Sami kritisoi saamaansa kohtelua: viranomaisten byrokratia pompottaa pientä ihmistä ilman tapauskohtaista käsittelyä.

Pikavipeistä siviilipalvelusaikana paisunut velkakierre on vienyt puutarhuriksi ja laitoshuoltajaksi aikoinaan valmistuneen Sami Hasselin, 31 asumaan telttaan Tampereen Hervannan Makkarajärven metsiköihin. Mies on asunut 20 euron halpateltassa kesäkuun alkupuolesta, eikä loppua näy.

Edellinen metsäkotiaika teltassa oli vuosia sitten vuonna 2012.

- Aluksi sohvasurfailin kavereiden kämpissä, mutta ei sitä voi kauaa tehdä. Metsä on ainoa paikka.

Samilla on kaikesta huolimatta pilke silmässä ja hän luontoihmisenä osaa nähdä kaikessa "kurjuudessa" myös kauneutta: - Onhan se upeaa, kun valkoinen ensilumi on satanut maahan ja teltan katolle, tai valoisat kesäyöt ja kaikki sen äänet ja tuoksut. JUHA VELI JOKINEN

Hän on kierteessä: kun ei ole asuntoa, on vaikea etsiä töitä ja käydä työssä, ja maksuhäiriömerkinnät sekoittavat kaiken. Luottotiedot ovat menneet.

- Tässä on jo kosteita, viileitä päiviä ja yöt ovat jo kylmiä. On pitkä syksy ja talvi edessä, mies sanoo pettyneenä Kelan ja työvoimatoimiston palveluihin.

- Sain kuukausi sitten asunnon, mikä oli ihme. Olin juuri saamassa velkoja hiljalleen maksuun ja olin innoissani, että voin asunnosta aloittaa työnhaun. Hain vakuutta asuntoon Kelasta ja allekirjoitin vuokrasopimuksen sopimussakko ehdolla. Sitten vakuuden osalta tuli Kelalta hylkäävä päätös, samoin sosiaalitoimesta.

Samille napsahti vajaan 900 euron sopimussakko, ja maksettavaksi tuli myös vuokra ajalta ennen kuin sopimus purettiin.

- Asunnon vuokra oli 682 euroa, eli satasen enemmän kuin raja Tampereella. En tiennyt rajaa hakiessani asuntoa, koska hinta oli normaali.

Lisävelkaantumista edisti se, että kaiken päälle työkkäristä tuli Kelalle lausunto, että Sami ei ole oikeutettu työttömyystukeen, koska ei ole hakenut aktiivisesti työtä.

Juttu jatkuu kuvan jälkeen

Sami kertoo olleensa pari kertaa lähellä hypotermiaa, kun teltan kosteudessa lämpötila on öisin laskenut lähelle nollaa. JUHA VELI JOKINEN

Kritisoi byrokratiaa

Sami kritisoi saamaansa kohtelua: viranomaisten byrokratia pompottaa pientä ihmistä ilman tapauskohtaista käsittelyä ja ymmärrystä, ilman paneutumista yksilöllisesti jokaisen henkilön ongelmiin.

- Huippua oli se, että lausunnossa luki, että olen vedonnut asunnottomuuteen ja se on "inhimillisesti ymmärrettävä syy, mutta ei työvoimapoliittisesti". Se oli loukkaavasti sanottu, Sami manaa.

- Putoan nyt siis työvoimatuelle, eli tuloni putoavat 70 euroa ja tuosta pitäisi yrittää maksaa aiempia velkoja edes pienissä erissä pois, mutta uutta velkaa tuli nyt lisää 900 euroa. Ihmetyttää tämä myötätunnon ja järjen puute virastoissa.

Sami on saanut Salossa asuvilta vanhemmiltaan kutsun väliaikaisesti kotiin asumaan, mutta pienessä asunnossa asuva siivousalalla työskentelevä tyttöystävä ja rakkaus pitävät Samia nyt Tampereella.

- Puutarhoilta on vaikea saada työtä, sairaalasta ehkä helpommin. Olin Tampereella Hatanpään sairaalassa laitoshuoltajana ja siistijänä.

- Amputaatioiden jälkeen leikkaussalit olivat täynnä veritahroja, niitä siivosin paljon. Kaikki työ käy, kun vain olisi sänky, suihku ja pieni koti, mistä lähteä hommiin. Talvesta voi tulla makuupussissa metsässä kylmä, se on vain selviytymistä, Sami sanoo hiljaa.

Kymmenen vuotta heitteillä

Sami sanoo pikavippikierteen alkaneen kymmenisen vuotta sitten 2009-2010, pahimmillaan vippien otto oli siviilipalvelusaikana.

Velkaa kertyi vippeinä yli 8000 euroa. Korkoineen ja lisineen se suureni hetkessä, ja maksuhäiriömerkinnät ilmestyivät elämän rasitteiksi.

- Otin 8000 euroa pikavippeinä, mutta kun en kyennyt maksamaan, summa on paisunut. Kun olin sivarissa, 50 euron vippi paisui pian peräti 720 euroon, Sami antaa esimerkin.

- Laskin, että olen ollut kymmenen vuotta heitteillä, koditon. Elämä on ollut sinnittelyä. Olen onneksi puutarhurikoulutuksen ansiosta sinut luonnon kanssa, minulle ei ole häpeä asua metsässä. Mutta ei sieltä töissä käydä, on kylmää ja märkää ja pyykit pitäisi pestä.

Kesällä hän on peseytynyt Hervannan Makkarajärvessä.

- En anna huonon itsetuntoni musertaa minua, mutta vaikeaa on.

Päinvastoin, tuntuu, että olen saanut lisää erilaista itsetuntoa ja taistelutahtoa, enkä ole sortunut viinaan, se ei vie minua.

Hän toivoo ison kahvinsa kanssa mansikkaviineriä ja syö sen hyvällä halulla hetkessä.

Kyy teltan ovella

Metsässä asuessa olosuhteet tuovat mukanaan haasteita. Sami kertoo olleensa pari kertaa lähellä hypotermiaa, kun teltan kosteudessa lämpötila on öisin laskenut lähelle nollaa.

Myös metsän eläimet pyörivät teltan lähellä ja osa pyrkii sisällekin.

- Eräänä aamuna kyy oli puolen metrin päässä teltan ovella, menin tarpeilleni ihan unenpöppörössä hiljaa ohi käärmeen hiipien. Hiiret ovat syöneet eväitä ja järsineet makuupussia. Luukin on kerran murtunut, kun liukastuin liukkaalla sammaleella.

Samilla on kaikesta huolimatta pilke silmässä ja hän luontoihmisenä osaa nähdä kaikessa "kurjuudessa" myös kauneutta.

- Onhan se upeaa, kun valkoinen ensilumi on satanut maahan ja teltan katolle, tai valoisat kesäyöt ja kaikki sen äänet ja tuoksut, Sami kuvailee.

Mitä toivot eniten?

- Parhain asia olisi työsuhdeasunto ja tietysti ensin se työ. Olen tuotantopuutarhuri, mutta myös kaikenlainen laitostyö kelpaa. Olen terve ja raitis, Sami sanoo vakuuttavasti.

Hän on päättänyt selviytyä.

Harkitsetko pikavippiä? Ota vielä huomioon nämä seikat.