Tænk, at mens en rektor råber om hjælp for at gøre op med den diskrimination og splittelse af børn, hans skole er ramt af, råber Pia Kjærsgaard for det modsatte og skaber endnu mere frygt og splittelse. Hun bør skamme sig!

I dagens Jyllands-Posten skriver Pia Kjærsgaard et indlæg. Der er ikke meget debat over det indlæg, men mere billedet af et skævt Danmark, hvor enhver, der læser det, vil få klump i halsen og tro, at Danmark må være ved at falde fra hinanden.

I indlægget refererer Pia Kjærsgaard til en artikel, som har været trykt i januar måned i Berlingske Tidende, hvor der konkluderes, at der i Danmark i dag bor over 800.000 mennesker med udenlandske rødder.

Det gør Pia utryg, og hun stiller spørgsmålstegn ved, om nationen er ved at blive udskiftet. Hvis det er op til Pia, vil hun nemlig sørge for at få sendt nærmest alle med udenlandske rødder ud af Danmark for at sørge for, at hendes børnebørn opvokser i et trygt land.

Det er ærlig talt så trættende hele tiden at høre den samme historie.

Man skulle tro, at Pias eneste opgave er at digte frygtelige og skræmmende historier om Danmark, så flere kan få muslimforskrækkelse.

Ingen taler om, hvornår vi som et land nåede det punkt, vi har i dag, hvor vores børn i aviserne bliver nævnt, som om de ingen fremtid har i Danmark, fordi de muligvis kan komme til at dele klasse med nogle andre børn, der ser anderledes ud end dem selv.

Jeg synes, det er trist. Og Pia Kjærsgaard bør skamme sig.

For i selv samme avis er der i dag en anden artikel, hvor rektorer fra vestegnen råber om hjælp, om den forfærdelige tendens, som vokser i Danmark. Ifølge rektorerne er der flere og flere forældre, der fravælger deres gymnasier, fordi der er alt for mange børn med sort hår. Lokalsamfundet er usikker på kvaliteten af gymnasiet, hvis deres børn skal dele klasse og skole med børn af forældre, der har udenlandske rødder.

Da jeg læste artiklen om gymnasiet, kunne jeg ikke lade være med at undre mig. For det er ligegyldigt, om disse børn har udenlandske rødder. Hvis de børn går i skole og bliver undervist ifølge danske love og retningslinjer af mennesker, der er uddannet i Danmark, så bør man som forælder ikke være i tvivl om, at ens børn selvfølgelig godt kan gå i skole med børn, der ser anderledes ud.

Har nogle af de sorthårede børn tilpasningsproblemer, er man nødt til at forstå, at det ikke bliver bedre, hvis man som forælder til et lyshåret barn fravælger at sende sit barn til den skole, kun fordi man synes, ens barn fortjener det endnu bedre.

Man skaber en frygt og splittelse hos alle børn uanset hårfarve.

Men det overrasker mig naturligvis ikke.

Når Pia Kjærsgaard bruger sin dyrebare tid på at skrive et indlæg og fremhæve en rapport, som hun tilsyneladende ikke synes, der har været nok debat om på en halv side i en avis, hvor hun kun fremhæver de dårlige historier for at skabe frygt, så er det naturligt, at nogle forældre bliver påvirket af det.

Tænk, at mens en rektor råber om hjælp for at gøre op med den diskrimination og splittelse af børn, hans skole er ramt af, råber en tidligere folketingsformand for det modsatte og skaber endnu mere frygt og splittelse.

Det er en skam for Danmark.

I Danmark er der naturligvis problemer med integration. Der er endda store problemer. Men at Pia skal generalisere og fremhæve 800.000 mennesker med mit udsende og mene, at en befolkningsudskiftning er i gang, det er ikke til at forstå.

Hun bør nemlig forstå, at i Danmark ser danskerne forskellige ud. Ikke kun de lyshårede og blåøjede. Og det skal hun og hendes børnebørn også vænne sig til.

De skal lære at dele klasse, gå i skole sammen og endda måske forelske sig i hinanden.

Verden udvikler sig. Mennesker flytter rundt på grund af arbejde, kærlighed og uddannelse. I dag er det ikke længere sikkert, at det land, man er født i, også bliver det land, man begraves i. Grænser bliver mere og mere utydelige. Og selv om der er krig, og nogle mennesker hver dag dør, er verden meget mere stabil end før. Det skyldes ikke mindst, at vi lærer hinanden bedre at kende over landegrænser. Mennesker føler sig trygge, og denne tryghed er med til, at mennesker flytter fra land til land.

Det er udviklingen, og det skal vi kun være glade for. Ellers bliver det svært at leve i Danmark, hvor vi altså også følger med denne udvikling. Alternativt er at leve som Pia, hvor man konstant er vred og sur.