Vi lever i en rörlig värld där gränser suddas ut. Jämställdheten ökar och vi har större frihet att disponera vår tid.

Kultur och teknologi utvecklar vår identitet och vi möter dagligen vänner via sociala medier. Människor deltar aktivt i utformningen av ny infrastruktur, av nya tjänster och ett nytt arbetsliv. Friheten att bestämma över sitt eget liv, att samarbeta och kommunicera öppet värderas mycket högre än traditionella idéer om hierarki och kontroll.

En rörlig verklighet kräver snabbare beslutsfattande och lösningar som kan anpassas till ändrade förhållanden. Till exempel kan det som skyddar miljön i en storstad vara skadligt på landsbygden och ibland tar våra digitala liv skada av det som skyddar våra fysiska gränser.

Regler på arbetsplatsen är väsensskilda från de vi lever med som förälder eller som aktivist.

Så ser verkligheten ut som politiken har att hantera, utgångspunkten för vårt arbete.

Trots den uppenbara samhällsförändringen, från industrier till nätverkssamhälle, agerar alla riksdagspartier som om vi lever på 1950-talet. Problem ska lösas med ökad centralisering, med rejäla fabriker och storsatsningar på asfalt, köpcentrum och turism. Strålkastarljuset ska riktas mot ministrar och partiledning.

Till och med Miljöpartiet, den gröna rörelsens representanter, går i dessa konservativa fotspår. Vi pratar om regeringsinnehav och ansvar samtidigt som vi gör avkall på våra solidariteter, vilket skulle vara acceptabelt om vi samtidigt drev på opinionen för det vi tror på. Om vi också visade hur lokalsamhällen kan samverka med hjälp av modern teknologi och stärka människors möjligheter att leva tillsammans med naturen och med varandra.

Vi skulle kunna uppmärksamma all aktivitet som sker i vårt avlånga land, alla människor som ställer upp för att ta emot flyktingar, som går på föreningsmöten och som deltar i medborgardialoger för att skapa ett bättre samhälle.

Jag vet att vi kan bättre och jag tror att lösningen är att fler människor deltar i samhällsarbetet. Miljöpartiets uppgift är att sänka trösklarna för människors deltagande, att fungera som ett verktyg för medborgarnas demokrati, inte som en megafon för de som redan har makt.

På Dialogkonferensen kunde vi se engagemang, kunskap och potential sammanvävda och konturerna av Miljöpartiet som rörelse, där varje medlem bidrar, där vi återvinner varandras arbete och bygger en gemensam helhet.

Den gröna rörelsen är nyckeln till vår framgång. Vi är många och vi finns över hela landet vilket kan ge lokalavdelningar och regioner frihet och kapacitet att driva sin politik framåt samtidigt som det gör partiet snabbt och flexibelt.

Tillsammans kan vi arbeta för ett bättre samhälle, en samhällsgemenskap där vi bryr oss om och tar ansvar, både för oss själva och för varandra.