Med Enhedslisten i spidsen har et rødt flertal i Folkeoplysningsudvalget netop besluttet at smide endnu flere skattekroner efter kønsopdelt svømning. Over 100.000 kroner til svømme- projekter for piger helt ned til 13 år, som kan svømme bag nedrullede gardiner i Tingbjerg.

Det er en falliterklæring. Tænk engang. Piger, som bor og lever i Danmark, sendes til specialsvømning bag matterede ruder – oven i købet på skatteydernes regning – fordi pigernes forældre har en forstokket kultur og religion med i rygsækken, som venstrefløjen lovpriser i mangfoldighedens navn. Det er et benspænd for integrationen og et kæmpe svigt af pigerne.

Hvorfor skal indvandrerpiger behandles anderledes end danske jævnaldrende piger? Hvorfor skal indvandrerpiger vokse op i troen på, at ligestilling ikke gælder dem?

Frisind og tolerance

Vi lever i et land, hvor vi hylder frisindet, ligestillingen og tolerancen. Et land, hvor piger og drenge som det mest naturlige i verden dyrker idræt sammen, hepper på hinanden fra lægterne eller følger med fra tribunerne, når klasse- eller klubkammeraterne træner.

Det skal vi være stolte af og værne om, og vi skal for alt i verden sørge for, at alle børn, der bor i Danmark – uanset deres religiøse eller kulturelle baggrund – bliver en del af vores kultur. Indvandrerforældre, der frygter for at sende deres døtre til svømning, fødselsdage i klassen eller lejrskoler, skal oplyses – ikke føjes – med særhensyn og specialtilbud.

Fortalere for kønsopdelt svømning argumenterer for, at kønsopdelt svømning får en gruppe piger i svømmehallen, der normalt ikke ville komme der.

Ligestilling

Som kultur- og fritidsborgmester er jeg enig i, at motion og et aktivt liv er vigtigt, men jeg undrer mig såre over, at svømning vægter højere end de her pigers adgang til ligestilling og samfundets interesse i at integrere.

Og nej, kønsopdelt svømning er ikke integration. Uanset hvor mange gange fortalerne siger det, bliver det ikke sandt. Kønsopdelt svømning er og bliver fastholdelse af parallelsamfund. Samfund, hvor dansk kultur, sprog og værdier er skubbet til side. Samfund, hvor social kontrol, sharia-lovgivning og socialhjælp er hverdag.

Parallelsamfundene er godt hjulpet på vej af de røde partiers misforståede hensyntagen og blødsødne tilgang til integration. I stedet for at stille krav om, at udlændinge må indrette sig efter vores levevis, er religiøse og kulturelle særkrav- og hensyn i årevis blevet imødekommet. Med det resultat, at integrationen har slået fejl.

København er ingen undtagelse. Halalslagtet kød i børnehaver, modermålsundervisning og kønsopdelt svømning. Så længe de røde er ved roret i København, vil det fortsætte.

Carl Christian Ebbesen (DF) er kultur- og fritidsborgmester i København.