Ett stående tema i valrörelsen från Socialdemokraterna var beskyllningar om att regeringen Reinfeldt hade ökat klyftorna. Och i egenskap av statsminister har Löfven fortsatt med jämlikhetsretoriken och kraven på att inkomstskillnaderna måste minska.

I budgeten har budskapet omsatts i praktisk politik. Den nedre skiktgränsen för 2016 räknas inte upp och 58 000 fler svenskar får därmed betala statlig och progressiv inkomstskatt. Dessutom införs en extra inkomstskatt för den som tjänar mer än 50 000 kronor i månaden.

Är det då ändå inte märkligt att Löfven, som älskar att sätta upp märkliga mål som den om EU:s lägsta arbetslöshet, inte satt upp något mål för inkomstfördelningen?

Sverige är redan ett av världens mest inkomstutjämnade länder. Vid vilken ginikoefficient har då högskattepolitiken på arbete nått sin fulländning? Under Reinfeldts styre 2013 låg den strax under 0,3. Löfven borde väl kunna klämma i med en halvering till 0,15? Världens högsta marginalskatter måste då bli ännu högre och i Pomperipossaklass. Entreprenörer och innovatörer drivs i landsflykt.

Lika kategoriskt som Löfven predikar att inkomstskillnaderna måste minska, lika kategoriskt säger han nej till låglönejobb. Ty Sverige ska minsann konkurrera med kunskap och kompetens!

I Löfvens slagordsmässiga värld existerar - "självfallet" - aldrig några målkonflikter. Det faktum att akademiker i allmänhet vill ha en avkastning på sin utbildning, det vill säga en inkomstskillnad i förhållande till om de inte hade utbildat sig, är något som inte passar in i denna enkla tankefigur.

Jag har i alla fall aldrig hört honom resonera om hur centralt det är att Sverige i en globaliserad värld måste kunna erbjuda konkurrensmässiga arbetsinkomster efter skatt. Då inkomstutjämning är målet behöver vi väl inte heller bry oss om för låga löner, om bristen på specialistsjuksköterskor och kompetensflykten till Norge?

Nu till de goda nyheterna för Löfven, fast dåliga för Sverige. Saco har varnat för att avkastningen på högre utbildning för svenska kvinnor är lägst i hela OECD. Vår utbildningspremie har dessutom minskat från millennieskiftet och från en redan låg nivå, påpekar Saco. Det är samtidigt ett rejält underkännande av ett antal Saco-fackförbunds förhandlingsförmåga.

Och det finns ännu roligare statistisk för statsministern:

Häromdagen kom en sammanställning av aktuell forskning, från stiftelsen Entreprenörskapsforum. Av 23 rika OECD-länder har Sverige den absolut sämsta utbildningspremien. Den uppskattas till lite drygt 4 procent i Sverige, medan motsvarande siffra i Tyskland och Nederländerna är 9,5 respektive 8,2 procent.

I Sverige ska det alltså helst inte löna sig att utbilda sig, men om man ändå har gjort det så ska man akademikerbeskattas. Fast om Sverige ska förbli, eller helst växa som kunskapsnation måste vi i stället öka löneskillnaderna och inkomsterna för högutbildade människor.

Regeringen borde vara skakad. Entreprenörsskapsforum har levererat vad som måste betraktas som en rejäl larmrapport - att det i Sverige lönar sig sämst i hela västvärlden att utbilda sig. Vad säger Löfven?

Och nej, inget mer prat om innovationskatapulter.

Läs också:

Löfven låter som en klimatförnekare

Följ Expressen Ledare på Facebook för tips om fler ledare och krönikor.