FRAMTIDSUTSIKT: Iris Holm Otting og samboer Ole sitter i salongen på MS «Ivar Aasen». De vurderer bilkjøp opp mot å flyte til fastlandet. Foto: Gisle Oddstad

Nye fergepriser: – Vi kommer til å betale mer for fergene enn huslånet

Iris Holm Otting og samboeren regner med å betale 130.000 kroner i året for ferger når prisene øker på nytt i sommer. Opprøret organiserer seg langs kysten.

Oppdatert 28. januar

FYLKESVEG 668 MOT MOLDE. Små vanndråper blåser sidelengs og glitrer i kaldt sollys på dekket til MS «Ivar Aasen». Billettøren gnir hendene for å få varme.

– Der ligger den! Den sperret over her, helt til i går. Dere skulle vært her, sier Iris Holm Otting og peker mot en tykk, lys kjetting på på gulvet.

På rekordtid ble denne fergen et symbol på noe latterlig rigid og upragmatisk ved hele striden om fergeprisene.

Mannskapet hang opp kjettingen og sperret av siderampene langs bildekket, der det var flere plasser for personbiler. Selskapet Fjord1 hadde avtalt nye krav med fylkeskommunen i kontrakten, som gjorde at disse ikke lenger skulle tas i bruk.

Frustrerte øyboere måtte stå igjen på kai fordi fergen var full. Samtidig kunne de se at flere plasser sto ledig.

– Du tenker jo «kom an, kan ikke de bare løfte den kjettingen?» sier Iris Holm Otting, men skynder seg å si at mannskapet ikke har skyld i dette.

Kjettingen ble fjernet i dagene etter at det ble kjent i lokalavis og NRK.

Otting bor på Otrøy og er avhengig av fergen for å komme seg på jobb i frisørsalongen i Molde. Samboeren må ta en ferge til, for å komme seg til naboøya Gossen.

På et hvitt ark står regnestykket på hva to daglige fergestrekninger koster dem: paret betalte 80.000 kroner i fjor.

Prisene økte i januar og i sommer skrus det til igjen.

– Vi kommer til å betale 130.000 kroner i året. Vi vil betale mer for ferge enn for huslånet vårt, sier Otting.

De betaler 120.000 kroner i året for hjemmet i Midsund.

– Vi fikk en aha-opplevelse. Jeg har visst at prisene skulle øke, men ikke helt på kronen hvor mye. Da vi satte oss ned og regnet på det i går, innså vi at vi kunne hatt et huslån til, sier Otting.

KJØLIG: Iris Holm Otting tar fergen fra Otrøy til jobb i Molde hver dag. Samboeren Ole har to ferger på sin pendlerrute. Foto: Gisle Oddstad

Hvert år øker fergeprisene med tre prosent etter fastsatte satser fra staten. Det skal dekke den vanlige prisøkningen i samfunnet.

For å øke billettinntektene har fylket hevet fergene opp to takstsoner. Billetten som kostet 84 kroner i fjor koster 104 kr i år.

– Jeg er mest irritert over at det fortsetter å stige, det stopper aldri, sier Otting.

For den største endringen har ennå ikke skjedd.

1. juli innføres Autopass, den lille hvite brikken klistret til bilvinduene, som skal sørge for en smidig og effektiv reise gjennom landet.

Brikken jobber raskere enn en fergebillettør, men den kan fortsatt ikke telle mennesker. Passasjerer reiser gratis, men bilene skal dekke det med 30 prosent høyere billettpris.

Otting beskriver det som en krise i ferd med å skje.

Frisørkundene hennes snakker om det i stolen, på kafeen er fergeprisene alt samtalene handler om. Vennene deres vurderer hva de skal gjøre, og det gjør hun også.

– Jeg har ikke lyst til å flytte, ikke i det hele tatt, men vi har snakket om det.

Kan dette blir virkeligheten for mange?

Parets fergestrekninger har de laveste prisene i fylket, og disse øker prosentvis mest.

VG har spurt Kristin Sørheim (Sp) i fylkestingets samferdselsutvalg om dette er typisk for utviklingen i fylket. Et par som pendler som dette må regne med at fergene blir 30.000 til 40.0000 kroner dyrere i år, i følge Sørheim. Familier som er avhengig av flere ferger er åpenbart mer utsatt.

RUTETID: Thora Gundersen tar fergen til og fra øya Aukra hver dag. Mannen reiser samme vei, men de kjører hver sin bil. Foto: Gisle Oddstad

FYLKESVEG 216 MOT GOSSEN. Om morgenen setter Thora Gundersen seg i bilen hjemme i Fræna og drar mot øya Gossen, der hun jobber som avdelingsleder i omsorgsenteret.

Mannen hennes setter seg i en annen bil og kjører akkurat samme vei.

Med barnehage, SFO og ulike arbeidstider kan ikke paret reise i samme bil.

På omsorgsenteret har Gundersen jobbintervju med sykepleiere som spør om fergeprisgaloppen.

– Vi har en utfordring med å rekruttere nok helsepersonell, særlig sykepleiere. De søkerne som ikke er fra øya er opptatt av pendlingen på grunn av fergen, sier Gundersen.

De opplever også at kandidater nøler eller takker nei. Noen forhandler om lønnen sin og ber om kompensasjon.

– Ansatte er veldig opptatt av det og det er utfordrende. Konsekvensene er store og det haster med å finne en løsning på prisene, sier avdelingslederen.

HVITE KOPPER: De møtes rundt lunsjtider i den lokale kafeen i Midsund, som serverer thailandsk mat, pizza og kaffi. Foto: Gisle Oddstad

FYLKESVEG 669 MOT SMØLA. «Eg er ikkje PR-kåt» sier en mann rundt 50 år, med et aktsomt blikk på den hvite journalistblokken, «men du kan berre notere».

Familien på seks har klemt seg sammen på benkene. De betaler 10.000 kroner i måneden, og far er «altså så forbanna».

Flere VG møter beskriver en blanding avmakt og raseri som småkoker konstant nå. En gruppe menn møtes daglig ved lunsjtider på den lokale kafeen i Midsund.

«Regjeringen vil legge ned distriktene» sier flere av dem.

Alle nye reformer handler om å legge ned og flytte vekk de tilbudene de trenger. Det siste som flyttet over fjorden var tannlegen.

Det fosskoker til tider i protestgruppen på Facebook, med over 24.000 medlemmer, der det stadig oftere minnes om at hets og personsjikane ikke godtas. De fleste holder siden oppdatert med nyheter og rister hodene sammen.

– Vi startet Facebook-gruppen uten å vite at det kom til å bli så stort, sier Joachim Orvik.

Musikeren må ofte rigge ned og hive seg i bilen etter konserter, for å nå fergen over til Solholmen en sen kveld.

Nå har flere fylker begynt å organisere seg for å lage en felles plattform på nettet. De vil dra erfaringer fra bompengesaken, nå gjennom lydmuren og fram til politikerne.

Gruppen vil danne en ideell organisasjon og registrere seg i Brønnøysund.

– Vi må strukturere oss for å klare å stå i denne kampen. Det gjør at vi kan motta penger og ha et styre som jobber aktivt med dette. Da kan vi sette folk på lønningslista, sier Orvik.

– Og bli heltidsansatt med dette?

– Ja, dette holder jo meg i fullt arbeid nå.

Enorme protester nådde fram i Nordland. Fylkespolitikerne rykket alle fergene i Nordland opp i en annen prisklasse, med mellom 29 og 46 prosent økning i januar. Prisene hadde nær doblet seg på fem år, med 94 prosent økning, før de snudde og gikk tilbake til 2019-nivå. Med de siste prisene har de en total økning på 44 prosent siden 2015. De skal ha høyere priser om sommeren, som kommer på toppen av dette.

VG har regnet på prisøkningen for personbiler langs kysten, basert på fylkenes tall. Nå er prisveksten i Nordland og Møre og Romsdal nesten lik de siste fem årene.

I Hordaland har innføringen av Autopass ført til en ekstra prisøkning på 33 prosent i januar.

Se flere utregninger i faktaboks.

Fakta: Sjekk ditt fylke VG har undersøkt prisøkningen for personbiler fra 2015 til januar 2020, langs kysten fra Nordland til Rogaland. Fylkene Sogn og Fjordane og Trøndelag har en prisutvikling som følger rikstakstene og økte med 25 prosent siden 2015. Fylket med laveste prisvekst er Rogaland med 23 prosent. Med prisøkningen i januar hadde Nordland nær doblet sine priser på fem år, med i snitt 94 prosent økning. Etter at fylket gikk tilbake på dette er nå endringen i snitt 44 prosent fra 2015. Autopass ble innført i gamle Hordaland fylke 1. januar, og prisene økte 36 prosent. Tre prosent av dette er den vanlige prisstigningen. På fem år er økningen i snitt 64 prosent. I Møre og Romsdal er økningen generelt 37 prosent på fem år. De fergene som har økt to takstsoner har gått opp 43 prosent. De fleste andre ferger vil få denne økningen senere. Endringene med Autopass i sommer, på 30 prosent, kommer i tillegg. Fylkene Trøndelag, Sogn og Fjordane og Rogaland har hatt en utvikling som svarer rikssatsene, med 23 prosent og 25 prosent. Vis mer

– Jeg synes politikerne er veldig opptatt av å krangle og plassere skyld for det som har skjedd. Det er vi overhodet ikke opptatt av, vi ser fremover og jobber for løsning, sier Orvik.

I flere uker gikk kampene i media, i det ene hjørnet sto distriktenes politikere med Senterpartiet i tet, i det andre hjørnet sto Frp og Høyre i regjering.

– Det er håpløst at det har blitt en partivalgkamp mellom grønn og blå side. Vi som bor langs kysten blir holdt som gissel, sier Lars Hagseth.

Han har vært lokalpolitiker for Arbeiderpartiet i Midsund, men sier han nå er nøytral til partiene.

– Det er skammelig at ikke politikerne tar tak i saken, at de slåss mot hverandre partipolitisk for å få gevinster. Det blir helt uforståelig for oss.

HAVGAPET: Lars Hagseth (t.v.) og Joachim Orvik står bak gruppen «Protest mot økte fergetakster Møre og Romsdal» på Facebook. Foto: Gisle Oddstad

MOLDE 10. DESEMBER 2019. Den blå dataskjermen speiler seg i brilleglasset til Kristin Sørheim (Sp), der hun står på talerstolen i fylkestinget og går gjennom de ventede prisøkningene.

På dette tidspunktet har det begynt å gå opp for folk, men ikke helt ennå.

– Konsekvensene av å innføre Autopass var ikke gjennomtenkt nok, og det har vært mange barnesykdommer i starten, sier Sørheim til VG.

Hun leder samferdselsutvalget på fylkestinget for Senterpartiet. Fylket mener de i praksis ikke har hatt noe annet valg enn å ta i bruk brikken, når systemet nå brukes på riksfergene.

– Det var ikke drøftet nok og regnet på. Ikke på en måte som gjorde det mulig å fremstille regnestykket for folk sånn at de kunne forstå det, utdyper hun.

STEMNING: Jon Georg Dale (Frp) takket for seg som samferdselsminister fredag. Det er Knut Arild Hareides (KrF) pult nå. Foto: Tore Kristiansen

Økningen som allerede har skjedd handler i hovedsak om en helt annen ting: innføring av elferger.

Staten skulle dekke kostnadene ved å bytte til utslippsfrie ferger, men fylkene mener de ikke tok med alle utgifter i regnestykket.

Instituttet Menons utregninger for KS viser at fylkene vil få 500 millioner kroner for lite i år.

Et tall samferdselsminister Jon Georg Dale (Frp) fullstendig avviste flere ganger, også overfor VG et par dager før regjeringen gikk av. Nå er det Knut Arild Hareides (KrF) pult. Statsminister Erna Solberg mener fylkespolitikerne har ansvaret selv.

Møre og Romsdal regner med et tap på nærmere 100 millioner kroner, og henter inn over halvparten med prisøkningen.

– Jeg håper at vi kan bli enige mellom fylkene og regjeringen om faktagrunnlaget her, og få et litt større bidrag fra staten til å komme oss over kneiken, sier Sørheim.

Samtidig er det tydelig i kommentarene på Facebook – mange skylder ikke på politikerne lenger. De skylder på elfergene.

– Det kan ikke være meningen at de som bruker fergene skal ta en så stor andel av kostnaden, sier Sørheim.

– Gjør dere elfergene upopulær blant befolkningen?

– Nei, jeg tror ikke det. Kostnadene ville uansett økt med nye ferger, selv om vi hadde andre ferger. Det handler mer om hvordan kostnadene fordeles mellom stat og fylke.

– Aksjonsgruppen og innbyggere er lei av kranglingen mellom politikere i fylke og stat. De vil bare ha løsninger. Er du lei selv?

– Nei. Hvis vi ikke blir enige om faktagrunnlaget og hvordan man skal komme seg ut av dette, så får vi ikke gjort noe med å redusere billettprisene, sier Sørheim, og legger til:

– Vi må ta den krangelen nå på vegne av innbyggerne våre for å få gjort noe med det.

De jobber med løsninger for å få større rabatter til de som reiser ofte.

STILLE: Iris Holm Otting og samboeren Ole ser ut mot øya hun har vokst opp på, om bord på MS «Ivar Aasen». Foto: Gisle Oddstad

FYLKESVEG 668 MOT MIDSUND. «Eg er ikkje PR-kåt» sier Ole, Iris Holm Ottings samboer, som ikke vil omtales med etternavn.

For ham handler saken ikke bare om prisen. Det handler også om at tilbudet ikke oppleves som bedre eller mer pålitelig.

Prisen når det ikke fungerer kan av og til være skyhøy.

I fjor skulle Ole i begravelsen til en god venn. Han var på vei da tekstmeldingen kom, om at fergen var innstilt med tekniske problemer.

– Neste ferge kom ikke på tre timer. Jeg måtte snu og dra hjem, jeg rakk det ikke. Det var sinnssykt bittert, sier Ole.

Det finnes ingen annen vei rundt for å komme av en øy.

– Sjefen min kan forstå at jeg kommer sent når fergen er innstilt. Det er når det går ut over så personlige ting at det stikker hos meg.

«Nok er nok» er slagordet til kampanjen.

– Nok er nok, for lenge siden, gjentar Otting:

– Jeg har bodd her hele livet, og jeg har ikke lyst til å bo i byen. Familien min er her, vennene mine er her, det er her hjemmet mitt er.

Det koster noe å flytte også.

Publisert: 26.01.20 kl. 10:01 Oppdatert: 28.01.20 kl. 08:37