Vážená paní předsedkyně,

využívám svých pravomocí a vracím Sněmovně novelu zákona o potravinách a tabákových výrobcích. Ta zavádí povinné označování složení a výživových hodnot na obalech potravin. Jako kdyby stát a EU lépe než hokynáři a strávníci věděli, co je dobré. Kdo nechce jíst myší ocásky pomleté se starým pečivem, má si ten salám odnést do laboratoře, zaplatit si expertizu, a ne otravovat svými požadavky ostatní. Je věcí rozvahy každého, zda utratit za toto, nebo raději za živočišné uhlí.

Svým pojetím a účelem se zákon řadí vůbec k těm nejhorším a svobodné společnosti nejškodlivějším zákonům, o jejichž podpis jsem byl jako prezident republiky kdy požádán. Je překvapivé, že takový zákon předložila tato vláda.

S pozdravem

Váš pan prezident

Čerstvé hradní veto zákona o hospodaření energií je bídně vyargumentované. Vždyť to taky psal člověk, kterému se v pěti letech zjevil na poli za Milečí Friedrich Hayek a neviditelnou rukou mu ukázal přímou cestu. Stát a EU přece občas můžou vědět, co je dobré, víc než občané. Takhle by šlo vetovat každé nařízení. Znám pár imbecilů přesvědčených o tom, že dovedou bezpečně jezdit opilí, a proto jsem moc rád za zákon o silničním provozu a za dopravní policii.

Tolik kontroverzní energetické certifikáty budov, fungující podobně jako informace o složení na potravinách, nebyly v jádru špatný nápad. Aspoň na to, že přišly od bruselských hlav, které protežují biopaliva a zakazují žárovky. To by se toho ale návrhu „zařiďte, aby nájemce poznal, kolik tak protopí, a udělejte si to, víceméně jak chcete“ nesmělo chytnout české ministerstvo průmyslu a obchodu.

Svobodná společnost pod deklem smogu

Proč že vstupovat do svobodného vztahu dvou lidí a nutit pronajímatele, aby nájemci polopatě ukázal, jak dobře dům nebo byt hospodaří s energií? Proč se šťárat lidem v kotlích?

Předně: protože dýchat to budou všichni, i kdyby nakrásně neopustili své vlastní pozemky.

A pak: protože závislost na ruském plynu sice nepocítí jednotlivé domácnosti každý měsíc na složence, jednou ale může nečekaně udeřit jak příslovečná černá labuť a svobodnou společnost poklovat víc než všichni obávaní regulátoři dohromady.

Protože – a to se na mě sesype kamení – energetické certifikáty chrání lidi před jejich vlastní iracionalitou a zkratkovým jednáním, kdy se na prohlídce špatně zatepleného bytu plácá na stůl kaucí jen proto, že má výhled na parčík.

Protože pronajímatelé rádi tahají nezkušené nájemce za nos dezinformacemi o podstřelených zálohách: tady se za plyn platí jen pětistovka! Chytře nastavený systém certifikátů by jen minimálně zdražil pronajímání a prodej bytů – zato výrazně přispěl k řešení takových problémů.

Transparentnost po česku

Žádná dobrá snaha ale nezůstane nezprzněna českým přístupem „tak komu bychom pomohli se napakovat?“ A tak z evropské směrnice vypadla v čerstvě vetovaném českém zákonu například možnost využít už existující certifikát identické nemovitosti. Namísto jednoho certifikátu pro ulici typových domků nebo pro všechny byty nad sebou v jednom paneláku tak budou auditoři chodit hezky zvonek po zvonku a účtovat plnou sazbu. K tomu jim nejde než gratulovat.

Evropská směrnice funguje v horizontech „životních cyklů“ staveb, a i když by se tak nové školy a úřady mohly jednorázově prodražit, za několik let by tyhle investice začaly spořit veřejné peníze. Český zákon životní cykly nezná – takže nedonutí státní zadavatele přemýšlet v horizontu delším, než jsou obvyklé čtyři roky. Chceme úsporné domy – ať to stojí, co to stojí!

Největší švejkovinou je ale možnost vyhnout se certifikaci předložením účtů za energie z posledních tří let, o které informovala Česká televize. Je to jako kdybyste při nákupu auta místo informace o kombinované spotřebě na sto kilometrů dostali štos účtenek z benzinek bez informace o projetých kilometrech – a včil mudruj. Tak vypadá transparentnost po česku. Že zákon předložila zrovna tahle vláda, to mě na rozdíl od pana prezidenta vůbec, ale vůbec nepřekvapuje.

Mise: zkomplikovat lidem život, nic tím nevyřešit a ještě hodit vinu na Brusel. Stav: znovu splněno.