Suomessa ja Ruotsissa linjattiin 1960-luvulla, että opettajankoulutus järjestetään yliopistoissa. Päätös toteutui kuitenkin vain Suomessa. Ruotsissa opettajan ammatti ei ole erityisen haluttu ja ammattitaitoisista opettajista on pulaa.

Ruotsissa herätti äskettäin huomiota sikäläisen sosiaalivakuutusviranomaisen tutkimus, jota tulkittiin niin, että loppuvuodesta syntyneillä on suurempi riski syrjäytyä kuin vuoden alussa syntyneillä.

Försäkringskassanin teettämän tutkimuksen mukaan joulukuussa syntyneen riski saada niin kutsuttua aktiivisuuskorvausta on 16 prosenttia korkeampi kuin tammikuussa syntyneellä.

Aktiivisuuskorvaus tunnettiin aiemmin ennenaikaisena eläkkeenä. Sellainen voidaan myöntää alle 30-vuotiaalle, jonka ei uskota kykenevän kokopäiväiseen työhön ainakaan lähimmän vuoden aikana.

Suomessa aivan samanlaista sosiaaliturvan muotoa ei ole. Lähinnä vastaava on kuntoutustuen ja kuntoutuspalveluiden yhdistelmä, kerrotaan Eläketurvakeskuksesta.

Kiinnostavaa kuitenkin on, että verrattaessa Ruotsin aktiiivisuuskorvausta suomalaiseen kuntoutustukeen, ei meillä ole havaittavissa eroa tammikuussa ja joulukuussa syntyneiden välillä.

Eläketurvakeskus selvitti Ylen pyynnöstä kuntoutustuelle siirtyneiden määrän kuukausittaista jakautumista viimeisenkymmenen vuoden aikana. Tilastoista selvisi, että alle 30-vuotiaiden ikäluokassa eroa ei ollut tammi- ja joulukuun välillä lainkaan, ja vähäisiä eroja syntyi vasta yli 55-vuotiaiden ikäluokissa.

Yle Uutisgrafiikka

Ruotsalaistutkimuksessa verrattiin kolmea muutakin sosiaaliturvan muotoa ilman että tulos muuttui miksikään.

Suomessa taas eroa tammi- ja joulukuussa syntyneiden välillä ei löydy ainakaan, kun vertailukohteeksi otetaan esimerkiksi työkyvyttömyyseläkkeelle siirtyneiden määrä.

Yle Uutisgrafiikka

Ruotsissa korostetaan koulun merkitystä

Ruotsalaistutkimuksesta Dagens Nyheter -lehdeen kirjoittaneet Försäkringskassanin johtajat korostivat koulun, työmarkkinoiden ja terveydenhuollon merkitystä tilanteen korjaamisessa. Erityisesti koulun merkitys on suuri, sanovat Ann-Marie Begler ja Hans Goine debattiartikkelissaan.

Begler ja Goine muistuttavat koulun merkityksestä sille, että lapsi saa hyvän alun elämälleen. Heidän mukaansa lakikin edellyttää, että koulu edistää kaikkien lasten ja oppilaiden kehitystä ja luo heille elämänmittaisen halun oppia uutta.

Laissa korostetaan lasten ja oppilaiden erilaisia tarpeita ja heidän kehityksensä tukemista. Koulun pitää myös huomioida lasten ja oppilaiden vaihtelevat edellytykset ottaa vastaan opetusta.

Beglerin ja Goinen mukaan ruotsalainen koulu täyttää kehnosti oppilaidensa erilaisia tarpeita, ja sen pitää kyetä parempaan.

Suomessako kaikki on paremmin?

Ruotsalaisia ja suomalaisia tilastoja vertaillessa voisi päätellä, että Ruotsin lainsäädäntöä toteutetaan Suomessa paremmin kuin Ruotsissa. Voisiko Suomen koulujärjestelmä selittää eroja naapurimaiden kesken?

Helsingin yliopiston opettajankoulutuslaitoksen johtaja, professori Jari Lavonen mainitsee useita syitä sille, miksi opetus ottaa meillä Ruotsia paremmin koululaiset huomioon.

Lavosen mukaan molemmissa maissa päätettiin 1960-luvulla, että opettajankoulutus järjestetään yliopistoissa. Päätös pantiin toimeen kuitenkin vain Suomessa. Monet arvostetut ruotsalaiset yliopistot, muun muassa Uppsala ja Lund, katsoivat, että opettajille riittää hyvin ammattitutkinto.

Seurauksena oli, että Suomessa sekä opettajat että heidän kouluttajansa ovat nykyisin hyvin koulutettuja. Ruotsissa ongelmana on myös se, ettei opettajan työ ei ole erityisen arvostettua. Tämä taas on johtanut siihen, että alalla on paljon epäpäteviä opettajia – monet tekevät työtä lukiopohjalta.

Vähäisemmän koulutuksen takia ruotsalaisopettajilla ei ole samanlaisia edellytyksiä kohdata oppilaita ja tunnistaa heidän ongelmiaan kuin suomalaisilla. Lavosen mukaan Suomessa opettajat paneutuvat siihen, miten he pystyvät tekemään oppitunneista haastavia kaikentasoisille oppilaille.

Ruotsin tilannetta on mutkistanut Lavosen mukaan myös kymmenisen vuotta sitten tehty päätös, joka mahdollisti yksityisten koulujen perustamisen. Yksityisyys tarkoittaa Ruotsissa sitä, että valtio maksaa oppilasluvun mukaan tietyn summan opetuksen järjestäjälle.

Arvostelijoiden mielestä opetuksesta on tullut bisnestä ja se pyritään usein järjestämään mahdollisimman halvalla.