Joulun alla diakonian ovi käy paljon tiuhempaan kuin muulloin.

Joulun alla diakonian ovi käy paljon tiuhempaan kuin muulloin. Petri Lassheikki / Yle

Lasten joulun turvaaminen on lähellä hyväntekijöiden sydämiä. Keski-ikäinen yksinäinen ei ole yhtä suosittu kohde.

Yksinelävien avuntarve korostuu seurakunnissa erityisesti joulun alla. Yksityisten ja järjestöjen hyväntekeväisyyden kohderyhmänä ovat useimmin lapsiperheet.

Pääkaupunkiseudulla Heikki Hurstin joulujuhla jouluaattona (siirryt toiseen palveluun) on erityisesti yksinäisten ja vähävaraisten tapahtuma. Helsinki-Missio (siirryt toiseen palveluun) tekee myös työtä juuri yksinäisten parissa.

Pienemmillä paikkakunnilla yksinelävien saama huomio on vielä isommin seurakuntien varassa. Toki löytyy myös yksittäisiä ihmisiä, jotka haluavat joulun alla muistaa juuri yksinäisiä.

Vielä muutama vuosi sitten esimerkiksi Kokkolassa seurakunnalta apua hakevista puolet oli perheellisiä ja puolet yksineläviä. Nyt yksinelävät ovat suurin avustettavien ryhmä. Joukossa on sekä eläkeläisiä että työikäisiä.

– Tämähän ei tietenkään tarkoita, että yhden ihmisen taloudessa asuvilla yksinäisyys olisi aina haaste, vaan se voi olla oma valinta. Mutta yksinäisyys haastaa meitä koko ajan enemmän ja enemmän, sanoo Kokkolan seurakuntayhtymän johtava diakoniatyöntekijä Camilla Honkala.

Eveliina Matikainen / Yle

Helsingin Tuomiokirkkoseurakunnan johtava diakoniatyöntekijä Merja Korpela arvioi, että yksinelävät eivät ole kovin houkutteleva kohderyhmä keräyksille. Lapsiperheet ja yksinhuoltajat ovat hyväntekeväisyyden keskiössä, sillä halu auttaa lapsia on monella luontainen.

Myös vähävaraiset eläkeläiset voivat kirvoittaa auttamishalua, mutta esimerkiksi vähävarainen työtön on jo toinen juttu. Korpela näkee taustalla vähintään alitajuista ajattelua, jonka mukaan työikäisen on selvittävä itse. Hän ihmettelee, ettei jo 1990-luvun lama lisännyt ymmärrystä siitä, ettei velkaantumisen tai työttömäksi jäämisen takana aina ole henkilökohtainen syy

– Aina koskettaa, kun kuuntelee ihmisen tarinaa ja historiaa. Jokainen on nähtävä yksilönä. On erittäin loukkaavaa kuulla niitä puheita, että "kyllä töitä saa, jos vain haluaa" tai "ota vain itseäsi niskasta kiinni", sanoo Korpela.

Hän ei silti halua vastakkainasettelua perheiden ja yksinelävien välille, sillä vähävaraisten perheiden tilanne on usein vaikea. Kahtiajako onkin syventynyt lähinnä kaikkien vähävaraisten ja toisaalta hyvin toimeentulevien välillä.

Juha Kemppainen / Yle

Myös diakonian saamista lahjoituksista iso osa on korvamerkitty lapsiperheille. Helsingissä osa seurakunnista on ottanut yksinelävät mukaan esimerkiksi Rakenna joulupuu -keräykseen ja suuntaa osan varoistaan juuri yksinäisten auttamiseen.

– Monella sukulaiset asuvat kaukana, eikä heidän luokseen ole varaa lähteä. On tärkeää, että voi laittaa joskus pöydän vähän koreammaksi, eikä aina tarvitse laskea euroja, sanoo Merja Korpela Helsingin Tuomiokirkkoseurakunnasta.

Korpela muistuttaa, että yksineläviä on Suomessa jo iso joukko, ja he myös maksavat elämisestään suhteessa enemmän kuin perheelliset.

Diakoniassa on huomattu, että yksinelävät kärsivät myös perheellisiä enemmän yhteiskunnan kovuudesta.

– Moni yksinäinen vähävarainen joutuu jopa ostamaan sosiaalisia kontakteja. Pitäisi ostaa lahjoja läheisille ja sukulaisille, mutta ei ole välttämättä rahaa. Silloin luovutaan jopa ruuasta, että voidaan muistaa muita. Koetaan, että jos niin ei tee, niin viimeiset ihmissuhteet katkeavat, sanoo Camilla Honkala Kokkolasta.

Myös Kokkolassa seurakunnalle annetuista lahjakorteista valtaosa on suunnattu lapsiperheille. Tänä vuonna osa lahjoittajista haluaa kuitenkin huomioida myös vanhuksia.

Seurakunnat myöntävät joulun alla lahjakortteja ruokaan sekä vaatteiden ja hygieniatarvikkeiden ostoon.

– Ihmiset ovat kiitollisia hyvin pienistä asioista, vaikka uusista sukista tai alusvaatteista. Vaatimattomin ajatuksin on moni vähävarainen liikkeellä, sanoo Camilla Honkala.

Henrietta Hassinen / Yle

Joulunalusaika on kiireisintä auttamisen aikaa seurakunnille. Monet tarvitsevatkin järjestöjä ja yhdistyksiä selvitäkseen urakasta. Kaikkiaan diakonian vastaanotolle tulee Kokkolassa joulukuussa jopa satoja avuntarvitsijoita enemmän kuin muina kuukausina.

– Rumba on aika massiivinen, ja ilman muiden tahojen apua tästä ei selvittäisi näin hyvin. Myös yksityiset onneksi haluavat antaa apua meidän kauttamme, kertoo Kokkolan seurakuntayhtymän johtava diakoniatyöntekijä Camilla Honkala.