I dag sætter en særlig mand sig på anklagebænken i retssal 41 i Københavns Byret.

En mand, der har haft adgang til flere hemmeligheder end de fleste. Navnet er Jakob Scharf.

Han er tidligere chef for Politiets Efterretningstjeneste (PET), og da han trådte tilbage i slutningen af 2013, var det fra et job omgærdet af mystik og en tavshedspligt af de helt store.

Det er også grunden til, at han nu sidder på anklagebænken.

Ifølge anklageskriftet har han delt fortrolige oplysninger, da han medvirkede i bogen »Syv år for PET«. I dag begynder retssagen, der skal tage stilling til, hvorvidt en dansk efterretningschef har sagt mere, end han burde.

Her er et overblik over nogle af sagens centrale aspekter.

1. Han var efterretningschef, men hvem er Jakob Scharf?

Jakob Scharf blev i 2007 udnævnt som øverste chef i PET, men han havde tidligere gjort karriere i Justitsministeriet og som politimester i Rigspolitiet.

Det virkede dog lovende, da han satte sig i chefstolen hos PET, hvor han i en efterfølgende rapport fik ros for sine politiske fingerfornemmelser.

Samtidig forsøgte den nyslåede PET-chef at gøre sikkerhedstjenesten mere åben, bl.a. forestod han det første pressemøde i efterretningstjenestens historie i forbindelse med »Glasvejssagen« i 2007.

Foto: Rune Evensen.

Mod slutningen af hans tid som leder af PET havde tjenesten været ramt af flere lækager, og Scharf blev indblandet i en sag, hvor han angiveligt skulle have instrueret livvagter i at kigge i Pia Kjærsgaards kalender.

Siden gav han en række interviews til »Syv år for PET«, hvor han ifølge anklagemyndigheden brød sin tavshedspligt.

Det er her, vi finder det mest omfattende anklagepunkt i dagens retssag.

2. Hvad handler sagen om?

I forbindelse med udgivelsen af »Syv år for PET« forklarede Scharf selv, at han var indblandet i bogen, »fordi der er tale om en ordentlig og sober bog om forhold af samfundsmæssig betydning«. (ARKIV) Fold sammen Læs mere Læs mere

Kort sagt: Anklagemyndigheden mener, at Jakob Scharf har sagt ting, som han ikke burde.

Mere specifikt er bruddet på hans tavshedspligt udmøntet i 28 passager i bogen, hvor Jakob Scharf ifølge anklageskriftet har videregivet fortrolige oplysninger, »som påførte andre en betydelig skade eller indebar en særlig risiko herfor«.

Hans udtalelser omhandler dele af tjenestens efterretningsarbejde, som eksempelvis en ransagning af en mistænkts taske i forbindelse med en paskontrol, PETs forhold, forbindelser til og samarbejde med udenlandske efterretningstjenester samt de arbejdsmetoder, som Politiets Efterretningstjeneste bruger i eksempelvis overvågningen af terrormistænkte.

Scharfs udtalelser i forbindelse med bogen betyder nu, at han potentielt kan idømmes flere års fængsel.

3. Hvad er der på spil?

I forbindelse med brud på tavshedspligten er Scharf tiltalt efter straffelovens paragraf 152, som handler om videreformidlingen af fortrolige oplysninger. Det er en paragraf, som under skærpede omstændigheder kan give op til to års fængsel.

FAKTA Hvad siger straffeloven? Hvad siger loven reelt om det, Scharf er anklaget for? Se paragrafudsnittet her. § 152. Den, som virker eller har virket i offentlig tjeneste eller hverv, og som uberettiget videregiver eller udnytter fortrolige oplysninger, hvortil den pågældende i den forbindelse har fået kendskab, straffes med bøde eller fængsel indtil 6 måneder. Stk. 2. Begås det i stk. 1 nævnte forhold med forsæt til at skaffe sig eller andre uberettiget vinding, eller foreligger der i øvrigt særligt skærpende omstændigheder, kan straffen stige til fængsel indtil 2 år. Som særligt skærpende omstændighed anses navnlig tilfælde, hvor videregivelsen eller udnyttelsen er sket under sådanne omstændigheder, at det påfører andre en betydelig skade eller indebærer en særlig risiko herfor. Stk. 3. En oplysning er fortrolig, når den ved lov eller anden gyldig bestemmelse er betegnet som sådan, eller når det i øvrigt er nødvendigt at hemmeligholde den for at varetage væsentlige hensyn til offentlige eller private interesser. § 75. Udbyttet ved en strafbar handling eller et hertil svarende beløb kan helt eller delvis konfiskeres. Savnes der fornødent grundlag for at fastslå beløbets størrelse, kan der konfiskeres et beløb, som skønnes at svare til det indvundne udbytte. Stk. 2. Såfremt det må anses for påkrævet for at forebygge yderligere lovovertrædelser, eller særlige omstændigheder i øvrigt taler derfor, kan der ske konfiskation af 1) genstande, der har været brugt eller bestemt til at bruges ved en strafbar handling,

2) genstande, der er frembragt ved en strafbar handling, og

3) genstande, med hensyn til hvilke der i øvrigt er begået en strafbar handling. Stk. 3. I stedet for konfiskation af de i stk. 2 nævnte genstande kan der konfiskeres et beløb svarende til deres værdi eller en del heraf. Stk. 4. I stedet for konfiskation efter stk. 2 kan der træffes bestemmelse om foranstaltninger vedrørende genstandene til forebyggelse af yderligere lovovertrædelser. Stk. 5. Når en forening opløses ved dom, kan dens formue, arkiv, protokoller og lignende konfiskeres. Kilde: Retsinformation FOLD UD FOLD UD

I anklageskriftet fremgår det samtidig, at statsadvokaten vil forsøge at konfiskere 397.625 kroner. Ifølge vicestatsadvokat Jakob Berger Nielsen skal det ses i lyset af, at man ikke »skal kunne tjene penge på at overtræde loven«.

Scharf kan derfor potentielt miste både sin frihed og pengene et større pengebeløb. Det fører os frem til et spørgsmål, som mange nok sidder med.

4. Hvordan kan man bevise, at Scharf har brudt sin tavshedspligt?

Tidligere har der været rejst tvivl om, hvorvidt det svækker sagen mod Jakob Scharf, at dele af bogens oplysninger har været offentliggjort i værket »Nordisk Kriminalreportage 2016«, som udgives af Dansk Politi-Idræts Forbund.

Trine Baumbach, professor i strafferet ved Københavns Universitet »Oplysninger, der enkeltvis er harmløse, kan tilsammen give et billede af en tjenestes fremgangsmåder eller specifikke arbejdsmetoder.«

»Det skyldes selvfølgelig, at hvis man skal straffe nogen for at overtræde en tavshedspligt, det vil sige offentliggøre fortrolige oplysninger, så ligger det i begrebet, at det skal være nogle oplysninger, som ikke i forvejen er kendte,« sagde professor i forvaltningsret ved Aalborg Universitet Steen Bønsing til Radio24syv i august.

I forbindelse med efterretningssager vurderer Trine Baumbach, der er professor i strafferet ved Københavns Universitet, imidlertid, at det i højere grad handler om det store billede frem for enkeltstående informationer.

»Generelt vil brud på tavshedspligten i efterretningssager være mere komplicerede, fordi det også handler om hvilke oplysninger, som kan samstilles,« siger Trine Baumbach og uddyber:

»Modsat eksempelvis læger, der har ret klare linjer for, hvornår de overtræder en tavshedspligt, er det noget mere sløret i forbindelse med efterretningssager. Her kan oplysninger, der enkeltvis er harmløse, tilsammen give et billede af en tjenestes fremgangsmåder eller specifikke arbejdsmetoder.«