Så sent som i mars riktades ett misstroendevotum mot Fremskrittspartiets invandrings- och integrationsminister Sylvi Listhaug, efter att hon på Facebook anklagat Socialdemokraterna för att inte ta hotet från islamistisk terrorism på allvar. Anklagelsen upprörde särskilt då det ju i första hand var Socialdemokraterna som drabbats av Breiviks attentat och regeringen räddades till slut genom Listhaugs avgång.

Under Siv Jensen, partiledare sedan 2005, har partiet gjort stora ansträngningar för att framstå som ett vanligt parti och bland annat konsekvent tagit avstånd från svenska Sverigedemokraterna. Idag finns en stark opinion mot den politiken inom partiet, ledd av bland andra ordföranden för avdelningen i Oslo, Christian Tybring-Gjedde. Partiet har också backat i opinionen.

”Han fick ingen häxjakt”

Ända sedan 2011 har det funnits en diskussion band forskare, framför allt företrädd av Sindre Bangstad, som hävdat att Fremskrittspartiets kampanj mot ”smygislamisering” av det norska samhället, och även den Islamfientliga opinionen på internet, med bloggaren ”Fjordman” i spetsen, har en särskilt ansvar för Breiviks attentat.

Som Tore Björgo (föreståndare för forskningscentret C-rex som inrättats för att studera bland annat den norska högerextremismen) visat i sin forskning, finns redan från början på åttiotalet inslag av våld även i de texter som publicerades av den första av dessa rörelser, Folkebevegelsen Mot Innvandring. Den opinionen skärptes under 2000-talet, och Siv Jensen väckte stor uppmärksamhet när hon 2009, inspirerad av islamfientliga bloggar, började tala om en ”smydislamisering” av Norge.

– Politiskt uppstod något slags konsensus om att man ska begränsa ansvaret för gärningen till den person som faktiskt utförde den, alltså Breivik, säger Tore Björgo.

– Det var nog riktigt på det viset att Breivik genom sin terrorhandling försökte få till stånd en häxjakt på sina meningsfränder, så att de skulle radikaliseras som han själv. Den häxjakten fick han inte och det är alltid en god sak att terrorister inte uppnår det de vill. Samtidigt, när det gäller anti-Islam- och anti-invandringsorganisationerna, kan man inte säga att de råkat ut för något större bakslag. Själva hävdar de att de hämmades i sin retorik, och det fanns en tillfällig effekt, men det finns inget som tyder på det nu.

Militant högerextrem tradition

Vid sidan av högerpopulismen och hetsen mot invandrare, Islam och under en period även mot romska tiggare – Norge kritiserades 2015 av Europarådet för tilltagande antiziganism – finns det en tradition av militant högerextremism i Norge.

Varg Vikernes, musiker i hårdrockbandet Burzum, dömdes 1993 för mord på en annan musiker och för en serie attentat mot norska kyrkor. Han släpptes redan 2009 och greps åter 2013 i franska Corrèze misstänkt för att förbereda attentat inspirerade av Breivik. I Osloförorten Bøöllen härjade under en lång period skinheadgruppen Bootboys, som hade en historia av trakasserier och våldsamheter och kontakter med det militanta nätverket Blood & Honour.

En vändpunkt kom 2001 efter att en femtonårig svart pojke mördats, och efter det upphörde i stort sett den våldsamma nazistiska skinheadskulturen efter omfattande åtgärder.

Hatet finns kvar

De senaste åren har NMR försökt etablera sig i Norge, och genomfört några mindre demonstrationer i Østfold och Kristianstad men med begränsad framgång.

– Det fanns en grupp personer som var mycket hatfyllda inte lät sig avskräckas av Breiviks handlingar”, säger Tore Björgo.

– De är förmodligen inte så många – det är svårt att avgöra på sociala medier – men det finns, och de är ännu kvar. Det är ingen som vågar säga sådant i dagsljus, men på Facebook kan man säga det mesta. Det är en av de skrämmande sidorna av detta, att hatet fortfarande finns kvar.