Politik är en förtroendebransch, brukar politikerna säga. Vad det är för en bransch när förtroendet sviktar, frågar sig säkert de två huvudmotståndarna i svensk politik, Stefan Löfven och Anna Kinberg Batra. Statsminister Stefan Löfven har inte lyckats använda sin maktposition till att erövra väljarnas förtroende i någon stor omfattning. Kurvan pekar nedåt, endast fyra av tio väljare känner tillit till Löfven.

Hans egen förklaring brukar vara den dåliga starten, när han tvingades regera med Alliansens budget. Men den syndabocken börjar bli förbrukad. Stefan Löfvens allt övergripande mål, som han är besjälad av, att Sverige ska ha EU:s lägsta arbetslöshet år 2020, har inte övertygat. Allt fler tvivlar.

M-väljare gillar Lööf

Men Löfven kan glädjas åt en stark ställning bland sina egna. Visserligen har förtroendet för honom minskat bland socialdemokratiska väljare men det är fortfarande 75 procent som litar på Löfven. Fast samtidigt har gruppen ”egna” , själva kärnan, krympt eftersom Socialdemokratiska partiet ligger kring 27 procent i opinionsmätningarna.

Om det är en tröst för Löfven, vilket det antagligen är, går det inte bättre för Anna Kinberg Batra. Tvärtom. Det går åt fel håll för henne. Förtroendet för Kinberg Batra har minskat sedan förra mätningen när hon var ny som partiledare. Vad värre är för Anna Kinberg Batra känner fler moderata väljare större tillit till Annie Lööf än till sin egen partiledare. Nästan 70 procent har förtroende för Annie Lööf, 62 procent för Anna Kinberg Batra.

Kinberg Batra måste visa styrka

Förklaringen borde inte vara upproret i Moderaterna över decemberöverenskommelsen, Anna Kinberg Batras stora utmaning i det egna partiet sedan hon tillträdde i januari i år. Annie Lööf har varit lika tydlig som Anna Kinberg Batra med att hålla fast vid decemberöverenskommelsen. Ett svar på Kinberg Batras svaga ställning är sannolikt att hon uppfattas som vag och ängslig. Vad är Anna Kinberg Batras budskap?

Hon är otydlig i intervjuer och har till exempel inte lyckats ge något svar på varför Moderaterna vill tvinga EU:s länder att ta emot flyktingar medan hon flyr från det ansvaret när det gäller de svenska kommunerna. När Moderaterna samlas till partistämma i nästa vecka är det med en partiledare, som har stora krav på sig att visa styrka och ledarskap.

Lööf säker debattör

Annie Lööf är motsatsen till Anna Kinberg Batra. Hon började i underläge men har på kort tid klättrat högt på förtroendestegen. I sitt eget parti finns inte många tvivlare, 93 procent litar på Annie Lööf. Hon är ingen buskablyg partiledare, hon tar för sig, hon tar plats och har blivit en säker debattör som klarar duster med Jonas Sjöstedt, en av riksdagens skarpaste debattörer.

Hon uppfattas som tydlig och hon stod fast vid en generös flyktingpolitik redan när det blåste andra vindar i Sverige och de andra allianspartierna stramade åt. Nu belönas hon. Med Annie Lööfs popularitet bland Moderaterna kan det finnas en potential för Centern att locka väljare från den moderata allianspartnern.

Avhängigt politiken

Jonas Sjöstedt ligger stilla när det gäller förtroendet bland väljare i allmänhet. Men han har en stark ställning i sitt eget parti. Utifrån sin position som samarbetspartner till regeringen och en som är opposition ligger han bra till hos Socialdemokraterna och miljöpartisterna också.

Jan Björklund som i perioder varit ifrågasatt som partiledare tycks inte behöva oroa sig för sin ställning, enligt Sifo, där nästan 80 procent av folkpartiväljarna har förtroende för honom.

Ebba Busch Thor började med buller och bång som partiledare tidigare i år. Men sedan dess har hon fått barn och inte gjort så mycket väsen av sig på den offentliga arenan. Förtroendet för henne är lågt och bland de egna väljarna har inte ens varannan förtroende för den nya ledaren. Det finns en avvaktande hållning till Ebba Busch Thor, som ännu inte bekänt färg på riktigt. Men hon har chansen när Kristdemokraternas riksting börjar imorgon.

Sverigedemokratiska partiet växer, men Jimmie Åkessons förtroende är fortfarande lågt, samtidigt som det nästan fördubblats från tio till 19 procent.

Förtroendebranschen är hård och obeveklig, men den handlar förstås inte bara om personer utan är avhängig av den politik som partierna driver och vilka beslut de fattar.