Kommentti: 2 kuvaa kertoo, minne Suomen rahat oikeasti menevät – vastaus ei ole Kreikka tai maahanmuutto

Kymmenessä vuodessa julkiset menot ovat kasvaneet räjähdysmäisesti ja valtionvelka on tuplaantunut. Kreikan kriisi ja maahanmuutto ovat hallinneet julkista keskustelua, mutta ne selittävät menojen kasvusta vain murto-osan, Teemu Muhonen kirjoittaa.

Suomalaista politiikkaa on 2010-luvulla ohjannut se, että tulot eivät yksinkertaisesti enää riitä menojen kattamiseen.

Pystyäkseen maksamaan palvelut ja etuudet valtio sekä kunnat ovat joutuneet ottamaan velkaa kiihtyvällä tahdilla. Kymmenen viime vuoden aikana valtionvelan määrä on kaksinkertaistunut yli 110 miljardiin euroon.

Velkaantuminen ei johdu siitä, että tulot olisivat romahtaneet vuoden 2008 finanssikriisistä alkaneen hitaan kasvun jakson aikana. Päinvastoin, valtion ja kuntien tulot ovat nykyisin suuremmat kuin ne olivat ennen kriisin alkua.

Velkaantuminen taustalla on siis julkisten menojen voimakas ”paisuminen”, kuten muun muassa pääministeri Juha Sipilä (kesk) ja presidentti Sauli Niinistö ovat ilmiötä kuvanneet.

Kun julkisyhteisöjen menot olivat vuonna 2007 noin 87 miljardia euroa, vuonna 2015 ne nousivat jo 120 miljardiin.

Vain kahdeksassa vuodessa vuotuiset julkiset menot ovat siis kasvaneet nimellisesti 33 miljardia ja ostovoimakorjattuna 20 miljardia euroa. Minne kaikki nämä rahat oikein menevät?

Julkista keskustelua ovat viime vuosina hallinneet ennen kaikkea Kreikan kriisi ja turvapaikanhakijoiden määrän kasvu. Tämä on omiaan synnyttämään harhakuvia siitä, että leijonanosa suomalaisten verovaroista ohjattaisiin Kreikan pelastuspakettien ja maahanmuuton kustannusten rahoittamiseen.

Siitä ei kuitenkaan ole kyse.

Kreikka-vastuut eivät ole vielä langenneet maksuun

Euromaat ovat 2010-luvulla parsineet talousvaikeuksissa painineelle Kreikalle kolme suurta tukipakettia, joihin Suomikin osallistuu.

Niiden kautta Suomella on useiden miljardien eurojen takausvastuut, jotka lankeavat maksuun, jos Kreikka ei pysty maksamaan velkojaan takaisin.

Lisäksi Suomi on myöntänyt Kreikalle miljardin verran kahdenvälistä lainaa. Tulevaisuudessa Suomi saattaa siis joutua maksamaan Kreikan veloista suuria summia, mutta tämän hetken voimakas velkaantuminen ei liity Kreikkaan.

Merkittävä osuus ei ole myöskään maahanmuutolla, vaikka siihen osoitetut budjettimenot ovatkin viime vuosina olleet selvästi aiempaa korkeammat.

Pakolaisten ja turvapaikanhakijoiden vastaanoton suorat kustannukset nousivat viime vuonna noin 800 miljoonaan euroon, kun ne vielä vuonna 2015 olivat monta kertaa pienemmät.

Nämä summat eivät silti selitä sitä, miksi julkiset menot nousivat vuosina 2007–2015 yli 30 miljardia euroa.

Jos taulukko ei näy laitteellasi, katso se täältä.

Lähes puolet rahoista sosiaaliturvaan

Yllä oleva Tilastokeskuksen tiedoista koottu taulukko näyttää, mihin valtion, kuntien ja sosiaaliturvarahastojen menot ovat vuosina 2007 ja 2015 kohdistuneet. Luvut ovat ostovoimakorjaamattomat.

Niin julkishallintoon, terveydenhuoltoon kuin elinkeinoelämän edistämiseenkin kohdistuvat menot kasvoivat kahdeksassa vuodessa jonkin verran, mutta selvästi eniten ovat kohonneet sosiaaliturvan menot.

Ne vastaavat jo lähes puolta kaikista julkisista menoista.

Runsas viidennes sosiaaliturvan kustannuksista koostuu esimerkiksi ikääntyneiden palveluasumisesta ja lasten päivähoidosta, mutta yli 40 miljardia euroa menee eri sosiaalietuuksiin.

Etuusmenojen erittely kertoo suurimman syyn julkisten menojen ”paisumiseen”.

Jos taulukko ei näy laitteellasi, katso se täältä.

Eläkemenot kasvaneet räjähdysmäisesti

Osaltaan etuusmenoja on kasvattanut työttömyys: Vuosina 2007–2015 niin maksettujen työttömyystukien kuin asumistukienkin määrät tuplaantuivat.

Osa tuista menee toki esimerkiksi maahanmuuttajille, mutta suurimmaksi osaksi kehitystä selittää kantaväestön heikko työllisyyskehitys.

Huomionarvoista joka tapauksessa on, että maksussa oleviin eläkkeisiin menee jo lähes kolminkertainen määrä rahaa kuin kaikkiin muihin sosiaalietuuksiin yhteensä.

Kun mukaan lasketaan työeläkkeet, kansan- ja takuueläkkeet, työkyvyttömyyseläkkeet sekä leskeneläkkeet, eläkkeitä maksettiin vuonna 2015 jo 28 miljardin euron edestä.

Summa vastaa lähes neljännestä kaikista julkisen talouden menoista, ja eläkkeet selittävät yksin kolmasosan kaikista julkisten menojen kasvusta.

Hanojen kiinni kääntäminenkään ei poistaisi ongelmia

EU:n ongelmat ja kotimaan vaisu talouskasvu peittävät helposti alleen sen, etteivät Suomen talousvaikeudet liity niinkään EU:n kriiseihin tai taloussuhdanteisiin kuin väestön ikääntymiseen.

Toistaiseksi ovat kasvaneet eläkemenot, ja tulevina vuosikymmeninä pomppaavat hoiva- ja terveysmenot. Näiden kehityskulkujen kääntäminen inhimillisellä tavalla on lähes mahdotonta, minkä vuoksi päättäjät toivovatkin pelastusta satumaisesta työllisyysasteen noususta.

Tämän kirjoituksen tarkoituksena ei ole millään tavoin ottaa kantaa siihen, mitä Kreikka- tai maahanmuuttopolitiikalle tulisi tehdä tai olla tekemättä. Poliittisen väännön keskellä on silti hyvä muistaa, että Suomen talouden ongelmia niillä ei ratkaista – ei, vaikka Kreikkaan tai maahanmuuttoon ei ohjattaisi enää senttiäkään.

Jutun taulukkoja on korjattu 4.9. klo 12: Luvut ovat miljoonia euroja.