Pekingistä ei odoteta suuria yllätyksiä. Valtion tiedotusvälineet ovat rummuttaneet jo kuukausia ylistystä puoluejohtaja Xi Jinpingille, joten hänet valitaan toiselle kaudelle ilman soraääniä.

Kiinan kommunistijohto on kokoontunut suljettujen ovien taakse Suureen kansojen halliin Tiananmenin aukion laidalle valitsemaan uutta johtoa ja suunnittelemaan tulevaa.

Xi avasi kokouksen yli kolme tuntia kestäneellä puheella, jota olivat kuuntelemassa myös hänen edeltäjänsä Hu Jintao ja Jiang Zemin. Hän ylisti viime vuosien talouskehitystä ja muita saavutuksiaan.

”Kiinalainen sosialismi on siirtynyt uuteen aikakauteen”, Xi julisti. Hänen mukaansa se merkitsee sitä, että Kiina on maailman suurvalta, jolla on merkittävä rooli ihmiskunnan historiassa.

Samalla Xi korosti, että Kiina jatkaa talousuudistuksia ja pyrkii houkuttelemaan maahan lisää ulkomaisia investointeja talouskasvun kiihdyttämiseksi.

”Kiinan avoin ovi ei sulkeudu vaan avautuu yhä enemmän”, Xi sanoi.

Hän korosti suurten valtionyritysten merkitystä. Samaan aikaan lainsäädäntöä uudistetaan hänen mukaansa sellaiseksi, että se takaa markkinoilla reilut kilpailuolosuhteet myös yksityisille yrityksille.

Xin mukaan Kiinan talous kasvaa yhä enemmän yksityisen kulutuksen varassa. Se edellyttää keskiluokan laajentumista. Samalla kaupunkien ja maaseudun välistä elintasoeroa pitää kaventaa.

Joka viides vuosi järjestettävä puoluekokous alkoi keskiviikkona 18. lokakuuta ja kestää viikon. Kokouksen päätöksistä kerrotaan tiistaina 24. lokakuuta 2017 ja tärkeimmät johtajavalinnat esitellään seuraavana päivänä.

Kiinan kommunistinen puolue on lähes 90 miljoonalla jäsenellään maailman ylivoimaisesti suurin poliittinen puolue. Kaikki keskeiset johtajat ovat miehiä, mutta he eivät ole enää Mao-pukuisia ideologeja vaan länsimaisesti pukeutuvia bisnesteknokraatteja.

Xi on puolueen ehdoton tähti, vastaavanlaista henkilökulttia ei ole nähty Mao Zedongin kuoleman jälkeen.

Puoluekokoukseen on valittu noin 2 300 edustajaa eri puolilta maata. He valitsevat uuden 200-jäsenisen keskuskomitean, joka nimittää 25-jäsenisen politbyroon. Kysymys on paljolti teatterista, sillä tärkeimmistä nimityksistä on sovittu pienessä piirissä etukäteen.

Politbyroo valitsee keskuudestaan pysyväiskomitean, joka johtaa käytännössä 1,4 miljardin asukkaan jättivaltakuntaa. Komiteaan kuuluu nykyisin seitsemän jäsentä ja heistä peräti viisi on eläkeiässä.

Uusien jäsenten valinta herättää maailmanlaajuista kiinnostusta, sillä joku heistä nousee aikanaan 64-vuotiaan Xin seuraajaksi.

Xi korosti kokouksen alla politbyroossa, että puolueen on pystyttävä yhdistämään Marxin opit nykyistä paremmin Kiinan todellisuuteen. Marxin tutkiminen auttaa hänen mukaansa ymmärtämään kapitalismissa tapahtuvia muutoksia.

”Jos poikkeamme tai luovumme marxilaisuudesta, puolueemme menettää sielunsa ja suuntaansa”, hän sanoi.

Ulkopoliittisen instituutin tutkija Jyrki Kallio on pannut merkille, että marxilaisuutta korostetaan aina puoluekokousten alla. Se johtuu siitä, että kommunistisessa puolueessa on paljon vanhoillisia jäseniä, jotka vaalivat edelleen aatteellista puhtautta.

Todellisuudessa puolueen politiikka edustaa erittäin raakaa kapitalismia. Kiinassa on enemmän dollarimiljardöörejä kuin Yhdysvalloissa. Rikkaiden ja köyhien välinen kuilu on syvempi kuin Venäjällä.

Kallion mukaan Xi viittaa puheissaan usein myös perinteisiin kiinalaisiin filosofeihin. Heidän ajatuksiaan on helpompi sovittaa yhteen nykytodellisuuden kanssa.

”Xin arvellaan kehittelevän kokonaan uudenlaista arvopohjaa, joka pohjautuisi enemmän perinteisiin kiinalaisiin oppeihin kuin kommunistiseen ideologiaan”, Kallio sanoo.

Kiina on demokraattisempi kuin Venäjä.

Kiinan politiikan seuraaminen on samanlaista salatiedettä kuin kremlologia aikoinaan Neuvostoliitossa. Sitä kutsutaan zhongnanhailogiaksi kommunistijohdon asuin- ja hallintoalueen mukaan.

Päätösten ja henkilövalintojen taustoista on vaikea saada tietoa, sillä media on hallituksen valvonnassa, eikä politiikasta käydä avointa julkista keskustelua.

Puhemies Mao Zedong kopioi Kiinan hallintomallin Leniniltä, ja se on pysynyt suurin piirtein ennallaan viime vuosikymmenten myllerryksissä.

Puolue on valtiota vahvempi, joten maailman vaikutusvaltaisimpana poliitikkona pidetty Xi on ensisijaisesti kommunistipuolueen pääsihteeri. Presidentin ja asevoimien ylipäällikön tehtävät tulevat vasta sen jälkeen.

Yhden puolueen diktatuurista huolimatta nyky-Kiina on demokraattisempi kuin Venäjä.

Puolue päätti Maon tuhoisan kauden jälkeen, ettei valtaa keskitetä enää yhdelle henkilölle. Puoluejohtaja toimii yhteistyössä politbyroon ja sen pysyvän komitean kanssa ja luopuu vallasta kahden viisivuotiskauden jälkeen. Presidentin tehtävä on rajattu perustuslaissa kahteen viisivuotiskauteen.

Kiinan johdossa tehtiin laaja sukupolvenvaihdos edellisessä vuoden 2012 puoluekokouksessa, kun Hu Jintaon johtama ”insinöörisukupolvi” jäi eläkkeelle ja Xi nostettiin hänen tilalleen.

Taustalla käytiin kovaa valtataistelua kahden valtaryhmittymän, Xin johtamien ”kruununprinssien” ja niin sanottujen nuorisoliittolaisten välillä.

”Kruununprinssit” ovat vanhojen puoluejohtajien ja vallankumouksen veteraanien jälkeläisiä. Heillä on vahvat kytkökset maan taloutta hallitseviin valtionyrityksiin.

Nuorisoliittolaisten tausta on vaatimattomampi. He ovat yleensä hankkineet kannuksensa sisämaan köyhissä maakunnissa. Heitä pidetään uudistusmielisempinä ja vähemmän korruptoituneina kuin ”kruununprinssejä”.

Kallio pitää jaottelua karkeana yleistyksenä. Tosiasiassa puolueen sisältä löytyy monia kilpailevia valtaryhmittymiä, jotka ajavat omia aatteellisia ja alueellisia etujaan.

”Kommunistisella puolueella on läheiset sidokset talouselämään”, Kallio sanoo. ”Monet puoluejohtajat ovat samaan aikaan johtavissa asemissa valtionyrityksissä.”

Kiinan kakkosmies, pääministeri Li Keqiang, 62, luetaan ”nuorisoliittolaisiin”. Häntä pidetään heikkona johtajana. Hän on jäänyt pahasti Xin jalkoihin myös talouspolitiikassa, joka on perinteisesti pääministerien leipälaji.

Hänen uransa saattaa olla nyt katkolla.

Puolueesta on puhdistettu 1,4 miljoonaa jäsentä.

Xi Jinpingiin kohdistui viisi vuotta sitten suuria odotuksia, sillä toistuvat korruptioskandaalit olivat ajaneet puolueen vakavimpaan uskottavuuskriisiin Tiananmenin verilöylyn jälkeen.

Länsimaissa toivottiin, että hän ryhtyisi uudistamaan taloutta ja poliittista järjestelmää, mutta toisin kävi. Xi on keskittänyt valtaa itselleen ja häntä pidetään nykyisin Kiinan vahvimpana johtajana Maon ja talousuudistusten isän Deng Xiaopingin jälkeen.

Viime vuonna Xi nimitettiin puolueen ”ydinjohtajaksi”. Sama titteli myönnettiin aikoinaan Maolle ja Dengille.

Kallion mielestä kyse ei ole pelkästään Xin vallanhimosta. Hän uskoo, että kommunistinen puolue on tullut siihen johtopäätökseen, että yhteiskunnallinen rauha ja vakaus säilyvät parhaiten perinteisen vahvan johtajan avulla.

”Jos Xin asemaa vahvistetaan edelleen, se tapahtuu puolueen tahdosta”, Kallio sanoo.

Hän arvelee, että Xi luopuu viiden vuoden kuluttua perustuslain mukaisesti presidentinvirasta, mutta saattaa jatkaa puoluejohtajana vielä sen jälkeenkin. Päätökselle ei olisi laillista estettä. Se rikkoisi kuitenkin Dengin kaudella luodun käytännön.

Xin valtakautta on leimannut taistelu korruptiota vastaan.

Korruptiokampanjoita on nähty aikaisemminkin, mutta nyt on tosi kyseessä. Puolueesta on puhdistettu 1,4 miljoonaa jäsentä ja syytteitä on nostettu myös korkea-arvoisia puoluevirkailijoita, valtionyhtiöiden pääjohtajia sekä armeijan komentajia vastaan.

Xitä on syytetty kampanjan käyttämisestä oman valtansa pönkittämiseen, sillä hän on raivannut tieltään poliittisia vastustajia.

Xi nostatti ensi töikseen syytteet puolueen nousevana tähtenä pidettyä Chongqingin puoluejohtajaa Bo Xilaita vastaan. Bo tuomittiin elinkautiseen vankeuteen vuonna 2013.

Oikeudenkäynti nosti päivänvaloon puolueen sisäisiä ristiriitoja, joita on aiemmin selvitelty julkisuudelta piilossa. Periaatteessa kysymys oli kahden valtaryhmittymän valtataistelusta, mutta se paljasti samalla laajoja väärinkäytöksiä Kiinan suurimpiin kaupunkeihin kuuluvassa Chongqingissa.

Politbyroon nuorin jäsen, 54-vuotias Sun Zhengcai erotettiin viime kesänä puolueesta ”vakavien virheiden” takia. Potkut herättivät kansainvälistä huomiota, sillä häntä pidettiin mahdollisena pääministeriehdokkaana ja jopa Xin seuraajana. Hänen tilalleen Chongqingin puoluejohtajaksi nimitetty Chen Miner, 57, on Xin suojatti.

Kallio korostaa, ettei korruptiokampanja kohdistu välttämättä pelkästään Xin vastustajiin. Myös monet aluejohtajat ovat kampittaneet vastustajiaan korruptiosyytöksillä.

Kampanjasta huolimatta korruptio on edelleen yksi Kiinan pahimmista ongelmista. Ulkomaiset liikemiehet valittavat, että lahjonnan kustannukset ovat itse asiassa kasvaneet, kun rahat halutaan nyt ohjata ulkomaisissa valuutoissa ulkomaisille pankkitileille.

Kansa rakastaa Xitä.

Kampanja korruptiota vastaan on tuonut Xille paljon vihamiehiä, mutta kansan keskuudessa hän on poikkeuksellisen suosittu.

”Kampanja on saanut hyvän vastaanoton, koska sitä pidetään aitona”, Kallio sanoo.

Puheenjohtajan suosiota tuetaan myös propagandalla, johon on haettu mallia Putinin Venäjältä. Xi kuvataan kansakunnan vahvana isähahmona. Häntä kutsutaan tuttavallisesti ”Xi-Dadaksi”, joka tarkoittaa suurin piirtein Xi-setää.

Kallio arvelee, että Xin kansansuosio on kaikesta huolimatta horjuvalla pohjalla. Se romahtaa helposti, jos talous sakkaa tai korruptiokampanjassa tehdään ylilyöntejä. Tästä on jo merkkejä Chongqingissa, jossa Bo Xilai on erittäin suosittu korruptiotuomiostaan huolimatta.

Kommunistinen puolue on säilyttänyt asemansa viime vuosikymmenten myllerryksessä kovan kurin ja vahvan talouskehityksen ansiosta. Puolue on johtanut rutiköyhän kehitysmaan vajaassa 40 vuodessa ennennäkemättömään talouskasvuun, joka on nostanut satoja miljoonia ihmisiä köyhyydestä.

Kiinan uskotaan ohittavan Yhdysvallat maailman suurimpana talousmahtina 2030-luvulla.

Kasvu ei ole kuitenkaan tasapainoista. Kiinassa nähdään joka päivä satoja tai tuhansia lakkoja ja mielenosoituksia, joiden pelätään johtavan ennen pitkää vakavampiin levottomuuksiin.

Hallitus on vastannut protesteihin vahvistamalla turvallisuuskoneistoaan. Samalla on annettu ymmärtää, että levottomuuksiin vastataan erittäin kovilla otteilla.

Kiinan talouskasvu on hidastunut merkittävästi kymmenen vuoden takaisista huippuluvuista ja sen on pelätty hyytyvän edelleen.

Elinkeinorakenteessa on meneillään valtava mullistus. Teollisuudesta katoaa miljoonia työpaikkoja, mutta kaupunkien palvelusektorille syntyy samaan aikaan uusia.

Hallituksen mukaan talouskasvu piristyi alkuvuonna lähes seitsemään prosenttiin.

Kallio varoittaa luottamasta virallisiin lukuihin. Hän muistuttaa, että hallituksen tavoitteena on kaksinkertaistaa bruttokansantuote vuoden 2010 tasosta vuoteen 2021 mennessä, mikä edellyttäisi 6–7 prosentin vuotuista talouskasvua.

”Hallituksen ilmoittamat luvut ovat liian sopivia ollakseen pelkkää sattumaa”, hän sanoo.

Nordean Kiina-analyytikko Tuuli Koivu näkee kuitenkin viime kuukausien talouskehityksessä monia myönteisiä merkkejä. Ulkomaankaupan piristyminen viittaa siihen, että talouskasvu saattaa olla tällä hetkellä jopa virallisia lukuja vauhdikkaampaa.

Kasvupyrähdys uhkaa jäädä kuitenkin lyhytaikaiseksi, ellei tuottavuutta saada nousuun.

Talousasiantuntijat ovat kiirehtineet Kiinalta jo pitkään rakenteellisia uudistuksia. Koivu arvelee, ettei päätöksiä synny nytkään, sillä Xi välttelee uudistuksia, jotka saattaisivat johtaa työttömyyden kasvuun.

”Joissakin uudistuksissa on menty jopa taaksepäin”, Koivu sanoo. ”Esimerkiksi yksityistämisestä ei enää puhuta.”