Jimmie Åkessonin johtama ruotsidemokraatit ei kelpaa tukipuoleeksi moderaattien Ulf Kristerssonille eikä sosialidemokraattien Stefan Löfvenille.

Jimmie Åkessonin johtama ruotsidemokraatit ei kelpaa tukipuoleeksi moderaattien Ulf Kristerssonille eikä sosialidemokraattien Stefan Löfvenille. Yle Uutisgrafiikka / AOP

Ruotsissa pääministerivalinta on tapahtunut samojen kuvioiden mukaan vuosikymmenten ajan. Nyt ruotsidemokraattien nousu horjuttaa puolueiden vakiintuneita liittoumia.

Ruotsissa pääministeriys on tavallisesti ollut kahden kauppa. Vaalituloksesta riippuen joko sosiaalidemokraattien tai kokoomuksen puheenjohtaja on tiennyt istuvansa maan pääministerinä tulevat neljä vuotta.

Nyt sosiaalidemokraattien puheenjohtaja Stefan Löfven ja Ruotsin kokoomuksen puheenjohtaja Ulf Kristersson eivät voi olla varmoja edes siitä, että pääministerivalinta kohdistuu jompaan kumpaan heistä.

Pääministeripokerissa on tällä kertaa kaksi jokeria, joiden vahvuus nakertaa taatusti Löfvenin ja Kristerssonin mielenrauhaa, vaikka he muuta väittäisivät.

Viimeinen kampanjaviikko on vielä edessä, mutta puoluetoimistoissa mietitään jo kuumeisesti, miten toimia ensi sunnuntain vaalien jälkeen. Se johtuu ennen muuta ruotsidemokraateista ja Jimmie Åkessonista.

Inhokki ja varjohallitsija Jimmie Åkesson

Ruotsidemokraattien puheenjohtaja on syksyn vaalien ilmeinen voittaja. Puolueen odotetaan nousevan jopa toiseksi suurimmaksi puolueeksi.

Jimmie Åkesson on yhtä aikaa ruotsalaisen politiikan inhokki ja vaalikampanjan keskushahmo. Hänen lempiteemansa, maahanmuuton ongelmat, on hallinnut tv-studioita, lehtikolumneja ja poliittisia väittelyitä.

Jimmie Åkesson puhui Sundsvallissa 17. elokuuta. Mats Andersson / EPA

Mikään muu puolue ei halua tehdä hänen kanssaan yhteistyötä, sekä häntä että ruotsidemokraatteja syytetään rasismista. Jimmie Åkessonista ei tule Ruotsin pääministeriä. Ei, vaikka ruotsidemokraatit olisi vaaleissa suurin puolue.

Sen sijaan Åkesson näyttää jo vaalien edellä ruotsalaisen politiikan varjohallitsijalta. Ruotsidemokraattien kannatusnousu sekoittaa perinteisen vallanjaon ja hämärtää vaalien jälkeisiä kuvioita.

Tästä on kokemusta jo paikallispolitiikasta. Vaa’ankieliasemansa ansiosta ruotsidemokraatit ovat onnistuneet useassa kunnassa sekoittamaan ja lamauttamaan päätöksenteon äänestäessään vuoron perään porvarillisen ja punavihreän blokin hyväksi.

Muut ruotsalaiset puolueet torjuvat kyllä puheissa populistisen ja maahanmuuttovastaisen ruotsidemokraatit, mutta käytännössä heitä ei voi enää täysin ohittaa.

Demaripääministeri Stefan Löfven valmistautuu tappioon

Ruotsin pääministeri Stefan Löfven on sosiaalidemokraatti ja tuli valtaan neljä vuotta sitten porvaripääministeri Fredrik Reinfeldtin väistyttyä. Ruotsin kokoomus menetti edellisissä vaaleissa noin 300 000 ääntä ja Reinfeldt luovutti jo vaaliyönä.

Löfven on toistaiseksi ilmoittanut, ettei hän aio tehdä reinfeldteja. Löfven ei halua luovuttaa, vaikka sosiaalidemokraattien odotetaan jäävän historiansa alhaisimpiin kannatuslukuihin.

Sosiaalidemokraatit ylsivät viime vaaleissa 31 prosentin kannatukseen, kun nyt mielipidemittausten lukemat näyttävät 25–26:tä prosenttia. Se olisi nolo tulos puolueelle.

Vaalitappiosta huolimatta punavihreät voivat saada enemmän ääniä kuin porvarit. Demarit saattavat säilyä suurimpana puolueena, jolloin Löfven saisi puhemieheltä hallituksen muodostajan tehtävän ensimmäisenä.

Ruotsin pääministeri Stefan Löfven kampanjoi Norrköpingissä 31. elokuuta. Löfven ei ole vaaleilla valittu valtiopäiväedustaja, vaan hän nousi demarien puheenjohtajaksi ammattiyhdistysliikkeestä, Metalliliiton puheenjohtajan paikalta. Thommy Tengborg / EPA

Punavihreä hallitus jää todennäköisesti kuitenkin kirjoituspöydälle, koska porvaripuolueiden ja ruotsidemokraattien äänet riittävät torjumaan sen.

Tällä hetkellä oppositiossa olevaan porvariblokkiin kuuluu neljä puoluetta, kokoomus, keskustapuolue, liberaalit ja kristillisdemokraatit. Niiden yhteenlaskettu kannatus on ollut Ruotsin television SVT:n Novus-tutkimuslaitoksen mielipidemittauksissa noin 38 prosenttia.

Löfvenin takana on puolestaan punavihreä blokki eli sosiaalidemokraatit, nykyinen hallituskumppani ympäristöpuolue ja tukija vasemmistopuolue. Novuksen mittaukset ennustavat niille yhteensä noin 40 prosentin ääniosuutta.

Kumpikaan blokki ei siis ole samassa enemmistöä eduskuntaan. Rajusti kasvanut ruotsidemokraatit on imenyt molemmilta äänestäjiä. Mielipidemittauksissa ruotsidemokraattien kannatus on jo parikymmentä prosenttia.

Löfvenin on haettava kumppaneita tai tukijoita blokkien yli. Porvaripuolueista vakuutetaan, että tukea ei ole luvassa. Keskustapuolue tai liberaalit kelpaisivat punavihreille, mutta ne ovat tomerasti torjuneet hypyn sinivihreältä puolelta punavihreälle.

Jos Åkessonin vaalitulos yllättää kaikki ja puolue nousee suurimmaksi, saattaa Löfven tarjota Saksan mallista yhteishallitusta myös kokoomuksen Kristerssonille. Tähän mennessä sekä sosiaalidemokraatit että kokoomus ovat pitäneet sinipunaa vaihtoehtona katastrofitilanteen varalta. Onko Jimmie Åkessonin raju nousu sellainen?

Kokoomuksen Kristerssonin lupaavat näkymät synkistyivät

Ruotsin kokoomuksen puheenjohtaja Ulf Kristersson on untuvikko puoluejohtajana, mutta paikallistasolla, Tukholmassa, politiikan konkari. Hän nousi puolueensa johtoon viime syksynä edeltäjä Anna Kinberg Batran ajolähdön jälkeen.

Ulf Kristersson kampanjamatkalla Göteborgissa 17. elokuuta. Adam Ihse / TT / EPA

Kristerssonin alkutaival näytti hyvältä ja hänestä povattiin Ruotsin uutta pääministeriä syksyn 2018 vaalien jälkeen. Mutta vaalien lähestyessä näkymät ovat synkistyneet. Kokoomuksen kannatusluvut ovat laahanneet 17–19 prosentissa ja vaalitappio häämöttää.

Kristersson tunnetaan sanonnasta vuxna i rummet eli hän haluaa aikuismaista politiikantekoa. Mutta asiapoliitikosta ei ole joukkojen villitsijäksi eikä Kristersson ole edes Angela Merkelin tapaan karismaattinen kuivakkuudessaan.

Kristerssonin vetämä porvariblokki on mielipidemittauksissa hieman heikompi kuin poliittiset vastustajansa punavihreät.

Siitä huolimatta Kristersson ilmoittaa haluavansa vallanvaihdoksen, jos demarit kärsivät odotetun vaalitappion. Punavihreiden kaato onnistuisi ruotsidemokraattien tuella. Heidän tukensa olisi kuitenkin kiusallista Kristerssonille, joka muiden puoluejohtajien tapaan on ilmoittanut, ettei ruotsidemokraattien kanssa tehdä yhteistyötä tai neuvotella.

Aiemmin kannatusmittauksissa äänikynnyksen rajoilla keikkuneet kristillisdemokraatit ja liberaalit näyttävät pelastuvan, mutta porvareiden vähemmistöhallitus joutuisi hakemaan vahvistusta ja tukea yli blokin.

Kristerssonin mahdollinen pääministeriys näyttää kaikin tavoin kytkeytyvän ruotsidemokraattien suoraan tai kulissien takaiseen tukeen. Todennäköisesti punavihreät tulevat myös toimimaan niin, että epäily kytkennästä ruotsidemokraattien ja kokoomuksen väillä on esillä.

Kristerssonilla on ollut myös oman blokin sisällä linjaerimielisyyksiä pitkin vuotta, erityisesti keskustan Annie Lööfin kanssa. Osa Ruotsin kokoomuksen johtohahmoista syyttääkin kulisseissa Lööfiä omavaltaiseksi taktikoksi, joka romuttaa porvarien yhteistyötä.

Kansansuosikki Annie Lööf

Keskustapuolueen puheenjohtaja Annie Lööf johtaa puoluetta, jonka tämänhetkinen kannatus on vajaat kymmenen prosenttia, mutta hän itse on saanut puolueen kokoa suuremman roolin.

Annie Lööf yltää pääministeri Stefan Löfvenin ja Ulf Kristerssonin rinnalle tai ohikin puoluejohtajien suosituimmuus- ja luotettavuusmittauksissa. Lööfissä on vetovoimaa, joka puhuttelee erityisesti naisäänestäjiä, mutta myös miehiä yli puoluerajojen. Henkilönä hän näyttäisi kelpaavan ruotsalaisille, mutta keskustapuolueen pitäisi pysyä Lööf-ilmiön matkassa.

Annie Lööf signeerasi kesällä kirjojaan Almedalenin politiikkaviikolla. Mike Toivonen

Lööf on arvostelijoiden mielestä itsepäinen sooloilija ja kannattajien mielestä terävä arvojohtaja. Hän torjuu ruotsidemokraatit jyrkästi toisin kuin Kristersson, joka puhuu “vaalituloksen kunnioittamisesta”. Siitä, ettei 20 prosentin kannatusta nauttivaa puoluetta voi syrjäyttää.

Lööfin maahanmuuttolinja on vaihdellut kovasta pehmeään. Hän tuki yllättäen keväällä punavihreää hallitusta yksintulleiden afgaaninuorten opiskelu- ja oleskeluluvissa.

Annie Lööf vakuuttaa itse, ettei aio hypätä Stefan Löfvenin kelkkaan, mutta puhuu samalla tarpeesta blokkien ylittämiseen. Jos vaalitulos on yllättävä ja pääministerivalinnat ajautuvat umpikujaan, Lööf voisi nousta kompromissiehdokkaaksi, joka saisi tukea oikealta ja vasemmalta.

Löfven tai Kristersson eivät pidä ajatuksesta, mutta suosituimmuusmittausten mukaan ruotsalaiset pitäisivät.

Ruotsin valtiopäivävaalit käydään 9. syyskuuta. Nykyisten mielipidemittausten takia hallitusneuvotteluista odotetaan pitkiä ja vaikeita.

Lisää aiheesta:

Kuuntele myös Maailmanpolitiikan arkipäivää: Populistien kannatus ravistelee kansankotia - onko Ruotsi valmis protestivaaleihin?

Yle vieraili pahamaineisessa göteborgilaislähiössä – "Ei täällä vaarallista ole"

Ruotsin turvallisuusviranomaiset: Valeinformaatiota varottava vaalien edellä – vielä ei näyttöä

Näin Ruotsin vaalit vaikuttavat Suomen politiikkaan: Halla-aho saa itsevarmuutta länsinaapurin populistijytkystä, demarihallituksen murskatappio hidastaisi Antti Rinteen kiriä pääministeriksi

Saako Ruotsissa sakot, jos ei äänestä? Onko seiväshypyn ihmelapsi Zorro vai Mondo? Testaa Ylen visassa, mitä tiedät naapurimaastamme