Altså denne spesielle valutaen, kryptovalutaen.

For noen år siden fikk en kamerat av meg, en dataekspert, oppgjør for en jobb i bitcoins. Jeg husker ikke nøyaktig antallet, men jeg mener bestemt det var snakk om noen hundre.

I forrige uke ble én bitcoin for første gang verdsatt med over 100 000 kroner. Prisen lå på 12 575 dollar, altså 104 246 kroner. Og den økte enda mer før den falt - og økte igjen.. sånn omtrent.

Verden er visst mer enn tidoblet siden årets inngang for drøye 11 måneder siden og vekslingskursen har steget med 25 prosent bare på et par uker.

Men jeg skal ærlig innrømme at jeg rett og slett ikke helt skjønner konseptet. Annet enn at om man skulle være så heldig å ha en del bitcoins liggende og slenge – på dataen din, så kan det fort bli penger av det.

Om denne elleville verdiøkningen bare er en «hype», om det faktisk representerer en riktig verdiutvikling, om det er luft som forsvinner igjen, like fort som innholdet i en ballong når den sprekker, tja, det vet jeg ikke.

Det hevdes at det i løpet av noen år vil være 21 millioner bitcoins i omløp i verden. Det er uansett en metaforklaring. Og om det stemmer vet jeg ikke, men Dagens Næringsliv har fulgt denne valutaen over tid og ser ut som de har litt greie på det.

Litt.

I alle fall mer enn meg.

Samtidig hevder magasinet «Fortune» at så mange som 3,79 millioner bitcoins kan være tapt for alltid. Om de er mistet på havets bunn, om de har blitt malt opp til støv og pulver, om de er brukt til noe annet, eller hvorfor de har forsvunnet vet jeg altså ikke.

Digitale penger er ikke så lett å ha i lommeboken. I alle fall er det laget et estimat på at bitcoins for omtrent 290 milliarder kroner, ikke er mulig å oppspore og kan være gone with the wind, for alltid. Det finnes imidlertid teorier om at disse er hacket.

Eller kanskje noe virus har spist dem opp.

Og da skjønner jeg enda mindre enn ingenting. Altså noe som ikke er virkelig, forsvinner og blir enda mindre virkelig er noe diffust for min hjerne.

Men pengene er altså virkelig nok i den forstand at de kan omsettes til mer konvensjonell valuta.

Det pussige er at da jeg for en drøy uke siden ruslet bortover en lang, hvit strand i USA, sto det plutselig et imponerende sandslott, i romrakett-form, med profesjonell merking av at det var et symbol på Bitcoin.

Det virket som det var laget med en annen hensikt enn unger som leker i sanden.

Det hele var vesentlig mer håndgripelig enn denne valutaen.

Like mystisk som valutaen er forresten mannen som skapte den. Satoshi Nakamoto. Som ingen visstnok vet hvor er og ikke noen har sett på seks år.

Når det gjelder kameraten min, som altså fikk oppgjør i bitcoin for fem-seks år siden, så håper jeg at det har blitt liggende og slenge 10–20 slike usynlige bitcoins, i rotet hans.

Det kan jo være to-tre millioner som bare ligger og slenger på en disk. Eller i en eller annen digital sky.

Og nå kommer også kryptokattunger, kunne DN melde like før helgen. Så om du ikke helt får tak på bitcoins, er kanskje en bitpus tingen for deg...