Jukka elää tällä hetkellä elämänsä vaikeinta aikaa: "Täällä Lahdessa menetin asunnon syksyllä. Nyt on menossa pisin aika kodittomana yhtä soittoa. Ajattelin, että pystyn sitoutumaan päihteettömyyteen, mutta se ei minulta onnistunut. Omat elämänvalinnat on johtaneet tähän tilanteeseen."

Jukka elää tällä hetkellä elämänsä vaikeinta aikaa: "Täällä Lahdessa menetin asunnon syksyllä. Nyt on menossa pisin aika kodittomana yhtä soittoa. Ajattelin, että pystyn sitoutumaan päihteettömyyteen, mutta se ei minulta onnistunut. Omat elämänvalinnat on johtaneet tähän tilanteeseen." Meeri Niinistö / Yle

Tästä on kyse Suomea pidetään asunnottomuuden kitkemisen mallimaana, mutta täällä on yhä tuhansia kodittomia.

Reilu kolmekymppinen Jukka on ollut vaihtelevasti koditon vuodesta 2012 alkaen.

Vietimme yön kodittomien päivystysmajoituksessa Lahdessa.

Ensimmäisen kerran Jukka oli koditon vuonna 2012, vain 25-vuotiaana. Sen jälkeen hän on elänyt ilman pysyvää kotia. Asian arkaluontoisuuden vuoksi hän ei esiinny jutussa koko nimellään.

Nyt mies viettää päivänsä Lahden kaduilla ja palaa illalla asunnottomien päivystysmajoitukseen yöpymään.

Tänä iltana hän on hieman etuajassa. Apilakadun päivystysmajoituksen ovet pysyvät poikkeuksetta lukossa ennen iltakahdeksaa.

Jukan päivä on kulunut Lahden keskustassa, kauppakeskuksissa ja kirjastossa notkuen. Illan tullen hän on väsynyt.

Jukka puhaltaa ilmoittautumisluukulla alkometriin. Vaikka Apilakadulle saa tulla päihtyneenä, kaikkien kunto tarkastetaan saapuessa. Jos mukana on päihteitä, ne pitäisi jättää työntekijöille.

Alkometri analysoi Jukan puhallukselle nollatuloksen. Mies kuitenkin myöntää, ettei ole selvin päin.

Jukkaa ei tarvitse vahtia yöllä. Vessoja lukuun ottamatta kamera tarkkailee päivystyksen jokaista huonetta.

– Asiakkaiden oman turvallisuuden takia, toteaa yövuoroon tullut lähityöntekijä Kyösti Ruusurinne.

Puhallutuksen jälkeen Jukka painuu huoneeseensa.

"Oon monipäihdeongelmainen, mutta Subutex ja alkoholi on mulla se ykkösjuttu. Niitä menee mahdollisuuksien mukaan, jos saan velaksi jotain. Rahaa ei ole." Meeri Niinistö / Yle

Apilakadun päivystykseen saapuvalle tarjotaan sänky ja petivaatteet kahden hengen huoneesta, jossa on vessa ja suihku. Jos paikalle tulee ennen kymmentä, voi pestä pyykkiä ja syödä pienen iltapalan. Päivystyksestä löytyy myös lahjoitettuja vaatteita, jos asiakas tarvitsee uusia tamineita.

Päivystysmajoituksessa on sääntöjä. Muille yöpyjille täytyy antaa rauha, eikä kuka vain voi nukkua päivystyksessä. Jos on osoite missä tahansa Suomen kolkassa, ei majapaikkaa heru.

"Ei kurjuutta kummempaa"

Tunnin päästä iltapalapöydän ääressä on syöjiä. Yhteisen oleskelutilan telkkari pauhaa vaimeasti vieressä ja kerää hajamielisiä katseita. Kukaan ei vaikuta erityisen päihtyneeltä.

Iltapalakattaus täydentyy, kun Sami avaa päivällä hankkimansa lihapullapakkauksen ja asettaa sen yhteisesti tarjolle. Hän ei halua esiintyä jutussa omalla nimellään. Einespullien epäilyttävä haju huvittaa, mutta ilmainen ruoka kelpaa kaikille.

Oleskelutilan ohi kävelevä mies tervehtii Samia ja kysyy, mitä kuuluu.

– Ei kurjuutta kummempaa.

Sami juttelee kortinpeluun ohessa niitä näitä, näyttää tupakkapaikalla taikatempun tuhkatahralla ja esittelee kuvaa teini-ikäisestä lapsestaan.

Hän kertoo, että huomenna tulevat Kelan rahat. Ainakin dödö ja hammasharja ovat ostoslistalla. Uudet sukat hän löytää päivystyksen lahjoitusvaatteista.

Kesäisin Apilakadulla on enemmän majoittujia kuin talvella. Ehkä siksi, että kylmällä säällä tutut ja läheiset tarjoavat herkemmin yösijaa. Meeri Niinistö / Yle

Myös Joni nukkuu tänä yönä Apilakadulla, niin kuin monesti aiemminkin. Hänkään ei halua kertoa sukunimeään julkisuuteen. Ensin hän sanoo haluavansa antaa haastattelun, mutta miehen mieli muuttuu nopeasti. Ahdistuksella on nyt liian luja ote.

– Vituttaa kaikki. Ei siinä muuta, Joni tiivistää ja kiirehtii tupakkapaikalta takaisin sisään.

Päivystysmajoituksessa nukkuu tänä yönä seitsemän koditonta. He ovat nuoria aikuisia, keski-ikäisiä, miehiä, naisia, yksin tai jonkun kanssa.

Muut maat ottavat Suomesta mallia

Suomea pidetään maailmalla kodittomuuden kitkemisen mallimaana. Vuosina 2008–2017 Suomi vähensi pitkäaikaisasunnottomuutta 40 prosenttia.

Asumisen rahoittamis- ja kehittämiskeskus Ara mittaa kodittomuutta keräämällä tietoja Manner-Suomen kunnilta. Viime vuonna Suomessa oli Aran mukaan noin 5 500 asunnotonta (siirryt toiseen palveluun). Heistä valtaosa asuu tuttujen tai sukulaisten nurkissa.

– Tämä on historiallisesti pienin luku, joka meillä on koskaan ollut. Mutta se ei tarkoita, etteikö töitä olisi tehtävä, sanoo Y-säätiön toimitusjohtaja Juha Kaakinen.

– Tärkein asia olisi turvata kohtuuhintaisten vuokra-asuntojen tarjonta. Se on yksinkertaisin ja tehokkain ehkäisyn keino, mutta myös keskeinen reitti asunnottomuuden kitkemiseksi, Kaakinen jatkaa.

"Onhan se pelko aina läsnä, kun liikkuu kaupungilla. Niin kauan, kun tilanne on tämä, ettei pääse rauhoittumaan omaan paikkaan, nää negatiivisetkin tunteet on läsnä." Meeri Niinistö / Yle

Kodittomuuden mittaustapa ei ole tarkka, ja tilastot voivat kuntakohtaisesti johtaa harhaan. Esimerkiksi Lahdessa ilmoitettiin olleen vain 16 koditonta viime vuoden tiedonkeruupäivänä. Päivystysmajoituksen työntekijät arvelevat, että totuus voi olla toista sataa ihmistä.

"Keskeinen tekijä on tällä hetkellä velkaantumisongelmat"

Kirkas maaliskuun valo herättää Apilakadulla. Yöpyjät nousevat eri aikoihin, joillekin maistuu aamupala. Yhdeksään mennessä täytyy lähteä ulos.

Sami on noussut ja kerännyt kamppeensa jo hyvissä ajoin. Hän hyvästelee ja sanoo, että pelataan korttia joskus toistekin.

Päivystysmajoituksen työntekijät käyvät huoneet läpi aamuisin. Tällä kertaa yhdestä huoneesta löytyy käytetty neula ja verisiä paperituppoja. Meeri Niinistö / Yle

Suomessa asunnottomuuden ansiokas kitkeminen perustuu sille ajatukselle, että ensin tarjotaan asunto ja tuki ja vasta sitten ryhdytään auttamaan avuntarvitsijaa muilla tavoin. Panostaminen esimerkiksi päihde- ja mielenterveyspalveluihin ennaltaehkäisee asunnottomuutta, sanoo Y-säätion Kaakinen.

– Niissä on kohentamisen varaa. Niiden lisäksi keskeinen tekijä on tällä hetkellä velkaantumisongelmat. Olen erityisen huolissani nuorten tilanteesta.

Aamulla Apilakadulla on sosiaaliohjaaja, jonka kanssa asiakkaat voivat keskustella tilanteestaan ja tulevaisuudestaan. Hänen kanssaan suunnitellaan siirtymistä tilapäiseen asumiseen. Sieltä ei tarvitse lähteä päiväksi kadulle.

Tilapäisestä asumisesta tavallinen seuraava askel on mennä kuntoutukseen ja sitoutua päihteettömään asumiseen – päästä tavallisen elämän pieleen kiinni. Moni siitä saakin otteen, mutta se ote lipeää helposti. Sitten palataan lähtötelineisiin, päivystysmajoituksen oville iltakahdeksalta.

"Päävastuu avun hakemisessa on mun mielestä itsellä. Pitää myös muistaa, että kun on elämässä menettänyt tärkeitä asioita, esimerkiksi asunnon, sellainen ihminen vaatii paljon tukea, apua ja ymmärrystä siihen tilanteeseen. Toivoisin ihmisiltä ymmärrystä." Meeri Niinistö / Yle

Edellisiltana suorinta tietä huoneeseensa kadonnut Jukka on ylhäällä kahdeksan aikoihin. Nyt hän haluaa kertoa tarinansa.

"Vastoinkäymiset alentavat sille tasolle, ettei jaksa yrittää"

Jukka on jo jonkin aikaa tullut joka yö Apilakadulle nukkumaan. Ennen sitä hän vietti yönsä ulosteiden keskellä Lahden torin vessassa.

– Se oli mun yöpaikka. Siinä on ihmisarvo vielä pykälää alempana, kun koti on sellanen kusikoppi. Tää on parasta mitä voi olla, että saa yöksi peiton ja tyynyn.

Jukka lähtee aamulla kohti keskustaa, tapaa kavereitaan ja koettaa saada päivänsä kulumaan. Olohuoneen korvikkeeksi kelpaavat julkiset tilat, kuten kirjasto.

Ilman omaa kotia ja sen rauhaa Jukka tuntee koko ajan olevansa muiden ihmisten reviirillä. Se on miehelle hyvin raskasta.

Päivisin hän pyrkii turruttamaan mielensä Subutexilla tai alkoholilla. Päihteiden metsästys on se, mihin isoin osa Jukan ja muiden kodittomien energiasta kuluu. Moni haaveilee kuntoutuksesta ja uuden elämän aloittamisesta.

– Se vaatii todella paljon voimia. Vastoinkäymiset alentavat sille tasolle, ettei jaksa yrittää, Jukka sanoo.

"Tärkeintä on oma perhe: äiti, isä ja veljet. Ne on sellaisia, jotka tulee aina olemaan. Tilanne sattuu heihinkin. He haluavat auttaa ja tukea, vaikka mikään muu ei kiinnosta kuin se oma suoni." Meeri Niinistö / Yle

Ennen ensimmäistä kodittomuusjaksoaan Jukka oli elämästään ylpeä. Hänellä oli parisuhde, perhe ja töitä. Kaikki, mistä hän oli unelmoinut.

Sitten petti mielenterveys ja päihdeongelma syveni.

– Aloin yksi kerrallaan menettämään asioita: itsekunnioituksen, suhteet, terveyden, luottotiedot, ajokortit ja muut.

Jukan tämänhetkinen asunnottomuus alkoi viime syksynä. Se on toistaiseksi pisin jakso miehen elämässä ilman kotia.

Välillä on mennyt paremmin, ja Jukalla on ollut asunto. Kuitenkin ennen pitkää elämä on johtanut takaisin kadulle.

Toivoa Jukka ammentaa vasta löytyneestä uskostaan ja perheestään. Äiti, isä ja veljet eivät ole häntä hylänneet. Voimia antaa myös se, kun joku kohtalotovereista saa asiansa parempaan jamaan ja katoaa porukoista.

Tällä hetkellä Jukka tuntee olevansa jonkinlaisessa käännekohdassa.

– Nyt täytyy vain tehdä oikeita valintoja ja pitää niistä kiinni – löytää asunto ja hillitä päihdeongelma sille tasolle, että katto pysyy yllä.

"Menetettyjä asioita ei saa takaisin, mutta aina voi rakentaa jotakin uutta. Asunnon hankkiminen on ensimmäisenä edessä. Unelmista on hyvä pitää kiinni." Ville Välimäki / Yle

Se ei kuitenkaan tapahdu tänään. Tarjoamme Jukalle kyydin keskustaan ja annamme ylijääneet eväsbanaanit miehelle. Hän suunnittelee ostavansa pullon väkevää Marabello-viiniä.

Aurinko lämmittää kevätpölyn sakeuttamaa Lahden toria. Jukka häviää ihmisten sekaan.

Lue myös:

Henry Frilund, 25, paloi loppuun töissä, joutui työttömäksi ja asui yli vuoden kadulla: "Ei minulla ollut minkäänlaista ihmisarvoa"

"Mikään paha ei kestä ikuisuuksia" – 24-vuotias Paula Pura eli kaksi vuotta asunnottomana Helsingissä ja pelkäsi koko ajan