Når regeringen nu forhandler med Dansk Folkeparti om et ’paradigmeskift’ i flygtningepolitikken til gengæld for skattelettelser, sker det på et yderst usikkert juridisk grundlag.

Nye stramninger af flygtninges ret til familiesammenføring kan vise sig at være i strid med Den Europæiske Menneskeretskonvention, der er indskrevet i dansk lov.

Det vurderer juridiske eksperter.

I dag har flygtninge med såkaldt midlertidig beskyttelsesstatus ret til familiesammenføring efter tre års ophold i Danmark. Derfor kan eksempelvis syriske flygtninge, der kom til Danmark i 2015, se frem til at få deres familier til landet til næste år. Men det vil Dansk Folkeparti ifølge Ritzau sætte en stopper for, og statsminister Lars Løkke Rasmussen (V) har åbnet for at se på, »om vi kan lave et paradigmeskift«.

»Det er vigtigt for os at få taget fat om kravet på familiesammenføring, som denne gruppe har efter tre år,« sagde Dansk Folkepartis formand, Kristian Thulesen Dahl, torsdag.

»For det er klart, at hvis man står over for snarligt at kunne vende hjem til eksempelvis Aleppo i Syrien, så er det der, man skal familiesammenføres.«

Men man kan ikke uden problemer stramme yderligere op på reglen om, at personer med midlertidig beskyttelsesstatus skal vente tre år, fra de får opholdstilladelse, til de kan få familiesammenføring. Det vurderer Jens Vedsted-Hansen, der er juraprofessor på Aarhus Universitet og ekspert i menneskerettigheder.

Det er fortsat uklart, hvad Dansk Folkeparti præcis kræver i forhold til de mennesker, der har fået tilkendt midlertidig beskyttelsesstatus.

»Det er jo uklart, om man forestiller sig at afholde dem fra familiesammenføring i ubegrænset tid, eller om man vil sætte ventetiden yderligere op fra de tre år. Hvis det første er tilfældet, har jeg svært ved at se, at det skulle kunne være foreneligt med Den Europæiske Menneskerettighedskonventions (EMRK) beskyttelse af retten til familieliv,« siger Jens Vedsted-Hansen.

»Jeg ville umiddelbart tro, at både Højesteret i Danmark og Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol i Strasbourg ville afvise det.«

Også hvis man i stedet forhøjede grænsen til fire eller fem år, er Jens Vedsted-Hansen skeptisk.

»Mit gæt er, at der kan være jurister i ministerierne, der vil mene, at man godt kan prøve at gøre det. Det er også muligt, at man kan få det accepteret af Højesteret, der typisk vil være tilbageholdende med at gå imod noget, regeringen har gjort klart, at den gør med åbne øjne. Men jeg mener, det ville øge risikoen for, at dommerne i Strasbourg ville gå imod regeringen.«

Jens Vedsted-Hansen henviser til, at Højesteret for nylig afgjorde, at det ikke var i strid med EMRK, at den danske stat nægtede en syrisk mand familiesammenføring i tre år. Sagen forventes at blive ført videre ved Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol.

»Man kan mene, hvad man vil om den dom, og det kan bestemt ikke udelukkes, at den kunne blive omstødt i Strasbourg. Men under alle omstændigheder lægger Højesteret vægt på, at der med de tre års ventetid trods alt var en grænse for, hvor længe manden skulle vente på at få sin familie herop. Hvis man helt fjernede retten til familiesammenføring, ville den præmis falde væk.«

Desuden lagde Højesteret vægt på, at regeringen begrundede treårs-reglen med, at der kom rigtig mange asylansøgere til Danmark, da reglen blev indført.

»I dag ser det helt anderledes ud. Der kommer ganske få asylansøgere. Så den begrundelse kan man ikke i ramme alvor komme med, hvis man nu igen vil til at stramme reglen,« siger Jens Vedsted-Hansen.

Ret til familieliv

Også Thomas Gammeltoft-Hansen, der er forskningschef ved Raoul Wallenberg-instittutet i Lund og ekspert i menneskerettigheder, vurderer, at nye stramninger vil stå på usikker juridisk grund.

»Hvis man helt afskærer familiesammenføring, er der næppe den store tvivl om, at det vil være i strid med retten til familieliv,« siger han.

»Hvis det derimod handler om at øge fra tre til fire år eller mere, er der ikke rigtig nogen præcedens eller etableret retstilstand. Men det er værd at hæfte sig ved, at vi sagtens kan komme i en situation, hvor den europæiske menneskeretsdomstol erklærer det retsgrundlag, vi har allerede i dag, for konventionsstridigt.«

Den tidligere danske topdiplomat og vicehøjkommissær for flygtninge, Søren Jessen Petersen, er »fuldstændig målløs« over, at statsminister Lars Løkke Rasmussen (V) og Dansk Folkeparti lægger op til et paradigmeskift i forhold til syriske flygtninge med midlertidig beskyttelse:

»Der er intet i dag i Syrien, der tyder på, at der snart kommer en fred, der kan give tilstrækkelig forsikringer om, at de kan vende hjem i fred og sikkerhed. Det er vanvittigt, og det har intet med udviklingen i Syrien at gøre. Hver eneste dag er der civile, der bliver slået ihjel, så hvordan man kan sige, at der er håb, ligger uden for min fantasi. Det er fuldstændig uansvarlig dansk indenrigspolitik, hvor det kun handler om én ting, nemlig at få en aftale om finansloven og give Dansk Folkeparti nogle godter,« siger Søren Jessen Petersen, der i dag er adjungeret professor på Johns Hopkins School of Advanced International Studies i Bologna i Italien.

Han peger på, at der sikkert er mange syrere, der gerne vil hjem, hvis der en dag kommer fred. Men hvis regeringen ud over at ramme familiesammenføring også vælger at følge et andet DF-forslag, nemlig et stop for integration af syrere på beskyttelsesstatus, så de hverken skal kunne arbejde eller lære dansk, vil det ifølge Søren Jessen Petersen være »torskedumt og desuden umenneskeligt«.

»Hvis mange af syrerne vil hjem, når der kommer fred, er det i deres interesse, at de bliver aktiveret, mens de venter. En gruppe syrere, der er fuldstændig traumatiseret, kan måske nok vende hjem, men det får Syrien ikke meget glæde af.«

Mangel på arbejdskraft

Det er ikke kun det juridiske grundlag for de foreslåede stramninger, der får kritik. Også DF’s forslag om at nægte flygtninge uden permanent opholdstilladelse mulighed for at integrere sig møder modstand. Det er ikke blot i syrernes egen interesse, men også i Danmarks, at de bliver integreret og kan arbejde, lyder det fra både erhvervslivet, på lederplads i dagbladet Børsen og fra den borgerlige tænketank Cepos.

Onsdag skrev lederskribent Amalie Lyhne i Børsen, at flere flygtninge på det danske arbejdsmarked er »godt nyt for enhver, der ønsker det bedste for dansk økonomi« med henvisning til den forventede mangel på arbejdskraft i årene, der kommer. »DF vil gøre Danmark fattigere,« skrev Lyhne, mens direktør i virksomheden HMS Danmark på forsiden af samme avis blev citeret for, at det ville være »vanvittigt«, hvis regeringen indgår en udlændingeaftale til gengæld for en skatteaftale, der bremser hans muligheder for som virksomhedsleder at ansætte flere flygtninge.

Også direktør i den borgerlige tænketank Cepos, Martin Ågerup, mener, at dansk økonomi kan komme til at lide under flere stramninger.

»På længere sigt kan flygtninge i beskæftigelse blive et stærkt aktiv for dansk økonomi. Det, der giver mest mening menneskeligt og økonomisk, er, at flygtninge skal kunne forsørge sig selv, når de kommer hertil. Og det kan de kun, hvis de må arbejde. Desuden ved vi jo af erfaring, at der kan gå mange år, før folk kan vende tilbage. Derfor mener jeg ikke, det er en økonomisk eller integrationsmæssig smart vej at gå at forhindre dem i at arbejde.«

Til gengæld mener Ågerup ikke, at man kan sige, at arbejdsmarkedet nødvendigvis har hårdt brug for flygtningenes arbejdskraft, som det ser ud lige nu.

»Der jo ikke, fordi erhvervslivet har ansat alle dem, der allerede er her. Det er stadig et mindretal, der er i beskæftigelse efter tre år. Så meget synes erhvervslivet altså ikke, at der er brug for flygtninge. Desuden har man jo også skabt en IGU-ordningen, hvor man får statsstøtte til at ansætte flygtninge. Der er brug for reformer, som gør det mere attraktivt at ansætte flygtninge i helt almindelige job,« siger han.