Toimituksessa odotettiin tänään mielenkiinnolla perussuomalaisten kansanedustajan ja ulkoasianvaliokunnan puheenjohtajan Mika Niikon lupaamaa tietoa Suomen Kuvalehden jutussa olleista virheistä.

Kerroimme toimittaja Jarno Liskin jutussa maanantaina 20. tammikuuta, että Niikko oli puolustanut poliitikkona ärhäkkäästi sähkötupakkaa eduskuntakäsittelyssä jättäen kertomatta, että hän oli itse suunnitellut sähkötupakan maahantuontia.

Uutinen kertoi myös, että kesken eduskunnan istunnon Niikko oli lähettänyt eduskunnan henkilökunnalle viestiä ja pyytänyt poistamaan sidonnaisuustiedoistaan maininnan Finnsolid Export -yhtiöstä. Juuri tämän yhtiön puitteissa maahantuontia oli suunniteltu.

Tämänpäiväinen odottava tunnelma tuntui tutulta.

Viime viikolla kerroimme jutussamme Niikon tiivistä toiminnasta suomalais-kiinalaisen yritysyhteistyön parissa ja siitä, miten Niikko oli vähin äänin perustanut kansanedustajakollegansa Ville Vähämäen (ps) kanssa Realmax-yrityksen.

Siinä kumppanina, yhtiön enemmistöomistajana, oli ollut teknologiapiireissä vaikuttava kiinalainen mies, joka on työskennellyt myös Kiinan kommunistisen puolueen valvomalle tiedejärjestölle.

Kiinan valtion rahoitusyhtiön oli puolestaan tarkoitus rahoittaa perustettua yritystä, kiinalaiskonsernin ”Vantaan toimipistettä”, miljoonalla eurolla.

Niikon ja Vähämäen toimet herättivät vakavia kysymyksiä ottaen huomioon erityisesti Niikon aseman luottamuksellisia asioita käsittelevän ulkoasiainvaliokunnan puheenjohtajana.

Kiina-kytköksistä kertovan jutun jälkeen Niikko valitti sen ”virheistä” ja välitti medioihin puolueen puheenjohtajan Jussi Halla-ahon kautta tiedon, että hänen haastatteluaan olisi vääristelty.

Halla-aho taas arvioi SK:lle, että toimituksen uutisointi on ”ehkä tällaista agendajournalismia”.

Ilmoitimme, että Kiina-juttua varten tehty puhelinhaastattelu voidaan tarkastaa tallenteelta. Niikko julkaisi tiedotteen, joka itse asiassa vahvisti jutun tiedot eikä yksilöinyt virheitä.

Se onkin luontevaa, sillä artikkelissa ei ole osoitettu olleen virheitä. Jos niitä olisi, toimitus korjaisi ne normaalin hyvän journalistisen tavan mukaisesti.

Ulkoasiainvaliokunnan jäsenistä ainakin Anne-Mari Virolaista (kok) kiinnosti tietää tarkemmin Niikon Kiinan-kytköksistä. Virolainen kertoi myöhemmin käyneensä keskustelun Niikon kanssa ja olleensa sen jälkeen tyytyväinen selityksiin.

Julkisuuteen kukaan ei ole kertonut, millaisia lisäselvityksiä Niikko on tiedotteensa lisäksi antanut.

Niinpä on edelleen epäselvää, mitä Niikko on kulisseissa mahdollisesti vastannut – vai onko vastannut – esimerkiksi näihin keskeisiin kysymyksiin:

Miten Realmax-yrityksen perustaminen oikeasti sai alkunsa ja eteni?

Jos kyse oli vain ystävän auttamisesta yrityksen perustamiseen liittyvän byrokratian kanssa, miksi toinenkin kansanedustaja eli Ville Vähämäki oli merkinnyt osakkeita?

Mitä yrityksen oli tarkoitus tehdä?

Miksi Niikko kertoi MOT-ohjelmalle vuonna 2019, ettei hänellä ole tietoa Realmax-yhtiön toimitusjohtajasta?

Miksi Niikko otti vaalirahaa kiinalaismieheltä ja peitteli sittemmin yhteyttään häneen? Miksi Niikko ilmoitti vain viikkoa ennen yrityksen perustamista, että mieheltä saatu vaalituki oli muuttunut lainaksi (minkä muutoksen myötä miehen nimi katosi julkisesta ilmoituksesta)?

Miksi Niikko poliitikkona mainosti yritystä jättäen kertomatta, että hänellä oli siihen tällainen henkilökohtainen side?

Mitä on tapahtunut Niikon ja Vähämäen Kiinan-matkoilla, jotka kiinalaiset ovat kustantaneet?

Näitä mallikysymyksiä voidaan laatia toimituksessa vapaaseen käyttöön lisääkin, jos tarve vaatii.

Tänään odotuksemme taas palkittiin, sillä iltapäivällä Niikko julkaisi tiedotteen. Heti alkupuolella todetaan, että ”Suomen Kuvalehden minua koskeva uutisointi ei vastaa todellisuutta”.

Yllättäen tiedotteessa tämän jälkeen taas vahvistetaan SK:n tiedot ja mikä kiinnostavampaa, Niikko kertoo lisätietoa, joka ei anna ainakaan mairittelevampaa kuvaa parlamentaarikon toiminnasta.

Sähkötupakkabisnekset eivät ole nimittäin jääneet hänen lähipiirissään vain suunnitelmien ja Finnvera-lainanhaun valmistelun tasolle, vaan poika on myös myynyt sähkötupakkaa ”muutaman kuukauden ajan” Mika Niikon oman yrityksen kautta. Niikon mukaan nämä myyntityöt oli jo lopetettu, kun hän piti eduskuntapuheitaan.

SK:n jutusta Niikko ei yksilöi virheitä. Hän ei enää myöskään suostu keskustelemaan toimittajamme kanssa puhelimessa, vaan vetoaa luottamusongelmiin.

Niikko ei tosin suostunut sähkötupakkatapausta koskevaan haastatteluun edes siinä vaiheessa, kun juttua tehtiin. Näin ollen täytyy pitää hyvin erikoisena kansanedustajan tuoreen tiedotteen mainintaa, jonka mukaan hän on avoin, ”vaikka minulta ei ole kysytty”.

Mikä sähkötupakka-asiassa on ongelmana? Poliitikko saa työssään edistää myös henkilökohtaisia etujaan, olivat ne sitten taloudellisia tai muita etuja. Kansanedustaja ei ole jäävi toimissaan.

Sen sijaan läpinäkyvyys on tärkeää, jotta äänestäjät voivat arvioida poliitikkojen toimintaa ja motiiveja muun muassa tehdessään äänestyspäätöksiä. Tämän takia eduskunta on määrännyt sidonnaisuuksien ilmoittamisen pakolliseksi.

Avoimuus ei näytä olevan kaikille kansanedustajille tärkeää. Ja tottahan se on, että vaalislogan ”Äänestä minut edistämään henkilökohtaisia etujani eduskunnassa” ei oikein innosta äänestäjiä.

Kiina- ja sähkötupakka-asiat ovat erityisen merkityksellisiä siinä mielessä, että Niikko ei ole rivikansanedustaja, vaan kohonnut eduskunnassa merkittävän valiokunnan johtoon.

Niikon selitykset Realmax-yhtiön synnystä ovat epäuskottavia ja epäloogisia. Sen voi kuka hyvänsä todeta lukemalla Kiina-jutun loppupuolella olevan haastattelupätkän.

Ensin oli oltu mukana, koska piti olla suomalainen osakas yhtiössä. Sitten kyse olikin ollut vain ystävän auttamisesta papereiden täyttämisessä, minkä yhteydessä oli tullut idea osakkuudesta.

Seuraavaksi hän muisteli, että kansanedustajatoveri Vähämäkikin olisi ollut auttamassa lomakkeiden kanssa ja ilmeisesti saanut saman osakkuusidean. Eikä siinä kaikki, jopa Niikon avustajakin olisi ollut paikalla täydentämässä apulaisjoukkoa.

Näistä selityksistä ja toimintatavoista muodostuu erikoinen kuva ulkoasiainvaliokunnan puheenjohtajan harkintakyvystä.

Perussuomalaiset ovat korostaneet, ettei suomalaisten pidä olla sinisilmäisiä.

Sosiaalisessa mediassa perussuomalaiset ovat ahkerasti muistuttaneet lukuisista muista henkilöistä, joiden asioita pitäisi selvitellä.

Tämä on keino suoraan spinnauskäsikirjasta. Yritetään siirtää huomio muihin seikkoihin ja haudata epämukavat kysymykset unohduksiin.

Keinoja on muitakin. Voi esimerkiksi kiistää jonkun väitteen, jota media ei edes ole esittänyt tai esittää puolustuksenaan jonkun ”uuden” seikan, joka todellisuudessa on median uutisoinnissa jo kerrottu.

Sitten pitää vain toivoa, että nämä temput tehoavat yleisöön ja muihin tiedotusvälineisiin.

Muistan ajan, kun perussuomalaisille erityisen tärkeä teema oli korruption ehkäisy. Esimerkiksi kuntavaaleissa 2012 puolue nosti pääteemakseen korruption kuriin panemisen.

Vuosien varrella perussuomalaiset ovat muissa teemoissaan korostaneet isänmaallisuuttaan ja sitä, että suomalaisten ei pidä olla sinisilmäisiä.

Siihen nähden on kiinnostavaa, miten kevyesti Niikon huterat selitykset näyttävät uponneen paitsi puolueen puheenjohtajaan Jussi Halla-ahoon, myös moniin muihin poliitikkoihin.

Ei tosin kaikkiin. Tänään kokoomuksen puheenjohtaja Petteri Orpo totesi MTV Uutisille, että kokoomus vaatii vielä lisäselvityksiä.

Orpon mukaan asiaa käydään läpi ulkoasiainvaliokunnan kokouksessa ja jos ”sinänsä vakavat väitteet” epäilyttävistä yhteyksistä pitävät paikkansa, Niikko ei voi jatkaa valiokunnan puheenjohtajana.

Mutta missä viilettää Niikon poliitikko- ja yhtiökumppani Ville Vähämäki? Toimittajamme on tavoitellut ahkerasti häntä haastatteluun.

Tiistaina Vähämäki valitteli kiireitään ja lupasi vastata kysymyksiin. Tänään keskiviikkona hän ilmoitti, että ei sittenkään vastaa.

Kansanedustajan mukaan hänellä ei ole lisättävää julkisuudessa olleisiin tietoihin koskien yhtiötä.

Medialla olisi kuitenkin kysyttävää muun muassa siitä, miten hän todellisuudessa päätyi Realmaxin perustajaksi kiinalaismiehen kanssa ja mistä koko hankkeessa oli kyse.