Koulut jättävät ilmoittamatta poliisille sellaisiakin kiusaamistapauksia, jotka täyttävät rikoksen tunnusmerkistön, väittää käräjätuomari Tiina Karppinen.

Hänen Iisalmen Sanomissa julkaisemansa (siirryt toiseen palveluun) mielipidekirjoitus "Koulukiusaaminen on sarja rikoksia" on herättänyt vilkkaan keskustelun koulujen vastuusta kiusaamiseen puuttumisessa.

Karppinen kirjoitti muun muassa, miten kiusatun töniminen ja potkiminen ovat pahoinpitelyä, nimittely ja haukkuminen kunnianloukkausta ja rikoksella uhkaaminen laiton uhkaus. Samalla hän kehotti oppilaita ja vanhempia tekemään rikosilmoituksen suoraan poliisille.

– Kiusaamisen sisälle piilotetaan asioita, jotka ovat oikeasti rikoksia, Pohjois-Savon käräjäoikeudessa työskentelevä Karppinen perustelee keskustelunavaustaan Ylelle.

Karppisen käsitys asiasta perustuu seitsemän vuoden kokemukseen syyttäjänä. Tuona aikana hän törmäsi työssään kiusaamisen koko kirjoon nettikiusaamisesta fyysiseen väkivaltaan.

Mihin raja vedetään?

Jos koulukiusaaminen on rikos, se kuuluu poliisille. Muissa tapauksessa siihen puuttuu koulun henkilöstö. Opetukseen osallistuvalla on oikeus turvalliseen oppimisympäristöön ja koulutuksen järjestäjä vastaa siitä.

Koulukiusaamista pitkään tutkineen tietokirjailija Päivi Hamaruksen mukaan poliisin puuttumisen vaikeus tulee siitä, että ei tiedetä, milloin kiusaamiseen liittyvä teko täyttää rikoslain tunnusmerkit. Vaikka kouluilla on toimintasuunnitelmia kiusaamista vastaan, niihin ei ole välttämättä selkeästi kirjattu, milloin pitää ottaa yhteys poliisiin.

Tiina Karppisen mielestä koulut eivät tiedä, missä menee rikoksen raja. Hänen mukaansa koulujen ja poliisin pitäisi lisätä yhteistyötä asiassa tiedon lisäämiseksi.

Tänään viimeksi olin yhteydessä kouluun, jossa poika oli joutunut lopettamaan koulunkäynnin kiusaamisen vuoksi. Matti Röppänen

– Koulun pitää ensin keskustella uhrin kanssa hyvin tarkkaan siitä, mitä on tapahtunut ja kuinka pitkään ja mitä uhri haluaa. Sitten pitää kuulla uhrin vanhempia. Jos syntyy käsitys, että on esimerkiksi toistuvaa fyysistä kiinnikäymistä, siitä pitää tehdä poliisille ilmoitus, Karppinen miettii.

Vanhempi konstaapeli Matti Röppänen Itä-Suomen poliisista törmää työssään koulukiusaamiseen. Hänen mukaansa kiusaaminen kuuluu oikeuslaitokseen, mikäli se on väkivaltaista tai pitkäkestoista.

– Tänään viimeksi olin yhteydessä kouluun, jossa lapsi oli joutunut lopettamaan koulunkäynnin kiusaamisen vuoksi.

Kiusaamistutkija Hamarus puolestaan huomauttaa, että myös omaisuuden varastaminen tai tuhoaminen, fyysinen ja henkinen väkivalta täyttävät rikoksen tunnusmerkistön. Koulukiusaaminen on viime vuosina yhdistetty myös vainoamiseen (siirryt toiseen palveluun), joka tuli rangaistavaksi vuoden 2014 alusta.

Poliisille tulee esimerkiksi Kuopion seudulla parikymmentä koulukiusaamiseen liittyvää rikosilmoitusta vuosittain. Röppäsen mukaan erityisesti sosiaaliseen mediaan, kuten WhatsAppiin liittyvät kiusaamistapaukset ovat yleistyneet.

– Siellä pystyy samalla tavalla syyllistymään rikoksiin kuin missä tahansa muuallakin ja uhrin näkökulmasta se voi olla yhtä traumatisoivaa kuin kasvotustenkin tapahtuva kiusaaminen.

Miten kiusaaminen saadaan loppumaan?

Käräjätuomari Karppinen varoittaa kouluja myös sinisilmäisyydestä. Hänen mukaansa kiusaajalta pakotettuna saatu anteeksipyyntö ei ole tae siitä, että kiusaaminen loppuisi. Karppinen sanoo kuulleensa usein oppilailta, että kiusaaminen on jatkunut sovittelusta huolimatta.

– Kiusatulla on suuri kynnys kertoa kiusaamisesta. Jos sen kynnyksen on kerran ylittänyt ilman, että kiusaaminen on loppunut, tuskinpa hän tulee ainakaan oma-aloitteisesti enää keskustelemaan.

Kiusaamisen sisälle piilotetaan asioita, jotka ovat oikeasti rikoksia. Tiina Karppinen

Tämän vuoksi hän ehdottaakin, että koulussa olisi aina joku, joka keskustelisi kiusatun kanssa vähintään kuukauden välein siitä, onko kiusaaminen loppunut vai jatkuuko se väliintulosta huolimatta.

Tietokirjailija Päivi Hamaruksen mukaan on olemassa useita hyviä esimerkkejä siitä, miten jämäkkä puuttuminen tehoaa koulukiusaamiseen. Kiusaajalle voidaan esimerkiksi esitellä, miten kiusaamiseen puuttuminen etenee asteittain opettajan puhuttelusta kirjallisen varoituksen kautta aina koulusta erottamiseen saakka.

– Kiusaajalle voidaan näyttää, että olet nyt tässä kohtaa kaaviota ja jos jatkat niin se johtaa tämmöiseen. Silloin hän näkee, että tämä ei ole vain keskustelua, jonka jälkeen voidaan jatkaa kuin mitään ei olisi tapahtunut, vaan oikeasti jotain tapahtuu. Samalla tehdään selväksi, milloin poliisi puuttuu asiaan, jyväskyläläinen kasvatustieteen tohtori Hamarus kertoo.