Vlajganii care striga in gara Budapesta ca ei vor sa ajunga in Germania nu mi se par in nici un caz niste oameni speriati, care fug de razboaie.

Din contra, am senzatia ca ei cauta, nu fug de o confruntare.

Pentru ca au sentimentul ca li se cuvine sa ajunga acolo. Pentru ca ei cred ca tara altora, in care incearca sa intre ilegal, e si tara lor. Ca prosperitatea la care au muncit generatii in Vest, e si dreptul lor. Ca libertatea…

Aici nu mai sunt chiar asa de sigur. Libertatea? Oamenii acestia vin dupa o experienta negativa apropos de libertate.

Au trait mai toata viata in dictatura. Cand dictatura s-a dus, a fost inlocuita de violenta unora impotriva altora. Cand Occidentul naiv a crezut ca scapa de tirani, a descoperit ca in spatele dictaturii nu e o societate civila care asteapta sa fie eliberata, ci o suma de triburi pentru care lupta politica se poarta cu glontul.

Intrebarea e insa alta: vor putea acesti oameni sa renunte la ceea ce ii defineste cultural? Inclusiv la partile care nu se potrivesc in Europa: discriminarea femeilor, incapacitatea de a separa religia de stat, loialitatea fata de etnie vs cea fata de patria de adoptie?

Experienta de pana acum a tarilor din Vest arata ca nu. Ca emigratia unor oameni care nu doresc integrare, ci doar prosperitate, e un esec. Ca emigratia unor oameni care nu ii admira (sau macar cunosc) pe Voltaire sau Goethe sau Volta sau Marconi, ci bogatia urmasilor lor nu e decat o goana pierduta de dinainte de start. Pentru ca ei nu inteleg un lucru simplu:

Prosperitatea Vestului a venit din libertatea mentala data de ideile iluministe, de energia antreprenoriala data de concurenta si dezbatere, din curiozitatea critica de a combate orice fel de idei, inclusiv cele religioase.

Vin acesti oameni pregatiti pentru asta? Faptul ca se enerveaza cand le jignesti zeul si insista ca femeile sa mearga in spate, cu fata acoperita, arata ca nu. Vin acesti oameni pregatiti sa faca si altceva decat sa spele vasele in restaurant si sa conduca taxiuri? Putin probabil: caltatea educatiei in Orient (cu exceptia Chinei si Japoniei) e cu mult sub cea europeana. Vor fi bogati si fericiti cu ce stiu sa faca? Pana acum sunt putine cazuri in multe decenii.

De fapt, acesti oameni vor sa-si mute existenta, fara nici o schimbare, acolo unde e mai bine.

Fara sa inteleaga ca binele ala a aparut tocmai pentru ca oamenii gandesc si fac lucrurile diferit de ei.

Si ca, daca ar incepe schimbarea cu ei si cu societatea lor, la ei in tara, probabil ca nimic n-ar putea sa-i impiedice sa fie prosperi in Africa sau Orient si nu emigranti saraci si plini de ranchiuna in Vest.