Taru Tujusen ja muiden Kelan hallituksen jäsenten korvausvastuu pitää tutkia, kirjoittaa Olli Ainola.

Elastinen soi Kokoomuksen vaalivalvojaisissa 9.huhtikuuta.

Kansallinen Sekoomus; näin nasevasti veistelevät pilkkakirveet. Sopii ainakin tähän viikkoon.

Ensin kärysi supertähti Jan Vapaavuori. Viikonlopun yli kiroiltuaan hän pitkin hampain nöyrtyi lahjoittamaan pankkiirin jatkopalkkansa johonkin hyväntekeväisyyteen. Hyvällä verosuunnittelulla lahjoituksen voi vielä kääntää voitoksi ja päästä himoittuun nollaveroluokkaan.

Vapaavuoren selitykset olivat yhtä ontuvia kuin entisellä katupojalla. Sälli jäi kiinni tikkarin näpistämisestä ja keksi puolustuksekseen, ettei ehtinyt nuolaista.

Vapaavuori kuuluu kokoomuksen harvenevaan valiokaartiin, josta valitaan presidenttiehdokkaita, komissaareja ja Suomen Pankin pääjohtajia. Pitkä miinus näissä pyrinnöissä. Ahneus on kuolemansynti, poliitikolle varsinkin.

Provokaatio vailla vertaa

Puoluejohtaja Petteri Orpo tunnusti poliittisen värisokeutensa, kun ei huomannut vallankumousyritystä yrittäneiden puolella sotineita teloitettavia juhlarahassa. Hän määräsi salamana kumottavaksi juhlaraha-asetuksen, minkä oli itse alkujaan rahaministerinä allekirjoittanut.

Käy vähän sääliksi. Sotku kuuluisi Jyrki Kataisen (kok) piikkiin.

Suomi 100 -juhlabasaari ideoitiin pääministeri Kataisen alaisuudessaan valtioneuvoston kansliassa. Tämmöistä sotkua syntyy, kun kokoomuksen pojat päättivät, että merkkivuosi kohelletaan mainostoimistomeiningillä, kansallisia kipukohtia väistellen ja ilman kokonaisvastuun kantavaa organisaationyrkkiä.

Valpas rahataiteilija huomasi tilaisuutensa. Nyt hän kehua retostaa kuinka provokaatio meni sukkana läpi.

Taru Tujunen jätti Kelan hallituksen. JENNI GÄSTGIVAR

Kaksi hattua

Ex-puoluesihteeri Taru Tujuselta paljastui kaksi hattua Kelassa. Tujunen on Kelan nykyisen hallituksen pitkäaikaisimpia jäseniä ja samalla Kelalle strategisia palveluita toimittavan yrityksen osakas ja toimitusjohtaja.

Tujunen ja Kela selittelevät, että Tujunen ei osallistunut palvelun hankintaan ja että Kela on toistaiseksi maksanut yhden tehtävän Kirsi Pihan perustamalle Ellun Kanat -yritykselle, jota Tujunen johtaa.

Kelan tili ei ehkä alkuaankaan ollut mikään rahasampo Ellun Kanoille. Todennäköisesti sitä tärkeämpää yritykselle oli kammeta Kela referenssiksi; vakuuttamaan vaikutusvaltabisneksen markkinat siitä, että Tujusen ja Pihan firma on läpäissyt jättiläismäisen yhteisön laatukriteerit.

Melkein sama kuin saada kuninkaallisen hovihankkijan leima tasavallassa ja käyttää tätä hyväkseen omassa asiakashankinnassaan.

En usko hetkeäkään, että Ellun Kanat ei olisi käyttänyt Tujusen Kela-tietämystä hyväkseen, kun yritys on laatinut tarjoustaan Kelalle. Asemansa, kokemuksensa ja verkostojensa perusteella Tujunen tuntee syvällisesti Kelan vaikuttaja- ja markkinointiviestinnän käytännöt, ongelmat ja kehitystarpeet.

Kelan hallitus on Tujusen aikana käsitellyt miltei jokaisessa kokouksessaan Kelan viestintää, imagoa tai julkisuutta. Pääjohtaja Liisa Hyssälä ja hänen jälkeensä Elli Aaltonen ovat ajankohtaiskatsauksissaan selvitelleet Kelan viestintää juurta jaksaen, koska viestintä on Kelan strategian painopisteitä. Tästä strategiasta Tujunen on ollut päättämässä.

Tujunen on vieläpä kuulunut Kelan hallituksen ydinryhmään. Hän on Kelan tarkastustoimikunnan jäsen, jolla on tavanomaista laajemmat tiedonsaantivaltuudet ja selonottovelvollisuudet.

Hatkat Kelasta

Epäilen, että Tujusen otti Kelasta hatkat, koska maa alkoi polttaa jalkojen alla. Hänen oma maineriskinsä laukesi.

Kelan hallituksen vastuulla olisi ollut estää toimeentulotukiskandaalin syntyminen. Kelan hallitus oli perillä siitä, että toimeentulotuen siirtoon liittyy useita riskejä. Riskit laukesivat.

Kela on nyt päättänyt hyvittää asiakkaitaan. Se maksaa korvauksia yli sadalletuhannelle asiakkaalleen, jotka ovat kärsineet Kelan toimeentulotuen maksatuksen viipeistä.

Tämä ei riitä. Myös vastuukysymys on selvitettävä.

Laki määrää, että Kelan hallituksen jäsen on velvollinen korvaamaan vahingon, jonka hän on tuottamuksesta aiheuttanut Kelalle. Jos vahinko on aiheutunut useamman hallituksen jäsenen menettelystä, he vastaavat korvaamisesta yhdessä.

Tuore esimerkki. Valtiontalouden tarkastusvirasto syynäsi liikenneministeri Anne Bernerin (kesk) vastuut Finaviassa. Sen jälkeen eduskunnan tarkastusvaliokunta yritti löytää todisteita, joiden perusteella Berner olisi haastettu korvaamaan henkilökohtaisesti Finavian johdannaiskauppojen vahinkoja sen vuoksi, koska hän oli ohjannut Finavian hallituksen päästämään tilintarkastajan vastuista.

Kelan rahalliset vahingot jäävät murto-osaan Finaviasta. Silti noin 10-15 miljoonan tappiot pelkkinä asiakkaiden kärsimyskorvauksina on niin suuri vahinko, ettei sitä voi ohittaa olankohautuksella edes Kelassa.