En lækage inden for EU-systemet har kunne oplyse, at der i EU-regi og på Merkels initiativ arbejdes på at kunne implementere EU-lovgivning, der vil gøre det strafbart at kritisere indvandring og mangfoldighed. Som sanktion vil bl.a. kunne anvendes psykiatrisk behandling og mulig indlæggelse.

Det er det svenske medie Newsvoice, der blandt flere bragte nyheden før årsskiftet. Lækagen stammer fra en advokat, som arbejder i EU sammenhæng. Advokatens troværdighed bestyrkes af, at han tidligere har været i stand til at bringe andre senere bekræftede informationer om, hvad der arbejdes med bag lukkede døre. Den drivende kraft i dette Orwellske lovgivningskompleks er endnu engang Tysklands kansler Merkel. Blandt modstandere kendt som Europas onde ånd.

Hvis de fremkomne forlydender bliver bekræftet officielt, så kopierer hun blot DDRs måde at neutralisere modstandere på. Ufatteligt, at mainstream pressen logrer videre uden at glamme. Hvad er formålet med en presse, når den ikke tjener sit fineste formål, beskyttelsen af læserne, af de universale menneskeretslige principper?

Hvis forlydenderne viser sig rigtige, vil man med rette kunne stille spørgsmål ved Merkels psykiske habitus. Kejserinden har i så fald intet tøj på, kun den lille dreng kan se det, men ham har hun så nu mulighed for at få indlagt på psykiatrisk afdeling. Hele det politisk korrekte establishment i Tyskland og hele EU snorksover. Samtlige ledere, der ikke siger fra og gør det tydeligt, vil stiltiende acceptere eksistensen af en ny fremrykket Berlinmur bygget af Merkel og CDU.

Historien vil formentlig placere Merkel i fornemt selskab med Pol Pot og Stalin. Adolf Hitler var krigsforbryder, men han var i det mindste forsvarer af sin egen kultur. Ærkeenglen Merkel viser ved sine handlinger, at hun gerne ser den germanske og europæiske kultur samt de europæiske folk udryddet. Det med konsekvens betragtningsmæssige briller på. Det Europa, vi kender, vil forsvinde med et bølgeskvulp, fordi Merkel og hendes ligesindede fortsat angrer over naziforbrydelser for tre generationer siden.

Merkel vil med den nye lovgivning være Tysklands værste kulturfornægter, skarpretteren over tysk kultur, over eget folk. Hun lægger de vigtigste frihedsrettigheder i graven, retten til at tænke, tale og skrive. Med hende som valgt leder behøver tyskerne og europæerne ingen fjender. De har selv valgt den værste. En leder, der har valgt den endelige løsning af det germanske spørgsmål på samme måde som nazisterne valgte deres endelige løsning i forhold til jøderne.

Intet under, at kansler Kohl frabad sig hendes tilstedeværelse forud for sin begravelse. Også det valgte hun at se stort på. På samme måde som hun ivrigt forsvarer retten til de fortsatte hundredetusindevis af årlige migrantforbrydelser i Forbundsrepublikken. Men, som hun siger: “Das schaffen wir”.

Lad det være en opfordring til øget folkelig modstand mod et elitært, facistoidt repressivt styret Europa under pisken fra en tidligere Stasi-kommissær. Hendes gamle politiske chef Honecker, der blev smidt på porten ved murens fald i november 1989, ville have været stolt. Så fik en af hans disciple alligevel det sidste ord.