Den samiske folkrättsjuristen Mattias Åhrén håller med sverigedemokraten Björn Söder om att samer inte är svenskar.

»Jag blir personligen nästan mer bekymrad när alla andra partier från höger till vänster tar debatten och säger att samer är svenskar – för det är vi inte. Det är därför vi har ett Sameting, rätt till att ha undervisning och utbildning på samiska och det är därför vi har särskilda rättigheter till landområden och naturresurser«, säger Åhrén apropå Söders provokation.

Åhréns uttalande är ett sådant där störande faktum som alla undviker, eftersom resultatet kunde bli en intressant diskussion. Varför ägna sig åt sådant, när man kan hjälpa Björn Söder med den fortsatta polariseringen av Sverige, genom att ta avstånd, rita röda linjer och förfasa sig?

Det är ju trots allt så att mer radikala, nationalistiska sverigedemokrater och urfolksaktivister har mycket gemensamt. De hävdar att deras identitet är avhängig att de slipper assimileras i andra grupper. De anser att det är rimligt att olika grupper behandlas olika, beroende på etnisk tillhörighet. Åhrén utvecklar tanken om att diskriminering har två olika dimensioner (i ett citat som verkar lite rumphugget, men är begripligt):

»En del är att alla ska behandlas lika. Det är det DO syftar på, men från samiskt och urfolks perspektiv så är den andra dimensionen – att olika behandlas olika – mycket viktigare att man har rätt till särbehandling om man har en kulturell bakgrund som är annorlunda än majoritetsbefolkningen.«

Det finns förstås en motsägelse här. De flesta av oss tänker ungefär som Willy Silberstein i Aftonbladet i helgen. Det är klart man kan vara jude och svensk. Och att man kan ha samiskt påbrå och vara svensk. Men det Åhrén säger är samtidigt varken konstruerat eller långsökt. Det är bara ett konstaterande av fakta: vi har speciallagstiftning, särskilda rättigheter och juridisk särbehandling av samer baserat på den folkgrupp de tillhör.

Det finns ett stort mått av hyckleri bland de politiker som försöker äta kakan och ha den kvar: som både insisterar på att samer är svenska och insisterar på att de ska ha särskilda rättigheter, baserade på att de inte är svenskar. Det Björn Söder gör är att utnyttja den motsägelsen.

Det är precis så här rörelser av Sverigedemokraternas slag fungerar. De identifierar områden där det råder en tyst offentlig överenskommelse om att inte uppmärksamma motsägelser eller logiska omöjligheter. De påpekar att motsägelserna finns. Panisk indignation utbryter. De kan vinna poäng på att vara de som säger att kejsaren är naken.

Det finns ett alternativt sätt att hantera sådana utmaningar på: ta dem på allvar. För ett öppet offentligt resonemang om motsägelser i offentligheten. Finn ett sätt att lösa upp motsägelsen. Finn ett sätt att argumentera för att motsägelsen behövs. Eller korrigera lagstiftningen så att motsägelsen försvinner. Men kräv inte att det enda anständiga är att alla ska låtsas som att motsägelsen inte finns. Det är dömt att misslyckas.