Hyvistä ystävistä voi tulla helposti vertaistukiryhmä, jota ystävän huolet ja murheet saattavat kuormittaa liikaa. Tällöin on vedettävä raja kuunteluun ja ohjattava ystävä ammattilaisen pakeille. Helppoa se ei ole, ei edes ammattilaiselle.

Mistä on kyse? Kriisitilanteessa ystävistä voi tulla vertaistukiryhmä.

Ongelmien kertomisessa on olemassa raja, jonka vetäminen on hankalaa.

Kaikki ongelmat eivät kuulu työpaikalle, sanoo psykologi ja psykoterapeutti.

Ystäviä tarvitaan ja heidän mielipiteistään on usein apua, kun omat avut eivät riitä. Hyvistä ystävistä tulee helposti lähin vertaistukiryhmä. Vaarana tällaisessa tilanteessa on se, että läheisen ystävän huolet ja murheet kuormittavat liikaa ja ystävyys kärsii siitä.

– Hyvä ystävä tai ystävät ovat tiettyyn rajaan saakka hyviä terapeutteja. Tietyn rajan jälkeen puhuminen ja kuunteleminen täytyy lopettaa ja henkilön, joka tarvitsee kuulijaa sekä keskustelukumppania pitää jatkaa sitä jossakin muualla, sanoo psykologi ja psykoterapeutti Antti Suvanto.

Tällaisen kuuntelurajan tiedostaminen on vaikeaa, jopa ammattilaiselle. Ehdottomia rajoja ei voi laittaa tai asettaa, mutta tunnusmerkit kannattaa huomioida. Yksi tunnusmerkeistä on se, kun puhe alkaa toistaa itseään, esimerkiksi erotilanteessa.

– Viikko on hyvä nyrkkisääntö, minkä ajan purkautuminen voi kestää. Kaikki osaamme erottaa sen milloin ihminen on hysterian vallassa, jolloin hän purkaa rajatta. Toinen tunnusmerkki on se, kun puheessa alkavat toistua tietyt asiat ja henkilö ei ota kuulijaa huomioon. Näissä tilanteissa pitää vetää raja, opastaa Suvanto.

Liika kuuleminen ei ole hyväksi

Rajan vetäminen on hankalaa myös siksi, että ihminen pelkää ystävyyden kariutuvan. Toisaalta monia mietityttää sekin, miten kertoa rajan tulleen vastaan.

Pomon tulee tietää ongelmista vain sen verran, mikä on työn resurssien kannalta tärkeää. Antti Suvanto

– Täytyy olla tahdikas, ystävällinen ja huomaavainen, mutta ei ole kummallekaan hyväksi, jos kuulee liikaa. Varsinkin erotilanteessa, jossa vastaanottaja on molempien osapuolien ystävä, niin silloin on nolo tilanne kuunnella negatiivista purkautumista, jonka kohteena on toinen ystävä. Tällöin kannattaa sanoa, että joku toinen osaa auttaa sinua tässä asiassa, Antti Suvanto toteaa.

Ystävyyssuhteita muodostuu monella tavalla, esimerkiksi työn kautta. Työn ja ystävyyden sekoittamisessa kannattaa kuitenkin olla tarkkana.

– Työnohjauksessa ja työyhteisön valmennuksissa yleensä on tuotu esiin se, että sovitaan työpaikkakohtaisesti jonkinlaiset suuntaa antavat pelisäännöt siitä, kuinka paljon meidän talossa on mahdollisuus tuoda esille henkilökohtaisia ongelmia. On tärkeää, että jotakin voi sanoa, mutta työpaikka ei ole terapiakeskus.

Pomon pitää tietää perustehtävänsä

Terapiatilanteessa tai vertaistuessa ei pelkkä itsekeskeinen purkaminen ole oikea tapa. Terapia on lyhyen purkautumisen jälkeen luonteeltaan keskustelevaa, jossa otetaan huomioon myös terapeutti.

Ei ole kummallekaan hyväksi, jos kuulee liikaa. Antti Suvanto

– Työpaikalla esimiehen ja alaisen suhde on oma lukunsa. Kyllä me pomoille opetamme sitä, mikä on hänen perustehtävänsä. Se on työn johtaminen ja pomon tulee tietää ongelmista vain sen verran, mikä on työn resurssien kannalta tärkeää, sanoo psykologi ja psykoterapeutti Antti Suvanto.

– Terapeutiksi ei kannata lähteä, vaan tiedostaa ongelma ja opastaa alainen esimerkiksi työterveyshuoltoon. Tämä voi kuulostaa hieman kovalta, mutta se on ainoa tapa.