Så är det då åter dags för Almedalsveckan.

På programmet står för hundratals kommunalråd och tusentals medföljande tjänstemän en hel del arrangemang och jippon, mingel, snittar, rosévin och Ipren.

Vem som betalar? Skattebetalarna förstås, och indirekt alla dem som hade behövt hjälp för de pengar som nu slösas bort.

I år mer än någonsin tidigare.

På bara fyra år har antalet kommunala eller statliga arrangemang i Almedalen ökat från drygt 250 till nästan 500. En del kommuner utmärker sig extra.

Det ekonomiskt så lidande Malmö Stad – som sägs behöva höja skatten med över sex kronor om nuvarande välfärdsåtaganden ska kunna upprätthållas – skickar en delegation på fyra kommunalråd, en politisk sekreterare och hela 40 tjänstemän. Över en miljon kronor slösas bort.

Vad är det som gör att en massiv medverkan under Almedalsveckan anses viktigare än mer resurser till den pedagogiska verksamheten eller omsorgen?

En förklaring är sannolikt att beslutsfattarna har blivit fartblinda och vill uppleva samma lyx och flärd som de tror är vardag inom näringslivet.

Men en annan att de sedan länge glömt bort det som borde vara det viktigaste ledordet för alla som handskas med pengar inom den offentliga sektorn – att deras främsta uppdrag är att leverera bra och prioriterad service till så låg kostnad och så få skattekronor som möjligt.

Det är ju någon annan som betalar.

Att detta med hushållning med skattepengar har kommit i skymundan märks på många sätt. Den ständigt ökande representationen under Almedalsveckan är ett symptom.

Att Skattebetalarnas Slöseriombudsman varje vecka utan problem kan avslöja nya mer eller mindre vansinniga sätt att sätta sprätt på pengarna ett annat.

Men värst är nog ändå det faktum att endast 86,3 procent av de skattekronor vi betalar in till landets kommuner går till det som brukar kallas välfärdens kärna, att leverera bra vård, utbildning och omsorg, samt migrationskostnader.

I en del kommuner ser det bättre ut. I Nordanstig – som inte har något event i Almedalen – går exempelvis hela 92,9 procent av kommunens utgifter till prioriterade områden.

Men Malmö, Skövde, Skellefteå och Luleå är alla kommuner som slösar bort över 17,5 procent av skattekronorna på annat än välfärdens kärna. Behöver det påtalas att dessa kommuner också medverkar i Almedalen?

Om de kommuner som lägger mer än den genomsnittliga kostnaden (för lika stora kommuner) på annat än vård, skola och omsorg anpassade sig till snittet skulle över 10 miljarder kronor kunna frigöras.

Om de blev lika bra som Nordanstig och andra föredömen så skulle 18 miljarder kunna satsas på bättre kärnverksamhet eller lägre skatter.

Något kommunalt seminarium med sådant tema arrangeras dock inte under Almedalsveckan. Kanske för att de kommuner som förstått värdet av att hushålla med skattebetalarnas pengar helt enkelt har avstått från sommarnöjet i Almedalen.