Yleisesti uskotaan, että itsemurhia tehtäisiin eniten keväällä ja syksyllä. Suomalaisen tutkimustiedon mukaan kuitenkin itsemurhiin päädytään hieman muita aikoja useammin toukokuun ja heinäkuun välisenä aikana. Vaihtelu vuodenaikojen välillä on kuitenkin pientä.

Yleisesti uskotaan, että itsemurhia tehtäisiin eniten keväällä ja syksyllä. Suomalaisen tutkimustiedon mukaan kuitenkin itsemurhiin päädytään hieman muita aikoja useammin toukokuun ja heinäkuun välisenä aikana. Vaihtelu vuodenaikojen välillä on kuitenkin pientä. Tiina Jutila / Yle

Ranskalainen nuorukainen Joris Demange muutti Helsinkiin muutamia kuukausia sitten. Hänelle lyötiin heti faktat Suomesta pöytään:

– Kaikki sanoivat, että Suomessa tehdään Japanin jälkeen kaikkein eniten itsemurhia koko maailmassa.

Kun Demange saa nähtäväkseen EU:n tilastotoimiston Eurostatin tuoreen itsemurhavertailun, hänen on epäuskoisena pakko ottaa paperista kännykällä kuva: Demangen maanmiehet tekevät nykyisin useammin itsemurhia kuin suomalaiset.

Suomessa tehdään vuosittain 13 itsemurhaa sataa tuhatta asukasta kohti, Ranskassa 14. Myös Saksa ja Ruotsi kuuluvat samaan eurooppalaiseen keskikastiin Suomen kanssa.

Yle Uutisgrafiikka

Itsemurhatilastojen kärjessä keikkuu lähes omassa luokassaan Liettua, jossa sataa tuhatta asukasta kohden tehdään 30 itsemurhaa. Siis yli tuplasti useammin kuin Suomessa. EU-luokan priimuksiin Kyprokseen ja Kreikkaan verrattuna liettualaiset päättävät päivänsä oman käden kautta kuusi–seitsemän kertaa yleisemmin.

"Suomessa itsemurhien vähentyminen voimakkaampaa"

Helsingin yliopiston psykiatrian professori Erkki Isometsä toteaa heti, että kansainvälisisissä vertailuissa näkyy se, että entisen Neuvostoliiton alueen maat ovat tulleet mukaan tilastoihin. Ennen niistä ei ollut tällaista tietoa saatavilla.

– Kun saatiin lisää tietoa, Suomen asema "maailmankartalla" ikään kuin hahmottui paremmin.

– On aika lailla yleiseurooppalainen trendi, että itsemurhakuolleisuus on laskenut ja siinä mielessä me olemme mukana tässä yleiseurooppalaisessa muutoksessa. Mutta on totta, että se on Suomessa ollut ehkä vielä voimakkaampaa kuin muualla.

Yle/ Uutisgrafiikka

Ja toden totta: Tilastokeskuksen luvut itsemurhien kehityksestä osoittavat, että eniten itsemurhia tehtiin 80-luvun lopun juppivuosina. Sen jälkeen itsemurhaluvut ovat tulleet jyrkästi ja jatkuvasti alaspäin. Itsemurhia tehtiin pahimpina vuosina lähes tuplasti nykyiseen verrattuna.

Aiemmin masennuksen hoito oli huonoa, ja se näkyi itsemurhien määrässä

Erkki Isometsä jarruttelee toteamalla, että mitään aivan vedenpitäviä ja yksiselitteisiä syitä itsemurhien määrän vähentymiseen ei voida löytää. On kuitenkin joitakin tekijöitä, jotka ajallisesti sijoittuvat tilanteeseen, jolloin itsemurhien määrä lähti jyrkkään laskuun.

– Ensimmäisenä maana maailmassa Suomessahan toteutettiin 80-luvun lopulla kansallinen itsemurhien ehkäisyprojekti. Se alkoi tutkimusvaiheella, jossa kartoitettiin 80-luvun lopulla kaikki Suomen itsemurhat. Psykiatrisen hoitojärjestelmän tietoisuus itsemurhista lisääntyi huomattavasti.

Isometsän mukaan masennuksen huono hoito oli selvästi aiempiin korkeisiin itsemurhalukuihin vaikuttava seikka. Muun hoidon parantumisen rinnalla 90-luvun taitteessa tuli myös käyttöön aiempaa selvästi helppokäyttöisempiä lääkehoitoja.

– Koska uusilla lääkkeillä oli vanhoja lääkkeitä vähemmän sivuvaikutuksia, myös yleislääkärit uskalsivat määrätä niitä. Minä näen tämän lääkehoidon lisääntymisen ennen kaikkea indikaattorina siitä, että masennusta alettiin hoitaa entistä tehokkaammin.

Masennuslääkkeiden käyttö ei ole kasvanut enää vuoden 2011 jälkeen. Psykiatrisen avohoidon potilaskäyntien määrä on kuitenkin kasvanut huomattavasti, ja Kelan tukemaa kuntoutuspsykoterapiaa on aiempaa helpompaa saada.

Taloussuhdanteet ja vuodenajat eivät käy selityksiksi itsemurhien määriin

Selityksiä itsemurhien yleisyyteen on haettu myös erilaisista ulkoisista olosuhteista, kuten vuodenajoista tai taloudellisista suhdanteista.

1930-luvun laman aikaan itsemurhaluvuissa havaittiin selvä piikki. Ja samaa odotettiin Suomea ravistelleesta 90-luvun lamasta. Toisin kävi: itsemurhien määrä lähti laskuun.

Lama-aika ei automaattisesti johda siihen, että itsemurhia tehtäisiin aiempaa enemmän. Sen sijaan siihen voi vaikuttaa se, kuinka hyvä suojaverkko yhteiskunnalla on esimerkiksi pitkittyneen työttömyyden varalle. Kai Jaskari / Yle

– Voi olla, että sillä, minkälaisessa yhteiskunnassa eletään, on merkitystä laman kannalta. Esimerkiksi 2008 alkanut lama on nostanut itsemurhakuolleisuutta joissakin Euroopan maissa, Pohjoismaissa vähemmän. Luulen, että yhteiskunnan tarjoama turvaverkko on tässä tärkeä.

Yleisesti uskotaan, että itsemurhia tehtäisiin eniten keväisin ja syksyisin. Tämäkään ei professori Isometsän mukaan ole vedenpitävä fakta.

– Meillä on Suomesta raportoitu, että itsemurhakuolleisuus voisi olla hieman muita aikoja korkeampaa kesäaikana. Tässä helposti yliarvioidaan vuodenaikojen vaikutus kuolleisuuteen.

Joillakin olosuhteilla on tutkittu ja selkeä yhteys itsemurhien määrään. Itsemurhia tekevät enemmän miehet kuin naiset ja pohjoissuomalaiset enemmän kuin eteläsuomalaiset. Myös päihteiden käytöllä on suuri merkitys itsemurhakuolleisuudessa.

– Lähes puolet kaikista itsemurhista on sellaisia, että päihteet tavalla tai toisella ovat yhteydessä niihin, Erkki Isometsä sanoo.

"Kreikkalaiset ovat suomalaisia sosiaalisempia"

Ja ne kreikkalaiset, mikä onkaan salaisuus sen takana, että he niin harvoin päättävät päivänsä oman käden kautta? Kymmeniä vuosia Suomessa asunut kreikkalainen Kimon Papadopoulos uskoo, että helleenien maassa ollaan sosiaalisempia kuin täällä Pohjolassa. Perhe- ja ystävyyssuhteita pidetään korkeassa arvossa.

– Jos minulla on ongelma, juttelen ihmisten kanssa, perheen kanssa, kavereiden kanssa. Ongelma häipyy pois enkä ole yksin.

Hakematta tulee kuitenkin mieleen, miten voi olla mahdollista, että Kreikan talous on rämpinyt vuosikausia suossa, mutta ihmiset ovat silti jaksaneet uskoa tulevaisuuteen.

– Siltikin ihmiset siellä ovat onnellisempia. Lapset ovat ympärillä. Kulut ovat siellä pienemmät kuin Suomessa, joten pienemmälläkin palkalla pystyy elämään. Olen tavannut monia kreikkalaisia, jotka ovat tulleet Suomeen töihin: insinöörejä, arkkitehteja, lääkäreitä ja sairaanhoitajia. Heillä on täällä hyvä palkka, mutta se ei riitä. He kaipaavat takaisin Kreikkaan.