Kristin Monstad Lund er redaksjonssjef i Tønsbergs Blad.

----------------------------------------------------------------------------------

La det være sagt med en gang: Det er ikke menighetens medlemmer og trosgrunnlag denne saken handler om. Det er ledelsen med Kåre Johan Smith og Bernt Aksel Larsen i spissen vi har satt søkelyset på.





Aldri har Tønsbergs Blad fulgt pengene over så mange landegrenser som i denne saken.

Aldri har vi møtt så mange lukkede dører i vår dokumentjakt.

Vi har samarbeidet med kolleger i Nederland, Sveits, Kypros og Dubai for å få ut det lille som er av offentlig informasjon om selskapenes regnskaper og eiere i disse skatteparadisene.

Aldri har vi snakket med så mange engstelige kilder. Vi har gode kilder på innsiden av Smiths Venner fra ulike deler av Norge og i flere land, men prisen for å stå fram med kritikk er for høy. De mener det ikke er takhøyde for å stille kritiske spørsmål til ledelsen internt i menigheten. Da er det selvsagt utenkelig å si noe til avisa.

Det som imidlertid er helt likt med tidligere graveprosjekter vi i Tønsbergs Blad har gjennomført, er at hovedpersonene – som alltid – lukker seg, trenerer og tåkelegger som best de kan. Riktignok har ledelsen svart på en del av spørsmålene, men svarene har åpenbart ikke hatt som mål å oppklare noe. Tvert imot har de fleste svarene i stedet avfødt mange nye spørsmål. Dermed har det blitt en endeløs epost-utveksling. Å møte våre journalister ansikt til ansikt til et vanlig intervju, har vært uaktuelt for Smith og Larsen.

Kanskje ikke så rart. Det er ubehagelige spørsmål vi stiller makten i menigheten.

■ Hvordan har de blitt så velstående?

■ Er det slik flere i menigheten tror, at det er en sammenblanding mellom ledelsens økonomi og menighetens økonomi?

■ Hvorfor den utstrakte bruken av skatteparadis?

■ Hvorfor har Smith og Larsen gjennom salget av Kraakstad Invest lagt luksuslandstedet på Tronderøya i et kypriotisk selskap?

■ Hva tjente de på dette salget og har de skattet av en eventuell gevinst?

■ Hvorfor sitter Larsens kone og Smiths sønn i styret for selskaper de to hevder de ikke har noe forhold til lenger?

■ Hvorfor jobber dugnadsungdommer, kjent som A-lagene, i flere av selskapene, blant annet Horze-konsernet? Dette er, selskaper som ikke er eid av menigheten, men av ledende personer i menigheten?



Det er fortsatt mange ubesvarte spørsmål. For å finne ut mer, trenger vi din hjelp:

På tb.no kan du finne skjemaer med alle de viktigste spørsmålene vi har stilt Smith og Larsen og flere andre sentrale personer. Hvis du kjenner svaret på noen av spørsmålene, eller har mer informasjon, kan du legge inn dette fullstendig anonymt. Du kan selvsagt også kontakte Tønsbergs Blads journalister.

SKJEMAENE: Hjelp oss å finne svarene



Som så ofte før, tok det heller ikke denne gangen lang tid før trusselen om etterspill kom. Per Gunnar Rymer, som er ny styreleder i Kraakstad Invest, har ikke ønsket å svare på noe som helst og sendte våre journalister følgende på epost:

«Selv om det sikkert er unødvendig tillater jeg meg å presisere at det at Kraakstad ikke ønsker å svare på spørsmål fra TB ikke gir TB eller andre noen rett til å spekulere rundt faktum. Dagens styre vil forfølge publisering av uriktige opplysninger som måtte være egnet til å skade selskapet og forutsetter at de selskaper vi har eierandeler i beskytter sine interesser tilsvarende.»

For ifølge Rymer har ikke Kraakstad Invest offentlighetens interesse. Den samme Rymer er for øvrig ny styreleder og medeier i Samfunnsforlaget, som eier Vestfold Blad.



At vi må forklare en «pressemann», sågar selvutnevnt som en demokratisk sikkerhetsventil i Vestfold-samfunnet, hvorfor private selskaper har offentlighetens interesse, er mildt sagt overraskende.

LES MER: – Selskapet har ikke offentlighetens interesse



Men vi skal forklare det likevel, for vi vet at mange av våre lesere ofte lurer på hvorfor vi snuser og graver i andres saker før vi bretter ut kritiske saker med politikere, næringslivstopper og andre maktmennesker i avisa.

Men den kritiske og undersøkende journalistikken handler verken om å «henge ut» eller «ta noen».



■■ Den skal avdekke kritikkverdige forhold i samfunnet. Først og fremst skal den beskytte mennesker mot overgrep og urett. Dette er noe av det første som står i pressens etiske regelverk, Vær varsomplakaten. Det er dette som kalles vaktbikkjefunksjonen.

■■ Pressen skal granske maktutøvelse både i offentlig forvaltning, i næringsliv og organisasjonsliv, særlig når den foregår bak lukkede dører og uten innsyn.

■■ Det er Smiths Venner et eksempel på. Menigheten, som har sitt hovedsete på Brunstad i Stokke, driver med langt mer enn misjonsarbeid og troslære. Ikke bare har Smiths Venner blitt en betydelig politisk og økonomisk maktfaktor i Vestfold-samfunnet med flere medlemmer i sentrale posisjoner i lokalpolitikken.

Menigheten, med utspring i Norge, har også bygd opp et verdensomspennende imperium av selskaper og stiftelser.

Verdiene er enorme og selskapsstrukturen uoversiktlig.

■ Kommersialiseringen har i stor grad skjedd etter at Kåre J. Smith og hans nærmeste medarbeider Bernt Aksel Larsen tok over makten på 90-tallet.

■ Samtidig som de har bygd opp et gigantisk, kommersielt konferansesenter på Brunstad i Stokke, har også deres private velstand økt påfallende.

Ifølge Kåre J. Smith er forklaringen enkel:

«Det er jo ved Guds nåde at noen er fattige og andre er rike blant oss.»

LES SAKENE:

■ Kjøpte luksusøy til 18 millioner via skatteparadis

■ – Dette overgår alt jeg har sett

■ Dette er selskapene

Bernt Aksel Larsen: – Har ikke villet skjule noe