Kohta tehdään taas jokavuotinen, virallistettu rikos unta vastaan. Kellojen siirto kesäaikaan eli yhden tunnin normaaliajan edelle riittää sekoittamaan ihmisten vuorokausirytmit. Uni hapertuu jopa viikoksi, päivät kuljetaan tokkuraisempina, ja älykin jätättää.

Yksi kellon rukkaamisen seuraus­ on, että ihmiset surffailevat siirtoa seuraavana maanantaina työkoneillaan tavallista enemmän viihdesivuilla. Sen osoittivat Pennsylva­nian yliopiston tutkijat pari vuotta sitten Google-hakujen analyysillään. Univajeessa ihmisten keskittymiskyky herpaantuu eikä siitä ole paljon muuhun kuin söpöjen eläinvideoiden katseluun.

Ei vain työteho herpaannu uni- ja valverytmin sorkkimisesta. Se lisää tutkimusten mukaan myös tapaturmien ja sydänkohtausten riskiä ja saattaa pahentaa mielenterveyden häiriöitä.

Sisältö jatkuu mainoksen jälkeen

Ihmisen hyvinvoinnin nimissä kesäajasta tulisi luopua tykkänään. Vaatimus on esitetty monta kertaa. Uudistuksessa Suomen kannattaisi samalla vaihtaa aikavyöhykettä. Ehdotuksen tekee psykiatri ja Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen tutkimusprofessori Timo Partonen kirjassaan Lisää unta (Duodecim 2014).

Sisältö jatkuu mainoksen alla

Keski-Euroopan aikavyöhyke sopisi suomalaisille kaikkein parhaiten. Siirtäisimme kelloja pysyvästi vastakkaiseen suuntaan kuin kesäaikaan siirryttäessä. Kesäaika on siis käytännössä kahden tunnin virhesiirto.

Jos kellomme kävisi samaa aikaa kuin monilla muilla eurooppalaisilla Ruotsista Ranskaan, viisarit osoittaisivat tunnin vähemmän kuin ne nyt osoittavat. Silloin vuoteesta noustessamme aurinko olisi jo korkeammalla. Iltahämärä puolestaan laskeutuisi varhemmin.

Luonnollinen koe jo käynnissä

Luonnollinen koe toisella aikavyöhykkeellä elämisestä on ollut käynnissä jo pitkään Pohjois-Norjassa. Sikäläiset ihmiset elävät samoilla pituuspiireillä kuin suomalaiset, mutta he noudattavat Keski-Euroopan aikaa. Luonnonvalo vaihtelee siellä samaan tahtiin kuin Suomessa, kello käy eri tahtiin. Kun pohjoisnorjalaiset heräsivät tänään askareihinsa, päivä oli jo pidemmällä ja valoa tulvehti ilmassa enemmän kuin täällä rajan takana etelässä päivän alkaessa.

Pohjoisten naapureiden kello tuntuu käyvän oikeaa aikaa.

– Tromssan yliopiston tutkijat ovat tehneet monia tutkimuksia Pohjois-Norjassa. Heidän mukaansa kaamosmasennusta ei esiinny ja kaamosoireitakin on vähemmän kuin Suomessa, Timo Partonen kertoo.

Yhdysvalloissakin aikavyöhykkeellä ja kaamosvaivoilla on yh­teys. Aikavyöhykkeiden länsilaidoilla esiintyy enemmän kaamos­oireita kuin itälaidoilla. Ero selittyy sillä, että itäreunalla asuvat saavat aamuihinsa varhemmin valoa kuin länsialueiden asukkaat. Tästä edusta suomalaiset pääsisivät nauttimaan Keski-Euroopan aikavyöhykkeen itäreunalla.

– Ongelmallisimmat vuodenajat ovat syksy ja talvi. Silloin lisävalo olisi suomalaisille hyödyksi. Jos aamussa olisi enemmän valoa, herääminen onnistuisi helpommin. Se houkuttelisi ihmisiä elämään aamupainotteisemmin, Partonen sanoo.

Illanvirkut kasaantuvat länteen

Ilta hämärtyisi uudella aikavyöhykkeellä aiemmin, ja sekin on terveellistä. Saksassa on huomattu, että maan länsiosissa koululaiset ovat iltavirkumpia kuin idässä, missä aurinko laskee aikaisemmin. Lännessä luonnonvalo yllyttää puuhailemaan myöhempään ja siirtämään nukkumaan menoa. Iltojen venyttämisestä elimistö ei kuitenkaan pidä.

– Jostain syystä kaikki tutkitut terveysriskit kerääntyvät iltavirkuille. Oli mikä tahansa terveysriski, se on aina tavallisempi iltavirkuilla kuin muilla. Iltaihmiset kuolevatkin nuorempina. Valoisuuden määrää muuttamalla voitaisiin tukea sitä, ettei yhä useampi luiskahtaisi iltavirkun suuntaan, Partonen sanoo.

Iltavirkkuja on entistä enemmän. Heitä on nykyään 13 prosenttia suomalaisista, kun vielä 1980-luvulla heitä oli yhdeksän prosenttia. Samassa ajassa univajetta potevien määrä on kasvanut.

Iltapainotteiseen elämään ajavat osaksi geenit. Iltavirkuilla on luonnostaan pidempi sisäinen vuorokausi, ja siksi biologinen kello komentaa heitä myöhemmin nukkumaan. Geenien ohella ympäristön valo ja sosiaalisen elämän rytmi määräävät, milloin olemme hereillä ja milloin nukumme.

– Valolla on välitön virkistävä vaikutus. Jos vielä iltavirkkujen sosiaalinen lukujärjestys on buukattu myöhään iltaan asti, he pysyvät helposti valveilla liian pitkään ja ohittavat nukahtamiselle sopivan aikavälin, Partonen sanoo.

Espanjakin väärällä vyöhykkeellä

Espanjassa parlamentin työryhmä esitti 2013 aikavyöhykkeen vaihtamista. Toisen maailmansodan aikaan vuonna 1942 maa omaksui diktaattori Francisco Francon johdolla saman aikavyöhykkeen kuin natsi-Saksa, ja siitä lähtien se on noudattanut Keski-Euroopan kellonaikoja. Ennen vuotta 1942 maa käytti samaa aikavyöhykettä kuin Portugali ja Britannia, ja se sopisikin sikäläisille paremmin.

Nykyisen aikavyöhykkeen takia aamut ovat Espanjassa hämäriä kaikkina vuodenaikoina ja illat pitkään valoisia. Sillä on seurauksia. Työryhmän raportin mukaan espanjalaiset nukkuvat vähemmän kuin muut eurooppalaiset ja alle Maailman terveysjärjestön suositusten. Krooninen univaje stressaa, vie työtehoa ja haittaa koulunkäyntiä.

Aikavyöhykkeiden on ajateltu heijastelevan auringon asemaa: kun aurinko on korkeimmalla kohdallaan, viisareiden kuuluisi osoittaa 12:ta. Nyt kesäajan vallitessa se paistaa Suomessa etelästä vasta yhden ja puoli kahden välillä. Jos Suomi vaihtaisi aikavyöhykettä ja luopuisi kesäajasta, aurinko olisi korkeimmillaan kaksi tuntia aikaisemmin. Heitto ei olisi yhtään suurempi kuin nykyään mutta terveellisempään suuntaan.

Mikko Puttonen on Tiede-lehden toimittaja.

Julkaistu Tiede-lehdessä 3/2015