Dette inkluderer en stortingskandidat fra partiet som hevder å være det mest liberalt orienterte: Venstre.

De ytringene som har vært referert i pressen og trykket på flygebladet som ble delt ut, av typen "knus homolobbyen", er lovlige ytringer. Det er ytringer som vi må tåle fremsettes i det offentlige rom, og tanken er at dette bør bekjempes uten å presse det under jorden. Og selv der det skulle være grunn til å frykte straffbare ytringer er utgangspunktet at Grunnloven forbyr forhåndssensur. I slike tilfeller må politiet nøye seg med å sanksjonere etter at den straffbare ytringer er fremsatt. Det er med andre ord ikke anledning til å nekte noen å demonstrere fordi man finner at de ytringene som skal fremsettes er uakseptable.

Så er det mange som mener politiet burde grepet inn fordi demonstrasjonen ikke ble meldt inn i tråd med kravet i politiloven § 11 om at alle demonstrasjoner skal meldes inn til politiet god tid i forveien. At melding ble gitt tett opp mot selve demonstrasjonen må nok ses i lys av den høyst tvilsomme demonstrasjonsnekten i Fredriksstad nylig.

Hans Fredrik Marthinussen Vis mer

Her la politiet ned forbud mot demonstrasjon, begrunnet i at den kunne lede til motdemonstrasjoner og voldelige konfrontasjoner. Jeg synes det er svært vanskelig å forstå at faren for motdemonstrasjoner er grunn nok til å nekte en markering - da vil man i realiteten forby visse svært upopulære ytringer. Det er politiets oppgave å legge til rette for at alle kan ytre seg i det offentlige rom.

Demonstrasjonen i Kristiansand fikk politiet kjennskap til på forhånd, men det ble ikke send melding "i god tid på forhånd" slik loven krever. Politiet kan nok derfor hevde at demonstrasjonen var ulovlig - men politiet hadde heller ikke lagt ned forbud mot den. Det er uansett ingen automatikk i at et for sent varsel etter politiloven § 11 må lede til at demonstrasjonen ikke skal kunne gjennomføres, eller til og med hindres med makt.

Bakgrunnen for meldeplikten i politiloven er å sørge for at politiet kan sikre ro og orden i forbindelse med demonstrasjoner. Jeg synes politiet i Kristiansand håndterte dette svært godt når de uttaler at de har vurdert saken grundig, og at de ut fra de mannskapene de disponerte fant ut at det tryggeste for befolkningen var å la demonstrasjonen foregå som planlagt. Politiet kan eventuelt i etterkant vurdere å sanksjonere at melding ikke ble gitt på riktig måte. Politiet i Kristiansand gjorde da akkurat den vurderingen som politiloven legger opp til at de skal gjøre: En vurdering av hvordan innbyggernes sikkerhet best ivaretas. At de ikke lot seg presse, eller usaklig tok hensyn til selve innholdet i ytringene som ble fremsatt, er eksempel på godt politiarbeid.

Dersom politiet hadde grepet inn med makt, kan det godt hende det hadde eskalert. En del mener å tro at måten å angripe dette på er generelt å nekte nynazistene å demonstrere, og om de gjør det, så skal man reagere som Oslo-politiet mot Blitz i sin tid. Det er for det første en krenkelse av ytringsfriheten å nekte dem å fremsette lovlige ytringer i det offentlige rom. For det andre er det en oppskrift på eskalering som gjerne ender i umeldte, utagerende demonstrasjoner og slåssing med politi og andre som kan virke lokkende for folk som er rundt et slikt miljø.

De som mener nynazister ikke bør få gi uttrykk for sine holdninger i det offentlige rom overhodet, vil ikke bare i ganske mye større utstrekning enn i dag innskrenke ytringsfriheten. De ber dessuten om forhåndssensur ikke bare ut fra forventet innhold, men også ut fra personers gruppetilhørighet. Det hører ikke hjemme i et moderne liberalt demokrati.