Borgholm är den kommun som har högst andel nyanlända 16–18-åringar. Hälften av kommunens invånare i den åldern är asylsökande eller har fått uppehållstillstånd under 2015. Det visar statistik som Skolverket sammanställt.

– Höstens världshändelser har påverkat vår lilla kommun väldigt mycket. Hittills har vi mest försökt lösa det akuta, men på sikt är utmaningarna ännu svårare, säger Ewa Ekman, socialchef i Borgholm.

I hela landet är nu var tolfte person (8 procent) i gymnasieåldern nyanländ. 24 000 personer mellan 16 och 18 år är antingen asylsökande eller har nyligen fått uppehållstillstånd. 85 procent av dem är pojkar.

Men de är ojämnt fördelade mellan kommunerna. I Skurup och Vaxholm finns inga nyanlända alls bland 16–18-åringarna och i Danderyd, Trosa, Staffanstorp och Partille utgör de bara 1 procent.

I elva kommuner – bland annat Skinnskatteberg, Åsele, Östra Göinge och Ragunda – är mellan 30 och 50 procent av 16–18-åringarna nyanlända.

– Språkintroduktion är vårt största program, säger Mats Berglund, chef för norra Västmanlands utbildningsförbund, som driver en gymnasieskola åt Fagersta, Norberg och Skinnskatteberg.

Det är väl känt att elever som gått kort tid i svensk skola har svårt att nå kunskapskraven. Av dem som gått högst fyra år i grundskolan lyckas bara var fjärde elev bli behörig till gymnasiet. Och det går sämre för nyinvandrade pojkar än för nyinvandrade flickor.

När många tonåringar nu ska slussas direkt in på gymnasiet räknar Mats Berglund med längre studietider och avhopp.

– Våra kartläggningar visar att alla har studier bakom sig, men det kan variera från några års koranskola till nästan avklarade gymnasiestudier. Så tyvärr kommer en del att ha svårt att klara gymnasiet.

I Östra Göinge är strategin att ge dem med kort skolbakgrund chans att snabbt komma in på arbetsmarknaden.

– Vi inriktar oss på korta utbildningar som gör dem anställningsbara. De behöver ett sammanhang, få praktik och lära sig språket. Så småningom kan de vidareutbilda sig, säger Therese Lindecrantz, rektor på Östra Göinge utbildningscenter.

Att inte fullfölja en gymnasieutbildning innebär stor risk att få dåligt fotfäste på arbetsmarknaden, oavsett om man är född i Sverige eller i Afghanistan. Men tonåringar som dessutom invandrat, har kommit hit utan sin familj och bor flera år på institutioner löper extra stor risk att hamna i ett socialt utanförskap.

– De är i riskzonen. Och det måste vi prata om så att vi kan matcha resurser till dem, säger Eric Semb, kvalitetschef på socialförvaltningen i Halmstad.

Han befarar att en del av de pojkar som nu ska skapa sig en social tillhörighet i ett nytt land, utan sin biologiska familj, kommer att finna den i radikala muslimska miljöer eller i kriminella gäng.

– Så länge de bor på hvb-hem och går i skolan så finns de i ett socialt sammanhang, men om de sedan går rakt ut i arbetslöshet och livet i Sverige inte blir som de tänkt sig kan det föda en bitterhet och besvikelse.

Han påpekar att en stor del av de ensamkommande är i samma ålder. Hälften av de minderåriga som sökte asyl i Sverige förra året uppgav att de är 16 eller 17 år.

– De ingår i en snäv demografisk grupp som samtidigt ska konkurrera om jobb och utbildningsplatser. Så vi måste förbereda oss inför de kommande 3–4 åren. Men vi kan klara det om politiker och övriga samhället inser att vi inte svartmålar när vi säger att de är en riskgrupp, säger Eric Semb.

Professor Eskil Wadensjö vid Stockholms universitet har forskat kring hur det gått för de 10 000 ensamkommande unga som mellan år 2003 och 2012 fick uppehållstillstånd i Sverige.

Forskningen visar att det spelar roll vid vilken ålder de asylsökande kommer till Sverige. Yngre barn får mer tid i svensk skola och har lättare att lära sig svenska. De som kommer utan sina föräldrar är i allmänhet äldre, och har därför sämre förutsättningar.

När de blivit vuxna är arbetslösheten högre bland de ensamkommande än bland dem som kommit med sina föräldrar. Men de ensamkommande klarar sig bättre på arbetsmarknaden än de som vid samma ålder invandrat med sina föräldrar. Det kan bero på att ensamkommande får mer kontakter i det svenska samhället via familjehem eller personal på boenden.

Men arbetslösheten hos båda grupperna är 15–20 procentenheter högre än bland personer födda i Sverige av svenska föräldrar.

Vad kan det då betyda att det på kort tid kommer många ensamkommande asylsökande? Under den period som forskarna granskat, 2003–2012, sökte 16 000 ensamkommande barn och unga asyl i Sverige. På tio år kom det alltså färre än under enbart oktober och november 2015, då 18 000 ensamkommande ungdomar sökte asyl.

– Det är naturligtvis en utmaning som kräver många och flexibla insatser, men den är inte orimlig, säger Eskil Wadensjö.

I hans recept för framgång ingår undervisning på modersmål och satsningar på Komvux och folkhögskolor. Eskil Wadensjö påpekar också att alla asylsökande unga inte kommer att få uppehållstillstånd.

– Av dem som får stanna kommer vissa att klara sig bra medan andra får det svårare.