Publicidad

Es curioso que cinco días después de que un tribunal alemán dictaminara que la violencia imputada a Carles Puigdemont no era suficiente para extraditarlo en relación al delito de rebelión, la Guardia Civil detuvo a una miembro de los Comités de Defensa de la República (CDR ) bajo la acusación de, atención, terrorismo y rebelión. La justicia española parece haber emprendido una carrera imparable hacia el descrédito, con excesos impropios de una democracia europea. Y todo con un solo objetivo: criminalizar el movimiento independentista catalán, que desde que comenzó el Procés en el año 2012 se ha caracterizado por un estricto civismo y pacifismo. Incluso cuando esta criminalización comporta banalizar el terrorismo.

Después del 1-O los CDR han protagonizado protestas por los encarcelamientos de líderes del Proceso y en general contra la persecución judicial que sufren cientos de personas por este mismo motivo. Y en este contexto ha habido cortes de carreteras, ocupaciones de vías y acciones como el levantamiento de las barreras de algunos peajes de la AP-7 durante la operación retorno de Semana Santa. Cualquier observador, y no digamos cualquier jurista, puede ver que acusar a los organizadores de estas movilizaciones de terrorismo y rebelión (con penas de hasta 30 años) es una auténtica barbaridad.

El escándalo ha sido tal que los periodistas que siguen la Comisión Europea cosieron a preguntas su portavoz, Margaritis Schinas, que respondió con un lacónico «La última vez que lo comprobamos España era una democracia». Ayer mismo los Mossos detuvieron a seis personas por los incidentes del 30 de enero en el Parque de la Ciutadella, día en que estaba prevista la investidura de Carles Puigdemont. Se les acusa de desórdenes públicos; nada de terrorismo o rebelión.

El independentismo debe tener claro, sin embargo, que detrás de estas intervenciones del Estado hay un plan. Es la estrategia de la profecía autocumplida: se intenta provocar un estallido violento que justifique, a posteriori, el relato falso que el Procés es violento, bien presente en los autos del Juez Pablo Llarena y los informes de la Guardia Civil. No en vano ayer Ciudadanos y PP hablaban de «comandos» y «kale borroka», con la intención de asociar las protestas catalanas a la violencia etarra. Desde este punto de vista la detención de ayer es una provocación, un intento de hacer salir a los CDR de la resistencia pacífica y no-violenta para que pasen a la acción directa.

No se debe caer en la trampa. El movimiento debe mantenerse firme, por convicción y por interés, en el pacifismo y el civismo, sobre todo ahora que se está ganando la batalla de la opinión pública internacional con la excarcelación de Puigdemont. Por primera vez desde la aplicación del 155 el Estado actúa a la defensiva. Pablo Llarena sabe que necesita algo más para sostener su inverosímil relato de la violencia de cara a la próxima batalla judicial europea. Y la busca de forma desesperada en los CDR. No se le debe facilitar el trabajo.

L’Estat banalitza el terrorisme per criminalitzar el Procés

És curiós que cinc dies després que un tribunal alemany dictaminés que la violència imputada a Carles Puigdemont no era suficient per extradir-lo en relació al delicte de rebel·lió, la Guàrdia Civil va detenir una membre dels Comitès de Defensa de la República (CDR) sota l’acusació de, atenció, terrorisme i rebel·lió. La justícia espanyola sembla haver emprès una cursa imparable cap al descrèdit, amb excessos impropis d’una democràcia europea. I tot amb un sol objectiu: criminalitzar el moviment independentista català, que des que va començar el Procés l’any 2012 s’ha caracteritzat per un estricte civisme i pacifisme. Fins i tot quan aquesta criminalització comporta banalitzar el terrorisme.

Després de l’1-O els CDR han protagonitzat protestes pels empresonaments de líders del Procés i en general contra la persecució judicial que pateixen centenars de persones per aquest mateix motiu. I en aquest context hi ha hagut talls de carreteres, ocupacions de vies i accions com l’aixecament de les barreres d’alguns peatges de l’AP-7 durant l’operació tornada de Setmana Santa. Qualsevol observador, i no diguem qualsevol jurista, pot veure que acusar els organitzadors d’aquestes mobilitzacions de terrorisme i rebel·lió (amb penes de fins a 30 anys) és una autèntica barbaritat. L’escàndol ha sigut tan gran que els periodistes que segueixen la Comissió Europea van cosir a preguntes el seu portaveu, Margaritis Schinas, que va respondre amb un lacònic «L’última vegada que ho vam comprovar Espanya era una democràcia». Ahir mateix els Mossos van detenir sis persones pels incidents del 30 de gener al Parc de la Ciutadella, dia en què estava prevista la investidura de Carles Puigdemont. Se’ls acusa de desordres públics; res de terrorisme o rebel·lió.

L’independentisme ha de tenir clar, però, que darrere d’aquestes intervencions de l’Estat hi ha un pla. És l’estratègia de la profecia autocomplerta: s’intenta provocar un esclat violent que justifiqui, a posteriori, el relat fals que el Procés és violent, ben present a les interlocutòries del jutge Pablo Llarena i als informes de la Guàrdia Civil. No en va ahir Ciutadans i PP parlaven de «comandos» i «kale borroka», amb la intenció d’associar les protestes catalanes a la violència etarra. Des d’aquest punt de vista la detenció d’ahir és una provocació, un intent de fer sortir els CDR de la resistència pacífica i no-violent perquè passin a l’acció directa.

No s’ha de caure en la trampa. El moviment s’ha de mantenir ferm, per convicció i per interès, en el pacifisme i el civisme, sobretot ara que s’està guanyant la batalla de l’opinió pública internacional amb l’excarceració de Puigdemont. Per primera vegada des de l’aplicació del 155 l’Estat actua a la defensiva. Pablo Llarena sap que necessita alguna cosa més per sostenir el seu inversemblant relat de la violència de cara a la pròxima batalla judicial europea. I la busca de forma desesperada en els CDR. No se li ha de facilitar la feina.

https://www.ara.cat/editorial/LEstat-banalitza-terrorisme-criminalitzar-Proces_0_1994200811.html