Det här med att prata i telefon måste få ett slut

Publicerad: 03 mars 2015 kl. 07.32

Uppdaterad: 03 mars 2015 kl. 13.54

En gång gjorde en kille slut med mig via mejl och det var det bästa med vår relation. ­Både slutgörandet och tillvägagångssättet. Han visade hyfs nog att ha lärt sig min viktigaste läxa: ring inte.

Det var inte Alexander ­Graham Bell som uppfann telefonen, även om man nog får rätt för det i frågesporter, utan italienamerikanen ­Antonio Meucci ­redan ­omkring 1849. För detta ska han aldrig förlåtas. ­Telefonsamtal är den mest tidskrävande och inkräktande ovanan i vår tid och det måste få ett slut. ­Varför? Jo för att – HALLÅ – mejlen är uppfunnen.

Förr fanns nog en poäng med att ringa. Brevduvor var kanske sällsamma eller bläck dyrbart. Men då satt också telefonen där på väggen och du visste på ett ­ungefär vad som väntade dig när du ringde: den som svarade var på plats och ­ville pladdra.

Idag har vi telefonen med oss överallt vilket betyder att folk ser svarande som obligatoriskt, jag ringde ju dig! Men det innebär även att de omständigheter du gör intrång i genom att ringa är förändrade.

Den du söker kan vara mitt uppe i precis vad som helst och plingeling där kommer lilla du och kräver att få avbryta med vad du nu kan tänkas ha på hjärtat. Stör jag? Ja, sannolikheten är vansinnigt stor.

Är du inte ett barn eller en gammal så finns det ingenting som bara kan tas via ­telefonen (om du inte är en brottsling och det borde du sluta med). Särskilt befängt är det att ringa för att ”bestämma tid för möte” eftersom kalendern ju gömmer sig inuti själva luren.

Det är inte mysigt när ­någon bara vill höra din röst, inte ens när du är ”kär”, sätt på nån CD eller minidisc eller vad du nu lyssnar på istället.

Att ringa är inte ett sätt att vara tillsammans, det är ett sätt att sluta vara det. Och att undvika ringda samtal är inte telefonskräck. Det är livslust.

Ett mejl däremot, ligger där beskedligt och väntar tills du vill ta itu med det. Ett mejl har inga krav på fluffigt kallprat, eller utdragna halloj och hejdån. Ett mejl vet vad det vill ha sagt och till skillnad från samtal tar det slut.

Mejl kan arkiveras och följas upp. Mejl är snabba, platta, värdiga och under­bara. Så snälla, slå inte en signal. Mejla istället.

Om telefonen aldrig mer ringer så hoppas jag att det är du.

Av: Lina Thomsgård

KOPIERA LÄNK

Publicerad: 03 mars 2015 kl. 07.32