Denne artikel er en aprilsnar.

Efter lang tids research, gennemgang af databaser, DNA-analyser og interviews med familie og kollegaer kan Videnskab.dk nu afsløre:

Stjerneforskerne Eske og Rane Willerslev er i virkeligheden den samme person og ikke tvillinger.

Eske Willerslev har opfundet sin tvillingebror, Rane, og har på den måde levet et dobbeltliv for øjnene af hele Danmark.

Annonce:

Videnskab.dk har konfronteret Rane og/eller Eske Willerslev med beviserne. Her faldt løgnen fra hinanden.

»Ok... Så kan jeg jo nok ikke holde det skjult længere,« tilstår Eske Willerslev.

»Rane er en fiktiv person, jeg har opfundet. Et alter ego,« indrømmer han.

Billeder af Eske Willerslev og angiveligt af Rane Willerslev. Sammenlign ved at trække i pilen i midten. (Foto: Pressefoto)

Gav afveksling i forskerlivet

Eske Willerslev virker lettet over, at sandheden nu er kommet frem. At leve et dobbeltliv er enormt ensomt i længden, fortæller professoren på Statens Naturhistoriske Museum, da Videnskab.dk endelig fanger ham på hans kontor på Nationalmuseet.

Direktør Rane Willerslev står der på dørskiltet.

Alligevel understreger Eske Willerslev, at det at have en fiktiv tvillingebror har været »en uhyre praktisk foranstaltning«.

»Da jeg kom hjem fra Oregon i 2007 efter at have brugt 3 år på at lave kulstof-14 prøver af fossil menneskelig afføring. Det er nok der, jeg har været allermest glad for at have Rane.«

»Fossilt DNA fra fossil menneskeafføring. Det må vel være det længste, man kan komme fra rigtige, levende mennesker. Som Rane kunne jeg rejse til Sibirien og møde og få en ny forståelse af rigtige levende mennesker,« uddyber han.

Annonce:

Etnografiske studier blandt Sibiriens oprindelige befolkning, tjukterne, gav Eske (Rane) Willerslev og verden en helt ny indsigt i dette folks forståelser af sjælen, døden og livet.

»Selvom det har været til tider næsten umuligt at opretholde løgnen om Rane - ikke mindst da han, eller jeg selvfølgelig, også blev professor og nu direktør for Nationalmuseet - så har det sgu været det værd. Jeg tror ikke, jeg havde klaret at rode i mere fossilt DNA, hvis ikke jeg havde haft Rane at falde tilbage på,« pointerer Eske Willerslev.

... Eller følg os på Facebook, Twitter eller Instagram.

Historien om en afsløring

Allerede for et år siden kom Videnskab.dk på sporet af historien om, at der var noget mærkeligt med Eske og Rane Willerslev.

Tvillingerne er kendt og anerkendt i forskerkredse og i medierne for hver deres forskningsfelter, som dog begge kredser om oprindelige folk.

»To af vores journalister havde igennem en periode på vel et halvt års tid forsøgt at få et dobbeltinterview i stand med brødrene. Det var dog aldrig muligt at samle dem. Det virkede lidt mærkeligt, men de har selvfølgelig travlt med deres forskning,« fortæller chefredaktør på Videnskab.dk, Vibeke Hjortlund.

Videnskab.dk kunne godt få kontakt med både Eske og Rane Willerslev. Rane dog primært gennem hans presserådgiver Jacob Frische. Brødrene sagde begge ja til at blive interviewet, men de kunne aldrig stille op samtidig.

Til sidst valgte journalisten og fotografen derfor at sætte et interview i stand med tvillingeparrets mor, Lona Loell, i deres barndomshjem i Gentofte. Vi ville høre, hvad der i hendes øjne har gjort, at netop hun har opfostret to genier.

»Hun talte kun om Eske hele tiden. Hun sagde ikke noget om, at Rane ikke fandtes, men hun nævnte ham aldrig med navn,« fortæller Charlotte Price Persson, som er journalist på Videnskab.dk.

Annonce:

Både journalisten og fotografen lagde også mærke til, at der var kun billeder af én af brødrene. Ingen billeder med dem begge samtidig.

I barndomshjemmet er der ingen billeder, hvor Rane og Eske optræder sammen. (Foto: Privatfoto)

Forskerkollegaer bestyrkede mistanken

Imens Videnskab.dk researchede videre og fortsat forsøgte at få et interview med brødrene samtidig, gik redaktionen i gang med at interviewe brødrenes forskerkollegaer.

Jeanette Varberg er arkæolog og tidligere museumsinspektør på Moesgaard Museum i Aarhus. Hun har samarbejdet tæt med Rane Willerslev fra 2010-2012, mens han var chef for etnografisk samling på museet.

»Vi var rigtig tætte kollegaer. Han er drøn-inspirerende at arbejde sammen med. Men så, da jeg kom tilbage fra min barsel for vel omkring seks år siden. Så var Rane væk,« fortæller Jeanette Varberg.

Officielt var Rane Willerslev taget til Oslo for at være direktør for Kulturhistorisk Museum. Ingen fra museet deroppe kan dog bekræfte at have set ham.

Og på samme tidspunkt i 2012 startede Eske Willerslev sin forskning i Canada, som skulle afsløre, at mennesket koloniserede Nordamerika via Alaskas kyst.

»Jeg forsøgte at ringe til Rane flere gange, hvor han ikke tog telefonen. Så pludselig blev den taget. 'Ja det er Eske,' lød det. 'Eske?! Jeg kan ikke få fat i Rane. Har du…?' Så blev der lagt på,« fortæller Jeanette Varberg.

Hun lagde dog mærke til stemmer i baggrunden, som talte både engelsk og fransk. Præcis som i Canada.

Siden var telefonen slukket.

Mikkel Winther Pedersen har arbejdet tæt sammen med Eske Willerslev i netop Canada og forinden på Københavns Universitets Center for Geogenetik. Det var i 2012-2016.

»Eske er vildt inspirerende at arbejde sammen med, men meget svær at komme ind på livet af. Han var aldrig med til en fredagsøl, eller hvis vi gik ud at spise. Han skulle altid nå det sidste tog fra Hovedbanen klokken 17.13,« fortæller Mikkel Winther Pedersen.

Videnskab.dk har undersøgt sagen, og det eneste tog, som mellem 2012-2016 havde sidste afgang 17.13 fra Hovedbanegården, var toget mod Århus, hvor Rane netop var blevet leder af det arktiske forskningsfokus på Aarhus Universitet.

Kirkebøgerne fortæller sandheden

Mistanken var nu for alvor vakt. Ingen kunne bevidne at have set de to brødre samtidig, og moderen fortalte intet om to sønner.

Videnskab.dk dykkede derfor ned i kirkebøgerne. Blev der overhovedet født to Willerslev-sønner i Gentofte i juni 1971?

Nej.

I kirkebogen fremgår det rigtignok, at Eske Willerslev blev født 5. juni i Jægersborg Sogn, men der forekommer ingen oplysninger om Rane Willerslev i samme periode.

Det sidste bevis: DNA-test

Redaktionen ville dog være helt sikre. Kunne vi fælde Eske Willerslev på hans egen hjemmebane? Kunne en DNA-analyse give os et endeligt svar?

Problemet med DNA i denne situation er, at enæggede tvillinger i princippet har fuldstændig ens DNA, da de er udviklet fra den samme ægcelle. Så DNA’et kunne ikke hjælpe os her.

Og dog. For få år siden blev antagelsen om, at enæggede tvillinger har nøjagtig samme DNA nemlig udfordret af tyske forskere fra Eurofins Genomics Campus.

Selvom enæggede tvillingefostre er ens, opstår der allerede kort efter den første celledeling små mutationer, som nye sekventeringsteknikker kan opdage.

En af cheferne på Videnskab.dk Peter Hyldgård er stor fan af Rane Willerslev. Han har som den eneste på redaktionen faktisk mødt Rane på en konference.

»Han tabte et hår på bordet, og det tog jeg altså med hjem og har haft det liggende i en lille æske siden. Jeg ved godt, det lyder lidt skørt, men nu blev det jo faktisk brugbart,« siger Peter Hyldgård.

Gennem Mikkel Winther Pedersen skaffede vi os adgang til et hår fra Eske Willerslev.

Hårene tog vi med til Eurofins’ laboratorier i Tyskland.

Ny sekventeringsteknik kan afsløre så fine detaljer i DNA-sekvenser, at selv tvillingers DNA kan skelnes. DNA-sekventeringen af hår fra de to Willerslevbrødre viser, at det er den samme person.

»Der er ingen tvivl. De her hår stammer fra nøjagtig samme person,« siger Jaqueline Weber-Lehmann efter at have sekventeret DNA’et i hårene.

Jaqueline Weber-Lehmann stod oprindeligt bag opdagelsen af tvillingemutationerne.

»Hvis der var tale om to personer, selvom de var enæggede tvillinger, så ville vi stadig se bittesmå variationer. Det er der ikke. Derfor må det være én person,« siger hun.

Mor var bekymret

Da Lona Loell, Eskes mor, konfronteres med oplysningerne, går også hun til bekendelse:

»I lang tid troede jeg bare, at det var en form for usynlig ven, han havde opfundet. Men da det gik op for mig, hvad det var for en løgn, han havde bygget op, og hvor mange han havde overbevist, så nænnede jeg ikke at afsløre ham,« fortæller Lona Loell.

»Men jeg har da været bekymret for ham, især i de senere år. Han har jo arbejdet for to mennesker, der i forvejen arbejder for meget,« siger hun.

Kunne tørre problemerne af på Rane

I virkeligheden var det slet ikke meningen, at løgnen om Rane skulle komme så vidt, fortæller Eske Willerslev.

Rane opstod i sin tid, da Eske skulle rode sig ud af problemer i folkeskolen, hvor han havde smadret et vindue. For at undgå ballade opdigtede han impulsivt en tvillingebror, som han kunne skyde skylden på. Og det virkede.

»Jeg var egentlig ret overrasket over, at den gik. Og endnu mere over, at det også gik anden og tredje gang,« fortæller Eske Willerslev.

Det viste sig at have sine fordele at have en tvillingebror, man kunne tørre problemerne af på. Og det var ikke svært at holde løgnen kørende.

»I en kommune som Gentofte kan man jo sådan set slippe afsted med ret meget. Folk har generelt ikke så meget interesse i andre end dem selv og deres egne børn. Så løgnen var egentlig ikke så svær at opretholde,« fortæller Eske Willerslev.

Løgnen greb om sig

Da Eske voksede op, viste det sig endnu mere nyttigt at have en tvilling. Blandt andet kunne han indskrive sig på to forskellige studieretninger på universitetet: Biologi og antropologi.

På den måde kunne han kombinere sin store passion for det mere bløde og humanistiske antropologiske med forældrenes og omverdenens forventninger og krav om at gå biologivejen.

At have en falsk tvilling viste sig også at have fordele i forhold til den senere forskning. Her kunne Rane indgå i flere projekter, som Eske ikke havde adgang til – og flere forskningsmidler blev tilgængelige.

Men dobbeltlivet begyndte at gribe om sig.

»Jeg var nu så godt filtret ind i løgnen, at jeg var nødt til at opretholde den. For mange mennesker var afhængige af Rane,« fortæller Eske Willerslev.

Han blev ansat som Rane i England. Det gjorde det muligt at adskille brødrene lidt. Men Rane begyndte også at vække opmærksomhed med sin forskning og blev interessant for medierne herhjemme.

Én ting førte til det næste, og pludselig stod Rane med en stilling på Nationalmuseet.

»Det var jo sådan set ikke meningen, at jeg skulle blive direktør for Nationalmuseet. Jeg havde jo fint gang i en anden forskerkarriere. Men det var på en eller anden måde den naturlige vej for Rane at gå, så det skete ligesom,« fortæller Eske Willerslev.

»Men det betyder jo også, at jeg ikke har sovet de sidste 5 år.«

Kulturministeren er overrasket

Kulturminister Mette Bock, som oprindeligt var med til at ansætte Rane, altså Eske, som direktør for Nationalmuseet, siger om afsløringen:

»Jeg er naturligvis meget overrasket over denne afsløring. Men så længe han gør det godt som direktør for museet, så er jeg egentlig ligeglad med, om han hedder Rane eller Eske,« udtaler kulturministeren.

Hun bakker derfor op om, at Eske Willerslev fortsætter med at varetage både sit eget og 'Ranes' job.

»Det beviser jo, at man sagtens kan skære 20 procent og i dette tilfælde sågar 50 procent, uden at det går ud over kvaliteten,« konstaterer Mette Bock.