Hei, denne artikkelen er over ett år gammel og kan inneholde utdatert informasjon

Festivalsesongen er godt i gang. Det samler glade og feststemte mennesker til dans, musikk og sommerflørter rundt om i landet.

Der unge voksne samles til fest, følger rus og rusmidler med - lovlige og ulovlige. Og med rusmidlene kommer politiet, med narkohundene på slep.

Det illustrerer alt som er galt med ruspolitikken, som er tuftet på vilkårlig avskrekking, framfor å legge opp til en tryggest mulig rusopplevelse, for brukerne og dem som berøres av bruken.

Det er politiets atferd på elektronika-festivalen Midnight Sun Festival på Værøy, en øykommune i Lofoten i Nordland, som har satt tema på dagsorden. Sammen med Tollvesenet og Forsvaret (!) hadde politiet i Salten, ifølge Storebror selv, brukt mye tid på å «forebygge» bruk av ulovlige rusmidler, ved å kontrollere folk på vei til festivalen.

De tok også i bruk narkotikahunder på festivalen, noe som førte til at 55 personer, inklusive en 71 år gammel mann fra Japan, fikk bøter på mellom 3000 og 15000 kroner.

Foruten at politiet trolig har brutt straffeprosessloven, slik jusprofessor Hans Fredrik Marthinussen ved Universitetet i Bergen påpeker, kan en spørre om formålet med ressursbruken.

Hvem er det politiet beskytter når de tråler festivalområdene med narkohunder? Er det ment å beskytte de som inntar ulovlige rusmidler fra dem selv, eller er det for å beskytte andre fra dem som ruser seg? Uansett hvilket av disse spørsmålene vi stiller, er svaret at politiets atferd skader mer enn det gagner.

Den største faren forbundet med å innta andre rusmidler enn alkohol, er nemlig ikke stoffenes iboende skadepotensial. Å ruse seg med måtehold på cannabis, MDMA (ecstasy), kokain eller psykedelika i løpet av en festival, er uproblematisk for de aller fleste brukere.

Den største faren ved å ruse seg på ulovlige rusmidler, stammer fra at de er ulovlige. Siden vi har overlatt produksjonen og distribusjonen av rusmidler til kriminelle, er det vanskelig for brukere å få oversikt over hvor potent stoffet er og hvor rent det er. Det er som å kjøpe sprit, som du verken vet alkoholprosenten på eller om det i enkelte tilfeller er metanol. Som med alkohol er det inntak av feil stoffer i feil doser, som skaper de store skadene.

Politiet gjør disse problemene verre. At politiet aksjonerer, kommer ikke som noen overraskelse på de fleste festivalgjengere som foretrekker å ruse seg på andre rusmidler enn alkohol.

De som er redd for å bli tatt, vil derfor gå over fra et relativt ufarlig rusmiddel som cannabis til de såkalt nye psykoaktive stoffene, som narkotikahundene ikke får ferten av. Disse variantene er ofte farligere enn de stoffene politiet går etter, og har ført til flere dødsfall blant unge de siste åra.

Noen vil kanskje innvende at det er prisen vi, eller strengt tatt de, er nødt til å betale for å beskytte de andre festivalgjengerne. Men heller ikke dette henger på greip.

Hvis vi (feilaktig) antar at politiets aksjoner faktisk virker til å redusere forekomsten av ulovlige rusmidler, er det svært lite som tyder på at det vil være en ønsket virkning. Alternativet til andre rusmidler er sjelden fravær av rus, men snarere at det konsumeres mer alkohol.

Selv om alkohol er moro nok for den som konsumerer det i måtelige mengder og nok kan fremme de sosiale egenskapene til ellers sjenerte nordmenn, er det en dårlig byttehandel å gå fra cannabis, psykedelika og MDMA (ecstasy) til alkohol.

Ikke bare er disse stoffene beviselig mye mindre skadelig for den som bruker dem enn alkohol. De er også mye tryggere for omgivelsene. Mens alkohol altfor ofte fører til voldsepisoder, fører disse andre rusmidlene sjelden til slikt. Det er ikke tilfeldig at Midnight Sun festivalen på Værøy, i politiets egne ord, «ikke [var] preget av vold eller ordensforstyrrelser.»

Det er selvfølgelig et poeng i seg selv å følge landets lover, og det er politiets jobb å sørge for å slå ned på dem som ikke følger lovene. Men vi må samtidig se realitetene i øynene. Det kommer alltid til å være folk som ruser seg; spesielt gjelder det på musikkfestivaler.

Snarere enn å kjempe en forgjeves kamp mot andre rusmidler enn alkohol, bør vi lytte til positive erfaringer fra andre land, hvor de legger til rette for at festivaldeltakerne kan få testet hvilke rusmidler de inntar. Dette bør kombineres med en konstruktiv informasjonskampanje med sikte på mer vettug rusbruk, slik Ina Roll Spinnagr, leder i Foreningen tryggere ruspolitikk, har foreslått.

Det å innta rusmidler innebærer et potensial for skade. Men framfor å gjøre situasjonen mye verre for dem som bruker andre rusmidler enn alkohol, bør myndighetene enten trekke seg unna og la folk ordne dette selv, eller spille en aktiv rolle for å minimere skade.