„Glasul roţilor de tren” strigă după ajutor atât către Ministerul Transporturilor, cât şi către conducerea CFR!

Domnule ministru al Transporturilor Șova, încercați să vă aflaţi în situaţia de a călători pe o distanţă suficient de lungă cu trenul pentru a fi nevoit să mergeţi şi la toaletă de câteva ori. Vă asigur că este vorba despre o provocare, deşi unii ar putea fi siguri că este vorba despre un blestem.

Am fost plecată în multe călătorii cu trenul prin ţară în acest an şi tocmai de aceea voi expune o parte dintre experienţele mele pentru a vă servi ca studii de caz. Am senzaţia că nimeni din conducerea CFR nu mai circulă cu trenul de multă vreme.

Aşa o bătaie de joc faţă de călători nu mi-a fost dat să văd de multă vreme.

⦁ Ştiaţi că: Unităţile de exterior ale aparatelor de aer condiţionat (generatoare de căldură), sunt montate în Gara de Nord exact în sala de bilete?

Când îţi cumperi în sezonul cald bilete pentru tren, observi cum toţi cei care aşteaptă zeci de minute la rând sunt transpiraţi din cap până în picioare. Angajaţii CFR, nu. Ştiţi de ce? Vă invit să urmăriţi cum sunt montate aparatele de aer condiţionat. Eu am numărat 7 alţii spun că sunt mai multe. Toate unităţile de interior (care disipă aer rece) sunt plasate în aria în care personalul îşi desfăşoară activitatea, dar unităţile de exterior (care degajă căldură), sunt montate chiar în sala de bilete, acolo unde au acces călătorii. Asadar, într-o zi de vară când afară sunt 35’C, în interior temperatura este mult mai mare.





⦁ Ştiaţi că: S-a oferit gratuitate pentru elevi/studenţi fără suplimentarea numărului de locuri în vagoane?

S-a oferit elevilor/studenţilor şansa minunată de a călători gratuit. Au fost alocate în acest sens vagoane în plus pentru perioadele de vacanţă în special? Nu. Din contră. Au fost scoase vagoane. În situația în care CFR se confruntă cu un deficit de vagoane, cum a putut accepta să ofere gratuitate elevilor si studenţilor?

⦁ Ştiaţi că: CFR vinde bilete la vagoane care nu există?

Aveam bilet la trenul cu destinaţia București-Baia Mare care avea staţii şi în Sinaia, Buşteni, destinaţii turistice atât de frecventate în perioadele de concediu. Trenul era compus din două vagoane. Acestea aveau numerele 1 şi 3. Mulţi călători erau deranjaţi de faptul că nu îşi găsesc nu numai locul, dar nici vagonul. Aveau bilete la vagonul 2 care lipsea cu desăvârşire. O parte dintre aceştia au mers în picioare pe culoarul vagonului de clasa I. Restul probabil că au rămas în celălalt vagon sau angajaţii de la CFR i-au înşirat pe deasupra trenului învăţându-i când să strige “Sârmaaa!!!!” (Într-o perioadă deloc roz, când oamenii nu aveau bani pentru bilete, în special pe ruta Moldova – Banat, călătoreau sus pe tren şi cel care se afla aproape de locomotivă şi vedea că se apropie o sârmă îi anunţa şi pe cei din spate, pentru ca aceştia să se ferească la timp, să se lase pe burtă şi să nu fie aruncaţi de pe tren).

Călătorind de la Constanţa la Bucureşti am observat acelaşi lucru. M-am trezit că citeam aceeaşi carte cu un tânăr, în jur de 20 de ani care stătea în picioare lângă scaunul meu. Mă gândeam la un moment dat să îl întreb dacă pot să dau pagina... A venit controlorul, a verificat biletele şi spre surprinderea mea tânărul aştepta cu nerăbdare să ajungem împreună la următorul capitol. Când am coborât din tren l-am întrebat pe controlor dacă se vând bilete în picioare la Clasa I. Mi-a răspuns că nu, dar călătorii care stăteau în picioare erau angajaţi ai CFR. Puştiul cărturar era în şlapi, în pantaloni scurţi şi maieu. Exact ca un angajat al CFR. Ceilalţi călători care au mers în picioare, asemenea tânărului, păreau că au venit de la plajă. Am avut un schimb de replici cu conductorul şi am ajuns cu bucurie în faţa calculatorului, pentru a vă trimite aceste rânduri.

⦁ Ştiaţi că: Trenurile ce aparţin Căilor Ferate Române, întârzie în toate anotimpurile?

Am aşteptat în luna august în gara Sinaia 95 de minute trenul ce avea să mă aducă înapoi la Bucureşti. Se defectase locomotiva. Nu este prima oară în această vară când aştept trenul pentru că nu merge locomotiva. La CFR mai verifică cineva trenurile să vadă dacă au toate roţile, dacă sunt funcţionale etc? Şuruburile de la şine am văzut că mai sar pe ici pe colo, dar roţi mai sunt? Uitându-mă la locomotive, mă apucă jalea. Înainte de 1989 luceau, deoarece mecanicii, conductorii curăţau locomotiva imediat după ce ajungeau la capătul călătoriei. Acum, locomotivele sunt pline de noroi sau de mii de insecte lipite de-a lungul a zeci poate sute de curse.

⦁ Ştiaţi că: Există o nevoie stringentă de investiţie dacă CFR îşi propune să reziste?

Vagonul de Clasa I a fost reconstruit în 2010. De atunci a mai trecut cineva pe acolo să îl vadă cum arată? Uşa de la vagon are manetă şi, deşi ai putea crede că se deschide cu mâna, ea se deschide numai după ce un bărbat puternic îi dă două-trei picioare. De aceea este bine ca femeile să nu circule neînsoţite cu trenul.

⦁ Ştiaţi că: Noaptea, sistemul de iluminare din tren funcţionează cu intermitenţe?

Acest lucru se întâmplă în mod frecvent. Când controlorul s-a întors către mine să verifice biletul, era să mor de inimă. La prima vedere am crezut că are trompă. Ţinea însă între dinţi, o lanternă mare ca să poată să vadă ce scrie pe bilet. Nu m-a răbdat sufletul şi i-am spus că ar trebui să raporteze această situaţie şi să ceară să i se dea în dotare o cască cu lămpaş ca la mineri.

⦁ Ştiaţi că: CFR reprezintă pentru călători o sursă de îmbolnăvire?

Iată cum arată toaleta de la vagonul “Clasa I” la plecarea din Bucureşti. Nu are rost să mai comentez.

La o simplă accesare a site-ului Ministerului Transporturilor găsim o pagină a site-ului destinată „Strategiei în transporturi” în cadrul căreia discutaţi domnule Șova, despre un „Master plan”. Serios? Ar trebui să creadă cineva că există o strategie şi un master plan? Şi „plan” era prea mult să spuneţi că există! Cu siguranţă însă, există nesimţire şi dezinteres total faţă de călători.

Ministrul Turismului, domnul Bogdan Trif, are şi dânsul o idee despre cum se bucură turiştii când călătoresc cu trenul? Poate afla în toate limbile pământului ce cred călătorii străini care lovesc valizele cu piciorul pe peronul gării când se anunţă întârzierea trenului. Pentru unii dintre ei, această întârziere a condus la pierderea biletului de avion. Decontează cineva? Sau poate că aţi dori cu toţii (miniştri, dar şi conducerea CFR) să vedeţi chipul turiştilor când se întorc de la toaletă. Învăţaţi limbile străine, aşa cum nu le cunoaşteţi din dicţionar, doar privindu-i în ochi. Asta dacă aţi îndrăzni să faceţi acest gest. Mie mi-a crăpat obrazul de ruşine.