Ilmalämpöpumpun asennus muuttui rumaksi riidaksi, mutta kaksi tahoa tienasi siinä sivussa mukavasti rahaa.

Kesä 2018 oli helteinen. Helsingin keskustassa, Lönnrotinkadulla asuvan Erkin kerrostaloasunto kuumeni epämukavasti. Hän päätti, että oli aika hankkia ilmalämpöpumppu tulevan kesän edellä.

Hankinnan piti olla helppo homma: taloyhtiössä useampi oli jo asentanut pumpun. Erkki löysi netistä asennuspaketin ja yrityksen, joka vaikutti luotettavalta ja asiakastyytyväisyys korkealta. Paketti ei ollut halvin, mutta tarkkana miehenä Erkki ajatteli, että laatu maksaa.

– Lehdissä kun olin nähnyt kauhukuvia hutiloiden tehdyistä asennuksista.

Taloyhtiö antoi luvan, mutta samalla tuli ensimmäinen yllätys. Isännöitsijä ilmoitti, että veloittaa vähintään 565 euroa työn valvonnasta. Summa koostui hakemukseen tutustumisesta, aloituskatselmuksesta ja lopputarkastuksesta. Erkki ei voinut hyväksyä taksaa, joka lähenteli itse asennusta.

Isännöitsijä suostui kohtuullistamaan veloitusta.

Asennus tehtiin huhtikuussa. Asentaja kertoi tehneensä urallaan lähes tuhat lämpöpumppuasennusta, joten Erkillä ei ollut syytä epäillä pätevyyttä.

Kun homma oli valmis, työn jälki tuotti toisen ikävän yllätyksen. Sisäyksikön ja putkikourun välissä oli rako, joka pisti häiritsevästi silmään. Laitteen ulkoyksikkö oli asennettu lähes kiinni parvekkeen kaiteeseen, mikä näytti omituiselta. Suojakotelo ei mahtunut laitteen ympärille.

Erkki kertoo, että hänen reikäongelmansa ratkaisuksi esitettiin sitä, että hän ”sipaisee itse siihen pakkelia”. Pakkelointi ei ollut vaihtoehto, sillä silloin olisi tarvittu koko seinän uudelleen maalaamista.­

Lisäksi ulkoseinän läpivienti olohuoneen seinässä näkyi rumasti laipan alta.

Valitusprosessi alkaa

Mies päätti panna reklamaatiota eteenpäin.

Asentaja ihmetteli mielipahaa, kertoi, että isompia peitelapoja ei löydy eikä reagoinut muihinkaan vikoihin. Kun Erkki otti yhteyttä myyntiin, ääni muuttui kellossa, tilannetta pahoiteltiin ja luvattiin viimeistellä asennus. Firma ilmoitti, että isompia laippojakin on saatavilla.

Samassa yhteydessä Erkki toi esille vielä yhden huomion: laitteen virtajohto oli naulattu rakennuksen elementtisaumaan.

Erkki sopi korjaukset ja isännöitsijän lopputarkastuksen samaan yhteyteen, jos isännöitsijä haluaisi kysyä asentajalta jotakin.

Kun miehet tapasivat asunnolla, keskustelu muuttui välillä kiivaaksikin. Tekninen isännöitsijä sanoi lopuksi käyvänsä asian läpi taloyhtiön isännöitsijän kanssa ja varoitti, että jatkossa vastaavia asennuksia ei kannata ainakaan heillä tehdä.

Yritys kuitenkin teki pääosin korjaukset. Erkki pisti puumerkkinsä reklamaatioluetteloon, myös kohtaan, jossa hyväksyi johdon kiinnityksen.

Muutaman tunnin kuluttua tekninen isännöitsijä kuitenkin ilmoitti, että taloyhtiö ei hyväksy sähköjohdon kiinnitystä ja aikoo uusia rikotun elementtisauman miehen laskuun. Korjauksen tekisi julkisivuremontteihin erikoistunut yritys.

Perusteena päätökselle oli, että rakennuksen elementtisaumat oli uusittu pari vuotta sitten, ja johdon kiinnitys mitätöi sauman takuun.

Tässä vaiheessa Erkki ilmoitti lämpöpumppufirmalle ja tekniselle isännöitsijälle, että ei voi olla velvollinen maksamaan sauman uusimista eikä aio maksaa alkuperäistä laskua ennen kuin asia on hoidettu loppuun ja taloyhtiö hyväksynyt asennuksen. Isännöitsijä komppasi häntä, firma oli hiljaa.

Ikäviä kirjeitä

Laskun eräpäivä meni ohi, eikä maksumuistutusta näkynyt. Sitten Erkki sai kirjeen perintätoimistolta, joka peri laskua korkoineen ja kuluineen. Hänen selviteltyään tilannetta, perintätoimisto ilmoitti lopettavansa perimisen.

Kesäkuun lopulla tuli jälleen yllätys, nyt kirje asianajajalta. Erkkiä syytettiin laskun laiminlyönnistä ja hänen piti maksaa lasku, korot ja asianajokulut määräaikaan mennessä, muuten kulut siirtyvät käräjäoikeuteen. Hän vastasi asianajajalle kuten vastasi perintätoimistolle.

Samaan aikaan julkisivufirma selvitteli sauma-asiaa, ja totesi, että sitä ei tarvitsekaan uusia. Sauma ei ollutkaan uudehko vaan vanha ja siten ilman takuuta. Lämpöpumpun sähköjohdon kiinnitys oli kuitenkin virheellinen ja täytyisi korjata. Asennusfirman olisi tarvinnut vain siirtää johdonpätkän kulkureittiä hieman, mutta se kieltäytyi, Erkki kun oli kuitannut vikaluettelon.

Erkki päätti tässä vaiheessa palkata oman asianajajan. Kuluttajaviranomaisesta ei ollut enää apua, koska asia eteni nopeasti kohti oikeutta ja kulujen moninkertaistumista.

– Koskaan en ole jättänyt laskua erääntymään. Nyt alkoi tulla kirjettä perinnästä, sitten asianajajalta ja oikeudesta. On aika hämmentävää, kun joutuu ensimmäistä kertaa tällaiseen tilanteeseen.

Koska heinäkuu lähestyi, asianajajat päättivät palata asiaan elokuussa lomien jälkeen. Isännöintifirmalta tulleen noin 300 euron laskun asianajaja suositteli kuitenkin jo maksamaan ja laittamaan sen piikkiin. Lisähinta syntyi siitä, että lopputarkastus ei ollut mennyt taloyhtiön ehtojen mukaan. Kokonaislasku isännöitsijälle nousi 600 euroon kahdesta lyhyestä katselmuksesta.

Sovintoesitys juuri ennen oikeutta

Asian käsittely jatkui elokuun puolivälissä. Kävi ilmi, että pumppuyritys oli jättänyt haastehakemuksen Helsingin käräjäoikeuteen jo heinäkuun lopussa. Siinä vaadittiin koko laskun maksamista korkoineen, oikeudenkäyntimaksuineen ja asianajajapalkkioineen, jota siihen mennessä oli kertynyt noin 3 200 euroa.

Kun kävi selväksi, että Erkki ei saa yritystä korjaamaan johtoa, hän pyysi asianajajan kehotuksesta hinta-arvion taloyhtiön teettämälle viimeistelylle. Summa oli 300 euroa. Sen päälle hän maksoi yhden katselmuksen, mutta ei ylimääräistä tarkastusmaksua, eli siis yhteensä 600 euroa.

Tämä ei kelvannut vastapuolelle, mutta se suostui siihen, että asia viedään käräjäoikeuden sovintomenettelyyn ennen oikeudenkäyntiä.

Juuri ennen sovittelua lämpöpumppufirma tarjosi kuitenkin sopimusta, jossa ei vaadittu jäljellä olevaa summaa.

Vastineeksi mies oli pakotettu allekirjoittamaan vastuuvapautus kaikista tulevista pumppua ja sen asennusta koskevista reklamaatioista. Oman asianajajan laskuksi oli jo tullut noin 3 700 euroa, ja uhkana oli, että oikeudessa oltaisiin jo viisinumeroisissa luvuissa.

– En olisi ikinä tuollaista sovintosopimusta allekirjoittanut, mutta nämä asianajajien palkkiot, ne ovat pelottavia.

Firma sanoo toimineensa oikein

Asennuksen tehneen yrityksen mukaan asia ratkaistiin ennen käräjäoikeutta molempia osapuolia tyydyttävästi. Yrityksen mukaan se toimii aina ja toimi tässäkin tapauksessa kuluttajasuojalain mukaisesti.

– Jos asiakas havaitsee virheitä tuotteessa, korjaamme laitteen tai vaihdamme uuden tilalle kustannuksetta. Jos taas asennuksessa on huomautettavaa, mahdolliset korjaustoimet käydään läpi ja toteutetaan sen mukaisesti. Normaalitapauksessa reklamaatio kohtien pikainen oikaisu palauttaa hyvän asiakassuhteen, joten siihen pitää aina pyrkiä.

– Reklamaatioiden tekeminen ei poista asiakkaalta maksuvelvollisuutta. Jos asiakas ei maksa laskua muistutusten jälkeenkään, asia siirtyy perintätoimistolle. Jos perintätoimiston saatavaa ei makseta, asia siirtyy viimein oikeudelliseen perintään. Lakiteitse periminen on aina viimeinen vaihtoehto, mutta perimättä jättäminen ei ole mahdollista.

Tarinan opetus?

Erkki pohtii, onko pumpun käyttäminen täysin turvallista, kun asennus oli hutiloitua. Sopimuksen mukaan hän vastaa itse, jos laite aiheuttaa jatkossa jotakin ongelmia.

Lopputuloksena on, että Erkki on nyt itse siirtänyt sähköjohdon paikkaa ja kiinnittänyt sen nippusiteellä.­

Erkki ei ole laskenut tunteja, kun ei tiennyt miten absurdiksi tilanne menee, mutta niitä on paljon. Sähköposteja on kymmeniä.

Tarinan opetus on synkkä.

– Kysyin kokeneelta asianajajaltani pariinkin kertaan, olinko toiminut jossakin vaiheessa väärin. Hän sanoi, etten tehnyt mitään väärää.

– Eikö se silloin tarkoita, että voin mennä oikeuteen ja voitan eikä tarvitse maksaa mitään? Ei, koska siellä voi tulla yllätyksiä ja joudut joka tapauksessa kärsimään.

Erkki ei halua esiintyä koko nimellä. Taloussanomat sai kuvien lisäksi nähtäväksi tapauksen asiakirjamateriaaleja ja sähköposteja.