Ett år efter polisens omorganisation är facit nedslående.

Hundratals poliser har sagt upp sig – och polisbristen riskerar att bli akut.

– Jag är uppriktigt orolig för hur demokratin ska upprätthållas, säger en av alla de som sagt upp sig.

Som sagt – missnöjet inom polisen kokar.

Det syns inte minst på siffrorna över uppsägningar. Bara under första året efter omorganisationen sade flera hundra poliser upp sig.

Enligt siffror från Polisförbundet slutade under 2015 sammanlagt 828 poliser på myndigheten. Av dem var 239 ”naturliga” avgångar, alltså ålders- och sjukpension.

Antalet poliser som slutade av andra skäl var 589. Av dem var, som exempel, 121 personer under 40 år.

Under 2015 slutade alltså 589 poliser av andra skäl än pension. Motsvarande siffra för fem år sedan var 106. Det är en ökning med 456%.



Med tejpade munnar samlades en grupp poliser utanför Stadshuset där Nobelbanketten ägde rum för att visa sitt missnöje mot den nya organisationen. FOTO: Eva Schoultz/Polistidningen

En av alla dem som slutat säger till Aftonbladet:

– Jag har jobbat som polis i 37 år, men nu har jag fått nog. I höstas sa jag upp mig eftersom allt, jag menar allt, blivit så jävla dåligt. Det finns inga resurser, ingen riktning och ingen gnista.

En annan skriver:

– Efter 8 år som polis valde jag att säga upp mig i augusti förra året. Största anledningen för mig var att jag inte längre kände att jag kunde stå för varumärket ”Polisen” och dess verksamhet.

Inte nog med att många redan har slutat – åtta av tio poliser funderar dessutom på att göra det.

I en undersökning från Novus, på uppdrag av Polisförbundet, uppger 80 procent av de tillfrågade poliserna att deras arbetssituation förändrats i ganska eller mycket negativ riktning i och med förändringen.

Och lika många säger att de funderar på att säga upp sig.

Peppe Larsson, polisassistent i Göteborg.

Peppe Larsson är polisassistent i Göteborg. Han är en av få som öppet vågar rikta kritik mot den nya organisationen. Att många kollegor just nu väljer att sluta som poliser är den stora snackisen inom kåren just nu menar Larsson.

– Förr sa man: ”men vad trist, varför det?” Nu får de som slutar snarare en klapp på axeln och möts av orden: ”bra för dig. Jag önskar att jag också vågade.”

– Det tråkiga är att de som slutar nu är de som är mest drivna, poliser med 5-15 år i tjänst som sitter på massor med kunskap. En del av dem går till jobb med nästan dubbel lön, då är det inte konstigt att de väljer att gå.

Peppe Larsson säger att orsaken till att poliser slutar framförallt är två.

En av dem är lönenivåerna som han menar har varit eftersatta under en lång tid.

– Sen handlar det även om arbetsmiljön. Den är extremt ansträngande och man får inget stöd uppifrån. Det är intensiva pass utan vila i farliga situationer.

Christer Palmkvist

Christer Palmkvist, andre vice förbundsordförande i Polisförbundet, säger att man även där märkt av att allt fler slutar på grund av att man är missnöjd med den nya organisationen.

– Vår bild, som också börjar bekräftas av statistiken, är att antalet poliser som säger upp sig ökar och trenden ser minst sagt allvarlig ut. Missnöjet är kompakt. Jag får mer eller mindre dagligen berättelser om eller av medlemmar som berättar att de lämnar ett yrke som de i grund och botten fortfarande älskar. Men den låga lönen och känslan av att inte bli lyssnad på blir till slut för mycket.

– Många går till Migrationsverket, Försäkringskassan och Kriminalvården. Andra sadlar om helt och börjar köra tåg. Ytterligare andra går in i säkerhetsbranschen.