Regeringens reformer på udlændingeområdet har resulteret i flere regler, og gjort det dyrere at få udenlandske forskere fra lande uden for EU til Danmark, lyder det nu samstemmende fra de danske universiteter.

Da den nuværende regering kom til magten i 2011, nedlagde den det omstridte Integrationsministerium. Som Margrethe Vestager (R) sagde til DR Nyheder i starten af 2011, da hun endnu sad i opposition: »Ministeriet står for manglende oplysning, vildledning og ulovlig sagsbehandling. Det tror jeg, vi kan gøre bedre.« Og ønsket om forbedringer blev stadfæstet i regeringsgrundlaget:

» ...vi skal gøre det lettere for virksomheder at tiltrække udenlandsk arbejdskraft til Danmark og forenkle regler og administration på området.«

Men på Danmarks Tekniske Universitet er man ikke stødt på forenklinger. Tværtimod:

»Det overrasker os, at der er kommet flere regler. Vi er som universitet i forvejen reguleret, sådan at vi ikke ansætter medarbejdere på ringere vilkår end dem, som er aftalt på ansættelsesområdet. Og dokumentationskravene bliver derfor opfattet som mistillid, der gør det mere besværligt både for os og for de udenlandske forskere, vi forsøger at tiltrække,« siger Annette Juel Baunsgaard fra DTU.

Alle sager, der handler om udlændinge, som skal enten arbejde eller studere i Danmark, blev med regeringens omlægning flyttet til Styrelsen for Fastholdelse og Rekruttering under Beskæftigelsesministeriet. Med omlægningen blev universiteternes regler ændret og sidestillet med erhvervslivets, og det ændrede sagsgangen for de danske universiteter.

»Det trækker processen mere i langdrag, fordi man er nødt til at levere mere dokumentation,« siger Josephine Lethenborg, der er jurist ved Syddansk Universitet med den opgave at hjælpe udenlandske forskere til at komme til Danmark.

De nye regler på området indebærer blandt andet et krav om en underskrevet kontrakt fra arbejdsgiver og arbejdstager, inden opholdstilladelsen kan gives, og dokumentation for, at der lønnes efter overenskomst. De nye regler trådte i kraft 1. maj 2012.

Tomt bureaukrati

Hverken DTU, Københavns, Aalborg, Aarhus eller Syddansk Universitet har set eksempler på, at udenlandske forskere med opholdstilladelse i Danmark skulle have arbejdet under overenskomststridige forhold eller være endt med at opholde sig ulovligt i landet.

»En ting er jo, hvis man sidder med en masse dårlige erfaringer og derfor ønsker at stramme, men i forhold til udenlandske forskere har regeringen jo netop lagt vægt på, at de gerne ville have dem hertil,« siger Vivian Tos Lindgaard, der er leder af kontoret for internationalt ansatte på KU.

Den yderligere dokumentation, der ønskes fra styrelsens side, er meningsløs, lyder kritikken fra universiteterne:

»Tidligere havde man i Udlændingeservice en forståelse for, at vi er en statslig institution, og derfor behøvede vi ikke eksempelvis dokumentere, at vi lønner i overensstemmelse med overenskomster, fordi det allerede er givet. Det er blevet et krav at dokumentere nu,« siger Michael Winther, der arbejder på Internationalt Center på Aarhus Universitet. Han understreger dog, at omlægningen også har ført til positive ændringer såsom muligheden for at ansøge online.

På Aalborg Universitet forstår man heller ikke de nye krav:

»Det er umuligt at forestille sig, at universiteternes ansættelser af udlændinge ville føre til social dumping, derfor virker det også omsonst at indføre en sådan regel. Der var simpelthen større tillid tidligere,« siger Morten Sand Henriksen.

Omstilling krævede ansættelser

Tilbage i 2011, inden regeringen kom til magten, var S og SF stærkt utilfredse, da VK-regeringen indførte gebyrer for udenlandske forskere, når der skulle opnås opholdstilladelse.

Forskningsordføreren Jonas Dahl (SF) udtrykte det således:

»Det er fuldstændig tåbeligt og vanvittigt, når vi gerne vil tiltrække de dygtigste forskere til Danmark, at vi så lægger hindringer i vejen for dem på denne måde. Det her er klart et af de tiltag, vi skal se på at få afskaffet, hvis vi vinder valget.«

Men gebyrerne er der endnu, og er steget med cirka 150 kroner fra 1. januar 2013, så det i dag typisk koster 3.165 kroner at få opholdstilladelse, selvom minister Morten Østergaard allerede for et år siden tog initiativ til at ændre proceduren.

Med disse udmeldinger i baghovedet havde universiteterne ikke forventet, at det ville blive mere kompliceret at få udenlandske forskere til Danmark. De danske universiteter har på dialogmøder imellem universiteternes internationale kontorer og Styrelsen for Fastholdelse og Rekruttering forsøgt at få denne til at lempe de regler, de er blevet strammet. Men når universiteterne kritiserede styrelsens nye regler, lød svaret, at universiteterne godt kunne vænne sig til ikke længere at være »forkælede«.

På Købehavns Universitet har man siden omlægningen finansieret en helt ny afdeling til at rådgive udenlandske forskere og har i den forbindelse set sig nødsaget til at ansætte tre personer ekstra til at varetage den øgede arbejdsmængde.

»Vi har jo ikke andet valg end at spille med, for styrelsen er jo vores vej til at ansætte højtestimerede forskere. Men det virker bureaukratisk at indføre ekstra regler,« siger Morten Sand Henriksen, der er ansvarlig for International Staff Office (AAU).

Skræmmer forskere væk

Københavns Universitet har foreslået Styrelsen for Fastholdelse og Rekruttering at indrette systemet mere smidigt og skele til Sverige:

»Forskerne oplever, at hele holdningen er båret af mistillid, og det kan da også være svært at forklare nogle af verdens førende forskere på deres forskningsfelt, hvorfor de behandles med mistro,« siger Vivian Tos Lindgaard

Han henviser til, at den danske sagsbehandling er berammet til en måned og ofte overskrides denne tidsrammee, mens samme sagsbehandling i Sverige maksimalt må tage en uge.

De universiteter, Information har været i kontakt med, understreger, at Styrelsen altid arbejder på at få godkendelser, og at ingen af dem har oplevet uberettigede afvisninger.

Flytter man fokus fra administration og til lovgivningsniveauet, mener Michael Winther fra AU overordnet, at lovgivningen er gammeldags.

»Den lovgivning, man har nu, er indrettet til et arbejdsmarked fra for 50 år siden. Den tager ikke højde for eksempelvis globaliseringen,« siger han og nævner en nylig oplevelse, da en kinesisk højtprofileret forsker tilknyttet Aarhus Universitet har et par dage i Europa i overskud og beslutter sig for at tage to dage til Danmark for at arbejde med sine danske kollegaer.

Men han ombestemte sig, da han kun ville kunne få en opholdstilladelse, hvis han havde søgt mindst fire og typisk seks-otte uger i forvejen, og betalt gebyret på over 3.000 kroner.