GD granskar hederskulturen - läs alla tidigare granskningar här

Det är tomt i korridorerna på Polhemsskolan den här dagen. Eleverna har sportlov – en efterlängtad ledighet för många, men inte för de ungdomar som lever under hedersförtryck.

– En del har berättat att de inte har något rörelseutrymme på helgerna, och loven är inte alls roliga. Då är de bara hemma, säger Amelie Edvinsson, kurator på skolan.

Tillsammans med kollegorna Monika Alftin, Anna-Lena Tynong och Vera Kock på Vasaskolan har hon under åren träffat många ungdomar, både killar och tjejer, som på ett eller annat vis förväntas upprätthålla familjens heder.

För några är skolan en slags frizon och personalen har märkt hur vissa elever dröjer sig kvar extra länge just för att hinna umgås lite med kompisarna innan det är dags att bege sig hemåt.

Men flera av dem har bara en viss tid på sig att ta sig hem från skolan, annars kan det leda till repressalier från familjen.

– Jag kallar det för att vissa elever är "klockade", säger Amelie Edvinsson som såg exakt samma strukturer under sina år på Bessemerskolan i Sandviken.

För den som bryter mot reglerna väntar exempelvis ännu hårdare kontroll, utfrysning, fråntagen mobiltelefon och i vissa fall fysiskt våld.

Inte alla ifrågasätter det hela. För personer uppvuxna i en hederskultur är det helt enkelt så det är.

– De lever i den här världen och för dem är det så självklart att de inte får göra vissa saker, säger Anna-Lena Tynong.

Läs mer: Sara låstes in när hon vägrade bli bortgift

Andra elever blir smärtsamt medvetna om hur begränsade de är när 18-årsdagen närmar sig. Plötsligt berättar föräldrarna att det finns en uttänkt make/maka som de ska gifta sig med inom kort. Det har hänt att elever inte kommit tillbaka efter sommarlovet.

– De kan ha åkt på en utlandsresa, gift sig och blivit kvar, säger Anna-Lena Tynong.

– Andra får veta att de inte får studera vidare på annan ort utan att de måste bo kvar hemma och plugga inom pendlingsavstånd, säger Vera Kock.

Även killar kan drabbas av hedersförtrycket och hamnar ofta på dubbla stolar. Samtidigt som de själva känner frustration över att de förväntas välja en viss partner kan de ha som uppgift att bevaka en syster eller kusin. Ibland har skolpersonal märkt att tonårskillar fotar tjejer som pratar med "fel" personer med sina mobiltelefoner och skickar bilderna som ett slags bevismaterial till en äldre släkting som är mån om att hedern upprätthålls.

– Många tjejer kan inte leva som de vill, inte ens på skolan. Man har ögonen på sig, säger Anna-Lena Tynong.

För kuratorerna gäller det att göra ständiga avvägningar. Å ena sidan är det viktigt att bygga upp ett förtroende hos de utsatta eleverna för att ens få dem att våga berätta om sin situation. Å andra sidan har skolan skyldighet att anmäla till socialtjänsten om de misstänker att en elev under 18 år far illa.

På Polhemsskolan försöker kuratorerna och övrig personal ständigt hålla diskussionen om mänskliga rättigheter och barnkonventionen levande eftersom det är en viktig arena där ungdomar möts.

– För att lyckas med det behöver vi skapa förtroende och goda relationer, att våga samtala och ställa de ibland lite obekväma frågorna. Man måste vara medveten om att det handlar om att starta en process som behöver få ta sin tid, säger säger Monika Alftin.

Läs mer:

Ny granskning av kvinnoförtrycket i Gästrikland: "Det pratas knappt om det här"

Svårt att lämna hedersförtryck – måste bryta med hela släkten

Krönika: GD granskar hederskulturen och flickorna som vill bli fria