FORSKJELL: Mens personene i den rikeste promillen i snitt fikk 33 millioner mer i 2015, ble det samtidig 5000 flere fattige barn.

ulikhet

2015 var det første året der Norge ble styrt av et statsbudsjett som de blåblå hadde lagd fra bunnen. Nå har Statistisk sentralbyrå publisert statistikken over de økonomiske ulikhetene, og tallenes klare tale er politikken ikke har klart bekjempe Forskjells-Norge i fjor, men at ulikheten tvert imot har økt:

• Alle ulikhetsmålene viser at forskjellene har økt.

• Den rikeste promillen rår nå over 9,4 prosent av all formue i Norge, og personene i elitegruppen har økt sin velstand med 33 millioner hver.

• Samtidig ble det omkring 10.700 flere personer under fattigdomsgrensen. Av disse var hele 4600 barn.

• De 10 prosent med lavest inntekt faller lenger ifra og disponerer nå 3,7 prosent av samlet inntekt. De 10 prosent med høyest inntekt øker sin andel til 22,8 prosent.

Ulikhet i Norge: • Statistisk sentralbyrå publiserte i går inntekts- og formuesstatistikk for 2015 som viser at inntekts- og formuesulikheten økte i fjor, og at det ble flere personer med inntekt under fattigdomsgrensen. • 2015 var det første året da staten ble styrt av et statsbudsjett som ble lagd fra bunnen av fra den blåblå regjeringen. • Det var høye aksjeutbytter i 2015, og sannsynligvis skyldes dette en skjerpelse i utbyttebeskatningen fra 2016. Fordi utbytter havner hos de rikeste, kan dette være årsaken til høye veksten i inntektsulikhet. Dette skal ikke påvirke antall fattige eller formuesulikhet.

På de blåblås vakt

De borgerlige partiene vant stortingsvalget i 2013, og rakk derfor kun å gjøre mindre endringer i de rødgrønnes statsbudsjett for 2014. Statsbudsjettet for 2015 har de imidlertid laget fra bunnen, og derfor er de nye tallene den første fasiten for hvordan ulikheten har utviklet seg på Erna Solbergs (H) vakt.

– Dette er dramatiske tall som gir grunn til å slå alarm. Den rikeste prosenten øker sin andel av den totale formuen med nesten et prosentpoeng i løpet av kun et år, og hvis ulikheten fortsetter å vokse så raskt går vi mot en forskjellseksplosjon i Norge, sier partileder i SV, Audun Lysbakken.

Han mener at årsaken er politisk.

– De borgerlige har rigget skattesystemet for dem på toppen, og systematisk senket eller fjernet skatten der de rikeste henter inntekten sin som formue og arv.

Mens SV peker på politikken, mener Høyres finanspolitiske talsperson Svein Flåtten at endringene skyldes strukturelle forhold i økonomien.

– Hovedinntrykket mitt er at det var et år med lav lønns- og inntektsvekst, samtidig som formuer generelt økte blant annet på grunn av boligprisvekst. Uten moderate lønnsoppgjør ville flere vært uten arbeid og ulikheten enda større. Tallene gir derfor ikke grunn til uro, sier han.

Avviser skatteforklaring

Flåtten avviser Lysbakkens hypotese om at økningen i ulikhet skyldes regjeringspolitikk som redusert formuesskatt.

– Det er gjort små endringer i formuesskatt fra år til år. Jeg er ikke overrasket over at Lysbakken ikke har andre forklaringer enn dette, men det blir en svak og ensporet analyse.

Flåtten tror imidlertid at økt innvandring kan være en årsak til økt ulikhet.

– Det er klart at innvandring øker forskjellene, og det er ikke tvil om at det må settes inn tiltak for å sørge for bedre integrering og at innvandrere kommer hurtigere i jobb.

Lysbakken mener stikkordene for å senke forskjellen er arbeid, skatt og bolig.

– Regjeringens endringer i arbeidsmiljøloven har ført til flere midlertidig ansettelser. Vi er også bekymret for at utviklingen i boligmarkedet der nordmenn nærmer seg gjeldstoppen i Europa. Boligmarkedet har blitt en ny driver for ulikhet, og fungerer kun for rikfolk som vil investere og ikke for unge og lavtlønte, sier han.

Kan skyldes aksjeutbytter

Statistisk sentralbyrå (SSB) skriver at det var en stor økning i aksjeutbytter i 2015. Utbytter går først og fremst til de med høy inntekt, og forsker Rolf Aaberge tror dette forklarer den høye økningen i inntektsulikhet.

– Beskatningen av aksjeutbytter vil øke i 2016. Dette gir et sterkt insentiv til å ta ekstra utbytte i 2015, og er nok hovedgrunnen til den betydelige økningen i inntektsulikhet i 2015 slik den framkommer i statistikken, sier han.

Det kan tyde på at måten inntektsulikheten blir målt i SSBs statistikk blir overvurdert, men det skal ikke påvirke formues­ulikheten eller antall fattige.

– Siden størstedelen av aksjeutbytte mottas av de aller rikeste i samfunnet, blir medianinntekten (den midterste inntekten) lite påvirket av skattetilpasningen. Derfor vil heller ikke fattigdomsgrensene definert ved 60 prosent av medianinntekten, endre seg som følge av den store økningen i aksjeutbytte, forklarer Aaberge.

Om ulikhetsøkningen i inntekt kan se verre ut enn realitetene tilsier i 2015, er det andre problemer med ulikhet som kanskje blir undervurdert slik statistikken i dag bestemmes.

– Men hvis fattigdomsgrensene hadde vært basert på gjennomsnittet heller enn medianen, ville statistikken ha vist en økning i andelen fattige. Dette illustrerer at medianinntekten ikke er et opplagt valg som grunnlag for å måle fattigdom.

stiann@klassekampen.no