I samtal om aborter är det lätt att hamna i någon form av skyttegravskrig mellan dem som menar sig vara för eller emot fri abort.

Låsningar uppkommer och olika epitet grävs fram och det som kanske började som en vänlig diskussion kan sluta med svidande tystnad eller brinnande fiendskap.

För att minska dessa tendenser kan det vara bra att framhålla att få, om ens någon i Sverige i verkligheten är för ”fri” och därmed helt oreglerad abort.

Få som menar sig vara för fri abort i folkmun skulle utan att blinka godta att aborter ska kunna göras fram till dagen före födseln i stället för som idag vara reglerad till vecka 18 eller 22.

Alla som är för dagens abortlagstiftning är i egentlig mening inte för fri abort utan bejakar en lagstiftning som beaktar det ofödda barnets livsduglighet för att göra en gränssättning.

Få accepterar heller att ett par vill abortera ett ofött barn på grund av barnets kön, det vill säga könsselektiva aborter. I stället finns det en stor opinion för att pojkar och flickor är lika mycket värda och som vill få ett stopp för aborter på grund av kön i Sverige.

Många värjer mot tanken på att det ena barnet aborteras av ett ofött tvillingpar, medan det andra barnet får fortsätta leva, det som kallas fosterreduktion.

Människobarn är inte gökungar som skulle vilja att de själva fick fortsätta leva på bekostnad av sin ofödda bror eller syster.

Barn är någon man får ta emot och inte något man bara skaffar sig, likt mycket annat i vårt konsumtionssamhälle.

Vem tycker att det är rimligt med sena aborter där fullt friska foster lever efter aborten och att fostren får ligga och dö på svenska kliniker? Det är etiskt problematiskt och inhumant.

Den sena aborten blir en slags födsel i förtid. Det finns även sjukhus som försöker rädda livet på dessa människobarn. Men om vi börjar bära, ge smärtlindring och omsorg till de aborterade när de kippar efter andan, erkänner vi inte då att det är en människas liv som slocknar?

Ja till Livet befarar att när aborter börjar ses som ett självklart svar på en rad situationer avtar viljan till att söka efter bättre lösningar och alternativ.

Det är en olycklig utveckling. Att genomgå abort är inget roligt. Alltför ofta framträder bilden av att abort skulle vara smärtfritt och enkelt.

Mot detta vittnar de kvinnor vars aborter åsamkat dem fysisk och psykisk smärta. Det är många som lider av att de gjort abort och vissa önskar att de aldrig gjort det.

Kvinnor i sådana situationer behöver rätt stöd och rätt hjälp för att bearbeta händelsen. Ja till Livet är övertygade om att kvinnor förtjänar bättre än aborter.

Oavsett vilken ståndpunkt någon intar i abortfrågan hoppas vi att alla är överens om att ekonomiska, praktiska eller sociala svårigheter inte ska hindra någon kvinna från att fullfölja en graviditet.

Det är alltid ett misslyckande om någon känner sig tvingad till att genomgå abort och inte upplever sig ha andra valmöjligheter.

De som menar sig vara för ”fri” abort borde även i högre grad kämpa för alternativ till abort så att gravida kvinnor kan ha ett verkligt fritt val i dessa situationer.

Abort får aldrig bli ett verktyg och en ursäkt för att inte ta itu med problem och utmaningar i vårt svenska samhälle.

Frågor som dessa är komplexa och ett konstruktivt samtalsklimat kan främjas av att syna den missvisande polariseringen.

Där vissa påstås vara för eller emot är verkligheten ofta mer nyanserad.