RADIKAL ØKONOM: – Thomas Piketty foreslår i realiteten statlig konfiskering av all privatkapital som gir handlekraft i næringslivet, skriver advokat Eirik Vinje i Kjos-Piketty-debatten. Foto:NRK,

Debatt

Kronikk: Hva Kjos kunne ha

svart

Helgens heteste hendelse var økonomen Thomas Pikettys grilling av Bjørn Kjos om skatt og formue i fredagens Skavlan. Men selv om Kjos svarte dårlig for seg, så betyr ikke at det ikke finnes et godt svar på franskmannens spørsmål.

Oppdatert 16. mars 2015

Dette er en kronikk. Kronikken gir uttrykk for skribentens holdning. Du kan sende inn kronikker og debattinnlegg til VG her.

Artikkelen er over fem år gammel

EIRIK H. VINJE, advokat

Helgens heteste hendelse i sosiale medier var økonomen Thomas Pikettys grilling av Bjørn Kjos om skatt og formue i fredagens Skavlan. Den franske kjendisprofessoren har mange tilhengere på norsk venstreside. TV-innslaget hylles av disse som en genial avsløring av rikfolkets skattehykleri.

Kjos respons er åpenbart ikke noe retorisk mesterstykke. Han prøver fomlende å skifte emne og klarer ikke å anslå egen formue, noe som burde være innenfor mulighetens grenser. Men at Kjos svarer dårlig, betyr ikke at det ikke finnes et godt svar til den pågående franskmannen.

Pikettys drømmesamfunn

Eirik H. Vinje. Foto: ,

Thomas Piketty er en flink selger, og på Skavlan fremstiller han seg som mye mer moderat enn i sin bok Kapitalen i det 21. århundre. På side 572 i boken anbefaler Piketty formuesskatt på 5–10 prosent av milliardformuer. I tillegg vil han ha svært høye inntektsskatter. Ingen næringslivseiere vil over tid tjene penger til å betale slike skatter. Piketty foreslår derfor realiteten statlig konfiskering av all privatkapital som gir handlekraft i næringslivet.

I Pikettys drømmesamfunn blir de eneste kapitalistene staten og pensjonsfond.

Norge er meg bekjent det eneste landet i verden som har generell formuesskatt, slik Piketty ønsker. Det er en grunn til at vi er alene om den. Problemet med formuesskatten er ikke at den rammer de rike. Det skadelige er at skatten er basert på regnskapsmessige verdier, og ikke reelle inntekter. Derfor er formuesskatten direkte destruktiv for selskaper i oppstartsfasen eller som av andre grunner mangler penger.

Markedet kan ta feil

Bjørn Kjos er faktisk et kroneksempel på hvor skadelig formuesskatten er. Norwegian ble grunnlagt i 1993 av en relativt uformuende Kjos. Først fra 2002 tok veksten av, da selskapet entret ringen som generell utfordrer til SAS på innenriksrutene. Siden børsnotering i 2003 har aksjekursen skutt i været. På grunn av enorme investeringer har imidlertid Norwegian aldri betalt utbytte. Aksjonærene har altså ikke fått én krone ut av selskapet etter 13 år på børs.

Når markedet i dag likevel verdsetter Norwegian til åtte milliarder er det utelukkende basert på antagelser om fremtidig inntjening. Det er ikke usannsynlig at markedet tar feil. Markedet gjør ofte det.

Flybransjen har en særegen kombinasjon av skyhøy risiko og lav avkastning. Norwegian har fremover forpliktet seg til enorme flyinvesteringer. I fjor hadde selskapet et tap på 1,6 milliarder. Sammenlagt fortjeneste i perioden 2002–2014 er på magre 400 millioner. Om og når Norwegian kan betale utbytte vet ingen. Det er ikke urealistisk at selskapet i stedet havner i skifteretten.

Selge aksjer for å betale skatt

Så vidt jeg vet består hele Kjos sin formue i at han kontrollerer 27 prosent av aksjene i Norwegian. Han har en lønn på rundt en million og får altså ikke utbytte. En skattbar formue på anslagsvis 1,5 milliarder, utløser med dagens sats på 0,85 prosent en formuesskatt på 12,75 millioner. Som Kjos selv sier på Skavlan, er det det tidoble av hva han tjener. Det betyr at Kjos må selge aksjer for å betale skatt. Når han selger aksjer pålegges han også gevinstbeskatning på 27 prosent før han kan betale formuesskatt. Dermed blir den reelle skattebyrden på rundt 17,5 millioner kroner i solgte aksjer.

Det betyr at Kjos er i ferd med å miste kontrollen over selskapet han grunnla. Det er ikke rettferdig mot gründeren. Langt verre er det at nedsalget også skader selskapet. Verdien av Norwegian er basert på at Kjos styrer, og aksjekursen synker derfor når han selger seg ned.

Andre skatteløsninger

Som vi har sett de siste ukene, er det tøffe tak i flybransjen. Og flyselskap trenger sterke eiere og ledere for å overleve. Hvis ikke Norwegian lykkes går ikke det bare utover Kjos, men også øvrige aksjonærer, ansatte, passasjerer og den norske samfunnets skatteinntekter. Derfor bør staten vente med å skattlegge Kjos til han faktisk tjener penger.

Som nevnt er det et ikke usannsynlig scenario at Norwegian slås konkurs, som de fleste andre flyselskaper gjennom historien. Da blir enden på historien at Kjos har betalt et tresifret millionbeløp i skatt, selv om han knapt fikk ut noe annet enn lønn. Slike tilfeller kjenner jeg fra egen advokatvirksomhet. Har Kjos lånt penger i banken for å betale formuesskatt, slik noen mener han burde, går han også personlig konkurs. På den annen side gleder det kanskje Piketty og venstresiden at Norge blir et mindre ulikt samfunn dersom Kjos ender opp i køen hos NAV.

En bisarr side av formuesskatten er at den kun pålegges norske eiere. Dersom Norwegian tas over av Ryanair og Michael O´Leary slipper iren å betale formuesskatt. Vi straffer altså norsk næringsliv i konkurranse med utlandet. Slik selvpisking har ikke Norge råd til når oljeindustrien er under utfasing.

Vi bør altså finne andre måter å skattlegge de rikeste på. Arveavgift er en treffende metode som i moderat form i liten grad skader næringslivet. Formuesskatten bør derimot helst fjernes. Alternativt kan formuesskatten legges om slik at den bare rammer skatteytere som har inntekter å betale med.

Publisert: 16.03.15 kl. 15:54 Oppdatert: 16.03.15 kl. 17:03

Les også

Mer om Norwegian