Der er noget, som mange – heriblandt regeringens top – simpelthen ikke forstår ved Anders Samuelsen:

Manden mener simpelthen, hvad han siger!

Når han fremturer med, at topskatten skal falde med mindst fem procentpoint for alle, så mener han det. Når han blankt afviser, at det er nok at hæve beløbsgrænsen til en million kroner, så mener han det. Når han siger, at han ellers er villig til at udløse valg, så mener han det.

Samuelsen er ikke nogen normal politiker, for han er faktisk både religiøs og revolutionær i forhold til det mål, han har sat:

Citat Det, som skal til for at finde en løsning, er, at Samuelsen bryder sit klokkeklare løfte og går med til mindre, end han har proklameret. Det er set før, men jeg kan ikke se det ske denne gang – for jeg tror på hans ord. David Trads

Topskatten er en misundelsesskat, som bare skal ned. Der er tale om afgørende værdipolitik. Liberal Alliance er en bevægelse, som overordnet set kæmper for lavere skat og en mindre stat, men som lige nu fokuserer al dets indsats på første skridt – nemlig topskatten.

Alt eller intet

Alle forsøg på at lokke Samuelsen med andre gaver og glasur – for eksempel yderligere sænkelse af registreringsafgiften på biler eller at hæve beløbsgrænsen til måske fem millioner kroner – kan jeg ikke se virke.

Jeg føler mig nemlig overbevist om, at det er alt eller intet for Liberal Alliances partileder:

Hvis han ikke får det, som han vil have det, ja, så stemmer han ikke for nogen aftale i efteråret, og, endnu værre for Venstre, så fælder han regeringen ved at skrive en mistillidsdagsorden, som alle partier i opposition kan stemme ja til.

Valget er rykket tæt på

Et nyt folketingsvalg er derfor rykket endog meget tæt på. Det kan komme i løbet af få uger, hvis Lars Løkke Rasmussen (V) hurtigt vurderer, at forhandlinger er meningsløse, eller det kan komme i december, hvis statsministeren vil blive ved med at presse Liberal Alliance.

Dem, som ikke anerkender, hvor ’stålsat’ Samuelsen er, tror, at han er til at presse. At han, når alt kommer til alt, vil indgå et kompromis. De tror, at han som alle andre politikere vil ende med at gå efter et resultat, som under normal tænkning vil være en sejr:

Eksempelvis, hvis Løkke under efterårets forhandlinger giver ekstra gaver, som skal mildne, at ham, der tjener 25 millioner kroner om året, ikke får den fulde lettelse af topskatten. At omverdenen - erhvervslivet top og så videre – kan presse ham til at sige, at nok er nok.

Jeg tror ikke et øjeblik på det. Samuelsen har med åbne øjne malet sig selv op i et hjørne, hvor det er alt eller intet. Der er ikke nogen anden udvej end den totale sejr for ham.

Løkke har to muligheder

Men hvilke optioner har Løkke så netop nu? Kun et par stykker – udover at udskrive valget:

Første mulighed er naturligvis at blive ved med at presse Samuelsen. At få hele det borgerlige Danmark – erhvervslivet og dets organisation – til at stresse Liberal Alliance. Understrege, at det i givet fald er deres skyld, hvis de planlagte topskattelettelser ryger af bordet igen.

Anden mulighed er selvfølgelig at forsøge at finde et flertal, som vil gå med til Samuelsens ønske. Hvem kan levere det? I den matematiske teori kan Socialdemokratiet (som siger blankt nej) og Dansk Folkeparti (der er meget tæt på at sige det samme). Det virker usandsynligt.

Den gordiske knude kan blive løst

Mange års gang på Christiansborg siger mig, at man aldrig skal undervurdere politikeres evne til at finde en vej ud af det tilsyneladende umulige – at de kan løse det, som ligner en gordisk knude. Denne gang ser det imidlertid tæt på umuligt ud.

Årsagen er, at Samuelsen er en meget mærkelig politiker: Han mener, hvad han siger!

Løftebrud?

Det, som skal til for at finde en løsning, er, at Samuelsen bryder sit klokkeklare løfte og går med til mindre, end han har proklameret. Det er set før, men jeg kan ikke se det ske denne gang – for jeg tror på hans ord.

Jeg tror på, at han mener, hvad han siger. Det vil overraske mig meget, hvis han er villig til at bakke.

----

David Trads har hver tirsdag klummen 'Hos Trads' i Altinget. Klummen er alene udtryk for skribentens egne holdninger.