ugen vejleder folkeskolens ældste elever i, hvad de skal, når 9. klasse er overstået. Hans fineste opgave: At nøde de skoletrætte unge til alligevel i det mindste at overveje at læse videre.

Da fotografen og jeg kommer på besøg i det lille glaskontor, har han inviteret fire teenagere med, der skal hjælpe avisen med at få svar på spørgsmålet: Hvorfor hænger Syd- og Vestsjællands unge med røven i vandskorpen i alle uddannelsesstatistikker?

Byens fabrikker lukker, de ufaglærte job forsvinder, og fremtidens job kræver, at man har noget mere mellem ørerne. Ifølge eksperter er et lavt uddannelsesniveau den måske allerstørste udfordring med hensyn til at løfte Vest- og Sydsjælland ud af den negative udkantsspiral med fraflytning, lav vækst og dårlige jobudsigter, som Berlingske beskrev i går.

Uddannelse er unødvendig

I rapport efter rapport kan man læse, hvor sløjt det står til, når det gælder de unges uddannelseslyst. Sjælland huser nok hovedstaden og talrige uddannelsesinstitutioner, men det er alligevel den landsdel, som er dårligst til at få unge i uddannelse:

Ud af de 20 kommuner i hele Danmark, hvor flest unge kun har folkeskolens afgangsbevis, er de 16 sjællandske, viser en analyse fra Arbejderbevægelsens Erhvervsråd (AE).

20,4 pct. af alle regionens unge under 30 har hverken afsluttet eller er i gang med en uddannelse efter folkeskolen. Det vil sige hver femte ung.

I København gælder det blot 11,5 procent, mens tallet for et andet såkaldt »udkantsområde« – Vestjylland – er 15,1. Og den fase, som ungdomsuddannelsesvejleder Thomas Nygaard Petersen fanger de unge i, er særligt kritisk. Erfaringen viser nemlig, at 60 pct. af dem, der ikke kommer videre efter 9. klasse, aldrig siden får en ungdomsuddannelse.

»For mange af de unge her er det med uddannelse måske nok en mulighed, ja, men slet ikke noget, man betragter som en nødvendighed,« siger Thomas Nygaard Petersen.

Træt af at stå tidligt op

15-årige Ahmad sætter sig selvsikkert ved bordet.

»Ja, altså, jeg tænkte, jeg skulle sætte varer op i Bilka, for jeg har allerede et job derovre. Jeg plejer ikke at lave mine lektier, så jeg ville hellere tjene nogle hurtige penge.«

Før han fyldte 15, havde Ahmad et job hos Danske Fragtmænd. Det var fire gange om ugen og »gode penge«. Men det blev kedeligt i længden og også lige lovlig hårdt.

»Så fandt jeg det i Bilka, og det er meget nemmere. Men nu ved jeg ikke rigtigt, for det er også nederen at skulle op klokken fem om morgenen for at sætte varer op. Og hvis jeg skulle lave det hele tiden, ville det også være meget kedeligt.«

Ahmad kender mindst »10-20 stykker«, der har droppet uddannelse for at arbejde – som opvaskere, lagermedarbejdere, chauffører . Og så er der alle dem, der »render rundt og ikke laver noget – ud over ballade, selvfølgelig«, som Ahmad siger. Det har han da også selv tænkt: Hvorfor lave noget så dødssygt som at gå i skole, når man i stedet kan have det sjovt?

Thomas Nygaard Petersen smiler.

»Kan jeg lige få navnene på de 10-20 fyre?« joker han, og man fornemmer, at vejlederen har hørt historien før og ved, hvad det er for »fællesskaber«, han og skolen skal konkurrere med.

Men så snakkede Ahmad lidt med Thomas og også med sin far, der advarede drengen om, at han ville få det hårdt på sine gamle dage, hvis han ikke blev stillet for nogle prøvelser som ung.

»Jeg kan se, at mine venner, der arbejder, også har det hårdt, og så risikerer man bare at blive træt af livet, når man bliver ældre.«

Så nu har Ahmad i samråd med Thomas besluttet alligevel at give HHX en chance.

»I stedet for at stå megatidligt op og smadre din ryg ved at bære 30 kilo tungt gods, kan du blive ingeniør, vågne senere, sætte dig ind på kontoret og ikke lave så meget ud over at skrive et eller andet. Hvorfor slide sig selv ned, når man kan tage det med ro?,« ræsonnerer sidekammeraten Omran.

Den ligeledes 15-årige dreng ville gerne have gået på teknisk gymnasium, HTX, men blev ikke erklæret egnet og bestod heller ikke optagelsesprøven. Så nu begynder han i stedet på en EUX, der er en erhvervsskole med indbygget studentereksamen.

Er unge på Sjælland dovne?

De fire teenagere, som Berlingske møder, har alle lagt en plan for deres videre uddannelse. Men på Antvorskov Skole som helhed er 57 af eleverne i ottende årgangs klasser vurderet foreløbigt ikke-uddannelsesparate.

Det betyder, at mere end 33 pct. af de unge enten fagligt, socialt eller personligt ikke vurderes at kunne klare en ungdomsuddannelse. Det er mange flere, end selv Thomas Nygaard Petersen havde forventet.

Gennem forskellige vejledningsinitiativer og indsatsplaner lykkes det langt de fleste at blive klar til ungdomsuddannelse, så der på 9. klassetrin kun var seks elever, der i den endelige vurdering ikke blev erklæret uddannelsesparate.

På Slagelses 13 skoler er der dog stadig i alt 70 elever på 7.-8.-9. klassetrin, der har et fravær på over 50 pct. Der er altså 70 unge i kommunen, som kun kommer i skole hver anden dag.

»Det er massivt,« konstaterer Thomas Nygaard Petersen.

Og det endda i Slagelse, hvor der rent faktisk er både gymnasier og videregående uddannelser, og hvor der i den forstand er en stærkere uddannelseskultur end i så mange andre sjællandske byer såsom Kalundborg, Holbæk, Nakskov og Odsherred, som vi ligeledes kunne have besøgt.

I Slagelses ghettokvarterer i Nordbyen besluttede kommunen for et par år siden helt at nedlægge den lokale folkeskole Nørre­vangsskolen, blandt andet fordi den var udfordret af en høj andel elever med dansk som andetsprog og en kultur, der ikke just var fremmende for kommunens uddannelsesmålsætning.

»De sidste år, jeg var vejleder derude, var det meget tydeligt, at der florerede en myte om, hvordan man sagtens kunne få succes og klare sig på en høj kontanthjælp frem for at tage en uddannelse,« siger Thomas Nygaard Petersen.

Siden er eleverne blevet spredt til kommunens øvrige skoler. Men kulturen er ikke kun etnisk betinget, mener vejlederen. Der er også noget med Sydvestsjælland i det hele taget og andelen af lavtuddannede og såkaldt »uddannelsesfremmede« familier i regionen.

Og måske er der også noget med arbejdsmoralen. Det nævner flere eksperter i hvert fald, når de skal forklare forskellen på uddannelsesmønstrene i udkantsområder i henholdsvis Jylland – hvor der tilsyneladende ikke er de samme problemer med at få de unge til at interessere sig for skolen – og på Sjælland.

Er de unge bare lidt mere dovne på Sjælland?

Thomas Nygaard Petersen med de milde øjne vrider sig i stolen.

»Jeg bliver stærkt provokeret, når du spørger sådan, for jeg er jo herfra selv,« siger han.

»Men uden at skulle være alt for illoyal over for mit område, så tror jeg nok, at man kan sige, at der hersker en kultur, hvor man gerne vil »have noget«. Der er en stærk forbrugermentalitet. Kan man komme lettere til noget, så gør man gerne det. Sådan er det selvfølgelig ikke alle, der har det. Men over de seneste år er der kommet en voksende gruppe, der leder efter alternative måder at klare sig på.«

For langt til skole

Teenagerne rundt om bordet har nogle andre bud.

»For mange er der alt for langt til skole. Når man skal op klokken fem om morgenen for at tage en bus og så gå en kilometer for at komme i skole, er det sådan lidt …,« siger Jacob, en spinkel dreng, som ligner alt andet end en ballademager.

Han skal på HTX, siger han, for han kan godt lide fysik og kemi. Men havde vi spurgt for bare et halvt år siden, havde han sagt, at han hellere ville lave ingenting. Det selv om han er erklæret uddannelsesparat. Han har bare haft alt for mange dårlige oplevelser i skolen socialt.

Og det med afstanden er også rigtigt: Jo længere væk eleverne bor fra skolerne, des sværere er det tilsyneladende at overbevise dem om det nyttige ved en uddannelse. Kommer de ikke fysisk forbi erhvervsuddannelser, gymnasier eller videregående uddannelser i deres hverdag, fordi de ikke færdes i byen, er de simpelthen ikke på »radaren« hos de unge.

»Så er der også mange, der ryger hash og ikke tager sig sammen,« siger Maja,.

Hun ville egentlig gerne på gymnasiet, men blev ikke erklæret uddannelsesparat, fordi hun har alt for meget fravær. Så overvejede hun at arbejde for at slappe af og tjene nogle penge. Men moderen har sat foden ned: Hun skal gå i 10. klasse! Og så kan gymnasiet forhåbentlig komme i anden omgang.

Omran har også hørt, at der ikke er så mange i Slagelse, der læser videre.

»Jeg tror bare, at mange er trætte af skolen. Der er mange sportsfreaks og folk, der ikke gider bruge tid på at sidde og læse. Du finder ikke mange skoletyper her. Det er ikke den slags by, Slagelse er,« siger han.

Hvad tænker ungdomsuddannelses­vejleder Thomas Nygaard Petersen efter seks år med arbejdet: Er kurverne på vej til at blive knækket, er Sydvestsjælland på rette spor?

»Vil du have et ærligt svar? Jeg tror, der er mange ting i spil, man ikke er parat til at gøre noget grundlæggende ved. Der er uddannelserne, der ikke rigtigt er indstillet på denne type unges måde at agere på og deres begreber for succes. Og så er der den betydelige overlevering fra forældrekulturen til de unge mennesker. Der er i hvert fald lang vej igen. Men vi arbejder på det!«

I de kommende dage fortsætter Berlingske reportageturen for at undersøge, hvorfor Sjælland klos op ad København er blevet udsted og indhentet af fremtiden. Næste stop: Byens belastede boligområde – Ringparken.