Clejani, 1993 (foto: Klaus Reimer)

Graiurile tiganilor oferă o rară unealtă de studiu a evoluției limbilor balcanice, care nu a fost folosită pînă in prezent. In drumul din India spre vest, tiganii au imprumutat multi termeni din lexicul de baza din paștună, persană si armeană, insa e vorba doar de imprumuturi lexicale, nu si gramaticale. Împrumuturile lor gramaticale, care le-au modificat profund limba, transformand-o in ceea ce este astazi, arată ca țiganii au ajuns in Balcani in momentul disclocarii profunde si definitive a slavonei comune in limbile de azi: bulgara, macedoneana, sîrba si croata (slovena, situată în afara ariei, nu a fost atinsă de asta), dislocare produsă de influența combinată a limbilor locale vechi din Balcani: greaca, albaneza si româna împreuna cu graiurile aromâne.

Limbile balcanice s-au influentat atât de mult reciproc, încât si-au creat aceasi structura gramaticala, desi fiecare din ele avea origini diferite. Astfel, bulgara si macedoneana au pierdut definitiv flexiunea caracteristica limbilor slave si s-au dotat cu un articol hotărât, inexistent in celelalte limbi slave.

Ceea ce caracterizează printre altele limbile balcanice e faptul ca infinitivul, in construcții verbale cu fraze subordonate, a fost înlocuit de conjunctiv. Acolo unde franceza spune je veux boire, româna nu spune vreau a bea, cum ne-am astepta, ci vreau să beau, ca si cum in franceza ar fi, greoi, je veux que je boive…

Întreaga structura a limbilor balcanice e organizată astfel, spre deosebire de celelalte limbi europene, care folosesc infinitivul: he must die, il doit mourir, er muss sterben… dar la noi: trebuie să moară.

La fel e in toate limbile balcanice care au fost influentate de greaca-albaneza-română.. Asta formează marea diferență gramaticală dintre sîrbă si croată: croată – hoću piti ; sîrbã – hoću da pijem (vreau sã beau, influentat de greaca-romana-albaneza).

Or, sosind in Balcani, graiurile tiganesti si-au modificat de asemenea profund structura gramaticală. Nu numai ca au luat din greaca articolele hotărâre o (masculin) si i (feminin): o manuș = o anthropos (barbatul); i romni = i gunè (femeia)… dar întreaga structură a limbii lor s-a refăcut in jurul unui nou creat conjunctiv (inexistent in limbile indiene).

Astfel: kamau te piau – vreau să beau, cu o conjunctie te = să identica cu cea din albaneză, folosită la fel, fără ca astăzi sa avem posibilitatea de a decide daca e vorba de o structura imprumutată in întregime, sau de o creatie interna, cum s-a intâmplat in bulgara-macedoneana.

Textele slavone de dinainte de sec XIII nu prezintă aceasta folosire sistematică a conjunctivului, ceea ce arată ca stramoșii tiganilor au trebuit sa soseasca in Balcani in acel moment de revoluție structural-gramaticală… daca ar fi sosit inainte, ar fi fost influentate diferit. Acela constituie insa si momentul cel mai tardiv in care puteau sosi, dintr-un alt motiv pe care il putem controla lingvistic. Anumite împrumuturi tiganesti din slava, precum dligo = lung, care durează mult, au fost făcute inainte ca limbile slave balcanice sa piardă acel L velar… Astăzi, corespondentul modern al lui dligo e dug, dugo, in limbile slave din Balcani (cu excepția dialectelor care au stat la baza bulgarei literare), acel L supravietuind doar in împrumuturile tiganesti, care au trebuit sa aiba loc în sec. XIII, inainte ca aceasta modificare fonetică sa intervină in limbile slave balcanice, dar dupa ce sistemul gramatical al acestora fusese dislocat de influenta greco-albanezo-românească.

Intâmplator, data stabilită coincide si cu mențiunile din cronici si hrisoave, insa chiar in absenta acestora, simpla analiza a limbii tot ne-ar fi furnizat o unealtă fiabilă pentru a stabili data sosirii tiganilor in Europa undeva pe la începutul sec. XIII.

Și, la fel, absenta totală a împrumuturilor vechi din turcă arata că țiganii au traversat Anatolia intr-un moment in care Imperiul Bizantin grec era inca puternic si in care influența micilor hanate si sultanate otomane era minimă. Tiganeasca nu a fost deloc influentată de turcă, ceea ce indica, de asemenea, o data a sosirii inainte de 1300.

——