Dela via: Facebook

Twitter

LinkedIn

Bilden är gjord av “I fablernas land”

I veckan har det varit en stor nyhet om invandraren som tjänade 180 kronor för lite för att miniminivån höjts utan att företaget observerade det och därför nu utvisas.

Trots att han jobbar och betalar skatt i Sverige sedan flera år. Hans barn har inte längre någon anknytning till födelselandet.

Men det här måste väl ändå vara ett undantag, tänker kanske ni.

Nej.

För så här blir det och ofta, när man ger facken i praktiken veto över vem som får stanna här om de har jobb. Om du inte har jobb är alla välkomna. I sann gammal LO-anda.

Det är nämligen LO som i princip samtliga fall undertecknar det papper som sedan ligger till grund för Migrationsverkets beslut för att dra in arbetstillståndet och utvisa personerna.

Kom gärna hit men jobba för Guds skull inte.

Som till exempel Gustavo från Bolivia, som migrerade för att få ett bättre liv och tjänade 30 000 kronor per månad. En jättebralön. Nu utvisad.

Eller den här kvinnan som jobbat och samtidigt studerat för att lära sig svenska och som dessutom fick den saknade ersättningen retroaktivt för att hon skulle slippa få problem.

Hjälpte det? Nej. Hon utvisades ändå.

Av samma skäl utvisades en man till Peru trots att han jobbat och gjort så bra ifrån sig att han sparat ihop till kontantinsatsen till en lägenhet. Han tjänade dessutom flera tusen kronor mer än miniminivån 2014. Men på grund av en miss att nivån höjdes 2012 utan att de observerade det utvisades han. Även om företaget betalade ut ersättningen retroaktivt.

I ett annat fall krävde Byggnads att mannen från Albanien skulle tjäna 32 000 kronor och “av omsorg om arbetstagaren” anmärkte på detta när hans tillstånd granskades. Av omsorg skickades han därför hem.

Regeringen har gett facken i princip enväldig makt att avgöra om någon som fått ett jobb och gör rätt för sig ska få stanna eller utvisas. Och det spelar ingen roll om det nu är korrekt. Om den mänskliga faktorn gjort att invandraren bara fått 1 krona mindre än kollektivavtalet har facket rätt att säga nej och Migrationsverket kan inget annat göra än att dra in tillståndet och besluta av avvisning. För de måste följa Utlänningslagen.

Alla skäl till avslag handlar i detta område handlar i princip om lönen.

Problemen är flera.

Jag tänker börja med minimilöner.

För de är ett problem generellt vad gäller sysselsättningen bland utlandsfödda och de med låg utbildning.

Miniminivå betyder att ett företag med kollektivavtal inte får ge en anställd lägre lön. Alldeles oavsett om du och arbetstagaren skulle kunna komma överens om något annat. Observera att det handlar om företag med kollektivavtal, det finns massa företag utan det och där gäller fortfarande avtalsfriheten. Så en infödd svensk kan alltså tjäna det han/hon och företaget kommit överens om men är du invandrare måste lönen ligga på kollektivavtalens exakt nivå oavsett om företaget har kollektivavtal eller inte.

Olika regler för olika personer.

På Medlingsinstitutet kan man läsa en sammanställning, även om just miniminivåer inte alls är så lätt att få tag på faktiskt. Jag har tidigare försökt hitta en bra tabell och gått bet. Facken vill inte skriva ut dem om de slipper. Testa att söka på exempelvis LO:s hemsida. Där finns ingen information att hitta om minimilöner. Det kanske finns en god anledning till det.

Där kan man nämligen bland annat se att en 18-åring fastighetsskötare utan erfarenhet eller utbildning ska få minst 16 419 kronor per månad. Det är i princip den lägsta lönen jag kan hitta i hela arket. Du kan inte komma lägre i fackens värld. Det motsvarar 11 500 efter skatt.

Men lönen stiger rätt snabbt. Är du bara 2 år äldre får du med 2015 års avtal (sista kolumnen) 21 015 kronor. Utan utbildning eller erfarenhet. Det är en ökning med 30 %.

Är du medlem i SEKO och är 18 år får du utan erfarenhet 19 274 kronor. Har du två års erfarenhet får du 22 205 kronor istället.

Livsmedelsarbetarförbundet, mitt favoritförbund, som organiserar folk som jobbar i matfabriker, som bagare eller liknande ger 18-åringar utan erfarenhet hela 21 616 kronor i ingångslön och har du jobbat ett år får du 5,5 % mer direkt.

Handelsanställda har ännu bättre betalt. Om du är chaufför och kör mat till butiker till exempel, är 20 år och har varit anställd 6 månader får du 23 000 kronor per månad.

Allra bäst har de som oftast säger nej till Migrationsverket – Byggnads. De som stod och skrek “Go home” åt det lettiska företaget Laval, som ni kanske minns. De är ett av LO:s mest protektionistiska förbund och säger alltid nej till allt som rör invandring och jobb och konkurrens, om de får chansen.

Är du 19 år och har gått Byggprogrammet på gymnasiet får du 25 976 kronor per månad direkt från gymnasiet.

Det är en jättebra lön. Framför allt om du är 19 år. Fråga landets poliser.

De tjänar samma men först efter 10 år i tjänst och efter att ha tagit hand om samhällets baksida åt oss andra.

Eller fråga en lärare.

Enligt Lärarförbundet tjänar deras medlemmar efter 10 år som grundskolelärare inte ens 500 kronor mer än en 19-årig snickare.

Här finns flera problem inbakade, som ni kan notera. Dels att en lärare har 5 års utbildning och ca 350 000 i studieskulder. De måste börja betala efter ett år och då minskar alltså nettolönen med ca 1 000- 1 500 kronor per månad. Faktiskt lön är alltså lägre än snickarens.

Och läraren ligger 5 årsinkomster back, vilket för snickaren motsvaras av minst 1,5 miljoner kronor. Som läraren alltså aldrig kommer komma i kapp.

Ett annat problem är att en person som precis kommit till Sverige och inte har någon utbildning, inte kan språket eller något annat om hur samhället fungerar inte producerar ett värde till dessa höga ingångslöner.

Vi hade innan 2015 års stora invandring 1,6 miljoner utlandsfödda i Sverige.

När 2015 är slut kommer alltså totala siffran vara närmare 1,8 miljoner.

I valrörelsen kunde man höra Alliansens företrädare säga att varje dag går 600 000 utlandsfödda till jobbet.

Det var inte riktigt sant, för siffran 600 000 är antal sysselsatta men du är sysselsatt enligt statistiken om du arbetar 1 timme per vecka eller är i arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Inget av dessa innebär att du bidrar mer till systemet än du kostar.

I själva verket går drygt 500 000 personer till ett heltsjobb.

1,2 miljoner jobbar alltså inte.

En del i denna grupp är barn och går i skolan men den absoluta majoriteten är i arbetsför ålder. I år har gruppen fyllts på med ytterligare 150 000 peronser ungefär.

Sysselsättningsgraden varierar också kraftigt i grupperna, där just de länder som står för hela flyktingvågen – Afrika och Asien – är sämst i klassen.

Efter 9 år i landet är bara 35 % av afrikanerna sysselsatta och 42 % från Asien.

Det tar 10-20 år för att 50-60 % ska vara sysselsatta och där fortfarande häflten eller nästan hälften inte det.

Att LO får makt av Socialdemokraterna är inget nytt och fortfarande i allra högsta grad aktuellt. De ger dem tiotals miljoner varje år, i utbyte mot lagstiftning. Men att Alliansregeringen inte gjort allt de kan för att minska LO:s oproportioneliga makt är märkligt.

För i propositionen från 2007 som bland annat tog bort den arbetsmarknadsprövning som LO fått från tidigare S-regeringar och som innebar att man tvingade alla företag att först se om någon svensk kunde få jobbet (!), behöll de skrivelsen att alla måste ha EXAKT samma lön som kollektivavtalen.

Detta hade Advokatsamfundet relevanta synpunkter på som remissinstans och ansåg att man istället borde ange marknadsmässiga villkor som regel, för att kollektivavtal ger liten vägledning till Migrationsverket som fattar beslutet.

Varför en borgerlig regering INTE ansåg att marknadsmässiga villkor är en bättre skrivning än att det måste vara exakt samma lön som kollektivavtalen och därmed ta bort fackens veto är totalt obegripligt.

Alltså är vi nu fast i en lagtext som i praktiken ger LO, för samtliga exempel där folk med jobb som utvisas är baserat på yttranden just från LO, veto över vem som får stanna och vem som inte får det.

Nedan ser ni den blankett som Migrationsverket skickar till berört fack.

LO-facket HRF som organiserar hotell- och restaurangbranschen, där en hel del enkla jobb finns för nyanlända till exempel diskare, städare etc, har gått så långt att de till och med går ut och kräver kollektivavtal för att inte säga nej i sina yttranden. Trots att lagstiftaren inte gett dem den rätten.

För det här har blivit LO:s specialgren – solidaritet som inte kostar.

Tills utlänningslagen ändras och LO:s makt minskar kommer vi alltså fortsätta få läsa om stackars flitiga duktiga immigranter som skaffat sig jobb, bostad och betalar skatt men på grund av 180 kronor skickas hem.

Det är inget annat än oanständigt.