Kaffevirtuosen Thomas Sigfred har rejst sig fra konkursen med Sigfreds Kaffebar. Kaffenørden har netop åbnet et risteri i de rå industrihaller på Sydhavnsgade, hvor sojafabrikken Solae tidligere lå.

Annonce

Det tog et år at komme over.

<p>Thomas Sigfred har mange jern i ilden for tiden. Udover sit nyåbnede kafferisteri har han brugt hele den forgangne uge på at planlægge og afholde Barista DM i Centralværkstedet. Han er medarrangør af konkurrencen. Sigfred har blandt andet skulle »kalibrere« dommerne - det vil sige teste dem - så de bedømmer med ens forudsætninger under konkurrencerne. Foto: Kim Haugaard</p>

Den ene dag var Thomas Sigfred en beundret og succesrig iværksætter med fire kaffebarer i eget navn - tre i Aarhus og en enkelt i Skagen.

Thomas Siegfred har laver kafferisteri på havnen i Aarhus

Den næste dag var han ingenting.

Thomas Siegfred har laver kafferisteri på havnen i Aarhus

Reduceret til et konkursramt hylster af en mand med en hverdag bestående af lange gåture i skoven og tungsind i sofaen.

Efter 15 år i førertrøjen som byens ubestridte kaffekonge - overdænget med hæder og priser - knækkede filmen en januardag i 2015.

Dyre huslejer, kundeflugt fra Strøget og tilspidset konkurrence om kaffedrikkernes gunst gjorde det efter halvandet års snigende tilløb af med konceptet Sigfreds Kaffebar.

Her kunne violinerne sætte ind, og interviewet med iværksætteren, der genvandt livsglæden som truckfører, pedel eller postbud starte.

Men nej. Hjemme i sofaen besluttede Thomas Sigfred sig for, at det skulle blive løgn. Han var ikke færdig med kaffe. Langtfra.

»Da jeg sad der, troede jeg aldrig, jeg skulle vende tilbage til branchen. I lang tid lavede jeg ikke andet end følge mine børn i skole, gå ture uden noget formål og sove. Men stille og roligt gik det op for mig, at jeg de seneste fem år i virkeligheden havde søgt efter noget andet end kaffebarer. At komme tilbage til håndværket. Få nogle råvarer mellem hænderne. Skabe noget«, bedyrer han.

Og sådan blev det.

Thomas Sigfred lader blikket vandre rundt i det gamle laboratorium i den smadrede, hvide industribygning på Sydhavnsgade.

Rå beton. Sjælløst og forladt maskinel med for længst slukkede lamper. Kilometervis af knudrede rør og ledninger, der får loftet til at ligne en junglebund, der er blevet vendt på hovedet.

Vi kunne lige så godt have siddet i kontrolrummet på et nedlagt atomanlæg. Hvis det da ikke lige var for de fuldt funktionelle espresso-maskiner, den tonstunge, gasdrevne kafferister og de mange gigantiske kaffesække af slagsen, Jacob Haugaard engang syede jakkesæt af.

Vi er i den nedlagte sojafabrik Solae. Den nuværende Sigfreds Kaffefabrik.

Smilet breder sig bag det gråsprængte fuldskæg. Her dufter af nyristede kaffebønner.

21. januar åbnede kafferisteriet Sigfreds Kaffefabrik på adressen, og et nyt kapitel i århusiansk kaffekunst kan begynde. Samtidig begynder et nyt kapital for Thomas Sigfred, der nu pludselig er blevet lønmodtager.

For hvor han før bryggede, solgte og serverede kaffen, skal han nu selv riste de grønne bønner brune og sælge dem til sine tidligere konkurrenter; byens mange caféer og kaffebarer.

I kulissen står Thomas Sigfreds gode ven og investor, Morten Laugesen, der blandt andet driver Sharks Poolhall i Frederiksgade.

Det er ham, der har hyret Thomas Sigfred til at starte et helt nyt kvalitetskaffe-koncept op fra bunden. De to gårway back, som Thomas Sigfred siger, og sidstnævnte har ved flere lejligheder været lønslave hos Morten Laugesen. Det kan han fint indordne sig med.

»Jeg er egentlig uddannet møbelsnedker, men Morten mente, jeg skulle lave kaffe for ham. Det var i sidste årtusind, hvor alle restauranter havde en espresso-maskine, men ingen kunne finde ud af at bruge den. Det gjaldt bare om at få skummet på cappuccinoen så højt som muligt. Så puttede man det medfølgende stykke chokolade i, fordi kaffen smagte forfærdeligt. Og så sad man ellers der med skum i hele hovedet.«

Han hæver skuldrene og strækker termojakkens ærmer ud i en undskyldende gestus.

De dage er ovre. Nu er mantraet kvalitet over alt andet.

»Det her er drømmen. Jeg skal ikke stå i front længere. Det har været nogle fede år, men jeg trænger til at træde et skridt tilbage. I stedet for at brygge og servere skal jeg nu selv riste og udvikle min helt egen kaffe«, siger Thomas Sigfred.

Der er ikke nogen forkromet business-plan, men tanken er at få produktionen sparket i gang og kaffebrandet Sigfreds Kaffefabrik ud til byens caféer, restaurationer og kaffebarer.

»En del af konceptet bliver også at lave såkaldt special label-kaffe. Man kan købe min kaffe, men man kan også komme herned og være med til selv at udvikle sin egen kaffe efter egne præferencer«, forklarer han.

Faktisk står idéerne i kø, og Thomas Sigfred er allerede blevet bestormet af henvendelser og indspark fra sit store bagland.

»Alt er i spil. Netværksarrangementer i startup-miljøet, kurser, kaffesmagninger, events for virksomheder, polterabends ... you name it. Jeg vil rigtig gerne have folk til at komme her, og jeg er med på den værste. Det eneste, man ikke kan, er at komme ind fra gaden og købe en kop kaffe«, griner han.

Sekundet efter trækker han i land.