De ansatte i departementene bruker stadig mer tid på å få stats­råden til å «skinne i mediene». Det er et av funnene i en ny undersøkelse om byråkraters forhold til pressen.

Medier

Med ressurskrise i mediebransjen skulle en tro byråkratene i landets departementer og statlige etater fikk mer arbeidsro. Men det motsatte er snarere tilfellet, skal vi tro en fersk undersøkelse som presenteres i dag på et seminar i regi av Institutt for samfunnsforskning.

– Et av våre hovedfunn er at departementene bruker mye tid på å selge departementets politikk og få statsråden til å skinne i mediene. Kommunikasjonsavdelingene jobber kontinuerlig med å selge inn gode saker til mediene, i hovedsak som spissa, eksklusive innsalg til enkeltjournalister, sier Tine Ustad Figenschou, professor i medievitenskap ved Oslomet.

Byråkrater og medier: • Et forskningsprosjekt i regi av Oslomet og Institutt for samfunnsforskning viser hvordan mediene påvirker det statlige byråkratiets prioriteringer og tenkemåte. • Fagbyråkratene har i økende grad fått i oppgave å sette dagsorden i mediene, i form av eksklusive innsalg av saker med statsråden i fokus. • Ni av ti kommunikasjonsansatte i byråkratiet sier at mediehenvendelsene ofte eller svært ofte er intervjuforespørsler til statsråden. • Fire av ti fagansatte må ukentlig (eller oftere) legge vekk andre arbeidsoppgaver for å besvare mediehenvendelser.

– Økt personfokus

Figenschou har ledet forsk­ningsprosjektet «Media Impact in the Public Service Sector», et samarbeid mellom Institutt for samfunnsforskning og Oslomet.

Rundt 500 ansatte i statlige departementer og underliggende etater og tilsyn har svart på spørreundersøkelsen. En rekke andre er blitt dybdeintervjuet. I tillegg har forskerne gjennomført feltobservasjon i utvalgte departementer.

I høst var Figenschou flue på veggen i kommunikasjonsavdelingen i Helse- og omsorgsdepartementet, der Bent Høie er statsråd.

Noe av det som overrasket henne mest, var hvor langt departementet var villig til å strekke seg for å besvare alle henvendelsene som kom inn fra journalister. Å svare med «ingen kommentar» var sjelden et alternativ.

I undersøkelsen svarer ni av ti kommunikasjonsansatte at henvendelsene fra media er forespørsler om et intervju med statsråden.

– Personfokuset er blitt veldig sterkt. Departementene bruker mye tid på å forhandle med journalister som ønsker at enten statsråden eller noen fra politisk ledelse skal kobles inn og kommentere en sak, selv om saken er til behandling i en underliggende etat. Mens det før var mulig å få seniorbyråkrater til å uttale seg, skal alle uttalelser i dag komme fra politisk ledelse, sier Figenschou.

Opptatt av innsalg

De fleste departementer har opprettet en egen «desk» hvor kommunikasjonsenheten er plassert. Avdelingen fungerer som bindeledd mellom journalister, fagbyråkrater og departementets politiske ledelse, med statsråden på topp.

Mens byråkrater i ledende stillinger tidligere kunne stille til intervju med pressen, er det stort sett bare statsråden eller statssekretæren som har fullmakt til å uttale seg i dag. Figenschou mener dette økte personfokuset er et resultat av medienes prioriteringer, men også noe departementene selv legger opp til.

– Det er interessant å se i hvilken grad departementene tar hensyn til medienes henvendelser og tilpasser seg deres formater, tidsfrister og måte å framstille virkeligheten på. Samtidig bruker byråkratene og deres kommunikasjonsavdelinger medienes egen logikk for å promotere egen minister og departement, sier Figenschou.

– Det har skjedd en gjennomgående dreining fra å drive informasjonsarbeid til å selge inn politikk i medier og sosiale medier, mener hun.

Mye av årsaken til dette er at kriteriene for nyhetsjournalistikk har endret seg opp gjennom årene. Mens redaksjonene tidligere vurderte saker ut fra samfunnsmessig relevans og betydning, er kravene om eksklusivitet, salgbarhet og konflikt blitt stadig viktigere i en mer konkurranseutsatt mediebransje.

– Statens kommunikasjonspolitikk er beskrevet i en kortfattet plakat, hvor likebehandling er et viktig prinsipp. Men nå befinner embetsverket seg i en slags permanent unntakstilstand. Dersom man sender invitasjon til pressekonferanser til alle medier, er det som regel ingen journalister som møter. Fellessaker vurderes ikke som interessante, sier Figenschou.

– En alvorlig vekker

Det økte mediepresset forplanter seg videre fra kommunikasjonsavdelingene til fagavdelingene. I undersøkelsen svarer fire av ti av de spurte at de må legge vekk andre arbeidsoppgaver minst én gang i uka for å svare på journalisters spørsmål.

Et viktig spørsmål som forskerne har forsøkt å få en avklaring på, er hvorvidt mediepresset kan påvirke utfallet i saker som ligger til behandling. På dette svarer hele seks av ti i departementene og fire av ti i direktoratene ja.

Endringene i samspillet mellom mediene og embetsverket kan svekke kravene om likebehandling og føre til en politisert statsforvaltning, advarer politisk kommentar i Morgenbladet, Aslak Bonde.

– Idealet er at byråkratene i fagavdelingene bare skal gjøre faglige vurderinger. Denne undersøkelsen viser at også fagbyråkratene må bidra i innsalget til mediene med positive nyheter og gode historier som skal få statsråden til å skinne. Det er en alvorlig vekker. Departementene bør ikke ende opp som politiske sekretariater, sier Bonde.

Han frykter imidlertid at det er for seint å endre dynamikken mellom mediene og departementene. I så fall bør det åpne for en ny diskusjon om hvorvidt departementenes kommunikasjonsavdelinger bør utnevnes politisk, og ikke inngå i statsadministrasjonen som i dag.

– Vi bør innse at grense­oppgangen mellom kommunikasjon og fag er vanskelig. Mye tyder på at fagligheten blir skjøvet ut til departementenes underliggende etater. Det viser jo også undersøkelsen: De som jobber i etatene, opplever en større grad av faglig uavhengighet enn i departementene, sier Bonde.

– Blir avfeid

Bonde har lenge etterlyst mer faktabasert kunnskap om medienes påvirkning av fagligheten og uavhengigheten i det statlige byråkratiet. Undersøkelsen bekrefter også tidligere antakelser om at det er blitt vanskeligere for embetsverket å gi politikerne nøytrale råd basert på rent faglige vurderinger.

– Mitt inntrykk er at dersom noen i embetsverket i dag kommer med råd som er i strid med den politiske ledelsens mål, så blir de avfeid som livsfjerne og lite konstruktive. Det er alvorlig med en slik glidning i statsforvaltningen, sier Bonde.

jonas.braekke@klassekampen.no