Hylkeet ja kalastajat kilpailevat etenkin rannikkoalueilla samasta kalansaaliista. Ensi kertaa koko Itämeren alueella tehty kartoitus (siirryt toiseen palveluun) hylkeiden ja merimetsojen syömästä kalamäärästä ja sen vaikutuksesta alueittain yllätti tutkijat.

Tutkimukseen voi tutustua ICES Journal of Marine Science (siirryt toiseen palveluun) -julkaisun nettisivuilta.

Kolmen Itämerellä elävän hyljelajin suihin katoaa vuosittain noin 100 000 tonnia erilaisia kaloja. Saman verran syövät linnut: merimetsojen osuus on noin 40 000 tonnia. Ihmiset kalastavat vuosittain noin 700 000 tonnia kalaa Itämereltä.

Lähempänä rannikkoa hylkeiden vaikutus on suurempi kuin avomerellä. Hylkeet käyttävät avomerellä ravinnokseen silakkaa, kilohailia ja turskaa, joita riittää myös kalastajien saaliiksi.

Lähempänä rannikkoa ruokalistalle päätyy useammin siikaa, kuhaa ja ahventa. Toki Suomen vesillä tavattavat harmaahylje ja norppa ovat kaikkiruokaisia.

Itämeren harmaahylkeiden määräksi on tutkimuksessa laskettu 43 000 ja norppien 22 600. Tiedot ovat vuodelta 2013.

Kalastajat ovat asian havainneet käytännössä jo aiemmin.

Kalastaja Hannu Lahtosen kalavesille Saaristomeren Airistolle hylkeet ovat tulleet viime vuosina. Saaliit ovat pudonneet murto-osaan ja repalaiset verkot tulleet tutuiksi. Markku Sandell / Yle

Saaristomeri oli ennen varsinainen kuhapankki, missä kalastettiin kolmasosa Suomen kuhasaaliista.

Luonnonvarakeskuksen tilasto rannikkokalastuksen kuhasaaliista kertoo suoraan, miten hylkeet ovat lopettaneet verkkokalastuksen monella alueella. Kalastajat eivät ole voineet siirtyä uusille alueille kalastamaan, sillä vesialueiden vuokraaminen on hankalaa.

Luonnonvarakeskus

Luonnonvarakeskuksen tutkijana työskennelleen Juhani Salmen mukaan hylkeiden vaikutus näkyy erityisesti rannikkokalastuksen saaliissa. Tutkimuksesta on kerrottu myös Luken sivuilla (siirryt toiseen palveluun).

– Missä lajeina ovat kuha, ahven, siika ja kaikki suomukalat, niin siellä on ihan selkeämpää kilpailua saaliista eläinten ja kalastajien välillä, arvioi Juhani Salmi.

Eläimillä hän tarkoittaa myös merimetsoja, joita laskettiin tänä vuonna Suomen aluevesiltä noin 26 000 pesivää paria. Sen lisäksi lukuun voi lisätä tämän kesän poikaset ja pesimättömät linnut.

ICES:n julkaisussa esitellyn tutkimuksen perusteella huomattiin ensi kertaa, että esimerkiksi Pohjanlahden rannikolla Saaristomereltä Merenkurkkuun hylkeet syövät enemmän siikaa kuin mitä sitä päätyy kalastajien saaliiksi.

Merimetsot ovat lisääntyneet Suomen rannikolla parin viime vuosikymmenen aikana. Niiden vaikutuksista kalakantoihin on kiistelty. Antti Haavisto/Yle

Merimetsot taas verottavat huomattavasti ahvenkantaa lähempänä rannikkoa.

Tutkija Juhani Salmen mukaan hylkeiden ja merimetsojen vaikutus kalakantoihin on otettava entista paremmin huomioon, jos halutaan säädellä kalakantoja.

Tukholman yliopiston professori Sture Hansson (siirryt toiseen palveluun) olisi valmis harventamaan merimetsokantaa 75 prosentilla. Lintuja jäisi vielä runsaasti. Ehdotus on herättänyt kiivasta keskustelua, sillä esimerkiksi Suomessa merimetso on rauhoitettu.

Kalastaja Hannu Lahtonen on jo eläkeiässä, mutta jatkaa vuosikymmeniä kestänyttä työtään. Nuoria kalastajia ei rannikkokalastus elätä, koska alkuinvestoinnit ovat mittavat eikä hyviä kalavesiä ole tarjolla. Markku Sandell / Yle

Rannikkokalastajien mielestä heillä ei kohta ole mitään pyydystettävää, vaikka kalalla olisi nyt kysyntää ja hinta kohtalainen.

Kalastaja Hannu Lahtonen kiertää päivittäin Airistolta Turun sataman sivuitse ympäri Hirvensalon saaren. Kuhat ovat nyt löytyneet aivan kaupungin lähivesiltä kaislikoiden reunoilta.

Aiemmin niitä ei siellä ollut. Lahtosen mukaan syynä ovat nälkäiset hylkeet, jotka ajavat kalat selkävesiltä.

Päivän kierros pariltakymmeneltä 180 metrin verkkojadalta tuottaa laatikollisen kuhaa. Järvisten saaressa asuva kalastaja tuhahtaa.

– Aiemmin tuon sai yhdestä verkosta.

Hylkeet tulivat Lahtosen kotirantaan

Hannu Lahtonen perkaa saalista kotirannassa ja katsoo lähisalmea.

– Jos ajatellaan tätä sunttia (salmea), niin joka ainoa kesähuvilalainen pisti aina verkkonsa ulos, ja sitten täällä oli vielä Airisto täynnä ammattikalastajia. Kaikki sai, nyt ei saa kukaan mitään.

Pari kalastajatuttua on taas ilmoittanut lopettavansa hommat. Syynä hylkeiden takia mahdottomaksi mennyt kalastus omilla vesillä.

Lahtonen muistelee nähneensä ensimmäisen hylkeensä kaukana Kökarin vesillä avomeren laidoilla joskus parikymmentä vuotta sitten. Nyt niitä ui kotirannassa muutaman kilometrin päässä Turusta.

- Nyt hylkeet tekee semmosta hallaa, että en mä tiedä. Me varmaan joudumme syömään vaan norjanlohta tai jotain muuta vastaavaa, sanoo pitkän linjan kalastaja Hannu Lahtonen. Kotimaiselle lähikalalle olisi kysyntää, jopa särjet ja lahnat kelpaavat syötäväksi. Markku Sandell / Yle

Valtio maksaa kalastajille hylkeensietokorvauksia, mutta niiden taso laskee koko ajan. Korvaus on sidottu kalansaaliin määrään, joten mitä pienempi saalis, sitä heikompi korvaus.

Hyljekannan vähentäminen metsästämällä ei ole tuottanut tuloksia, sillä kalastajilla ei ole aikaa metsästää ja muita metsämiehiä hyljejahti ei juuri kiinnosta, koska hylkeiden kaupallinen hyödyntäminen on kielletty.

Täydennys 21.11. klo 15.40 kohtaan: Luonnonvarakeskuksen tutkijana työskennelleen Juhani Salmen mukaan... Salmi on siirtynyt Varsinais-Suomen ely-keskukseen.

Lisäys 22.11. klo 12.17 Hylkeiden vaikutuksesta kuhasaaliseen ovat väitelleet biologi Maria Kallio (siirryt toiseen palveluun) ja professori Hannu Lehtonen sekä erikoistutkija Outi Heikinheimo (siirryt toiseen palveluun)Helsingin Sanomien sivuilla tänä syksynä.