En række VS’ere – med Enhedslistens gruppeformand Per Clausen i spidsen – strækker våben i deres årelange kamp for at få erstatning for at være blevet uberettiget overvåget af Politiets Efterretningstjeneste (PET).

Kapitulationen kommer, efter at Procesbevillingsnævnet netop har afvist deres ansøgning om at få bragt sagen for Højesteret.

»Det har vist sig uoverskueligt vanskelig at føre retssag mod Justitsministeriet/PET, og det må vi så bare tage til efterretning. I stedet må vi fremadrettet sørge for, at folk ikke kan blive registreret på den her måde – og hvis det alligevel sker, at de så i det mindste får mulighed for at få erstatning for det,« siger Per Clausen.

VS’erne havde krævet »mindst« fem millioner kroner i erstatning af PET, efter at PET-kommissionen i 2009 afslørede, at efterretningstjenesten overvågede og registrerede dem i perioden fra 1968 og til 1989. Det på trods af en regeringserklæring fra 1968 om, at »registrering af danske statsborgere ikke længere må finde sted alene på grundlag af lovlig politisk virksomhed«.

Juridiske eksperter har tidligere vurderet, at menneskerettighedskonventionens artikel 8 – der handler om respekten for privatlivet – gav sagsøgerne en sag. Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol har i en række domme fastslået, at det skal fremgå af lovgivningen, hvilke kategorier af personer en efterretningstjeneste må registrere.

Men to og et halvt år efter at PET blev præsenteret for erstatningskravet, afviste Rigsadvokaten i januar 2012 at behandle kravet. Det skete med henvisning til, at der ikke er foretaget »straffeprocessuelle tvangsindgreb eller lignende over for VS eller dets medlemmer som i led i en strafferetslig forfølgning i retsplejelovens forstand«, som medfører, at erstatningskravet skal behandles.

Da VS’erne efterfølgende gik rettens vej, afviste domstolene imidlertid at beskikke dem en advokat. Årsag? Venstresocialisterne har ikke været godkendt og registreret som partinavn af Indenrigsministeriet siden 1989, hvor VS var med til at stifte Enhedslisten. Og hvis VS ikke længere eksisterer, er der ikke nogen såkaldt juridisk person, som der kan beskikkes en sådan advokat for, lød argumentet.

’Kafkask’

En kendelse, som VS’ernes foreløbige advokat, Thorkild Høyer, har kaldt »kafkask« og som han derfor indbragte for Procesbevillingsnævnet. Den juridiske konsekvens er nemlig, at søgsmålet ellers kan afvises, da sagsøgerne naturligt nok ikke har nogen retlig interesse, hvis de ikke eksisterer!

I sin afgørelse afviser Procesbevillingsnævnet imidlertid at give tilladelse til, at VS’s eksistens kommer for Højesteret, da det hverken »angår spørgsmål om principiel karakter, eller særlige grunde i øvrigt taler derfor«.

Selv om Per Clausen fastholder, at VS lever – om end i dag kun for at udgive tidsskriftet Solidaritet – så har han dog opgivet tanken om at indbringe overvågningen for Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol:

»I forvejen har vi brugt tre og et halvt år på sagen, og så skulle vi se frem til yderligere måske fem til 10 år. Det har vi ikke ressourcer til Nogle gange er man bare nødt til at komme videre i livet«.