Serialul „Primarii noştri“ continuă cu un personaj de mare complexitate: Emanoil Savin, omul care de 12 ani administrează staţiunea prahoveană Buşteni. Mare complexitate pentru că Savin este prelucrător prin aşchiere şi doctor în economie, bişniţar de căciuli şi pietre de brichetă în comunism, miliardar cu pretenţii în topurile capitaliste. Băgător de cap în poze cu preşedinţi de ţară sau vedete de televiziune, traseist, jucător de poker, epigramist, actor de o singură replică, vânător milos, “suflet-nepereche”, „înger-şoim“ (pentru mai multe epitete de felul acesta, a se consulta cartea lui Ilie Dobre: „Emanoil Savin, performerul de sub crestele Caraimanului”).

Savin e tipul de primar care se împarte între tăieri de porc cu lăutari şi scrierea de tratate academice sub oblăduirea unor profesori de la ASE. Să facă nunţi, botezuri, să bea şi să mănânce e tot ce îi place mai mult pe lume. Dar tot el pendulează între muzică de cameră şi muzică de cramă, campionate de poker american şi expoziţii de pictură la Castelul Cantacuzino din Buşteni: „A venit Picasso, acuma în aprilie trebuie să plece. Mai încolo o să vină Van Gogh…“.

Cine e Savin?

Ascensiunea lui Emanoil Savin (57 de ani) începe de la aşchiile meseriei de prelucrător prin aşchiere. Termină un liceu industrial din Galaţi şi, ca să scape de salopetă, se face fotbalist (portar) la Oţelul. Nu străluceşte între buturi, mărturie stă parcursul său pe la echipe mici. În pauzele competiţionale face bişniţă cu produse aduse din Rusia (coniac, cojoace tip «Alain Delon» şi aur).

Se însoară cu o barmaniţă, Rodica, şi în 1983 pleacă la Sinaia, după repartiţia femeii. Ajunge portar la echipa Carpaţi din localitate. Cere şi i se aprobă un apartament cu două camere în oraşul învecinat, Buşteni. Astfel ajunge Savin să aibă buletin de Buşteni.

În 1985, Savin cunoaşte un miliţian de omenie, pe Mihai Stancu (viitor şef al Poliţiei rutiere Prahova, viitor adjunct al şefului Poliţiei rutiere române, viitor şef al Direcţiei de Permise şi Înmatriculări). Stancu a fost dintotdeauna un personaj conectat la multe medii. Pe Savin îl aduce în preajma lui Nae Nicolae (da, cel care va sfârşi călcat de tren). Savin şi Stancu devin naşii de cununie ai lui Nae Nicolae. Savin şi Nae Nicolae pun mâna, la finalul anilor ’90, pe fabrica de baterii Acumulatorul, din cartierul bucureştean Pantelimon, o uzină rămasă în urma timpurilor, dar cu mult teren în jur. Savin începe să vândă clădiri din curtea fabricii şi face primii bani serioşi.

Tot la finalul anilor ‘90, în timpul guvernării CDR-iste, Savin reuşeşte să cumpere fostul hotel BTT, din Buşteni. Îl renovează şi-i pune numele fiului său, Alexandros. Mai târziu vinde partea sa de acţiuni de la Acumulatorul. Între timp găseşte că ar fi înţelept să intre în politică.

Palatul Cotroceni, 2003: Preşedintele Ion Iliescu adresează un cuvânt de felicitare pentru Emanoil Savin (în centrul imaginii, tot în alb),organizatorul evenimentului Miss Turism 2003.

La finalul anului 2000, Ion Iliescu redevine preşedintele României. În acel moment, Savin era deja infiltrat în grupul afaceriştilor de pe lângă Palatul Cotroceni. Aşa se face că îl vedem pe Savin alături de Iliescu în zeci de deplasări prezidenţiale externe. Sau îl vedem pe Ion Iliescu primind într-o vizită oficială o baterie de fotomodele – concurentele de la Miss Turism 2003 – strunite bine de Savin pe holurile palatului Cotroceni. Trec anii, iar primarul Buşteniului schimbă partidele şi ideologiile ca un schior la slalom uriaş. Căci – spune Savin – “arta politicii e să faci politica care e necesară”. Şi această artă îl determină acum să pună Buşteniul pe planul doi şi să se gândească la un loc în Parlamentul României. Da, vrea să fie parlamentar, să facă la nivel naţional “politica care e necesară”.



„VREAU SĂ PLEC ÎN PARLAMENT“

„Adevărul“: Care a fost prima afacere pe care aţi făcut-o?

Emanoil Savin: În 1992 m-am lăsat de fotbal şi am dat drumul, cu un băiat, la o pizzerie în Buşteni. Mergea binişor, dar după aia am înfiinţat firma Savinex cu care ne-am ocupat de colectarea şi vânzarea peştelui. En-gross: peşte, icre, marinată…

De unde aţi avut bani să începeţi aceste afaceri?

Revoluţia m-a prins cu foarte mulţi bani.

Cum?

Cum se făcea atunci. Am făcut bani mulţi pe timpul lui Ceauşescu.

Povestea soţia în cartea despre viaţa dumneavoastră că aţi fost în Rusia şi luaţi produse…

A, bineînţeles. Am făcut, când plecam pe afară, totdeauna… Acolo chiar a fost o afacere frumoasă, în Rusia. Am plecat în ‘88 şi am stat trei săptămâni. Erau lucruri care puteai să le aduci la preţuri mici. Spre exemplu, am luat 100.000 de pietre de brichetă. Întrebam, „cremene, cremene“ şi le cumpăram pe toate. Am adus şi altele, căciuli…, depinde. Era pe timpul lui Ceauşescu şi ne controlau, luasem şi nişte aur şi ne-au controlat, ne-au dat unii în primire. Deci, prin comerţ, normal că prin comerţ. Dar atunci n-aveam facturi.



În anii '90 v-aţi ţinut de afaceri, apoi aţi intrat şi în politică. Ce v-a făcut să candidaţi la Primăria Buşteni în 2004?

Aveam un hotel cu standarde înalte, dar oraşul… oraşul era în lumea a treia. Eram ca-n India: cu vaci, cu capre, cu oi pe drum, nicio stradă asfaltată, numai gunoaie. Băgând foarte mulţi bani în hotel, m-am gândit să candidez la primărie. Am făcut o campanie aşa cum scrie la carte: pupat babe, luat la pas toate străzile. Am câştigat din primul tur.

Percepţia românului e că un om care vine din mediul de afaceri se face primar pentru că vrea să fure.

Eu când am devenit primar aveam foarte mulţi bani. La primărie nici nu prea aveam ce să fur. N-aveam nici hârtie igienică, în şcoli aveam numai WC-uri turceşti şi venea lumea cu şerveţelul de-acasă. Ce să vă spun, când am venit aici au fugit ăia dinainte şi cu birourile şi cu scaunele, am stat pe noptiere şi am semnat acte. N-am avut nici scaun.

În cei 12 ani de când sunteţi primar, a încercat cineva să vă mituiască?

Nu spun că n-au venit. Au venit, dar i-am scos frumos afară pe uşă. Să ştiţi că e adevărat asta, dar nu pot să mă cobor eu, să-mi ofere unul 500 de euro când eu am bani mereu în buzunar. Ar fi şi păcat să mă compromit. Nu exclud că nu s-a mai făcut câte-o..., că asta-i viaţa, s-a mai făcut câte-un troc cu funcţionarii.

Înainte, ca om de afaceri, aţi încercat vreodată să corupeţi un funcţionar?

Eu nici n-am intrat în primărie înainte de 2004, nevastă-mea se ocupa să plătească impozitele. Credeţi că e vreun român care n-a dat şi el o şpagă, la doctor, pe colo, pe colo? Nu există! În administraţia publică nu contest că există corupţie, dar e o corupţie mică şi poate unii o fac din sărăcie, că trebuie să trăiască. Gândiţi-vă ce înseamnă un poliţist comunitar să ia 680 de lei. Noroc că au modificat legea şi le mai dăm 700 de lei pentru hrană.



Tot mai mulţi primari sunt arestaţi de DNA...

Care i-a prins în flagrant, înţeleg. Dar pe mulţi i-a luat după denunţuri şi mie nu-mi place lucrul ăsta. Pentru că unele mai sunt şi făcături. Aţi văzut că mai sunt eşecuri şi la DNA. Există o campanie pentru că România e cu MCV-ul... Aţi văzut că acum avem un guvern mai de liga a IV-a, aşa. Ăştia au fost şomeri pe la Bruxelles. Ăştia nu răspund cu nimic, nu ştim unde ne duce. Dacă ne duce... Autorităţile statului să ia măsuri şi să limiteze corupţia, dar atâta timp cât nu plătim salarii la doctori, la primari... Primarul... salariu foarte mic. Există acum o lege a salarizării şi într-adevăr sunt nişte salarii acceptabile acolo. După aia să vină cu pedeapsă. Dar eu zic că 80 % ia o mică şpăguţă ca să trăiască, nu să se îmbogăţească.

Pe vremuri aţi avut probleme cu PNA-ul, aţi fost acuzat de spălare de bani

Aaa, nu. Asta a fost o tâmpenie cu o directoare de bancă care a devalizat banca. Din contră, mi-a furat şi mie bani din cont. Dar nici nu m-a chemat, nici nu ştiu dacă am dat vreo declaraţie. Dacă era ceva, atunci era perioada 2003-2004, mă prindea nea Miki Şpagă şi îmi dădea la glezne de nu mă vedeam. Că m-au căutat. Candidam contra PSD-ului şi atunci era puternic Năstase. Nu prea puteai să scoţi capul. Acum funcţionează mai bine democraţia, atunci era mai mult poliţie politică...

Mulţi primari ne povestesc despre frica lor că într-o dimineaţă se vor trezi săltaţi de DNA...

Există acea teamă. Eu am obiceiul să mă implic pentru lume, dar nu vedeţi că suntem predispuşi în fiecare secundă la un abuz în servici, la o neglijenţă? Zice că ai semnat ca primarul, dar nu stai tot timpul să te uiţi. Şi apoi vine şi zice: “Bă!”.

Aveţi deja trei mandate. Mai candidaţi?

Candidez la primărie, dar nu ştiu exact, nu sunt hotărât. Cu cei de la PNL nu ne înţelegem pe câteva criterii. Au adus un senator de Călăraşi să conducă organizaţia PNL Prahova. (n.r. - la momentul la care i-am luat interviul, Savin era în PNL. Până l-am scos noi de pe reportofon, trecuse la PSD).

Deci, hai să spunem împreună, ca să nu greşim, parcursul dumneavoastră politic: aţi fost în PDSR…

În 2001 am intrat în PDSR. Apoi PUR. PUR s-a făcut PC, apoi am intrat în PD, care s-a făcut PDL. Din PDL s-a făcut PNL… Acuma o să trec în PSD, că eu toată viaţa mi-am dorit să candidez de la PSD, dar nu m-au lăsat…

Emanoil Savin s-a pozat cu politicieni din toate generaţiile şi din toate partidele: Traian Băsescu, Ion Iliescu, Mircea Ionescu Quintus, Elena Udrea

În PMP aţi fost?

N-am fost în PMP.

Am văzut nişte afişe electorale cu dumneavoastră şi cu Elena Udrea. Nu eraţi membru?

A, le-au pus… cine ştie. Cu Elena? Păi Elena ne-a ajutat. A susţinut Buşteniul pentru organizarea Olimpiadei de tineret.

Savin şi prietenii săi Primarul Buşteniului a cultivat prietenii cu toţi politicienii, indiferent de partid. A scos capul în politică pe lângă Ion Iliescu, dar are cuvinte foarte frumoase şi despre ţărănişti: „Ţărăniştii au fost nişte băieţi care au împroprietărit oamenii“. Îl primeşte cu pâine şi sare pe Băsescu, pe scările hotelului său, iar Liviu Dragnea îl cunună la împlinirea a 25 de ani de la căsătorie. Face:

- afaceri cu Hrebenciuc

- poze cu Elena Udrea

- epigrame cu Mircea Ionescu Quintus

Nu-i bulversează pe oameni să ştie că au votat primarul de la un partid şi la finalul mandatului îl găsesc în alt partid?

Să ştiţi că la locale contează întotdeauna omul… N-are importanţă partidul. Şi la orice partid aş pleca, tot câştig. Dar vă spun ceva: mai am câteva vise pe care vreau să mi le îndeplinesc, iar unul este că vreau să plec la Parlament!

Serios, candidaţi la parlamentare?

Da, la parlamentare. Eu consider că cei care vor să acceadă în Parlament ar trebui să treacă printr-o funcţie de ales local: primar, viceprimar, preşedinte de consiliu judeţean.

De ce vreţi în Parlament? Parlamentarii au o imagine atât de proastă în ultima vreme…

Păi eu vreau să merg acolo să schimbăm imaginea Parlamentului.

Ce legi aţi propune?

De 26 de ani nu reuşim să avem o lege, un statut al primarului. Dacă intrăm noi, primarii, în Parlament… noi ştim. Noi suntem primii care dăm nas în nas cu electoratul, nouă ne-arată obrazul, nu parlamentarului. Georgică Severin, care e parlamentar aici, a trecut decât o singură dată cu o delegaţie de francezi să mănânce şi să viziteze. Dacă ar intra mai mulţi primari în Parlament ar fi mai bine pentru că primarii ştiu exact cu ce se confruntă la talpa ţării.

Spuneţi-ne o lege pe care aţi vrea să o propuneţi!

V-am spus, statutul primarului.

Dumneavoastră vreţi în Parlament ca să faceţi legi pentru primari?

Păi nu, domnule, dar să aibă… Vă dau un exemplu: eu sunt Ghiţă din vârful dealului şi m-a ales lumea primar. Am venit la primărie şi dăm drumul la un contract. La contractul ăla semnează directorul executiv, oficiul juridic, multă lume semnează. Eu nu ştiu carte, pun degetul când semnez. De ce răspund numai eu? Dacă se constată nereguli, de ce răspunde numai primarul? Să răspundă toată lumea pentru ceea ce face.

E distanţă mică între locale şi parlamentare, sunt numai câteva luni. Cum faceţi, ajungeţi primar şi apoi, dacă ieşiţi parlamentar, vă daţi demisia?

Da, şi se fac alegeri din nou. Nu-i nicio problemă. Asta intenţionez, să intru în Parlament!



„Eu n-am avut niciun meci politic cu cineva. Am fost în relaţii bune cu toate guvernele, cu toţi miniştrii… Eu trebuie să mulţumesc tuturor guvernelor. Şi guvernului Tăriceanu, şi guvernului Boc, şi guvernului Ponta. Deci, Buşteniul n-a fost ocolit de investiţii“ Emanoil Savin, primarul oraşului Buşteni

PE CINE A FĂCUT SAVIN CETĂŢEAN DE ONOARE

În cele trei mandate de primar al Buşteniului, Emanoil Savin a acordat peste 40 de titluri de cetăţean de onoare şi a alocat peste 20.000 de metri pătraţi de teren intravilan pentru aceşti cetăţeni. În marea lor majoritate e vorba de vedete din muzică, sport, teatru.

Printre persoanele publice care în ultimii ani au primit titlul de „Cetăţean de onoare al oraşului Buşteni“ (şi o parcelă de teren de 500 de metri pătraţi) se numără Ionel Ganea – fostul fotbalist care s-a remarcat prin acte de violenţă fizică şi verbală (nu mai departe de acum câteva săptămâni a înjurat o jurnalistă în timpul unui interviu) sau Adrian Mutu, fotbalist depistat pozitiv la testele anti-drog. Iuliana Tudor, prezentatoarea TVR a emisiunii „O dată-n viaţă“, a primit titlul de Cetăţean de onoare ca recompensă pentru că l-a invitat pe Savin într-o emisiune de anul trecut.

Alte personalităţi înnobilate de Savin cu titlul de cetăţean de onoare:

Sportivi: Simona Halep, Lucian Bute, Alina Dumitru, Sandra Izbaşa, Ana Maria Brânză, Eduard Carol Novak, Ionuţ Iftimoaie, Adrian Diaconu, Leonard Doroftei

Actori: George Mihăiţă, Marcel Iureş, Florin Piersic, Horaţiu Mălăele

Cântăreţi: Mirabela Dauer, Marcel Pavel, Vasile Şeicaru, Tudor Chirilă, Cornelia şi Lupu Rednic, Angela Gheorghiu

Medici: Ioan Lascăr, Irinel Popescu

Ceremonia în cadrul căreia fotbalistul Adrian Mutu şi judoka Alina Dumitru au fost făcuţi cetăţeni de onoare. Cei doi sunt încadraţi de primarul Emanoil Savin (stânga) şi viceprimarul Nae Savel (cu mustaţă). Foto: Mediafax

„Adevărul“: Am văzut că e o tradiţie la Buşteni cu cetăţenii de onoare. Dar cetăţeni de onoare n-ar trebui să fie chiar cetăţenii care s-au născut în Buşteni?

Emanoil Savin: Nu, pentru că cetăţenii de onoare primesc spaţii să-şi facă case aici. Şi atunci, automat, prin aceste construcţii ale unor valori sportive, culturale, artistice ale României, Buşteniul a fost promovat foarte bine. Când o vezi pe Angela Gheorghiu că vorbeşte la CNN că sărbătorile le face la Buşteni, normal că-ţi creşte inima, pentru că vorbeşte de Buşteni pe CNN.

Şi-a făcut vreo vedetă din asta casă la Buşteni?

Nu, nu s-au făcut… Dar probabil că o să se construiască, vă daţi seama.

Aţi retras vreun titlu de cetăţean de onoare?

Nu.

Vă întrebam pentru că aveţi printre ei şi oameni controversaţi. Fotbalistul Ionel Ganea era să omoare un arbitru pe teren. Mutu a fost depistat pozitiv cu cocaină…

Noi am luat calităţile bune, pentru că atuncea când l-am făcut noi pe Mutu cetăţean de onoare era un sportiv în mare-mare formă şi… de ce? El e şi un om foarte bun pentru imagine şi pentru a promova.

Nu vă deranjează că cetăţeanul dumneavoastră de onoare a fost prins cu cocaină? Credeţi că e un model bun pentru copii?

Nu e un model pentru copii, dar copiii e bine să se joace, să facă sport, să ajungă la nivelul lui, că nu toată lumea poate să facă ce a făcut Mutu. Nu pot să mă pronunţ eu, am văzut şi eu în presă despre treaba cu … dar am văzut că i-a dat voie să joace… nu l-a suspendat. Mai sunt şi subiecte din astea umflate.

Aveţi nişte criterii pe care le aplicaţi pentru a da aceste titluri, sau luaţi pe cine vă place dumneavoastră? Mă gândesc la Cornelia şi Lupu Redinc. Ei nu-s chiar aşa… le-aţi dat pentru că vă place cum cântă sau ce?

Nu, Cornelia şi Lupu Rednic… deci vorb’aia, sunt din Ţara Oaşului de-acolo şi… ei iubesc oraşul Buşteni, au venit şi la câteva evenimente pe la Buşteni…, au primit teren aici şi au promis că fac o casă maramureşeană cu poartă, cu tot....

Bine, asta că iubesc Buşteniul nu e un criteriu, că şi eu pot să zic „domne, iubesc Buşteniul!“, dar nu mă faceţi cetăţean de onoare…

Da, dar ei fiind tot timpul pe la emisiuni, au obligaţia să promoveze oraşul Buşteni. Asta e singura chestie…

Am văzut că aţi fost la emisiunea de la TVR 1, „O dată-n viaţă“, prezentată de Iuliana Tudor, şi apoi aţi făcut-o şi cetăţean de onoare…

Da, Iuliana Tudor ne-a prezentat odată şi zilele oraşului Buşteni. Dar, oricum, ea n-a cerut teren, aşa că…

Se zice că vă plac petrecerile, că o ţineţi numai în chefuri...

Păi îmi place ordinea, îmi place disciplina, îmi place muzica. Îmi place să petrec… Mi-au plăcut şi femeile.

…?

Păi, nu, dar sunt unii care au apucături spre bărbaţi. Aşa că mie mi-au plăcut femeile.

Aţi fost cu Simona Halep să o susţineţi pe la Singapore, pe la US Open. Aţi fost cu Lucian Bute la Las Vegas. Aţi fost la Londra când v-a invitat Angela Gheorghiu... Nu prea staţi prin primărie.

Nu, domnule, am fost invitat de către familia Halep. Suntem prieteni de familie.

Nu vă ceartă oamenii din Buşteni că sunteţi mai mult plecat prin vacanţe?

Păi n-am ce să fac la primărie. Ce să fac la primărie? La primărie lucrurile merg bine. La primărie, primarul n-are program, e demnitar, nu trebuie să stea la primărie. Eu n-am avut audienţe niciodată pentru că, automat, când sunt la primărie primesc pe toată lumea. Şi lucrurile merg. S-au pus lucrurile la punct.

Elveţia am făcut-o toată. Când mă întorc din străinătate, fo’ două săptămâni nu sunt bun de nimic. Parcă sunt bolnav, zic „bă când om ajunge şi noi la nivelul ţărilor ăstora dezvoltate?“ Nu-mi place nimic aici, chiar dacă am mai încercat eu să mai schimb câte ceva… Emanoil Savin, primarul oraşului Buşteni

Sunteţi şi în echipa naţională de fotbal a artiştilor?

Da, am jucat, am fost la Soci. Am cântat cu Boney M pe scenă acolo, avem filmarea.

Dar ce căutaţi în Naţionala Artiştilor? Pe prietenie aşa?

Regula e că ai dreptul să iei doi şi din administraţie. Am fost 16 echipe, am fost în grupă cu Brazilia, Ucraina şi Rusia. Bineînţeles că a trebuit să şi cântăm, ne-au băgat pe scenă la Soci.

Şi ce aţi cântat?

O melodie pe negativul lui Victor Ila ăla, „Apa trece...”, imnul PDL-ului (n.r.- râde)

Credeţi că a apus epoca asta a “primarilor spectacol”, care apar peste tot, cântă, dansează? Ca dumneavoastră, ca Mazăre...

Apar alţii, staţi liniştiţi.

Emanoil Savin, portar şi căpitan de echipă în naţionala de fotbal a artiştilor români. Aici, alături de celebrul fundaş brazilian Donato (în roşu), la Soci, Rusia.

Ce pasiuni mai aveţi?

Am şi armă de vânătoare, dar nu sunt chiar un vânător, nu… Îmi place mult la vânătoare, dar îmi place mai mult să văd animalele.

Şi vi se face milă de ele sau cum?

Da, sunt un pic mai… N-am tras niciodată într-o… Am un singur trofeu, un urs, un cerb, restul vulpi, iepuri şi şacali am împuşcat foarte mulţi. Adică n-aş trage niciodată într-un animal, aş trage numai în d-astea răpitoare, care strică…

Am văzut că jucaţi şi la cazino.

Nu, la cazino nu mă duc, dar când merg p-afară mai joc „Texas”. Am fost la un turneu de „Texas”

Ăsta ce e?

„Texas”-ul sunt campionate de poker.

Şi mai mult pierdeţi sau mai mult câştigaţi?

În general, să zic aşa, poate sunt spre pierderi... Dar e un microb. Când eram în tinereţe jucam remi şi alte jocuri pe care le-am învăţat prin cantonamente. Dar aici, în ţară, n-am mai jucat demult că ne-au dat ăştia odată în ziar. Jucam cu Piţurcă, cred că sunt vreo 7-8 ani de-atunci, eu am câştigat nişte bani, Piţurcă a pierdut şi ne-au dat pe prima pagină în ziar. Şi am zis „bă, gata...!”

Ce-aţi jucat atunci, cu Piţurcă?

Tot „Texas”. E pokerul ăla cu două cărţi, cu dealer. E spectaculos, e frumos.

E aşa bun Piţurcă la de-astea?

Piţurcă-i bun. Pe vremuri aveam echipă, când eram cu „careul de aşi”, jucam cu „Pinalti”, cu Porumboiu, cu Sechelariu, Dumnezeu să-l odihnească, cu Gigi, cu Giovani, cu nea Mitică. Era frumos, era spectaculos, caterincă maximă... Ne distram, nu era cine ştie ce.



„AM TERMINAT LICEUL DE PRELUCRĂTORI PRIN AŞCHIERE. SUNT ECONOMIST“

Dumneavoastră ce meserie aveţi la bază?

Eu am terminat liceul prelucrător prin aşchiere…, sunt economist. Am făcut şcoala de maiştri la Sinaia şi facultatea am făcut-o la ASE în Bucureşti, am terminat-o în 2000.

Şi v-aţi luat şi doctoratul în economie. Aveţi o carte de căpătâi, o carte de economie pe care să o recomandaţi unui tânăr student la ASE?

Nu, cele mai, să zic aşa… Eu licenţa am dat-o la marketing, dar doctoratul l-am făcut în “investiţii în turismul montan”.

Da, spuneţi-ne o carte pe care o recomandaţi unui tânăr care vrea să se facă economist.

(n.r. - 10 secunde de tăcere) O carte… dacă se face economist să înveţe contabilitatea şi evidenţa financiară primară. Un economist cu asta trebuie să înceapă.

E scandal mare cu doctoratele, mulţi sunt acuzaţi că le-au plagiat.

Da, n-am nicio emoţie pentru că proiectul meu există în realitate şi se poate…, nu-i un proiect virtual, este în realitate (n.r. - arată cu mâna pe fereastră, spre oraş). Cu investiţii în turismul montan, Kalinderul, Fun Park-ul, centrul oraşului Buşteni, ăsta este proiectul.

Deci n-aţi plagiat teza de doctorat?

Păi ce să plagiez dacă… exact un proiect pe fonduri europene. Şi atunci ce să m-apuc să plagiez?

Aţi avut bibliografie mare, aţi lucrat mult la teză?

Normal, păi dacă am participat de la proiectare şi am fost cu proiectanţii pe teren. Bine, am avut şi nişte nereguli, m-am confruntat cu nişte probleme la proiectare. Vă dau un exemplu: avem fântână arteziană şi au uitat să ducă conducta cu apă şi canalizarea. Greşeli de proiectare. A fost un pic complicat să-l implementăm.

Deci aţi luat doctoratul mai mult pe practică, aşa…

Exact în realitate.

De ce aţi vrut să faceţi un doctorat? V-a plăcut cum sună să aveţi titlul de doctor?

Nu că mi-a plăcut, am zis că e o împlinire pentru că am realizări, am investiţii în turism şi am zis că mi se potriveşte. La investiţii, să zic aşa, mă pricep.

Crainicul de radio Ilie Dobre a scris o carte-omagiu în cinstea lui Emanoil Savin: “Performerul de sub crestele Caraimanului”

Conform paginii de internet a Primăriei Buşteni, cartea lui Ilie Dobre a fost finanţată de la bugetul instituţiei. Cu alte cuvinte, din banii buştenarilor a fost sponsorizată o odă de 200 de pagini pentru primarul Savin. Cum a devenit Ilie Dobre biograful de casă al lui Savin? El a comentat mai multe meciuri de fotbal ale Unirii Alba Iulia, pe vremea când echipa transilvăneană era patronată de actualul primar al Buşteniului. Cei doi s-au împrietenit, iar Ilie a început să tragă tot mai des pe la hotelul lui Savin. Uneori, înainte de meciurile de fotbal în sală pe care primarul Savin le încinge cu prietenii săi, Ilie Dobre este luat cu maşina din Bucureşti şi adus să comenteze la un microfon legat de o boxă, într-un colţ de sală. Iar Ilie lasă tot, vine şi comentează aşa cum o face de 30 de ani la radioul public.

Adulaţiile din cartea “Performerul de sub crestele Caraimanului” pleacă de la Savin (căruia arareori i se spune pe nume, Ilie Dobre preferând să-l numească "Performerul de sub crestele Caraimanului" sau "Îngerul-şoim") şi se întind până la cele mai îndepărate neamuri. Sunt elogiaţi părinţi, socri, cumnaţi ai lui Savin, ajungându-se până departe, la naşa fratelui său. În general, oricine ajunge în preajma lui Emanoil Savin se transformă brusc într-un „suflet nobil, maniere alese, ochi sfredelitori“. Savin recunoaşte că e cam mult: „I-am zis lui Ilie Dobre că trebuie să mai muncesc vreo zece ani ca să ajung la nivelul laudelor sale. Câteodată nu mă simt bine dacă sunt ridicat în slăvi“

Iată câteva fragmente din cartea lui Ilie Dobre:

- Despre copilul Savin: A fost atras magnetic de carte încă de copil […] Cravaşat, în permanenţă, de loviturile de bici ale tatălui, elevul Emanoil Savin se pune serios pe carte. Îndrăgeşte enorm slova. Îndrăgeşte scrisul. Cuminte. Silitor. Cartea rămâne carte.

- Despre Savin la maturitate: Caracter fin. Rasat. Nu manifestă răutate. În nicio împrejurare. […] Elegant. La patru ace, totdeauna. Ştie să se facă iubit. Are, în acest sens, o artă unică

- Despre primarul Savin: A «forat» străzile acestei splendide «perle» de pe malul Prahovei, introducând, obligatoriu, gaze şi apă direct la conductele cetăţenilor. A pavat totul, o asemenea operaţiune continuând într-un ritm realmente infernal. Ascultă, ca şef al urbei, toate păsurile oamenilor. Se zbate ca o fiară să-i ajute.

- Despre tatăl lui Emanoil Savin: Adeptul unei discipline de fier, de tip bismarckian.

- Despre Rodica, soţia lui Emanoil Savin: O doamnă super-distinsă. Superstilată. Suflet delicat, generos. Care duce tot greul familiei. Izbutind, în acest sens, performanţe certe. Ochi de-un albastru sfredelitor sau verzi, după caz. Talie zveltă. Zâmbet cuceritor. Profesionalism, simplitate, distincţie, modestie. Caracter ales. Personalitate bine conturată. Pasiuni? Multiple. O atrag filmele turceşti. Ce parfumuri foloseşte? Pe cele fine, desigur.

- Despre Hotel Alexandros: Stabiliment briliantin. Un hotel cotat la trei stele, când, de fapt, înseamnă cinci. Altfel spus, maximum. Un giuvaier, din toate punctele de vedere. SEN-ZA-ŢI-O-NAL! Fără nicio exagerare. Certamente.

- Despre intelectualul Savin: Intelectualii se retrag, de obicei, în turnul de fildeş. El nu. Unde s-a dus a lăsat ceva în urmă. A rămas un tip inimos. (…) A fost un copil obraznic în sensul bun al cuvântului. Chiar dacă nu se topea acasă cu lecţiile, prindea totul din clasă, altfel spus era pe fază. A devenit un intelectual foarte bun, foarte valoros. S-a impus tot timpul prin inteligenţă. (Ilie Dobre o citează aici pe doamna Janeta, învăţătoarea lui Emanoil Savin)





Epigramistul Savin

Savin este şi autor de catrene, având în portofoliu „la vreo 50-60 de epigrame“. Mai mult decât atât, el este membru de onoare al Uniunii Epigramiştilor din România, ca un mic omagiu pentru sponsorizările acordate unor epigramişti. Epigramele lui Savin sunt, de fapt, nişte cântece lăutăreşti scornite ad-hoc la petrecerile din crama hotelului Alexandros şi strigate la lăutari peste masă (se practică stilul spontan de versificaţie în acele zone ale Hotelului Alexandros). Iată o astfel de epigramă compusă de Savin şi dedicată pugilistului şi finului său Lucian Bute:

„Se bucură şi mămica

Fiindcă l-am bătut pe Zuniga

L-am bătut ca pe-o saltea

Şi l-am pus jos, la podea“.

Savin este el însuşi cântat în epigrame. Cel mai frumos îl zugrăveşte în versuri scurte epigramistul George Zarafu:

În Buşteni, oraş de frunte,

Soarta a decis să fie

Omul sus, în vârf de munte,

Dar şi jos, în Primărie.



Un primar precum o stâncă,

Din Coştila cenuşie,

Multe a năzuit şi face

În Buşteni, la primărie

În fiecare an organizăm “salonul de umor”, anul trecut am avut tema “D-ale Cotrocenilor”… Am prins microbul şi am scris şi eu o epigramă, ajutat de Ştefan Cazimir. Şi zice aşa: „De vrei s-ajungi la Cotroceni / Şi cu voturi din Buşteni / Eu nu pot să-ţi fiu adept / Cât e strâmb statul de drept”.

Emanoil Savin, primarul oraşului Buşteni

Poveşti savineşti: „Mamă, am ieşit primari!“

SEMINŢE PRĂJITE. Familia Savin iubeşte să trăiască în lux. “Pe Coasta de Azur, p-acolo ne place nouă să mergem în vacanţe”, povestea primarul Buşteniului într-o emisiune de traveling. Cu toate astea, familia Savin nu a uitat micile bucurii ale vieţii. Rodica, soţia lui Emanoil, a povestit în cartea lui Ilie Dobre cum decurg momentele tihnite ale Savinilor: “Pentru noi, zilele de week-end rămân cele ale reuniunii de familie. Servim cafele aburinde la pat, iar seara consumăm seminţe prăjite şi comentăm meciurile de fotbal”.

FIUL LUI SAVIN. În 2004, când Emanoil Savin a câştigat primul mandat cu 52 % din voturile buştenarilor, fiul său, Alexandros (pe atunci în vârstă de 12 ani), a scos telefonul mobil, şi-a sunat mama şi a anunţat-o: “Mami, am ieşit primari!”. Între timp, Alexandros s-a făcut om mare şi, cum aşchia nu sare departe de prelucrătorul prin aşchiere, fiul lui Savin a intrat în afaceri imobiliare. Savin îşi dojeneşte uneori fiul că nu uzează de numele său: „El e un tip foarte modest. Chiar şi la liceu toţi profesorii îmi spuneau că nu se deosebeşte, nu se cunoaşte că e băiat de primar. E foarte docil, foarte modest… Îi place să nu spună că e băiatul lui Savin. Şi eu îi mai zic când mai păţeşte câte ceva: «Nu i-ai spus şi tu că…?». Zice: «Nu i-am mai spus…». E un pic mai aşa, nu că ruşinos, dar are demnitatea lui“, ne-a povestit Savin.

UNU. Emanoil Savin este un mare fan al maşinilor de teren. Unul dintre SUV-urile sale are numărul de înmatriculare PH 01 UNU. La alegerile locale din 2008, Savin l-a învins pe un contracandidat care avea numărul de la maşină PH 02 DOI. “Ăştia zice: Uite bă, l-a bătut şi la numerele de la maşini”, ne-a mai istorisit Savin.

SAVEL. Pe viceprimarul său îl cheamă Savel. Savin şi Savel, ei păstoresc Buşteniul de 12 ani. Nae Savel are promis de la Savin că-l lasă staroste dacă e să se facă parlamentar.

ACTORUL. Savin a jucat un rol minor într-o piesă de teatru a trupei conduse de actriţa Adriana Trandafir. „«Mă mut la tata» se numea. S-a jucat aici, la noi, la Buşteni. Am intrat şi eu şi am spus ceva. Jucam rolul tatălui, eram tata lu’ Fătu (n.r. – actorul Gabriel Fătu). Nu mai ştiu ce replică am spus, că m-au învăţat ei repede, atunci.“

Pentru noi, zilele de week-end rămân cele ale reuniunii de familie. Servim cafele aburinde la pat, iar seara consumăm seminţe prăjite şi comentăm meciurile de fotbal. Rodica Savin, soţia lui Emanoil Savin, în cartea lui Ilie Dobre, “Performerul de sub crestele Caraimanului

PROFIL: EMANOIL SAVIN

Data şi locul naşterii: 3 septembrie 1958, Costache Negri (judeţul Galaţi)

Starea civilă: căsătorit (are un fiu, Alexandros, şi o fiică, Alexandra)

Educaţie

1980: absolvent al Liceului Industrial nr. 3 Galaţi

1987: absolvent al şcolii de maiştri din Sinaia

2000: absolvent al facultăţii de Management Turistic din cadrul Universităţii Dimitrie Cantemir. Examenul de licenţă îl susţine în cadrul Academiei de Ştiinţe Economice Bucureşti

2003: Absolvent al Colegiului Naţional de Apărare

2010: Doctor în ştiinţe economice la Academia de Ştiinţe Economice

Carieră

1976 - 1992: fotbalist (portar) la echipele Oţelul Galaţi, ASA Armata Câmpulung Moldovenesc, Carpaţi Sinaia, Caraimanul Buşteni.

1983 - 1992: rectificator scule la Mefin Sinaia

1992 - 1997: patron al pizzeriei San Nico din Buşteni (afacerea a fost un joint-venture cu „un băiat“, după cum precizează Savin).

1993 - 2004: director al firmei Savinex (comerţ cu peşte, icre, marinată şi porci)

2000 - 2006: acţionar la fabrica SC Acumulatorul

2000 - 2004: director al companiei Alexandros Hotels

2003 - 2004: investitor la echipa de fotbal Unirea Alba Iulia (pe atunci în Liga I)

2004 - prezent: primar al oraşului Buşteni şi asociat în firmele Savinex şi Alexandros Hotels

Avere

Savin a fost ani la rând prezent în topurile Capital şi Forbes, cu averi ce au oscilat între 7 şi 25 de milioane de euro. Conform declaraţiei de avere din 2015, deţine:

- două case în Buşteni (una dintre ele are 822 de metri pătraţi).

- două apartamente în Buşteni, unul în Ploieşti şi unul în Bucureşti.

- 41.000 de metri pătraţi de teren intravilan în judeţele Prahova şi Ilfov. În comuna Vidra (Ilfov) Savin a demarat un proiect imobiliar cu 73 de case.

- 22.000 de metri pătraţi de teren agricol în judeţele Prahova şi Galaţi.

- A împrumutat persoane fizice şi companii cu sume care cumulate depăşesc 400.000 de euro.

- Familia sa deţine Grand Palace Buşteni (un castel din centrul Buşteniului, construit la începutul secolului trecut)

- Mai deţine „Diverse“ în valoare de 12.000 de euro.

- Salariul său de primar este de 4.100 de lei pe lună. Are un cont în dolari pe care păstrează un (1) dolar.

Traseu politic

2001: se înscrie în PDSR.

2004: nu prinde nominalizarea pentru funcţia de primar la Buşteni, se ceartă cu toată lumea din PSD, iar Miki "Şpagă" îl exclude din partid. Se mută în PUR-ul lui Dan Voiculescu şi câştigă alegerile locale.

2006: iese din PUR şi se înscrie în PDL

2008: are o tentativă de a intra în PNL. Renunţă şi se întoarce în PDL.

2016: părăseşte PNL-ul şi se înscrie în PSD. Alături de el migrează la PSD 1.800 de liberali ai filialei Buşteni.

Omul Savin

Porecla: Gigi

Floarea preferată: petunia

Mâncarea preferată: pastramă după „reţeta Galaţi“

Băuturi preferate: Afinată, cireşată, fragată

Cartea preferată: toate cărţile cu tematică sportivă

Culoarea preferată: albul şi bleul

Ce nu suportă: birocraţia



Mai jos, celelalte interviuri din serialul „Primarii noştri“

