Viime viikolla Jaakko Koivisto löysi täydellisen työpaikan itselleen. Vaatimustaso oli hänelle sopiva, hän tunsi rekrytoijan – työ oli kuin hänelle tehty. Koivisto oli varma, että nyt tärppää.

Puhelin ei koskaan soinut. Koivistoa ei kutsuttu edes haastatteluun.

Ensin häntä harmitti. Sitten Koivisto, viestinnän ammattilainen, avasi Twitterin ja lupasi tonnin sille, joka vinkkaa hänelle työpaikasta, jonka Koivisto sitten saa.

Seuraavana päivänä Koivisto kovensi panoksia: hän lupasi ensimmäisen kuukauden palkkansa työstä vinkkaavalle henkilölle.

– Se on paljon rahaa ihmiseltä, joka asuu tällä hetkellä vanhempiensa luona.

Miten tähän päädyttiin?

Maksan tuhat euroa sille, joka auttaa mua saamaan #viestintä'alan #työ'paikan. Voin myös lahjoittaa ekan kuukauden palkan hyväntekeväisyyteen, jos rahapalkkion vastaanottaminen tuntuu epämukavalta.



Motivoituneempaa työntekijää ette saa.#työhakemus #rekry — Jaakko Koivisto (@jaakkoallan) 7. elokuuta 2018

– Minusta tuntuu, että käytän enemmän aikaa töiden hakemiseen ja työnäytteiden tekemiseen kuin töiden tekemiseen, 36-vuotias Koivisto sanoo.

Koivisto valmistui mediajohtamisen maisteriksi vuonna 2011. Sen jälkeen on tullut tehtyä pätkätöitä, projekteja, määräaikaisia töitä, ja omia bisnesideioita, luettelee Koivisto. Huolellisesti tehtyjä hakemuksia hän on lähettänyt kolminumeroisen määrän.

– Hakemusrumba on uuvuttava. Kyynisesti sanottuna tyypillinen tilanne on se, että laitan hakemuksen, enkä kuule asiasta sen jälkeen.

Nyt takana on kesän jatkunut työttömyysjakso, joka ei ole ainoa Koiviston uralla. Hän uskoo, että ongelma on sirpaleisessa työhistoriassa: Koivisto on ollut töissä niin radiossa, maakuntalehdessä, tiedottajana kuin sosiaalisen median asiantuntijana.

– Tosi usein tuntuu, että työnantajat ovat jo päättäneet, millaisen ihmisen he haluavat: että täytyy olla X-määrä kokemusta siitä työstä. Ja kun se on päätetty, on todella vaikea pystyä perustelemaan, miksi minä olisin parempi, hän sanoo.

Viime vuonna Koivisto muutti vanhempiensa luokse Lahteen: hän päätti säästää määräaikaisen työsuhteen aikana rahaa omaan asuntoon.

– Tiedän, että vanhempien luona asumisesta pitäisi olla järkyttynyt, mutta en ole. Se on osittain oma valinta: Suomessa on niin hyvä järjestelmä, että olisihan minulla mahdollisuus asua tukien varassa. Minulla on aika korkea kynnys lähteä hakemaan sellaisia tukia.

Nyt oman asunnon osto -projekti on jäissä. Koivisto on valmis muuttamaan työn perässä vaikka ulkomaille.

"Pystyisin näyttämään työpaikoilla, etten ole mikään turha kaveri"

Koivisto on ilmoittautunut työttömäksi työnhakijaksi, muttei ole juuri muuten ollut työvoimatoimiston asiakkaana. Hän kokee, ettei niistä olisi juuri ollut hänelle hyötyä.

– En tarvitse apua hakemuksen kirjoittamiseen, mutta näyttöpaikkoja toivoisin enemmän. Siten pystyisin näyttämään työpaikoilla, etten ole mikään turha kaveri, hän sanoo.

Räätälöidyistä palveluista hän voisi omien sanojensa mukaan hyötyä.

Korkeakoulutetuille työttömille suurin apu saataisiin juuri yksilöllisestä ohjauksesta, uskoo myös korkeakoulutettujen työmarkkinajärjestö Akavan työelämäyksikön päällikkö Lotta Savinko.

– Pitäisi pystyä tarttumaan yksilön työllistymisen esteisiin: se voi olla koulutus, asenteet, kyvyttömyys sanoittaa oma osaaminen. One size fits all -ajattelu ei toimi, vaan parhaiten toimisi yksilöllinen ohjaus. Tämä taas maksaa todella paljon ja resurssit ovat niukat.

Korkeakoulutettujen työttömien määrä on ollut laskussa muutaman vuoden, ja tällä hetkellä yli 80 prosenttia korkeakoulutetuista on työllistetty. Eniten korkeakoulutettujen keskuudessa on työttömiä taiteen ja humanististen tieteiden aloilla. Ilman perusasteen jälkeistä tutkintoa olevista työssä on noin 40 prosenttia.

Jaakko Koivisto ei ole katkera: hän ei syytä työttömyydestään ulkoisia tekijöitä. Jos hän nyt saisi tehdä jotakin toisin, hän verkostoituisi paremmin jo opiskeluaikoina.

– Elämä tuntuu etenevän niin, että asiat lähtevät menemään johonkin suuntaan ja niiden vaikutukset kasaantuvat. Se on kuin lumipalloefekti, jota on todella vaikea katkaista. Minulla oli jo työpaikka odottamassa opintojen loppuvaiheessa, mutta kun lopulta sain gradun tehtyä, yritys ajautuikin talousvaikeuksiin.

Meeri Niinistö / Yle

"Jos ei töitä normaaleilla keinoilla saa, hankin itseni rahalla töihin"

Koiviston viesti – jossa hän siis lupasi tonnin työtä vinkanneelle henkilölle – nousi Twitterissä viraali-ilmiöksi. Twiitin jälkeen Koivistolle on vinkattu muutamista kymmenistä työpaikoista. Hän on lähettänyt tukun hakemuksia – ja odottaa kutsua haastatteluihin.

– Jos ei töitä normaaleilla keinoilla saa, hankin itseni rahalla töihin. Onhan se aika karua, että täytyy saada somekampanja aikaan, jotta saa töitä.

Hänelle on tarjottu muutaman kuukauden määräaikaisuutta Kuopiosta. Koivisto etsii pidempiaikaista työtä, mutta on jo lupautunut lähtemään Kuopioon, jos muita paikkoja ei löydy.

Koivisto unelmoi, jos ei nyt vakituisesta, niin ainakin pitkäaikaisesta pestistä – ja on varma, että sen vielä joskus löytää.

– Ajattelen, että jos päivänkin saan olla yrityksessä töissä, niin he haluavat minut pitää. Sen verran on pakko olla itseluottamusta.