Barnevernets rolle må gås etter i sømmene.

To ranstiltalte 16-åringer risikerer flere år i fengsel. Forsvarerne er kritiske til barnevernets håndtering av ungdommene. Forhistorien til de tiltalte ungdommene og barnevernets rolle må undersøkes.

Det tilhører sjeldenhetene at påtalemakten legger ned påstand om lange fengselsstraffer til svært unge lovbrytere. At aktor Kaia Strandjord ba om fem års ubetinget fengsel for en 18-åring, fem års fengsel for de to 16-åringene, hvorav to år betinget, samt ungdomsstraff for en 15-åring, sier mye om alvoret i ranssakene i Trondheim.

Ungdommene er tiltalt for en rekke kriminelle handlinger der voldelige ran er de mest alvorlige. Under straffesaken i Sør-Trøndelag tingrett påpekte Strandjord at det ble begått mange ran med til dels massiv bruk av vold – eksempelvis mot hodet til ransofrene. Hadde de tiltalte vært voksne, tilsier alvorlighetsgraden at påtalemakten ville vurdert å legge ned påstand om forvaringsstraff.

Forsvarerne til de to 16-åringene var i retten sjokkert over de strenge straffepåstandene. De fremhever de tiltaltes unge alder. «Man skal ta veldig hensyn til barnets beste når man har med barn å gjøre, og all forskning og erfaring tilsier at å sitte i fengsel ikke er bra», påpekte Tore Angen, forsvarer for den ene 16-åringen.

Vi tar ikke stilling til straffeutmålingen, men registrerer at barnevernets rolle i disse ungdommenes liv har vært et tema i rettssaken. Det kom fram under rettsforhandlingene at de to 16-åringene bodde i samme barnevernsinstitusjon da ransbølgen var på sitt verste. Barnevernet unnlot å splitte dem opp, selv om politiet oppfordret til det.

I et intervju med den ene 16-åringen i Adresseavisen kommer det frem at vedkommende flere ganger før dette ble flyttet mellom institusjoner. Ved en institusjon der han har fortalt at han trivdes godt, ble han flyttet fordi han satt på «feil lovhjemmel». Han ble senere flyttet til Oslo, der han skal ha blitt kjent med «dårlige kompiser».

Alle, også unge mennesker, må stå ansvarlige for de handlinger de gjør. I dette tilfellet er det likevel grunn til å spørre om samfunnet og barnevernet har gitt disse ungdommene god nok oppfølging. Dette en sak som bør undersøkes nærmere av tilsynsmyndighetene.

LES OGSÅ: Konflikten med lærerne burde vært unngått