Det hænder, at et politisk flertal enes om noget, som ikke når at træde i kraft, før næsten alle kan se, det ikke har gang på jord. Det er, hvad der er sket med vejen fra skole til gymnasium. Som Politikens omtale det seneste halve år til overflod har vist, så virker det ikke med de selvmodsigende krav til prøve- og årskarakterer, vurderinger af om elever er parate til uddannelse og desuden optagelsesprøver for elever, der ikke lever op til de snørklede krav.

Hverken politikere, embedsfolk eller professionelle uddannelsesvejledere kan forklare logikken.Og som der står på side et i alle lærebøger om kommunikation: Kan det ikke forklares, kan det ikke forsvares.

Det skal straks slås fast, at politikerne fra forligspartierne ikke har ønsket den babyloniske forvirring, som hersker i dag. Nej, det paradoksale er, at forligspartierne selv syntes, at de kæmpede for at forbedre gymnasiet. Socialdemokratiet, SF og de radikale ville for enhver pris undgå skrappe karakterkrav for at komme ind på gymnasiet. De borgelige partier ville derimod sikre, at det faglige niveau i gymnasiet skulle forbedres, og ifølge disse partiers opfattelse krævede det karakterkrav ved indgangen.