Igen, igen: Det er afsløret, at danske banker deltager i international økonomisk kriminalitet. Tirsdag kunne Berlingske oplyse, at mere end syv milliarder kroner, der ifølge flere landes myndigheder stammer fra forbryderisk virksomhed, i årene 2011-14 er blevet kanaliseret via konti i Danske Bank og Nordea til lyssky selskaber i skattely.

Det viser data, som Berlingske har fået adgang til i samarbejde med journalistorganisationen Organized Crime & Corruption Reporting Project og det russiske dagblad Novaja Gazeta.

Afsløringerne kommer i fortsættelse af andre lækager omkring internationale bankers – også danske – medvirken til svindel og fusk. I 2013 var der de såkaldte ’off-shore leaks’ om bortstuvning af penge i fjerne skatteskjul.

I 2014 kom lækagerne fra Luxembourg og røbede miniputstatens rolle som edderkop i globale skattespind. Og i 2015 var det ’Panama-papirerne’, der afdækkede, hvordan banker – også Nordea – med stor opfindsomhed rådgiver kunder om skatteunddragelse.

Hver skandalerunde får nogenlunde samme kommentarer fra de ansvarlige. De kører efter skalaen: ’Vi er oprevet …’ ’Vi er skuffede …’ ’Vi beklager …’ De følelsesmæssige udsving mellem kommentarerne står i direkte forhold til deres afstand til de ansvarlige banker.

Sceneriet kan vække mindelser om scenen i filmen Casablanca, hvor politikaptajn Renault efter ordre fra Gestapo lukker Rick’s Café og bruger påskuddet: »Jeg er chokeret, chokeret over at finde ud af, at der foregår hasardspil her.« Hvorpå en ansat dukker op og overrækker Renault et bundt pengesedler med ordene: »Deres gevinst, herr.«

Helt alvorligt, hvor oprevne, skuffede og beklagende kan de ansvarlige være? Bankernes medvirken til ulovligheder fortsætter tilsyneladende uanfægtet efter hver afsløring, måske lidt bedre pakket bort.

Når politikere og offentlighed overhovedet kan få anledning til at forarges, skyldes det lækager. Bankerne giver ikke frivilligt oplysninger om, hvilke misliebigheder de bliver bekendt med inden for deres egen virksomhed. Skjoldet »fortrolighed i bank-kunde forholdet« bliver afværgende holdt op – som om det svarer til præsters tavshedspligt.

Politisk hykleri blomstrer omkring bankernes svigt. Til DR erklærer den ansvarlige bankminister, erhvervsminister Brian Mikkelsen, efter tirsdagens afsløringer: »Det er en meget alvorlig sag.« Og: »Bankernes ledelse har ikke haft tilstrækkelig fokus på hvidvaskreglerne.« Og: »Der har været et historisk ledelsessvigt i nogle af de danske banker.«

Selvsamme Brian Mikkelsen udbasunerede, da han i oktober tiltrådte sit ansvarlige ministerium: »Nu skal mobningen af bankerne stoppe.« Mikkelsen lovede, at han vil »gøre livet lettere for bankerne med deregulering«.

Dermed udtrykte Brian Mikkelsen samme tilbøjelighed, som Trump-regeringen viser i USA: ’Den bankregulering, der blev gennemført efter den store finanskrise i 2008 og følgende år, er skadelig.’ En påstand på trods af den kendsgerning, at finanskrisen viste, at banker kan være nærmest dødeligt samfundsskadelige, hvis ikke de er under en stram regulering.

Tværtimod kan man mene, at den nuværende regulering langt fra er stram nok. At der nationalt, på EU plan og globalt er brug for en langt strammere styring af bankerne.

Argumentet om, at de skal have frihed til at stå for den nødvendige økonomiske smøring af erhvervsmekanismerne, dækker ikke over, hvad virkeligheden har åbenbaret.

Nemlig, at bankerne ofte synes mest optaget af at smøre sig selv: deres ledelser med skamløse aflønninger, deres aktionærer med kortsigtede udbytteudbetalinger og deres kundeforhold med en blanding af bondefangeri og paniklukning af lån.

Det britiske medie The Guardian har mandag afsløret, at den danske andel af bankskandalen er en del af et meget større mønster. Flere hundrede vestlige banker har mæsket sig med at hvidvaske svimlende sorte milliardbeløb, der vælter ud af præsident Putins korrupte Rusland, ofte fra regeringskredse.

At få bugt med det globale bankuvæsen kræver en indsats, der ikke lader sig benove af bankers smiskende tale om en samfundsgavnlig virksomhed, der formår at holde selvjustits.