Suomi kuluttaa edelleen paljon enemmän kuin tienaa.

Suomi elää vahvaa korkeasuhdannetta. Talouskasvu kiihtyi jopa hiljaisina kesäkuukausina, kansantalouden kokonaistuotanto kasvoi heinäkuussa 3,1 prosenttia viime vuoden heinäkuuhun verrattuna.

Koko vuoden kasvun uskotaan nousevan lähes kolmeen prosenttiin ja viennin kasvavan jopa kahdeksan prosenttia. Luvut ovat kovia, sillä jokin aika sitten mentiin vielä reippaasti miinuksella.

Suomi on päässyt lopultakin mukaan maailmantalouden imuun. Kiinan romahdusta ei tullutkaan, ja Yhdysvaltojen kysyntää piristää yksityinen kulutus.

Myös euroalueen ilmapiiri on optimistinen. Toiveikkuus heijastui myös Suomen budjettineuvotteluihin, vaikka hallituksen tavoittelema 72 prosentin työllisyysaste jää haaveeksi.

Myös vienti vetää ja hallitus uskoo, että maailmanlaajuinen kysyntä ja yritysten kustannuskilpailukyvyn paraneminen tukevat kasvua jatkossakin. Se taas kohentaa sekä työllisyyttä että julkista taloutta.

Siitä huolimatta Suomi kuluttaa edelleen paljon enemmän kuin tienaa. Ensi vuoden budjetti on kolme miljardia euroa alijäämäinen, vaikka perinteisten keynesiläisten talousoppien mukaan velkaa pitäisi ottaa vain taantumassa. Nousukaudella velkaa pitäisi päinvastoin lyhentää.

Suomi velkaantui rajusti 1990-luvun laman aikana. Julkinen velka kohosi 1996 suurimmillaan 75 prosenttiin bruttokansantuotteesta.

Sen jälkeen velkaa sulatettiin vauhdilla ja se putosi 2008 jo 32,7 prosenttiin bruttokansantuotteesta.

Valtionvelkaa lyhennettiin 9,4 miljardilla eurolla vuosina 2004–2008. Velkaantumisaste lyheni kuitenkin valtaosin bruttokansantuotteen voimakkaan kasvun ansiosta.

Finanssikriisin jälkeen velkataakka on jälleen kaksinkertaistunut. Julkisen velan uskotaan nousevan tämän vaalikauden loppuun menneessä noin 66 prosenttiin bruttokansantuotteesta. Euromaiden hyväksymän vakaus- ja kasvusopimuksen mukaan sen olisi pysyttävä alle 60 prosentissa.

Hallitusohjelman mukaan velaksi eläminen loppuu vuoteen 2021 mennessä, mutta nykyeväillä lupaus ei toteudu. Itse asiassa hallitus näyttää luopuneen tavoitteestaan, sillä tuloverotusta kevennetään velkaantumisesta huolimatta 270 miljoonalla eurolla.

Talouspolitiikan arviointineuvosto pitää päätöstä virheenä. Se ihmettelee, kannattaako hallituksen todella keventää verotusta, kun julkisen talouden tasapainotavoitteet karkaavat käsistä.

Hallitus luottaa ilmeisesti siihen, että talouskasvu syö velkaa automaattisesti. Nousukausi uhkaa kuitenkin jäädä liian lyhyeksi. Pahimmassa tapauksessa velkaantuminen ei ehdi edes taittua ennen seuraavaa laskusuhdannetta.

Suomen talouskehitys seurailee maailmantalouden trendejä. Esimerkiksi Yhdysvalloissa nousukausi on kestänyt jo seitsemän vuotta. Presidentti Donald Trump herätti valintansa jälkeen suuria odotuksia verolupauksillaan ja infrastruktuurihankkeillaan, mutta satojen miljardien elvytysruiske uhkaa jäädä pelkäksi puheeksi.

Suomen noususuhdanne saattaa sulaa myös ylisuuriin palkankorotuksiin. Esimerkiksi teknologiateollisuudessa vain kolmasosa yrityksistä kannattaa hyvin.

Juha Sipilän (kesk) hallitus jättää joka tapauksessa seuraaville hallituksille perinnöksi merkittävän 7–8 miljardin euron kestävyysvajeen. Paineet kasvavat voimakkaasti ensi vuosikymmenellä, kun suuret ikäluokat tulevat vanhuusikään ja tarvitsevat paljon kallista hoitoa. Siksi julkisen talouden pitäisi olla jo selvästi ylijäämäinen.

Ruotsin julkinen velka hyvin hallinnassa.

Ruotsi päihittää Suomen mennen tullen talouden kestävyysmaaottelussa, sillä maan julkinen talous on kääntynyt ylijäämäksi. Julkinen velka on pudotettu runsaaseen 40 prosenttiin ja valtionvelka alle 30 prosenttiin suhteessa bruttokansantuotteeseen.

Suomi ja Ruotsi liittyivät Euroopan unionin jäseniksi samaan aikaan vuonna 1995. Suomessa jäsenyyttä seurasi vahva nousukausi Nokian matkapuhelinviennin siivittämänä, ja ero Ruotsiin alkoi kaventua.

Finanssikriisin jälkeen ero on taas kasvanut. Ruotsin työllisyysaste on huomattavasti korkeampi kuin Suomen ja kokonaistuotanto ylittää selvästi vuoden 2007 suhdannehuipun luvut. Suomessa siihen päästään aikaisintaan vuonna 2019.

Ruotsin kotitaloudet ovat kuitenkin velkaantuneita. Niiden yhteenlaskettu velka suhteessa käytettävissä oleviin tuloihin on kaksinkertaistunut parissakymmenessä vuodessa 90 prosentista lähes 180 prosenttiin.

Juttu julkaistu 1.10.2017 klo 15.33, juttuun lisätty täsmennys 6.10. klo 10.59: Valtionvelkaa lyhennettiin 9,4 miljardilla eurolla vuosina 2004–2008. Velkaantumisaste lyheni kuitenkin valtaosin bruttokansantuotteen voimakkaan kasvun ansiosta.