Vi lever i ett digitalt samhälle men ändå är det få som förstår språket det är uppbyggt på - kod. Min generation är fullt upptagen med att hinna med den digitala utvecklingen, samtidigt som arbetsmarknaden skriker efter kodningskompetens som har lett till att skolor inför kod i schemat. Men om alla vill ha, eller snart kommer att kunna, kod, vad innebär det för oss som inte kan det?

Det håller på att ske en maktförskjutning, från de med mest erfarenhet till de som precis har lärt sig det allra senaste. Den stereotypa 50-årige universitetsutbildade mannen har fått konkurrens i toppen. Dagens grundare och entreprenörer hinner knappt ta examen innan de startar företag som nischar in sig på digitala tjänster och tekniker. Grundare till Facebook, Klarna, Box och Reddit gick fortfarande i skolan när första kodraden matades in och 45 procent av de start-ups som i dag är värderade till över en miljard dollar grundades av en ungdom under 30 år. Har du varit på KTH på sistone? Eleverna förbereder inte sitt framtida liv som kodare eller uppfinnare - de är redan kodare och uppfinnare. Dessutom även företagsledare, utvecklare och vd:ar. Även om eleverna väljer att inte starta eget så står en hel arbetsmarknad med öppen famn redo att ta emot dem. Enligt en undersökning av SCB uppgav 60 procent av arbetsgivarna att de sökt personal med kodningskompetens.

Det är inte så konstigt, snart är allt byggt på kod. Tjänster är digitala, tidigare analoga ting är nu interaktiva och snart kommer det smarta hemmet, det smarta samhället och Den Smarta Världen. Kodning är framtiden, kodning är makt och kodning är så eftertraktat att man bör ifrågasätta varför inte fler kan det och varför det inte ingår i svenska läroplanen. Vi måste se till att Sverige, som är känt som ett innovativt land, kan vara med och konkurrera på samma villkor på den internationella marknaden även i framtiden.

I Estland får man lära sig att programmera i början av lågstadiet och i England har man infört en ny läroplan som innehåller programmering för låg- och mellanstadiet. Initiativet Framtidens Språk som vill införa programmering i Sveriges alla grundskolor och menar att Sverige ligger efter.

Men även om kodning för tillfället inte står med i läroplanen så har fler skolor infört kodning i ordinarie skolschema och Stiftelsen.SE erbjuder barnhack redan från sex års ålder. Ingenting visar på att kodning kommer att få mindre utrymme i svensk skola vilket är fantastiskt för kommande släkten.

Men: Om "framtidens språk" faktiskt blir framtidens språk - vad händer med oss dinosaurier som kan vara de sista att inte tala det?

Darwin var en klok man som menade att de som anpassar sig bäst är de som överlever. Förhoppningen är att vår generation ändå sitter på kompetens som kan vara användbar även i framtiden. Om inte, så kan vi lugna oss med att det antagligen kommer att ta tid innan vi blir klassade som analfabeter. Först och främst behöver skolsystemet utbildade lärare som är både kompetenta och pedagogiska. Sedan behövs bra utrustning i alla skolor; uppdaterade datorer med bra wifi och mjukvaror. Det kommer att ta tid och vara en kostsam historia. Men att vi inte dör ut just i dag innebär inte att vi kan slappna av. Vi har bara vunnit tid för att ta emot Darwins indirekta råd för överlevnad. På internet, anledningen till att vi kommer att utkonkurreras, finns det bra programmeringsskolor som utbildar flera kodningsspråk för olika plattformer. Även om skolsystemet ligger efter just i dag - så går utvecklingen fortfarande framåt och det i rasande fart. Så sätt i gång och lär dig koda eller låt evolutionen ta ut sin rätt.

Siduri Poli

Digital affärsutvecklare och teknikskribent