En særlig 'COP15 Efterforskningsenhed' har den seneste tid indsamlet oplysninger fra ind- og udland om de hundredevis af klimademonstranter, der under klimatopmødet i København i 2009 blev frihedsberøvet af politiet. Registreringerne skal bl.a. bruges til at retfærdige danmarkshistoriens største masseanholdelse.

Det fortæller Knud Foldschack og Christian Dahlager, som er advokater for en del af de 178 sagsøgere, der sidste år fik medhold i byretten i, at frihedsberøvelserne havde været ulovlige.

Advokaterne formoder, at politiet vil fremlægge de mange registreringer i Østre Landsret, som i dag har det første af i alt 16 retsmøder om masseanholdelserne.

»Registreringerne er gået helt amok, og det tegner til at blive årtiets skandale,« mener Christian Dahlager, der anslår, at politiet må have brugt millioner på at foretage de mange registreringer.

Om en af sagsøgerne anføres det således ifølge advokaterne, at vedkommende for nogle år siden tegnede en taleboble på en Pia Kjærsgaard-valgplakat. Om en anden, at vedkommende er blevet bortvist fra Kongens Have i København, og om en tredje har politiet fundet frem til, at vedkommende fire år inden klimatopmødet har været sigtet for at deltage i et slagsmål.

»Det, som begyndte som et civilt søgsmål, hvor demonstranterne sagsøgte politiet for at erstatning for masseanholdelserne, har politiet vendt til en strafferetslignende sag, hvor de har indsamlet alt, hvad de overhovedet har kunnet finde for at retfærdiggøre frihedsberøvelserne, « siger Knud Foldschack.

Ifølge Christian Dahlager er det ligegyldigt, hvad demonstranterne tidligere har gjort. Det afgørende er, om de på det konkrete tidspunkt, hvor politiet greb ind og frihedsberøvede dem, udgjorde en fare for den offentlige orden. Alt andet end et kon-kret faremoment er derfor uvæsentligt: »Hvilken betydning har det for politiets masseanholdelser under COP15, om en person for mange år siden har overtrådt politivedtægten ved at urinere ind i en port?« spørger Christian Dahlager.

Begmand til politiet

Da byretten i december 2010 kendte samtlige masseanholdelser ulovlige og udmålte erstatning til de frihedsberøvede, var det en begmand både til politiet og til den såkaldte Lømmelpakke, som Folketinget vedtog lige før klimatopmødet. Med en skærpelse af politiloven gav Lømmelpakken mulighed for, at politiet administrativt kunne frihedsberøve personer i op til 12 timer. Politiet brugte politiloven som hjemmel til dels at sætte næsten tusind demonstranter på rad og række i såkaldte futtog i timevis, dels at køre dem ud i det til lejligheden etablerede klimafængsel i Valby.

Men den holdt ikke i byretten. Ifølge dommen fra december 2010 var det ikke lovligt, da politiet året før, den 12. december 2009, med militær præcision skød to kiler ind i den store klimademonstration for at frihedsberøve uromagere i den såkaldte sorte blok, fordi det sandsynligvis var deltagere herfra, der 40 minutter tidligere havde kastet sten mod Børsen og Udenrigsministeriet.

Over tusind demonstranter blev frihedsberøvet først på Amagerbrogade, selv om der ifølge politiets egne vurderinger kun var 2-300 deltagere i den sorte blok.

I byretssagen fastholdt kammeradvokaten, at frihedsberøvelsen af så mange var både lovlig og nødvendig, fordi politiet skulle afværge en — som det hedder i politiloven — betydelig fare for den offentlige orden. Ifølge kammeradvokaten var det endda »bydende nødvendigt« for politiet at have adgang til sådanne indgreb i fremtiden.

Men da kammeradvokaten efter mange retsmøder omsider frafaldt bevisførelse mod hver enkelt frihedsberøvet, var slaget tabt. Ifølge byretsdommen havde politiet ikke ret til at kaste et så stort net ud efter så få. Politiet ankede omgående dommen, og det er i det lys, man ifølge advokaterne skal forstå, hvorfor COP15 Efterforskningsenheden nu har indsamlet et væld af oplysninger om de frihedsberøvede. Oplysningerne skal bruges til at retfærdiggøre det store net.

Knud Foldschack formoder, at politiet har endevendt alle de 944 frihedsberøvedes fortid, og det vil gøre det problematisk for borgere at deltage i demonstrationer i fremtiden, siger han:

»For hvis du f.eks. brokker dig over at være blevet frihedsberøvet, få strips på og sat i futtog i timevis, så bliver hele din fortid lige tjekket igennem.«

Han kritiserer også, at politiet i en civil sag har brugt strafferetlige midler med den adgang, det giver til oplysninger.

»Vi har som sagsøgere slet ikke adgang til disse kilder,« siger han.

I visse af sagerne er det noteret, om de pågældende er kendt i politiets 'demonstrationsregister' eller ej.

»Hvad er det for et register, og er det overhovedet lovligt at registrere folks demonstrationsaktiviteter,« spørger Christian Dahlager og tilføjer: »Kravet til et akut faremoment skal være opfyldt, ellers er det en grundlovsstridig ophævelse af en fredelig demonstration at frihedsberøve efter politiloven. Men politiet mener, at fordi de frihedsberøvede har gjort sådan eller været sigtet sådan mange år tilbage, så er de ikke egnet til at demonstrere og kan frihedsberøves efter lømmelpakken.«

Blandt dem, hvis fortid nu er blevet gennemtrawlet og registreret, er ifølge advokaterne så forskellige demonstranter som medlemmer af Hare Krishna, norske sygeplejersker, russiske demonstranter foruden en masse unge og ældre danskere. Blandt de 178 sagsøgere har politiet fundet frem til såkaldt »relevante« sager om 72 personer.

Bortvist fra togbane

Intetsteds på de mange sider oplyser politiet ifølge advokaterne, hvad sagerne har ført til, altså om demonstranterne er blevet dømt, eller om sigtelsen er frafaldet.

Om en af de unge danskere har COP15 Efterforskningsenheden ifølge advokaterne registreret, at sagsøgeren er »antruffet« i forbindelse med en »sag vedrørende forsøg på hærværk« i marts 2007. Senere på sommeren er vedkommende »bortvist« fra Kongens Have »sammen med andre autonome typer« som »uønskede.« Et par måneder senere »bortvist i forbindelse med uorden ved Gillelejebanen i Græsted«, og endelig er vedkommende »antruffet« i forbindelse »med 'piratfest'« i Vordingborg i februar 2009.

Om en anden ung dansker har politiet noteret, at vedkommende i 2004 har været »sigtet« efter politivedtægten efter at »have forsøgt at hænge banner op over for Domkirken i København« samt »sigtet« i 2005 for at »rive valgplakater ned på Valby Langgade«.

Om en tredje oplyser politiet, at vedkommende i maj 2005 har været »sigtet« efter politivedtægten »ved at have indladt sig i slagsmål«, og to år senere »sigtet« for vold i en sag, der førte til »buler i baghovedet samt rifter i højre side af panden« på en forurettet.

Om en hollænder har det hollandske politi oplyst, at vedkommende er ukendt i registrene. På egen hånd har COP15 Efterforskningsenheden via vedkommendes Facebook-profil fundet frem til, at vedkommende har været tilsluttet grupper, der har deltaget i »demonstrationer mod den hollandske stat og deres nedskæringer mod uddannelse«.