Et nedbrydningsprodukt efter en svampegift har på under et år udviklet sig til den værste forurening af drikkevandet i hovedstaden i nyere tid.

Hofor, som er ejet af otte kommuner i hovedstaden og leverer vand til cirka en million borgere i hovedstadsområdet, kan nu konstatere, at dimethylsulfamid (DMS) kan måles i hanerne hos omkring fire ud af ti kunder.

Læs også: Omfattende pesticidforurening af Københavns drikkevand

»Det er det værste enkeltstof, vi har haft i hovedstadsområdet,« siger sektionsleder Ann-Katrin Pedersen fra Hofor.

Ikke blot i boringerne, men helt ude i hanerne

Det særlige ved DMS er, at det er så udbredt i hovedstadsområdet, at det ikke blot findes i selve vandboringerne, men altså også kan måles i vandet, som bliver sendt fra vandværkerne ud til borgerne.

Læs også: Pesticidrester i hovedstadens drikkevand udløser landsdækkende kontrol

»Lokalt kan der også være andre pesticidrester i enkelte boringer, men mængden er så lav, at vi ikke kan måle det i det vand, der bliver sendt ud fra vandværket. Vi har intet, der kan sammenlignes med DMS,« understreger Ann-Katrin Pedersen.

Hofor har ca. 500 vandboringer fordelt på 14 vandværker, der i alt leverer 54 millioner kubikmeter vand om året. I løbet af det seneste års tid har Hofor taget prøver for DMS i de fleste af boringerne. Den nuværende opgørelse viser, at 41 procent af vandet er forurenet med DMS.

Cirka 5,5 procent af boringerne leverer endda vand med DMS i koncentrationer over den politisk fastsatte grænseværdi på 0,1 mikrogram per liter. Og det er vel at mærke, efter at Hofor har måttet lukke mellem fem og ti af de værst ramte boringer.

Overholder alle krav og er ikke sundhedsfarligt

Ann-Katrin Pedersen understreger, at når først vandet forlader vandværkerne, så overholder det myndighedernes krav og holder sig under grænseværdien. Derfor er der ingen sundhedsfare ved at drikke det.

Det skyldes, at Hofor styrer indvindingen og sørger for, at vand fra de værst ramte boringer bliver fortyndet med rent vand fra andre boringer.

»I vores optik er det den bedste måde at gøre det på. Der findes ikke alternativer til at fjerne DMS fra drikkevand,« fremhæver Ann-Katrin Pedersen.

Den mest hyppige rensemetode, som bliver benyttet på andre værker med pesticidforurening, er aktivt kul, men det fjerner ikke DMS.

Stadig tilladt i maling

Selv om der for første gang er pesticidrester i københavnernes drikkevand, lever det altså op til myndighedernes krav.

»Men vandet er per definition ikke rent. Vores mål er, at det igen på sigt skal blive rent. Det kræver jo, at man kun tillader at bruge stoffer, som bliver nedbrudt i naturen,« argumenterer Ann-Katrin Pedersen.

DMS i drikkevandet kan skyldes to forskellige anvendelser. Den ene er som pesticid mod svampeangreb i frugt- og bæravl, som der ifølge vandværkernes brancheorganisation, Danva, har været meget af i områderne rundt om byerne.

Moderstoffet, tolylfluanid, blev forbudt som pesticid i 2010, men både det og et andet moderstof, dichlofluanid, er stadig tilladt som svampedræbende middel i maling og træbeskyttelse i EU.

Vi skal forhindre, at vores efterkommere står med samme problem om 30 år

»DMS er den voldsomste forurening af drikkevandet, vi har haft, og vi håndterer den. Men vi håber også, at det giver anledning til, at man kigger meget nøje på at udfase stoffer, som ikke bliver nedbrudt i naturen, og er meget omhyggelig med godkendelse af nye stoffer, så vi ikke igen står med et problem om 30 år, når de er nået ned til grundvandet og til vores efterkommere,« siger Ann-Katrin Pedersen.

Hofor undersøger, om der kan være alternativer til fortynding, hvis problemerne med DMS bliver meget værre end i dag. Det forventer Ann-Katrin Pedersen dog ikke.

»Det er ikke vores holdning, at man skal sætte rensemekanik op for alt i verden. Det er ikke bare lige at gøre det, og det kan give problemer både teknisk og økonomisk,« siger hun.

Endnu mere omfattende screening på vej

Hofor opdagede DMS i forbindelse med en screening for i alt 36 stoffer, som der på det tidspunkt ikke var pligt til at måle for i grundvandet. Tidligere i år anbefalede Miljøstyrelsen, at i første omgang skal udvalgte grundvandsboringer screenes for i alt 244 stoffer.

Læs også: Nu skal vi måle efter 10 gange så mange pesticidrester i grundvandet

Hvad konsekvenserne af den screening bliver for drikkevandet i København, tør Ann-Katrin Pedersen ikke gætte på.

»Det vi startede screeningen for de 36 stoffer, sagde jeg, at vi ikke ville finde nogen af dem hos os, men jeg blev meget overrasket,« siger hun.

Ann-Katrin Pedersen taler i øvrigt med Ingeniøren på en telefon fra Barcelona, hvor hun har holdt oplæg for en gruppe internationale ph.d.-studerende om DMS i vandforsyningen. I lande, hvor man drikker overfladevand, kan stoffet nemlig være et endnu større problem. Det skyldes, at de ofte benytter ozonering til at behandle deres drikkevand, og det kan gøre DMS kræftfremkaldende.

En kortlægning fra Miljøstyrelsen viste i denne uge, at DMS findes i 22 procent af de boringer, der indgår i overvågningen af grundvandet.

Endnu er der intet landsdækkende overblik over, hvor udbredt det er i drikkevandsforsyningen.