Pääministeri Antti Rinne (sd) yrittää taistella asemastaan loppuun saakka, vaikka peli on pelattu, lopputulos selvillä ja Rinteen pääministeriys nähty, arvioi politiikan erikoistoimittaja Timo Haapala.

Pääministeri Antti Rinne (sd) asteli Sdp:n puoluehallituksen kokouksesta Hakaniemen Ympyrätalon puoluetoimistolta kello 21.56 kameroiden eteen.

Hän teki selväksi, ettei marssi vapaaehtoisesti tiistaiaamuna presidentti Sauli Niinistön luo jättämään eroilmoitustaan, vaikka joutuu matkan sinne kyllä tekemään.

Rinteen taistelu saattaa olla hänen omasta mielestään uljas, mutta se on täysin tarpeeton ja turha, jopa nolo.

Palloa heiteltiin keskustan ja Sdp:n välisessä teatterissa koko maanantaipäivä, mutta lopputulos on selvä: Rinne ei voi jatkaa pääministerinä, koska keskustan eduskuntaryhmältä loppui luotto.

– Tämä oli tässä, tämä on nähty, keskustan ministeriryhmästä sanottiin Ilta-Sanomille myöhään illalla, kun Rinne oli kantansa ilmoittanut.

Rinne haluaa kuulla vielä keskustalta suoraan, että luotto on mennyt: Kyllä vai ei? Vastaus on kyllä. Mutta kuka sen sanoo Rinteelle suoraan?

Joku olisi voinut sanoa Rinteelle tilanteen suoraan myös Sdp:n puoluehallituksessa, mutta rohkeutta ei keneltäkään löytynyt, kuten kokenut demariedustaja IS:lle jo etukäteen ennusti.

Politiikka on joskus kummallista. Paavo Lipposen (sd) kehuma Sokea Reettakin näki jo maanantaina iltapäivällä, että Rinteen mahdollisuudet jatkaa tehtävissään ja hallituksen tulevaisuus on tasolla nolla, zero.

Rinne haluaa kuitenkin poistua näyttämöltä omilla ehdoillaan, vaikka se johtaa eroprosessin turhaan pitkittymiseen.

Rinne aikoo vielä käydä keskustelut hallitusryhmien kanssa. Niissä keskusteluissa Katri Kulmunin (kesk) soisi olevan jo selkeämpi kuin maanantaina, jolloin Kulmuni esiintyi Rinteen mukaan jopa häntä itseään sekavammin. Totta.

Kulmunilla olisikin ollut paikka johtaa joukkojaan määrätietoisesti edestäpäin kohti pomminvarmaa lopputulosta, mutta hän jätti tilaisuutensa käyttämättä.

Loppujen lopuksi jäi vaikutelma, että keskustassa aran puheenjohtajan sijaan sävelet määräsi yhtenäinen eduskuntaryhmä.

– Annettiin miehelle aikaa tehdä johtopäätös, keskustan edustaja suomensi IS:lle, miksei keskusta sanonut suoraan, että Rinteen on erottava.

Enää keskustan ryhmä ei voi kantaansa muuttaa. Jos tilanne jatkuu avoimena keskiviikon välikysymysäänestykseen saakka, keskusta joutuu äänestämään hallituksen luottamusta vastaan, vaikka tukeekin nykyistä hallituspohjaa.

Siinä olisikin historian havinaa. Viimeksi hallitus on kaatunut välikysymykseen 62 vuotta sitten, kun eduskunta antoi V. J. Sukselaisen hallitukselle kenkää 1957.

Toinen vaihtoehto on välikysymyksen raukeaminen, jos Rinne johtaa huomisen jälkeen toimitusministeristöä.

Rinteen on turha kuvitellakaan, että hän ja Sdp polkaisisivat pystyyn Rinteen II hallituksen, sillä ilman kepua, perussuomalaisia tai kokoomusta se ei onnistu.

Mikään näistä puolueista ei lähde Rinteen johtamaan hallitukseen. Se on tullut selväksi moneen kertaan viime päivien aikana. Vähemmistö­hallituksellakaan ei pitkälle pötkittäisi.

Rinne on kuin antimagneetti.

Rinne joutunee väistämättä luopumaan myös Sdp:n puheenjohtajan paikasta viimeistään kesäkuussa. Rinne ei jaa Sdp:n sisälläkään jakamatonta tukea. Näkyvät Sdp:n poliitikot ovat loistaneet viime päivät näkymättömyydellään, mitä Rinteen tukemiseen tulee.

Nyt jännitetään, kummasta tulee seuraava pääministeri: Sdp:n eduskuntaryhmän puheenjohtajasta Antti Lindtmanista vai puolueen varapuheenjohtajasta, liikenne ja viestintäministeri Sanna Marinista.

Alkutahdit nähdään jo tällä viikolla, kun Sdp:n puolueneuvosto kokoontuu keskiviikkona.

Rinteen asemaa ei helpottanut, että IS paljasti keskustan kokouksen alla, että Rinteen postin lajittelijoille tes:n kompensaationa esittämä kertakorvaus, jonka HS nosti esille 11.9., oli ollut esillä jo kesäkuussa eli jo ennen Postin hallituksen 11.8. pitämää kokousta. Tästäkin on liikkunut montaa tietoa.

Luottamusta ei lisännyt lopussa sekään, että Rinne kertoi Sdp:n ryhmälle, että omistajaohjausministeri Sirpa Paateron (sd) ero toteutettiin keskustan vaatimuksesta. Tämä väite kulkeutui demarileiristä keskustalle ja keskustasta väite kiistettiin maanantaina jyrkästi.

Keskustaa lukuun ottamatta muut puolueet olivat valmiita hyväksymään Rinteen jatkon pääministerinä.

Moni kummasteli varsinkin vihreiden Maria Ohisalon tarrautumista Rinteeseen, vaikka puolueessa moni koki, että Rinne uhrasi oman asemansa takia naisministerin eli Paateron. Puolueen ex-puheenjohtajan Touko Aallon ihmettelyllä ei ollut mitään vaikutusta nykyjohdon linjoihin.

Eli ei tullut Rinteestä pitkäaikaista pääministeriä. Hän ehtii olla pääministerinä pari–kolme päivää vaille puoli vuotta. Löi Rinne kuitenkin keskustan Anneli Jäätteenmäen saavutuksen. Jäätteenmäki ehti olla pääministerinä vain 63 vuorokautta, ennen kuin Irak-kohu pakotti hänet eroamaan.

Jäätteenmäen pääministeriuran lopetti Sdp.

Rinteen uran lopetti keskusta.

Eli tasoissa ollaan.

Erojen syykin oli loppujen lopuksi sama: Totuuden säästeliäs käyttö muun muassa eduskunnan edessä eli palturin puhuminen.