Når auktionshuset Lauritz.com gør forretninger, trækker auktionshuset ikke bare på egne midler. Også flere millioner kroner, der egentlig tilhører kunderne, bliver brugt i auktionshusets daglige drift.

Forbrugere, der sælger varer via det hårdt pressede auktionshus, må nemlig vente i over en måned på pengene fra køberen. Mens kunderne venter på at få deres penge, bruger Lauritz.com midlerne som såkaldt arbejdskapital.

Det fremgår af dokumenter fra selskabet, regnskaber og svar, som Berlingske Business har gennemgået.

Problematisk prakis

Benedicte Federspiel, der er chefkonsulent i Forbrugerrådet Tænk, finder praksissen problematisk.

»Udgangspunktet er, at det er kundernes penge. Forbrugerne har ingen interesse i, at deres midler bliver brugt som arbejdskapital på den ene eller anden måde,« siger hun.

I det seneste regnskab fra Lauritz.com hedder det, at koncernens likviditet – altså evnen til at betale regninger – primært udgøres af driftsoverskud, og det overskud, der opstår i tidsrummet mellem, at en person køber en vare, til sælgeren får sine penge.

Professor i økonomistyring Per Nikolaj Bukh fra Aalborg Universitet vurderer, at kundernes penge reelt set bruges som en kassekredit af auktionshuset.

»Det indgår simpelthen i driften af auktionshuset, selv om pengene ikke er auktionshusets. Det er et enormt stort beløb, der er tale om, og det går godt, så længe omsætningen stiger. Begynder det at gå den anden vej, kan det blive et stort problem for selskabet,« siger Per Nikolaj Bukh.

Bør dækkes af garantiordninger

Han understreger, at intet tilsyneladende forhindrer selskabet i at gøre sådan. Professoren peger samtidig på, at der både i advokatbranchen og blandt rejsebureauer og flyselskaber også modtages forudbetalinger, men der dækker garantiordninger eller særlige klientkonti, som ikke må blive brugt til andre formål, forklarer han.

Per Nikolaj Bukh mener også det burde være tilfældet i auktionsbranchen.

Han bakkes op af Benedicte Federspiel. Forbrugerrådet Tænk mener derfor, at det bør overvejes at indføre regler om, at pengene skal sættes ind på en sikret konto, indtil de bliver overført til sælger.

Benedicte Federspiel, chefkonsulent i Forbrugerrådet Tænk »Udgangspunktet er, at det er kundernes penge. Forbrugerne har ingen interesse i, at deres midler bliver brugt som arbejdskapital på den ene eller anden måde.«

Det er ikke unormalt, at selskaber udnytter en lang kredittid til at skabe likviditet. Forskellen er her, at det ikke er Lauritz.com, der sælger eller køber varer. Firmaet er kun formidler af brugernes varer.

FAKTA FAKTA: Sådan virker Lauritz.coms kundekredit Selskabet bruger en afregningsperiode til sælgerne på ca. 1 måned. Det er ifølge auktionshuset nødvendigt, fordi køber i henhold til EUs regler for online handel har ret til at fortryde købet i 14 dage, efter at varen er modtaget. Varer afsendes først, når køber har betalt, så når den samlede tid til klargøring til forsendelse, transporttid og de 14 dages fortrydelsesret lægges sammen, bliver dette til ca. 1 måned. I den mellemliggende periode bliver pengene brugt til at dække udgifter i auktionshuset. Kundernes penge er ifølge regnskabet fra auktionshuset en væsentlig del af likviditeten, altså evnen til at betale regninger. FOLD UD FOLD UD

»Forretningsmæssigt fornuftigt«

I Lauritz.com afviser finansdirektør Preben Vinkler Lindgaard i et skriftligt svar kritikken med henvisning til, at firmaet blot følger retningslinjerne på de enkelte markeder.

Berlingske Business har spurgt finansdirektøren, hvorfor selskabet bruger kundernes penge til at betale regninger med.

»Forretningsmæssigt er det fornuftigt at arbejde med de midler, der står til firmaets disposition,« skriver han og peger samtidig på, at ingen regler forhindrer selskabet i at anvende midlerne i den måned, selskabet råder over dem.

»I den periode kan Lauritz.com benytte det som arbejdskapital, hvilket vi derfor gør i Danmark, medens vi i andre lande, f.eks. Sverige, lader pengene, der skal afregnes til sælger, stå på en separat konto indtil afregning.«

Benedicte Federspiel fra Forbrugerrådet vurderer, at det i sidste ende er forbrugerne, der kan komme til at sidde med sorteper.

»Firmaet må jo finde sig en bank i stedet for at benytte sælgernes penge som arbejdskapital. Forbrugerens penge bør stå på en sikret konto,« siger hun.

Den udlægning er advokat Michael Thiesen, der er ekspert i forbrugerret og købelov, enig i.

»Det er ikke en ideel situation for forbrugerne. Det ideelle ville være, at pengene blev sat ind på en konto, som er øremærket kunderne. Det ville være rettidig omhu,« siger advokat Michael Thiesen.

Stor gæld

Lauritz.com tynges af en stor gældspost på knap en kvart milliard. Det skal ses i forhold til, at selskabet er omkring 40 millioner kroner værd på børsen. Samtidig har flere eksperter kritiseret en række tvivlsomme lån til partnere og sået tvivl om Lauritz.coms bogføring i forbindelse med partnerkonkurser.

Berlingske Business har kontaktet det andet store auktionshus i Danmark, Bruun Rasmussen, for at høre, hvordan selskabet håndterer penge fra kunderne. Her oplyser administrerende direktør Jakob Dupont, at kundernes penge står på en konto, der holdes ude af den daglige drift.