Nuoria tönitään yrittäjyyteen, mutta miksi kukaan haluaisi yrittää tässä asenneilmapiirissä?

Asenteet yrittäjyyttä kohtaan ovat pahasti ristiriidassa sen kanssa, että yhä nuoremmista halutaan yrittäjiä. Suomessa yrittäjyyteen opettelu aloitetaan varhain, sillä jo alakouluikäisten opetussuunnitelmaan on kirjattu yrittäjyyskasvatusta. Kasvatus jatkuu läpi peruskoulun ja lukion. Toisaalta pari-kolmekymppiset ovat omaksuneet yrittäjäkulttuurin ilman sen suurempaa kasvatustakin. Asenteet yrittäjyyteen ovat nousseet keskustelunaiheeksi hallitusneuvotteluiden aikana. Suomen ammattiliittojen keskusjärjestö (SAK) esitti hallitusneuvottelijoille monen sadan miljoonan euron lisäveroja yrittäjille. Erityisesti keskusteluun nousi yrittäjävähennyksen leikkaaminen 130 miljoonalla eurolla. Yrittäjävähennyksellä tarkoitetaan liikkeen- tai ammatinharjoittajan saamaa viiden prosentin vähennystä elinkeinotoiminnan tulostaan. Antti Rinteen (sd.) mukaan yrittäjävähennys suosii hyvätuloisia yrittäjiä, kun taas Verohallinnon tilastojen mukaan yli 80 prosenttia yrittäjävähennystä saaneista henkilöistä ansaitsi alle 55 000 euroa vuodessa. Riemu yrittäjien keskuudessa repesi viimeistään siinä kohtaa, kun SAK:n pääekonomisti Ilkka Kaukoranta totesi Twitterissä (14.5.), että ”jos yrittäjyys tuottaa vähemmän kuin palkkatyö, kannattaa harkita palkkatyöhön siirtymistä”. Eri puolueiden tai etujärjestöjen kannoissa yrittäjyyteen ei sinänsä ole mitään uutta. On kuitenkin erikoista, että yllä olevan kaltaisia lausuntoja esitetään aikana, jolloin yhä useamman odotetaan joko työllistävän itse itsensä tai työllistyvän erilaisiin pätkätöihin. Tämä ajatusmalli tulee ympäröivästä uusliberalistisesta puhetavasta. Sille on tyypillistä, että henkilön tulee koko ajan kehittää itseään ja parantaa suoritustaan. Nuorille tällainen on arkipäivää, koska työpaikat ovat pitkään olleet kiven alla. Ihminen nähdään yhtä hyvänä kuin viimeisin työ, ja työ ja vapaa-aika sekoittuvat helposti. Joillekin tämä on mieluista ja haluttua, osa on yrittäjänä pakosta. Helsingin Sanomien (21.5.) tietojen mukaan yrittäjävähennys jäisi käyttöön uudella hallituskaudella, mutta sille asetettaisiin esimerkiksi 5 000 euron katto. Näin hyöty osuisi tarkemmin pienille yrityksille. Yhtälö ei siltikään ole kestävällä pohjalla. Yrittäjyyttä voi leikkaamattomuuden ja puhetapojen muuttamisen lisäksi tukea esimerkiksi helpottamalla kevytyrittäjyyttä. Tähän auttaisi tukiviidakon selkeyttäminen. Roolinsa on mediallakin. Jos supersuorittajien rinnalle nostettaisiin juttuja tavallisen yrittäjän arjesta, voisivat asenteet muuttua sitäkin kautta.