Feliratkozás a Járvány hírlevélre Minden hétköznap elküldjük, amit a járványról tudni érdemes. Iratkozz fel, és vigyázzunk egymásra!

Egy év telt el azóta, hogy a büntetés-végrehajtás felmondta az együttműködést egy sor, a magyar börtönökben már évek óta reintegrációs programokat és ellenőrzési tevékenységet folytató civil szervezettel. Elhallgattak a börtönrádiók, a Magyar Helsinki Bizottságot pedig 18 év után kitiltották a börtönökből.

A Helsinki Bizottság kedden beszélgetést tartott arról, hogy milyen tendenciákat figyeltek meg a börtönökben az elmúlt egy évben. Nem volt egyszerű dolguk. Korábban akár a börtönparancsnokokat is felhívhatták, ha egy konkrét üggyel kapcsolatban kérdésük volt, bemehettek az elítéltekkel beszélgetni, ma viszont már csak levelezni tudnak a bentiekkel, többhetes késsel értesülve bármilyen problémáról.

Vig Dávid, a Helsinki Bizottság rendészeti programvezetője szerint az elmúlt évben több mint ezer levelet kaptak, ebből közel ötszázat írtak nekik fogvatartottak (a többit hozzátartozók küldték).

A múltkor például egy rab élő csótányokat küldött nekik levélben, hogy így szemléltesse, milyen állapotok uralkodnak a zárkájában.

A két legtöbbet emlegetett probléma a zárkák túlzsúfoltsága, és szigorú felügyelet, amellyel a bv a családokkal való kapcsolattartást nehezíti. A fogvatartottak egy ideje már csak plexifalakon keresztül láthatják a hozzátartozóikat a beszélőn, és 93 forintos percenkénti összegért beszélhetnek velük mobiltelefonon. A Helsinki Bizottság szerint azonban új dolog, hogy már a beküldött fényképeket sem mindig kapják meg, illetve előfordul, hogy ilyen állapotban:

Lefénymásolt családi kép. Forrás: Helsinki Bizottság

A fenti fénykép elvileg egy családi kép, amit az egyik fogvatartott felesége „apának szeretettel” aláírással küldött be férjének. A Helsinki Bizottság jogásza, Tarnai Dóra szerint a levelet és a fényképet a bv lefénymásolta, és csak a fénymásolat jutott el a rabhoz. A fénymásolást korábban csak azoknak a fogvatartottaknak az esetében használták, akik kábítószerrel kapcsolatos bűncselekmények miatt ültek, nehogy drogba áztatott leveleket kapjanak kintről. Tarnai szerint azonban az utóbbi évben ez a gyakorlat kiterjedt, és több fogvatartottól is kaptak panaszt olyasmire, hogy olvashatatlanul vagy felismerhetetlenük kapják meg a leveleiket, fényképeiket.

Szintén több panasz érkezett hozzájuk a börtönökben újonnan bevezetett csomagküldési szolgáltatással kapcsolatban is. A hozzátartozók korábban beküldhettek a raboknak boltban vásárolt élelmiszert és tisztálkodási csomagot. Ez azonban júliustól megszűnt, és a bv átállt egy webshopos rendszerre: vásárolni és csomagot küldeni csak ezen keresztül lehet.

Igen ám, de a Helsinki Bizottságnak többen is panaszkodtak arra, hogy a rokonaiknak nemhogy internethozzáférése, de számítógépe sincsen, így ők ezt a szolgáltatást képtelenek használni.

A rokonok így vagy bemennek személyesen az intézetbe, és az ottani boltban vásárolják össze a beküldendő élelmiszereket (a boltinál jóval drágábban), vagy sehogy. A webshop bevezetése pedig csak még jobban csökkentette a személyességet.

Mindemellett Vig Dávid szerint a fogvatartottak az elmúlt egy évben arra is elkezdtek panaszkodni, hogy az intézetekben egyre komolyabban veszik a zárkarend betartását is, azaz hogy az egyes zárkában minden úgy legyen rendbe rakva, ahogy az elő van írva.

„Kaptunk levelet, amelyben arra panaszkodtak, hogy a vizes törülközőt és a vizes ruhát is össze kellett hajtani úgy, ahogy elő van írva, és le van rajzolva” – mondta Vig.

A civil szervezet jogászai szerint az látszik, hogy ez a fajta közvetett kapcsolattartás - például a levelezés - rendkívül megnehezíti a munkájukat. Így nehezebben, és főleg későn jutnak el hozzájuk a bántalmazásokról szóló panaszok is, ráadásul már nincsen hozzáférésük a börtönök dokumentációjához sem, ezért nehezebben tudják ellenőrizni, hogy egy-egy rab nem túloz-e, amikor azt állítja, hogy a börtönőrök vagy egy rabtársa bántalmazta. Korábban felhívhatták akár az adott BV-intézet parancsnokát is, vagy megnézhették az adott rab orvosi látleleteit. Így viszont csak hetekkel a megtörténtük után értesülnek az esetekről.

Tarnai Dóra szerint van olyan bv-intézet, ahonnan egyáltalán nem kapnak leveleket. Ez szerinte vagy azt jelenti, hogy fantasztikusak ott a körülmények, vagy azt, hogy nem jutnak el hozzájuk a levelek. Korábban a rabok akár telefonon is felhívhatták őket, tavaly óta már nem.

A beszélgetésen jelen volt Fahidi Gergely ügyvéd is, ő rendszeresen képvisel fogvatartottakat, elsősorban Budapesten. Azt mondta, több fogvatartott is szóvá tette neki, hogy ki vannak akadva a civil szervezetek kitiltása miatt. Szintén jelen volt Oláh Attila, aki volt fogvatartottként korábban a Tévelygőkért Alapítvány mesekör foglalkozásainak volt a munkatársa. Először még a börtönben, elítéltként kezdett járni a foglalkozásokra, később pedig, már szabad emberként, éveken keresztül visszajárt a börtönökbe, és együtt dolgozott a fogvatartottakkal a mesekörökön.

„Rekordot döntöttem, ennyi időt még nem voltam szabadlábon, saját meseköröket vittem” – mondta. Tavaly óta azonban már ezeket a foglalkozásokat sem tarthatják meg, Oláhnak pedig azóta több elítélt is azt mondta, hiányzik neki a mesekör. „Az, hogy foglalkozva van velük, nincsenek folyamatos bántásban, nincsenek lekezelve” - magyarázta.

„Ez egy kurva jó civil szervezet volt és kibasztak minket” – mondta.

A másik téma, ami miatt az elmúlt egy évben a Helsinki Bizottság még mindig rengeteg panaszlevelet kapott, az a börtönök túlzsúfoltsága.

Pedig a hivatalos statisztikák szerint a zsúfoltság egyre csökken.

Egyrészt, manapság kevesebben is vannak a börtönben, mint 2017-ben (tavaly még több mint 18 ezer fogvatartott volt, idén már 1500-al kevesebb), az intézetek korábbi 120 százalék fölötti telítettsége, már csak 117 százalék körül van.

Ennek több oka is lehet, a bv illetékesei a 444-nek korábban azt hangsúlyozták, hogy a férőhelybővítési programjuk keretében új börtönszárnyakat adtak át, például Vácon. Vig Dávid szerint viszont 2017 elejétől más módszerrel számolják a rabok életterét, korábban az asztalok és szekrények által elfoglalt helyet még kivonták a zárkák méretéből, manapság már nem. Így mérséklődött a telítettség – legalábbis a statisztikákban.

Azt is hozzátette, hogy a 117 százalékos telítettség csak átlag, az ország egyik legzsúfoltabb börtönében, a szolnoki bv-intézetben például másfészer annyi fogvatartott van, mint ahányan lehetnének.

A túlzsúfoltság amúgy a bv szerint is probléma, emiatt 2010 óta több börtönt is újranyitottak, kibővítettek, sőt, újakat is terveznek építeni.

A Kiskunhalasra tervezett börtön bejárata Fotó: botost/444.hu

A Helsinki Bizottság szerint a korábbi évekhez képest változás az is, hogy fontosabbá vált a bv számára a tiltott tárgyak bejutása elleni fellépés. Többek között ezzel indokolták korábban a beszélőkön felhúzott plexifalakat is, szeptemberben pedig óriásrazziát tartottak,

a rendőrséggel és a NAV-al együtt egy nap alatt az ország összes börtönében minden rabot átkutattak.

Négyezer zárkát és csaknem 17 ezer fogvatartottat ellenőriztek, ilyen nagyszabású akció még nem volt a bv-ben. Ennek során csaknem 90 tiltott tárgyat foglaltak le a fogvatartottaktól, például mobiltelefonokat és azokhoz tartozó eszközöket, vagy SIM-kártyákat. Közölték azt is, hogy a jövőben további nagyszabású razziák várhatók.

Vig Dávid szerint a razzia 3835 fő részvételével zajlott, és összesen 19276 munkaórába került. Szerinte ez azt jelenti, hogy egy tárgy megtalálására közel 220 munkaórát fordítottak. Ez összesen több millió forintos túlóraköltséget jelent.