Den 16 april godkände Europaparlamentarikerna nya regler som introducerar nya minimirättigheter för arbetsvillkor, inklusive längden på provanställningar, arbetstider och restriktiva avtal.

Reglerna kräver att alla nya anställda, inklusive de med ovanliga anställningsavtal och icke-traditionella jobb, skulle få ett mer uttömmande informationspaket om sina ansvarsområden och arbetsvillkor.

Efter att ministerrådet gett sitt formella godkännande av de nya reglerna kommer medlemsländerna att ha 3 år på sig att anpassa nationell lagstiftning efter direktivet.

Genom intervjun nedan med rapportens författare, spanske europaparlamentarikern Enrique Calvet Chambon (ALDE), får du bättre insyn i förslaget.

Den allt mer flexibla och digitaliserade arbetsmarknaden har bidragit med nya och icke-standardiserade anställningsformer. Vilka är fördelarna och utmaningarna med den här trenden?

– Ny teknologi och digitalisering genererar nya anställningsformer och även ett nytt jobbkoncept, men de utmanar också våra arbetsmarknader, arbetsrättens gränser och det sociala skyddet.

– Fördelarna kan vara många, det går inte att strunta i de mer flexibla, mer nyskapande och anpassningsbara anställningsformerna som tillkommit. Det är tydligt att Europa vill undvika exploatering och alla slags brister i den Europeiska sociala säkerhetsmodellen, särskilt för dessa nya och icke-standardiserade sätt att arbeta på. Kort sagt uppnådde vi jämvikt mellan flexibilitet och skyddet av arbetstagaren, så kallat ”flexiskydd”.

Nya affärsmodeller innebär en oklarhet om vissa arbetstagare är egenföretagare eller anställda. Kommer de nya reglerna att gälla för företag som Uber och Deliveroo?

– De nya reglerna kommer vara tillämpbara för arbetstagare som utför ett jobb mot ersättning under ledning av en annan person, vilken arbetstagaren får instruktioner av och som han är beroende av. Arbetstagare hos Uber och liknande plattformar kommer att innefattas i detta spektrum. Man kan säga att de har sporrat själva direktivet. Beträffande egenföretagare ville ledamöterna vara tydliga med att uttryckligen exkludera de genuina och frivilliga egenföretagarna i direktivet. Jag försvarade denna ståndpunkt under förhandlingarna med rådet.

Vad kommer att ändras jämfört med nuvarande regler?

– Det nya direktivet lägger grunden för ett nytt universellt minimum av sociala rättigheter i Europa. Dessa rättigheter skulle kunna ses som fröet till ett ramverk för en europeisk arbetsmarknad, någonting som det europeiska projektet skulle behöva.

– Specifikt skulle jag vilja lyfta fram tidsbegränsningen för provanställningar, vilken generellt inte bör överstiga sex månader; rätten att jobba åt olika arbestgivare, ett förbud av de så kallade ”exklusivitetsklausulerna” eller ”oförenlighet”; rätten till att få berättigad fortbildning kostnadsfritt och under arbetstid; och rätten till särskilda garantier för förutsägbarhet i de fall då anställningen är av sådant slag att de inte är så lättberäknade, som i fallet med ”on demand”, på beställning.

– Vad gäller jobb som görs on demand har europaparlamentarikerna försvarat arbetstagarnas rätt att få betalt även i de fall då den garanterade arbetstiden ställs in på grund av passerad tidsfrist.

Intervjun publicerade ursprungligen den 15 november 2018. Den uppdaterades den 16 april efter parlamentets slutomröstning om överenskommelsen med rådet.