Liikenne- ja viestintäministeri Anne Bernerin päätös hypätä vaalien alla ruotsalaispankki SEB:n hallitukseen sai veret kiehumaan ja keskustan eduskuntaryhmän raivon valtaan. Kepun on pakko vaihtaa ministeri heti, kirjoittaa politiikan erikoistoimittaja Timo Haapala.

Anne Bernerin – tai siis oikeastaan ruotsalaispankin vaalien alle ajoitettu ilmoitus siitä, että Suomen liikenne- ja viestintäministeri siirtyy ruotsalaispankki SEB:n hallitukseen – iski keskustaa vasten kuin märkä rätti.

– Suomessa on eduskuntavaalit huhtikuun alussa ja hän (Berner) ei asetu uudelleen ehdolle. Hänestä ei siis tule ministeriä ja hallitukseksemme jäsentä samanaikaisesti, sanoo SEB:n viestintäpäällikkö Frank Hojem Dagens Industrille.

Niin että ruotsalainen pörssipankki kertoi sitten tämänkin asian. Yhtiökokous päättää asian lopullisesti 26. maaliskuuta.

Mahtaa olla nöyryytetty olo alkiolaisessa keskustaliikkeessä.

”Berner – pörssinoteerattu alkiolainen”, irvailtiin kepun keskustelupalstoilla.

Kepulaisille, kepun eduskuntaryhmälle ja puoluejohdolle SEB:n ilmoitus Bernerin tekemästä päätöksestä tuli täytenä yllätyksenä. Siitä on tiennyt korkeintaan puolueen puheenjohtaja, pääministeri Juha Sipilä.

Ei liene syytä muistuttaa, että Berner oli kepun ministeriryhmään nimenomaan Sipilän henkilökohtainen hankinta. Bisnesmies löysi bisnesrouvan.

Berneriä on kepun ryhmässä suoraan sanottuna inhottu koko vaalikauden ajan. Syykin on selvä: Sipilän bisneslöytö eli Vallila Interiorin pääomistaja ohitti ministerijonossa nipun kokeneita keskustapoliitikkoja. Tilannetta ei helpottanut, että alun perin rkp:läinen Berner ehti allekirjoittaa viime vaalien alla jo kokoomuksen eduskuntavaalisitoumuksen, kunnes Sipilä lupasi hänelle keskustan riveistä ministeripaikan. Puolueloikkari nousi Sipilän henkilökohtaisessa suojeluksessa kuin raketti.

Lisäksi Sipilä on henkilökohtaisesti suojellut Berneriä koko vaalikauden ajan, mikä on laskenut ryhmässä sekä Bernerin että Sipilän suosiota.

Kyseessä oli poliittinen härski kauppa, joka saa arvoisensa sinetin Bernerin näyttäessä keskustalle keskisormea tämän hypätessä ruotsalaispankin leipiin.

– Nyt se sitten tempun teki. Meinaatko juttua kirjoittaa? Hauku se pystyyn, kuului ensimmäinen kommentti keskustan sisäpiiristä.

Illan mittaan kuultiin jo painokelvottomia ilmauksia.

– Kehtaakohan se enää täällä naamaansa näyttää? epäiltiin eduskuntaryhmässä.

Berner on keskustassa nyt poliittinen henkipatto.

Berner toi totisesti uutta kulttuuria keskustaliikkeeseen ja kepulaiseen liikennepolitiikkaan. Taksiuudistus jäänee parhaiten mieleen: Bernerin ajamaa taksilinjausta kirotaan sekä kaupungeissa että maaseudulla. Helsingissä ei saa enää suomalaista taksia – maaseudulla ei saa taksia enää ylipäätään.

Varsinkin SEB:n (Bernerin) ilmoituksen ajankohta ärsyttää jo valmiiksi rökäletappiota vaaleissa odottavaa keskustaa, mihin juuri Berner ei ole todellakaan vähiten syypää.

Nimityksen on täytynyt olla tiedossa jo kuukausia, mutta Berner ilmoitti asiasta vasta kaksi kuukautta ennen vaaleja. Jos Berner olisi ilmoittanut siirtymisestään vaikka ennen joulua, keskusta olisi voinut nimittää uuden ministerin hänen tilalleen.

Sama lienee edessä nytkin, sillä on käytännöllisesti katsoen mahdotonta, että Berner jatkaa hallituksessa. Hallitus jättää eronpyynnön vaalien jälkeen, mutta toimitusministeristö saattaa istua jopa juhannukseen saakka.

Ei ruotsalaispankin hallituksen jäsen, tulevakaan, voi istua Suomen hallituksessa päivääkään.

– Jos Antti Kaikkonen (keskustan eduskuntaryhmän pj) on mies, ministeri vaihtuu jo torstaina, IS:lle todetaan.

Vaalien alla Bernerin temppu on yksi naula lisää kepun poliittiseen ruumisarkkuun.

Sipilä kantaa siitä täysin yksin vastuun.

Tilanne ei helpota Sipilänkään asemaa. Yhä useampi alkaa kysyä, mihin bisnekseen Sipilä itse on jo sopinut hyppäävänsä, kun karvas vaalitappio koittaa. Bisnes siellä, bisnes täällä. Kaiken lisäksi sotekin näyttää kaatuvan juuri bisnekseen, jonka Sipilä hyväksyi osana poliittista lehmänkauppaa syksyllä 2015

Rotat jättävät uppoavan laivan. Se on vanha totuus myös politiikassa.

Kepun entinen huippulupaus, ex-ministeri Paula Lehtomäki sai esimerkiksi sovittua hyväpaikkaisen viran Pohjoismaiden ministerineuvoston pääsihteeriksi Kööpenhaminaan. Kansanedustajan paikkakaan ei Lehtomäelle kelvannut, koska tarjolla oli parempipalkkainen pesti puolueen puheenjohtajan valtiosihteerinä valtioneuvoston kansliassa, josta käsin Lehtomäelle siis sorvattiin vieläkin parempi paikka.

Ei käy kateeksi keskustan puoluesihteeriä Riikka Pirkkalaista, jonka pitäisi taikoa keskustan puoluekenttä vaalivireeseen. Mission impossible, voisi sanoa englanniksi – se sopii jotenkin nyt tilanteeseen.

Ei onnistunut Sipilä tekemään kepusta kokoomusta, vaikka parhaansa yritti, voisi joku kuitata. Ja kuittaakin.