Ilmasto- ja ympäristökriisien torjumisen näkökulmasta hallituksen suunta on oikea, mutta keinoissa on vielä viilaamista. Professori penää niihin lisää konkretiaa ja esittää metsähakkuita luvanvaraisiksi.

Helsingin yliopiston ympäristöpolitiikan professori Janne Hukkinen löytää hallitusohjelmasta ilmasto- ja ympäristötoimien osalta niin vahvuuksia kuin heikkouksia.

Ohjelman vahvuutena hän pitää sen strategisia lähtökohtia. Se lupaa uudentyyppistä vuorovaikutusta eri toimijoiden välillä sekä pitkän aikavälin ja tietoon pohjaavaa politiikkaa. Hukkisen mukaan ohjelmassa on vilpitöntä pyrkimystä panostaa ympäristöystävällisyyttä tukevaan infrastruktuuriin.

Positiivisia puolia ovat myös kestävän kehityksen verouudistus, jolla siirretään verotuksen painopistettä ympäristöhaittojen tiukempaan verotukseen sekä pyrkimys kansainvälisyyteen ympäristö- ja ilmastopolitiikassa.

Arvioon sisältyy kuitenkin muttia.

Hallitusohjelmassa on sisäänrakennettu ristiriita

Hallitusohjelman lähtökohdassa "sosiaalisesti, taloudellisesti ja ekologisesti kestävästä Suomesta" on Hukkisen mukaan sisäänrakennettu ristiriita. Hän pitää lähestymistä vanhanaikaisena.

– On harha, että olisi olemassa tasapaino näiden kolmen ulottuvuuden välillä. Jos ilmastonmuutos- ja monimuotoisuuskatastrofeja ei pystytä hoitamaan, on irrelevanttia puhua sosiaalisesta ja taloudellisesta kestävyydestä, ympäristöpolitiikan professori sanoo.

Nyt jo kovasti rasitetut ekologiset järjestelmät asettavat väistämättä rajoja ihmisen toiminnalle.

Kovat tavoitteet, pehmeät keinot

Hallitusohjelma sisältää kunnianhimoisia tavoitteita ja maalailee kuvia ekologisesti kestävästä Suomesta, joka näyttää muille maille tietä ilmastonmuutoksen hillitsemisessä ja luonnon monimuotoisuuden turvaamisessa.

Ympäristö- ja ilmastoasioiden osalta kysymyksiä herättää kuitenkin se, kohtaavatko hallitusohjelman esittämät keinot sen tavoitteet.

Monissa hallitusohjelman ympäristöä koskevissa toimenpiteissä "selvitetään", "suunnitellaan", "parannetaan edellytyksiä" ja "kehitetään". Hukkinen penää selkeitä aikatauluja ja määrällistettyjä tavoitteita.

– Politiikassa aina sanotaan, että "ruvetaan selvittämään", silloin kun halutaan välttää juuri nyt tehtävät, kiusalliset päätökset. Ilmastonmuutoksen torjunta on aina kärsinyt tästä.

Hallitusohjelman ympäristöä käsittelevissä osioissa ei paljoa lukuja näy, vaikka esimerkiksi hoitajamitoituksesta on päätetty desimaalin tarkkuudella. Luvut toisivat juhlalliseen ohjelmapuheeseen konkretiaa.

Edelläkävijä, mutta missä?

Ympäristöpolitiikan professori Hukkinen nostaa esimerkiksi juhlapuheesta lentoliikenteen.

Hallitusohjelman mukaan: "Suomi tukee päästökaupan laajentamista lentoliikenteen kaikkiin ilmastoon vaikuttaviin päästöihin. Vaihtoehtoisesti voidaan selvittää lentopolttoaineen veron tai lentomaksun käyttöönottaminen EU:n laajuisesti."

Samaan aikaan kun esimerkiksi Ruotsi on ottanut käyttöön lentoveron, Suomi siis “tukee” ja “voi selvittää” asiaa, mikäli se tapahtuu EU:n laajuisesti. Hukkisen mukaan tämä ei ole edelläkävijyysperiaatteen mukaista.

– Edelläkävijyys tarkoittaa sitä, että tehdään jotain ennen kuin muut tekevät, jotta muut voidaan suostutella mukaan siihen samaan, hyvään tekemiseen. Siinä mielessä hallitusohjelman edelläkävijyys on tyhjää puhetta, Hukkinen sanoo.

Metsähakkuut luvanvaraisiksi

Yksi hallituksen isoista tavoitteista on hiilinielujen ja -varastojen vahvistaminen. Hallitus aikoo laatia maankäyttösektorin ilmasto-ohjelman, jonka tehtävänä on "selvittää keinot, joilla maankäyttösektorin päästöjä vähennetään ja Suomen hiilinieluja vahvistetaan lyhyellä ja pitkällä aikavälillä".

Hukkinen pitää tavoitetta hyvänä, mutta jälleen keinoja liian pehmeinä.

Vaalien alla erityisesti metsien hakkuumäärät herättivät keskustelua. Hallitusneuvottelujen aikaan Metsä Group kohahdutti uutisella uudesta Kemin sellutehtaasta. Se tulee lisäämään vuotuisia hakkuumääriä merkittävästi ja siten vaikuttaa hiilinieluun.

Hakkuumääristä ohjelmassa ei kirjoiteta. Hukkisen mukaan niistä keskustelu olisikin keinotekoista, sillä nykyisissä puitteissa valtio ei voi niihin suoraan vaikuttaa.

Hallitusohjelmaan on kirjattu: “selvitetään mahdollisuus ottaa ilmastovaikutusten arviointi osaksi ympäristölupamenettelyä”. Hakkuut eivät kuitenkaan ole lähtökohtaisesti luvanvaraista toimintaa.

Hukkisen mukaan hallitus voisi alistaa metsänhakkuut luvanvaraiseksi toiminnaksi lainsäädännöllä. Tietystä suuruusluokasta ylöspäin hakkuilta voisi edellyttää ympäristövaikutusten arviointia.

Kenen maksettavaksi hiilineutraaliustavoitteet kasaantuvat?

Professori odottaa lisäksi hallitukselta laajempaa keskustelua siitä, miten suomalaisen metsäteollisuuden tulevaisuus rakennetaan aidosti ilmastoystävälliseksi.

– Jos halutaan, että suomalainen puunjalostusteollisuus säilyy hengissä, kansantalouden tulevaisuuden kannalta olisi ollut tärkeää pohtia myös hallitusohjelmassa, miten käännetään tällainen iso laiva.

Hukkisen mukaan kyse on yhteiskunnallisesta ja kansantaloudellisesta haasteesta. Loppupeleissä kyse on siitä, miten ilmastotaakka eli nielujen ja päästöjen tasapainotus jaetaan.

– Jos aiomme olla pehmeitä metsien hiilinielujen suhteen, se johtaa siihen, että sitten ruoskitaan tavallisia kansalaisia sillä, paljonko he saavat ajaa autolla, miten asua ja kuinka lämpimissä taloissa. Tai mitä teollisuus saa tehdä.

Ympäristölle haitallisia tukia karsitaan liian vähän

Tuleva hallitus aikoo leikata 100 miljoonaa yritystuista. Karsintalistalla oletetaan olevan erityisesti ympäristölle haitallisia tukia.

Hukkinen pitää summaa pettymyksenä, sillä ympäristölle haitallisia tukia on Suomessa ympäristöministeriön arvion mukaan kolmen miljardin edestä. Tukia on erityisesti energia-, liikenne- ja maataloussektoreilla.

– Kun selvitysten mukaan olisi mahdollista tehdä miljardiluokan karsintoja, nyt pysyttiin ihan eri mittaluokassa, Hukkinen summaa.