I samband med Bokmässan i Göteborg anordnar de stora förlagen mingel, till vilka författare, branschpersoner och journalister bjuds in. Det serveras dryck och samtalas. Om jobb utanför jobbet.

Enligt de pressetiska reglerna ska journalister inte ta emot gåvor, så som gratis alkohol, från dem man granskar. Alltså makten. I kulturjournalistikens värld är makten i hög utsträckning de människor som skålar med reportrar och redaktörer på mingeltillställningarna.

Journalisten och SVT-profilen Janne Josefsson höjer ett varnande finger för att festa med och granska samma personer.

– Ingen vill väl riktigt vara surkarten eller kärringen mot strömmen. Jag är ingen rabiat motståndare till att mingla. Jag tycker att det är jättegott med snittar. Inte rosévin, så mycket. Men det riskerar att bli en glidande skala där man inte själv upptäcker när ett personligt möte övergår till kotteri, som övergår till symbios och som sedan blir ett journalistiskt svek.

”Då är jag jävligt illa ute”

På Janne Josefssons redaktion Uppdrag granskning diskuteras den gränsen hela tiden, säger han.

– När vi pratar om Almedalen till exempel. En person säger att man absolut inte ska vara där och frottera sig med politiker från riksdag och regering. Och verkligen inte dricka alkohol ihop, som är själva meningen med de här tillställningarna. Att man ska förbrödras och så. En annan säger att ”det är där jag får all viktig information”, för att vi inte möter de här personerna på det här sättet annars.

Du säger själv att du gillar att mingla.

– Ja. Men jag gör det allt för sällan. Jag tycker att det är jävligt kul. Fast det är klart att jag också påverkas. Jag är ju människa. Om jag börjar sitta och säga att ”jag är så principfast så jag påverkas inte alls”, då är jag jävligt illa ute.

Har det påverkat dig någon gång?

– Någon gång i Almedalen kanske jag har varit på gränsen. När det har serveras vin.

Kulturjournalister har ett ”folkförakt”

Men att helt bojkotta ett evenemang som Bokmässan på grund av risk för maktbeblandning, vore lite extremt och rabiat, tycker Janne Josefsson.

– Jag tror nästan att kotteriet mellan journalister är ett värre problem. Man klär sig likadant, man pratar likadant, får samma värderingar. Tycker likadant... Det är en större fara för journalistiken. Vi är så oerhört likriktade. Det måste finnas konkurrens, inte homogenitet, säger han.

– I så fall är det bättre för journalisterna här att ta en tur till Ullared istället. Det förakt som finns för kulturjournalister och i viss mån kultur bland folk, finns också bland kulturjournalister. Ett folkförakt.

Är det så?

– Absolut, jag har mött det själv. Det är nyttigt att försätta sig i situationer där man inte har det jävligt gott tillsammans med andra, där det blir ett konsensus.