Hver onsdag mødes en gruppe LGBT-personer med minoritetsbaggrund i København. Det er foreningen Sabaah, der lægger lokaler til, og det er ikke et møde i traditionel forstand, men mere et sted, hvor unge nydanskere kan hænge ud, dele deres historier, spille backgammon eller bare være.

En af dem, der har deltaget, er Malak Hassan.

»I Sabaah føler jeg ikke, jeg skal gemme mig. Man kommer fra samme kultur, hører samme musik, og det giver tryghed. Man behøver ikke tænke over, hvad man siger, for det kommer ikke videre,« siger hun.

Malak Hassan har lige siden, hun kom i puberteten, følt sig tiltrukket af piger, men hun er med egne ord ud af en meget religiøs familie, hvor der er strikse regler. Derfor stak hun i første omgang af, da hun ikke længere kunne skjule sin seksualitet derhjemme.

»Det var en skandale, da jeg sprang ud. Jeg troede, at jeg skulle dø,« siger hun.

Af to omgange har Malak Hassan ændret navn, fordi hun frygtede at blive fundet af sin familie, så hun har både heddet Sara Mikkelsen og Lone Jensen.

Charlotte de la Fuente

Flere unge søger et frirum

I foreningen Sabaah mødes de mange unge, der som Malak Hassan forsøger at finde et frirum, hvor de kan være sig selv. Foreningen er årligt i kontakt med omkring 500 unge mennesker, og onsdagscafeerne får flere og flere besøgende.

Et stigende antal brugere er ifølge medstifter af Sabaah, Fahad Saeed, dog ikke et udtryk for, at det er blevet sværere at være homoseksuel i minoritetsmiljøerne. Han mener tværtimod, det er et udtryk for, at flere LGBT-personer i en tidligere alder tør stå ved, hvem de er.

Han bakkes op af rådgivningen Etnisk Ung, der er en anonym rådgivning med fokus på æresrelaterede konflikter.

Rådgivningen modtager ligeledes flere henvendelser fra homoseksuelle, men tolker det også som et tegn på, at flere trodser familien og tør stå ved deres seksualitet.

»Vi har rådgivet i tolv år, og inden for de sidste fire år har vi set flere her i rådgivningen, der har henvendt sig omkring homoseksualitet. Jeg tror, de finder modet netop nu, fordi flere står offentligt frem og fortæller om at være en minoritet og homoseksuel. Det indgyder mod hos andre,« siger projektleder i Etnisk Ung Susanne Willaume Fabricius.

Forsøgte at kurere sig selv

Malak Hassan står frem nu, netop fordi hun tror på, at det kan hjælpe andre til at stå ved deres seksualitet.

»Det er hårdt at springe ud, stå på egne ben og skulle klare sig uden sin familie. Det er en ensom situation at stå i, men jeg vil gerne vise andre, at man ikke behøver kigge sig over skulderen hele sit liv,« siger hun.

Selv har Malak Hassan forsøgt at komme af med sin homoseksualitet ved blandt andet at besøge en healer, en læge, en psykolog og en hypnotisør. Det har bare ikke virket for hende.

Hun er blevet truet af et familiemedlem, fordi hun nægtede at opgive sin seksualitet, og det er hun langtfra den eneste, der har oplevet, viser en nyligt udgivet undersøgelse af levevilkårene for LGBT-personer med anden etnisk baggrund end dansk, som Als Research har gennemført for Ministeriet for Børn, Undervisning og Ligestilling. Ifølge denne har hver femte LGBT-person med minoritetsbaggrund været udsat for voldstrusler fra familien, ligesom flere oplever social udstødelse, genopdragelsesrejser eller overvågning, når de forsøger at fortælle deres familie og omgangskreds, at de tænder på en person af samme køn som dem selv.

Det har da også taget Malak Hassans forældre fem år at acceptere hende, som hun er, og det var endda længere tid end resten af familien.

»For min far var det især et spørgsmål om ære. Hvis resten af familien accepterede min homoseksualitet, kunne han løfte hovedet og stadig have æren i behold,« siger hun.

I dag har han mødt hendes kæreste to gange, og han giver Malak Hassan drengede gaver som for eksempel boxershorts. Han kan endda finde på at sende hende billeder af flotte piger, fortæller hun.

Min far bryder normerne

En anden, der gerne demonstrerer offentligt for LGBT’ers rettigheder både på Københavns Rådhusplads og i medierne, er Moran Jacob.

Han er vokset op med en jødisk mor og en muslimsk far og har som Malak Hassan også haft svært ved at springe ud som homoseksuel. Flere af hans muslimske venner har sagt, han skulle dø, og hans seksualitet er stadig ikke noget, han taler med sin familie om, men Moran Jacobs far Sami har med tiden accepteret sin søns homoseksualitet, men ønsker dog ikke at få sit efternavn i avisen.

»Jeg er stolt af min far. Han bryder de normer, der er. Jeg er hans kød og blod, og han elsker mig uanset hvad,« siger Moran Jacob.

Selv siger Sami, at det vigtigste for ham er, at hans søn følger sin egen overbevisning og ikke andres.

»I starten prøvede jeg at se, om han kunne ændre sig, men homoseksualitet er ikke noget, jeg kan ændre ved ham. Jeg har ikke tænkt mig at slå hånden af min søn, fordi han er homoseksuel. Det vigtigste for mig er, at min søn er sig selv. Jeg bliver gladere og gladere for min søn med tiden. Han har hovedet med sig. Jeg er stolt af ham, for han har fundet sin egen vej. Man bliver ikke glad af at lyve for sig selv,« siger han.

Charlotte de la Fuente

Udfordrer både religion og ære

Når det i flere familier kan være svært at acceptere homoseksualitet i hjemmet, så skyldes det blandt andet et stærkt æresbegreb i nydanske familier, fortæller projektleder i Etnisk Ung, Susanne Willaume Fabricius.

»Det kan have store konsekvenser for familien, at den unge er homoseksuel, fordi det går ud over familiens ære. Det kan betyde, at netværket trækker sig fra familien og begynder at sladre om dem. Det kan også betyde, at de yngre søskende i det hele taget får dårligere ægteskabskandidater,« siger hun.

En anden forklaring er religionen, mener Sami. Han er med egne ord født som muslim og dør som muslim, men han kan godt acceptere, at hans søn er homoseksuel. Det kan mange andre religiøse fædre bare ikke, mener han.

»Det er folks fortolkninger af Koranen, Biblen og Torahen, der er problemet. Der står intet sted i teksterne, at man ikke må være til det samme køn, men alle religioner har det svært med homoseksualitet. Alle har fejl, og min søns er bare en lille ting i min optik,« siger han.

Medstifter af Sabaah, Fahad Saeed, mener også, at mange danske muslimer har en alt for gammeldags tilgang til deres religion.

»Som man kan se i blandt andet facebookdebatter, så handler det hele om at citere koranvers og diskutere, hvorvidt homoseksualitet er haram eller halal (forbudt eller tilladt, red.). Det er en enormt fastlåst måde at tænke om sig selv som muslim og menneske i det hele taget,« siger han, og uddyber:

»De normer er der nu flere, der udfordrer, og det kan godt være, at det ikke har en direkte effekt for den enkelte, for konservatismen er stærk og dominerende i de her miljøer, men sådan nogle stemmer er med til at give plads til folk, der tænker mere progressivt.«