Suomen sähköntuonnissa tehtiin kaikkien aikojen ennätys loppiaisen alla. Enemmän kuin kolmannes sähköstä tuli ulkomailta. Mitä tapahtuisi, jos seuraavan kysyntähuipun aikana asiat alkaisivat mennä vikaan?

Ensimmäisen merkin Suomen sähköjärjestelmän kriisistä voisi kuulla Lappeenrannan Yllikkälän muuntoasemalle vedetyn korkeajännitejohdon alla. Jos rajalta tulevan voimajohdon sirinä taukoaisi aavemaiseksi hiljaisuudeksi, se tietäisi muutamaa hetkeä myöhemmin vaikeuksien alkua sadoille tuhansille suomalaisille.

Yllikkälän muuntamokenttä parisataa metriä valtatie kuuden eteläpuolella on Suomen sähkönsiirron tärkeitä solmuja. Metsän keskellä Suomen sähkönjakelun selkärangan muodostavaan kantaverkkoon yhtyy kaksi 400 000 voltin siirtolinjaa, jotka lähtevät Viipurin koillispuolelta Säiniön kylästä. Siinä ne luovuttavat suomalaiseen kulutukseen 1 400 megawattia venäläistä sähkötehoa. Siinä on voimaa kahden Loviisan ydinvoimalan tuotannon verran.

Yllikkälän linjan hiljentyminen olisi erityisen paha merkki, jos olisi pakkanen. Ja nyt kuvitellaan, että on.

Forssan kaasuturbiinvoimalan kaksi yksikköä muodostavat Suomen tärkeimmän yksittäisen sähköntuotannon häiriöreservin.­

Kylmä on valunut pohjoisesta aivan etelään asti. Yöllä lämpötila laskee Helsingissäkin alle 20 miinusasteen ja vuorokauden keskilämpötila pysyy tiukasti -15 asteessa. Kun Helsingissä on niin kylmä, maan keskilämpötila on 25 astetta pakkasella. Pakkasvaroitus on annettu koko maahan. Se ei ole tavatonta, juuri niin tapahtui loppiaisen alla 2017.

Sadattuhannet autot työpaikoilla ja asuntojen pihoissa ovat lämmitysjohtojen päässä, mutta kylmän tunne alkaa hiipiä myös sisätiloihin. Tilapäislämmittimiä kytketään töpseleihin ahkerasti. Niiden vaikutus alkaa pian näkyä sähkön kulutuslukemissa.

Tilannetta pahentaa se, että kymmenissä tuhansissa aikaisemmin öljylämmitteisissä taloissa kovasti yleistyneet lämpöpumput pyörivät lähes tauotta, kun ne pyrkivät ottamaan talteen hyisestä ulkoilmasta irtoavat vähäiset lämmön rippeet. Kukaan ei oikein tiedä, miten paljon ne lisäävät sähkönkulutusta.

Suomessa on noin sata miljoonaa neliömetriä sähkölämmitteisiä taloja. Jokainen aste enemmän pakkasta lisää asuntojen sähkönkulutusta 140–200 megawattia eli saman verran kuin muutaman vuoden kuluttua romutettava Helsingin Hanasaaren hiilivoimalaitos tuottaa. Se on tässä kuvitelmassa jo ehditty lakkauttaa, kuten on oikeasti jo tehty samantehoiselle Tahkoluodon voimalaitokselle Porissa. Kristiinankaupungin ja Vaasan öljylauhdevoimalat, Inkoossa sijaitseva ydinvoimalan kokoluokkaa oleva hiilivoimala ja Kotkan Mussalo on muutaman viime vuoden aikana suljettu. Niiden kaikkien ylläpito kävi kannattamattomaksi.

Entäpä Venäjä, jonne Ylläkkälästä alkava voimalinja johtaa? Naapurissa vuodenvaihteen vapaat ovat ohi ja sikäläinen teollisuus on käynnistynyt täyteen tehoonsa. Siinä mielessä tilanne on pahempi kuin Suomen sähkönkulutuksen kaikkien aikojen huippuhetkenä, loppiaisena 2015. Tuolloin Venäjän teollisuus seisoi joululoman vuoksi ja sähköä riitti myytäväksi Suomeen.

Nyt on toisin. Sähkölle on kysyntää kaikkialla pakkasen kourissa hytisevässä Pohjois-Euroopassa – ja erityisesti Suomessa, jonka sähköomavaraisuus on Euroopan heikoin. Sähköä virtaa Suomeen linjat punaisina Ruotsista, Norjasta, jopa Virosta, jossa sitä tuotetaan palavan kiven voimaloissa.

Suomalaiset rakensivat Pietarin luoteispuolelle 1990-luvun lopussa kaasuvoimalaitoksen oikeastaan Suomen kulutusta varten. Se jauhaa tällaisessa tilanteessa sähköä täydellä 450 megawatin teholla Suomen verkkoon. Sen muualta Venäjältä virtaa Suomeen sähköä tuhat megawattia eli yhden ydinvoimalaitoksen verran. Kolmasosa Suomen tuontisähköstä tulee Venäjältä, käytännössä kaikki tuota Viipurin koillispuolelta Säiniöltä alkunsa saavaa linjaa pitkin.

Nyt Säiniön muuntoasemalla tapahtuu jotain outoa. Syystä tai toisesta Suomeen lähtevä kaapeli kytkeytyy irti. Suomen sähköjärjestelmässä on varauduttu siihen, että se kestää suurimman voimalaitoksen eli Olkiluodon 850 megawatin voimalan tippumisen pois verkosta. Venäjältä tulevan yli tuhannen megawatin katoaminen silmänräpäyksessä on jo astetta vakavampi asia.

Yhteiskunnan sähkönjakelun toimivuus vaatii, että sähköä tuotetaan joka sekunti yhtä paljon kuin sitä kulutetaan. Kun Venäjän sähkö tipahtaa pois, heilahtaa Suomen kantaverkko epävakauden tilaan. Koska Ruotsin tuonti on maksimissaan, ei sieltäkään ole saatavissa apua. Koko siirtokapasiteetti on pakkasen vuoksi jo käytössä.

Yllikkälän sähköasemalta Mikkeliä kohti kulkevassa kantaverkon osassa jännite tippuu hetkessä alle 380 000 voltin. Ja kun sähkön kulutus ylittää tuotannon, alkaa sähkövirran taajuus laskea.

Häiriöreservin tuottama sähkö on kallista. Kun Forssan laitos käy täysillä, kevyttä polttoöljyä palaa minuutissa noin 1600 litraa. Sillä lämmittäisi omakotialoa noin puoli vuotta.­

Tähän on toki varauduttu. Voimaloihin on jätetty niin sanottua pyörivää reserviä eli niistä ei ole puristettu kaikkea tehoa irti. Nyt ne käännetään muutamassa sekunnissa täysille. Vesivoimalat reagoivat ensin, turbiinien läpi syöksyy hetkessä satoja kuutiometrejä enemmän vettä. Käynnissä olevat voimalat eri puolilla maata alkavat tuottaa automaattisesti enemmän sähköä. Jossakin päin Suomea valot välähtävät, ehkä jonkun tehtaan sähkömoottorin käyntinopeus voi huojahtaa, kun automaattisäätö yrittää korjata vajetta.

Sähkön hinta määräytyy markkinoilla. Ne reagoivat kysynnän kasvuun. Sähkön megawattihinta nousee sähköpörssissä rakettimaisesti 30 eurosta 130-kertaiseksi. Näin kävi viimeksi loppiaisen 2016 kulutuspiikin aikaan, jolloin pörssisähkö kävi sille asetelulla ylimmällä tasolla eli 3 000 eurossa megawattitunti. Nyt tuota rajaa on edelleen nostettu, jotta markkinat korjaisivat tilanteen.

Osa suurista tehtaista kuuluu häiriöreserviin, joka on sitoutunut sähköpulassa vähentämään kulutustaan. Nyt prosesseja ajetaan alas metalli- ja puunjalostusteollisuudessa. Kulutuksen vähennyksestä ja markkinoiden korjausyrityksestä huolimatta säätösähköä ei kuitenkaan löydy tarpeeksi.

Suomen kantaverkkoyhtiö Fingridin valvomo Käpylässä katsoo parhaaksi käynnistää nopean häiriöreservin. Lentokoneiden suihkuturbiinien ja laivadieselien pyörittämiä generaattoreita jyrähtää käyntiin eri puolilla maata. Niitä on kaikkiaan 23. Muutamassa sekunnissa ne alkavat jauhaa sähköä pitääkseen tuotannon kulutuksen tasolla. Osa varavoimaloista on huollossa, joten niistä saadaan tehoa ehkä 900 megawattia. Se ei riitä kattamaan Venäjän tuonnin katkeamisen synnyttämää aukkoa.

Tilannetta vakautetaan edelleen kytkemällä irti etukäteen laaditun suunnitelman mukaan suuria teollisia sähkönkuluttajia, jotka ovat osa häiriöreserviä.

Laitosvastuuhenkilö Pekka Anttila ja kunnossapitopäällikkö Harri Ollikainen näyttävät häviävän 220000 hevosvoimaa tuottavan kaasuturbiin lämpösuojien sekaan. Vanhempia häiriöreservivoimaloita pyörittävät Draken-hävittäjien Rolls&Royce Avon-moottoreista kehitetyt turbiinit.­

Uhkaava tilanne näyttää olevan palautumassa hallintaan. Sitten tapahtuu se, mikä jo helmikuussa 2015 säikäytti ja laski Suomen sähköntuotantoa kolmen viikon ajaksi pahimman kysyntähuipun keskellä: Olkiluodon ydinvoimalan toinen generaattori vikautuu ja se pitää kytkeä irti valtakunnan verkosta. Sähkötehoa on nyt kadonnut jo 2 300 megawattia. Se on kaksi kertaa enemmän kuin nopea häiriöreservi pystyy tuottamaan.

Mutta on vielä yksi oljenkorsi. Suomi on osa pohjoismaista sähköverkkoa ja sähkömarkkinaa, jossa on sitouduttu auttamaan hätään joutunutta naapuria. Tähän saakka sopimukset ovat toimineet hyvin. Esimerkiksi tammikuun 2017 huippupakkasilla Ruotsista virtasi Suomeen sähköä riittävästi jopa vakavien häiriöiden varalle.

Nyt tilanne on muuttunut. Ruotsi on aloittanut lupaamansa ydinvoiman alasajon. Vuodesta 2020 eteenpäin Ruotsista on tullut talvikuukausina sähkön suhteen aliomavarainen, eikä Ruotsin ja Suomen välisessä siirtoverkossakaan ole enää varaa. Pitääkseen oman sähköverkkonsa joten kuten pystyssä Ruotsi tekee ilkeän, mutta ymmärrettävän tempun: se kytkee Suomen irti omasta verkostaan. Jokainen kansakunta vastaa tiukassa paikassa ensisijaisesti omasta hyvinvoinnistaan.

Suomi kärvistelee talvipakkasessa omillaan. Oma sähköntuotanto ei riitä kulutukseen eikä tuontia ole. Jotta Suomen sähköjärjestelmä ei romahtaisi, Fingrid aloittaa sähkömarkkinalain sille antamien valtuuksien mukaiset rajoitukset. Paikalliset sähkönjakeluyhtiöt kaikkialla maassa saavat tehtäväkseen alkaa jakaa niukkuutta valmiussuunnitelmien mukaan. Keskijänniteverkkoa syöttäviä kahdenkymmenen kilovoltin muuntajia kytketään vuoron perään irti valtakunnanverkosta. Se tarkoittaa, että muutama tuhat ihmistä, kaupunginosa tai pikkukunta kerrallaan, on ilman sähköä tunnin tai vähän toista tuntia.

Edellä esitetty on karkea ja äärimmäinen kuvaus Suomen sähköjärjestelmän kriisiin johtavasta tapahtumakulusta. Täysin mahdoton se ei kuitenkaan ole. Huoltovarmuuden tilaa ja kehitystä seuraava Huoltovarmuusneuvosto on jo muutaman vuoden ajan esittänyt toistuvasti huolensa sähkön toimitusvarmuudesta.

– Nykyaikainen yhteiskunta on hyvin sähköriippuvainen ja haavoittuvuutemme on lisääntynyt, sanoo Huoltovarmuusneuvoston puheenjohtaja, vuorineuvos Ole Johansson.

Sähköhuollon heikkeneminen on Johanssonin mukaan pitkän kehityksen tulos.

– Lainsäätäjä on halunnut tukea vahvasti uusiutuvaa energiaa, lähinnä tuulivoimaa.

Tuulivoimalle annetut satojen miljoonien investointi- ja tuotantotuet ovat johtaneet siihen, että halpaa, monin tavoin tuettua tuulisähköä on virrannut markkinoille niin Suomessa kuin koko pohjoismaisen yhteisen sähkömarkkinan alueella.

– Varmaa, sääolosuhteista riippumatonta sähköntuotantokapasiteettia on poistunut markkinoilta, koska sähköyhtiöiden ei ole kannattanut investoida tai pitää sitä yllä.

–Häiriöreservin nostaminen nollasta täyteen tehoon kestää alle 15 minuuttia, kunnossapitopäällikkö Harri Ollikainen Fingrdiltä kertoo.­

Loviisan ydinvoimaloiden käyttöikä alkaa lähestyä loppuaan. Niinpä edes Olkiluodon kolmannen ydinvoimayksikön kytkeminen valtakunnanverkkoon joskus lähitulevaisuudessa ei muuta tilannetta kuin hetkellisesti.

Oikukas tuulivoima vaatisi rinnalleen nopeasti säädettävää vesivoimaa. Suomalainen vesivoima on rakennettu jokiin, eikä jokiuomaan voi varastoida vettä kovin paljon. Ratkaisuksi on tarjottu tekoaltaita Kemijoen ja Iijoen voimaloiden vesivoiman säätöä varten, mutta poliittista syistä niitä ei ole rakennettu. Mikään ei viittaa siihen, että sääolosuhteista riippuvaisen uusiutuvan sähkön osuus energian tuotantopaletissa vähenisi.

Mahdollisen sähkökriisin hallinnan suhteen Johansson on kuitenkin luottavainen.

– Kantaverkkoyhtiö Fingridillä on hyvät suunnitelmat, jos akuutti sähköpula uhkaa, hän rauhoittelee.

Ehkä on siis paikallaan mennä sinne, missä sähköriittävyyden ongelmia käytännössä ratkotaan.

Forssaan 2012 valmistunut kaasuturbiinivoimalaitos on uusin ja samalla suurin lenkki 23 varavoimalaitoksen muodostamassa ketjussa.

– Olemme nopeaa häiriöreserviä. Kun tarve tulee, saamme 15 minuutissa täyden tuotannon eli 320 megawattia päälle, sanoo kunnossapitopäällikkö Harri Ollikainen Fingridiltä.

Viime talvena laitosta ajettiin pisimmillään kahdeksan tuntia, mutta sen tukea on tarvittu myös kesäisin.

– Viimeksi laitosta käytettiin 16. elokuuta, kun Ruotsin tasavirtakaapeli ei antanut sähköä, kunnosapitoyhtiö Quantin laitosvastuuhenkilö Pekka Anttila katsoo käyttöpäiväkirjasta.

Se kertoo, että tuolloin lämmintä oli leppoisat 13 astetta.

Pakkasten kiristyessä huoli sähkön riittävyydestä mietityttää häiriöreservin tuottajia.

– Kun Etelä-Ruotsissa pakkanen laskee alle kymmenen miinusasteen, sieltä ei tule sähköä, sanoo Ollikainen.

Kuinka Suomi selviää 2020-luvulla, jos ennusteet Ruotsin muuttumisesta talvisin sähkön ostajaksi toteutuvat eikä sieltä liikene sähköä kattamaan Suomen kulutushuippuja talvella? Kysymystä mietitään varmasti myös voimalavalvomojen ulkopuolella – luultavasti korkeinta valtiojohtoa myöten.

Juttua korjattu 24.1. kello 10.28. Korjattu sähkölämmitteisten asuntojen pinta-ala.