Valgren er kandidat til at vinde Flandern Rundt. Han ved, at han er god, når han sidder på cyklen, men mellem løb kan han tvivle og føle sig tyk.

Se Flandern Rundt søndag kl. 10.15 på TV 2 SPORT

Det er dagen efter Dwars Door Vlaanderen. 26-årige Michael Valgren Andersen skulle egentlig ikke have kørt løbet, men han kom med på Astanas holdkort i sidste øjeblik. Det endte ikke godt. Valgren styrtede, og der var ikke andre at bebrejde end ham selv, da han lå og rodede rundt i et pigtrådshegn. Han var rasende over sin dumhed, og han ville straffe sig selv dagen efter.

Det vender vi tilbage til senere.

Det er træls, at jeg har det sådan, men det er heldigvis kun, når jeg ikke kører løb, at jeg har sådan nogle tanker Michael Valgren, professionel cykelrytter

Vi starter nemlig et andet sted. Ved den positive historie, som omgiver Valgren i øjeblikket. Sejren i Omloop Het Nieuwsblad.

- Ved du godt, at Valgren er blevet virkelig populær i Belgien, siger Astanas presseansvarlige, mens TV 2 SPORT venter på, at Valgren kommer tilbage fra dagens træning.

Den hollandske pressemand fortæller om, at de belgiske medier efter sejren i Omloop Het Nieuwsblad har fundet en ny darling i Valgren. Han fisker i mellemtiden sin telefon frem fra lommen og starter en video fra holdpræsentationen til det belgiske løb E3 Harelbeke.

Det er Valgren, der bliver interviewet af den belgiske cykelkommentator Michel Wuyts på scenen.

Hvis du kan vinde Omloop, kan du vel også vinde E3 Harelbeke, siger Wuyts.

- Ja, og 'de Ronde' (Flandern Rundt, red), svarer Valgren prompte til stor jubel blandt publikum.

Wuyts smiler.

Interviewet fortsætter, og Valgren bliver spurgt, om BMC med Greg Van Avermaet skal begynde at blive nervøse.

- Jeg tror, de er ved at skide i bukserne. Det ville jeg i hvert fald gøre, hvis jeg var dem, svarer Valgren til endnu større jubel blandt det belgiske publikum.

Michael Valgren har ikke bare vundet Omloop Het Nieuwsblad, han har også vundet de belgiske cykelfans’ gunst.

Hvis jeg ser nogen omkring mig på startstregen, som jeg synes, ser mere skarpe ud end mig, så står jeg og tænker, at jeg er en tyk og megadårlig cykelrytter Michael Valgren

I mellemtiden er Valgren kommet tilbage fra træningsturen.

Han griner, da han bliver spurgt til videoen.

- Jeg kan godt lide ham Michel, så jeg plejer at lave lidt sjovt med ham, forklarer han som begrundelse for sine kække svar.

Men der er nu noget om opmærksomheden og anerkendelsen hos fans og i pressen efter Valgrens gennembrudssejr.

- Jeg er udødeliggjort i Belgien nu. Fuldstændig. Efter sejren har jeg været nødt til at tage til indskrivningen til de andre løb før mine holdkammerater, fordi der pludselig er så mange, der vil have taget billeder og have min autograf.

Michael Valgren jubler over karrierens største sejr, Omloop Het Nieuwsblad. Foto: Yorick Jansens / Ritzau Scanpix

- Jeg kan også høre mit navn, når jeg cykler rundt hernede. ”Det er vinderen af Omloop. Andersen!” siger de, når jeg kører forbi.

'Selvfølgelig kender jeg ham'

I Belgien og i særdeleshed i Flandern er cykelsport noget helt specielt. I kategorien under det største løb, Flandern Rundt, ligger Omloop Het Nieuwsblad.

Hvis man ikke synes, at løbet lyder af meget i Danmark, skal man bare spørge en cykelfan fra Oudenaarde, hvor stort det er at vinde Omloop. Så det gjorde vi. Vi fandt en af de lokale på torvet i byen.

- Selvfølgelig kender jeg ham. Han har lige vundet en af vores vigtigste klassikere. Dagen før løbet var der ikke nogen, der kendte ham her i området, men i dag kender alle ham.

- Jeg så hans interview på tv, efter han havde vundet, og han var en smilende og charmerende fyr. Uanset om man er Peter Sagan eller en lokal rytter, bliver man en helt, når man vinder en af de her klassikere, lød svaret fra den lokale på torvet.

Man kan også spørge Astanas belgiske rytter, Laurens de Vreese. Han er stolt over, at han kører på hold med en rytter, der vandt Omloop.

- Valgren er en helt nu, siger De Vreese med store øjne, da snakken falder på Valgrens sejr.

Laurens de Vreese kører søndag sit ottende Flandern Rundt. Det er det største løb på sæsonen for ham, og han drømmer om, at han kan skifte sin foreløbigt bedste placering som nummer 17 ud med en placering i top-10. Det vil være nok til, at han med tilfredshed kan se tilbage på sin karriere, når den stopper en dag.

Michael Valgren kørte sit første Flandern Rundt sidste år og blev nummer 11. Det var et resultat, der pegede mod endnu større resultater i brostensløbene.

På Tinkoff-Saxo, hvor Michael Valgren kørte sin første tre år som professionel cykelrytter, blev han brugt som hjælperytter for Alberto Contador og blev derfor sat til at køre etapeløb i stedet for brostensløbene. Det var en fejl, mener hans sportsdirektør Lars Michaelsen, for Valgren har den helt rette støbning til at køre brostensløb.

Min løsning bliver nogle gange at træne endnu mere, selvom det ikke er det, min træner siger, at jeg skal gøre

Sammen har Michaelsen og Valgren sat et mål om, at Michael Valgren skal køre med i finalen i Flandern Rundt i år. Derfra kan alt ske. Man kan vinde løbet, eller man kan blive nummer 20, men første skridt er at sidde med blandt de forreste, når løbet skal afgøres i Oudenaarde.

Strafaktioner efter sejren

I Omloop Het Nieuwsblad var både held og dygtighed på Valgrens side, men sådan har det ikke været i brostensløbene op til Flandern Rundt for hverken Valgren eller Astana. I E3 Harelbeke blev han fanget bag et styrt, i Gent-Wevelgem var han uopmærksom og kom ikke med favoritterne i det afgørende moment, og i Dwars Door Vlaanderen styrtede han ud af løbet.

Og så er vi tilbage ved strafaktionen. På træningsturen dagen efter Dwars Door Vlaanderen var Valgren utilfreds med sig selv. Skrammerne fra pigtrådshegnet var kun ubetydelige detaljer i den sammenhæng. Han var derimod vred på sig selv over, at han missede en chance for at køre med om sejren i løbet.

- Jeg kan gå og slå mig selv i hovedet med mine fejl, når noget er gået galt, eller hvis jeg manglede én procent for et kunne sidde med på et afgørende tidspunkt. Når det sker, kan jeg komme til at tænke for mig selv, om jeg er god nok.

Og så sender han sig selv på en straffeaktion.

- I dag skulle jeg ifølge mit træningsprogram køre to intervaller på fire minutter, hvor jeg skulle køre mellem 360-390 watt, men jeg endte med at køre 10 minutter med 417 watt. Det var meget mere, end jeg skulle. Jeg straffede mig selv. Men var det smart? Skulle jeg ikke bare følge min træner og stole på, at han ved, hvad der er bedst for mig? Der går jeg nogle gange fejl i byen, fordi jeg er tilbøjelig til at tænke, at det skal være hårdere hele tiden, det skal gøre ondt, og jeg skal bare træne mere og mere.

Tyk og megadårlig

Snakken har bevæget sig langt væk fra den kække Valgren, som spillede op til det belgiske cykelpublikum på scenen før E3 Harelbeke.

Det lyder som om, du tvivler lidt på dig selv?

- Njarh, lidt. Jeg ved ikke hvorfor, siger han og holder en pause.

- Jo, det gør jeg faktisk. Jeg tvivler på mig selv. Det er træls.

Det kræver en forklaring. Og Valgren forsøger at give den.

- I cykelsporten måler vi ryttere os hele tiden op imod hinanden. Vi står og kigger på konkurrenterne inden starten på et løb. ”Ham der ser klar ud,” tænker man. Man kigger ned på deres ben. Er der tydelige blodårer? Er de mere tydelige end mine?

- Hvis jeg vågner om natten, kan jeg se, at jeg har meget mere markerede blodårer, end når jeg står på startstregen. Jeg må ophobe en del væske i løbet af dagen. Og hvis jeg ser nogen omkring mig på startstregen, som jeg synes, ser mere skarpe ud end mig, så står jeg og tænker, at jeg er en tyk og megadårlig cykelrytter.

- Jeg kan få den samme negative følelse, hvis jeg kommer hjem fra en træningstur og synes, at det er gået dårligt. En cykelrytter er ikke bedre end sin sidste træning, og så begynder jeg straks at tænke, at min form er på vej nedad. Og er jeg overhovedet god nok?

- Min løsning bliver nogle gange at træne endnu mere, selvom det ikke er det, min træner siger, at jeg skal gøre.

- Jeg ved godt, at det i bund og grund er super dumt. Jeg var god nok til at vinde Omloop Het Nieuwsblad, og så er jeg også god nok til at køre med de bedste i et lignende løb et par uger efter. Det kan jeg sagtens sige til mig selv, men der er bare stadig en lille tvivl.

- Det er træls, at jeg har det sådan, men det er heldigvis kun, når jeg ikke kører løb, at jeg har sådan nogle tanker. Min sportsdirektør Lars Michaelsen og min træner Rune Larsen er gode til at få mig til at slappe af, hvis jeg begynder at have de tanker. Hvis jeg synes, at jeg har haft en dårlig træning, fortæller Rune mig, at han kan se på mine træningsfiler, at jeg kører stærkt. Og Lars er god til at snakke løbene igennem med mig bagefter, så jeg kan se, hvor fejlene var, og hvordan jeg undgår, at de sker igen.

Lars Michaelsen nikker, da han hører om Valgrens tvivlstanker. Han har selv været cykelrytter, og han kan genkende følelserne.

- Greg Van Avermaet ryddede nærmest bordet i forårsklassikerne sidste år, men han har ikke vundet noget i år. Han tvivler også på sig selv nu. Det er fuldstændig normalt, og alle cykelryttere tænker sådan engang imellem, siger han.

Af samme grund prioriterer Lars Michaelsen at sætte sig ned med sine ryttere efter løbene for at snakke dem igennem. Han vil ikke give alle svarene, men få rytterne selv til at se, hvad de kan forbedre til næste løb. Og det handler om alt andet end at passe sin træning og køre stærkt. Det er mental træning, og det er et spørgsmål om at udgyde ro hos stressede eller pressede ryttere.

Lars Michaelsen er helt rolig over Valgrens tvivl. Den 26-årige rytter er stadig under udvikling, og hans topniveau er ikke nået endnu. Det er kun Valgrens anden brostenssæson, og det kan tage flere år at lære at køre de specielle løb helt perfekt. De seneste løb har vist, at Valgren stadig har noget at lære.

Og bare lige for at slå fast, at den tvivl, der kan nage, ikke følger ham, når først cykelløbet er vinket i gang, leverer Valgren dette citat.

- Jeg vil stadig fucking gerne vinde, og det er det, jeg går efter. Hvis ikke jeg vinder, bliver jeg skuffet, når jeg kører over målstregen. Hundrede procent. Følelsen af at vinde er helt ubeskrivelig, og jeg trænger allerede til at opleve den igen.

Svarer på spørgsmål fra fans

TV 2 SPORT gav twitter-brugere mulighed for at stille spørgsmål til Valgren. Her er hans svar.

Brostenskkassikerne eller ardennerklassikerne?



Har han overvejet at lave udbrud a la Thomas de Gendt eller er han altid bundet op som hjælper i etapeløbene? — Brian Johansen (@brianbomber86) March 29, 2018

- Jeg kan ikke sige til eller fra lige nu. Næste år kunne jeg godt finde på at gå ’all in’ på brostenene og droppe Ardennerne, og så vil jeg også køre Paris-Roubaix også. Men hvis jeg vinder Amstel Gold Race i år, så dropper jeg ikke Ardennerne næste år.

- Nogle gange får jeg chancen i udbrud lige som Thomas de Gendt, men så har jeg været uheldig, som f.eks. i Tour de France sidste år, hvor jeg ramte nogle udbrud, hvor vi sad 40-50 mand. Så er chancerne ikke så store. Men det er også derfor, jeg gerne vil prøve at køre Giro d’Italia på et tidspunkt, for der tror jeg, at chancen for at udbrud holder til mål er større.

- Nej, det er stadig det samme. Det er stadig mig, der er kaptajnen, der skal forsøge at vinde. Målet er top-5 i Flandern Rundt, men vi går efter at vinde. Det havde været det samme, om jeg havde vundet Omloop eller ej – altså med mindre jeg havde været virkelig ringe i alle brostensløbene.

Spørgsmål. Hvad er dit take på, hvorfor I i de sidste to løb misser det afgørende “udbrud/knæk”? Niveau? Uopmærksomhed? Uheld? (Cort ligner en fokuseret indebrændt mand med massere fart i stængerne, men det glipper.) — Christiano Luxemburgo (@CphBicycleMan) March 29, 2018

- I Gent-Wevelgem sad jeg for langt tilbage, i E3 Harelbeke var vi uheldige, fordi der var et kæmpe styrt, som QuickStep udnyttede. Den ene dag var jeg uopmærksom, den anden dag var jeg uheldig. Cort har noget i stængerne, og det har jeg også, så det er det, vi tager med videre.

Yndlings Endagsløb

Yndlings Etapeløb

Største Danske cykelidol — Kim Schmidt (@_kimschmidt) March 29, 2018

- Flandern Rundt.

- Danmark Rundt. Det er et fucking fedt løb, og jeg har vundet det som dansker.

- Den sidste er svær. En af dem, jeg har lært mest af, hedder Mogens Boesen. Han var bare lirens. Han stod op tidligt og trænede solen sort med bandana på. Det var bare vilje, vilje, vilje. Han stod aldrig af i cykelløb. Hans mentalitet har jeg forsøgt at lære af.

Går han efter flest kilometer på Strava i år efter 2. pladsen i 17? — Jeppe (@Fisketyven) March 29, 2018

- Det er et sjovt spørgsmål. Men nej, det gør jeg ikke. Havde jeg boet i Danmark, så gjorde jeg. Nu bor jeg i Monaco, og hvis man ser på min Strava (træningsapp, red), kan man se, at jeg tit kører omkring 3000 højdemeter, når jeg træner, og så kommer jeg hjem med 25 km/t i snit. I Danmark havde jeg ligget på 33 km/t i snit, og så kører man altså en del længere på samme tid. Men jeg er nok en af dem, der træner flest timer.

Skal han køre Paris-Roubaix engang i fremtiden? Kan man satse på både brosten og Ardenner, eller er det at sætte sig mellem to stole? Og hvis han skal vælge, hvad er så #1? — Janus Basnov (@janusbasnov) March 29, 2018

- Ja, det er lidt at sætte sig imellem to stole. Det er også derfor, jeg ikke kører Paris-Roubaix, for så kunne jeg ikke køre hele Ardennersæsonen, og den vil jeg ikke misse i år. Jeg vil køre alle Ardennerklassikerne. Når det er sagt, så er jeg sikker på, at jeg vil køre Roubaix en dag.

Er der en rytter eller flere, som vi danske seer ikke kender så meget til, men som du synes er undervurderet i sporten eller som bare er en klasse rytter på sin egen måde? — Anders Knudsen (@Sredna_Nesdunk) March 29, 2018

- Der er så mange gode hjælperytter, som ikke får nok fortjeneste. F.eks. min gode ven Jempy Drucker. Han er en imponerende stabil rytter, som kører top-10 i ualmindeligt mange cykelløb, men han vinder bare ikke nok. Han sidder altid, hvor han skal, og han kører uden handsker, ligegyldigt hvor koldt det er. Han er sgu hardcore.

Hvordan vil feltet reagere, hvis Froome stiller til start til Touren, og hans doping sag endnu ikke er afgjort? — Jesper Wolgast (@WolgastJesper) March 29, 2018

- Jeg kan ikke svare på feltets vegne, men jeg kan sige, hvordan jeg selv vil have det med det. Jeg synes, det er lidt mærkeligt, at han overhovedet har lyst til at køre Touren med den her sag kørende. Hvis han er så sikker på, at han er 'clean', kan jeg godt forstå ham, men for sportens skyld og alle de passionerede folk, der elsker sporten, så skal der altså ske noget snart, for det er ikke godt for sporten, at vi har sådan en sag hængende over os.

- Men jeg er også splittet, for hvis han er sikker på, at han ikke har gjort noget ulovligt, kan jeg godt forstå, at han vil køre videre. I det tilfælde vil jeg også selv være træt af det, hvis jeg ikke kunne få lov til at køre løb.