Vuonna 2015 talouslehti Forbes listasi Exxon Mobilin toimitusjohtaja Rex Tillersonin maailman 25. vaikutusvaltaisimmaksi ihmiseksi. Ykkösenä oli hänen ystävänsä Venäjän presidentti Vladimir Putin.

Tiistaina 13. joulukuuta Yhdysvaltain tuleva presidentti Donald Trump ilmoitti Twitterissä tekevänsä Tillersonista ulkoministerin:

I have chosen one of the truly great business leaders of the world, Rex Tillerson, Chairman and CEO of ExxonMobil, to be Secretary of State. — Donald J. Trump (@realDonaldTrump) 13. joulukuuta 2016

Tillerson on 64-vuotias texasilainen neljän lapsen isä. Trumpin kerrotaan mieltyneen juuri hänen texasilaisen suurelliseen rehvakkuuteensa.

Tillerson on työskennellyt Exxonilla vuodesta 1975 lähtien. Hän aloitti uransa tuotantoinsinöörinä ja yleni yhtiön tehtävästä toiseen, kunnes vuonna 2006 aloitti yrityksen toimitusjohtajana.

Nimitys Yhdysvaltain ulkoministeriksi tietää Tillersonille elämänmuutosta, sillä hän siirtyy liike-elämästä politiikkaan ensimmäistä kertaa.

Ensinnäkin Tillersonin suunnitelmat siirtyä eläkkeelle lykkääntyvät.

Toiseksi luvassa on palkanalennus. Exxonin toimitusjohtajana hän on tienannut yhteensä yli 240 miljoonaa dollaria.

Kun hän viime vuonna nettosi maailman suurimman öljy-yhtiön johdossa reilut 24 miljoonaa dollaria, on ulkoministerin palkka siitä vain murto-osa, 203 700 dollaria.

Liike-elämässä Tillerson on tottunut työskentelemään kansainvälisissä tehtävissä valtionpäämiesten kanssa. ExxonMobil hallitsee öljymarkkinoita esimerkiksi Sudanissa, Nigeriassa ja Qatarissa.

Trumpin mukaan Tillerson on ”maailmanluokan peluri”.

Ulkoministerinä Tillersonilta vaaditaan osaamista myös bisnesmaailman ulkopuolelta. Vielä ei tiedetä, miten hän aikoo hoitaa muita kuin energiapolitiikkaan liittyviä kansainvälisiä suhteita.

Donald Trump on kuitenkin vakuuttanut, että hänen tuleva ulkoministerinsä on ”paljon muutakin kuin yritysjohtaja”. Trumpin mukaan Tillerson on ”maailmanluokan peluri”.

Öljy-yhtiön johtotehtävissä Tillerson on luonut lämpimät suhteet Vladimir Putiniin. Putin on myöntänyt hänelle ystävyyden kunniamerkin, joka on Venäjän vuonna 1994 perustama kunniamerkki ulkomaalaisille, jotka työskentelevät Venäjä-suhteiden hyväksi.

Tillerson tuntee hyvin myös Venäjän toiseksi vaikutusvaltaisimmaksi mieheksi kutsutun Igor Setšinin, joka on toiminut muun muassa öljy-yhtiö Rosneftin johdossa.

Öljymiehen neuvottelu- ja diilintekotaidoille tulee todennäköisesti käyttöä hänen tulevassa virassaan.

Ulkopoliittisen instituutin ohjelmajohtaja Mika Aaltola uskoo Yhdysvaltain siirtyvän Trumpin kaudella monenkeskisestä politiikasta diileihin yksittäisten valtioiden kanssa.

”Trump–Tillerson-akselilla haetaan kahdenvälisiä suhteita. Monen maan paketteja ulkopolitiikassa ei tulla näkemään”, Aaltola sanoo.

Aaltolan mukaan Trumpin nimittämä konservatiivinen, muun muassa liike-elämän johtajista ja sotilasjohdosta koostuva kabinetti merkitsee Yhdysvaltain politiikan painopisteen vaihtumista.

”Ulkoministerin valinta osoittaa, että resurssipolitiikka kiinnostaa Yhdysvaltoja enemmän kuin ihmisoikeudet”, Aaltola arvioi.

Resurssipolitiikalla Aaltola tarkoittaa luonnonvarojen hallintaa. Geopolitiikan merkitys kasvaa.

Yhdysvallat miettii Aaltolan mukaan jatkossa entistä enemmän, miten Venäjä voisi auttaa sitä esimerkiksi suhteessa Kiinaan tai terrorismin vastaisessa sodassa.

”Tillerson on samalla aaltopituudella Putinin kanssa. Putinin politiikka on tulossa muotiin”, Aaltola sanoo.

Välien lämmittely Venäjän kanssa voi tarkoittaa myönnytyksiä pakotteisiin.

Yhdysvaltain Venäjälle langettamat pakotteet ovat esimerkiksi pysäyttäneet Exxonin öljynetsinnän arktisella alueella. Tillerson on vastustanut pakotteita ja moittinut niitä tehottomiksi.

Ulkoministerinä Tillerson on merkittävässä asemassa Yhdysvaltojen Venäjä-politiikassa ja siten myös päätettäessä pakotteista.

Trump on valinnut miehiä, jotka eivät usko ilmastonmuutokseen.

Arktista aluetta koskevien pakotteiden purkaminen aiheuttaisi Tillersonin kohdalla vakavia eturistiriitaepäilyjä. Hän omistaa yli 200 miljoonan euron arvosta Exxonin osakkeita ja hyötyisi suoraan pakotteiden höllentämisestä.

Exxon Mobil on maailman suurin öljy-yhtiö. Se poraa öljyä diktaattorien johtamilla alueilla ja oli vuoteen 2005 asti avoimen ilmastoskeptinen. Ihmisoikeusjärjestöt ovat syyttäneet yhtiötä muun muassa ihmisoikeuksia loukkaavista toimista Indonesiassa.

Yhtiö on suhtautunut kielteisesti valtion apuun ja kertonut, ettei se ole kiinnostunut energianlähteistä, jotka vaativat valtion tukea. Se ei ole kuitenkaan epäröinyt tarvittaessa turvautua Yhdysvaltain hallinnon apuun.

Jatkossa sen ei tarvitse hakea apua kaukaa.

Tillersonin lisäksi esimerkiksi ympäristönsuojeluvirasto EPAn tulevalla johtajalla Scott Pruittilla ja EPAn siirtymäkauden johtaja Myron Ebellillä on läheiset suhteet Exxoniin.

Trumpin oikeusministeri Jeff Sessions on puoltanut arktiksen avaamista öljynporaukselle ja ilmoittanut, ettei usko hiilidioksidipäästöjen aiheuttavan ilmastonmuutosta. Tuleva asuntoministeri Ben Carson kiistää niin ikään ilmastonmuutoksen.

Juttu julkaistu 14.12. klo 21.12., juttua muokattu 15.12. klo 10.43: lisätty selventävä lause resurssipolitiikasta.