Den frågan skulle pojkarna i andra ring på LBS Kreativa gymnasiet i Stockholm svara på. Lektionen filmades och blev till ett inslag på Aktuellt förra veckan (SVT 6/11).

De svar som lyftes fram handlade om att vara stor, stark, kåt och våldsam, inte fet, inte för känslig och inte bög; om att kunna ta tunga jobb och att vara en ledartyp.

Killarna är ofta fast i en roll, sa läraren i den avslutande intervjun. ”Särskilt i tonåren kan det kännas viktigt att befästa sin identitet som supermanlig eller superkvinnlig – och det kan man ju få vara – men det viktiga är att alla individer får vara som de är utan att utsättas för trakasserier.”

Och sedan var det dags för vädret.

Manlighet framställs som något problematiskt

Säkert innehöll skolans pågående arbete mot machokultur fler nyanser än så, men ändå, är det inte ungefär detta pojkar erbjuds i dagens Värdegrundssverige? Först en grundlig dekonstruktion, därefter en försäkran om att det är okej att vara som man är. Det är inte mycket till vägledning för den som letar efter ideal och förebilder.

Överallt möts ännu bara halvvuxna pojkar av budskapet att manlighet är något problematiskt – och att de delar som kanske inte nödvändigtvis är problematiska per se, likväl är problematiska eftersom de är stereotypa och som sådana kan hindra någon från, just det, att vara sig själv.

Härav följer slutsatsen att det finns ett egenvärde i att försöka forma sin karaktär helt oberoende av traditionella uppfattningar om vad en bra man är. Så mycken förspilld energi, och det på en så ytterligt glädjelös uppgift.

Jag önskar att eleverna efter sin manlighetsproblematiseringsövning hade fått träffa den numera världskände kanadensiske psykologiprofessorn Jordan B. Peterson. Jag föreställer mig att han skulle ha sagt ungefär så här till pojkarna på LBS Kreativa:

Din aggressivitet kan bli en tillgång

”Ni håller på att bli vuxna. Det är inte lätt, särskilt inte i dag. Vägen till att få ett arbete, bli självförsörjande och därmed självständiga gentemot sina föräldrar har blivit längre. Det krävs mer utbildning och större fingertoppskänsla.

Men ni är på god väg. Genom ert gymnasieval har ni redan riktat in er mot en viss typ av yrkesbana. Bra! Det är när vi vågar välja väg som vi lämnar barndomen, det tillstånd där allt är möjligt men livet ännu inte hänt. Genom begränsningen öppnar sig världen på nytt.

Därför, slutför din utbildning, skaffa ett jobb. Sök utmaningar och ansvar. Att frivilligt ta på sig ansvar ger livet mening. Tyngd och mening. Ansvar på jobbet, ansvar för en partner, så småningom ansvar för barn.

Fundera på hur du kan bli den bästa pappa du kan tänka dig.

Misstänker du att du ser för mycket porr? Skriv ner hur du tror att det påverkar dig. På vilket sätt skulle din tillvaro bli annorlunda om du slutade? Skulle du vilja att din framtida son tittade lika mycket på porr som du gör? Om inte, vad skulle du säga till honom?

Var modig, var hjältemodig, var snäll. Gör något oväntat: Bädda sängen på morgonen. Köp en krukväxt och håll den vid liv. Säg något uppskattande till en vän eller familjemedlem varje dag. Bestäm dig för en spelfri kväll i veckan och lämna mobilen hemma när du går till skolan. Till exempel.

Lär dig att bemästra din aggressivitet, så blir den en tillgång.

Be a man.”

Läs också:

Man måste inte vilja ingå i gemenskapen