Krigets hårda verklighet stirrar ner över den idylliska dalen vid Orlångens västra strand. Ett fort uppe på en bergknall. Vissa kallar det Örnnästet, efter Hitlers gamla alpfort.

– Vi kallar det fästningen vi, säger Monica Hammarlund avslappnat.

Sedan år 2000 är det hon och maken Göte som håller ställningarna i fortet. Inte så mycket med gevär som med mysiga middagsbjudningar och gröna fingrar. Vid millenieskiftet sålde statens fortifikationsverk flera befästningar som inte längre var användbara och Monica och Göte ville inte att något "Fångarna på fortet" skulle flytta dit. Så de köpte det själva.

"Stoppa ryssen"

Sundbyfortet, som är fästningens officiella namn, byggdes under första världskriget som en del av Stockholms södra frontlinje, en linje av bunkrar från Fittja i väst till Tyresö i öst. I folkmun kallas försvarslinjen, med dess korvliknande bunkrar, "korvlinjen".

Här skulle ett landangrepp mot Stockholm stoppas.

– Ja, det var väl ryssen man var rädd för. Här inne skulle det få plats med en pluton, alltså 20–40 man, och fyra kulsprutor, förklarar Monica medan hon tar oss upp för de nyanlagda trapporna upp till bunkern.