Klassikalisele küsimusele «mis juhtus?» vastab Atso nii:

«Tegelikult polegi nagu midagi juhtunud. Mingid asjad jõudsid lihtsalt sellesse faasi, kus meile kõigile tundus eri radadele astumise otsus kõige õigema lahendusena.»

Muusik ei taha otseselt öelda, kas mindi tülli või mitte. «Tundub lihtsalt, et Metsatöllule on nii parem ja mulle endale samuti,» jääb ta napisõnaliseks.

Omalt poolt lisab ta, et soovib igal juhul bändile kõva vajutamist edasi.

«Oluline on, et Eesti bänd sai sellisel tasemel maailmakaardile viidud. Et sai käidud täismahus Euroopa turneel ja USA turneel. Keegi ei pea end kehvasti tundma. Loodan südamest, et nad leiavad trummari, kes need lood samamoodi ära suudab mängida või isegi paremini.»

Tõsi on see, et Metsatöllus oli Marko Atso kaugelt rohkem kui pelk trummar. Ta ajas asju, tegeles bändile helistuudiote ehitamisega, pritsis visuaalse poole arendamise ideid, manageeris, oli bändi pressiesindaja.

«Eks ta tõsi ole, et see platvorm, kus Metsatöll praegu paikneb, on suures osas minu süü. Kuid kindlasti ei saa ma seda ainult oma teeneks nimetada, see oleks liiga egoistlik,» mõtiskleb Atso.

«Oluline on, et see juur, millele sai ehitada, oli olemas. Ja oluline oli see ära tunda.»

Atso ütleb, et tegevuse puudust tal ei ole, sest tal on isiklik helistuudio.

Lisaks pakub muusik bändidele kontsertlahendusi koos lavade ülespaneku, helisüsteemide paigaldamise ja muu vajalikuga.

Nii et bändi kui sellist tal raha pärast otseselt vaja ei ole?

Sellega Atso päriselt ei nõustu.

«Mingid asjad peab nüüd kindlasti natukene koomale tõmbama. Aga ega muusikat nüüd ainult raha pärast ka ei tehta.

Veedan aastalõpu rahulikult, lõpetan kodus remondi ära, eks siis ole näha.»

Trummari peas ketrab muusika ikka edasi. Kitarri ta mängida ei oska, aga tal on telefon.

«Laulan kitarririfid telefoni ja tõmban need ideed sealt pärast arvutisse. Siis tuleb ainult leida kitarrist, kes selle kõik kirja paneb.»

Etnometalit viljelev Metsatöll andis täna Facebookis teada, et jätkab peagi uue trummariga ja lõpetas koostöö pikaaegse bändiliikme Marko Atsoga.