Jag har varit norsk allmänläkare sedan 1978 och är professor i allmänmedicin vid Universitetet i Bergen. När den norska lagen om fri abort antogs och började gälla 1978 var jag politiskt aktiv. Jag arbetade för att införa lagen och jag har stött den sedan dess. Jag menar fortfarande att kvinnan och ingen annan ska fatta beslut om abort fram till tolfte graviditetsveckan.

Men jag reagerar på att Kristina Ljungros, ordförande för RFSU, anser att förslaget i Kronobergs landsting om att utreda möjligheterna till samvetsfrihet för sjukvårdspersonal är ett sätt att gradvis inskränka aborträtten (Brännpunkt 14/11). Hon skriver: ”Införandet av samvetsklausuler i vården är inget annat än abortmotstånd i nya kläder.” Ett sådant påstående saknar belägg.