Alternativets vælgere er røde. Alligevel vrister Alternativet sig nu fri af rød blok for derigennem at kunne spille en ”friere parlamentarisk rolle” frem mod næste valg.

Uffe Elbæk udtrykker det således, at ”Alternativet er et grønt parti, ikke et rødt parti eller blåt parti”. Og i en mail til en række redaktionschefer på landets medier skriver partiet, at ”vi vil værdsætte, at I fremadrettet hverken omtaler Alternativet som en del af ’rød blok’ eller ’de røde partier’.” Men som Altingets politiske kompas tidligere har vist, ligger Enhedslisten og Alternativet i skarp konkurrence, når det kommer til at være Danmarks mest venstreorienterede parti. Hvordan hænger det sammen med Uffes strategi?

Fordelingspolitiske holdninger

I tabellen nedenfor ser vi på fire spørgsmål i det politiske kompas, der alle måler vælgernes fordelingspolitiske holdninger[i]. Vælgerne er opdelt i tre grupper. Gruppe 1 er den røde bloks vælgere og består af Enhedslisten, SF, Socialdemokraterne og Radikale. Gruppe 2 er Alternativets vælgere. Og gruppe 3 er den blå blok og består af vælgere fra Konservative, Venstre, Dansk Folkeparti og Liberal Alliance.

Grundlæggende viser tabellen, at Alternativets vælgere holdningsmæssigt ligger meget tæt på vælgerne i rød blok, når vi ser på fordelingspolitiske spørgsmål. Og i de fleste tilfælde har vælgerne i blå blok modsatrettede holdninger end Alternativets vælgere.

Spørgsmålet om indkomstudjævning er et klassisk fordelingspolitisk spørgsmål med en klar ideologisk rod: Skal vi som samfund omfordele mere? Eller har vi omfordelt nok?

Tabellen viser, at 76 % af vælgerne i rød blok mener, at forskellene i indtægter og levestandard stadig er for store i Danmark, og at folk med mindre indtægter derfor bør få en hurtigere forbedring af levestandarden end dem med højere indtægter.

Blandt Alternativets vælgere bakker 80 % af vælgerne op om samme synspunkt. Der er altså både hos de røde vælgere og hos Alternativets vælgere markante flertal bag øget indkomstudjævning. Blandt vælgerne i blå blok forholder det sig omvendt. Her mener 59 % af vælgerne, at indtægtsudjævningen er gået tilstrækkeligt langt i Danmark.

Ser vi dernæst på spørgsmålet om topskat, er mønsteret ligeledes meget tydeligt. I alt 55 % af vælgerne i den røde blok mener, at høje indtægter skal beskattes hårdere end i dag. Blandt Alternativets vælgere er 54 % enige i samme synspunkt. Ser vi derimod på vælgerne i blå blok er blot 24 % enige i synspunktet. Omvendt er 51 % af de blå vælgere uenige i, at høje indtægter skal beskattes hårdere.

Spørgsmål om fordelings-politik (alle tal i procent)

Rød blok Alternativet Blå blok A: Sociale reformer gået for langt B: Sociale reformer skal opretholdes Mest enig med A 11 7 42 Mest enig med B 76 82 45 A: For store forskelle i indtægter/levestandard B: Indkomstudjævningen er gået langt nok Mest enig med A 76 80 30 Mest enig med B 16 10 59 A: Forretningsfolk skal selv bestemme mere B: Staten skal kontrollere erhvervslivet Mest enig med A 36 32 71 Mest enig med B 52 49 21 Høje indtægter burde beskattes hårdere end tilfældet er i dag Enig 55 54 24 Uenig 13 13 51

Samlet set viser ovenstående tabel således, at der eksisterer et stærkt holdningsfællesskab mellem vælgerne i den røde blok og Alternativets vælgere, når det handler om fordelingspolitik.

Værdipolitiske holdninger

Værdipolitisk er Alternativets vælgere den mest venstreorienterede vælgergruppe i Danmark. Partiet har her sin egen unikke position i dansk politik: De er grønne, ’rummelige’ og har de holdninger, der definerer den værdipolitiske venstrefløj. Tabellen nedenfor viser, at partiets vælgere i alle fire spørgsmål har mere venstreorienterede holdninger end vælgerne i den røde blok. Tabellen viser samtidigt, at holdningerne til de værdipolitiske spørgsmål blandt blå bloks vælgere i tre ud af fire spørgsmål ligger meget langt væk fra holdningerne blandt Alternativets vælgere.

Indvandringsspørgsmål deler vælgerne i rød blok. I alt 38 % mener, at indvandring udgør en trussel, mens 40 % er uenige. Hos Alternativets vælgere mener et klart flertal på 66 % ikke, at indvandring udgør nogen trussel mod vores nationale egenart. Og blandt vælgerne i blå blok mener 82 %, at indvandring udgør en trussel.

I spørgsmålet om, hvorvidt økonomisk vækst skal ske, selv om det kommer i strid med miljøinteresser, står vælgerne i rød blok og Alternativets vælgere samlet. Begge gruppers vælgere mener ikke, at vækst skal ske på bekostning af miljøinteresser. Blandt vælgerne i blå blok har en overvægt på 43 % af vælgerne det modsatte synspunkt.

Spørgsmålet, om hvorvidt voldsforbrydelser skal straffes langt hårdere end i dag, er blevet et konsensus-spørgsmål i dansk politik. Både blandt vælgerne i rød og blå blok, samt hos Alternativets vælgere, er der markant opbakning til hårdere straffe for vold.

Det sidste af de værdipolitiske spørgsmål handler om ulandsbistand. Et flertal på 41 % af Alternativets vælgere mener, at det offentlige bruger for få penge på ulandsbistand. Blandt blå bloks vælgere mener 62 %, af det offentlige bruger for mange penge på ulandsbistand. Rød bloks vælgere er delte i spørgsmålet.

Samlet viser tabellen således, at Alternativets vælgere har et langt stærkere holdningsfællesskab med vælgerne i den røde blok sammenlignet med vælgerne i blå blok.

Spørgsmål om værdipolitik (alle tal i procent)

Rød blok Alternativet Blå blok Indvandring udgør en alvorlig trussel mod vores nationale egenart Enig 38 18 82 Uenig 40 66 11 Den økonomiske vækst bør sikres gennem en udbygning af industrien, også selv om det kommer i strid med miljøinteresser Enig 16 7 43 Uenig 64 77 29 Voldsforbrydelser bør straffes langt hårdere end i dag Enig 78 71 91 Uenig 5 10 2 Mener du, det offentlige bruger for mange penge, passende eller for få penge på ulandsbistand? For mange penge 28 30 62 For få penge 26 41 3

Rød eller blå statsminister?

Uffe Elbæk har slået fast, at partiet ”ser sig selv som en del af oppositionen og vil under ingen omstændigheder pege på Lars Løkke som statsminister”. Her er Uffe Elbæk helt i tråd med sine vælgere.

Tabellen nedenfor viser, hvem danskerne foretrækker som statsminister. Blandt Alternativets vælgere er der ingen i undersøgelsen, som foretrækker Lars Løkke Rasmussen som statsminister. I alt 55 % af partiets vælgere foretrækker Mette Frederiksen, mens 45 % foretrækker en anden kandidat. Blandt vælgerne i rød blok foretrækker et stort flertal Mette Frederiksen, mens et flertal på 57 % af de blå vælgere foretrækker Lars Løkke Rasmussen.

Hvis der var valg i morgen, hvem ville du så foretrække som Danmarks statsminister? (alle tal i procent)

Rød blok Alternativet Blå blok Lars Løkke Rasmussen 2 0 57 Mette Frederiksen 80 55 7 En anden kandidat 19 45 36

En tosset strategi?

Alternativets vælgere er hhv. røde og knaldrøde. De er røde i fordelingspolitiske spørgsmål, og kun blandt Enhedslistens og SF’s vælgere finder man fordelingspolitiske holdninger, som er mere venstreorienterede. I værdipolitiske spørgsmål er Alternativets vælgere den mest venstreorienterede vælgergruppe af alle. Så derfor er det nærliggende at spørge, hvad Uffe Elbæks strategi egentlig handler om.

Realiteterne er, at Alternativet i dag ikke har andet alternativ end at pege på Mette Frederiksen efter et kommende folketingsvalg. Og det er svært at se, hvordan Folketinget efter et valg skulle kunne mønstre et grønt flertal uden Socialdemokratiet.

Når der alligevel er mening i Elbæks strategi, skyldes det mindst to forhold. For det første er Alternativet ikke et parti, der ser magt som en forpligtelse, man må tage på sig. Det gør eksempelvis Socialdemokratiet og Venstre. Her er magten et ansvar, man er forpligtet til at forvalte – og man betaler med åbne øjne den pris i form af eksempelvis holdningsændringer, som magten kan indebære. Alternativet er – på både godt og ondt – ikke et parti, der er tynget af realpolitiske hensyn. Derfor kan partiet med god ret opføre sig anderledes end de gamle partier.

For det andet ved Uffe Elbæk godt, at størrelse betyder noget. Så selv om Alternativets reelle politiske råderum ligger til venstre for midten, er det også der, Alternativets potentielle vælgere ligger. Hovedparten af partiets eksisterende vælgere er netop frafaldne centrum-venstre-vælgere. Så når Uffe Elbæk insisterer på at diskutere politik og på at gøre tingene anderledes, så gør han det vel vidende, at han samtidig fisker stemmer i egen blok. Den korteste vej for Alternativet til indflydelse er nu engang et godt valgresultat.

...

Kenneth Thue Nielsen er ejer af analysevirksomheden methods.dk. Han er ekspert i statistik og tidligere valgforsker. Han har arbejdet for blandt andre LO, DR og Socialdemokraterne. Han skriver klummen ”Politik & statistik” på Altinget. Klummen er alene udtryk for skribentens egne holdninger.

...

Note: [i] De konkrete spørgsmålsformuleringer på de såkaldte AB-spørgsmål kan ses her.

Spørgsmål 1: Samfundets sociale udgifter. A siger: Man er gået for langt med sociale reformer her i landet. Folk burde mere end nu klare sig uden sociale sikringer og bidrag fra samfundet. B siger: De sociale reformer, som er gennemført i vores land, bør opretholdes i mindst samme omfang som nu.

Spørgsmål 2: Levestandard og indtægtsforhold. A siger: Forskellene i indtægter og levestandard er stadig for store i vores land. Derfor burde folk med mindre indtægter få en hurtigere forbedring af levestandarden end dem med højere indtægt. B siger: Indtægtsudjævningen er gået tilstrækkeligt langt. De indtægtsforskelle, som endnu findes, bør stort set bibeholdes.

Spørgsmål 3: Statens kontrol over erhvervslivet. A siger: Forretnings- og industrifolk bør i større grad have lov til at bestemme over deres egne forretninger. B siger: Staten bør kontrollere og samordne erhvervslivet. Den statslige kontrol bør i hvert fald ikke være mindre, end den er i dagens Danmark.