Huippuvuoret on Norjalle kuuluva saaristo Pohjoisella jää­me­rel­lä. Alueen ilmasto on arktinen, mutta Golf-virran vai­ku­tuk­ses­ta hieman leudompi kuin muilla yhtä poh­joi­sil­la alueilla. Huippuvuorilla asuu noin 2600 ihmistä. Valtaosa heistä hal­lin­nol­li­ses­sa kes­kuk­ses­sa Longyearbyenissä, joka on maailman pohjoisin kau­pun­kia­su­tus. Väestö koostuu tällä hetkellä noin 50:stä eri kan­sa­lai­suu­des­ta. Valtaosa heistä, noin 70 %, on nor­ja­lai­sia. Väestörakenne on suh­teel­li­sen nuori. Suurimman ikäryhmän muo­dos­ta­vat noin 25 – 44-vuotiaat, ja yli 70-vuotiaita ei ole juuri lainkaan.

Huippuvuorilla ei ole alku­pe­räis­kan­so­ja tai ‑kult­tuu­rei­ta. Saariston löysi hol­lan­ti­lai­nen tut­ki­mus­mat­kai­li­ja Willem Barentsz vuonna 1596. Seuraavien vuo­si­sa­to­jen ajan Huippuvuorten ihmis­his­to­ri­aa kir­joit­ti­vat pää­asial­li­ses­ti nor­ja­lai­set ja venä­läi­set valaan­pyy­tä­jät, met­säs­tä­jät ja ansas­ta­jat. Ensimmäinen mer­kit­tä­vä hii­li­kai­vos perus­tet­tiin Huippuvuorille vuonna 1906. Sen oheen raken­net­tu asu­tus­kes­kus Longyearbyen oli hii­li­kai­vos­kau­pun­ki aina vuoteen 1989 asti. Vuonna 1990 Longyearbyeniä alettiin “nor­ma­li­soi­da” avoi­mem­mak­si ja tavan­omai­sem­mak­si yhtei­sök­si, ja etenkin matkailu alkoi yleistyä räjäh­dys­mäi­ses­ti. Tänä päivänä kaivosala on lähes kuollut, ja turismi sekä kan­sain­vä­li­nen tie­teel­li­nen tutkimus muo­dos­ta­vat Huippuvuorten kes­kei­sim­mät toimialat.

Huippuvuoret ei ole paikka, jossa ihmiset viet­täi­si­vät koko elämänsä. Vakinaisella asuk­kaal­la tar­koi­te­taan hen­ki­löi­tä, jotka ovat asuneet tai aikovat asua saa­ris­tos­sa pidempään kuin kuusi kuukautta. Käytännössä väkeä tulee ja menee jat­ku­vas­ti, ja kes­ki­mää­rin Huippuvuorilla asutaan noin kuusi vuotta. Väestö on hyvin vaihtuvaa ja moni­kult­tuu­ris­ta, ja pai­kal­li­set puhu­vat­kin paljon yhteisön väliai­kai­suu­des­ta ja jopa kei­no­te­koi­suu­des­ta.

Ihmisten lisäksi Huippuvuoria asuttaa arviolta noin 3000 jääkarhun kanta. Jääkarhu on saariston symboli, jonka kuvat koris­ta­vat lähes kaikkea Huippuvuoriin liittyvää. Lajin läsnäolo luonnossa kietoutuu monin tavoin pai­kal­li­sen ihmi­syh­tei­sön arkeen. AntroBlogin toi­mit­ta­jat lähtivät Huippuvuorille sel­vit­tä­mään etno­gra­fi­sin ottein: