Ray Bradbury vypráví v povídce Toynbeeho konvektor příběh vědce, který v době celkového společenského úpadku sestrojí stroj času. Odcestuje s ním do budoucnosti, odkud přinese optimistickou zprávu: lidstvo po sto letech prosperuje, životní prostředí je v pořádku, napětí mezi rasami a náboženstvími takřka vymizelo. Lidé mu uvěří a začnou "budoucnost" uskutečňovat. Nakonec se ukáže, že vědec si cestu vymyslel a důkazy o šťastné budoucnosti vyrobil, aby zachránil společnost před úpadkem. Podvod? Ano. Ale cíle bylo dosaženo, krize odvrácena. Bradbury tak předvádí, jak velký vliv má představa budoucnosti na naše chování v současnosti. Co si myslíme, že se stane, to se většinou nakonec opravdu stane.