Pienellä hollantilaisella saarella kasvaa perunoita, jotka sietävät tavallista paremmin kasvuympäristön suolaisuutta. Löytäjiensä mukaan perunat voivat olla avain miljoonien ruokaturvaan, kun makeasta kasteluvedestä on pulaa ja ilmastonmuutos lisää viljelymaiden suolaantumista.

TexelTutkimusjohtaja Arjen de Vos kumartuu nostamaan porkkanoita mullasta. Vettä tihuuttaa. Pellolla on enää vain vähän vihreää, sillä perunasato on kerätty jo pari kuukautta sitten.

Täällä Texelin saarella Hollannin rannikon edustalla de Vos ja hänen kollegansa ovat löytäneet jotakin, josta he puhuvat kuin aarteesta: perunalajikkeita, jotka eivät ainoastaan siedä suolaista viljely-ympäristöä, vaan jopa pärjäävät siinä varsin hyvin.

Ajatuksena on, että kun makeasta vedestä on pulaa ja suolaantuminen pilaa maailmassa yhä enemmän viljelymaata, kaikki keinot sopeutua ovat kullanarvoisia.

Suolaantuminen liittyy tyypillisesti kuivuuteen ja myös vääränlaiseen keinokasteluun. Kun kuumilla ja kuivilla alueilla haihtuminen on suurta eikä viljelymaita kastella tarpeeksi, maaperän suola nousee pintakerrokseen eikä huuhtoudu alemmaksi.

Ilmastonmuutoksen arvioidaan välillisesti lisäävän suolaantumista, koska kuivuuskausien ennakoidaan pahenevan ja leviävän uusille alueille.

Perunoita ja muita koepellon kasveja kastellaan laimennetulla merivedellä. Pekka Tynell / Yle

Texelin saarella perunoita kastellaan makean veden ja meriveden sekoituksella, jonka suolapitoisuutta säädellään. Ensimmäiset koetulokset olivat niin kummallisia, ettei tutkimusryhmä uskaltanut hiiskua niistä kenellekään.

Perunat nimittäin kestivät suolaa paljon enemmän kuin tieteellisen kirjallisuuden perusteella olisi pitänyt olla mahdollista.

– Satoa tuli, vaikka kasvien olisi pitänyt jo kuolla. Luulimme, että teemme jotain väärin, Arjen de Vos muistelee.

Seuraavana vuonna mittaukset olivat entistä tarkemmat, mutta tulokset eivät muuttuneet. Tutkijalle se oli huippuhetki.

– Ymmärsimme, että olimme löytäneet perunan, joka voisi merkitä ruokaturvaa miljoonille ja taas miljoonille, jotka asuvat suolaantuneilla alueilla, de Vos sanoo.

Viime kesänä testattiin jo yli kahtasataa eri lajiketta. Muutama niistä kukoisti vielä, kun kasteluvedestä 40 prosenttia oli merivettä.

Lajikkeita tutkijat eivät kehitä itse, vaan saavat niitä muutamalta hollantilaiselta jalostajalta. Perunantuotannon jättimaassa ymmärretään, että suolaantumisesta on tulossa iso ongelma myös Hollannissa.

Täällä ilmiö liittyy ennen kaikkea siihen, että suuri osa maasta sijaitsee merenpinnan alapuolella. Etenkin rannikolla merivesi sekoittuu pohjaveteen ja nousee pintaan. Kun maapallo lämpenee ja merenpinta kohoaa, ongelman ennakoidaan pahenevan.

Suolaa kestävää perunaa tutkitaankin jo monen perunantuottajan laboratoriossa, mutta merkittäviä tieteellisiä kenttäkokeita ei Arjen de Vosin mukaan tehdä Texelin lisäksi muualla.

Suolaa kestäviä perunoita lajitellaan perunavarastossa Texelin saarella. Pekka Tynell / Yle

Perunoita maailman nälkäisille

Perunavarastossa on hämärää, viileää ja tuoksuu mullalta. Suurissa puulaatikoissa lepää 60 tonnia mukuloita, joiden oloja, lämpötilaa ja ilmankosteutta anturit mittaavat.

Loisteputkien valossa joukko tilan työntekijöitä pilkkoo merikaalin juuria. Yhdeksän hengen tiimissä melkein kaikki tekevät kaikkea. Meribiologi Reinier Nauta käyttää nyt lajittelukonetta, jonka hihnalla perunoista poimitaan pois epäkelvot yksilöt.

Varaston ovella käy kuljetusyritys, joka tulee hakemaan Pakistaniin lähdössä olevia lannoitteita.

Juuri Pakistan on ollut Texelin suolaa kestävien perunoiden ensimmäinen tulikoe. Suolaantuminen on pilannut siellä miljoonia hehtaareita maatalousmaata. Samalla kasvava väestö tarvitsee yhä enemmän ruokaa.

Pakistanissa suolaperunoita pantiin maahan alueilla, joita pidettiin aiemmin viljelyyn kelpaamattomina. Paikalliset maanviljelijät epäilivät koko hanketta.

Pakistanissa miljoonia hehtaareita maata on suolaantunut, ja pienviljelijät tarvitsevat paremmin suolaa sietäviä kasvilajeja. Salt Farm Texel

Tulokset kokeista olivat kuitenkin lupaavia. Perunoita kasteltiin vähäsuolaisella pohjavedellä, mutta sato pärjäsi hyvin vertailussa makean veden kastelualueen kanssa, tutkimusjohtaja Arjen de Vos kertoo.

Tuloksilla voi olla suuri merkitys, sillä joidenkin arvioiden mukaan maailmassa 250 miljoonaa ihmistä asuu suolaantumisesta kärsivillä alueilla. Yli miljardi hehtaaria maata on suolaantunut, ja alue kasvaa tuhansilla hehtaareilla joka päivä.

Hollantilaishankkeen filosofia on, että erityisen järkevää on antaa apua pienviljelijöille, koska he tuottavat suurimman osan maailman ruoasta. Siksi suolaa kestävien perunoiden viljelyn pitää olla helppoa ja halpaa.

– Keskitymme pienen mittakaavan konsteihin, de Vos sanoo.

Se tarkoittaa, että esimerkiksi suolapitoisuuden mittauslaitteet eivät saa maksaa tuhansia euroja, koska kehitysmaassa pienviljelijällä ei ole sellaiseen varaa.

Pakistanissa käynnistyi äskettäin uusi istutuskierros Hollannin, Ruotsin ja Yhdysvaltain kehitysyhteistyötuella. Sana hankkeesta on kiirinyt, sillä tutkimusryhmälle tulee nyt yhteydenottoja kymmenistä eri maista.

Kaikkiin avunpyyntöihin he eivät ehdi vastata, sillä pelkän perunasäkin lähettäminen Hollannista ei heistä riitä. Olisi myös päästävä paikalle opastamaan istutuksessa, näytteiden ottamisessa ja lannoituksessa.

Seuraava kokeilu perunoilla saattaa silti alkaa pian Bangladeshissa.

Texelin suurimmassa kaupungissa Den Burgissa suolaperunoista on kehkeytynyt pieni ilmiö. Pekka Tynell / Yle

Maailmanparannusta ja gourmet-hehkutusta

Texelin suurimmassa kaupungissa, kuuden tuhannen asukkaan Den Burgissa erilaiset perunalajikkeet vievät ruokakaupassa miltei kokonaisen seinän kokoisen hyllyn.

Hyllyltä löytyvät myös suolafarmin perunat, sillä tieteellisten kenttäkokeiden lisäksi Texelin tila viljelee perunaa kuluttajille – osin tulonhankintamielessä, osin tehdäkseen työtään tunnetuksi.

Suolaa kestävät perunat erottuvat muovipussien joukosta, koska ne on pakattu fiinimmin pahvirasioihin. Turkoosivalkoisten rasioiden kyljessä lukee hollanniksi "Tehdään yhdessä maailmasta parempi paikka". Rasian sisällä on pieni hankkeesta kertova lehtinen.

Erona muihin on myös liki neljän euron kilohinta, joka on yli kaksinkertainen tavallisiin perunoihin verrattuna.

Jumbo-marketin myyjän Fabian Kuiperin mielestä suolaperunat sopivat juhliin ja muihin erityisiin tilaisuuksiin. Pekka Tynell / Yle

Hinnasta huolimatta suolaperunoista on kehkeytynyt paikallisesti pieni ilmiö. Moni saarelainen haluaa ostaa lähellä tuotettua ruokaa, mutta etenkin kesän turistisesongin aikaan perunat suorastaan viedään käsistä, kertoo Jumbo-marketin hedelmä- ja vihannesosaston vastaava myyjä Fabian Kuiper.

– Moni matkailija ostaa niitä laatikkokaupalla ja vie kotiinsa, Kuiper kuvaa.

Yhtenä selityksenä on, että hankkeesta on raportoitu lehdissä ja televisiossa. Mutta kuulemma on myös niin, että monen makuun suolaisessa ympäristössä kasvaneet perunat maistuvat erityisen hyviltä: joidenkin suussa suolaisilta, joidenkin taas makeilta, Kuiperin mielestä parhailta freesattuna rosmariinin kanssa.

– Ja minä olen kriittinen perunoiden suhteen, koska Hollannissa niitä on aika monta sorttia, Kuiper sanoo.

Hän kertoo itse kokkaavansa suolaperunoita vierailleen tai muihin erityistilaisuuksiin ja vakuuttaa samaan hengenvetoon, ettei saa kehuistaan palkkiota.

Kokki Stefan de Waard kokoaa annoksia Paal 17 -ravintolassa. Pekka Tynell / Yle

Pekka Tynell / Yle

Tilan kasveja hyödyntävät jo myös paikalliset ravintolat.

Talvisinkin auki olevan rantaravintolan kokit loihtivat perunoista ja saaren lampaanlihasta turisteille ja koiranulkoiluttajille annoksia, joita koristavat suolaa hyvin sietävät, merellisen makuiset jääpäivikit.

Annokset katoavat lautasilta hetkessä. Niiden rinnalla leikkimieliseen makutestiin pyydetty, kuorineen keitetty peruna sen sijaan kalpenee.

Perunamaa Suomesta tulleen toimittajan suussa suolaperuna maistuu toki hyvältä – mutta kaiken kehumisen jälkeen myös yllättävän tavalliselta.