MOT julkistaa yritystukien kanta-asiakkaiden saamat tuet

S-ryhmä ja ST1:n Mika Anttonen, ahvenanmaalaiset laivanvarustajasuvut, suomalainen raskas teollisuus ja kaupunkien energiayhtiöt ovat suuromistajina yhtiöissä, joille valtio maksaa eniten suoria yritystukia.

Tiedot ilmenevät MOT:n kokoamista tuoreista yritystukitiedoista.

Kanta-asiakkaista kaikkein tuetuimpia ovat paljon energiaa käyttävät kansainväliset teollisuuskonsernit. Ne saavat suoria yritystukia eri yhtiöidensä kautta ja lisäksi suuria summia piiloon jääviä epäsuoria verotukia.

Teollisuuden kovasti lobbaamiin satoja miljoonia maksaviin verotukiin palaamme myöhemmin.

Suorat yritystuet tuulivoimaloiden omistajille

S-ryhmän ja ST1:n Mika Anttosen omistaman Tuuliwatin sekä kaupunkien omistamien Hyötytuulen ja energiakonserni EPV:n suuret valtiontuet selittyvät tuulivoimalla ja puu- tai biopolttoaineella tuotetun sähkön takuuhinnalla.

Jälkikäteen on helppo nähdä, että vuodesta 2011 maksettu syöttötariffi eli takuuhinta säädettiin liian korkeaksi.

Tuulivoimalla tuotetun ja Suomen pörssisähkön hinta:

korotettu takuuhinta (31.12.2015 asti): 105,30€/MWh

takuuhinta (1.1.2016 alkaen): 83,50€/MWh

pörssisähkö Suomessa (keskim. lokakuu 2017): 33,42€/MWh

Mika Anttonen sanoo MOT:lle, että tuki on tarkoitettu kattamaan tuulivoiman investointikustannuksia.

”Meidän omakustannushinta oli toiminnan alkuvaiheessa noin 60 €/MWh. Nykyään kun voimalat ovat alkuaikoja tehokkaampia, omakustannushinta on jo noin 50€ MWh”.

Nykyisillä sähkön hinnoilla tuotanto ei siis olisi ilman tukia kannattavaa.

Tuulivoiman syöttötariffin suuruutta määriteltäessä oletettiin pörssisähkön olevan kalliimpaa Salon tuulivoimalat auringon laskiessa. Kuva: Yle

Valtion tukien ansiosta Tuuliwatti kuitenkin tuottaa omistajilleen ST1:lle ja S-ryhmälle sähköä, ja jokaista megawattituntia kohden kymmeniä euroja lisätuloja.

”Sen näkee vasta kun käyttöikä on lopussa, että kuinka kannattavaa tämä on ollut”, Anttonen sanoo.

Tuulivoimalla, puu- tai biopolttoaineella tuotetun sähkön takuuhinta säädettiin 12 vuodeksi oletuksella, että sähkön pörssihinta Suomessa olisi selvästi nykyistä korkeammalla.

Aalto-yliopiston professorin Peter Lundin mukaan tuulituki tulee valtiolle hiukan kalliiksi: ”Olisi se varmasti halvemmallakin saatu aikaan.”



Kyllä siellä pieni valuvirhe siinä politiikassa oli. ― Peter Lund, teoreettisen fysiikan professori, Aalto-yliopisto

MOT:n tukilistoilta ei erotu runsaasti yritystukia hyödyntävä sijoitusyhtiö Taaleri, koska sen tuulirahastojen voimalat on organisoitu erillisiksi yhtiöiksi.

Taaleri on jo ehtinyt kotiuttaa voitot ensimmäisistä eli Honkajoen voimaloistaan, jotka se myi vuonna 2015 brittiläiselle sijoitusrahastolle.

Henkilöomistajista valtion yhteistyökumppani numero yksi on kuitenkin Mika Anttonen.



Forbes-lehden kansainväliselle miljardöörilistalle noussut Mika Anttonen sanoo, että hänen listasijoituksensa perustuu lehden laskelmaan hänen omistamiensa ST1 ja ST Nordic –yhtiöiden arvosta, eikä anna oikeaa kuvaa hänen tuloistaan. Grafiikka Tuuliwatin ja ST1:n suorista yritystuista 2016 Kuva: Yle, Laura Rahinantti

Tuulivoiman lisäksi Anttosen yhtiöt tekevät biopolttoainetta puun sivuvirroista Kajaanissa ja poraavat Suomen syvintä reikää Espoossa.

Anttosen mukaan maalämmön hyödyntämiseen tähtäävä ST1 Deep Heat -yhtiö Espoossa on jo vienyt enemmän rahaa kuin suunniteltiin. "Ei aina mene kuin Strömsössä."

Kyllä me se olisi tehty ilman tukiakin. ― Mika Anttonen, ST1 Deep Heat

Valtion tuki projektille nopeutti Anttosen mukaan hankkeen käynnistämistä.

”Ilman tukia olisi pitänyt kerätä rahoitusta fossiilisen puolen tuotoista noin vuosi pidempään. Ei tällaisia hankkeita pankki rahoita”.

Anttonen on myös varma, että suureksi paisunut tuulituki on hyödyttänyt Suomea, koska tuetun sähkön runsaus on laskenut sähkön pörssihintaa voimakkaasti.

"Asiantuntijat voivat laskea kuinka paljon tuulivoima on tuonut hintaa alas. Itse olen aivan varma, että ainakin sen verran kuin valtio siihen vuosittain tukea laittaa."

Anttosen mukaan kansantalous on hyötynyt myös, koska markkinoille on tullut sähköä, jonka tuotantoa vanhat toimijat eivät kontrolloi.

Suomen oma tuki ei tosin riitä laskemaan sähkön Pohjoismaista pörssihintaa, vaan hintaa on tuonut alas suurten tuulisähkön tuottajamaiden markkinoille tuoma sähkö.

Tukiluukulla vanhat

kanta-asiakkaat

Energiapolitiikan toteuttamiseen liittyvät myös tukilistoille kohonneet uudet yhtiöt Manga LNG ja Skangas. LNG-tuen tarkoituksena on purkaa riippuvuutta Venäjän maakaasusta lisäämällä nesteytetyn maakaasun tuontia.

Skangasin takaa löytyy valtioenemmistöinen Gasum. Manga LNG:n suuromistajina taas on pohjoisen raskas teollisuus, Outokumpu ja Rautaruukin ostanut ruotsalainen SSAB. Molemmat yhtiöt ovat valtion yritystukien vanhoja kanta-asiakkaita.



Viking Line saa valtiolta noin 25 miljoonaa euroa joka vuosi risteilyalusten työntekijöiden palkkatukea. Viking Mariella Kuva: SVT

Ahvenanmaalaisten sukujen omistuksessa oleva Viking Line, virolainen pörssiyhtiö Tallink Silja ja italialaisen Grimaldin suvun Finnlines ovat kaikki saaneet suurtukia jo vuosia.

Merenkulun palkkatukien alkuperäinen ajatus oli varmistaa, että rahtilaivoja pysyy riittävä määrä Suomen lipun alla.

Viime vuosina pääosa tuesta on kuitenkin alkanut valua viihderisteilyille palkatun laivahenkilöstön palkkoihin.

Teollisuuden biotuet ja piilotuet

MOT yhdisti ensimmäistä kertaa samoille omistajille, edunsaajille tai samaan konserniin eri yritysten kautta päätyneitä tukimaksuja.

Tuet kasaantuvat useammin samoille edunsaajille kuin maksatustietojen perusteella näyttää.

Esimerkiksi metsäkonserni UPM on saanut konserniinsa kuuluvien yhtiöiden kautta kuudessa vuodessa tukea noin 31 miljoonaa euroa.

Valtaosa tuesta on useissa tutkimuksissa tehokkaimmiksi arvioituja Tekesin tutkimus- ja kehitystukia.

Jos mukaan laskee UPM:n osin omistamia energiayhtiöitä, kuva muuttuu.

MOT yritystuet 2010-2016 –tietokanta on kokonaisuudessaan vapaasti ladattavissa Avoin data-sivustolta. Grafiikkaa UMP:n ja sen osuusyritysten suorat tuet 2010-16 Kuva: Yle, Laura Rahinantti

UPM omistaa listatuista yhtiöistä osuuksia eli se ei yksin ole koko 100 miljoonan euron edunsaaja.

UPM:n osuus suorien tukien potista on vuosina 2010-2016 ollut keskimäärin 10 miljoonaan euroa vuodessa.

Noin 80 prosenttia tukisummasta on maksettu, jotta UPM ja muu paljon energiaa käyttävä teollisuus siirtyisi hiilivapaisiin tuotantotapoihin.

Samaan aikaan valtion maksaa UPM:lle kymmeniä miljoonia vuodessa energiaverotukina ja veronpalautuksina.

UPM:n saamien tukien kokonaissumma pysyy piilossa, koska valtion verotukia ei julkisteta eikä UPM suostu niitä paljastamaan.

Ympäristöverojen nousu hyvitettiin teollisuudelle tuplana

Yksi verotuki on teollisuudelle maksettava yli 200 miljoonan euron vuotuinen energiaveronpalautus.

Se hyödyttää vain hyvin harvoja teollisuusyrityksiä. Puolet, eli 100 miljoonaa euroa vuodessa menee metsäteollisuudelle.

Metsä Groupin osuus on toimitusjohtaja Kari Jordanin mukaan noin 20 miljoonaa euroa vuodessa. UPM:n voi arvioida saavan hiukan tätä suuremman osuuden.

UPM:n Rauman paperitehdas Kuva: Yle, Taisto Lapila

Kovin monelle muulle yritykselle sitä ei riitäkään, sillä metsäteollisuuden veronpalautuksista 75 prosenttia menee Valtion taloudellisen tutkimuskeskuksen VATT:n mukaan kolmelle suurimmalle yritykselle.

Professori Peter Lund kertoo, että energiaverojen nosto itse asiassa hyvitettiin teollisuudelle kahdesti.

”Energiaintensiivisen teollisuuden energiaveronpalautusten historia on kiinnostava. 2010-11 hallitus poisti työnantajien Kela-maksut, joiden määrä oli lähemmäs yksi miljardia euroa. Tuolloin teollisuus itse halusi, että ei pidä verottaa hyvää asiaa eli työtä, vaan verotetaanpa huonoa asiaa, eli resurssien käyttöä, energiaa, päästöjä. He itse silloin totesivat, että se olisi parempi teollisuudelle, jos itse asiassa energiaverotusta nostettaisiin - Ei kulunut kauaa kun alkoi taas valitus, että energiaveron nosto tiputtaa meidän kilpailukyvyn.”

Innovaatiotukien leikkaukset alkavat näkyä

MOT on koonnut yhteen tiedot eri ministeriöiden ja virastojen maksamista suorista yritystuista vuodesta 2012 lähtien.

Tiedosto kertoo mille yrityksille valtio maksoi yli 800 miljoonaa euroa erilaisia suoria yritystukia vuonna 2016. Seitsemässä vuodessa valtio on jakanut suoria tukia 6,3 miljardia euroa.

Tiedot julkaistaan kokonaisuudessaan Avoin data -sivustolla, ja niitä saa vapaasti muokata.

Viime vuonna MOT:n tukiaineiston kokonaissumma ensimmäistä kertaa pieneni merkittävästi.



MOT yritystuet 2010-2016 –tietokanta on vapaasti ladattavissa Avoin data-sivustolta Grafiikka: yritystukien kokonaissumma 2010-16 Kuva: Yle, Laura Rahinantti

Osaselitys on se, että pienten ja keskisuurten yritysten kehittämistukia rahoitetaan osin EU-tukiohjelmien kautta, ja uuden tukikauden maksatukset eivät ole vielä ehtineet käynnistyä. Hallitus on leikannut myös kehittämis- ja investointitukien kotimaista rahoitusta.

Vuonna 2016 kokonaissumma pieneni, vaikka erilaiset energiatuet ovat koko ajan kasvaneet.



MOT yritystuet 2010-2016 –tietokanta on vapaasti ladattavissa Avoin data-sivustolta grafiikka: energiatiet ja t&k-tuet yliopistoille 2010-16 Kuva: Yle, Laura Rahinantti

Pääsyy tukien vähenemiseen on kuitenkin hallituksen innovaatiokeskus Tekesin tutkimus- ja kehitysrahoitukseen kohdistamat rajut leikkaukset.

Erityisen rajusti on vähentynyt yliopistojen ja tutkimuslaitosten Tekes-rahoitus. Ne lasketaan yritystukiin, koska rahaa menee yritysten ja yliopistojen yhteiseen tutkimus- ja tuotekehitykseen.

Esimerkiksi Aalto-yliopiston saama rahoitus yritysten ja yliopiston yhteisprojekteihin on romahtanut vuoden 2011 51 miljoonasta eurosta viime vuoden 17 miljoonaan euroon.

Parlamentaarisen yritystukityöryhmän pitäisi päättää tehottomien yritystukien leikkauksista ja uudelleenkohdentamisesta tuottavuutta lisääviin tarkoituksiin ensi vuoden alkupuolella.

MOT yritystuet 2010-2016:

https://www.avoindata.fi/data/fi/dataset/mot-yritystukiaineisto-2010-2016

muokattu 15.37: korjattu lyöntivirhe