Markku Vuorikari

Syyllistämisen sijaan Luonnonvarakeskuksen tutkija Perttu Virkajärvi kannustaisi viljelijöitä kehittämään tuotantoaan ympäristöystävällisemmäksi.

Nurmista ja naudanlannan käytöstä aiheutuvan vesistökuormituksen määrää on saatettu yliarvioida, sanoo Luonnonvarakeskuksen (Luke) johtava tutkija Perttu Virkajärvi.

Hänen mukaansa uudet tulokset osoittavat, että nautakarjatalouden ravinnekierto on parempi ja vesistökuormitus pienempi kuin mitä julkisuudessa usein väitetään.

”Fosforin huuhtoutuminen on oletettua pienempää. Kiertovesi-hankkeen mallilla tehty uusi ennuste fosforin huuhtoutumisesta on karkeasti puolet pienempi kuin keskimääräisen peltohehtaarin vertailuarvo”, Virkajärvi havainnollistaa.

Hän toteaa, että Pohjois-Savoon keskittyneellä nautakarja­-alueella on todennäköisesti luontaisesti reheviä järviä aiemmin esitettyä enemmän.

”Vuoksen pintavesien ekologinen tila on erinomainen. Miten Pohjois-Savon alueen fosfori voi silloin kuormittaa Suomenlahtea? Siitä huolimatta vesistöjen fosforikuormituksen minimointi ja lannan uusien käsittely- ja levitysteknologioiden kehittely on edelleen tärkeää”, hän toteaa.

Virkajärvi esitteli nautakarjatalouden ympäristövaikutuksia MTK-Kiuruveden järjestämässä tilaisuudessa Kiuruvedellä. Paikalla oli noin 80 aiheesta kiinnostunutta maanomistajaa ja asiantuntijaa.





Globaalien ongelmien yhdistäminen suomalaiseen tuotantoon on Virkajärven mielestä ongelmallista.

”Harva ymmärtää nautakarjatalouden ravinnekierron kokonaisuutta. Ulkomaisia tutkimuksia ei voi verrata suoraan Suomeen. Nauta on täysin eri asia kuin nauta ja nurmi yhdessä”, hän muistuttaa.

Virkajärven mukaan naudanlihan ja maidon hiilijalanjälki pienenisi 15–30 prosenttia, jos nurmi sitoisi hiiltä 0,6 tonnia hehtaarille vuodessa. Luken ja Itä-Suomen yliopiston alustavat tutkimustulokset osoittavat sen voivan olla realistista kivennäismailla.

Lisäksi hän muistuttaa, että nurmi sopii hyvin Suomen ilmastoon ja on ainoita kasveja, jonka viljelyssä Suomi on kilpailukykyinen eteläiseen Eurooppaan verrattuna.

Kotimaisen maidon ja naudanlihan tuotannon ympäristövaikutuksia vähentää myös se, että niiden rehuna ei käytetä soijaa.

”Lentäminen tai lihansyönti eivät ole hiilidioksidipäästöjen ongelman ydin vaan fossiilisen energian käyttö. Laskelmieni mukaan kaksi hiilivoimalaa tuottaa kokoluokaltaan saman ilmastokuorman kuin paljon julkisuudessa oleva Suomen märehtijöiden metaanipäästö.”

Virkajärvi toteaa, että tuoreista tuloksista huolimatta nautakarjatuotanto on silti kokonaisuudessaan yksi merkittävistä kasvihuonekaasujen päästölähteistä. ”Etenkin silloin, kun maaperän päästöt huomioidaan.”





Nurmen ja muiden kasvien hiilensidontaan liittyvissä tutkimustuloksissa on ristiriitoja, ja Suomessa tehtyjä mittauksia on vielä vähän.

Virkajärven mielestä hiilensidontaa tulisi tutkia nykyistä enemmän eikä lupailla liikaa etukäteen.

”Nyrkkisääntönä voidaan pitää, että nurmi ei ole aina hiilinielu, mutta hiilitase on sitä parempi, mitä enemmän nurmea on”, Virkajärvi kertoo.

”Selvää on silti, että nurmen viljely hidastaa maaperän hiilen häviämistä yksivuotisiin kasveihin verrattuna. Lähivuosina saamme lisää tuloksia.”

MTK:n ympäristöjohtaja Liisa Pietola korostaa maan kasvukunnon ja hyvän sadon merkitystä hiilensidonnassa.

”Mitä enemmän kasvua, sitä enemmän maaperän hiilinielua. Hyvä sato rakentaa juuristoa, jonka biomassasta osa jää eritteineen nieluksi maahan.”