Așa cum era de așteptat, datorită unor măsuri sanitare luate cu întârziere și a unui marketing personal flamboaiant, Spitalul Clinic Judetean de Urgentă Timisoara a intrat, de doua zile, în vrie!

Nimic surprinzător, atâta timp cât, în cel mai mare spital din vestul României, pe primul loc, nu au fost puse nici cadrele medicale și nici pacienții, ci s-a încercat, cu fiecare ocazie, protejarea unor interese de familie, de grup și sa fie plătite polițe personale.

Astăzi, în plină lupta împotriva coronavirusului, cea mai mare unitate sanitara din Banat este în moarte clinică și ținuta în viață doar în interviuri și declarații publice, în postări pe Facebook sau în intervenții televizate. Realitatea este cu totul alta și cineva ar trebui sa-și asume eșecul, pana nu e prea târziu…

Nu e secret pentru nimeni ca, în ultimele zile, cadrele medicale de la SCJUT au luat-o razna, văzând ca deciziile manageriale, care s-au adoptat în ultimele săptămâni, duc unitatea sanitara, tot mai aproape de buza prăpastiei: nu exista echipamente de protecție decât foarte puține, măștile sanitare sunt de slaba calitate, circuitele medicale sunt prost gândite și, acolo unde sunt coerente, au fost aplicate mult prea tardiv. Mai mult, în ciuda declarațiilor liniștitoare și sforăitoare, conform cărora “cadrele medicale poartă mereu echipament complet de protecție și este monitorizat zi de zi”, personalul NU este testat. O minciuna ordinara!

Cea mai buna dovada ca virusul, fie el și asimptomatic, zburda în voie, “în ciuda tuturor măsurilor ferme și severe de carantina care au fost instaurate”, cel puțin printre cadrele medicale, consta în numărul de îmbolnăviri în rândul personalului sanitar. Pana azi, avem o asistenta din UPU, un ambulațier și, sa fim corecți, de ieri seara, încă un tânăr medic de pe secția de Gastroenterologie a SCJUT.

Lucru ascuns sub preș, în numele optimismului exacerbat și a dozării sentimentului de panica, lucru, pana la un punct, de înțeles! “Nimeni nu mai înțelege nimic. Colegii mei sunt speriați și dezorientați. Șefii se ascund prin case, se autoizoleaza și dau indicații prin telefon. Vaporul se scufunda, e plin de găuri, ia apa prin toți porii, dar toți se tem sa recunoască, ca sa nu-și piardă privilegiile. Noi știm clar ca lucrurile au scăpat de sub control și ca suntem, marea majoritate, infectați, dar certitudine nu avem, pana nu ne testam. Simptom avem, dar testarea ni se interzice! Motivul e limpede! Așadar, e liber la tot…”, ne-a declarat un medic din SCJUT.

Casa groazei

Și ca sa știe și Ministerul Sănătății și Grupul de Comunicare Strategica, cât de bine s-au organizat cei de la SCJUT și cât de mare e veselia, redam în continuare, printre pasaje, mesajele asistentei medicale din UPU, doamna MS, prima pacienta izolata în clădirea Ortopediei, suspecta de Covid-19, încă neconfirmată. Cu mențiunea ca, soțul doamnei, internat de sâmbătă la Spitalul “Victor Babeș” Timișoara, a fost confirmat pozitiv, deja!

Si cu precizarea ca Ortopedia Timișoara face parte din “Planul Roșu” al SCJUT de mai bine de o săptămână, “fiind pregătit și echipat pentru Covid-19”. “La Ortopedie e jale! In primul rând, secția nu a fost echipata corespunzător. Nu sunt cearceafuri, nu sunt pături, nu sunt perini. Aseară, când am fost internata, a venit o infirmiera care îmi repeta, într-una, mecanic….nu avem, doamna…nu avem…nu avem. Era în șoc, săraca. Parca o lovise trenul. Nu mai știa nimic de ea. După ce mi-a repetat de o mie de ori ca nu are nimic, nici paturi și nici vreo perina, a fugit. Pur și simplu a dispărut. După vreo 45 de minute, când am văzut ca nu revine, am început sa bântui pe holurile Ortopediei. Am mai dat peste un domn, și el internat. In rest, nimeni. Pustiu! Ulterior, au adus o alta femeie. Au lăsat-o dezbrăcată pe acolo și au plecat, din nou. Am încercat sa le explic ca ne e frig, ca nu putem sta așa, fără haine și lenjerie, dar nu aveai cu cine. Am sunat la directorul medical, nu a răspuns. După care am apelat la 112. Le-am explicat situația, ca suntem abandonați și închiși ca niște câini, ca nu e nimeni, ca nu avem mâncare și apa și am amenințat ca plec pe geam. Ca o ironie, peste tot sunt afișe care spun: “Interzisă manevrarea jaluzelelor. Solicitați personalul”. Care personal? Ca nu e nimeni. Unde sa suni ca nu e niciun număr de telefon”, povestește asistenta.

Tragedia continuă



“Când m-au luat din UPU ca sa ma interneze, ne-am învârtit cu salvarea în jurul Ortopediei, nu deschidea nimeni ușa, liftul nu mergea, oamenii băteau cu pumnii în geamuri, noi eram înghețați. Fără cuvinte! Horror. Nimic nu funcționează. Norocul meu e ca lucrez aici, așa ca am sunat la colegele mele. Mi-au adus ceva de mâncare, de la garda lor. Mi-au adus o jumătate de sandviș, din porția unui coleg, era tăiat cu lingura. Am mâncat printre sughițuri și lacrimi. Apa am băut ce la chiuveta, pana mi-au trimis colegii mei apa! Eu cred ca ăștia au înțeles greșit termenul de stare de urgentă. Ei cred ca urgenta asta iți da drept de viața și de moarte asupra oamenilor! Greșit! Sunt cadru medical în acest spital su cu atât mai mult asta nu iți da dreptul sa faci ce vrei cu viața mea! O sa murim pe capete! Va implor: testați tot personalul medical, dați-le antivirale! Ne miram ca oamenii pleacă din sistem și își dau demisiile pe capete? Îmi pare rău ca nu sunt prea tehnica ca v-as filma cu telefonul ca sa vedeți cum arată aici. Sa vedeți cum stau aici fără nimic….”, povestește MS.

Povestea e mult mai amplă și tragica. Pentru cei interesați, care vor mai multe detalii, înregistrarea video este grăitoare și povestește, secunda cu secunda, drama asistentei medicale, suspectate de Covid-19.