Ghais Yaghoub forklarer, at han er kommet langt med en ‘åben tilgang til tingene’. Når han viser, at han går op i de samme ting som alle andre danskere, så kommer åbenheden retur.

- Men jeg ønsker da, at mine børn får det lettere. Jeg vil ikke sige, at jeg har haft det svært. Men at de slet ikke mærker det overhovedet. Så man kan leve sit liv uden at skænke det en tanke, hvor man egentlig kommer fra. Jeg tror det skaber en distance mellem danskerne og mennesker med anden etnisk baggrund, siger Ghais Yaghoub.

Bred europæisk tendens

Ifølge Ph.d-kandidat Kristina Bakkær Simonsen er der tale om en bred tendens i Europa.

- Det bliver nok sværere at føle sig som en del af den nation, man er kommet til. Men vi ligger blandt de lande, hvor det er mere svært end andre.

Læs også : Ekspert: Områder med indvandrere er bedre end villaveje til at få flygtninge i job

Forskningen afslører blandt andet, at det er anderledes i Frankrig, Finland, Holland og Sverige. Her ser befolkningerne ikke de uopnåelige kriterier som f.eks familiens herkomst og religiøs baggrund som vigtige.

- Mine statistiske resultater fortæller mig, at det er sværere at integrere sig i forstanden at føle sig dansk i Danmark, end det er i lande som Sverige og Holland, hvor der er mere vægt på de opnåelige kriterier, end der er vægt på de uopnåelige kriterier.

En skrue uden ende

I sidste ende skaber det - ifølge Kristina Bakkær Simonsen - en skrue uden ende, der risikerer at skade integrationen.

- Vi gør os selv en bjørnetjeneste hvis det vi vil er, at folk skal være danske og føle sig danske. Men de uopnåelige krav betyder, at ligegyldigt hvad man gør så er det umuligt nogensinde at møde barren, krydse grænsen og blive rigtigt dansk.

PhD-afhandlingen bygger også på data fra European Social Survey (ESS), hvor i alt 19.500 indvandrere og efterkommere er blevet spurgt om diskrimination samt inkludering i samfundet.