Cum uneori se mai aliniază și planetele, uneori se mai întâmplă și lucruri normale pe la noi. La fel de accidental. Spre exemplu, ora de religie a devenit opțională și trebuie ca fiecare părinte să dea în scris că-și vrea copilul îndoctrinat religios. Îndoctrinarea religioasă nu mai vine la pachet cu îndoctrinarea patriotă, exersarea memoriei și dresajul, pentru a alcătui pachetul complet de borât drone incompetente ce reprezintă sistemul educațional românesc.

Dar hei, deviez, lecția despre inutilitatea școlii e în altă zi. Astăzi vorbim despre corporația BOR care s-a alertat, sesizabil deranjată de scăparea asta absurdă a sistemului. Cum, n-o să mai învețe toți elevii rugăciuni ca roboțeii? Te pomenești că dup-aia o să înceapă să gândească singuri și să nu mai dea bani să li se sfințească mașina! Nu se poate așa ceva! BOR e un organism parazitar și îndoctrinarea timpurie înlesnește parazitarea pe tot parcursul vieții. Așa că și-au scos din mânecă păcălicii, să convingă oamenii să-și trimită copiii la auzit idei absurde la o vârstă la care nu le pot contrazice, de la un om aflat într-o poziție autoritară.

Păcălici ca Connect-R, care dă ochii peste cap, ca vaca, la cameră, complet fascinat de propria persoană . Salvatorul creștinismului, uitați-vă la el.

Sau Dan Puric, care face ce face Dan Puric. Behăie platitudini și truisme derivate din argumentele lui circulare bazate doar pe faptul că atunci când se încruntă pare că seamănă cu un om inteligent.

Și aici zace cea mai mare păcăleală a BOR. Că băieții ăștia prezintă ora de religie ca o experiență spirituală. Cum să interzici copilului tău o experiență spirituală? Spiritualitatea e în spiritul omului, ce pula mea!

Just, just. Spritualitatea e ceva esențial omului inteligent și nu trebuie negată în dezvoltarea unui copil. Dar. DAR.

1. Spiritualitatea nu înseamnă fix religie creștină de rit ortodox. E ceva mai complicat. Să consumi doar creștinism ortodox pentru că conține spiritualitate e ca și cum ai mânca caiete pentru că conțin fibră. E și fibră pe acolo, dar nu destul cât să justifice o dietă bazată pe caiete.

2. Ora de religie nu este despre spiritualitate. Este despre îndoctrinare. Asta se predă. Ritual religios lipsit de substanță. Poezii de spus spre cer. Și doctrină. Opinii ale religiei bazate doar pe tautologia tot ce spune religia e adevarat pentru ca religia e adevarată. Gheii nu-s ok, trebuie să ții post, femeile poartă batic în biserică, dacă nu îți dă popa voie să te fuți cu ăla și nu își face ritualul înainte, ești o curvă.

3. Orice formă de religie organizată pentru mase, oricât de bune ar fi ideile de la bază, degenerează spre șamanism înapoiat: pupat obiecte magice pentru bunăstare. Asta e creștinismul în masă la noi. Nu e despre valori în sacrificiu, umilință și alte chestii de care zicea Iisus.

La noi creștinismul e despre babe care se bat pentru nuielușe magice.

Oameni care se roagă la Iisus din Grătar



Idioți care pupă piftie crezând că o să fie vindecați de boli.

Astea sunt activitățile încurajate de BOR. Activitățile din care fac profit. Activități care nu au nici o legătură cu chestiile spirituale pe care le cugeta Puric acolo cu mintea lui creață de mim și la care se gudura Connect-R. Iar ora de religie e o activitate a BOR. De acolo își formează ei viitorii pupători de moaște. Pentru asta e acolo. Pentru a te obișnui de mic că niște ritualuri fără sens sunt absolut normale și că trebuie să le faci. Ba chiar să și dai bani pentru ele.

Sigur, există și preoți care sunt oameni, nu paraziți. Care încearcă să învețe omul să se înțeleagă și să-și înțeleagă rolul. Există și profesori de religie, probabil, care fac asta. Dar câți dintre ei? Unu din cinci? Unu din zece? Sigur nu destui cât să justifice existența unei ore care, tot ce face, în esență, e să obișnuiască mințile fragede cu ideea că e ceva absolut normal să dai bani ca să pupi un os de porc.

Treaba cu ora de religie nu ar trebui să nască nici o dezbatere despre credință. Întrebarea e mult mai simplă: E în stare BOR, ca parazit social cu singur scop făcutul oamenilor să dea bani pe ritualuri, ca să construiască foarte multe biserici și să susțină luxul unei camarile de bărboși, să ofere o educație spirituală de încredere unor copii?

Iar răspunsul e și mai simplu. Evident că nu.