Sverige har sen 1948 med jämna mellanrum gjort en Långtidsutredning om framtida ekonomiska läget, som i Oxenstierniansk anda används som underlag för offentliga sektorn. Långtidsutredningen görs på finansdepartementet, ofta med hjälp av externa forskare. Det tenderar att vara relativ objektiv och seriös, men är heller inte helt oberoende utan har facto viss politiskt styrning. Långtidsutredningen 2015 släpptes i dagarna, och kan bäst beskrivas som ett bombnedslag.

SOU 2015:95 av Lennart Flood och Joakim Ruist om Migration och offentlig ekonomi bekräftar att invandring är en nettokostnad även på lång sikt, liksom Ekberg och Storesletten och liksom Ruists tidigare studie om 2007. Jag kommer att skriva ingående om denna del mer ingående senare, det är överlag en läsvärd studie men exkluderar stora kostnadsposter, inte minst innital asylmottagning. Flood och Ruist beräkningar om invandringens kostnader har fått mest uppmärksamhet, men även om det är viktigt för debatten är det ett redan känt resultat. Långtidsutredningens diskussion om PIAAC är ett ännu större bombnedslag. PIAAC är vuxenmotsvarigheten till PISA, en kunskapstest i språk, matte och datakunskaper av ett representativ urval i olika OECD-länder utförd första gången 2012.

Alla har hört talas om PISA, men få känner till minst lika viktiga PIAAC. Mina slutsatser om integration baseras till stor del på min analys av PIAAC. Sverige hade störst gap i objektiv humankapital mellan inrikes och utrikes födda, av samtliga länder, i samtliga tre deltest. PIAAC visade också att skillnader i inkomst och arbete förvinner helt eller nästan helt efter kontroll för kunskap. De klyftor som vänstern tolkar som ”strukturell diskriminering” reflekterar i själva verket genomsnittliga skillnad i humankapital och produktivitet. Till sist kom jag fram till att det mest av variation mellan länder i arbetsmarknadsintegration är en funktion av invandrares humankapitalgap.

Långtidsutredningen gör för första gången djupgående analyser av PIAAC när det gäller invandrares integration.För första gången medger en officiell utredning kärnan av integrationsproblemet: gap i humankapital och produktivitet. Det finns inga signifikanta skillnader i arbetsmarknadsutfall mellan invandrare och inrikes födda med samma humankapital. Resultatet sätter spiken i kistan för identitetsvänsterns teorier om ”strukturell diskriminering” och sätter fingret på lösningen av Sveriges problem.

”Bland utrikes födda med goda eller höga färdigheter är andelen som har ett arbete 87 procent mot 51 procent bland dem med otillräckliga färdigheter.

Ett mycket viktigt och positivt resultat från PIAACundersökningen är att det inte finns några signifikanta skillnader mellan utrikes och inrikes födda när det gäller att ha ett arbete, om hänsyn tas till nivån på individens färdigheter. De lika möjligheterna att ha ett arbete om man har goda färdigheter verkar inte heller kunna förklaras med att utrikes födda i högre grad skulle arbeta i yrken som inte motsvarar deras färdighetsnivå. Samma bild framkommer i en OECD-studie på svenska PIAAC-data som kontrollerar för ett stort antal bakgrundsvariabler. Utredningen gör bedömningen att den svenska arbetsmarknaden huvudsakligen ser till individers färdigheter, och som helhet inte verkar präglas av etnisk diskriminering.

Resultaten från PIAAC-undersökningen visar att Sverige överlag har en befolkning med gott humankapital. Men samtidigt är det en förhållandevis hög andel av befolkningen som har en mycket låg kunskapsnivå. Det är vanligare bland äldre än bland yngre att ha svaga färdigheter. Drygt 35 procent av de utrikes födda uppvisar otillräckliga färdigheter inom både läsning och räkning, medan denna siffra för de inrikes födda är ca 5 procent. Enligt utredningens analys av PIAAC-data avseende räkning verkar detta i genomsnitt gälla även högutbildade personer från vanliga invandringsregioner i Mellanöstern och Afrika, vilkas resultat i genomsnitt var lägre än genomsnittsresultaten för lågutbildade inrikes födda och i nivå med lågutbildade från Nordamerika och Västeuropa.

Utredningen gör bedömningen att det därför i många fall kan krävas relativt omfattande kompletterande utbildning även för utrikes födda med högre formell utbildning för att bli väl etablerade på den svenska arbetsmarknaden. Med rätt färdigheter är å andra sidan chanserna att få arbete lika goda som för inrikes födda.”

Nedan en graf med korrelationen mellan skillnad i genomsnittliga resultat i matte och språk på PIAAC mellan inrikes och födda och invandrare och skillnader i sysselsättningsgrad.