Det har under senare år betraktats som en etablerad sanning att Sverige har hög tillväxt och rentav Europas starkaste ekonomi. Föreställningen att Sverige utvecklas i rekordfart fördes ofta fram som bevis för att invandring gynnar ekonomin. Nya Moderaternas Gunnar Hökmark skrev efter valet: ”Därför ställdes heller aldrig den fråga som borde varit denna valrörelses viktigaste: hur det kan komma sig att det mest öppna samhället i Europa också varit Europas starkaste ekonomi?”

Folkpartiets nya ekonomisk-politiska talperson är juristen Erik Ullenhag som har gjort denna analys ”det är ingen slump att de länder i Europa som tagit emot flest flyktingar – Sverige och Tyskland – samtidigt har starkast ekonomi.”

Det svenska tillväxtundret visade sig vara en fantasi. Facit visade att BNP per capita bara växte med 0.3% per år mellan 2006-2014, vilket gör Reinfelds regeringsperiod till Sveriges sämsta åttaårsperiod under efterkrigstiden. Total bruttonationalprodukt växte med i snitt 1.1% per år. Det är redan svaga siffror, och det blev inte bättre än av att tre fjärdedelar av BNP-tillväxten bestod av befolkningsökning som till skillnad från produktivitetsökning inte ökar välståndet. Vårbudgeten bekräftade att Sverige har haft svag utveckling av BNP per capita och produktivitet.

Nu finns preliminära siffror fram till 2014 som tillåter oss att jämföra utvecklingen i Sverige med övriga utvecklade länder under perioden. I OECD växte BNP per capita justerad för inflation inflationsjusterat med knappt 0.5% per år. Snarare än starkast ekonomi ligger Sverige under genomsnittet. Det svenska tillväxtundret rankas på plats 20 av 34 OECD-länder i term tillväxt av BNP per capita.

Årlig tillväxt av BNP per capita 2006-2014, justerad för inflation.

Poland 3.5%

Sydkorea 2.9%

Slovak R. 2.8%

Chile 2.7%

Israel 2.1%

Turkey 2.1%

Australia 1.0%

Germany 1.0%

Estonia 0.9%

Switzerland 0.9%

Mexico 0.8%

New Zealand 0.7%

Czech R. 0.6%

Austria 0.5%

Canada 0.5%

Iceland 0.5%

OECD 0.5%

USA 0.5%

Japan 0.4%

Hungary 0.4%

Sweden 0.3%

Belgium 0.1%

Holland 0.1%

France 0.1%

UK 0.0%

Slovenia 0.0%

Norway -0.1%

Luxembourg -0.4%

Finland -0.5%

Portugal -0.5%

Ireland -0.6%

Spain -0.8%

Denmark -0.8%

Italy -1.5%

Greece -3.1%

Det ser inte bättre ut med produktiviten. I genomsnitt växte produktiviten i Sverige med 0.2% per år 2006-2014, även här efterkrigstidens sämsta åttaårsperiod. I OECD växte produktivitet med 0.8% per år. Sverige är på föga smickrande plats 29 av 34 i term av produktivitetsutveckling under perioden mellan 2006 till 2014.

Årlig tillväxt av produktivitet per arbetad timme 2006-2014, justerad för inflation.

Sydkorea 3.7%

Poland 2.8%

Slovak R. 2.4%

Estonia 2.3%

Chile 2.0%

Spain 1.6%

Ireland 1.6%

Iceland 1.5%

Australia 1.4%

USA 1.1%

Hungary 1.0%

Portugal 1.0%

Israel 0.9%

Czech R. 0.9%

Turkey 0.8%

Japan 0.8%

Canada 0.8%

OECD 0.8%

Austria 0.7%

Luxembourg 0.7%

Switzerland 0.6%

Germany 0.6%

Slovenia 0.5%

New Zealand 0.4%

France 0.4%

Holland 0.3%

UK 0.3%

Denmark 0.3%

Sweden 0.2%

Finland 0.1%

Belgium 0.1%

Mexico -0.1%

Italy -0.1%

Greece -0.4%

Norway -0.4 %

Att produktivitet och BNP per capita har utvecklats svagt har varit kända länge. Ändå kommer det jag skriver ovan som nyheter för många. En orsak är att Alliansen framgångsrikt manipulerade presentation av ekonomiska nyckeltal. I Göran Perssons sista budget redovisas som sig bör BNP per capita. Budgeten är trots allt ämnat för vuxna, inte för dagisbarn som ännu inte lärt sig att BNP justeras för befolkning och inflation. Även Anders Borgs budget hade med dessa uppgifter i början. Någonstans före valet 2010 slutade Anders Borg utan förklaring att redovisa BNP per capita. Här är 2014 års budget, och här är bilagan till vårbudgeten 2014 som sammanfattar perioden sedan 2006 och som Alliansen använde som underlag i valrörelsen. BNP per capita är kirurgiskt borttaget från dessa dokument.

Inte en enda journalist tycks ha frågat Anders Borg varför han hade slutat redovisa hur landets BNP per capita utvecklas. Varför slösa tid på att be om faktiska belägg att Sverige har starkast tillväxt i Europa? Varför granska påståenden att det växer så det knakar kritiskt? It is known.

Ett annat fiffel var att endast jämföra Sverige med den arbiträra kategorin ”jämförbara länder” och strategiskt exkludera länder med bättre siffror. Val av jämförelseländer måste det göras på basis av rigorösa kriterier, inte cherrypicking. Trots att OECD har 34 medlemsländer jämför Anders Borgs sista budget Sverige med endast 13 andra länder. Finansministern exkluderade USA, Kanada, Island och Schweiz men inkluderade Grekland, Spanien och Portugal, som inte liknar Sverige men råkade befinna sig i djup makroekonomisk kris. Nedan har i stället fattigare länder, Östeuropa och Euroländerna plockats bort.

Tillväxt av BNP per capita per år 2006-2014:

Sydkorea 2.9%

Australia 1.0%

Switzerland 0.9%

New Zealand 0.7%

Canada 0.5%

Iceland 0.5%

USA 0.5%

Japan 0.4%

Sweden 0.3%

UK 0.0%

Norway -0.1%

Denmark -0.8%

Produktivitetstillväxt per år 2006-2014:

Sydkorea 3.7%

Iceland 1.5%

Australia 1.4%

United States 1.1%

Japan 0.8%

Canada 0.8%

Switzerland 0.6%

New Zealand 0.4%

UK 0.3%

Denmark 0.3%

Sweden 0.2%

Norway -0.4%

Att Borg och Reinfeldt kom undan med detta trots allt osofistikerade trixande beror på de tabun som har omgärdat invandringsdebatten. Journalister ville höra att Sverige tack vare invandringen utvecklades bäst i Europa. Även den minoritet med kompetens att klicka på en SCB-länk och kolla upp tillväxsiffrorna själv hade inget intresse av att göra det.

Det finns faror med groupthink och kollektiv ignorans för ett land. Föreställningen att det går bra för Sverige står i växande diskrepans med verkligheten. Den självbelåtna myten om ett svensk tillväxtunder bidrar till att blåsa upp bubblan samtidigt som det ursäktar makthavares passivitet. Nedan kan ni se utveckling av hushållens finansiella nettoförmögenhet från Sparbarometern och BNP per invånare, justerad för inflation.

BNP mäter samlad produktion i ett land och är med vissa justeringar även ett mått på landets samlade inkomster. Hushållens förmögenhet är på samma sätt en reflektion av vad samlade tillgångar i ett land är värda och hur mycket framtida avkastning de förväntas genera. Det finns komplexitet såsom tillgågar i andra länder, mätfel och förändringar i hur framtida inkomster värderas idag. På lång sikt reflekterar dock BNP och tillgångspriser samma grundläggande realekonomi och kan inte avvika för mycket från varandra. När tillgångspriser som exempelvis aktier och bostäder avviker för mycket från realekonomin upplever vi troligen vad som i efterhand kommer att framstå som en bubbla.

Trots att Sveriges BNP per capita inte växer har priset på tillgångar stegrats i värde, år efter år och oroväckande snabbt. Det är svårt att säga hur detta kommer att sluta, men snabbt ökade tillgångspriser i ett land där inkomsterna stagnerar är inte en hållbar utveckling.

Uppdatering:

I sitt förstamajtåg sa statsministern: ”Vi har knappt haft någon produktivitetsökning, hela vår BNP-tillväxt är tack vare att människor kommer till vårt land”.

Löfven och hans talskrivare manipulerar medvetet låginformationsväljare. Tricket är här att blanda ihop total BNP med BNP/capita och produktivitet.

BNP= Befolkning * BNP/capita.

Produktivitet = BNP/capita justerad för arbetade timmar per person. (distinktionen mellan produktivitet och BNP/capita är inte viktig här).

BNP kan antigen växa genom att landets invånare blir fler eller genom att de blir mer produktiva. Bara det senare ökar välståndet. Om invandrare har lägre genomsnittlig produktivitet än inrikes födda leder invandring till total BNP växer samtidigt som BNP per capita och produktivitet sjunker. Landets totala BNP är större då befolkningen har växt, men genomsnittlig levnadsstandard har sjunkit. Produktionen måste delas på fler, vilket gör att blir mindre resurser per person för välfärd och privat konsumption. Det klassiska exemplet är att Indien har större BNP än Schweiz men lägre BNP per capita och sämre välstånd. Svårare än så är det inte. Detta är något som lärs ut redan på grundskolan och som 15-åringar förstår utan större ansträngning.

Ett lands genomsnittliga välstånd mäts därför inte genom total BNP, det mäts med BNP per capita. Ingen nationalekonom med självrespekt som skulle hävda motsatsen. Att man i vardagsspråk och på kort sikt ofta blandar begrepp och säger ”tillväxt” om båda är inget ursäkt för medveten manipulation när disktinktionen är viktig.

I takt med att Löfvens opinionssiffror faller förefaller han bli allt mer desperat. Nyligen hävdade statsministern ”Uppåt en 30 procent av de människor som exempelvis nu kommer från Syrien, de har en högskoleutbildning.”

Enligt SCB har endast 10 procent av nyanlända Syrier eftergymnasial utbildning på tre år eller längre. Ytterligare 22 procent har korta eftergymnasiala utbildningar, så som frisörutbildning eller svetsarutbildningar. Högskoleexamen och kort yrkesutbildning är inte i närheten av att vara samma sak. Utbildningsdepartementet förklarar ”all eftergymnasial utbildning är inte högskoleutbildning”. Att försöka marknadsföra en kort yrkesutbildning som en högskoleexamen kallas för meritfusk.

Tills nyligen hette det att Sverige tack vare rekordinvandring har upplevt rekordtillväxt. För många känner nu till sanningen om BNP-siffrorna, vilket gör att denna lögn blivit svårare att upprättbehålla. I stället har man tydligen retirerat till linjen att BNP/capita visserligen inte växt men att ekonomin skulle varit utvecklats ännu värre utan rekordinvandring av lågproduktiva från uländer. Det är heller inte sant, men får ändå betraktas som babysteps framåt.