Akkuja ja romuja, viisimetrinen tukki, isoja kiviä – mies hääräsi öisin teille vaarallisen ansan toisensa jälkeen. Poliisi työskenteli paineessa: kuoleeko joku ennen tekijän paljastumista?

Ajoneuvoyhdistelmän kuljettaja ajoi puoli neljän aikaan talviyönä valtatietä 6 etelään päin, kun hän Suorlahden kohdalla Kiteellä havaitsi vastaantulevien kaistalla valoa heijastavan laatikon. Kuljettaja alkoi hiljennellä käydäkseen siirtämässä esteen pois, kun äkkiä omalla kaistalla häämötti edessä iso möhkäle.

Kuljettaja ei ehtinyt väistää. Suuri kivi osui etuakseliin ja kulki sen jälkeen auton alla ruhjoen alustaa. Rikkoutuneesta hydrauliikkasäiliöstä valui valtatielle satoja litroja öljyä.

Kuljettaja onnistui kuitenkin pysäyttämään ajoneuvoyhdistelmän turvallisesti ja kävi työntämässä akvaarion toiselta kaistalta tien sivuun. Sitten mies soitti hätäkeskukseen ja palasi hyttiin odottamaan poliiseja.

Vastakkaisesta suunnasta lähestyi henkilöauto, jota rekan kuljettaja varoitti vilkuttelemalla ajovaloja. Mutta auto vain kiihdytti vauhtiaan, väisti akvaariota ja hävisi pimeyteen.

Palokunta saapui putsaamaan öljyä tieltä. Paikalle ehättänyt poliisipartio ihmetteli sillä välin, miten valtatielle on voinut päätyä täysin ehjä lasinen akvaario täynnä rojua.

Ajoneuvoyhdistelmän kuljettaja jäi miettimään, olivatko esteiden laittajat ohi pyyhältäneessä autossa.

Seuraavana päivänä, maanantaina 20. tammikuuta 2014 Itä-Suomen poliisilaitoksella Kontiolahden Lammintiellä pidettiin tavanomainen aamupalaveri.

Rikoskomisario Jarkko Timonen, 42, kuuli palaverissa, että ajoneuvoyhdistelmä oli edellisenä yönä törmännyt kuutostielle asetettuun isoon kiveen Kiteellä.

“Täysin älytön teko, hirveetä vaaraa aiheutettu tiellä liikkujille. Olisi voinut olla minkälaiset seuraukset tahansa.” Rikoskomisario Jarkko Timonen

Täysin älytön teko, hirveetä vaaraa aiheutettu tiellä liikkujille. Olisi voinut olla minkälaiset seuraukset tahansa, Timonen tuumi mielessään.

Rikoskomisario kuitenkin kuittasi mielessään tapauksen yksittäisenä ilkivallan tekona. Hän ei osannut aavistaa, että pitkä liikennetuhotöiden sarja oli vasta aluillaan. Ja että juttu päätyisi lopulta hänen omalle tutkintaryhmälleen.

Viisimetrinen tukki raahattiin yöllä pinosta keskelle tietä

Stina Tuominen / Yle

Tievandaaleja oli tässä vaiheessa kaksi. Jotkut vaarallisista ideoista vaativat molempien voimia.

Otimme puutukin tienpientareelta ja muistaakseni pyöritimme tai nostimme sen ajoradalle, Teme kertoi myöhemmin.

Hän ei muista, jäikö kantatie 71:n tukkeeksi "päähänpistosta" raahattu viisimetrinen tukki molempien ajoratojen päälle. Sen sijaan 26-vuotiaan mieleen jäi, että hän toimi kuskina, kun liikkeellä oltiin sillä kertaa Samulin kullanvärisellä Mersulla.

Tukki odotti poikittain tiellä, kun muusikkojen pikkubussi lähti keikan jälkeen Kiteeltä kotimatkalle yön selkään, Savonlinnan kautta kohti Jyväskylää. Kyydissä oli myös bändin laulaja, vuoden 2003 tangokuningatar Saija Tuupanen.

Keikkabussin kuljettaja havaitsi erään mäennyppylän jälkeen jotakin tiellä ja hiljensi vauhtia. Hän ei saanut autoa pysähtymään jäisellä tiellä ja väisti keskelle ajorataa laitetun rungon oikealta.

Säikähtänyt seurue pysähtyi läheiselle bussipysäkille. Tarvittiin kolme bändin miestä pyörittelemään liukkaalla iso tukki tien sivuun.

Kolmen peräkkäisen päivän aikana kertyi seitsemän tiellä liikkuneita vaarantanutta tapausta: kuusi Kiteellä ja yksi etelämpänä Parikkalassa. Ihmisiä ei loukkaantunut, mutta pelkästään rekan korjaus maksoi 6 500 euroa.

Oudoista tieansoista kerrottiin kaikissa tiedotusvälineissä. Tekijäkaksikon lihaskimppu Teme pelästyi ja päätti jättää romukeikat. Sen sijaan pienempikokoista Samulia kiehtoi tekoja seurannut ihmetys ja julkisuus, hän ei halunnut lopettaa.

Akkuun raapustettu teksti järkytti poliiseja

Mitään ei tapahtunut kuukauteen, kunnes sattui uusia tapauksia naapurikunnassa.

Tohmajärvellä pakettiauton kuljettaja ei pystynyt väistämään koko tien leveydeltä kylvettyjä metalliromuja. Autosta puhkesi kolme rengasta, ajoneuvo vaurioitui, vahingot tuhansia euroja. Oli silkkaa onnea, ettei kukaan loukkaantunut.

Poliisi oli kuitenkin yhä epävarma, olivatko kaikki tapaukset samaa sarjaa ja tahallisia: ainakin auton akkuja olisi saattanut pudota tielle jostakin kuljetusautosta.

Tutkijoiden huoli kasvoi: yksikään romukasa ei siis ollut vahinko.

Kunnes tekijä itse jätti karmaisevan vinkin. Yhteen tielle viskattuun akkuun oli kirjoitettu: "Suomen Tieromupalvelu Oy". Tutkijoiden huoli kasvoi: yksikään romukasa ei siis ollut vahinko.

Poliisi kuulusteli lähiseudun mahdollisia tekijöitä. Ilmi ei kuitenkaan tullut riittävää epäilyä tai näyttöä kenenkään osallisuudesta. Teme oli puhutettujen joukossa ja livahti näin poliisin käsistä.

Syksyllä kaverukset hajottivat postilaatikoita foliopommeilla. Samuli tehtaili marraskuussa rypäksen tieansoja. Yön pimeydessä hän kuljetti eri paikkoihin muun muassa auton ratin, renkaita vanteineen, ison kiven ja akkuja. Osa kuljettajista ehti väistää romuja, osa ei ja korjaamoille tuli töitä.

Joulukuun ensimmäisenä päivänä tielle laitettuihin auton renkaisiin osui keihäänheittäjä Oona Sormusen isä. Etupenkillä istui myös äiti, nuori urheilija itse takapenkillä siskonsa kanssa.

Säikähtäneen perheen pelasti kuiva tie.

Jos olisi ollut liukasta, olisimme olleet pöpelikössä, Oona arveli jälkikäteen poliisille.

Ihmisiä huolestutti, mitä sattuu seuraavaksi. Poliisin paine löytää tekijä tai tekijät kasvoi; järjetön romuleikki oli saatava loppumaan.

Romumiinoittajaa jahdataan, tutkinta junnaa

Useita kymmeniä pimeän aikaan kylvettyjä romumiinoja löytyi Kiteen seudun tiestöltä tammikuusta 2014 maaliskuuhun 2016 asti. Stina Tuominen / Yle

Rikosilmoituksia tapauksista oli kirjattu jo parikymmentä, kun rikospoliisin päällikkö päätti siirtää jutun Jarkko Timosen tutkintaryhmälle kesäkuussa 2015.

Poliisikaan ei uskonut, että tuuria tien päällä jatkuisi loputtomiin.

Ennemmin tai myöhemmin jollekin sattuu pahasti, Timonen arveli, sillä asfalttiteillä ajetaan 80–100 kilometrin tuntivauhtia.

Median nimeämä "romumiinajuttu" asetettiin Timosen ryhmän tärkeimmäksi selvitettäväksi. Poliisi perkasi kaikki samantyyppiset tapaukset läpi etsien yhteneväisyyksiä. Sitten alkoi raaka jalkatyö: ihmisiä puhutettiin ja vihjeitä pyydettiin.

Juttu pysyi kuitenkin "pimeänä". Poliisilla oli edelleen vain epäilyksiä tekijöistä, ei mitään konkreettista.

Tekojen keskittyminen Kiteen Puhoksen alueelle rajasi tekijäjoukkoa. Poliisilla ei kuitenkaan riittänyt resursseja kaikkien mahdollisten tyyppien puhuttamiseen.

Yleisöltäkin tuli vinkkejä tekijäkandidaateista. Tutkinnassa nämä kuitenkin karsiutuivat yksitellen pois.

Yleisöltäkin tuli vinkkejä tekijäkandidaateista. Tutkinnassa nämä kuitenkin karsiutuivat yksitellen pois.

Tutkijat yrittivät löytää tekijän tai tekijät myös keksimällä teoille jonkin "järkevän selityksen". Turhaan.

Samaan aikaan vaaralliset romumiinat puhuttivat jo ihmisiä koko Pohjois-Karjalassa. Lähitienoon ihmiset olivat varuillaan ja ajoivat pimeällä entistä varovaisemmin.

Rikostutkintaa 16 vuotta tehnyt Jarkko Timonen tuskaili tutkinnan junnaamista. Hankaluutta lisäsi, että teot tapahtuivat "purskeissa": välillä lukuisia ansoja, sen jälkeen jopa kuukausien hiljaisuus.

Samuli hääräsi väliaikoina muussa pahanteossa Temen ja toisen kaverinsa kanssa: pysäköityjä autoja rusikoitiin ja poltettiin, postilaatikkoja tuhottiin ja naapurustoa terrorisoitiin foliopommeilla.

Poliisille satoi rikosilmoituksia. Tutkijat pitivät mahdollisena, että vahingonteot ja tieansat liittyvät toisiinsa. Oletus ei kuitenkaan auttanut, koska tekijöitä ei löydetty.

Turhauttavaa palapelin kokoamista

Stina Tuominen / Yle

Syksyllä 2015 Samuli ei pitänyt taukoja, joka kuukausi hän ajoi useita öisiä romujen kylvöreissuja. Ennen joulua mies raahasi Kiteellä kuutostien pimeään risteykseen toiselle kaistalle auton peräosan, toiselle yli metrin pituisen runkopalkin. Kolme autoa törmäsi esteisiin, korjauslaskut ylittivät 6 000 euroa.

Poliisi perkasi uusia tapauksia entistä tarkemmalla kammalla. Ratkaisevia teknisiä löytöjä tapahtumapaikoilta ei kuitenkaan saatu, koska esimerkiksi renkaanjälkiä oli aina useita.

Aiemmin poliisi oli huomannut, että teot tapahtuivat useimmiten alkuviikolla iltapimeällä. Samalta seudulta kotoisin olevaa tutkinnanjohtajaa harmitti, että tämäkään tieto ei juuri edistänyt tutkintaa: keskeinen tekoalue käsitti kymmeniä tiekilometrejä eikä virkavalta pystynyt alati valvomaan alueen joka kolkassa.

Poliisi kuitenkin lisäsi valvontaa tyypillisinä tekoaikoina eli iltapäivästä myöhään iltaan. Sekä hälytyspartioita että liikennepuolen partioita keskitettiin seudulle tarkkailemaan liikennettä.

Tuloksetta. Koko 7-henkinen tutkintaryhmä alkoi turhautua. On sitkeä juttu, rauhallisena pidetty tutkinnanjohtaja Timonenkin purki tuntojaan. Koko ajan painoi huoli: mitä tapahtuisi seuraavalla kerralla?

Tekijä ahkeroi yöt ja päivät, vakuutusyhtiöt saivat tarpeekseen

Alkoi vuosi 2016. Romumiinoittajaksi nimetty outo hahmo oli piinannut Kiteen seutua jo kaksi vuotta.

Tammikuun pimeydessä Samuli hääräsi seitsemän ansaa. Saman kuukauden aikana hän Temen kanssa hajotti ja poltti pari autoa sekä sytytti metsästysseuran hirvitornin tuleen. Päivisin Samuli kävi palkkatyössä.

Uusia yleisövihjeitä tipahteli koko ajan poliisin tarkistettavaksi. Läpimurtoa ei kuitenkaan saatu.

Helmikuussa tutkinnanjohtaja Timonen vaihtoi työnantajaa Itä-Suomen poliisilaitokselta Keskusrikospoliisin leipiin. Hän sai kuitenkin luvan hoitaa työteliään romumiinajutun loppuun.

Maaliskuussa tiedotusvälineillä oli kiintoisaa kerrottavaa: vakuutusyhtiöt halusivat lopun kalliille rikossarjalle ja lupasivat maksaa ratkaisevasta vihjeestä palkkion.

Tapauksia oli tammikuusta 2014 alkaen kertynyt jo 35, joista 11 kertaa auto oli törmännyt romuun.

Palkkion lupaaminen toi poliisille vihjeryöpyn.

Palkkion lupaaminen toi poliisille vihjeryöpyn. Lopulta yhdessä puhelinsoitossa annettiin ratkaiseva tieto, joka johti tutkinnan Samulin jäljille.

Silmukan kiristymistä Samulin ja Temen ympärillä vahvistivat sopivat asuinpaikat ja liikkuminen, joka paljastui seurannan avulla.

Kiteen Puhoksessa ilmestyi 20. maaliskuuta 2016 illalla kantatien 71 molemmille kaistoille nauloja ja ruuveja täynnä olevat pahvit. Kun lisäksi syytä epäillä -kynnys ylittyi jo reilusti, tutkinnanjohtaja Jarkko Timonen päätti Samulin ja Temen kiinniottamisesta vielä samana iltana.

Epäilty ei hätkähtänyt kiinniotosta

Stina Tuominen / Yle

On maaliskuinen myöhäisilta, tunti ennen keskiyötä. Pimeässä maisemassa on yhä lunta ja pakkasta.

Poliisipartioita Joensuusta ja Kiteeltä ajaa yht’aikaa kahteen kiteeläiskotiin, kolme autoa kumpaankin.

Samulin kotona talon väki ei ole vielä nukkumassa, kun poliisi ilmestyy etuovelle.

Näyttää normaalilta nuorelta mieheltä, Jarkko Timonen hämmästyy nähdessään ensi kertaa poliisia yli kaksi vuotta työllistäneen Samulin.

Tutkinnan aikana hän oli olettanut, että kyse olisi syrjäytyneestä tyypistä, jolla ei ehkä ole työtä. Tällä nuorella miehellä kuitenkin on vakituinen työpaikka varaosaliikkeessä ja kelpo auto.

Samuli käyttäytyy kiinniottohetkellä rauhallisesti. Saman katon alla asustavat vanhemmat sen sijaan ihmettelevät poliisin toimia. Tutkinnanjohtaja Timonen joutuu myös perustelemaan heille kotietsinnän syitä.

Etsintä tuo kuitenkin tulosta: autotallista löytyy muun muassa samanlaisia ruuveja, jollaisia oli pystyssä tieltä löytyneessä pahvissa.

Tutkijat ilmoittavat radiopuhelimella Timoselle, että myös Temen kiinniotto sujui suunnitelmien mukaan. Tutkinnanjohtajan mielen valtaa helpotus: lopultakin epäiltyjä päästään kuulustelemaan.

Jo ensimmäisissä kuulusteluissa Samuli ja Teme alkoivat tunnustaa tekoja poliisille. Syy vaarallisiin temppuihin ei kuitenkaan selvinnyt.

“Ei siinä mitään järkeä ollut.” Tarkoitus oli kuulemma vain aiheuttaa hämmennystä ja kummastusta.

– Ei siinä mitään järkeä ollut, Samuli vastasi kuulustelijoille.

Tarkoitus oli kuulemma vain aiheuttaa hämmennystä ja kummastusta. Teme selitti, että tieromujen levittely oli "ihan vain tyhmyyttä".

Tutkinnanjohtaja Timonen esitti molempia vangittaviksi kolmantena päivänä kiinnioton jälkeen. Pohjois-Karjalan käräjäoikeus hyväksyi vaatimuksen ja katsoi, että todennäköiset syyt ovat olemassa.

Koko kevään 2016 Jarkko Timosen tutkintaryhmä keskittyi laajan jutun esitutkintaan. Työtä riitti, sillä tutkittavana oli yli 50 tapausta ja asianomistajia piti kuulla kymmeniä.Tutkinnanjohtaja puolestaan palaveerasi lukuisia kertoja syyttäjän kanssa.

Parin työntäyteisen kuukauden jälkeen poliisi oli saanut kirjattua kaikki ylös ja syyttäjä sai kesän alussa eteensä paksun pinon pöytäkirjoja. Syyteharkinnassa kaikista tutkituista tapauksista ei löytynyt riittävästi näyttöä oikeuteen asti, mutta valtaosasta löytyi.

Pohjois-Karjalan käräjäoikeus pääsi käsittelemään harvinaista rikossarjaa vielä ennen juhannusta. Laajaa juttua käsiteltiin useita päiviä.

Oikeuden ratkaisua odoteltaessa sattui kuitenkin jotakin täysin odottamatonta.

Epäillyt telkien takana, silti uusi ansa!

Samuli ja Teme istuivat jo tutkintavankeudessa, kun heinäkuun 2016 alussa kuultiin uskomaton uutinen: jälleen samalla seudulla sekä valtatielle että Kiteentielle oli tuotu kaksi naula-ansaa! Naulat puhkaisivat niiden yli ajaneiden autojen renkaita.

Ei ole todellista, tutkinnanjohtaja Jarkko Timonen ihmetteli kuultuaan uusista tapauksista.

Yhtä hämmentyneitä olivat myös media ja kansa. Eikö vaara olekaan ohi? Onko lukkojen takana sittenkin väärät miehet? Vai onko tekijöitä useampia?

Poliisille kuitenkin selvisi nopeasti, että tuoreet ansat eivät liittyneet aiempaan sarjaan. Ne oli - romumiinoittajaa matkien - väsännyt kolmas nuorehko mies naapurikunnasta.

Samuli kertoi kuulustelijoilleen toivovansa yhdyskuntapalvelua, jos romukeikoista aiheutuisi vankilatuomio.

Pohjois-Karjalan käräjäoikeus antoi tuomionsa 12. heinäkuuta 2016. Tutkintavankeudessa 29 vuotta täyttänyt Samuli tuomittiin 36 liikennetuhotyöstä ja kymmenestä vahingonteosta sekä liikenneturvallisuuden vaarantamisesta yli kolmeksi vuodeksi vankeuteen.

Hänet tuomittiin myös maksamaan korvauksia 26 000 euroa ja lisäksi yhteisvastuullisesti Temen kanssa 8 000 euroa.

Enimmäkseen vahingontekoihin erikoistunut Teme samasta pikkukaupungista sai hieman yli vuoden pituisen vankeusrangaistuksen ehdollisena. Hänet tuomittiin maksamaan korvauksia 5 000 euroa ja yhdessä Samulin kanssa 8 000 euroa.

Tutkinnanjohtaja Jarkko Timonen lähti oikeuden ratkaisun jälkeen kesälomalle hyvillä mielin. Pitkä aherrus tuotti tuloksia ja autolla Kiteen seudulla liikkuneiden yli kaksi vuotta kestänyt piina oli ohi.

Samulinkin onni oli, että kymmenistä hänen aiheuttamistaan vaaratilanteista huolimatta kukaan ei menettänyt henkeään tai loukkaantunut vakavasti, vaikka monet autot törmäsivät romuansoihin ja lukuisat kuljettajat tekivät vaarallisia äkkiväistöjä.

Työpaikkansa menettänyt ja isoihin korvauksiin tuomittu Samuli valitti tuomiostaan Itä-Suomen hovioikeuteen. Hovioikeus päätti koventaa tuomiota neljään vuoteen vankeutta tekojen suuren määrän, vahingollisuuden ja vaarallisuuden vuoksi.

Samuli voi hakea tuomiostaan valituslupaa korkeimmalta oikeudelta maaliskuun loppupuolelle saakka. Joka tapauksessa hän viettää vankilassa myös 30-vuotissyntymäpäivänsä.

Jutun lähteenä on käytetty myös poliisin esitutkintapöytäkirjoja. Tuomittujen nimet on muutettu.