Åtalet, som har brottsrubriceringarna förföljelse och grov ärekränkning, lämnades in vid tingsrätten i Helsingfors och rör perioden 2014-2016. Enligt Finska Notisbyrån säger åklagaren Juha-Mikko Hämäläinen att brottshandlingen är brutal med tanke på dess omfattning och genomförande: ”Det uppenbara syftet har varit att påverka kvaliteten på arbetet”. Eller med andra ord, att sänka en enskild journalist.

Förföljelsen mot Jessikka Aro började efter en kartläggning av rysk trollverksamhet i Finland som fick stor uppmärksamhet när publicerades hos public service kanalen YLE.

Tillsammans med MV-Lehti (WTF-tidningen) har Bäckman bedrivit en förtalskampanj med hänsynslös svartmålning och trakasserier. Bland händelserna som Aro blivit utsatt för finns skottlossning i telefonlur, falska meddelanden från en avliden far, anklagelser om knarkhandel, bilder i sociala medier om prostitution samt organiserade massanmälningar till Finlands motsvarighet till Granskningsnämnden för radio och TV.

Åtalet riktar sig bara mot Johan Bäckman, medan åtalet mot Ilja Janitskyn på MV-Lehti dröjer eftersom det finns fler målsäganden i Janitskynfallet än Jessikka Aro.

Läs mer: Infiltration av Yle avslöjad när förtalskampanjen rullas upp

Däremot läggs utredningen ned mot den tredje misstänkte; en medarbetare på YLE som lämnat ut uppgifter om Aro till Johan Bäckman. Här anser åklagaren att den misstänktes roll varit för liten att ta det till domstol.

Kampanjen mot Jessikka Aro ska ses i ljuset av Johan Bäckmans arbete för Ryssland som sträcker sig åtskilliga år tillbaka i tiden.

Bäckman har förklarats persona non grata i Estland och Moldavien. Han är den ryska marionettregimen i Donetsks officiella representant i Finland och han har inte fått köpa en radiostation i Finland efter att finländska Skyddspolisen (Säpo) sagt nej med hänvisning till nationell säkerhet. När Finland öppnade ett hybridkrigscenter i Helsingfors trollade Bäckman centret genom att registrera en förening med snarlikt namn och i sociala medier kopiera originalets logga.

Fram till augusti i fjol var Johan Bäckman officiellt verksam vid Ryska Institutet för Strategiska Studier som lyder direkt under presidentadministrationen. Hans roll var ansvarig för Norra Europa. Institutet leds av förre chefen för SVR, den ryska utrikesunderrättelsetjänsten, och kan ses som SVR:s pr-gren.

Institutet har varit inblandad i påverkan av det amerikanska presidentvalet. I fjol kunde nyhetsbyrån Reuters berätta om att RISS tagit fram en plan för att underminera väljarnas tilltro till det amerikanska valsystemet och hjälpa Trump i kampanjen.

RISS-plan var att Kreml skulle lansera en propagandakampanj i sociala medier och använda sina statliga propagandakanaler för att få fram en president med en mjukare linje mot Ryssland än vad president Barack Obama hade.

Både Johan Bäckman, personligen, och andra medarbetare på RISS har dokumenterade kontakter i Sverige, med åtminstone Sveriges Fredsråd och presstödstidningen Nya Tider.

Läs mer: Missbruk av demokratin när desinformationen får fäste

Åtalet i Finland är nu ett stort steg framåt när det gäller rättssamhällets svar på den här typen av trakasserier mot journalister, opinionsbildare och forskare.

Jessikka Aro är inte det första eller sista exemplet i Europa. Gemensamt för fallen är det som åklagaren beskriver; att påverka personens arbete.

I rapporten beskrevs metoder som punkterade däck, anklagelser mot måltavlan för stöld, använda tv-team för att störa möten, bryta sig in i lägenheter och lämna ”visitkort” i form av avföring i toaletten eller rent av fysiska attacker.

Samma mönster gäller västdiplomater i Ryssland, där den estniska utrikesunderrättelsetjänsten 2017 beskrev metoden som uttröttning genom trakasserier.

I rapporten beskrevs metoder som punkterade däck, anklagelser mot måltavlan för stöld, använda tv-team för att störa möten, bryta sig in i lägenheter och lämna ”visitkort” i form av avföring i toaletten eller rent av fysiska attacker. Den här typen av trakasserier har även drabbat svenska statsanställda i Ryssland.

När trakasserierna har uppmärksammats i pressen så har Rysslands svar handlat om att raljera över ”sjuka fantasier” och ”billiga spionromaner”. Samma desinformationsmönster och informationsattacker som vi har sett efter nervgasattentatet mot Sergej Skripal och hans dotter i Salisbury i Storbritannien.

Här finns det ett annat allt mer återkommande mönster i Rysslands påverkanskrig mot väst. Man agerar mer eller mindre öppet, men ändå med tillräcklig grad av osäkerhet för att den som är tvivlare ska kunna säga ”att så klantiga är väl inte ryssarna”. Därigenom ökar splittring och osäkerhet i vårt samhälle kring vad som är sant och inte sant.

”Putin har lärt sig att i spioneri så är det reaktionen från allmänheten , medier och politiker som är det viktiga” skrev Simon Kuper i en kolumn i Financial Times om Salisbury-attacken, där poängen i informationskriget är att synas. Och det är en påverkansoperation i sig.

Samtidigt är både nervgasen Salisbury och Johan Bäckman strålkastare. Det får oss att titta ett åt visst håll medan annat pågår någon annanstans.

Med åtalet i Helsingfors tingsrätt mot Johan Bäckman så släcks en av Kremls lampor, i alla fall i den här formen, och åtminstone för ett kort tag.

För Jessikka Aro är åtalet en milstolpe i att få upprättelse och rättvisa.