Itä-Helsingin Myllypurossa jaetaan ruoka-apua läpi kesän: maitoa, jogurttia, leipää, vihanneksia. Yleensä ruokaa käy hakemassa 600–800 ihmistä. Myllypurossa apua hakevien määrä on vähenemään päin, mutta syynä ei ole se, että itse avuntarve olisi kadonnut.

Heinäkuisena arkiaamuna kahdeksan aikoihin Myllypuron metroaseman liepeille on muodostunut pitkä jono. Surullisen pitkä jono ilmestyy Itä-Helsingissä sijaitsevan Myllypuron katukuvaan kolmesti viikossa, näin kesäaikaan kahdesti.

Alkamassa on Herttoniemen seurakunnan koordinoima elintarvikejakelu. Kaupoilta saatua ruokaa jaetaan aivan metroaseman kulmalla sijaitsevassa varastohallissa. Yleensä jonossa on 600-800 ihmistä: nuoria, vanhoja, suomalaisia, maahanmuuttajia.

Kun jonon häntää kohti alkaa kulkea, vastaan tulee kyltti, jonka mukaan Myllypuron metroasemalle on matkaa 300 metriä. Vielä tämän jälkeenkin jonoa riittää, eli kokonaismittaa sillä on satoja metrejä.

Tällä kertaa kaksi litraa maitoa

Jonon kärjessä seisoo Anne. Hän käy hakemassa ruokaa Myllypuron jakelusta noin kerran viikossa. Tällä kertaa hän on tullut paikalle aamulla puoli seitsemältä.

– Minun paikkani on tuolla parikymmentä metriä taaksepäin, mutta tulin tähän aikani kuluksi kavereiden kanssa juttelemaan.

Ensimmäiset jonottajat saapuvat jo viideltä aamulla. Jonossa järjestys pitää, eikä voi sanoa, että jono kiemurtelee. Se on suorastaan sotilaallisen suora.

– Täällä on vaikka ja mitä ihmiskohtaloita. Minäkin olen sen verran sosiaalinen, että juttelen kaikkien kanssa. On esimerkiksi ihmisiä, jotka pelaamalla ovat rahansa menettäneet, tietysti löytyy myös alkoholisteja, sanoo Anne.

Myllypuron leipäjono toimii siten, että ruokajakelu alkaa aamulla yhdeksältä. Jonoon pitää tulla puoli kymmeneen mennessä, koska näin halutaan taata, että kaikille jonossa oleville riittää ruokaa.

Eija Vahtera huolehtii, että ruokaa riittää jaettavaksi kaikille. Yle

– Tänään meillä on esimerkiksi 1 400 litraa maitoa eli yhdelle ihmiselle riittää kaksi litraa. Lihaa on saatu 900 pakettia, eli sitä riittää ainakin yksi, laskeskelee aamun jakoa koordinoiva Eija Vahtera Herttoniemen seurakunnasta.

Nälkä ei pidä kesälomaa

Leipää saa ottaa itse, muut ruuat ruokajakelun vapaaehtoiset antavat. Jaettavana on muun muassa maitoa, erilaisia jogurtteja ja rahkoja sekä juustoa. Vuodenaika näkyy sillä tavoin, että tuorepuolella on saatu kaupoilta esimerkiksi munakoisoja, porkkanaa, paprikaa ja basilikaa. Sateinen viikko kesällä voi tietää sitä, että kaupoilta tulee tavallista enemmän grillimakkaraa.

Puoli kymmeneltä Vahtera saa tiedon, että tähän mennessä jonoon on tullut 672 ihmistä.

Myllypurossa ruokaa jaetaan ympäri vuoden. Osa muista vakiintuneista ruoka-avun jakajista ei järjestetä keskikesällä jakelua.

Espoon puolella ihmisiä auttava Hyvä arki ry ei pidä kesätaukoa. Hyvä arki ry jakaa ruoka-apua viitenä päivänä viikossa. Päivittäin ruokaa käy hakemassa 200–250 ihmistä. Lisäksi torstaisin jaetaan kuivatuotteita sisältäviä EU-ruokakasseja.

– Emme ole edes harkinneet, että paikka pantaisiin kiinni, koska kesälläkin on nälkä. Ruokajakelu saadaan hoidettua lomia sovittelemalla, sanoo toiminnanjohtaja Hannu Hätönen.

– Ihmiset soittavat meille kesällä, että saanko tulla hakemaan teiltä, vaikka asun Helsingissä. Sanomme, että totta kai saa. Emme rupea kyselemään kotipaikkaa, vaikka periaattessa apu on espoolaisille. Ruoka ei ole koskaan loppunut, Hätönen jatkaa.

Hyvä arki on jakanut ruokaa 11 vuotta. Hätösen mukaan tänä aikana tapahtunut muutos on se, että maahanmuuttajia on yhä enemmän: kantaväestöä on alle puolet.

Viikon ainoa mahdollisuus jutella

Myllypuron elintarvikejakelusta vuosia vastannut Sinikka Backman sanoo, että noin yleisesti ottaen heillä kävijöiden määrä on ollut vähenemään päin.

Ruoka-apua jaetaan kesällä kahdesti viikossa. Yle

– Mutta kävijät eivät ole vähentyneet siitä syystä, että ruoka-avun tarve olisi vähentynyt, vaan siitä syystä, että Vantaan Yhteinen pöytä on helpottanut tilannetta.

Vantaalla toimiva Yhteinen pöytä -verkosto tuo yhteen ruoka-apua lahjoittavat kaupat ja ruoka-apua jakavat yhdistykset sekä seurakunnat.

Yhteisellä pöydällä ei ole ole omaa ruoka-avun jakoa eikä omia leipäjonoja, mutta sen sijaan se tarjoaa kylmätiloja ja -kuljetusta sekä hävikkiruokaterminaalin eli paremmat mahdollisuudet ruuan säilyttämiseen ja kuljettamiseen.

Myllypuron leipäjonossa ensimmäisenä ruokaa saavat tulla hakemaan pyörätuolien tai rollaattorien avulla kulkevat. Backamanin mukaan pyörätuolia käyttäviä näkyy jonossa yhä enemmän.

– Johtuuko siitä, että kaikista pienituloisimmilla elämä on kiristynyt entisestään ja joutuu valitsemaan sen välillä, ostaako lääkkeitä vai ruokaa, Backman miettii.

– Surullista on myös se, että ruuan lisäksi jonoon saatetaan tulla siksi, että saisi puhua jonkun kanssa. Jono voi olla joillekin viikon ainoa mahdollisuus jutella.