Der er overvældende videnskabelig konsensus om, at forekomsten af klimaændringer vil have store konsekvenser for de fleste menneskelige og økologiske systemer.

Der er også udbredt enighed om, at klimaændringer for eksempel vil øge intensiteten og hyppigheden af ekstreme meteorologiske begivenheder såsom orkaner, skybrud og tørke.

Klimaændringer beskrives som en langsommelig eller snigende katastrofe. Den fortolkning af klimaændringer relaterer sig imidlertid primært til stigningen i den globale gennemsnitstemperatur og de indirekte effekter heraf, som for eksempel at Grønlands indlandsis smelter, hvilket resulterer i, at havniveauet stiger.

Og forskere, politikere, organisationer og borgere er generelt meget opmærksomme på konsekvenserne af denne type, hvor der ses på effekterne på de meteorologiske, hydrologiske, klimatologiske og biologiske systemer på Jorden.

Utilsigtede konsekvenser

Derimod er der meget lidt bevågenhed på, hvordan klimaændringer forstærker hændelser, der er man-made – eller såkaldte menneskeskabte risici og katastrofer.

Det er farer forårsaget af menneskelig handling eller manglende handling, såsom vold, krige, civile uroligheder, industriulykker, transportulykker og bygningssammenbrud. Forskningen er stadig i gang med at finde frem til, hvordan klimaændringer vil påvirke disse hændelsestyper.

I det efterfølgende gives nogle eksempler på, hvad den internationale forskning foreløbig har fundet frem til om klimaændringernes indflydelse på menneskeskabte hændelser:

Vold, krige og civile uroligheder: Klimaet har indflydelse på konflikter mellem mennesker, også mere end tidligere anerkendt, selv om klimaet ikke er den eneste eller primære drivkraft til at konflikter opstår.

I betragtning af de store potentielle ændringer i nedbør og temperaturer, der forventes i de kommende årtier, kan de menneskeskabte klimaændringer have stor indflydelse på konflikter mellem mennesker i både lav- og højindkomstlande.

Især når der sker store klimaændringer, kan de have væsentlige indvirkninger på konfliktens forekomst i en række sammenhænge. Uroligheder, som dem vi oplevede i Afrika pga. fødevaremanglen i 2007-08, kan relateres til klimaændringerne.

Transport: Det er en kendsgerning, at klimaændringer vil forårsage, at mere af den arktiske region bliver isfri i sommersæsonen. For eksempel var den nordvestlige passage, der forbinder Europa og Asien gennem den canadiske del af Arktis isfri for første gang i sommeren 2007, og i 2016 sejlede det første store krydstogtskib gennem Nordvestpassagen og ned langs Grønland.

Rapporter skriver generelt om faldende tykkelse og omfang af is i Arktis, hvilket positivt set kan mindske besværet med søtransport i arktiske farvande. Men det øgede antal rejser gennem det arktiske område vil uundværligt resultere i mere forurening, og at antallet af skibsulykker i området vil stige.

Ud over at ulykkerne vil have alvorlige konsekvenser for naturen, da der er tale om ekstremt sårbare områder, så vil rednings- og bjærgningsarbejdet i disse egne være meget besværligt. Arktis er ikke lige et sted, hvor der er et redningsberedskab inden for rækkevidde. I værste tilfælde vil de tage dage om at komme frem til ulykkesstedet.

Flere ulykker

Industriulykker: Som et meget alvorligt eksempel, så konkluderer litteraturen, at klimaændringer og ekstreme vejrforhold udgør en reel fysisk trussel mod olie- og gassektoren, især i lavtliggende kystområder og områder, der udsættes for ekstreme vejrforhold. Det handler om både påvirkninger af udvinding, transport, forarbejdning og levering af olie og gas, og det kan i sidste ende have negative indvirkning på forsyningssikkerheden.

Konsekvenserne af klimaændringer for denne sektor, såsom store ulykker, vil formentligt yderligere forværres og ses oftere, hvis udvindingen intensiveres i tidligere isdækkede områder og på dybere havdybder. Disse er begge områder, energiselskaber i stigende grad søger imod, da de mere lettilgængelige kilder tømmes.

Bygningssammenbrud: Dæmninger og reservoirer vil også blive påvirket negativt. Øget nedbør i nogle perioder og tørke i andre perioder vil have direkte indvirkning på infrastrukturen i afvandings-, oplagrings- og forsyningssystemerne.

Disse ændringer kan ødelægge dæmningers fundament, så de potentielt kollapser. Ligeledes kan mere kraftigt nedbør forårsage jordskred i reservoiret foran dæmningen, hvilket kan ødelægge dæmningen eller få den til at skylle over. Det sidste kan kraftig nedbør i sig selv også forårsage.

Højere vindhastigheder over reservoiroverfladen kan derudover forårsage hyppig overskylning af toppen af dæmningen, hvilket kan resultere i skader på dæmningens fundament. I 1959 svigtede Malpasset-dæmningen i Frankrig, hvilket resulterede i 421 dødsfald, og i 1963 forårsagede overskylningen af Vaiont-dæmningen i Italien 1.189 dødsfald.

Det vurderes, at hændelser af denne type kan ske igen, og at klimaændringer vil have en indflydelse. Langt de fleste dæmninger på verdensplan er nemlig ikke konstrueret til det kommende klima, hvor for eksempel jordskred sker hyppigere. Alene i USA er over 2.000 samfund blevet identificeret som truet af dæmninger, der menes at være usikre.

Uenighed om Syrien

På den anden side så skal klimaændringerne heller ikke have skyld for alt, hvad der sker på Jorden. Og vi skal passe på ikke at bruge denne meget alvorlige problematik, som årsagen til alt dårligt der sker. Forskningen skal tage det alvorligt – det samme skal journalister og politikere.

Det mest kendte eksempel på, hvad klimaændringer er blevet beskyldt for, er nok borgerkrigen i Syrien. I forskningskredse har der både været videnskabelige artikler for og imod denne teori, og flere regeringsledere og ngo’er har også båret brænde til dette bål, imens andre har forsøgt at slukke teorien.

For fortalere af opfattelsen af, at klimaændringer vil blive en ’trusselsmultiplikator’ for ustabilitet i de kommende årtier, er den syriske borgerkrig blevet et tilbagevendende referencepunkt, der tilsyneladende tyder på, at sådanne konfliktvirkninger allerede foregår.

Men et studie fra 2017 fastslog med stor overbevisning, at borgerkrigen i Syrien ikke var forårsaget af klimaforandringsrelateret tørke, men hovedsageligt af andre faktorer. Det vurderes dog, at klimaændringer var en bidragende faktor, men at tidligere studier har tillagt forklaringen for stor vægt.

Sager som disse gør det sværere for forskere at kommunikere de reelle økonomiske og sikkerhedsmæssige konsekvenser af klimaforandringer mere bredt.

Især i en tid hvor alle nyheder måske ikke er helt sande, og hvor vinklingen af historierne i pressen og af politikerne – og så sandelig også af forskerne – er lige lovlig skarp. Her ligger et ansvar for os alle i at undersøge, om det, vi siger, ikke bare er rygter eller antagelser, men faktuel viden.

Klimaændringerne er for alvorlige til løse antagelser, og for mange usaglige historier vil uden tvivl fjerne lysten til at interessere sig for klimaforandringer blandt politikere og hr. og fru Jensen. Vi skal dokumentere, hvad klimaforandringerne har af konsekvenser både for naturen, men også for vores samfund.

Det er en forpligtelse, der gælder os alle.