Dick Harrison, landets förmodligen allmänt mest kände historiker, har säkert stöd från större delen av universitetsvärlden när det gäller kritiken av systemet för resurstilldelning till grundutbildningen. Kritiken är han inte ensam om, den har framförts brett under lång tid också i flera statliga utredningar.

Men har ersättningssystemet lett till ett haveri inom den högre utbildningen, med lägre krav på studenternas prestationer av ekonomiska skäl, som Harrison hävdar? Han tar sin utgångspunkt i den egna arbetsplatsen vid Historiska institutionen i Lund och den kurs han själv undervisar på (SvD Debatt 25/1). I skräckens färger målar Harrison upp ett scenario där 67 procent av studenterna har så bristfälliga kunskaper att de måste underkännas och där ledningen kräver att han ska öka genomströmningen genom att dela ut examinationsfrågorna i förväg. Det är ju alldeles förskräckligt. Det vill säga om det vore sant.