Venäjän sotilaallinen voimannäyttö rasittaa maan taloutta enemmän kuin lännen talouspakotteet, arvioi sotahistorian dosentti Markku Salomaa. Hän ennakoi maan puolustusministeriölle kassakriisiä.

Salomaa sanoo, että jopa puolet Venäjän puolustusbudjetista on saattanut palaa jo vuoden kolmen ensimmäisen kuukauden aikana.

Salomaan mukaan Venäjän tämän vuoden puolustusbudjetti on 3 290 tai 3 973 miljardia ruplaa eli 53–64 miljardia euroa riippuen siitä, otetaanko huomioon pelkkä julkistettu budjetti vai lisätäänkö päälle vielä Yhdysvaltojen keskustiedustelupalvelu CIA:n laskelma sen ulkopuolisesta rahoituksesta.

Arvioiden mukaan Venäjä käyttää armeijan ylläpitoon ja hankintoihin tänä vuonna yli 75 miljardia euroa, mikä on maailman kolmanneksi suurin summa Yhdysvaltojen ja Kiinan jälkeen.

”Kun samaan aikaan on käynnissä asevoimien kaikkien aselajien mittava, noin 371 miljardin euron varusteluohjelma ja sen rinnalla jatkuvat suuret sotaharjoitukset sekä Itä-Ukrainan kapinallisten sotilaallinen tukeminen, puolustusministeriötä uhkaa kassakriisi.”

Siltä ei pelasta edes aseiden myynti. Venäjä on maailman toiseksi suurin asekauppias, ja se rahoittaa omaa varusteluaan juuri kansainvälisellä asekaupalla. Tämä raha ei näy puolustusbudjetissa, vaan tulee sen päälle, Salomaa sanoo.

”Juuri näistä lähteistä on rahoitettu uusimman häivehävittäjän Suhoi T-50 PAK FA kehitystyötä. Siitä on olemassa vasta viisi prototyyppiä, mutta sarjavalmistus alkaa joulukuussa 2016. Intia on ollut mukana projektissa. Venäjän ilmavoimat saa 200 konetta ja Intia melkein saman verran.”

Video Suhoi T-50 PAKista löytyy täältä.

Erityisesti laivaston ylläpito aiheuttaa paineita, arvioi Markku Salomaa. Laivaston kasvattaminen taas liittyy uuteen meridoktriiniin.

Venäjällä on nyt maailman merillä yli 80 sotalaivan avomerilaivasto, mikä nielee hänen mukaansa valtavasti varoja.

”Tänä vuonna on telakoilta luovutettu yksi uusi suuri huippunykyaikainen korvetti, kaksi sukellusvenettä ja seitsemän muuta sotalaivaa ja 10 vartiolaivaa. Ensi vuonna laivasto saa 45 uutta alusta.”

Venäjä ja Ranska sopivat, että Ranskasta tilatut Mistral-luokan lentotukialukset jäävät Ranskalle. Se palauttaa Moskovalle niistä maksetut 1,2 miljardia euroa. Kaupan peruminen liittyy sotaan Ukrainassa.

Salomaa uskoo Venäjän olevan tyytyväinen, kun sai rahansa takaisin. Hän muistuttaa, että Venäjällä on omia suunnitelmia lentotukialuksen rakentamisesta, mutta ei ryhdy arvailemaan, onko hanke toteutettavissa. Osa Venäjän aseteollisuudesta vastusti alun alkaen alusten tilaamista Ranskasta.

Salomaa hoitaa Itä-Suomen yliopistossa Euroopan sotahistorian dosentuuria. Häneltä ilmestyy syksyllä kirja Kylmän sodan toinen erä. Juuri kylmän sodan toisen erän alkaminen selittää Venäjän kiinnostuksen lentotukialuksiin, hän selittää.

”Se tarvitsisi lentotukialuksia voiman projisointiin eri maanosiin, missä sillä on etuja valvottavanaan. Geopolitiikka ei ole minnekään kadonnut, vaikka kylmän sodan ensimmäisestä erän päättymisestä on 25 vuotta. Nyt 2014 alkanut uusi erä on koko ajan saanut vakavampia ulottuvuuksia ja mittasuhteita.”

Venäjän on tarkoitus varustaa kaikki aselajit uusilla aseilla vuoteen 2020 mennessä.

Venäjällä on varaa panostaa aseistukseen, sillä Salomaan mukaan lännen talouspakotteet eivät näytä hidastavan maan bruttokansantuotteen kasvua.

”Se oli viime vuonna 1948 miljardia euroa, tänä vuonna se nousee 2194 miljardiin, ensi vuonna 2386 miljardiin ja vuonna 2017 jo 2619 miljardiin. Vuonna 2018 kasvu jatkuu edelleen 2864 miljardiin, mutta 2019 se notkahtaa 2177 miljardiin ja lopulta 2020 se romahtaa 1977 miljardiin. Näin arvioidaan esimerkiksi CIA:n ja Maailmanpankin ennusteissa.”

Salomaa selittää talouden odotettua paremman talouden tilan sillä, että Venäjä on aktiivisesti hankkinut länttä korvaavia markkinoita Kiinan lisäksi Kaakkois-Aasiasta kuten Burmasta, Kambodžasta, Laosista, Vietnamista ja Thaimaasta.

”Linjaus näyttäisi onnistuneen. Kun lännen portit pantiin kiinni, unohdettiin, että Venäjän perälauta osoittaa itään.”

Silti presidentti Vladimir Putinin Venäjälle tavoittelema globaali mahtiasema on Salomaan mielestä utopiaa.

”Vaikka maalla on ydinaseita ja rajattomasti raaka-aineita, ei ydinaseilla ole käyttöä raaka-aineiden jalostamisessa tuotteiksi, joilla olisi globaalit markkinat.”

Salomaa sanoo, että Venäjä on pohjimmiltaan pieni tekijä.

”Sen kansantalous oli viime vuoden lopulla lähinnä Kanadan kokoluokkaa. Se oli vähän yli Etelä-Korean tai Espanjan taikka Australian bruttokansantuotteen, mutta alle Italian tai Intian ja paljon alle Brasilian tai Ranskan taikka Britannian.”

Venäjän bruttokansantuote käypiin hintoihin laskettuna oli Salomaan mukaan vain vähän yli kymmenesosa Yhdysvaltojen vastaavasta ja noin viidesosa Kiinan vastaavasta.

Raha on Salomaan mielestä raaempi ase kuin rauta. Hän uskoo myös Putinin pohjimmiltaan hoksanneen asian.

”Putin ei voi tilanteelle muuta kuin määrätä kiukuissaan tuhottavaksi lännen juustoja ja kinkkuja. Mutta samaan aikaan Venäjän kansantalouden romahtamista odottavat voivat hekin joutua odottamaan pitkään.”

Vastoin Venäjän asettamia tuotujen elintarvikkeiden näyttävä tuhoaminen alkoi 6. elokuuta.

Venäjä jatkaa myös vakavampia voimannäyttöjä, Markku Salomaa sanoo.

”Jo jonkin aikaa on ollut tyypillistä, että aina kun Nato harjoittelee, Venäjä järjestää vielä suuremmat sotaharjoitukset ennalta ilmoittamatta. Kyse on näytösluonteisista valmiusharjoituksista. Nato ja Venäjä käyvät syklistä sotaharjoituskilpailua, jolle ei näy loppua.”

Joitain merkkejä säästöpaineista sentään on. Vastikään on annettu potkut noin 47 000 asevoimien sotilaalle ja 110 000 sisäministeriön sotilaalle. Supistukset eivät Salomaan mukaan merkitse paljoakaan, koska asevoimien kokonaisvahvuus on 771 000 sotilasta ja sisäministeriön joukkojen 489 000 sotilasta.

Armeijan houkuttelevuutta työpaikkana on lisännyt korkea palkkataso. Kun keskipalkka tällä hetkellä on 30000–35000 ruplaa eli noin 500 euroa, sotilaana ansaitsee tuntuvasti enemmän.

Keskipalkka armeijan vakinaisella henkilöstöllä, viroissa palvelevilla ja sopimussotilailla eli värvätyillä, on 60000 ruplaa, nykykurssilla 968 euroa kuukaudessa. Joukkueen johtajan palkka on 1250 euroa kuussa, komppanian päällikön 1650 euroa, pataljoonan komentajan 1900 euroa ja prikaatin komentajan 2300 euroa kuussa, Salomaa kertoo.

Lisäksi aktiivireserviin sitoutuneille maksetaan jatkuvasti pientä korvausta. Aktiivireservistä säädettiin lailla, jota ryhdyttiin soveltamaan 2013. Siihen liittyminen on vapaaehtoista, mutta sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen kyse on velvollisuudesta.

”Aktiivireserviin kuuluvien pitää lähteä heti kutsun saatuaan siviilityöstään sotaharjoituksiin tai sotaan. Heille maksetaan sotilasarvosta riippuen 5000–8000 ruplaa eli 81–129 euroa kuussa. Tämä on mahdollistanut Venäjän nopean liikekannallepanon, mihin Nato ei ole pystynyt vastaamaan.”

Venäjän ilmavoimille on sattunut viime aikoina lukuisia onnettomuuksia, joiden syiksi venäläiset asiantuntijat leimaavat joko vanhentuneen tekniikan tai lentäjien liian vähäisen kokemuksen.

Markku Salomaan mukaan kaluston vanheneminen on tosiasia.

”Mihail Gorbatšov ja Boris Jeltsin päättivät minimoida potentiaalisten vihollisten määrän ja maksimoida potentiaalisten ystävien määrän. Siksi he lopettivat aseohjelmat ja ajoivat puolustusbudjetin alas ja erottivat kaikki marsalkat, jotka tekivät politiikkaa.”

”Nyt Putin toimii päinvastoin. Hän luo kuvaa lännen uhasta, että kansa hyväksyisi hänen poikkeuksellisen vallankäyttönsä. Ikään kuin Venäjä olisi lännen uhkaavan aggression edessä pakotettu puolustautumaan kaikin keinoin.”

Ilmavoimien koneiden putoamisten lisäksi Salomaa kehottaa laskemaan Jäämeren laivastotukikohtien kupeeseen hylättyjä sotalaivoja ja sukellusveneitä, joita on paljon.

Lisäksi vanhaa kalustoa on siirretty Ukrainan rintamalle.

”Kaikki asejärjestelmät, mitä yleisesikunnan tiedustelupäähallinto GRU on toimittanut Itä-Ukrainan kapinallisille, ovat asevarikkojen ylijäämävarastoista ja tekniikaltaan vanhentuneita.”

Panssarivaunut, tykit ja ohjukset ovat Salomaan mukaan 1960-luvun malleja.

”Ne ovat samoja kuin Ukrainan armeijan käyttämät mallit, jotta sekaannukset aseiden alkuperästä olisivat mahdollisimman suuria.”

Vielä vanhempaa arsenaalia saatetaan kaivaa esiin, jos taloudellinen tilanne huononee.

”Venäjä voi palata taloudessa sotakommunismin kaltaisiin malleihin”, varoittaa Salomaa. Sotakommunismina tunnettu ajanjakso ajoittuu vallankumouksen jälkeisiin sisällissodan vuosiin 1918–1921.