Et af Sofie Hagens mest sete shows på youtube handler om de fordomme, hun bliver mødt med, fordi hun er tyk. Om at hun ikke kan være på flysædet. Om at hun ikke kan nå at hælde slik op i skålen, før hun får spist det. Og om at det må være svært for hende at løbe, fordi der sidder for meget fedt mellem sidebenene. Den 26-årige komiker er ellers af mange kollegaer blevet advaret mod at joke med at være tyk, fordi det er en kliche. Men for Sofie Hagen er humoren en strategi. Hun kalder sig selv kropsaktivist og er en del af en voksende international bevægelse, som vil gøre op med ideen om, at tykke mennesker er ulækre, grimme og mindre værd.

»For nylig var der en mand, der kom hen til mig efter et show og roste mig for, at jeg turde stille mig op på scenen og tale om at være uattraktiv. Det indfanger meget godt, hvad vi er oppe imod. For jeg står ikke og taler om at være uattraktiv. Jeg ser mig selv som attraktiv. Du kan godt være smuk og tyk på samme tid. Det er ikke en modsætning,« siger Sofie Hagen, som for tre år siden flyttede fra Danmark til London for at arbejde som stand-up komiker. Hun mener, at folk lytter mere positivt, når de griner.

Læs også: Synes du også, at det er den tykkes egen skyld?

»Det er svært ikke at hade dig selv, når du er tyk, for samfundet har travlt med at fortælle dig, at du ikke er okay, som du er,« siger Sofie Hagen, der har været on and off på slankekure, siden hun var otte år. Sidst hun var hjemme og besøge sin mor i Danmark, talte hun sig frem til 36 slankebøger mellem sine aflagte ting. Det var først, da hun var omkring 20 år og begyndte at læse på universitetet, at hun fandt ud af, at det kunne være anderledes. At der var et modsvar til den depression og spiseforstyrelse, som hun på grund af sin tykke krop døjede med som teenager.

Skamfuldt at være tyk

Når det tog så mange år for Sofie Hagen at indse, at man godt kan være smuk og tyk på samme tid skyldes det, at fat shaming – eller på dansk fedmeudskamning – gennemsyrer hele vores samfund. Det betyder også, at der ikke går en dag, uden at Sofie Hagen bliver hængt ud for sin vægt. Enten af folk, der direkte antaster hende eller af folk, som hvisker om hende, når hun går på gaden. Derfor har hun – for at slippe for kommentarerne – gjort det til en vane altid at have høretelefoner på, når hun går alene rundt. Og på de sociale medier, hvor fat shaming også trives i stor stil, er hendes forsvar at blokere dem, der er for grove – som i går, hvor der var en fyr, der skrev »Hæng dig selv, fede dyr« på hendes twitterprofil.

»Det nytter ikke noget at begynde at diskutere med sådan en. Hvis jeg kan mærke, at folk har lyst til at lytte, så taler jeg selvfølgelig med dem. Men der er mange gange, hvor det ville være direkte dumt at svare igen. Hvis jeg er alene og sidder og venter på bussen, og tre mænd råber et eller andet grimt efter mig på grund af min vægt, så er det selvfølgelig bedst bare at ignorere det,« siger Sofie Hagen, der oplever, at der er en større forståelse for at være tyk i England end i Danmark. Både fordi der er flere tykke mennesker i England, men også fordi englændere generelt er mere politisk korrekte og bevidste om, hvordan de taler om andre mennesker. Det er også en af grundene til, at hun bor og arbejder i London.

»I England er der stort fokus på ikke at udstille minoriteter. Derfor er man nødt til at være meget nuanceret, hvis man skal joke med at være tyk, og det ikke skal falde til jorden,« siger hun og fortæller om en af sine jokes, der starter med sætningen: »Jeg kan godt lide min krop.« Når hun i Danmark fremfører den, oplever hun, at folk begynder at grine, fordi de i sig selv synes, det er sjovt, at der står en tyk kvinde på scenen, som siger, hun kan lide sin krop. I England hujer de, fordi de synes, hun er sej.

»I England er der generelt et stort fokus på, at man ikke skal le af tykke mennesker – fordi stigmatisering af tykke medvirker til selvmord, spiseforstyrrelser og psykiske lidelser. Det oplever jeg, at man generelt er ret opmærksom på,« siger Sofie Hagen. Hun peger på, at Danmark halter efter, når det kommer til at tage kropskampen op. For mens, det er svært at finde danske rollemodeller, findes der et hav af internationalle rollemodeller. Blandt de mest insisterende fortalere står plus size modellen Tess Holliday, der vejer i nærheden 130 kilo og den tykke yogainstruktør Jessamyn Stanley.

Mere fakta, tak

Hvis du som barn er blevet drillet med, at du har briller, går det over, når du bliver voksen. Når man er tyk, går det ikke over. Det er helt legalt blandt voksne at mobbe tykke mennesker Sofie Hagen

At fat shaming er så stor en del af vores samfund hænger sammen med den måde, der bliver talt om tykke mennesker på, ikke er basereret på fakta, mener Sofie Hagen. I den offentlige samtale bliver der sat lighedstegn mellem tynd og sund, mens tykke mennesker bliver anklaget for at være usunde og ligge samfundet til last. Men vi er nødt til at være mere nuancerede end det, hvis vi skal gøre op med udskamningen.

»Tynde mennesker kan sagtens være usunde, ligesom der er tykke mennesker, der lever et sundt liv. Hvis vi skal gøre op med forestillingen om tykke mennesker som lade og dovne, er vi nødt til at have den dimension med. Det kræver virkelig ikke stor indsigt at vide, at tynde mennesker også kan være usunde,« siger hun. Samtidig mener hun, at spørgsmålet omkring mental sundhed er noget, vi glemmer, når vi taler om kroppe og sundhed.

»Jeg går op i mental sundhed. Det er det vigtigste for mig. Derfor vil jeg heller aldrig prøve at tabe mig igen. Jeg ved, at jeg vil få det rigtig dårligt, hvis jeg prøver. Jeg har været på slankekur så mange gange, og jeg duer bare ikke til det. Selvfølgelig vil jeg gerne leve sundt, men jeg er kommet frem til, at det ikke skal være på bekostning af min mentale sundhed,« siger Sofie Hagen, som tidligere har lidt af overspisning. En spiseforstyrrelse, der først sidste år blev anerkendt på linje med anoreksi og bulimi, og som betyder, at man spiser mad i enorme mængder.

Telt med hul til hovedet

En anden grund til, at fat shaming er så udbredt, skyldes, at de store firmaer og modeindustrien ifølge Sofie Hagen prøver at undertrykke tykke mennesker. Hun kan ikke huske, hvornår hun sidst har købt tøj i en fysisk butik. Ikke fordi hun ikke vil. Men fordi der ikke er nogen butikker, der har tøj i store størrelser.

»Medmindre du gerne vil gå rundt i et telt med et hul til hovedet, så kan du som tyk ligeså godt opgive at købe tøj i en fysisk butik. Hvis modefirmaerne lavede tøj i større størrelser, ville de legitimere tykke mennesker. Men det er de ikke interesseret i, for de lever af at sælge produkter, der kan få én til at komme skridtet tættere på ’den perfekte krop’,« siger Sofie Hagen.

Hun mener, at alle mennesker har en eller anden erfaring med at blive mobbet. Forskellen er bare, at når man er tyk, så fortsætter mobningen, når man er voksen.

»Hvis du som barn er blevet drillet med, at du har briller, går det over, når du bliver voksen. Når man er tyk, går det ikke over. Det er helt legalt blandt voksne at mobbe tykke mennesker, og det underbygges af tv-stationer, filmselskaber og store firmaer, der konstant minder dig om, at du ikke er god nok, hvis du er tyk,« siger Sofie Hagen.

»Jeg plejede at se rigtig meget Friends, indtil det gik op for mig, at hele ideen med Fat Monica er at gøre grin med tykke mennesker. Det gider jeg simpelthen ikke se på,« siger hun.

De få gange, hun alligevel har tændt for fjernsynet, når hun har været på besøg i Danmark, har hun fået et chok over den måde, tykke mennesker bliver fremstillet på. Det gjorde hun også, da et slankefirma for nylig indrykkede billboard-reklamer med en meget tynd model under overskriften »Are you beach body ready?« på metrostationerne i London.

»Man kan godt tage det standpunkt, at det er dumt at give de her firmaer opmærksomhed ved at kritisere dem. Men jeg tror ikke på det. Det vigtigste er at give en stemme til dem, der bliver berørt af reklamerne og fortælle de tykke mennesker, der ikke ved, at de har andre muligheder end at føle skam, at det har de,« siger Sofie Hagen om de reklamer, der vakte så stor harme blandt englændere, at en halv million mennesker skrev under på, at kampagnen skulle fjernes. Sofie Hagen, der selv deltog i protesterne, mener, at det er udtryk for en »ekstrem holdning i vores samfund«, at man ikke som tyk kan gå på stranden.

»At være tyk og gå på stranden i bikini er som at give en fuckfinger til hele verden. For man sætter dig op imod alle dem, der har travlt med at fortælle en, at ens krop ikke er okay. Derfor er det så vigtigt at tale om det her. Vi skal alle have lov til at føle, at vi er velkomne på stranden, « siger Sofie Hagen, der mener, at det slet ikke kan undgås at blive betragtet som en form for aktivist, hvis man er tyk og holder af sin krop.

»Aktivisme er at leve som en tyk person og være ligeglad med, hvad andre tænker og samtidig forsøge at være rollemodel for unge piger og drenge, der tror, at de skal hade sig selv. Jeg ville ønske, at jeg som 14-årig havde set en tyk komiker tale om, at hun elskede sig selv. «

Se Sofie Hagens optræde med sit stand-up show her: