Arkæologer fra Museum Sønderjylland har fået et ret unikt indblik i, hvordan landsbyer og gårde har udviklet sig helt fra de opstod i vikingetiden og frem til, hvordan gårdene var struktureret i 1800-tallet. Det er to udgravninger i landsbyen Sdr. Bjert syd for Kolding, der har løftet sløret for et område, der har været bebygget i mere end 800 år.

En af de ting, som arkæologer har forsøgt at finde ud af, er, hvornår vi gik fra at bygge huse med nedgravede stolper, som vi kender fra forhistoriske bebyggelser, til at bygge på deciderede stenfundamenter, som man ser det i middelalderen, Det var i middelalderen, at man gik fra at bruge træ, der kunne rådne i jorden, til solide stenfundamenter, som kunne klare både fugt og frost.

Ved udgravningerne i Sdr. Bjert stødte arkæologerne ikke blot på stolpebyggede huse fra vikingetiden og middelalderen, men også på usædvanligt velbevarede gårde fra 1500-1600-tallet. Disse huse havde haft stenfundamenter (syldsten) og lergulve, ligesom man kunne se tydelige spor efter en ruminddeling i gårdene. Og det er faktisk noget af et fund, for velbevarede stenfundamenter fra den senere middelalder er en sjældenhed i dansk arkæologi, for fundamenterne ligger ikke dybt i jorden, men ofte i overfladen, og derfor er mange stenfundamenter med tiden blevet ødelagt, når marker er blevet pløjet og dyrket.

Ved to af gårdene fandt arkæologerne spor efter brande, og den ene af de brændte gårde havde en bygning med et kraftigt fundament og et massivt lag af trækul, som formentlig var resterne af et nedbrændt trægulv, tilsat en god portion fiskeben, dyreknogler og keramik. De arkæologiske undersøgelser viser, at bygningen efter branden blev opført på ny, og i det nye lergulv har man fundet en mønt fra 1560´erne, hvilket afslører, at branden fandt sted før midten af 1500-tallet.

Ved hjælp af dendrokronologi (årringsdatering af træ) har arkæologerne nu haft held med at datere flere af de nedgravede træstolper under en del af landsbyens huse, hvor den yngste fase med jordgravede stolper er dateret til 1475. Derfor kan arkæologerne nu konkludere, at anvendelsen af syldsten blev eneherskende i løbet af 1500-tallet.

Til den ene af de brændte gårde var der en 20 m2 stor stensat kælder med en dybde på 1,5 meter. De fund, man har gjort omkring kælderen, fortæller, at overbygningen kan have været konstrueret som bindingsværk. I jorden i kælderen var der en meget stor mængde genstande som for eksempel fingerbøl, knive, glas og keramik, og sådan nogle fund fortæller en om et mangfoldigt liv på gården.

Læs mere hos Museum Sønderjylland

Yderligere oplysninger:

Museumsinspektør Anders Hartvig, Museum Sønderjylland, tlf.: 24 60 79 45, anha@remove-this.msj.dk