Etelä-Suomessa aluehallintoviraston mukaan hoivakodeissa työntekijöiden vaihtuvuus ja heikko saatavuus vaikeuttaa työtä.

Avin selvityksen mukaan esimerkiksi ravitsemuksesta kirjattiin vähän tietoja ja vanhukset kävivät hyvin vähän ulkona. Mostphotos

Etelä-Suomen aluehallintoviraston (avi) mukaan vanhuspalveluiden suurin ongelma on lähiesimiesten ja hoiva- ja hoitohenkilökunnan vaihtuvuus sekä vaikeus saada esimiehiä ja henkilökuntaa. Selvityksessä todetaan, että tämä näkyy työn laadussa, ja voi pahimmillaan uhata asiakkaiden turvallisuutta.

Etelä-Suomen avi käynnisti alkuvuonna selvityksen alueensa ikäihmisten hoivakotien tilanteesta Esperi Care -yhtiön hoivakodista alkaneen kohun jälkeen. Valvira lopetti Kristiinankaupungissa sijaitsevan Hoivakoti Ulrikan toiminnan tammikuussa vakavien epäkohtien vuoksi, ja tästä alkoi vilkas keskustelu vanhuspalveluiden laadusta ja kanteluiden kasvaneesta määrästä.

Iltalehti kertoi hoivakodeissa jatkuvasta hädästä lokakuussa. Myös kotihoidossa on runsaasti ongelmia, ja kodeissa tapahtuvia epäkohtia uskotaan jäävän myös piiloon.

Avin selvityksessä aktiivisemman tarkastelun kohteena olivat yksityiset hoivakodit, koska niiden toiminnasta oli tehty aluehallintovirastoon eniten valvontailmoituksia.

Selvitys on tehty eri tavoin saatujen tietojen perusteella. Kohun alettua Etelä-Suomen avi pyysi alueensa kuntia ja sote-kuntayhtymiä tarkastamaan hoivakotiyksiköiden toimintaa. Samalla avi pyysi täyttämään kyselyn ja kävi läpi tarkastuskäyntien havaintoja.

Lääke- ja ravitsemusongelmia

Kyselyssä kysyttiin muun muassa lääkkeiden annosta, ravitsemuksesta ja ulkoilusta.

Kyselyn perusteella yleisimpiä lääkepoikkeamia olivat tilanteet, joissa oli unohdettu antaa asiakkaalle lääkkeet oikeaan aikaan, unohdettu antaa ne kokonaan tai annettu vahingossa toisen asiakkaan lääkkeet.

Vastausten mukaan hoivakodeissa ei ollut syyskuun 2018 ja tammikuun 2019 väliseltä ajalta lääkepoikkeamia, joiden vuoksi asiakas olisi menehtynyt.

Kyselyssä tuli ilmi, että asiakkaiden ravitsemustilan arviointi oli vähäistä. Tarkastuskäynneillä satunnaisesti valituista asiakkaista oli kirjauksia ravitsemuksesta, mutta usein vain maininta, että asiakas on syönyt ja juonut. Asiakkaiden hoitosuunnitelmista saattoi puuttua kokonaan ravitsemukseen liittyvät seikat.

Asiakkaiden ulkoilusta kysyttiin tammikuun 2019 osalta. Useiden avointen vastausten mukaan oli ollut liian kylmä sää ulkoiluun ja asiakkaat olivat kieltäytyneet lähtemästä ulos. Asiakkaista 33 prosenttia ei ollut ulkoillut lainkaan kuukauden aikana, 56 prosenttia oli ulkoillut 1–4 kertaa ja 11 prosenttia asiakkaista oli ulkoillut vähintään kerran viikossa.

Avin valvontahavainnot olivat samankaltaisia kuin kyselyn tulokset. Lisäksi valvontahavaintojen perusteella asiakkaiden fyysisen ja sosiaalisen toimintakyvyn ylläpitämisessä on eroja toimintayksiköiden välillä. Usein se on vähäistä tai yksipuolista.

Avin mukaan vaikuttaa siltä, että niiden asiakkaiden osallistuminen, jotka ovat pääasiassa vuoteessa, rajoittuu lähinnä television katseluun.

Viikonlopuissa ja illoissa vajetta

Suomen hallitus esittää sitovaa 0,7:n vähimmäishenkilöstömitoitusta vanhusten tehostettuun palveluasumiseen ja pitkäaikaiseen laitoshoitoon. Nykyisin vähimmäismitoituksesta on 0,5:n laatusuositus.

Mitoitusta ei kuitenkaan pidetä pelkästään hyvänä ideana, koska Suomessa ei ole riittävästi hoitajia täyttämään mitoitusta.

Avin kyselyn mukaan hoito- ja hoivahenkilökunnan kokonaismitoitus työvuoroissa vaihteli: alimmillaan mitoitus oli 0,5 hoitajaa ja korkeimmillaan yli 0,8 hoitajaa asiakasta kohden.

Avin mukaan hoivakodeissa saattaa olla henkilöstöä määrällisesti riittävästi, mutta vaihtuvia sijaisia on hyvin paljon. Työvuorosuunnittelu ei lähde aina asiakkaan tarpeista vaan siitä, millaisia työvuoroja sijaiset ovat valmiita vastaanottamaan.

Hoivakotien vakituiselle henkilökunnalle jää enemmän vastuuta, koska vaihtuvat sijaiset eivät voi vastata asiakkaan hoivan kokonaisuudesta. Sijaisten käytössä on myös ongelmia esimerkiksi siinä, että he eivät ole läheskään aina suorittaneet lääkelupaa eivätkä voi siis tehdä lääkehoitoa.

Avin mukaan riippumatta toimintayksikön kokonaismitoituksesta työntekijöistä oli vajetta iltaisin ja viikonloppuisin. Useimmissa yksiköissä oli iltaisin ja viikonloppuisin myös vähemmän tukipalveluhenkilökuntaa arkiaamuihin verrattuna, ja hoitajien vastuulle jäi ruokahuollon tehtäviä ja muita tukipalvelutehtäviä.