Terrorisme og ekstremisme

Jon Fitje Hoffmann har ved flere anledninger frikjent islam for terrorkobling. Nå har denne PST-analytikeren skiftet bord, til Statsministerens kontor, og en ny «strategisk analytiker» dukker opp i mediene, Siv Thomassen. Thomassen forteller at «utgangspunktet» for enkeltpersoner som begår terror, «ikke (er) religionen islam». Terror «starter med en personlig frustrasjon over egen livssituasjon». Nå er det slik at det antakelig er millioner av frustrerte og marginaliserte ikke-muslimske europeere. Skal de også begynne å begå terror, ja, da er nok løpet kjørt for Moder Europa.

Ifølge tidligere PST-analytiker Jon Fitje Hoffmann, representerer ikke terrorister og jihadister islam. De er kriminelle. Punktum.

«Det er viktig for oss å understreke at de som reiser, og vi kan kanskje omtale de både som jihadister og fremmedkrigere, men dette er kriminelle. Det er personer som driver med voldskriminalitet. De representerer overhodet ikke islam (min uthevelse).

Slik så ansiktet til Fitje Hoffmann ut i det ordene var avlevert. Skjermdump fra NRK Debatten.

Ny frikjennelse

PST-analytikeren Siv Thomassen har studert typiske tegn ved soloterrorister, altså personer som begår selve handlingen alene, men som like fullt typisk opererer i tilknytning til, eller i randsonen av, allerede etablerte nettverk. Thomassen beskriver disse terroristene slik:

– Vi ser at disse menneskene har dårlig tilknytning til arbeidslivet. De har få eller tilfeldige jobber og har dårlig økonomi. Minst 40 prosent har utøvd vold tidligere, omtrent like mange har sonet i fengsel. Vi ser også en sterk forekomst av psykiske lidelser hos de som utfører soloterror.

(…)

– Vi ser at soloterrorister i en tredjedel av tilfellene opplever situasjonsbetinget stress og trigger hendelser i året forut for terrorhandlingen. Med trigger hendelse mener vi samlivsbrudd, at de kan miste jobben eller at de får en prekært dårligere økonomisk situasjon. Så i året før terrorhandlingen ser man en nedadgående spiral hos soloterroristen.

Hvordan forklarer da Thomassen at hinduer, sikher, kristne, ateister, agnostikere, hedninger osv ikke begår terror mot barn på konsert, eller familier på en strandpromenade ved Middelhavet? Det skulle jeg gjerne ha utdypet fra henne. Mener hun i ramme alvor at dersom en person hadde god jobb, bra lønn, og et fungerende ekteskap, så hadde vi ikke sett soloterrorisme? Rett og slett at dersom vi fikk ryddet opp i dårlige psykososiale forhold i Europa, så vil alt gå på skinner igjen?

Dessuten; måten å omtale disse terroristene på, minner om offergjøring av dem.

Teologisk konklusjon

Den teologiske konklusjonen, om man kan kalle den for det, er heller ikke helt i vater. TV2 spør:

– Hvor viktig er religion for disse menneskene?

Thomassen:

– Det er ikke religionen islam som er utgangspunktet for at noen velger å utføre en terrorhandling. Det starter med en personlig frustrasjon over egen livssituasjon. Så hekter man det på en ideologi etter hvert for å rettferdiggjøre ønsket om å gjennomføre terrorhandlingen. De gjør det for å få anerkjennelse og status. De vil bli sett på som helter.

Islam er ikke utgangspunktet for å velge å utføre en terrorhandling? Mener Thomassen at man er frustrert og lei seg, så bestemmer man seg for å løse frustrasjonen med å begå terror, og deretter kikker man seg rundt og finner ut at ideologisk kan islam bukes?

Omgivelsene vet om planene

Ifølge den nye rapporten fra PST/Thomassen vet omgivelsene om terrorplanene. I over 80 prosent av tilfellene er omgivelsene kjent med frustrasjonen til en potensiell soloterrorist.

I nærmere 64 prosent har soloterroristene fortalt andre i nær krets om hva de helt konkret har tenkt å gjøre.

Dette er oppsiktsvekkende tall, for her snakker vi om personer som har begått terror. De ble altså ikke stoppet. I hvor mange tilfeller tipset omgivelsene politi/sikkerhetstjenesten? Det skulle jeg likt å vite.

For som vi skrev tidligere i dag: De religiøse omgivelsene beskytter potensielle terrorister og hjemvendte jihadister. De sladrer ikke til myndighetene. Man «forråder ikke fellesskapet», altså ummahen.