“Olemme kuin Venäjällä 90-luvun alussa.” Vain harvoin sivistyneet professorit käyttävät niin kovaa kieltä kuin sote-uudistuksen tämänhetkisestä tilasta. He ihmettelevät, miksi hallitus on hylännyt oman ohjelmansa ja valinnanvapaus on noussut ykkösasiaksi. He vaativat uudistukselle aikalisää.

Hallitus on päättänyt, että 18 maakuntaa järjestää sote-palvelut tulevaisuudessa. Terveyspalvelujen käyttäjä voi hakea palveluita kriteerit täyttäviltä julkisen, yksityisen tai kolmannen sektorin tuottajilta. Perustasolla valinnanvapaus on pääsääntö, mutta erikoistason sosiaali- ja terveyspalveluissa se toteutuu vain osin.

Hallituksen viimeisimpien sote-linjausten mukaan kaikki valinnanvapauden piiriin tulevat palvelut täytyy yhtiöittää. Uusia linjauksia hallitukselta odotetaan kesäkuussa.

Haastattelimme viittä professoria, jotka ovat seuranneet pitkään sote-uudistusta. Heistä Hiilamo, Huttunen ja Kekomäki ovat tälläkin hetkellä asaintuntijaryhmän jäseniä.

1. Emeritusprofessori Kekomäki: Kuka vetelee poliittisten sätkynukkejen naruista?

Terveyden- ja sairaanhoidon hallinnon emeritusprofessori Martti Kekomäki sanoo, että sote-valmistelussa on unohdettu hallitusohjelmassa sovittu ja oheisessa kuvassa esitetty marssijärjestys.

Yle Uutisgrafiikka

Ensiksi tarkoitus oli tehdä julkisten sosiaali- ja terveyspalveluiden integraatio ja rakenneuudistus, sitten siirtyä yksikanavaisen rahoituksen pohdintaan. Valinnanvapauden ja tuotannon monipuolistaminen oli vasta kolmas vaihe. Nyt ykkösasiaksi on noussut valinnanvapaus, sanoo Kekomäki.

– Miksi hallitusohjelma on käännetty nurin narin, Kekomäki kysyy.

Hänen mielestään pitäisi palata takaisin hallitusohjelman mukaiseen käsittelyjärjestykseen.

Professori Kekomäki kantaa suurta huolta myös rahoituksesta. Hän kysyy, miten voidaan hallita ylikysyntä ja kokonaiskustannusten kehitys. Hallitus puhuu kustannusten hillinnästä, mutta nyt tiedossa olevat esitykset eivät näytä vievän siihen suuntaan. Esimerkiksi jos palvelun tuottajille maksetaan keskivertopotilaan verran, miten huolehditaan siitä, että terveyskeskusyhtiöt eivät houkuttele vain helppoja potilaita asiakkaakseen ja siirrä monisairaita erikoissairaanhoitoon? Erikoissairaanhoito kun jäänee suurimmaksi osaksi julkisen puolen hoidettavaksi.

Miksi hallitusohjelma on käännetty nurin narin? Martti Kekomäki

Järkevät rahoitusmallit eivät synny hetkessä.

– Tehdäänkö jo valmisteluja sellaisen luomiseksi, kysyy Kekomäki.

Lisäksi professori kysyy, kuka tosiasiallista sote-valtaa nyt käyttää.

– Kuka täällä vetelee poliittisten sätkynukkejen naruista, ihmettelee Kekomäki.

2. Sosiaalipolitiikan professori Hiilamo: Olemme kuin Venäjällä 90-luvun alussa

Sosiaalipolitiikan professori Heikki Hiilamo vertaa sote-uudistuksen tilaa 1990-luvun alun Venäjään, jossa valtion omaisuus myytiin oligarkeille.

– Siinä kun Venäjällä haluttiin estää 1990-luvun alussa entisen kommunistivallan paluu, Suomessa hallitus haluaa estää kuntien vallan paluun. Keinona on valinnanvapauspäätökset, sanoo Hiilamo.

Professori Hiilamolla on synkeä kuva hallituksen nykyisistä valinnanvapaus- ja yhtiöittämislinjauksista.

– Nykylinjaukset tarkoittavat valtavaa julkisen sote-tuotannon ulosmyyntiä suurille yksityisille yhtiöille. Sen seuraukset ovat arvaamattomat. Valinnanvapaus on muuttumassa julkisten palveluiden hallitsemattomaksi yksityistämisprojektiksi, jossa pääosaa eivät näyttele asiakkaat, potilaat ja veronmaksajat, vaan suuria markkinoita ja voittoja havittelevat suuret sote-yhtiöt, sanoo professori Hiilamo.

Kuka vetelee poliittisten sätkynukkejen naruista Martti Kekomäki

Hiilamo haluaisi palata, professori Kekomäen tavoin, hallitusohjelman alkuperäiseen marssijärjestykseen, jossa ensin toteutetaan sote-palveluiden integraatio ja vasta sen jälkeen alettaisiin kokeilla valinnanvapauden laajentamista ja tuottajakentän monipuolistamista.

3. Professori Huttunen: Ajaudumme ratkaisuihin, joissa palvelut heikkenevät ja kustannukset kasvavat

Professori Jussi Huttunen sanoo, että sote-uudistuksessa ollaan osin aikapulasta ja osin poliittisista kompromisseista johtuen ajautumassa ratkaisuihin, jotka heikentävät palveluja ja lisäävät merkittävästi järjestelmän kustannuksia. Eihän näin pitänyt käydä.

– Ongelmana on syksyllä mukaan otettu monituottaja- ja valinnanvapausmalli, joka väärin toteutettuna pirstoo järjestelmän, vaikeuttaa yhteistyötä, hidastaa peruspalvelujen kehittämistä ja lisää järjestelmän kustannuksia, sanoo Huttunen.

Kaaoksen välttämiseksi hallituksen tulisi Huttusen mielestä ottaa nopeasti askeleita taaksepäin ja valmistella uudistus kunnolla.

Olemme kuin Venäjällä 90-luvun alussa Heikki Hiilamo

– Ensimmäisessä vaiheessa vuoteen 2019 mennessä voitaisiin valmistella ja toteuttaa palvelujen siirtäminen kunnilta maakunnille. Toisessa vaiheessa voitaisiin valmistella valinnanvapaus- ja monituottajamalleja ja kokeilla niitä yhdessä tai useammassa maakunnassa ennen käyttöönottoa, ehdottaa professori Huttunen.

4. Sosiaalityön professori Matthies: Aikalisä, markkinoistamisen vaikutukset tutkittava

Sosiaalityön professori Aila-Leena Matthies sanoo markkinoistamisen vievän sote-uudistusta väärään suuntaan. Hänen mukaansa eurooppalaiset kokemukset opettavat, että isojen sote-yksiköiden markkinoistaminen ja isot organisaatiot eivät ole toimineet, eivätkä ne ole tuoneet kustannustehokkuutta.

– Nyt olisi tutkittava, mitä hallituksen markkinoistamispäätökset käytännössä tarkoittavat. Tutkimusten mukaan eriarvoisuus kasvaa ja kustannukset nousevat. On suuri uhka, että näin tapahtuu myös Suomessa. On myös todennäköistä, että suuret monikansalliset terveysyritykset tulevat Suomeen ja valtavat markkinat. Ei pidä tehdä, jos ei tiedä mitä tekee, sanoo professori Matthies.

Ajaudumme ratkaisuihin, joissa palvelut heikkenevät ja kustannukset kasvavat Jussi Huttunen

5. Hallintotieteen professori Stenvall: Sote-uudistukseen otettava aikalisä

Sote-uudistusta on tehty vuosia. On menty eteen- ja taaksepäin. Hallintotieteen professori Jari Stenvall näkee uhkana, että sote-väsymyksen keskellä tyydytään keskinkertaiseen ratkaisuun, eikä ratkaisuja harkita loppuun asti.

– Päätösten vaikutuksia ei ole selvitetty, eikä niitä tiedetä. Yhtiöittäminen voi toimia tai sitten se ei toimi. Kokonaisuudistuksen riski pienenisi, jos meillä olisi erilaisia malleja eri maakuntien palveluiden tuotantoon, Stenvall sanoo.

Hän perää kunnollista analyysia siitä, mistä tässä nyt oikein päätetään. Tällä hetkellä samanaikaisesti tehdään niin paljon, että itse tavoite näyttää olevan jo hukassa.

– Kokonaisuus on niin vaikeasti hahmotettavissa oleva, että kukaan ei hallitse tätä kokonaisuutta, sanoo professori Stenvall.