Maailmassa on tuskin ollut toista niin röyhkeää kansakuntaa kuin venäläiset. He eivät piittaa kasainvälisistä laeista ja sopimuksista. He sortavat naapurikansojaan ja pitävät niitä alamaisinaan.

Venäläiset inhoavat mustia ja himmeitä eivätkä osoita minkäänlaista suopeutta kansoille, jotka ovat vapautuneet Neuvostoliiton orjuudesta. Tavallinen venäläinen ei saa rauhaa ennen kuin hän voi lirutella varpaitaan Atlantissa ja Intian valtameressä.

Ihmiset ovat kauhistelleet Venäjän ilmavoimien häirintälentoja Itämerellä kuvitellen, että ne ovat Putinin puuhia. Jo 1990-luvulla Venäjän Itämeren laivaston kuoro lauloi väkevästi: ”Baltika, nasha more (Itämeri, meidän meremme)”.

Itämeren haltuunotto ei ole Putinin idea, vaan se oli jo Pietari Suuren ajatus. Itsekin olen ostanut Itämeri, meidän meremme -levyn moskovalaisesta levykaupasta Jeltsinin aikaan 90-luvulla.

Venäläisten röyhkeys näkyy jopa Helsingin kaduilla monin tavoin. He eivät väistä. He jättävät autonsa minne lystäävät. He eivät kiitä, jos heille neuvoo tietä. Venäläinen ei koskaan ihmettele, jos suomalainen puhuu venäjää, sillä he pitävät venäjää kansainvälisen kanssakäymisen kielenä. Jopa saksalaiset yllättyvät nykyisin, jos heitä opastaa saksaksi.

Venäjällä asuessani opin nopeasti, että maassa asuu ihania ihmisiä mutta ilkeä kansa. Tällaista kansaa on helppo hallita, sillä valtaapitävät tietävät, että kansa on omaksunut vallanpitäjien periaatteet. Venäjän johtajien imperialismi on saanut kansan hyväksynnän.

Venäläiset on jo koulussa opetettu palvomaan omia tyrannejaan. Miljoonia venäläisiä tappanut Stalin on tänä päivänä palvottu sankari, ja kaikki tyrannin ominaisuudet omaava Putin on suuri kansallissankari.

Venäjä voi tehdä maailmalla mitä haluaa. Se voi omassa maassaan murhata ihmisiä miten lystää. Se voi murhata vastustajiaan ulkomailla. Venäjä ei luovuta murhiin syyllistyneitä kansalaisiaan ulkomaille tutkittaviksi ja tuomittaviksi.

Venäjän urheilun dopingrikokset ovat lievimpiä rikkeitä, mutta nekin vain osoittavat Venäjän piittaamattomuutta minkäänlaisista pelisäännöistä. Venäjä tekee mitä sitä huvittaa.

Historian tuntemus on venäläisen heikoin kohta. Hän ei ole perehtynyt oman maansa historiaan eikä tunnusta muiden maiden historiaa. Tänä päivänäkään sivistyneet venäläiset eivät voi ymmärtää, miksi Suomi erosi Venäjästä. Vieläkään venäläiset eivät käsitä, millä oikeudella Baltian maat erosivat Venäjästä.

Kun esittelin Katajanokalla vastenmielisen rumaa betonista Merimieshotellia sivistyneelle venäjän kielen opettajalleni ja kerroin, että venäläiset pommittivat sen paikalla olleen kauniin graniittilinnan, hän suuttui: ”Ei Venäjä ole koskaan pommittanut Helsinkiä.”