Tarvitaanko euroalueella yhteistä budjettia ja sen mahdollistamaa yhteistä finanssipolitiikkaa jäsenmaiden kesken?

Viime aikoina monet Euroopan talouden heikkoudesta huolestuneet päättäjät ja asiantuntijat ovat vaatineet yhteistyön syventämistä, koska Euroopan keskuspankin EKP:n rahapolitiikan keinot on käytetty loppuun. Korkoja on vaikea vetää enää enempää negatiivisiksi.

Myös suomalaiset ekonomistit ja talousviisaat antoivat tukensa euroalueen yhteiselle budjetille ja sen mahdollistamalle finanssipolitiikalle Ylen kyselyssä marraskuussa.

Euroalue on sikäli erikoinen talousalue, että 19 jäsenmaalla on yhteinen valuutta, mutta kansalliset budjetit. Näin on vaikea yhteisillä toimilla hoitaa taloussokkeja, esimerkiksi työttömyyden äkillistä kasvua jollakin mantereen kolkalla.

Euromaille on kyllä suunniteltu omaa rahoitusvälinettä, mutta se on kutistunut selvästi alkuperäisiä suunnitelmia pienemmäksi. Ranska toivoi budjetin kooksi jopa yli 200 miljardia euroa, joka vastaa noin viideosaa koko 28 EU-maan budjetista. Muut maat eivät siihen ole valmiita.

Suomen vastikään esittelemässä budjettiehdotuksessa euroalueelle osoitettu rahasumma pieneni Brysselin käytävillä pyöritetyistä 17 miljardista eurosta enää 13 miljardiin.

Keskustelu budjetista jatkuu ja luvut muuttuvat vielä. Mutta mitä mieltä suomalaiset poliitikot ovat euroalueen talousyhteistyön tiivistämisestä?

Aiheesta lisää: Pitääkö Suomen varautua tukemaan muita euromaita? Ylen kyselyssä yhteinen eurobudjetti saa kannatusta ekonomisteilta, "Suomikin voi tarvita joskus tukea".

Enemmistö kuvassa olevista euroalueen johtajista kannattaa yhteistä budjettia ja finanssipolitiikkaa. Vahvimmin sitä tukevat EU-komission uusi puheenjohtaja Ursula von der Leyen (vas.), Euroopan keskuspankin väistynyt pääjohtaja Mario Draghi (kesk.), Ranskan presidentti Emmanuel Macron ja EKP:n uusi pääjohtaja Christine Lagarde. Italian presidentti Sergio Mattarella (toinen vasemmalta) haluaisi EU:n höllentävän kasvu- ja vakaussopimuksen sääntöjä niin, että Italia voisi investoida esimerkiksi koulutukseen ja infrastruktuuriin. Saksan liittokansleri Angela Merkelin hallitus tukee Eurooppa-tason finanssipolitiikkaa varauksellisesti. Bernd Kammerer / EPA

Ylen kyselyssä eduskuntapuolueista vain vasemmistoliiton ja vihreiden edustajat ilmoittavat kannattavansa yhteisvastuun lisääntymistä euroalueella. Heidän mielestään viime vuodet ovat osoittaneet, että Euroopan keskuspankin rahapolitiikka ei riitä turvaamaan talouskasvua.

– Finanssipolitiikkaa tarvitaan yhteisen rahapolitiikan oheen, jotta euromaiden yhdessä määrittelemissä tavoitteissa voidaan onnistua, vihreiden kansanedustaja Iiris Suomela sanoo.

Suomelan mielestä löytyy paljon kaikille tärkeitä asioita, kuten rajat ylittävät raideprojektit tai ilmastonmuutos, jotka kannattaa ennemmin hoitaa EU:n kuin kansallisella tasolla.

EU voisi hänen mielestään tehdä yhteistyötä myös tulopuolella esimerkiksi erilaisilla ympäristöveroilla kuten muoviverolla tai lentoverolla.

– Haasteena tässä on se, että ne samat tahot, jotka kotimaassa vastustavat ympäristöveroja sillä nojalla, että EU:n pitää hoitaa, saattavat hyvinkin EU:sta keskusteltaessa sanoa että ei, verotuksessa ei saa EU:lla olla minkäänlaista toimivaltaa – vaikka kyse olisi aika minimaalisista asioista ja nimenomaan sellaisista, joista on aiemmin sanottu, että EU:n pitäisi hoitaa.

Suomelan mielestä pelot siitä, että pohjoinen Eurooppa joutuisi yhteisessä varojenkäytössä etelän menojen maksajiksi, eivät ole enää pitkään vastaneet EU:n "dynamiikkaa".

– Jos puhutaan vaikka pienestä yhteisestä muoviverosta, jonka tuotot käytettäisiin raide- tai tutkimusinvestointeihin tai opiskelijavaihtoon, niin silloin varat eivät kohdistuisi kyllä vain etelään. Niistä hyötyisivät kaikki loppujen lopuksi, hän arvioi.

Yhteiselle budjetille selvin tuki

Jussi Saramo, varapuheenjohtaja, vas Olemme osa yhteistä valuutta-aluetta, eikä sen purkaminen tai siitä eroaminen ole käytännössä vaihtoehto. Euro on siis korjattava. Erityisesti pienet reuna-alueiden taloudet, kuten Suomi, kärsivät suhdannesokeista.

Iiris Suomela, kansanedustaja, vihr 1990-luvulla neuvoteltuja tiukkoja [kasvu- ja vakaussopimuksen] rajoituksia on syytä uudistaa niin, että euroalueen finanssipolitiikka kannustaa jäsenmaita reaalitaloutta elvyttäviin investointeihin etenkin päästöjen vähentämisessä ja kestävän kehityksen rakennemuutoksessa.

Vasemmistoliiton kansanedustaja ja varapuheenjohtaja Jussi Saramo korostaa, että euroalueen rakenteiden pitäisi huomioida erilaiset tilanteet valuutta-alueen sisällä.

– Euroalueen ytimessä oleva Saksa on kerännyt suurimmat hyödyt yhteisvaluutan sisäisestä epätasapainosta, eikä euroalue voi kestää, ellei Saksa ota myös vastuuta finanssipolitiikasta.

Saksan julkisessa taloudessa on iso ylijäämä, jota se voisi käyttää elvytykseen. Sen elvytys voisi hyödyttää myös muuta Eurooppaa.

Saramo myöntää, että riittäviä yhteisiä varoja uuteen rahoitusvälineeseen ei pystytä keräämään enää tulonsiirroilla eli keräämällä rahaa jäsenmailta.

– Varat voi kerätä osin keskuspankista ja osin tiukasti rajatuilla maksu- ja verolajeilla, jotka kohdentuvat luontevasti rajat ylittävään toimintaan kuten päästökauppaan, finanssitransaktioihin tai yritysverotukseen.

Yleistä veronkanto-oikeutta ei Saramon mielestä kuitenkaan pidä siirtää pois jäsenvaltioilta.

Hän uudistaisi EKP:n tehtävää niin, että inflaatiotavoitteen rinnalle rahapolitiikkaa ohjaaviksi kriteereiksi otetaan työllisyys. Nyt EKP:n päätavoite on hintojen vakauden turvaaminen.

Sdp, kokoomus ja keskusta: Riittää, että nykyisiä välineitä korjataan

Demarit ja kokoomus eivät tyystin tyrmää yhteistä finanssipolitiikkaa, mutta lähtevät siitä, että finanssipolitiikka kuuluu jäsenvaltioille ja jokaisella maalla on vastuu omasta finanssipolitiikastaan.

Esimerkiksi nyt suunnitteilla oleva euroalueen oma budjettiväline on valtiovarainvaliokunnan puheenjohtajan Johannes Koskisen (sd.) mielestä yksinkertaisesti liian pieni ollakseen tehokas.

– Parhaimmillaan sen avulla voidaan tukea rahaliiton toimintaa, vahvistaa talouskasvua ja edistää tuottavuutta ja työllisyyttä. Pienen koon vuoksi sen merkitys koko Euroopan finanssipolitiikan kannalta jää vähäiseksi, Koskinen arvioi.

Hänen mielestään euroalueen maat ovat myös taloudellisesti niin eri tilanteissa, että tiiviimmän yhteistyön tekeminen on hankalaa.

– Jos vertaa siihen, että Pohjoismaat olisivat muodostaneet oman valuutta-alueensa, niin olisi voitu mennä pidemmälle sitten myöskin muiden instrumenttien käytössä. Mutta kun meillä on niin kovin eritasoisia ja erirakenteisia jäsenmaita, niin tämä [yhteisvastuu] on luonnostaan hankalaa, Koskinen sanoo.

Hän korjaisi euroalueen nykyisiä välineitä ja olisi valmis tarvittaessa esimerkiksi rankaisemaan jäsenmaita, jotka tekevät liian ylijäämäisiä budjetteja.

"Finanssipolitiikka kuuluu jäsenvaltioille"

Petteri Orpo, puheenjohtaja, kok Jos euroryhmä päättäisi perustaa budjettivälineen, sen käyttö pitäisi ohjata koko euroaluetta hyödyttävään tarkoitukseen, kuten rakenteellisten uudistusten kustannusten kattamiseen, ilmastonmuutoksen vastaisiin toimiin tai maahanmuuton hallitsemiseen.

Johannes Koskinen, valtiovarainvaliokunnan pj Yhteinen finanssipolitiikka veisi päätöksenteon kauemmas kansalaisista. Finanssipolitiikassa on kyse ihmisten arkeen vaikuttavien välineiden käytöstä, kuten verotuksesta ja työllisyystoimista. Päätöksenteon legitimiteetin kannalta on tärkeää, että niistä päätetään lähellä kansalaisia.

Jos euroryhmä päättäisi perustaa budjettivälineen, sen käyttö pitäisi kokoomuksen mukaan ohjata koko euroaluetta hyödyttävään tarkoitukseen – rakenteellisten uudistusten kustannusten kattamiseen, ilmastonmuutoksen vastaisiin toimiin tai maahanmuuton hallitsemiseen.

– Emme tarvitse lisää euroalueen jäsenten välisiä tulonsiirtoja. Jos euroalueen budjettiin mukaan lähteminen olisi vapaaehtoista ja siihen liittyisivät vain ne maat, jotka haluavat, se olisi ok, kokoomuksen puheenjohtaja Petteri Orpo sanoo.

Orpon mielestä jokaisen euroalueen maan on itse pidettävä huoli omasta kilpailukyvystään ja uudistettava taloutensa rakenteita. Valtioiden velkaa on vähennettävä, markkinakuria lisättävä ja jäsenvaltioiden ja pankkien välinen "kohtalonyhteys" on purettava. Kohtalonyhteydellä hän viittaa siihen, että monessa EU-maassa pankeilla on paljon oman kotimaansa velkapapereita.

Keskusta haluaa pitää finanssipolitiikan kansallisissa käsissä, mutta puoluesihteeri Antti Kurvinen myöntää, että yhteisestä varainkäytöstä voisi olla hyötyä taloussuhdanteiden tasaamisessa.

Sellaiselle yhteiselle finanssipolitiikalle, jolla oikeasti olisi vaikutusta, ei Kurvisen mielestä ole edes poliittisia edellytyksiä. Yhteinen finanssipolitiikka tarkoittaisi hänen mukaansa kansallisesta budjettivallasta luopumista ja kooltaan isoa euroalueen omaa budjettia.

– EU:n ja euroalueen talouteen ja vakauteen kannattaakin panostaa keinoilla, jotka ovat realistisia: muun muassa lisätä EU:n nykyisessä budjetissa rahaa sisämarkkinoihin, innovaatioihin ja tutkimukseen sekä kehittää pankkiunionia.

"Sisämarkkinoita kehitettävä":

Sakari Puisto, kansanedustaja, ps Tärkeintä on, ettei luoda moraalikadon riskejä. Euroalueella eri maiden pankkisektorit ja julkiset sektorit ovat kovin erilaisessa kunnossa. Emme kannata yhteisvastuuta muutenkaan, mutta vähintäänkin pelikenttä pitäisi tasoittaa ensin ja päästä eroon tästä hyvin epätavallisesta rahapolitiikan tilanteesta euroalueella.

Antti Kurvinen, eduskuntaryhmän pj, kesk Keskusta pitää tärkeänä, että finanssipolitiikan toimivalta ja vastuu ovat molemmat samoissa eli jäsenvaltioiden käsissä: ei saa syntyä tilannetta, jossa esimerkiksi talouden rakenneuudistuksia lykätään yhteisestä budjetista saadun elvytyksen turvin.

Oikeisto vasemmistoa kielteisempi

Kielteisimmin yhteiseen finanssipolitiikkaan suhtautuvat vastausten perusteella perussuomalaiset, rkp ja kristillisdemokraatit.

Perussuomalaisten kansanedustaja Sakari Puisto korostaa, että euroalueen maiden pankkisektorit ja kokonaistalouden tilanteet ovat kovin erilaisia.

– Vaikka emme kannata yhteisvastuuta muutenkaan, niin vähintään pelikenttä pitäisi ensin tasoittaa ja korjata tämä hyvin epätavanomainen rahapolitiikan tilanne, Puisto sanoo.

– Euroalueen taloutta pitää kehittää toimimaan pikemminkin markkinaperiaatteiden sekä no-bailout -säännön perustalle syvenevän yhteisvastuun sijaan, Puisto sanoo. No-bailout -sääntö tarkoittaa, että jokaisen eurovaltion on huolehdittava talousvastuistaan itse, ilman muiden maiden apua.

Perussuomalaiset kehittäisivätkin taloustilanteen vakauttamiseksi EU:n yhteismarkkinoita palveluissa ja digitalisaatiossa, koska Eurooppa on jäämässä jälkeen muuta maailmaa.

"Ei tarvita tulonsiirtoja"

Fredrik Guseff, puoluesihteeri, rkp Olisi parempi kehittää nykyisiä euroalueen instrumentteja kuin luoda uusia. Tämä on myös realistisempi vaihtoehto [kuin esimerkiksi uuden eurobudjetin luominen].

Sari Essayah, puheenjohtaja, kd Aluksi voitaisiin sopia, että noudatetaan jo olemassaolevia sääntöjä. Finanssi- ja velkakriisiin ei oltaisi ajauduttu, jos kasvu- ja vakaussopimuksen sääntöjä olisi noudatettu eikä olisi vääristelty tilastotietoja.

Kristillisten puheenjohtajan Sari Essayahin mielestä yhteistyön lisääntyminen johtaisi siihen, että Euroopassa tehtäisiin suurten jäsenmaiden tilanteita tukevaa finanssipolitiikkaa.

– Yhteinen finanssipolitiikka on hyvin periaatteellinen kysymys kansallisen budjetti- ja lainsäädäntövallan näkökulmasta, ja se vaarantaisi demokraattisen vastuujärjestelmän.

Essayahin mielestä euroalueen alueellisten erojen tasaamiseen on jo olemassa väline eli koheesiorahoitus (=aluekehitysrahoitus) nykyisessä 28 jäsenmaan budjetissa.

– Vahvistamalla aluekehitysrahoituksen ehdollisuutta ja varojen käytön vaikuttavuutta voidaan vahvistaa jäsenmaita, Essayah pohtii.

Ruotsalainen kansanpuolue tukee kyllä eurooppalaisen yhteistyön tiivistämistä puoluesihteeri Fredrik Guseffin mukaan, mutta se ei tarkoita, että jäsenmaiden keskinäistä yhteisvastuuta pitäisi lisätä.

– Yhteistyöllä ja yhteisillä pelisäännöillä voidaan vastata globaaleihin haasteisiin, kuten esimerkiksi ilmastomuutoksen. Tämä voidaan tehdä myös ilman suoria tulonsiirtoja tai uusia instrumentteja.