De danske teleselskaber er forpligtet til at assistere politiet, hvis det med en retskendelse i hånden kræver at få adgang til eksempelvis at aflytte deres kunders private kommunikation. Men ét af selskaberne – TDC – går videre end det og hjælper også med andre ydelser, end hvad loven forpligter dem til. Det viser en aktindsigt i dokumenter fra Rigspolitiet, som Information har fået adgang til via internetaktivisten Christian Panton.

Dokumenterne handler om de aftaler mellem politiet og teleselskaberne, der specificerer, hvilke ydelser der tilbydes, og hvilke priser de fire største teleselskaber tager for at hjælpe myndighederne, når de yder »bistand til politiet i forbindelse med indgreb i meddelelseshemmeligheden«, som der står i dokumentet. Selve priserne har politiet valgt at hemmeligholde med henvisning til offentlighedsloven, men af dokumenterne kan man se, at TDC’s liste af ydelser er mere omfattende end de øvrige selskabers.

Hvilke interesser beskyttes?

TDC yder blandt andet assistance til etablering af rumaflytninger og også »drift og overvågning af forbindelse til videoovervågning«. TDC’s ydelser er umiddelbart ikke noget, der begrænser sig til at kunne ordnes fra TDC’s central, men noget de tager ud og ordner i samarbejde med Rigspolitiet.

Som der står i dokumentet: »Etablering af [overstreget] eller tilsvarende forbindelse af sikkerhedsgodkendt tekniker i køretøj, der ikke indgår i TDC’s flådestyringssystemer, afregnes som særskilt ydelse.«

Det kunne tyde på, at TDC sender teknikere ud i civile biler, hvad selskabet dog ikke har lyst til at uddybe over for Information. »Vi udtaler os ikke om, hvordan vores ydelser leveres,« udtaler Povl Damstedt Rasmussen, der er kommunikationsrådgiver i TDC Group, i et skriftligt svar.

Ifølge Christian Panton, der er en af de drivende kræfter i den internetpolitiske tænketank Bitbureauet, er det bekymrende, at TDC vælger at gå videre, end hvad loven kræver:

»Hvis TDC både skal agere leverandør til politiet og til deres almindelige kunder, er det ikke altid, at man kan regne med, at de vil sætte deres almindelige kunder højest. Man kan godt sætte spørgsmålstegn ved, hvis interesser de beskytter, og det synes jeg er bekymrende,« siger Christian Panton.

Christian Panton henviser til, at en række udenlandske teleselskaber har stillet sig på kundernes side i overvågningssager, hvor de forsøger at få så meget som muligt frem i offentligheden om myndighedernes overvågning. Netop sådan en konflikt mellem myndigheder og teleselskaber kom også frem i den nylige debat om den indførsel af sessionslogning, som justitsminister Søren Pind (V) endte med at udskyde, da det blev for dyrt. Her var TDC sammen med resten af branchen med til at argumentere imod lovforslaget.

Men ifølge Christian Panton tydede meget på, at TDC selv havde udviklet den model for sessionslogning af mobiltelefoner, som Justitsministeriet nu ønskede udbredt til hele telebranchen.

»Mange af de tanker, der bliver tænkt af myndighederne, sker sammen med TDC. Den form for sessionslogning, der blev diskuteret, var stort set en klon af det, TDC har lavet. De har leveret en model, som politiet syntes var rigtig, rigtig brugbar,« siger Christian Panton.

Efter debatten om sessionslogning meldte TDC da også ud, at de ikke havde nogen holdning til det principielle spørgsmål om overvågning, men at det alene handlede om omkostningerne: »Den ideologiske debat om overvågning af borgere og andet er ikke en debat, som TDC ønsker at være en del af.

Vi har principielt ingen holdninger til det,« sagde koncerndirektør med ansvar for kunde-og investorforhold Jens Aaløse til Berlingske, mens TDC’s direktør for Public Affairs, Katrine Stampe, selv var ude og sige, at firmaet havde et bud på en lige så effektiv overvågning som den, ministeriet havde fremlagt, men meget billigere: »Det er vores bud, at man via tekniske justeringer af lovforslaget kan få den samme effekt, men til et meget mindre beløb. Og det gør jo selvsagt en forskel for os, om det skal koste branchen en milliard eller 100 millioner kroner,« sagde hun til Ritzau.

Ikke forpligtet

TDC afviser at stille op til interview om den udvidede assistance ved politiets rumaflytninger og videoovervågning, men svarer skriftligt.

»Vi er som teleselskab forpligtet til at levere nogle ydelser, i forbindelse med at politiet foretager indgreb i meddelelseshemmeligheden. Derudover leverer vi andre tekniske ydelser til politiet på kommercielle vilkår,« skriver TDC’s kommunikationsrådgiver Povl Damstedt Rasmussen.

Ifølge loven er priserne på de lovpligtige ydelser reguleret, så teleselskaberne kun får dækket deres udgifter, mens TDC ifølge Povl Damstedt Rasmussen »selv har indflydelse på den pris, som vi fremsætter i tilbuddene på vores øvrige ydelser, der er leveret på kommercielle vilkår«.

»Ydelserne leveret på kommercielle vilkår kunne i princippet leveres af en hvilken som helst leverandør, men vi er formentlig valgt som leverandør, fordi vi i forvejen har et sikkerhedsmæssigt setup, der lever op til de krav, som politiet stiller i forbindelse med sådanne indgreb. Det skal bemærkes, at bistand til politiets indgreb sker på baggrund af retskendelser,« skriver han.

– Er I ifølge loven forpligtet til at assistere politiet med videoovervågning og/eller rumaflytning?

»Nej, vi er ikke forpligtet,« skriver Povl Damstedt Rasmussen.

Mens TDC altså både er teleselskab og udbyder af kommercielle overvågningsservices, virker teleselskabet Telia til at have en anden tilgang til problematikken. Heller ikke Telia ønsker at stille op til interview om samarbejdet med myndighederne, men understreger skriftligt, at selskabet »som teleoperatør efterlever de gældende regler på området«, men ikke går længere, end hvad loven kræver:

»I forbindelse med indgreb i meddelelseshemmeligheden udleverer vi udelukkende, hvad vi er forpligtet til,« skriver David Engstrøm, der er pressechef i Telia.

Han tilføjer, at man dog har visse undtagelser i forbindelse med humanitære eftersøgninger efter f.eks. demente, men »det forudsætter dog blandt andet, at personen ikke har gjort noget strafbart«.

Hi3G ønsker heller ikke at stille op til interview om deres samarbejde med politiet og svarer blot i en skriftlig meddelelse: »Vi udtaler os ikke om denne sag.«

’Nogen skal jo gøre det’

Selve den juridiske forpligtelse for teleselskaberne til at assistere politiet er reguleret i blandt andet teleloven og retsplejeloven. Den fastsætter, at teleselskaberne skal hjælpe til, når politiet beder om det via en retskendelse, men også at de tekniske systemer skal være indrettet på en sådan måde, at de er i stand til at levere ydelserne til politiet. Det fortæller juraprofessor på Aalborg Universitet Søren Sandfeld Jakobsen.

»Det er ikke nok, at teleudbyderne er pålagt en generel pligt til at bistå, når politiet – med en kendelse i hånden – kommer og beder om det. Teleudbyderens systemer skal også rent teknisk være i stand til – hurtigt – at kunne levere den nødvendige bistand,« siger han.

Ifølge Søren Sandfeld Jakobsens fortolkning af reglerne står det teleselskaberne frit for at assistere myndighederne i videre omfang, end hvad loven pålægger dem:

»Politiet har klar hjemmel til at gøre det, og forudsat at teleudbyderne alene assisterer politiet, men ikke handler på egen hånd, er det jo stadig politiet – ikke teleudbyderne – der udøver overvågningen. Det at yde teknisk bistand til politiet må være et sagligt formål efter persondataloven, og nogen skal jo gøre det,« siger Søren Sandfeld Jakobsen.

Den opfattelse deler Jesper Lund, der er formand i IT-Politisk Forening, så længe TDC holder sig fra at deltage, når mikrofoner eller videokameraer sættes op på privat grund:

»Hvis det er TDC-folk, der laver indgrebet med at gå ind i folks hjem, så er det forkert og uhensigtsmæssigt, men hvis blot TDC medvirker til at transportere datastrømmen videre fra lokalområdet og til politiet, så kan jeg ikke se noget problem,« siger han.

Bred vifte af ydelser

Bilaget med oversigten over ydelser og priser giver også en indsigt i, hvor mange forskellige overvågningsydelser teleselskaberne kan levere til politiet. Ud over assistancen ved rumaflytning og videoovervågning er der aflytninger af mobil- og fastnettelefoner, men særligt på området for borgernes fysiske bevægelser tilbyder TDC en række forskellige ydelser.

Man kan f.eks. både få en såkaldt HLR-log, der viser »færden på mobilnet i udlandet«, cellesøgning, krydspejling og teleobservation, der alt sammen relaterer sig til mobilbrugerens bevægelser, foruden et par yderligere tjenester, der særligt tages i brug i forbindelse med f.eks. demente eller selvmordstruede.

En række af de tekniske specifikationer er overstreget i dokumentet med henvisning til forskellige paragraffer i offentlighedsloven – herunder rigets sikkerhed. Rigspolitiet har desuden afvist at udlevere andre dokumenter til Information via aktindsigt, fordi »mængden af de oplysninger, der nødvendigvis må undtages fra aktindsigten«, er så omfattende, at »det resterende indhold af dokumentet ikke længere [vil] have et forståeligt eller sammenhængende meningsindhold«.

Rigspolitiet afviser at kommentere samarbejdet med TDC, men oplyser, at de samlede udgifter til TDC var 31,5 millioner i 2012, faldt til 24,9 mio i 2013, steg til 26,7 mio i 2014 og siden faldt til 20,3 millioner i 2015.