Hvis nogen stadig var i tvivl om at at Regeringen Lars Løkke Rasmussen III har været en af de dyreste for danske skatteborgere i landets historie, sørgede statsministeren for at cementere posten ved at udskrive Folketingsvalg to uger efter det allerede planlagte valg til Europa-Parlamentet.

Det er ikke helt klart præcist hvad et Folketingsvalg koster, men det er omkring 50-100 mio kroner i direkte udgifter for kommunerne (en meget stor del heraf porto til PostNord) og oveni kommer besværet for de stemmeberettigede borgere med at skulle til valgurnerne to gange på to uger.

Jeg behøver ikke, jeg tror faktisk ikke engang jeg kan, opremse denne regerings synderegister, der er så langt som en ond valgperiode, langt mindre kan jeg sætte tal på hvad det har kostet Danskerne, I kroner og øre, I international anseelse og I livskvalitet.

Ikke og det vil jeg gerne understrege, at den såkaldte oppositionsleder tilbyder sæligt indbydende alternativ.

Formodentlig er der ikke nogen "Mette-Fond" og dermed ikke nogen "Privat-Mette/Minister-Mette" korruption, men det er stort set det eneste jeg kan finde at sige til hendes fordel.

Her er de nælder som det kommende Folketing må og skal tage fat om med ubehandsket hånd:

Klimaet

Det er meget simpelt: Hvis ikke et land som Danmark er CO2-neutralt i 2030, er Paris-målene uden for rækkevidde og Paris-målene er efter alt at dømme ikke ambitiøse nok.

I 2030 skal Nordsøolien være slukket og lukket

I 2030 skal mindre end 10% af transporten i Danmark foregå med fossile brændstoffer

I 2030 skal landbrugets fossilforbrug være reduceret med mindst 90%

I 2030 brænder vi ikke Naturgas af for at holde os varme.

Selv hvis det kommende Folketing tager disse beslutninger med det samme, har vi kun 10 år til den omstilling.

Derefter kommer vi til alle "tilpasningerne", men den kan vi godt udskyde en enkelt valgperiode.

Uligheden

Vi skal tilbage til "næsten konfiskatoriske" marginalskatter for multimillionærer og milliardærer, således at deres formuer ikke på autopilot vokser mange gange hurtigere end almindelige borgeres pensionsopsparinger.

Det indebærer implicit at deres økonmiske indflydelse på vores politikere skal elimineres.

"Erhvervsklubber" og alt det andet uvæsen skal udryddes med hård hånd og alt hvad der bare lugter lidt af politisk korruption skal straffes så hårdt og konsekvent at ingen nogensinde fristes.

Fuld offentlighed i real-tid om alle penge i alle partier og alle valgkampe.

Revolution af financiering af velfærdssamfundet

Indkomstskatter og beskatning af virksomheders overskud er nødløsninger fra forrige århundrede og rammer det arbejdende folk hårdere og hårdere i takt med automatisering af produktion og skattesnyd.

Vi kommer heller ikke udenom borgerløn, både som anstændighedsprincip og fordelingspolitik men ikke mindst som rationalisering af det bureaukratiske helvede af lappeløsninger vi har nu.

Udkantsdanmark

Der er ingen der har en business-case for udkantsdanmark og den kommer heller aldrig.

Den tid hvor nye virksomheder skabte hundrede- eller tusindevis af jobs i Maribo er forbi.

Vi kan vælge at investere en masse i at gøre provinsen tiltrækkende at bo i, eller vi kan vælge at nedgradere nogle meget store områder til officielt udkantsdanmark med kraftigt reduceret offentlige services, men vi kan ikke blive ved med at lade som om problemet ikke existerer, det har vi ikke råd til, hverken i penge, eller i børnemishandlingssager.

EU

Vi kommer heller ikke udenom at gå all-in på føderalismen i EU.

Hvad enten vi får Margrethe hjem igen eller ej, har Danmark ikke en kinamands chance for at holde virksomheder som FaceBook, Apple, Google og Amazon i ave, langt mindre kan vi gøre noget ved den stadig stigende kriminalitet på Internettet, farlige og hormonforstyrrende produkter og alle de andre "nye" problemer den såkaldte "globalisering" har blæst ind over hegnet.

Vi taler bla. om en fælles EU-hær her, for den tid hvor vi kunne fedte os ind hos USA og stole (nogenlunde) på at de ville klare ærterne for os er forbi.

Dansk sprogkultur

Det er nu vi skal vælge om vi er villige til at kæmpe for den danske sprogkultur eller om vi bare langsomt skal overgive os til verdenssproget engelsk.

Hvis vi vil bibeholde dansk som vores kultursprog, skal vi poste penge og frihed i de kulturinstitutioner der bærer sproget, først og fremmest DR.

Kultur koster penge og kan hverken rationaliseres eller styres politisk, man kaster penge efter det og håber på det bedste.

Vi kommer nok heller ikke uden om noget statsstøtte til at oversætte udenlandsk sprogkunst til dansk, hvis vi skal holde de unges interesse fangen.

Parallelsamfund

Det absolut farligste parallelsamfund vi slås med er "Banditter i habitter" og selve filosofien i vores retspleje skal vendes, således at dem der har de bedste muligheder for at snyde med de største beløb også udsættes for den mest intensive kontrol og de hårdeste straffe.

Ligeledes skal deres håndlangere og "fixere" straffes for deres medviden og medvirken til enhver form for svindel.

Der er seriøst ingen "der kommer til" at betale en million for lidt i skat, eller som "glemmer at de havde en udenlandsk bankkonto", det er altsammen omhyggeligt planlagt og gennemført.

Den bedste måde at komme dette utøj til livs er simple regler med få eller ingen undtagelser.

Konklusion

Der er nok at tage fat på.

Status lige nu, ved indgangen til valgkampen, er der kun nogle få partier har budt ind med nogle få tiltag der overhovedet tager fat i den ovenstående liste.

De fleste "gamle" partier har storslåede planer for en bedre opstilling af solstolene, i enkelte tilfælde for ligefrem at forbedre udsigten til isbjerget, men de foreslår intet der batter eller gør nogen forskel på de vigtigste problemer.

De "ny" partier, kommer med deres egne problemer, hvad enten det er at de forskrækker VL-grupperne ved at bruge ordet "revolution" eller at de endnu ikke har lært at sortere tosserne fra inden de bliver unævnt til kandidater.

Det værste er at den sociale utilfredshed som den stigende ulighed fra de sidste 20-30 års økonomiske politik har medført, behændigt bliver manipuleret til xenofobi på samme måde som man så det for 80-90 år siden.

Nyhedsmedierne, hvis man da stadig vil kalde dem det, hjælper på ingen måde, for de har alle konkluderet at det eneste der kan nå at skabe en nyhedssentation i et 30 sekunders "sound-bite" er brune mennesker.

Vi er, for at bruge et af ungdommens mere præcise og slående udtryk, "fucked"

Stem så fornuftigt som I kan - kandidaterne og vælgerne taget i betragtgning.

phk