Metallicaa Hämeenlinnaan kuuntelemaan saapunut Jan Kankare, 47, nimeää suosikkiradiokanavikseen Radio Rockin ja Radio Cityn. Joskus tamperelaisen sormi eksyy autoillessa Radio Novalle.

– Saatan silloin hämmästellä, että täällähän soi hevi. Mutta tietenkin olen tyytyväinen, jos peruskanavalla soi lempiyhtyeeni Metallica.

Noin kymmenessä Metallican konsertissa Suomessa käynyt Kankare intoutui yhtyeestä jo varhaisnuoruudessaan 1980-luvun alussa. Hänen mielestään yhdysvaltalaisbändin musiikki on lajityypissään parasta mahdollista niin melodisesti kuin musiikillisesti.

– Metallican musiikki on pitkälle hiottua ja taidokasta – aivan kuin klassinen musiikki. Fanittamiseen vaikuttaa myös se, että koin yhtyeen musiikin kautta tärkeitä asioita nuorena: tapasin naisia ja sain vartuttuani vapautta.

Lue myös:

Ukkospilvet väistyivät ja Metallica villitsi 55 000 konserttivierasta – katso kuvat Hämeenlinnasta

Jan Kankare uskoo, että hevimusiikki pysyy elossa, koska se seuraa ihmistä halki hänen elämänsä. Lisäksi esimerkiksi Metallica saa uusia faneja nuoremmista sukupolvista. Janne Ahjopalo / Yle

Salonkikelpoista särökitaraa primetimessa

– Ennen pappa saatiin rauhoittumaan haitarimusiikilla, mutta nykyisin se tehdään Panteralla.

Näin kärjistää musiikkimaun muutoksen Ylen musiikkitoimittaja, dokumentaristi Pekka Laine. Raskaampi musiikki soi nykyisin radiokanavilla, joiden kohderyhmänä ovat aikuiset. AC/DC, Metallica, Aerosmith, Alice Cooper, Guns N' Roses soivat Yle Radio Suomessa, Radio Aallossa ja vaikka Helmiradiossa. Joskus saattaa kuulua jopa Black Sabbathia tai Iron Maidenia.

Hevimusiikki on toki ongelmallinen kattokäsite, koska raskaampi rock on viipaloitunut lukemattomaksi alalajeiksi.

– Metallin sisällä on sekä hyvin laajalle levinneitä mainstream-ilmiöitä että jyrkkiä suuntauksia. Jyrkät suuntaukset todennäköisesti pysyvät undergroundina äärimmäisen estetiikkansa ja ajatusmaailmansa ansiosta, jatkaa Laine.

Alice Cooper vuoden 2015 Tuska-festivaalilla. Joni Haavisto / AOP

Ennen hevimusiikki ajateltiin liian rajuna "tavallisille kanaville", mutta ihmiset pitävät lempimusiikkinsa varttuessaan, eivätkä ala automaattisesti kuunnella iskelmää.

Hevimusiikki on vaikea termi, koska tyylilajeja on monia. Yleisesti ottaen vuosikymmenten takaisesta hevistä on kuitenkin tullut mainstreamia, vahvistaa Nelonen Median musiikkijohtaja Mikko Koivusipilä. Raskaammaksi mielletty musiikki viehättää Koivusipilä mukaan kuuntelijoista eniten yli 30-vuotiaita miehiä.

– 1980- ja 1990-luvun nuoret ovat kasvaneet tämän musiikin mukana. Nyt nuo nuoret kuluttavat aikuisille suunnattuja radioita. Extreme-musiikki muuttuu ajan kuluessa mainstreamiksi. Näin on ollut ja tulee aina olemaan.

– Nythän tämä on tapahtumassa ja on osittain jo tapahtunutkin rap-musiikille, lisää Koivusipilä.

Lue myös: Tärkeät kokemukset eletään uudelleen musiikin kautta: tutut artistit ja tapahtumat tarjoavat musiikillisia sukupolvikokemuksia

Hevari kokee itsensä erityiseksi, vaikka olisikin osa massaa

Radiokanavien soittamalla hevimusiikilla on itsepintainen maine marginaalisena vaihtoehtomusiikkina. Ylen musiikkitoimittaja Pekka Laine kyseenalaistaa yleisen käsityksen.

– Hevikulttuuri voi olla hengeltään kapinallista, mutta samaan aikaan konservatiivista, puritaanista ja dogmaattista. Isot hevibändit ovat hyvin varovaisia ja uskaltavat muuttua hitaasti.

Esimerkiksi Black Sabbath on Laineen mukaan sekä underground että mainstream.

– Perusjamppojen diggaamassa musiikissa on kielletyn hedelmän makua – jotain salamyhkäistä ja houkuttelevaa. Tavallaan Black Sabbath mahdollistaa kulttuurisen erottautumisen, mutta kuitenkin samoin kokevia voi olla vaikka miljoona.

Metallica on esimerkki yhtyeestä, jota saattaa kuunnella jo kolme sukupolvea lapsesta isovanhempiin.

– Raskaamman musiikin fanit ovat hyvin uskollisia lempimusiikilleen ja se kulkee yleensä mukana koko elämän. Koko identiteetti rakentuu heville. Tuskinpa kukaan kuuntelisi Mikael Gabrielia koko elämänsä ja pukeutuisi samalla tavoin kuin hän kuolemaansa saakka, miettii Ylen musiikkitoimittaja Pekka Laine.

Guns N`Roses Not in this lifetime -kiertueella Chicagossa heinäkuussa 2016. AOP

Aikanaan osa faneista hermostui jopa siitä, kun Metallican solisti James Hetfield leikkautti pitkän hevilettinsä lyhyeksi. Samoihin aikoihin tuli syytöksiä yhtyeen muuttumisesta kaupalliseksi.

Mutta mitä ihmettä tarkoittaa sukkahousuhevi? Nelonen Median musiikkijohtaja Mikko Koivusipilän mukaan termi pohjautuu ulkomusiikillisiin seikkoihin.

– Olihan monilla isoilla bändeillä jumppahousut jalassa ja meikit kasvoilla. Näitä bändejä kasvoi Kaliforniassa 1980-luvun lopussa.

Entä voiko käydä niin, että nyt rajuhkolta kuulostava saksalainen Rammstein soi muutaman vuoden kuluttua Radio Aallossa tai Yle Radio Suomessa?

– Varsin mahdollista, veikkaa Koivusipilä.

Mikä on sinun suhteesi heviin? Onko se jo täyttä keskitietä? Osallistu keskusteluun, joka on avoinna keskiviikkoon 17. heinäkuuta kello 16:een saakka.