Denne måneden måtte jeg bytte fastlege

Ved siden av den kjønnsbekreftende behandlingen jeg nå gjennomgår har jeg fremdeles behov for en vanlig fastlege. Majoriteten av allmennleger vet svært lite om prosessen jeg gjennomgår, og hvordan jeg da blir behandlet kommer fullstendig an på personens egne holdninger. Dessverre var jeg nok så uheldig med min forrige fastlege; ikke fordi hun var fordomsfull, men fordi hun behandlet meg som en trans person, og ikke bare en person. Jeg har vært hos henne to ganger siden jeg kom tilbake til Trondheim, og begge gangene knyttet hun problemene mine til transisjonen jeg gjennomgår, selv om jeg har hatt disse problemene også før jeg startet behandlingen. Som resultat følte jeg ikke at jeg ble tatt på alvor, og at jeg ikke fikk den hjelpen jeg trengte. Jeg så meg til slutt lei, og bytta fastlege.





Jeg vurderte lenge om jeg skulle komme ut til den nye legen eller ikke. Dersom jeg ikke sa noe ville han ikke vite om min status som trans, og dermed kunne jeg spare meg for mer hodebry. Likevel trenger legen å vite om eksisterende medisinske tilstander for å kunne gi best mulig behandling, og jeg kan alltids bytte fastlege igjen dersom nestemann også var like vanskelig. Dermed bestemte jeg meg for å fortelle legen det i dag.





Å komme ut

Personlig synes jeg det er ubehagelig å komme ut, spesielt til fremmede. Min status som trans er privat, og jeg er kun åpen blant familie, venner, og folk som kjente meg tidligere. Begge gangene jeg har kommet ut til en allmennlege har jeg blitt møtt med skepsis, og dermed er terskelen for å komme ut enda høyere.





Da den nye legen spurte meg om tidligere eller nåværende sykdommer eller behandlinger, forklarte jeg det som det var, hvem som behandlet meg for hva, og hvilke medikamenter jeg tar. Jeg forklarte også at min forrige fastlege hang seg veldig mye opp i dette, til tross for at jeg fikk behandling for det et annet sted. Han skrev det ned i journalen og sa ikke stort mer om saken. Ellers virka han hyggelig og småpratet.





Trenger en vanlig fastlege også

Når det snakkes om helsetilbud for transpersoner i media, så er det gjerne snakk om rikshospitalet og deres kjønnsbekreftende behandling. Det mange ofte glemmer er at vi trenger en vanlig fastlege for problemer som ikke er relatert til transisjon. Selv har jeg hatt akne til og fra i årevis, men det betyr ikke at Rikshospitalet skal behandle meg for dette kun fordi jeg er trans.





Med de kommende endringene i behandlingssystemet for kjønnsinkongruens, så kommer flere helsepersonell, blant annet psykologer, til å få grunnleggende opplæring i temaet. Dette håper jeg også kommer til å gjelde allmennleger, fordi uvitenhet fra deres side kan i verste fall få negative konsekvenser for deres pasienters helse.