Med enkle knep har NRK bevisst vridd en meningsmåling til å fremstille et mindretalls syn om skjebnen til IS-kvinnene som om de fleste støtter det.

I hele morges på NRK-nyhetene kunne man høre at det er «størst oppslutning» blant folket om at IS-kvinnene bør hentes hjem, i følge en meningsmåling utført av Norstat på vegne av NRK.

NRK Dagsnytt la det frem slik: «I en spørreundersøkelse Norstat har gjort for NRK, går altså 39 prosent av de spurte lenger enn statsministeren, og svarer at barn av kvinner som har reist fra Norge for å slutte seg til terrororganisasjonen IS bør hentes tilbake sammen med moren. Dette svaralternativet får størst oppslutning i undersøkelsen…»

På NRK Nyhetsmorgen ble det fremstilt slik: «Barn av IS-kvinner bør hentes hjem; det mener folk i ny meningsmåling.»

Her gir man inntrykk av at dette er synet på IS-kvinnene det er størst oppslutning om, men stemmer det?

NTB oppsummerer målingen på en litt mer sannferdig måte:

«Det norske folk er delte i spørsmålet om IS-mødrene og barna deira, men eit fleirtal vil la mødrene bli igjen, viser ei undersøking Norstat har gjort for NRK.»

Målingen inneholdt fire svaralternativer, hvor kun ett av dem innebærer å hente hjem IS-kvinnene; denne fikk medhold fra 39 prosent. Hvis man ser bort fra alternativet «Vet ikke», innebærer de andre to svaralternativene at IS-kvinnene ikke skal hentes hjem.

Til sammen er det altså 47 prosent fordelt på de andre to svaralternativene som mener at IS-kvinnene ikke skal hentes hjem, en vesentlig større andel enn NRKs «folk» på 39 prosent.

Hvis man luker ut de som ikke har en mening, så er det 55 prosent som er imot å hente IS-kvinnene hjem, og 45 prosent som er for.

Les også Folket delt om IS-mødrene

Til tross for at et flertall av de som har en mening er imot at IS-kvinnene skal hentes hjem fremstiller NRK det som om det er mindretallet som har «størst oppslutning».

Dette er neppe et såkalt arbeidsuhell, det er en villet vrangtolkning av målingen for å støtte et visst politisk syn. Utformingen av spørreundersøkelsen viser også at NRK har hatt tydelige mål med hvordan de ville bruke meningsmålingen.

Velkjent triks for å påvirke utfallet i målinger

Et av de eldste triksene man kan bruke i meningsmålinger er hvordan man utformer spørsmålene, og hvordan man fremstiller svaralternativene.

NRKs måling spurte følgende:

«Statsminister Erna Solberg har åpnet for å hente hjem barna, men ønsker ikke at mødrene skal hentes tilbake. Andre mener det er galt å skille barn fra mødrene, og noen mener at ingen av dem skal hentes til Norge. Hva bør Norge gjøre?»

Riktig å hente de foreldreløse IS-barna hjem til Norge - og straffe foreldrene

Ved å trekke statsminister Solberg inn i spørsmålet, har de påvirket resultatet.

Forskning viser nemlig at folk lar seg påvirke av hvem de oppfatter som avsenderen for en mening, eller hva slags koblinger man lager til den. Et godt eksempel er et forsøk CNBC gjorde da de spurte folk om de støttet «Obamacare» eller «Affordable Care Act», som henviser til den samme helsereformen. Flere sa de var i mot «Obamacare» enn navnet som ikke henviste til Obama.

Flere sa seg altså villig til å være imot loven dersom den ble koblet til Obama.

Ville NRK virkelig vite hva folk mente uavhengig av partipolitikk, så hadde de ikke hatt med Solberg i spørsmålet. Motstandere av Solberg kommer nemlig til å svare i større grad det motsatte av det Solberg mener, enn om de hadde blitt stilt spørsmålet uten referanse til Solberg.

Det er nærliggende å tro at gruppen «Vet ikke» ville blitt større dersom spørsmålet ikke signaliserte hvilket parti som mente hva.

Dette heter «social desirability bias», at man svarer ut fra hva man oppfatter man burde svare ut fra gruppetilhørighet, fremfor å svare basert på en uavhengig saklig vurdering.

Moralisering til fordel for ett alternativ

De sniker også inn litt moralisering til fordel for det ene svaralternativet ved å si at «andre mener det er galt å skille barn fra mødrene». En tilsvarende moralisering fikk ikke alternativet om å la mødrene være igjen i Syria, selv om man lett kunne funnet på noe tilsvarende.

For eksempel kunne man sagt «noen mener det er galt å la mødre som tok med seg barnet til en terrororganisasjon beholde barnet sitt, mens andre i Norge blir fratatt barna for mindre alvorlige forhold».

Enkelte som egentlig ikke vet hva de mener om denne kompliserte saken kan bli påvirket til å svare til støtte for alternativet hvor det ellers fornuftige prinsippet «det er galt å skille barn fra mødrene» inngår.

Den som svarer kan vanskelig si seg uenig med at det generelt er galt å skille barn fra mødrene sine, så da velger de det alternativet, uansett hva det egentlig betyr i denne sammenhengen.

En mer nøytral og objektiv spørsmålsstilling, for å virkelig finne ut hva folket mener om denne saken og ikke geleide dem frem til «riktig» mening, ville vært:

«Bør Norge hente hjem både barna og mødrene, bare barna, eller ingen av delene?»

NRK viser med både utformingen og fremstillingen av målingen at de hadde en agenda og en forhåndsbestemt konklusjon de ønsket.

Når selv ikke triksing med formuleringen av spørsmålet gav det flertallet de ønsket seg, så fremstilte de mindretallet som et flertall likevel. Historien de ønsket å fortelle hadde de bestemt på forhånd, ingenting skulle komme i veien for det.

Det er kanskje på tide at PFU vurderer å utvide Vær varsom-plakaten med punkter om utforming og bruk av meningsmålinger. Her syndes det ofte, og det brukes til å feilaktig påvirke befolkningen.