Arutelus Rootsi mässude põhjuste teemal avaldas Helme arvamust, et Eesti ei tohi lasta asju kunagi nii kaugele minna «nagu nad on Inglismaal, Prantsusmaal või Rootsis». «Meie immigratsioonipoliitikas peaks olema üks lihtne reegel: kui on must, näita ust. Ja kogu lugu, selles mõttes, et me ei lase sellel probleemil üldse tekkida,» ütles Martin Helme.

«Ma tahan, et Eesti oleks valge riik,» lisas ta hiljem. «Mis kõige õudsem, meile räägitakse, et meile nad ei tule, sest meil ei maksta neile niimoodi nagu Rootsis makstakse. Mitte nad ei tule, vaid nad saadetakse siia, Brüssel saadab nad siia,» oli ta järgmine väide.

Postimehe küsimusele, kas niimoodi on mõistlik öelda, vastas Martin Helme: «Jaa, on küll. Ma peaksin lisama, et see, kuidas me asju arutame – mis võtmes, mis väljendite ja tooniga – on osa poliitilisest võitlusest. See, mis keelt me kasutame, paneb paika selle, kuidas ja millest me räägime ja mis on lõpuks ka tulemus. Nii et ma põhimõtteliselt ja kategooriliselt keeldun leppimast, et poliitkorrektsed kaanonid kirjutavad mulle ette, mismoodi või mis väljenditega ma võin end poliitikas väljendada.»

Ma keeldun leppimast, et poliitkorrektsed kaanonid kirjutavad mulle ette, mis väljenditega ma võin end poliitikas väljendada. 1

Saates maalis Helme oma kujutluspildi, missugune Eesti tulemus leebema immigratsioonipoliitika puhul: «Siis tehakse neile Virumaale keskus, nad hakkavad seal kohalikes külades käima varastamas, rüüstamas, vägistamas - sest täpselt seda nad teevad, muud nad ei teegi – ja siis räägitakse meile, millised rassistid kohapeal on ja nendega läbi ei saa. Milleks meile sellist jama?"

«See on statistika, see on empiiriline kogemus, mida me näeme Euroopas. Sellest pilku kõrvale pöörata või teeselda, et see nii ei ole, on ohtlik,» selgitas Helme Postimehele.

«Me peaksime neist asjadest rääkima ausalt. See, et Rootsi politsei keeldub tegemast statistikat vägistajate nahavärvi või usulise tausta kohta, on tegelikult ju ohtlik, meie ei pea seda rumalust järgima.»

«Kokkuvõttes ei ole küsimus ei ole nahavärvis vaid selles, kas soovime turvalisust ja jõukust ja mis on need asjad, mis seda ohustavad. Kui teame empiirilisest kogemusest, et seda ohustab immigratsioon, siis pole vahet, kas see on Aafrikast või Aasiast – kuid tegelikult on vahe – siis peab neist asjust saama ausalt rääkida,» arvas Helme.