TV4 Kalla Fakta från tisdagen väckte starka känslor när de visade hur man inom vården genomför oskuldskontroller.

I programmet använder sig TV4 av dold kamera för att komma in och filma en verklighet som finns runt om på vårdcentraler i hela Sverige.

För oss i gräsrotsrörelsen Varken Hora eller Kuvad är den här diskussionen inget nytt. Det borde den inte heller vara för andra.

Redan år 2000 slogs larm om att svenska läkare utförde ingrepp där kvinnor syddes igen inför bröllopsnatten.

En oskuldskontroll jämförs i programmet med ett sexuellt övergrepp, och det är precis vad det är, det är ett övergrepp mot en kvinnas sexualitet. Ett övergrepp som aldrig kan accepteras.

Vi menar att vårdcentraler som utfärdar oskuldsintyg, och det är dessvärre fler än bara de tre som nämns i Kalla Faktas reportage, bör bli av med sina avtal med landstingen och regionerna.

Att vi i Sverige har vårdcentraler där kvinnor och barn riskerar att utsättas för brott mot såväl FN:s barnkonvention som Kvinnokonventionen måste stoppas.

I en studie från 2013 meddelade 45 procent av de svarande gynekologerna att de inte skulle genomföra några oskuldskontroller om de fick frågan.

Resterande 55 procent menade att flickorna som kom till dem i denna typ av ärende befinner sig i en utsatt situation och att det skulle vara värre om ett intyg inte utfärdades.

Detta är dessvärre en begriplig ståndpunkt. Samtidigt är det varken medicinskt eller etiskt försvarbart att utfärda dessa oskuldsintyg.

Problemet går djupare än så. I många församlingar av olika religiositet predikas kyskhetsnormen.

Även i programmet Kalla Fakta tar man upp att oskulden har ett viktigt symbolvärde i många religioner.

Vi menar att trossamfunden måste få tydliga förhållningsregler som säkerställer att deras verksamhet främjar mänskliga rättigheter och att församlingar som inte lever upp till detta bör bli av med sina bidrag.

Vi i Varken Hora eller Kuvad menar att detta måste få ett slut.

Vi föreslår därför att Socialstyrelsen får i uppdrag att utarbeta nationella riktlinjer för att hantera frågan om oskuldsintyg och se till att inga sådana intyg utfärdas i Sverige.

Vi föreslår även att Socialstyrelsen får i uppdrag att undersöka landstingens och regionernas förhållningssätt till frågan bland vårdcentraler som drivs i regi av landstingen och regionerna eller finansieras med skattemedel.

Av riktlinjerna anser vi att det bör framgå att en läkare som ombes att utfärda ett oskuldsintyg bör rekommendera den kvinna som intyget gäller att kontakta polisen om hon känner sig pressad eller hotad.

Målet ska vara att inte ett enda oskuldsintyg utfärdas i Sverige eller över huvud taget av svenska läkare, en nollvision.

Det är också viktigt att en nationell kampanj utformas för att informera om myten om mödomshinnan.

Vi menar också att det måste bli en integrerad del av SFI-undervisningen att informera om myten om mödomshinnan.

Detta för att information om denna mytbildning även ska nå nyanlända invandrare på ett tidigt stadium.