Vänsterns relation till hedersvåld är åter aktuell, efter att Vänsterpartiets riksdagsledamot Amineh Kakabaveh nyligen tvingats bort. Kakabaveh har länge varit en av de mest aktiva rösterna som vänstern haft i denna fråga. Att se henne bli illa behandlad av sina kamrater är inte direkt något nytt. Under lång tid har Kakabaveh utsatts för krypskytte och smutskastning från de egna leden, och hon har blivit kallad islamofob, rasist och mycket annat.

Många har redan diskuterat varför det ser ut så här; varför har vänstern så svårt att prata om dessa frågor, varför är man så kluven inför kvinnoförtryck på religiös eller etnokulturell grund, speciellt när man kan tycka att detta vore en självklar profilfråga för socialister och feminister? Rent historiskt har socialisterna knappast varit några större vänner av religion, och i exempelvis Sovjetunionen fanns det faktiskt en lång historia av att bekämpa just hedersförtryck och traditionella könsroller redan på 1920-talet.