Henrik Arnstad, med senast kända titeln ”vetenskapsjournalist”, förklarar det danska valresultatet:

Det finns visst fog för en utläggning hur Danmark hanterade Förintelsen när den europeiska judeutrotningen rasade som värst under andra världskriget.

Av Danmarks 7 800 judar (varav 1 500 var flyktingar från Tyskland och 1 300 var halvjudar) lyckades 7 220, samt 686 icke-judiska makar till dem, fly över Öresund med hjälp av både svenskar och danskar i en av de största enskilda aktionerna mot nazisternas judeutrotningar. Som följd av den aktionen, samt danska regeringens efterföljande stora ansträngningar för att rädda de 464 judar som greps och skickades till Theresienstadt överlevde praktiskt taget alla danska judar detta folkmord. Theresienstadt var egentligen ett transitläger men de danska judarna skickades aldrig vidare. Mycket tack vare starka påtryckningar från danska regeringen. Dessa påtryckningar innebar även att danska Röda Korset tilläts övervaka deras välbefinnande och förse dem med hjälppaket med mat och medicin ända fram till krigsslutet. Totalt dog 51 danska judar i Theresienstadt, de flesta av dessa var äldre som inte klarade av sjukdomarna, den dåliga maten och boendeförhållandena i lägret. Med de övriga dödsfallen inräknade dog 60 danska judar, eller 0,7 procent av den danska judiska diasporan, mycket att hänvisa till den danska regeringens rakryggade hållning. Detta kan jämföras med Polen som fick se dryga 90 procent eller 3 miljoner av sina landsmän bokstavligen gå upp i rök enligt Simon Wiesenthalcentret.

När det kommer till hur Danmark hanterade sina egna medborgares krigsförbrytelser så reste Danmark så sent som 1998 krav på att Tyskland skulle inleda en rättegång mot den före detta SS-officeren och förre danske medborgaren Søren Kam. Tyskland hade så långt vägrat då Kam dels var tysk medborgare sedan han försvann från Damnark samt att bevisen mot honom ansågs för svaga. Åtal väcktes i Danmark men Tyskland vägrade lämna ut Kam. Överlag har Danmark utmärkt sig som tämligen envetna i att lagföra krigsförbrytare från Förintelsen i relation till andra länder. Mer envetna än bland annat Tyskland och Frankrike för att nämna några exempel.

Det är inte utan att det finns goda skäl att ifrågasätta Henrik Arnstads, regeringen Löfvens viktigaste rådgivare inom politisk extremism, kompetens och förmåga till holistiska och hållbara analyser. Den analys han författat på Twitter känns, om uttrycket tillåts, något grund.