REPLIK. Tre riksdagsledamöter har kritiserat mig för att jag sänt ut ett gruppmail med en länk till en text i nättidningen NewsVoice. Kritiken handlar om att dessa tre undanber sig gruppmail med länkar till konspiratoriska källor.

Text: Jan Lindholm, ledamot av Sveriges riksdag | Riksdagen pressfoto

Först vill jag då informera läsarna om att jag som riksdagsledamot varje dag erhåller ett stort antal gruppmail från andra riksdagsledamöter och tjänstemän, företrädesvis med inbjudningar till olika former av sammankomster och seminarier. Det mesta handlar naturligtvis om föreläsare från olika delar av världen från universitet och företag. Men det förekommer även sådant man skulle kunna ifrågasätta. Sådant jag gärna skulle slippa är det ständiga tjatandet om att ledamöter bör ta jägarexamen eller delta i skoterklubbens aktiviteter.

Jag raderar dagligen mängder av sådant jag tycker är skräp utan att bråka så varför kan inte dessa tre ledamöter stå ut med att radera det dom inte gillar av mina mail utan att göra stor affär av det?

Argumentet att man undanber sig länkar till källor man anser vara konspiratoriska tycker jag är det allvarligaste i försöket att censurera en ledamot. Att skjuta budbäraren, för det är faktiskt det man gör, i stället för att argumentera i sakfrågan är inte bara fegt utan även djupt odemokratiskt.

Om jag hade ägnat mig åt den självcensur, dessa ledamöter önskar, och valt att enbart sända ut NewsVoice länk till artikeln i New Your Times som informationen byggde på, hade då faktainformationen varit mer värd och mindre konspiratorisk?

Om jag hade varit rädd för att bli uthängd med foliehatt så hade jag självklart kunnat censurera på det viset, men då hade jag å andra sidan undanhållit riksdagens ledamöter och tjänstemän den övriga information som NewsVoice samlat i sin artikel. Där fans en länk till ett universitet i Florida samt en länk till mail i frågan liksom till en videodebatt. Visst hade jag kunnat knycka NewsVoice arbete och skriva en egen text med alla dessa länkar i, men varför göra det när allt redan var paketerat. Dessutom skulle jag kunna bli kritiserad för stöld om jag tog konceptet utan att ange källan till min information.

Vad de tre ledamöterna i praktiken gör genom sin kritik är att avkräva mig, och troligen en hel del andra, en självcensur som inte hör hemma i en öppen demokrati.

Var och en har självklart rätt att välja sina kunskapskällor även om jag tycker det är sorgligt att höra att en del riksdagsledamöter är så rädda för ny kunskap att dom väljer bort det som inte passar i deras världsbild. Men att försöka hindra andra från att sprida den information som dessa andra vill sprida är snudd på brott mot vår yttrandefrihet.

Hade mänskligheten enbart bestått av så rädda människor som dessa tre ledamöter så kanske mänskligheten fortfarande hade varit jägare och bott i grottor.

Nu är ju inte informationen om befarade oegentligheter i forskningen kring GMO, som artikeln handlade om, något nytt eller märkvärdigt. Man kan ju därför undra om det finns något annat bakom överreaktionen på att jag påminner riksdagen om att etik och trovärdighet i forskningen är en viktig fråga.

Då syftar jag självklart på en alldeles naturlig förklaring till varför några ledamöter inte vill att obekväm information skall uppmärksammas och självklart inte på någon form av konspiration för att begränsa mina möjligheter att utföra mitt arbete som förtroendevald.

Text: Jan Lindholm, ledamot av Sveriges riksdag

Relaterat