Napriek tomu zrejme nebude tento prípad dotiahnutý do konca. Podľa neho vyšetrovanie od začiatku blokuje špeciálny prokurátor Dušan Kováčik, ktorému sekunduje policajný prezident Tibor Gašpar.

Kováčik voči nemu inicioval aj disciplinárne stíhanie. Odňal mu tiež kauzu predaja nahrávok z Gorily finančnej skupine Penta. Nadriadení mu chceli znížiť plat aj služobné hodnotenie. Čelil útokom na svoju reputáciu, posielali ho na detektor lži.

V polícii pracoval 17 rokov, nedávno odišiel do civilu. „Situácia, keď sa každý modlí, aby nedostal citlivý prípad, je veľmi frustrujúca. Nezažil som ani jedného vyšetrovateľa, ktorý by mi závidel, že som riešil Gorilu,“ vysvetľuje Marek Gajdoš v rozhovore pre Aktuality.sk.

Čo sa dočítate v rozhovore s Marekom Gajdošom:

- prečo sa policajtom nechce robiť - či nemá strach, keď vypočúva obávaných mafiánov

- prečo je stúpencom náboženského hnutia Hare Krišna - ako zablokoval prokurátor Kováčik výsluch premiéra Fica v kauze Gorila - prečo nechcel Kaliňák preveriť, či kúpila Penta nahrávky z bytu na Vazovovej - čo si myslí o policajnom prezidentovi Tiborovi Gašparovi



V akom prostredí ste vyrastali?

Otec je z Bytče, mama z Ružomberka. Ja som sa narodil v Liptovskom Mikuláši, no vyrastal som v Trenčíne. Presťahovali sme sa tam, keď som mal sedem rokov. Rodičia boli rehabilitační pracovníci, zamestnali sa v trenčianskych kúpeľoch.

Bavili sa doma aj o politike?

Minimálne. Občas sa sťažovali, keď niečo nefungovalo, ale inak nie. V novembri 1989 však ožili, chodili aj na demonštrácie v Trenčíne. Ja som mal vtedy len desať rokov, takže som to veľmi nevnímal. Chodil som sa s kamarátmi sánkovať. (Smiech.)

Vždy ste chceli byť policajtom?

Áno. Otec robil v kúpeľoch ministerstva vnútra, takže poznal veľa policajtov. V tom čase som však nosil okuliare, takže, keď sa pýtal, za akých podmienok by ma prijali, povedali mu, že je to problém.

Okuliare?

Áno. Kvôli tomu, že som chcel byť policajtom, som si dokonca vybavoval, aby som mohol ísť skôr na vojnu. Po skončení gymnázia som bol chvíľu nezamestnaný. Potreboval som nejaké potvrdenie pre úrad práce, preto som išiel k jednému policajnému lekárovi v Trenčíne, s ktorým sa otec dobre poznal. Jeho manželka, ktorá tam robila sestričku, sa chytila za hlavu, že okuliare predsa nie sú žiadny problém. Navyše som mal len slabšie dioptrie, takže ma nakoniec zobrali.

Čo vás lákalo na policajnej práci?

Zrejme mám vyvinutý nejaký zmysel pre spravodlivosť. Hnevalo ma, čo sa deje v spoločnosti a mal som pocit, že sa to dá zmeniť. K polícii som nastúpil v roku 2000, začínal som na obvodnom oddelení v Bratislave ako klasická hliadka.

S akými očakávaniami ste tam išli?

Myslel som si, že ma tá práca bude baviť a že sa budem nejako realizovať. Na začiatku sa mi to páčilo, no postupne som o niektorých veciach stratil ilúzie.

Prečo?

Zrejme som mal policajnú prácu trochu zidealizovanú. Keď som videl prístup mojich kolegov – starších aj mladších – bolo to dosť demotivujúce.

V čom?

Keď sa mal vykonať nejaký služobný zákrok, tak hľadali spôsob, ako sa tomu vyhnúť. A samozrejme pokuty na cestách, to je osobitná kapitola.

Brali úplatky?

Ja som ich nevidel, ale kolegovia mi všeličo porozprávali.

Správa sa takto demotivujúco väčšina policajtov?

Z mojich skúseností to bola približne polovica.

Po skončení vysokej školy ste sa stali policajným vyšetrovateľom. Aké prípady ste na začiatku riešili?

Vykrádanie áut, podvody, domácie násilie a podobne. Aj tu sa ukázalo, ako sa policajtom nechce robiť. Kým v amerických filmoch sa vyšetrovatelia doslova bijú o prípady, u nás to bolo presne naopak. Keď došlo napríklad k lúpeži, snažili sa to interpretovať ako obyčajnú krádež a hodiť to na iných kolegov.

Čo bol váš prvý veľký prípad?

Keď som pracoval na Úrade justičnej a kriminálnej polície, v rámci jednej nezaujímavej kauzy som prišiel na veľké poisťovacie podvody. Najzaujímavejšie prípady som však riešil na Úrade pre boj s organizovanou kriminalitou, kam som nastúpil v roku 2009.

Zaoberali ste sa aj veľkými mafiánskymi skupinami ako piťovci, sýkorovci, takáčovci?

Samozrejme. V prípade razií robí na takýchto kauzách aj dvadsať vyšetrovateľov súčasne.

Boli ste aj pri známom záťahu proti Piťovi alias Jurajovi Ondrejčákovi?

Robil som domovú prehliadku a zadržiaval iných ľudí z jeho skupiny. Istý čas som pomáhal kolegovi pri vyšetrovaní vraždy Ernesta Valka. Spolupracoval som na bankomatovej aj bytovej mafii, v prípade pozemkovej mafie som viackrát vypočúval Jozefa Draga. Bol veľmi spokojný, ako podrobne vediem výsluch. (úsmev) Vraj mu kladiem také otázky, že sa všetko objasní a on už nemusí nič dodať.

Ako ste brali pochvalu od takéhoto človeka?

Drag bol veľmi skúsený, vedel, ako má vypovedať. Svojím spôsobom bol v spomínanej kauze odborník. Určite je lepšie, keď sa k prípadu vyjadrí takýto človek ako niekto, kto o ňom nemá ani páru.

8fotiek v galérii Zdroj: Erik Adamson / Aktuality.sk

Keď som pomáhal kolegovi na prípade vraždy podnikateľa Jozefa Mišenku, jeden z jej organizátorov sa ma spýtal, prečo mu neverím, že s tým nemá nič spoločné. Povedal som mu, že mu verím len meno a priezvisko. Neskôr som sa dozvedel, že vo väzbe sa vyjadril, že keď vyjde von, tak uvidím.

Kedy ho prepustia?

Neviem, nesledujem to.

Naozaj to s vami nič nerobí?

Každý súdny človek má pud sebazáchovy, ale snažím sa nič si nepripúšťať. Policajtom by ani prirodzené obavy nemali zabrániť, aby robili svoju prácu zodpovedne.

Máte rád detektívky?

Ako ktoré. Najradšej som mal Colomba. Bol taký nenápadný a vždy vyriešil prípad svojím dôvtipom. Ja som však iný typ.

Ku komu by ste sa prirovnali?

K supermanovi? Samozrejme, žartujem. Nechcem hodnotiť sám seba. (smiech) Superman je však môj obľúbený komixový hrdina.

Od nástupu k polícii ste mali rôznych nadriadených, zažili ste niekoľko ministrov. Kedy sa vám najlepšie pracovalo?

V rokoch 2010 až 2012. Mojim priamym nadriadeným bol Rudolf Cádra, policajným prezidentom Jaroslav Spišiak a ministrom vnútra Daniel Lipšic.

Pred voľbami 2012 ste sa stali šéfom tímu Gorila, ktorý zriadil Lipšic. Ten spis je obludný, ale pre znalcov prostredia to nebolo až také prekvapenie. Všetci sme tušili, že takto nejako to na Slovensku funguje. Ako ste ten spis vnímali vy, keď ste si ho prvýkrát prečítali?

Aj my sme všeličo tušili, ale obsah spisu bol bombou aj pre nás vyšetrovateľov. Bolo to dostatočne konkrétne, čierne na bielom. Už to neboli len nejaké politické šumy. Navyše to pôsobilo veľmi vierohodne, takže sme začali dôsledne preverovať všetky informácie v spise.

Začali ste pomerne svižne. Obvinili ste napríklad bývalého ministra hospodárstva Pavla Ruska. Neskôr však bolo toto obvinenie zrušené. Nebola chyba púšťať sa tak zhurta do prípadu, kde ste nemali dosť dôkazov?

Nemyslím si, že to bolo unáhlené. To rozhodnutie stálo na nejakých dôkazoch, ktoré sme získali v relatívne krátkom čase. Z môjho pohľadu boli postačujúce, hoci tento prípad riešil iný vyšetrovateľ. Ako šéf tímu som mu povedal len toľko, že ak je rozhodnutý vzniesť obvinenie, nebudem mu v tom brániť.

Potom prišli voľby. Spišiaka vystriedal Tibor Gašpar, Lipšica vymenil Robert Kaliňák. Ovplyvnilo to nejako atmosféru v tíme alebo priebeh vyšetrovania?

Policajný prezident Gašpar sa na svojom prvom stretnutí s tímom Gorila vyjadril, že keď som ako vyšetrovateľ začal nejaké trestné stíhanie, tak ho budem aj zastavovať. Zrejme chcel povedať, že vo veci nejako rozhodnem, no spôsobilo to dosť veľký rozruch. (smiech) Formálne bola prezentovaná veľká ochota spolupracovať, stretli sme sa aj s ministrom Kaliňákom.

Politici nasľubujú všeličo.

V rokoch 2012 až 2014 boli Kaliňák aj Gašpar skôr pasívni, zrejme z politických dôvodov. Policajný prezident sa len občas spýtal, či je všetko v poriadku, či niečo nepotrebujeme a podobne. Ale pamätám sa, ako ma Gašpar v lete 2012 stiahol z dovolenky, v jeho kancelárii už sedel prokurátor Kováčik. Bavili sme sa aj o spôsobe zabezpečenia dôkazov v jednom prípade korupcie. Ja som presadzoval komplexnejší prístup, vrátane preverenia majetkových pomerov podozrivých. Kováčik však tvrdil, že je to zbytočné, takto sa vraj korupcia nevyšetruje.

Ako to zdôvodnil?

Povedal, že idem nad rámec skutku, s čím som nesúhlasil. S Kováčikom som mal spory o obsahu dokazovania od začiatku do konca.

Týkalo sa to podozrenie z korupcie niekoho z hlavných aktérov Gorily – Jaroslava Haščáka, Jirka Malchárka alebo Anny Bubeníkovej?

Áno, aj.

Ako chcel Kováčik preveriť niekoľko rokov staré podozrenie z korupcie, keď neexistovali nahrávky odposluchov?

To už nepovedal. Takisto mu prekážalo, že vyšetrovatelia robia výsluchy príliš zoširoka. To znamená, že ich zaujíma aj priebeh privatizácie a podobne. Keď som sa ho spýtal, či máme viesť výsluchy spôsobom, či niekto odovzdal, alebo zobral úplatok, povedal, že áno.

Takže čisto formálne.

Na to nech si každý urobí názor sám.

Gašpar s tým súhlasil?

Spôsob vedenia výsluchov som s ním neriešil, ale v princípe súhlasil s Kováčikom. Problém nastal aj vtedy, keď sme sa snažili zaistiť nejakú firemnú dokumentáciu, účtovné veci. Kováčik mi pomerne razantne povedal, že môžem byť rád, že nie som trestne stíhaný za zneužitie právomoci verejného činiteľa.

Išlo o firemnú dokumentáciu finančnej skupiny Penta?

Týkalo sa to listinných dokumentov firiem, prepojených na podozrivé osoby, ktoré mali dôkazný potenciál. (úsmev)

8 fotiek v galérii Zdroj: Erik Adamson / Aktuality.sk

Kováčik robil obštrukcie aj v prípade právnych pomocí na Cyprus, ktoré poslal až po vyše roku. Týkali sa schránkových firiem, cez ktoré mohla Penta preprať – podľa spisu Gorila – úplatky pre Jirka Malchárka. Ako vám to vysvetlil?

Z princípu sa nemôžem vyjadrovať k tomu, čoho sa týkali tie právne pomoci. No keď som sa ho na to spýtal, jediné, čo povedal, bola veta: „A neposlal som to nakoniec?“ Je nepochybné, že Kováčik v tomto prípade brzdil priebeh dokazovania kauzy Gorila.

Prečo to robil?

Nepoznám jeho motiváciu. Zrejme by povedal, že má na vec iný právny názor. Keď som to však konzultoval so skutočnými odborníkmi, chytali sa za hlavu.

Kováčik nie je dobrý odborník?

Vzhľadom na funkciu, ktorú zastáva, by mal byť podľa mňa väčší odborník.

Pochybnosti vzbudil aj jeho prístup v prípade predaja nahrávok z Gorily finančnej skupine Penta, kde je podozrivým bývalý šéf kontrarozviedky SIS Ľubomír Arpáš. Kováčik najskôr trestné stíhanie zrušil. Keď ste ho obnovili, zobral vám spis a posunul ho inému vyšetrovateľovi. Čo ho k tomu viedlo?

Nemôžem sa vyjadrovať k totožnosti prípadu. Dôvodom však bolo formálne pochybenie pri rozdeľovaní spisov. Kováčik mi tiež vyčítal, že mu nebolo do 48 hodín doručené uznesenie o začatí trestného stíhania. V praxi sa pritom táto lehota bežne nedodržiava, no nikto z toho nerobí žiadnu vedu. Dokonca som bol v tejto veci – na Kováčikov podnet – neoprávnene disciplinárne stíhaný, pretože som nebol povinný doručiť mu toto uznesenie. Prekážalo mu aj to, že sme ho o niektorých úkonoch vopred neinformovali, hoci sme to nemuseli urobiť.

Obávali ste sa úniku informácií?

Bál som sa skôr toho, že to dokazovanie nebude dotiahnuté do konca.

Prečo?

Pretože ako dozorujúci prokurátor mohol prípad kedykoľvek zablokovať.

Takže Kováčikovi nešlo o spravodlivosť, ale kryl druhú stranu?

Nemám na to dôkaz. Ale v médiách sa vyjadril, že nie je jeho záujmom preukázať autenticitu spisu Gorila. Mal skrátka úplne iný pohľad na to, čo malo byť predmetom dokazovania. Mimochodom, o tom, že chcem začať v jednom prípade (predaja nahrávok z Gorily – pozn. red.) trestné stíhanie, sa dozvedel aj Kaliňák.

Odkiaľ to vedel?

To neviem. Začiatkom roka 2015 si ma však zavolal do kancelárie Gašpar. Bol tam aj Kaliňák, ktorý sa ma spýtal, či je v tejto veci naozaj nevyhnutné začať trestné stíhanie. Tvrdil, že takéto vyšetrovanie môže znížiť kredit SIS v očiach zahraničných partnerov.

Čo ste mu povedali?

Že v tomto prípade ide o podozrenie zo závažnej trestnej činnosti. V spise Gorila sa spomínajú aj konkrétne sumy, takže ako šéf tímu som to nemohol ignorovať. Kaliňákovi som tiež povedal, že záujmy spravodajskej služby nie sú pre mňa zákonným dôvodom, aby som v tejto veci nekonal.

Bolo v poriadku, že na tom stretnutí s Gašparom bol aj Kaliňák?

Myslím si, že mal vtedy na polícii nejakú tlačovku. Ako minister mal právo zaujímať sa o prácu tímu. Ale len do určitej miery.

Kaliňák však tvrdí, že o priebeh vyšetrovania sa nikdy nezaujímal.

Tak v tomto prípade nehovoril pravdu.

Ako sa to skončilo?

Zostalo to otvorené. S tým, že sa k tomu trestnému stíhaniu, respektíve k práci tímu ešte stretneme.

Stretli ste sa?

Nie. Ale pamätám sa, že na konci tej schôdzky mi Kaliňák povedal, že mám navrhnúť členom tímu – a cez nadriadeného aj sebe – osobné príplatky. Tie sa na rozdiel od odmien započítavajú do základu pre výpočet výsluhového dôchodku. Hovoril, že je možné ísť nad stanovený strop, respektíve, že príslušné predpisy mu umožňujú urobiť výnimku a dať nám viac.

Chcel si vás kúpiť, aby ste od toho trestného stíhania upustili?

O tom nechcem špekulovať. Ale možno chcel len týmto spôsobom oceniť našu prácu. (smiech) To stíhanie sa začalo, nič sme nedostali. Neviem však potvrdiť, že to spolu súviselo.

Kováčik vám zobral spis začiatkom roku 2015. Ako ste potom komunikovali?

Situácia bola dosť kritická. Prakticky sme spolu nehovorili, komunikovali sme len písomne.

Takmer štyri roky blokoval aj výsluch Petra Holúbeka – bývalého príslušníka SIS, ktorý mal nahrávať rozhovory politikov s Jaroslavom Haščákom v byte na Vazovovej ulici v Bratislave. V lete 2016 zrazu Holúbeka vypočul vyšetrovateľ, ktorý sa dovtedy prípadom nezaoberal, lebo ten pôvodný nemal ukončenú bezpečnostnú previerku. Kto a prečo o tom takto rozhodol?

Ten výsluch nebol až taký súrny, pokojne to mohlo podľa mňa počkať. Spomínaná previerka mala byť skončená v priebehu pár mesiacov. Na priebeh vyšetrovania má vplyv vyšetrovateľ a dozorujúci prokurátor. Vyšetrovateľ, ktorý mal pôvodne vypočuť Holúbeka, o tom úkone nevedel. Išlo to úplne mimo tímu Gorila.

Holúbek hodnotil výsluch ako frašku.

Bohužiaľ. Holúbek je súdny človek, ktorý vie, čo je podstatou veci. Keď to takto hodnotil, asi to tak bude. Ja obsah výsluchu nepoznám.

Nebol to podraz? Ľudia z vášho tímu by ho zrejme vypočúvali inak.

Takýto postup síce nie je protiprávny, ale niekto to môže vnímať ako podraz. Problém však nie je v tom, kto vypočúval Holúbeka, ale ako to prebehlo. Ak otázky neformuloval vyšetrovateľ, potom zostáva len jedna možnosť.

8fotiek v galérii Zdroj: Erik Adamson / Aktuality.sk

Oznámil som nadriadeným, že mám pripravené predvolanie na výsluch svedka a chcem ho doručiť Robertovi Ficovi. Keď sa o tom dozvedel Kováčik, vydal záväzný pokyn, ktorým zablokoval všetky plánované výsluchy.

To bolo kedy?

V novembri 2015.

Odvtedy je vyšetrovanie na mŕtvom bode?

Skoro rok sa robilo v danej trestnej veci len minimum úkonov. Asi koncom októbra 2016 bol ten pokyn odvolaný.

Vnímali ste Kováčikov pokyn vo veci Ficovho výsluchu ako politický tlak?

Nemám na to dôkaz, ale jeho postup sa javí ako účelový.

Obrátili ste sa vo veci vyšetrovania Gorily na generálneho prokurátora Jaromíra Čižnára, ktorý môže preveriť postup Dušana Kováčika? Áno. Bolo to niekedy v lete 2016. Čo ste mu napísali? Upozornil som ho na možnú zaujatosť dozorujúceho prokurátora v jednom prípade. Išlo o jeho pomer k jednému podozrivému. Ako reagoval Čižnár? Došlo k preskúmaniu tohto podnetu, boli vykonané aj nejaké kroky. Ale podľa mňa sa mohlo urobiť viac. V minulosti ste povedali, že sa do značnej miery potvrdzuje autentickosť spisu Gorila. Odkiaľ to viete?

Z dôkazných materiálov. Okrem toho, aj nález Ústavného súdu potvrdil, že bol odpočúvaný byt na Vazovovej ulici v Bratislave. V rámci dokazovania sme mali prístup k materiálom, ktorými disponoval tento súd.

Prečo potom Gašpar povedal, že výrok o autentickosti spisu Gorila je len váš osobný názor?

To sa musíte spýtať jeho.

Pýtam sa vás.

Myslím si, že mal byť radšej ticho. Oficiálne nemá prístup k vyšetrovaciemu spisu, takže neviem, z čoho vychádzal.

Gašpar sa tiež spomína v spise Gorila, z ktorého vyplýva jeho blízky vzťah s policajtom Jánom Rejdom. Ten bol podozrivý, že spolupracuje s Pentou, čo Gašpar podľa spisu zľahčoval. Nemohlo to ovplyvniť jeho postoj ku Gorile?

Mohlo. V porovnaní s inými nevychádza zo spisu až tak zle, ale nie je ani kladný hrdina. Gašpar by sa podľa mňa nemal vyjadrovať ku kauze Gorila aj preto, že v prípade Jána Rejdu, ktorý bol podozrivý z korupcie, vypovedal ako svedok.

Gašpar je navyše rodina s Norbertom Bödörom, ktorý stojí za bezpečnostnou službou Bonul. Tejto firme poskytla Penta bankovú záruku vo výške dva milióny eur. Môže aj toto nejako súvisieť s Gašparovými názormi na vyšetrovanie Gorily alebo je to nezmyselná konštrukcia?

Tie väzby sú objektívne fakty. Ako vyšetrovateľ nevylučujem žiadnu verziu. Ale neviem ani potvrdiť, že ho to nejako ovplyvnilo.

8 fotiek v galérii Zdroj: Erik Adamson / Aktuality.sk

V jeho pokyne sú nejaké zdôvodnenia. Ale podľa môjho názoru sú neopodstatnené.

Potvrdila sa okrem autentickosti aj pravdivosť informácií v spise Gorila?

Do značnej miery.

Čo to znamená?

Poviem to na príklade. V spise sa hovorí o nejakej privatizácii, riešia sa tam konkrétne procesy a zmluvy, ktoré majú na starosti konkrétni ľudia. Píše sa tam o konkrétnych riešeniach a dátumoch, kedy to má byť zrealizované. Rozoberajú sa tam aj rôzne personálne zmeny, respektíve, kto, čo a kedy presadí. V priebehu vyšetrovania sa potvrdilo množstvo takýchto vecí.

Potvrdili sa aj finančné toky medzi politikmi (štátnymi úradníkmi), ktorí mohli ovplyvniť priebeh privatizácie, a finančnou skupinou Penta?

Vieme preukázať, že niekto vyšiel niekomu pri konkrétnej privatizácii v ústrety. Dokonca vieme preukázať aj protiprávnosť takéhoto konania, respektíve škodu, ktorá tým bola spôsobená. Problém je však v tom, že v tomto konkrétnom prípade uplynula premlčacia lehota. Ak by neuplynula, mohli by sme viesť trestné stíhanie aj bez preukázania korupcie. Takisto vieme preukázať niektoré prevody peňazí medzi firmami pod kontrolou podozrivých osôb, ktoré prebehli úplne identickým spôsobom, ako to opisuje Gorila.

Prevody peňazí z cyperských schránok, za ktorými stojí Zoltán Varga, na slovenskú firmu HM Invest, ktorej akcionárom bol aj Jirko Malchárek?

Niečo sa už o tomto prípade písalo aj v médiách. No nakoľko ide o živú vec, nemôžem to potvrdiť ani vyvrátiť.

Takže viete preukázať konkrétne procesy aj platby, ale neviete preukázať, že išlo o korupciu?

Áno. Samotné platby aj nárast majetku konkrétneho človeka sa na papieri javia v poriadku. Angažuje sa v nejakej firme, ktorá má nejaké obchodné vzťahy. Je síce pravda, že jeho obchodnými partnermi sú podozrivé osoby, ako ich opisuje aj spis Gorila. No nie je to dôkaz, že peniaze, ktoré mu prišli na účet, sú úplatkom.

Inými slovami, tie platby sa zlegalizovali cez rôzne služby, analýzy a podobne.

Napríklad. Ak by sa potvrdilo, že išlo o korupciu, bola by to pomerne sofistikovaná trestná činnosť bielych golierov, formálne prikrytá obchodnou činnosťou. Aj keby nás v niektorých veciach neblokoval Kováčik, bolo by veľmi ťažké obviniť niekoho z hlavných aktérov kauzy pre korupciu.

Nerozčuľuje vás to?

Jasné, že rozčuľuje. Korupcia je najpravdepodobnejšia verzia ich konania.

Za päť rokov ste urobili v kauze Gorila zhruba 650 výsluchov a začali 23 trestných stíhaní. Spis má okolo 60 000 strán, no výsledok je nula. Jedna vec sú obštrukcie Dušana Kováčika, no vyčítajú vám aj neskúsenosť s vyšetrovaním veľkých káuz. Nie je aj toto dôvod, prečo nebola Gorila dotiahnutá do konca?

Taký ťažký prípad ako Gorila nerobil na Slovensku žiadny vyšetrovateľ. Navyše, nie je pravda, že výsledok je nula. Vyšetrovatelia, ktorí sa zaoberajú trestnou činnosťou, sčasti spadajúcou do spisu Gorila, vzniesli niekoľko obvinení. Boli postavené aj na dôkazoch, ktoré získal tím pod mojím vedením. A pred mesiacom som obvinil dvoch bývalých členov predstavenstva Bratislavskej teplárenskej (BAT). Dôvodom bol podpis nevýhodnej zmluvy medzi BAT a Paroplynovým cyklom, ktorú uzatvorili v roku 2006.

Bývalý príslušník SIS Peter Tóth napísal článok, v ktorom vás za toto rozhodnutie kritizoval. Vraj ste rozhodli selektívne, lebo v danej veci rozhodovali štyria ľudia. To znamená, že ste mali obviniť všetkých, alebo nikoho. Vyčítal vám aj chýbajúci znalecký posudok.

Ten článok bol úplne nekompetentný.

V čom?

Jeho názory na podstatu zmluvy, aj dedukcie o potrebe znaleckého posudku v danom štádiu konania, sú scestné.

Prečo ste obvinili dvoch a nie štyroch ľudí?

O tej zmluve síce hlasovali štyria členovia predstavenstva, no podpísali ju len dvaja. A škoda vznikla v súvislosti s podpisom zmluvy, nie s hlasovaním. Tí, ktorí ju podpísali, navyše nie sú viazaní hlasovaním predstavenstva.

Ako jeden z dôvodov nevyšetrenia Gorily sa spomínajú aj časté zmeny vo vašom tíme. Čo si o tom myslíte?

Je pravda, že v tíme boli rôzne typy ľudí. Niektorí pochopili, že nemajú na to, aby zvládli prácu v tomto tíme. Boli aj takí, čo vyvolávali umelé konflikty a všetko kritizovali. Zrejme si uvedomili, že ich práca neprinesie pozitívne výsledky, ktorými sa potom môžu odprezentovať. No nemyslím si, že tieto zmeny mali zásadný vplyv na vyšetrovanie. Robili sme, čo sme mohli. Niektoré veci sa však nedajú objasniť.

Minulý rok niekto zavesil na internet tzv. Gorilu 2. Išlo o prepisy súkromných rozhovorov Ľubomíra Arpáša s ľuďmi z prostredia biznisu aj tajnej služby. Vyzeralo to ako snaha spochybniť váš tím, lebo tie rozhovory boli súčasťou vyšetrovacieho spisu. Vedenie polície avizovalo, že to preverí. Ako sa to skončilo?

Nebudem potvrdzovať, či tie rozhovory boli alebo neboli súčasťou spisu. Výsledok preverovania nepoznám, ale bol som v tejto veci vypovedať ako svedok. Bavil som sa o tom aj s ľuďmi z môjho tímu, ktorí sú presvedčení o tom, že išlo o cielený útok na moju reputáciu. V čase zverejnenia tých prepisov som bol na dovolenke. Keď som sa vrátil, nadriadení ma chceli okamžite poslať na detektor lži.

Išli ste?

Prišiel som tam a povedal im dôvody, prečo sa vyšetreniu nepodrobím.

Prečo?

Pretože som presvedčený o tom, že niekto by mohol test alebo jeho výsledok zmanipulovať.

Nechali to tak?

Nikto ma nemôže prinútiť, aby som ho absolvoval. Navyše som preukázal, že k úniku nedošlo od členov tímu Gorila.

Kto teda zverejnil Gorilu 2?

Neviem. Niektoré citlivé pasáže však boli vyňaté, iné zasa pridané.

8fotiek v galérii Zdroj: Erik Adamson / Aktuality.sk

Bolo toho naozaj dosť. Ich klienti chceli napríklad nahliadnuť do spisu, čo som im neumožnil. Po mojich vyjadreniach v médiách ku kauze Gorila mi adresovali aj výzvy na zdržanie sa protiprávneho konania. Ak si dobre pamätám, niektoré z ich podaní obsahovalo aj upozornenie, že ak neupustím od protiprávneho konania, budú nútení podať žalobu.

Neznervózňovalo vás to?

Často išlo podľa môjho názoru o nezmysly, takže som to veľmi neriešil. Hodil som to na spodok skrine medzi „najdôležitejšie“ veci a viac sa tým nezaoberal. (smiech) Neviem o žiadnej žalobe, ktorú by na mňa podali.

Keď ste oznámili, že odchádzate z polície, Gašpar vám odkázal, že utekáte pred zodpovednosťou. Zverejnil aj výšku odmien, ktoré dostali ľudia z vášho tímu. Ako ste to vnímali?

Že nestojí na mojej strane. Skoro všetky odmeny boli udelené plošne, s činnosťou tímu vôbec nesúviseli.

To nestál ani predtým.

Neušiel som pred zodpovednosťou. Odišiel som hlavne pre nezhody s prokurátorom Kováčikom, neopodstatnené disciplinárne konania, snahu o zníženie služobného platu aj hodnotenia. Po odňatí spisu som navyše nemal dosah na vyšetrovanie jedného dôležitého prípadu v kauze Gorila. Urobili zo mňa pomaly nepriateľa štátu. Z polície by som však odišiel tak či tak. S tým rozdielom, že ak by som mal normálne podmienky, vydržal by som do konca vyšetrovania kauzy Gorila.

Gašpar neskôr svoje výroky na vašu adresu korigoval. Bolo to po vašom spoločnom stretnutí, na ktorom bol aj Kaliňák. Ako to prebiehalo?

Myslím si, že Gašpar sa stiahol, pretože som ho argumentačne presvedčil. Počas dvojhodinového stretnutia som mu podrobne vysvetlil, čo všetko urobil môj tím za päť rokov vyšetrovania Gorily. Dokonca som ochotný urobiť aj odpočet, v týchto dňoch s ním finišujem. Následne ho odovzdám svojmu nástupcovi.

Čo na to povedal Kaliňák?

Minister odišiel zo stretnutia skôr. Trápilo ho najmä to, že chcem vystúpiť v parlamente napriek povinnosti zachovávať mlčanlivosť.

Presviedčal vás, aby ste zostali?

Takáto ponuka nezaznela.

Novým šéfom tímu Gorila bude Lukáš Kyselica. Čo je to za človeka?

Je to schopný vyšetrovateľ. Myslím, že pôjde v mojich šlapajách.

Bude ešte niekto obvinený?

K takýmto veciam sa nikdy nevyjadrujem.

Z toho, čo ste doteraz povedali, však vyplýva, že nič dramatické sa už nestane.

Bez ohľadu na to, či niekto bude, alebo nebude obvinený, treba vyšetrovanie seriózne ukončiť. Chápem, že vzhľadom na to, ako to doteraz fungovalo, je táto fáza dosť demotivujúca. Napriek tomu ešte treba preveriť asi desať percent podozrení z Gorily.

V minulosti odišli po tlakoch alebo zásahoch do vyšetrovania aj kriminalisti ako Pavol Milan, Jaroslav Ambróz alebo Ľubomír Hláčik, ktorí riešili daňové podvody s politickým pozadím. Aj váš prípad potvrdzuje, že každý, kto ide proti vplyvným ľuďom v tejto krajine, skončí rovnako. Ako to vplýva na atmosféru v polícii?

Veľa sme o tom diskutovali. Situácia, keď sa každý modlí, aby nedostal citlivý prípad, je veľmi frustrujúca. Nezažil som ani jedného vyšetrovateľa, ktorý by mi závidel, že som riešil Gorilu.

Čo budete teraz robiť?

Koncipienta v jednej advokátskej kancelárii.

U Evy Mišíkovej?

Nie. Zatiaľ nechcem hovoriť u koho, keby to náhodou nevyšlo. Ale poznám toho človeka dosť dlho, mal by som nastúpiť v priebehu februára.

Patríte k stúpencom hnutia Hare Krišna, čo je pomerne mierumilovné náboženstvo. Jeho sympatizanti sú tiež proti zabíjaniu zvierat. Ako vyšetrovateľ ste pritom v minulosti riešili aj vraždy, čo je celkom zaujímavý paradox.

(Smiech) Dokonca som riešil prípad známeho kanibala Čurka. Nadriadení si zrejme chceli zo mňa vystreliť, takže ako vegetarián som analyzoval aj dokumentáciu, kde boli rozsekané ľudské telá na pekáči. Ale nemal som s tým problém, bral som to ako súčasť mojej práce. Už ako tínedžer som mal blízko k duchovným veciam, najmä k východným filozofiám. Vyrastal som v kresťanskej rodine, ale hnutie Hare Krišna je mi bližšie. Minulý rok som bol s kamarátom v Kambodži, teraz sa chystáme do Thajska. Plánovali sme aj Filipíny či Vietnam, ale máme obmedzený rozpočet.

Životopis:

Marek Gajdoš (37) sa narodil v Liptovskom Mikuláši. Študoval Právnickú fakultu UK v Bratislave a Právnickú fakultu Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici. Od roku 2000 pracoval v polícii, začínal na obvodnom oddelení v Bratislave. V rokoch 2003 – 2004 pôsobil na Úrade na ochranu ústavných činiteľov. V rokoch 2004 – 2009 pracoval na Úrade justičnej a kriminálnej polície. V roku 2009 prešiel na Úrad boja proti organizovanej kriminalite. V rokoch 2012 – 2016 bol šéfom tímu Gorila. V januári 2017 odišiel do civilu.