Elitært. Med ét ord kan et argument eller en person afskrives.

Den voldsomme retoriske kraft i brugen af elitebegrebet har fået mange – også i Politikens spalter – til at vende sig mod enhver kritik af eliten. Elitekritikken sættes i bås med den mest primitive populisme, der lefler for laveste fællesnævner og forsimpler alt til en modsætning mellem elite og folk. Men dermed overser kritikerne af elitebegrebet, at vi er nødt til at tage en snak om eliten. At der er et reelt problem med demokratisk ulighed i vores samfund. At der samles megen magt på alt for få hænder.

Der er grund til at kritisere eliten – men også at holde sig for øje, hvem man kalder ’elite’. Eliten er ikke alle, der bager med speltmel, er åh så politisk korrekte, kører i Tesla, tager en universitetsuddannelse, eller bor inden for 20 kilometer af en større by.