Vi kender vores velfærdssamfunds evolutionshistorie til hudløshed. Først var vi bønder, der dyrkede jorden. Så flyttede vi ind til byerne og dens fabrikker, mens industrialiseringen skyllede ind over os og forandrede vores samfundet radikalt. Så sivede industrisamfundet ud til andre lande, hvor produktion var billigere, mere effektiv, og hvor det bedre kunne betale sig at producere.

I industrisamfundets sted voksede videnssamfundet frem. Økonomiprofessoren Richard Florida fra universitetet i Toronto fik astronomisk opmærksomhed, da han i 2002 satte ord på dem, der efter industrialderen skulle få hjulene i samfundet til at dreje rundt. Den kreative klasse kaldte han dem, og de var for eksempel kunstnere, forskere, iværksættere, arkitekter, sportsfolk, læger og jurister.

Vi er i gang med en “gennemgribende økonomisk og social forvandling – denne gang fra en industriel til en kreativ økonomi”, skrev Florida i udgivelsen Europe in the Creative Age fra 2004. Forvandlingen er baseret på “menneskelig intelligens, viden og kreativitet”, og i den nye globale konkurrence er de lande, der vil føre an, ikke dem, der handler med varer, men dem, der “bedst kan mobilisere de kreative kapaciteter i deres befolkning”.

En undersøgelse fra Copenhagen Business School i 2005 viste, at 40 procent af den danske befolkning tilhørte det, Florida kaldte den kreative klasse. En af forskerne bag undersøgelsen, Mark Lorenzen, mente desuden, at den kreative klasse ville vokse yderligere fremover. “Det er en positiv udvikling,” sagde Lorenzen til Ugebrevet A4. Danmark var med andre ord parat til den store omstilling fra industri til viden.

Men tænk nu, hvis det gik for vidt. Tænk nu, hvis vi har haft en lidt fordrejet vision om, hvor vi var på vej hen. Hvis Danmark i virkeligheden aldrig holdt op med at være et produktionsland, og det faktisk ikke kun er som videnssamfund men også som produktionsland, at vi skal klare os i fremtidens økonomi?

Det mener formanden for fagforeningen Dansk Metal, Claus Jensen. Jeg mødte ham en tidlig morgen på Metalskolen i Jørlunde mellem markerne i Vestsjælland. Her fortalte han, at det nu gælder om at ændre kurs, hvis vi skal holde skansen.

“Der er rigtig mange håndtag, der skal trækkes i, for der er rigtig mange håndtag, der er blevet trukket den forkerte vej igennem de sidste 15 år. Det er en supertanker, der skal vendes,” som han sagde, da vi mødtes i Jørlunde.