Sali ei ole suuren suuri, mutta tilavin tähän tarkoitukseen Rovaniemeltä löydetty. Aluehallintoviraston juhlatilasta tehdään pian Lapin käräjäoikeuden istuntosali.

Se on poikkeuksellista – mutta poikkeuksellinen on myös edessä oleva oikeudenkäynti, jossa tehdään suomalaisen kunnallishallinnon historiaa.

Mitä tarkoittaa kuntapäättäjien virkavastuu? Tätä kysymystä juhlasalissa puidaan tiistaista 11. syyskuuta lähtien. Silloin käynnistyy Suomen laajimman virkarikosoikeudenkäynnin pääkäsittely Kittilän kunnan luottamushenkilöitä vastaan.

Tiistaina 28. elokuuta Lapin käräjäoikeuden käräjätuomari Vilho Niiranen tiedotti medialle alkavasta Kittilä-oikeudenkäynnistä, jossa Niiranen johtaa kolmen tuomarin kokoonpanoa.

Lapin käräjäoikeus on paria syyslomaviikkoa lukuunottamatta varautunut käsittelemään syytteitä koko syksyn, joulukuun alkupäiviin asti.

Edessä ovat käräjät, joiden kulkua kukaan ei uskalla ennakoida. Niin moninaisia ovat olleet Kittilän päätöksenteon käänteet.

Syytteeseen törkeästä virka-aseman väärinkäyttämisestä kunnanjohtaja Anna Mäkelän irtisanomisasiassa on asetettu kaikkiaan 27 viime valtuustokauden kuntapäättäjää. Osaa heistä syytetään myös muista virka- ja työrikoksista. Mäkelä irtisanottiin lainvastaisesti marraskuussa 2014.

Lisäksi avunannosta törkeään virka-aseman väärinkäyttämiseen syytetään Mäkelän irtisanomista valmistelleen tilapäisen valiokunnan sihteeriä, joka on kunnallisoikeuden alalta valmistunut hallintotieteen maisteri.

Kaikki Kittilä-vyyhdissä epäiltyinä olevat ja syytteeseen asetetut ovat kiistäneet syyllistyneensä mihinkään rikokseen.

Esitutkinnan avaamiseen Kittilän kuntapäättäjien toimista johti tutkintapyyntö, jonka lehden lukija teki Suomen Kuvalehdessä kesäkuussa 2014 julkaistun Kittilän laki -jutun (SK 24/2014) perusteella.

Kyseisessä jutussa Kittilän tapahtumia kommentoi virkarikoskysymysten asiantuntija, tuolloinen rikos- ja prosessioikeuden professori Pekka Viljanen Turun yliopistosta.

Nyt neljä vuotta myöhemmin Viljanen on emeritus ja Kittilän päätöksenteon asiakirjojen spesialisti.

”Kyse on viime kädessä rajanvedosta tahattoman ja tahallisen lainvastaisen päätöksen välillä”, Viljanen sanoo.

Hänen mukaansa Kittilä-oikeudenkäynnissä haetaan ensimmäistä kertaa kunnallisen virkavastuun rajoja. Mikä on sallittua kunnan itsehallinnon nimissä? Mistä luottamushenkilö on henkilökohtaisessa vastuussa?

Syksyn oikeudenkäynnissä punnitaan, mistä asioista yksittäisen valtuutetun, kunnanhallituksen jäsenen tai tilapäisen valiokunnan jäsenen tulisi ottaa selvää ennakkoon päätöksensä tueksi.

Rikoslain mukaan kunnan luottamushenkilöt, kuten kunnanvaltuutetut ja kunnanhallituksen jäsenet, ovat rikosoikeudellisessa virkavastuussa aivan samoin kuin virkamiehetkin.

Kunnissa on silti totuttu siihen, että jos lainvastaisesta päätöksestä tehdään kunnallisvalitus, hallinto-oikeus vain kumoaa päätöksen. Jos maksettavaa on kertynyt, kunta maksaa viulut.

Tapaus Kittilä on hämmentänyt kuntaväkeä siksi, että hallintotuomioistuinten lainvastaiseksi toteama kunnanjohtaja Mäkelän irtisanominen punnitaan lisäksi virkarikosasiana käräjäoikeudessa.

Pekka Viljanen kertaa, kuinka Pohjois-Suomen hallinto-oikeuden ja korkeimman hallinto-oikeuden vuonna 2016 antamien päätösten mukaan Mäkelää ei kuultu laissa edellytetyllä tavalla.

Kunnanvaltuusto ei päätösten mukaan myöskään ollut huolehtinut asian riittävästä ja asianmukaisesta selvittämisestä.

”Hallinto-oikeudet eivät edes ottaneet kantaa siihen, olivatko irtisanomisen perusteiksi ilmoitetut seikat todellisia ja riittäviä vai eivät”, Viljanen sanoo. Irtisanominen kaatui menettelyvirheisiin.

Nyt tilanne on toinen. Käräjäoikeudessa syyttäjä vaatii rangaistusta sekä menettelyvirheistä että asiavirheistä irtisanomisprosessissa.

”Syytteitä ei ole nostettu vain ’muotovirheestä’ vaan myös siitä, että syytteen mukaan irtisanomisen perusteiksi ilmoitetut syyt eivät ole olleet asiallisia, riittäviä eivätkä todellisia”, Viljanen summaa.

Hän muistuttaa, että rikoslain mukaan virka-aseman väärinkäyttämisessä on aina kyse tahallisuudesta.

Virkamies tai luottamushenkilö rikkoo virkavelvollisuuttaan päätöksenteossa tai sen valmistelussa hankkiakseen itselleen tai toiselle hyötyä tai aiheuttaakseen toiselle haittaa tai vahinkoa.

Virka-aseman väärinkäyttäminen voidaan katsoa törkeäksi, jos rikos esimerkiksi tehdään erityisen suunnitelmallisesti tai häikäilemättömästi.

”Häikäilemättömyyttä voi osoittaa vaikkapa se, että asianomainen jatkaa rikollista toimintaansa senkin jälkeen, kun hänen toimintansa lainvastaisuus on tehty hänelle selväksi”, Viljanen selvittää.

Maaliskuussa Lapin käräjäoikeuden Kittilä-valmisteluistunnon yhteydessä tulivat julki Oulun syyttäjänviraston kihlakunnansyyttäjien haastehakemukset sekä keskusrikospoliisin lähes 5 000-sivuinen esitutkintapöytäkirja.

Kihlakunnansyyttäjä Katri Junnikkala-Heikkisen mukaan Anna Mäkelän irtisanominen oli kosto siitä, että Mäkelä oli tehnyt joulukuussa 2013 tutkintapyynnön kunnan enemmistöomistaman hissiyhtiön Oy Levi Ski Resort Ltd:n toimitusjohtajan Jouni Palosaaren menettelystä hissikilpailutuksessa.

Myöhemmin joulukuussa 2013 myös hissiyhtiön hallitus teki asianomistajana Palosaaresta tutkintapyynnön erotettuaan hänet jo aiemmin toimitusjohtajan tehtävästä.

Kahdeksaa kunnanhallituksen jäsentä ja varajäsentä syytetään nyt myös virka-aseman väärinkäyttämisestä, koska he osallistuivat Mäkelän tekemän tutkintapyynnön peruuttamiseen. He myös antoivat ohjausta hissiyhtiön yhtiökokoukselle, jotta Palosaari voitiin palauttaa toimitusjohtajaksi.

Syyttäjät katsovat heidän toimineen kuntakonsernin valvonta-asiassa kunnan edun vastaisesti tarkoituksenaan tuottaa Jouni Palosaarelle hyötyä.

Syyttäjien ja syytettyjen näkemykset ovat kaukana toisistaan.

Irtisanomiseen osallistuneiden kuntapäättäjien mukaan kunnanjohtajan irtisanomisessa on tapahtunut ’vain pieni muotovirhe’. Eli Mäkelää ei kuultu lopullisesta raportista, mutta muutoin irtisanomisperusteet olivat olemassa.

Syyttäjät katsovat, että kyse ei ole ainoastaan muotovirheestä ja kuulemisen laiminlyönnistä, vaan piittaamattomasta tahallisesta toiminnasta ennen irtisanomista ja sen jälkeen.

Syyttäjien mukaan tilapäisen valiokunnan lopullisessa raportissa on jopa virheellistä tietoa, jolla perusteltiin Mäkelän irtisanomista.

Palosaaren jutun tutkinnanjohtajana toiminut Lapin poliisilaitoksen rikoskomisario vahvisti julkisuudessa kahteen kertaan, että raportissa oli virheellisiä tietoja Palosaaren tutkinnasta. Tästä huolimatta virheitä ei korjattu lopulliseen raporttiin.

Ennen kuin kunnanvaltuusto marraskuussa 2014 irtisanoi Anna Mäkelän, irtisanomiseen osallistuneita valtuutettuja oli ehditty varoittaa ja neuvoa useita kertoja.

Vasemmistoa edustanut kunnanvaltuuston puheenjohtaja Inkeri Yritys puuttui virheitä sisältävään raporttiin syyskuussa 2014 ja hyllytti tilapäisesti kunnanhallituksen yrittäessään estää ilmeisen lainvastaisen irtisanomisen.

Marraskuun 2014 kunnanvaltuustossa Yritys korosti ennen irtisanomisäänestystä, että Mäkelää ei ollut kuultu lopullisesta raportista ja sen kaikista liitteistä, ja poliisi oli julkisuudessa vahvistanut, että raportissa oli virheellistä tietoa.

Mäkelä irtisanottiin silti äänin 23–4.

Syytteeseen asetetut eivät ole julkisuudessa kommentoineet raportin virheitä. Näin puhe pienestä muotovirheestä elää tiukassa.

”Se usein esitetty väite, että vastaajat eivät ole voineet puolustautua julkisuudessa, ei pidä paikkaansa”, emeritusprofessori Pekka Viljanen sanoo.

”Jokaisella on oikeus kertoa omista tekemisistään kenelle tahansa, eikä sitä voida estää edes poliisin antamalla ilmaisukiellolla”, hän täsmentää.

Esitutkintapöytäkirjoista käy ilmi, että epäillyt eivät ole kertoneet paljoakaan tapahtuneen taustoista. Joko ei muisteta tai ei haluta kommentoida.

Selviää myös se, että osa päättäjistä on ollut sisäpiiriläisiä.

He ovat tienneet, mistä virkamiesvalmistelun ohi päätöksentekoon tuodut esitykset ja lausunnot ovat vuosina 2013–2015 tulleet.

Osa taas on ollut varjovalmisteluun liittyvän tiedon suhteen täysin ulkokehällä.

Kunnan hallintojohtaja Esa Mäkinen yritti saada päättäjiä noudattamaan lakia. Hänet syrjäytettiin.

Kunnanvaltuuston puheenjohtajan Inkeri Yrityksen lisäksi myös kunnan hallintojohtaja Esa Mäkinen yritti saada päättäjiä noudattamaan lakia.

Kun keskusrikospoliisi oli tiedottanut tutkivansa Mäkelän irtisanomista, Mäkinen toi lainvastaisen irtisanomisen oikaistavaksi kunnanhallitukseen laillisuusvalvonta-asiana. Mäkinen toi asian kolme kertaa päätettäväksi tammi-, helmi- ja maaliskuussa 2015. Päättäjillä oli tilaisuus korjata päätös, mutta he eivät sitä tehneet.

Kunnanhallituksen enemmistö ei suostunut kertaakaan käsittelemään asiaa. Sen sijaan se jääväsi hallintojohtaja Mäkisen.

Ei siis muotovirhe, vaan pitkään jatkunut tahallinen teko, katsovat syyttäjät.

Myöhemmin syksyllä 2015 Esa Mäkiseltä otettiin pois kunnanhallituksen sihteerin ja kunnanjohtajan sijaisen tehtävät muuttamalla hallintosääntöä Mäkistä kuulematta.

Tämä asia on nyt poliisitutkinnassa.

Kittilä-vyyhti on sakea sekoitus hyvä veli -verkostoja, päättäjien tekemää varjovalmistelua ja itse keksittyjen pelisääntöjen soveltamista tilanteissa, joissa hallinnon normaalit käytännöt eivät näytä riittävän.

Erityisesti Palosaaren sisarusparin taustavaikuttaminen näkyy poliisin tutkinta-aineistossa.

On puhelinsoittoja, sähköposteja, vetoamista kuntapäättäjiin ja muihin vaikuttajiin, jotta erotettu Jouni Palosaari palautettaisiin hissiyhtiön johtoon. Näin myös tapahtui, ja pian sen jälkeen käynnistyivät Anna Mäkelän irtisanomiseen johtaneet toimet.

Jouni Palosaaren tekemiset on jo syynätty yksillä käräjillä. Valtakunnansyyttäjänvirasto avasi elokuussa 2014 Lapin syyttäjänviraston edelliskeväänä sulkeman tutkinnan Palosaaren toimista hissikilpailutuksessa.

Palosaari sai joulukuussa 2017 syytteen luottamusaseman väärinkäytöstä. Käräjiä käytiin toukokuussa 2018. Lapin käräjäoikeus antoi vapauttavan tuomion kesäkuussa 2018.

Oikeus totesi Palosaaren vuotaneen toisen hissivalmistajan hintatiedot kilpailijalle ja piti toimintaa täysin epäasiallisena. Se kuitenkin katsoi, että Palosaari ei syyllistynyt rikokseen hissiyhtiötä kohtaan. Kihlakunnansyyttäjä Sari Anttonen on ilmoittanut valittavansa tuomiosta hovioikeuteen.

Rikoksista epäiltyjen päättäjien hyllyttäminen kesti vuosia. Ensin eduskunnan piti säätää uusi laki, Lex Kittilä, jotta suomalainen kunta voitaisiin tavallaan ”ottaa huostaan”. Laki astui voimaan kesällä 2017.

Vielä tällä valtuustokaudella päätöksenteossa mukana olleet 20 syytteeseen asetettua luottamushenkilöä pidätettiin luottamustehtävistään kesäkuussa 2018. Heidän on määrä pysyä poissa luottamustoimista lainvoimaisiin tuomioihin asti.

Kittilän kunta ja osa syytteeseen asetetuista ovat valittaneet pidättämispäätöksestä Pohjois-Suomen hallinto-oikeuteen. He katsovat eduskunnan säätämän Lex Kittilän perustuslain vastaiseksi.

Pekka Viljanen seuraa yhä tiiviisti Kittilän päätöksentekoa. Poliisin käsissä olevalle tutkintavyyhdille ei ole näkyvissä loppua.

Siitä kertoo uusien kuntapäättäjien enemmistön asenne. Syytteeseen asetettujen päättäjien ei haluttu väistyvän päätöksentekopaikoiltaan edes sen jälkeen, kun heitä vastaan nostettiin syytteet törkeistä virkarikoksista omaa kuntaansa kohtaan.

Kuvaavaa on, että Kittilän kunta ei ole esittänyt rangaistus- tai korvausvaatimuksia syytettyjä kohtaan.

Vain yksi syytetyistä erosi kunnanhallituksesta, kun hallinto-oikeus helmikuussa 2016 kumosi Mäkelän irtisanomisen lainvastaisena. Syytteiden nostamisen jälkeen hän jätti kaikki kunnalliset luottamustehtävänsä päätöksenteon uskottavuuden vuoksi.

Uusia oikeudenkäyntejä on luvassa vielä syksyn jälkeenkin.

Joulun 2017 alla nostettiin syytteet kolmea viime kauden keskeistä päättäjää – Timo Kurulaa (kesk), Markku Mäkitaloa (kesk) ja Aki Maunulaa (vas) – vastaan törkeän petoksen yrityksestä ja virkavelvollisuuden rikkomisesta niin sanotussa Eilavaara-laskuasiassa.

Kolmikko oli tilannut oikeudellista apua muun muassa kunnanjohtajan irtisanomisasiassa oikeustieteen lisensiaatti Pertti Eilavaaralta. Tämä tapahtui vastoin kunnan hankintasääntöä, mutta kolmikko yritti silti maksattaa laskun kunnalla. Eilavaaran valmistelemia asiakirjoja ei ollut kirjaamossa eikä kaikilla kunnanhallituksen jäsenillä. Virkamiehet eivät tienneet asiasta mitään ennen kuin kuntaan tuli lasku.

Kesällä 2017 kunnasta löytyi toinenkin Eilavaara-lasku, joka oli lojunut piilossa toista vuotta. Sen maksamisesta päätti syyskuussa 2017 kunnanhallitus, jossa istui uuden valtuustokauden päättäjiä. Oulun kihlakunnansyyttäjien mukaan tapaus on jo syyteharkinnassa.

Rakenteellinen korruptio pesii nimenomaan kunnissa.

Parhaillaan kolme peräkkäistä vs. kunnanjohtajaa on epäiltynä tai syytteessä virkarikoksista.

Huhtikuun 2015 alusta huhtikuun 2017 loppuun vs. kunnanjohtajana toiminut Kyösti Tornberg on saanut syytteen virkavelvollisuuden rikkomisesta.

Hänen jälkeensä vs. kunnanjohtajana toiminutta pitkäaikaista kuntapäättäjää ja biologian lehtoria Timo Kurulaa vastaan on nostettu syytteet törkeästä virka-aseman väärinkäyttämisestä, törkeän petoksen yrityksestä, virka-aseman väärinkäyttämisestä ja virkavelvollisuuden rikkomisesta sekä työrikoksista.

Nyt kuntaa johtaa vs. kunnanjohtaja, varatuomari Sanna Ylinampa. Hän on Yle Uutisten mukaan ollut epäiltynä poliisitutkinnassa viime vuoden lopulta lähtien.

Ylinampa ja Kurula valittiin virkaan enemmistön päätöksillä, vaikka päättäjät tiesivät kummankin olevan poliisitutkinnassa.

Keskusrikospoliisi on kertonut tutkivansa myös kuluvan valtuustokauden päätöksentekoa. Epäiltyinä on uusiakin päättäjiä. Kaikkien aikojen kuntakäräjät siis jatkuvat vielä vuosia.

Kittilän yhteydessä asiantuntijat ovat usean vuoden ajan puhuneet ilmiselvistä rakenteellisen korruption piirteistä. Pekka Viljanen muistuttaa, että rakenteellinen korruptio pesii nimenomaan kunnissa.

”Vahva kunnallinen itsehallinto, verotusoikeus, puutteellinen tilintarkastus, puolueiden kunnallisjärjestöjen vaalirahoituksen valvonnan puute ja kuntapäättäjien henkilökohtaisen vastuun puute luovat sille oivalliset edellytykset”.