Som första land i Europa ska Tyskland införa separata vagnar för kvinnor och män på tåg.

Att öka kvinnors trygghet är en mycket viktig jämställdhetsfråga, men vägen dit får inte gå via könssegregation på allmänna platser eller i kollektivtrafiken. Precis som i fallet med Eriksdalsbadet i Stockholm och förslag om skilda badtider ska inte kvinnor behöva flytta på sig för att enskilda män inte respekterar deras rättigheter.

Sverige är ett av världens mest jämställda länder. Globala attitydundersökningar visar att svenskarna är individualister som bejakar jämställdhet mellan könen. Det är just vårt starka fokus på individen som har tagit oss dit vi är i dag.

År 1949 skrev Simone de Beauvoir sin berömda bok "Det andra könet" om hur dåtidens kvinnor sågs som en andra klassens medborgare som skulle anpassa sig efter den manliga normen.

Med förslag som separerade tågvagnar backar vi decennier tillbaka i den jämställdhetskamp som förts under 1900-talet för att kvinnor och män ska ses som lika och ges samma självklara plats i det offentliga rummet.

Kvinnor ska känna sig trygga i alla delar av samhället, såväl i kollektivtrafiken som i hemmet. Finns det otrygga platser ska samhällets svar vara fler poliser, väktare eller kameror – inte könssegregation.

Kvinnor i Sverige ska inte behöva förändra sina vardagliga rutiner bara för att det offentliga inte kan garantera tryggheten.

Redan nu har de brittiska Socialdemokraterna, Labour, aviserat att de vill kopiera det tyska förslaget och det är förmodligen bara en tidsfråga innan detta alternativ börjar diskuteras i Sverige. Jag väljer därför redan nu att markera mot sådana förslag.

Låt det aldrig införas en ”kvinnoavdelning” jämte den ”tysta avdelningen” på SJ:s tåg. Se i stället till att alla avdelningar är trygga genom ökad bemanning eller andra åtgärder som krävs. Allt annat är att ge upp.

Jämställdhetsutmaningarna i Sverige skiftar fokus och på vissa håll kommer utmaningarna att bli än svårare då många nyanlända kommer till Sverige från samhällen där synen på jämställdhet skiljer sig från den svenska. Därför är det helt avgörande, som Moderaterna föreslagit, att nyanlända, såväl män som kvinnor, får en ordentlig samhällsorientering när de kommit till Sverige.

I dag ser vi en utveckling med segregation och jämställdhetsklyftor i våra storstäder där vissa förorter hålls tillbaka av hedersförtryck, religiös extremism och en könssegregerad arbetsmarknad.

Gemensamt är att kvinnorna drabbas värst. Därför vill Moderaterna återinföra målet om minst 20 000 poliser för att öka tryggheten samt att Arbetsförmedlingen ska jobba aktivt med uppsökande verksamhet mot kvinnor. När fler kvinnor arbetar och står på egna ben ökar också jämställdheten i hela samhället. Det är tydligt att mer behöver göras även för att öka tryggheten i kollektivtrafiken. Ingen ska behöva känna sig otrygg till och från jobbet.

Lagar och regler ska gälla lika för alla oavsett kön. Trots de goda intentionerna gör det tyska förslaget kvinnor till en andra klassens medborgare vars säkerhet inte kan garanteras.

Könssegregerade tågvagnar är ett första steg mot ett könssegregerat samhälle – därför säger jag nej till det redan nu.

Jessica Rosencrantz

Trafikpolitisk talesperson (M)