För det första menar de att det inte råder vetenskaplig konsensus i frågan. Men de artiklar som skrivits om just lönespridningens effekter på europeiska och svenska förhållanden pekar faktiskt åt samma håll, att höga lägstlöner stänger ute lågproduktiva.

Det är också den slutsatsen som bland andra Långstidsutredningen 2011, Konjunkturinstitutet, IMF och OECD drar. Och det är den linje som nationalekonomer som Andreas Bergh, Joacim Ruist, Assar Lindbeck och Lars Calmfors driver.

För det andra pekar Lööf och Martinsson på att den tekniska utvecklingen och strukturomvandlingen minskat behovet av lågutbildad arbetskraft och påpekar att få personer med låg utbildning har ett jobb idag. Det är ett cirkelresonemang av goddag yxskaftskaraktär.

a) Arbetarrörelsen har använt lönebildningsmakten för att få bort låglönejobben. Det har inget med några eventuella behov av sådana jobb att göra.

b) Andra länder med lika hög teknologisk nivå som Sverige har fler enkla jobb och bättre integration.

c) Det finns inte nödvändigtvis någon motsättning mellan å ena sidan en högteknologisk och mycket produktiv internationellt konkurrensutsatt företagsamhet och enklare jobb inom till exempel inhemsk tjänstenäring.

d) Det faktum att så många med låg utbildning inte har ett jobb idag kan knappast tas som intäkt för att det inte behövs fler enkla jobb, utan tvärtom.

Till råga på allt redovisar Lööf och Martinsson sedan att utrikes födda har lägre utbildningsnivå (och därmed är mindre produktiva), något som ger stöd år det de kritiserar, snarare än tvärtom.

Sedan menar de två ekonomerna att sysselsättningsgapet mellan inrikes och utrikes födda beror på diskriminering. Ja, diskriminering finns och påverkar, men det finns få seriösa forskare som menar att negativ särbehandling skulle vara huvudorsaken till att Sverige har högst sysselsättningsgap i Europa, eftersom vi verkar diskriminera minst.

Till sist pekar Lööf och Martinsson på att sysselsättningsgraden för utrikes födda i Sverige är högre än i många andra länder. Det är sant, men det beror naturligtvis på att vi har goda institutionella förutsättningar för hög sysselsättningsgrad generellt. När det gäller integrationen är det gapet som är det mest intressanta.

Vad har då Lööf tidigare varit ute i för frågor? Jo, han har kritiserat jobbskatteavdraget, varit mot kalkbrottet i Ojnareskogen och propagerat för en gruvskatt för miljöomställning. Det verkar som att det är Lööf snarare än Finanspolitiska rådet som låter ideologi gå före intellektuell hederlighet.

Fredrik Segerfeldt

Medgrundare av nätverket Migro