Gustav Fridolin och Åsa Romson låter meddela att de önskar sitta kvar men kommer lämna över om kongressen som Miljöpartiet genomför 13-15 maj beslutar om annat. Presskonferensen i Riksdagens presscenter bjöd på både dramatik men även en inblick i Miljöpartiets maktspel. De som har ett sinne för detaljer kunde sannolikt se en kupp i kuppen.

Att Miljöpartiets valberedning skulle kunna presentera ett alternativt språkrörspar till Romson och Fridolin på mindre än två veckor är mindre sannolikt. Fridolin och Romson kuppade elegant in en situation där de med stor sannolikhet kan räkna med att inga alternativ kommer hinna ställas mot dem. Valberedningen och partiet kommer inte hinna med. Miljöpartiets språkrör tillträder dessutom i par och avgår i par. Det är här kuppen i kuppen blir synlig. Efter att Åsa Romson tillkännagjort att de bägge vill fortsätta men att de kommer lämna över om kongressen beslutar annat kliver Gustav Fridolin in och repeterar detta med det lilla tillägget

”bägge eller bara den ena”.

Fridolin vet att hans kort är väsentligt starkare än Romsons. Det kan inte uteslutas att Fridolin öppnar för att offra sin parhäst för att själv behålla makten. Karin Svensson Smith, MP, har öppnat för den möjligheten genom att offentligt vittna om den röra som omgärdar Åsa Romsons departement.

Utöver detta? Mycket av presskonferensen kom i slutet att handla om värderingar. Likt tidigare svävar väljare i ovisshet om vilka värderingarna är. Om det är förenligt med Miljöpartiets värderingar att göra sin politiska praktik i Muslimska Brödraskapets politiska gren eller inte. Om folkmordet på Armenierna under ungturkarnas diktatur skall benämnas folkmord eller om det skall bara glömmas bort. Hur detta slutar vet vi inget om men Gustav Fridolins starka band med Mehmet Kaplan upphörde inte för en vecka sedan. Kaplan har varit Fridolins mentor och nära vän under mer än ett decennium vilket förklarar Fridolins milt sagt märkliga försvarstal av Kaplan sedan han fick avsked. Enligt Fridolin var Kaplan en av regeringens dugligaste ministrar. Med de lovord som yttrades så kändes det som fel minister hade fått sparken. Den hjältedyrkan Fridolin gav uttryck för är sällsynt vid ministeravgångar.

Hur det går? Ovisst. Romson är nog den som hänger lösast till och kan nog offras av Fridolin för att kongressen skall få stillad blodsmak.

I övrigt är det sannolikt att de enda som önskar att Fridolin och Romson roteras ut är de miljöpartister som månar om sitt parti. Löfven vill inte ha in två nya okända kort, det är rörigt som det är ändå med det egna partiet och ett ännu rörigare befintligt Miljöparti. Utöver det är såväl Alliansen som Sverigedemokraterna sannolikt enigt positiva med den duo som mycket väl kan rasera det som Peter Eriksson och Maria Wetterstrand byggde upp. Med Fridolins och Romsons visade förmågor finns det sannolikt inga som är bättre skickade att röra till det ännu mer.

En kupp i kuppen.