В історичному, знаковому для всіх українців місці – на Михайлівській площі – розігрується черговий міський спектакль міжнародного масштабу.

Не зрозуміло одне – це трагедія чи фарс?

Завіса над традиційними кулуарними домовленостями піднялася 14 квітня, коли депутати Київради проголосували за виділення 100 000 гривень на проектні роботи з будівництва… підземного паркінгу в буферній зоні об’єкту Світової культурної спадщини "Софія Київська".

Проект паркінгу

Виділення цих коштів було "заховано" у масштабному документі. Одразу стало зрозуміло – працюють професіонали.

Доповідач проекту рішення від КМДА заспокоював, що кошти буде витрачено на "переговори з громадськістю та ЮНЕСКО", дослідження території майбутнього паркінгу, і лише після цього буде прийнято рішення про можливість гігантського будівництва в межах пам’ятки археології "Культурний шар "Місто Ярослава", "Місто Володимира" кінця Х сторіччя.

І ось тут з’являється елемент класичної трагедії – брехня.

Дослідження потрібні команді Віталія Кличка не для того, щоб встановити об’єктивний стан справ, а щоб легітимізувати свій план, над якими вона працює вже давно і, як казали не такі вже й далекі тепер "попередники" – послідовно.

Ще 29 лютого 2016 року вийшло окреме доручення заступника мера Олександра Спасибка, на основі якого готується розпорядження КМДА "Про реконструкцію Михайлівської площі з будівництвом підземного паркінгу у Шевченківському районі".

Підписати це розпорядження після отримання усіх погоджень має ніхто інший, як голова КМДА Віталій Кличко, взявши на себе відповідальність за знищення історичного центру столиці.

<a href="https://assets.documentcloud.org/documents/2806003/Mihaylovskaya.pdf">Mihaylovskaya (PDF)</a> <br /> <a href="https://assets.documentcloud.org/documents/2806003/Mihaylovskaya.txt">Mihaylovskaya (Text)</a>

Депутатів Київради тримають за дурнів, пропонуючи виділити гроші на обговорення проекту рішення, яке виконавча влада вже принципово для себе ухвалила. Киян тримають за дурнів, розповідаючи, що планують вести з ними переговори (і ще й виділяють на це кошти самих киян!), робити дослідження.

А паралельно вже з лютого тихо і підступно відповідні служби погоджують розпорядження. Його активно погоджують в кабінетах без аналізу транспортних проблем, без створення транспортної моделі, транспортних розрахунків, пошуку альтернатив.

У хворобливої ідеї створення багаторівневого паркінгу на історичному схилі немає жодного вивченого і доведеного підґрунтя, але процес йде так інтенсивно, що під розпорядженням наразі не вистачає лише декількох підписів високопосадовців.

У самому розпорядженні є кілька шокуючих фактів, які прямо суперечать твердженням доповідача:

1. На будівництво планується виділити 2,3 мільярди гривень (так, ви все правильно прочитали – мільярдів) виключно з бюджетних коштів.

2. Проект не потребує громадського обговорення (так, ви знову все правильно прочитали – НЕ потребує, але гроші на обговорення виділяються).

Аналізуємо ці положення.

Будівництво – давно відома чиновникам схема відмивання коштів, а Михайлівська площа – одна з небагатьох ділянок, яка досі знаходяться в комунальній власності. До речі, частину площі завдяки підтримці Віталія Кличка минулого року вдалося повернути з приватної оренди.

Це була частина нашої боротьби за Сквер Небесної сотні і я вдячна меру за підтримку (друга ділянка, на якій розташовано сам Сквер, все ще перебуває у власності колишнього зятя Леоніда Черновецького Віталія Супруненка, і місто поки не проявляє активності у боротьбі за неї). Але тепер виникає запитання – чи нас раптом не використали, щоб під благородним приводом передати частину площі з рук одного забудовника в руки іншого забудовника?

Йдемо далі. У міському кадастрі був зафіксований намір приватизації Михайлівської площі.

Тепер з урахуванням київського досвіду можемо змоделювати розвиток ситуації: за рахунок киян починається масштабне будівництво, на якому розкрадаються мільйони. Гроші закінчуються, влада розводить руками, бідкається на черговий довгобуд – о, диво! – на сцену виходить добрий інвестор, який погоджується врятувати місто, вкласти кошти за умови викупу ділянки. Непогана нагода прикупити серце Києва. А щоб мати прибуток, інвестор, як варіант, робить замість частини паркінгу торговельний центр. Завіса.

Це була трагедія. Але так само в цій історії проглядаються й елементи фарсу.

Паркінги місту дійсно потрібні, але хто підсунув меру настільки божевільний проект як паркінг на Михайлівській площі?

Багаторівневій паркінг, який, за інформацією археологів сягне 18-ти метрової глибини, системно вплине на напрямки ґрунтових вод, які й без цього поступово руйнують Софію Київську, Андріївську церкву, Михайлівський собор, історичну забудову на Старокиївській горі, створить транспортні колапси на вулицях Михайлівській, Десятинній та Великій Житомирський.

Будівництво паркінгу загрожує виключенням "Софії Київської" з охоронної зони ЮНЕСКО і в цілому є неможливим без висновку ЮНЕСКО.

У той момент, коли Київ втрачає своє історичне обличчя, руйнуються пам'ятки архітектури, не ремонтуються дороги та інфраструктура, хтось продає меру ідею виділити мінімум 2,3 мільярда гривень для будівництва підземного паркінгу для суддів, поліції, чиновників прилеглих офісів, зокрема офісу СКМ.

Ця ініціатива втягує мера в міжнародний репутаційний скандал, знищуючи його рейтинг.

Це виглядає як чітко розроблений план, автори якого погналися за двома зайцями – захопити Михайлівську площу (а це не вдалося навіть легендарному Леоніду Черновецькому) і збити мера Києва Віталія Кличка.

Причому автори цього плану знаходяться всередині команди мера і підштовхують його до ганьби. Сподіваюся, міський голова це усвідомить і відмовиться від ідеї будівництва паркінгу на Михайлівській площі.

Боротьба з власним підступним оточенням – це завдання Віталія Кличка. А наше завдання інше – боротися з варварськими намірами менеджерів міста.

Якщо ви теж готові зайняти активну громадянську позицію і долучитися до захисту серця Києва, залиште свої контакти: https://goo.gl/7hw6nR

Женя Кулеба, координатор створення Скверу Небесної сотні, керівник ГО Місто-сад, для УП