Bild: Pixabay

DEBATTREPLIK

”Tvingas vi välja mellan att lämna uppdragen eller att sitta tysta när ledningen fattar beslut som skadar facket är valet lätt. Då väljer vi att tala”, skriver debattörerna.

I en debattartikel i Målarnas Facktidning hävdar Ronny Johansson ordförande i Målareförbundets avdelning 3, tillsammans med en rad förtroendevalda och ombudsmän i Göteborg, att vi far med osanning och har agerat illojalt mot förbundets stadgar. De uppmanar oss mer eller mindre att lämna våra uppdrag och har på styrelsemöten hotat med att få oss avsatta.

Illojalitet är en mycket allvarlig anklagelse som kan leda till uteslutning ur facket. Vilket är då vårt brott? Har vi agerat strejkbrytare? Samarbetat med någon fackföreningsfientlig organisation? Gått arbetsgivarnas ärenden?

Nej, de anklagar oss för är att vi har skrivit en debattartikel där vi kritiserar vår förbundsordförande i en särskild fråga.

Frågan det gäller är strejkrätten, fackföreningarnas absolut viktigaste rättighet. För att få en saklig diskussion om detta behöver vi kort gå igenom vad som hänt och vad som är på gång.

LÄS ÄVEN: Strejkrätten orsakar spricka i Göteborg

För snart två år sedan tillsatte regeringen en utredning med syfte att göra det olagligt att strejka mot en arbetsgivare som redan har kollektivavtal. Detta var ett gammalt krav från Svenskt Näringsliv. När innehållet började läcka ut reagerade fackföreningsrörelsen mycket starkt.

Av LO:s förbund sa 13 av 14 nej, liksom 12 av 14 TCO-förbund och 20 av 23 Saco-förbund. Oron var särskilt stor för förändringar som kunde öppna för avtalsshopping, alltså att arbetsgivare kan välja att sluta avtal med det fack som är billigast.

Men så den 5 juni i år, presenterade LO, TCO och Saco tillsammans med Svenskt Näringsliv ett eget lagförslag (Ds 2018:40) som regeringen direkt plockade upp. Den enda större skillnaden mellan regeringens förslag kontra parternas förslag var att det senare försvagade strejkrätten ytterligare.

Regeringsutredningen gav utrymme för fackföreningar att strejka om detta avtal ”inte i allt väsentligt för arbetstagarna minst motsvarar vad som enligt kollektivavtal i Sverige brukar gälla”, ett undantag som saknas i parternas förslag!

Den lagändring som nu gått på remiss är ensidigt riktad mot strejkrätten, några åtgärder mot arbetsgivarna nämns inte i lagtexten. Risken är också uppenbar att det kommer att öppna upp för avtalsshopping. Att protestera mot ett sådant förslag är inte att vara illojal. Det är en plikt.

Det är heller inget hjärnspöke hos oss. Bland de som delar våra farhågor finns bl.a. tunga juridiska experter som Kurt Junesjö, arbetsrättsjurist med 25 år på LO-TCO Rättsskydd, samt Mats Glavå docent i juridik på Göteborgs Universitet med arbetsrätt som specialitet.

Det hade varit bra om vår fackliga ledning hade tagit sig tid att lyssna till deras argument istället för att bara säga OK till det som skickades ut från LO-borgen.

LÄS ÄVEN: Politikernas krav: ”Stoppa dödsfallen på jobbet”

Det verkar inte som om våra kritiker satt sig in särskilt väl i vad som står på spel. Till exempel är deras påstående om att ”LO bestämmer vilket avtal som skall gälla på en arbetsplats och inte arbetsgivarna” direkt felaktigt. LO kan ha en uppfattning men det finns ingen lag som tvingar arbetsgivarna att göra som LO vill.

I det kända Figeholmsfallet var det t.ex. bara efter varsel om strejk som Pappersindustriarbetareförbundet hindrade ABB från avtalsshopping, (ABB ville hellre skriva avtal med det billigare IF Metall), ett varsel som ABB bestred men som Arbetsdomstolen bedömde som lagligt (AD 2005 nr 110).

Med den nya lagen hade domen mycket väl kunnat bli en annan. Uppenbarligen är det en hel del som behöver klargöras när det gäller den lag som riskerar att antas nästa år. Varför inte bjuda in några av de kritiska juristerna till en öppen diskussion om frågan?

Så långt sakfrågan. Men angreppet på oss handlar också om demokrati, både när det gäller hur förbundet tagit ställning och hur debatten ska föras.

Ronny Johansson med flera använder stora ord: ”Innan uppgörelsen skrevs under processades överenskommelsen i enlighet med förbundets demokratiska regler.”

Men den demokratiska processen var milt uttryckt formell. Våra högsta fackliga ledare hade i största hemlighet suttit med arbetsgivarna och tagit fram ett förslag till inskränkt strejkrätt som sedan blixtsnabbt och tyst drevs igenom i alla förbund (utom Journalistförbundet i TCO).

Ett exempel på hur snabbt och hemligt det gick till var när Hotell och Restaurang på sin kongress 4 juni, mycket skarpt uttalade sig mot inskränkningarna i strejkrätten eftersom de ansåg att det vore ”att öppna upp för så kallade gula fackföreningar genom att begränsa strejkrätten mot företag som är bundna av kollektivavtal”. Trots kongressens uttalande, så sa förbundsledningen inte ett ord om det förslag som skulle presenteras dagen efter.

LÄS ÄVEN: Nya budgeten stoppar byggandet av billiga bostäder

Demokrati innebär majoritetsbeslut men det måste också innebära rätten för den som tycker något annat att kritisera sådana beslut. Frisk och öppen debatt är nödvändig, annars kan vi aldrig rätta till felaktiga beslut eller förhindra beteenden som skadar fackföreningen. Att klubba den som kritiserar ledningen i huvudet med anklagelser om illojalitet leder till en tystnadskultur som skadat facket mer än en gång.

Ronny Johansson med flera ber oss i ett illa dolt hot att ”begrunda syftet med sitt uppdrag och vem de är valda att företräda”. För oss har det aldrig rått något tvivel om detta. Syftet och uppdraget är att stötta arbetarklassen, alldeles oavsett vem motståndaren är.

För oss handlar detta inte om våra fackliga poster. Tvingas vi välja mellan att lämna uppdragen eller att sitta tysta när ledningen fattar beslut som skadar facket är valet lätt. Då väljer vi att tala.

Men det vore att införa en mycket olycklig princip i vårt förbund. Ronny Johansson med flera tycks mena att demokrati innebär att när ledningen bestämt något är det illojalt att kritisera detta.

Det är inte vår uppfattning av vad demokrati i facket är och vi tror att det skulle skada medlemmarnas förtroende för facket om alla förtroendevalda förvandlas till nickedockor som bara håller med om allt som kommer uppifrån.

Arash Jabbari, ledamot styrelsen avdelning 3

Anna Ekman, ledamot styrelsen avd. 3

Magnus Söderström, ledamot styrelsen avd. 3

Mika Svedby, ledamot styrelsen avd. 3

Börje Carlsson, ledamot styrelsen sektion 4 avd. 3

Amelie Slobo, ledamot styrelsen sektion 4 avd. 3

Adam Johansson, ledamot styrelsen sektion 4 avd. 3

Reine Andersson, suppleant styrelsen sektion 4 avd. 3

Axel Erickson, ledamot representantskapet avd. 3

Finn Ternrud, medlem avd. 3

Tobias Ekman, medlem avd. 3

Milan Ostovic, medlem avd. 3