Aquest 2020 és un any de canvis arreu del món, i nosaltres us volem ajudar a entendre'ls. En temps de crisi, el periodisme compromès és més important que mai i el vostre suport és l'únic que pot assegurar la continuïtat de VilaWeb.Si ho vols i ho pots fer, col·labora amb VilaWeb

Enmig de la guerra a Síria, l’any 2012 les Unitats de Protecció Popular kurdes van aconseguir d’expulsar l’exèrcit i l’administració del president Baixar al-Assad de Rojava, al nord del país. Des d’aleshores, en aquest territori del Kurdistan occidental s’ha anat introduint un model d’autogovern de base assembleària i popular, el confederalisme democràtic, a partir d’una experiència prèvia a la regió de Bakur (Kurdistan Septentrional) del 2009.

L’autonomia democràtica, com també s’anomena aquest sistema, fou ideada pel dirigent del Partit dels Treballadors del Kurdistan (PKK) Abdullah Öcalan i ha trobat en Rojava, malgrat alguns embats del grup Estat Islàmic, les condicions per a implantar-se efectivament, amb valors com ara el govern local i de proximitat, el cooperativisme, l’ecologia, l’autodefensa i, per damunt de tot, l’alliberament de les dones.

Ens en parla, de manera concreta i concisa, l’activista Dilar Dirik, una de les ponents al New World Summit que es va fer el cap de setmana passat a Utrecht (Països Baixos):

Informació relacionada:

El nou compromís d’Utrecht