Gud skapade människan till sin avbild. Denna trosuppfattning är orsaken till att kreationister alltsedan Charles Darwin har varit motståndare till evolutionstanken. Vi har skapats, inte utvecklats med naturen. De flesta sekulära svenskar fnyser åt kreationism som ett slags fnoskighet som kanske überkristna amerikaner ägnar sig åt. Med all rätt. Kreationism är trams. Självklart har människan formats av evolutionen i precis samma utsträckning som alla andra levande varelser. Egentligen går det inte att separera antropologi från biologi. Människan är en del av naturen och naturen en del av oss.

I Sverige har vi dock vår egen kreationism, som desto fler bekänner sig till: tanken om att könsskillnader är nästan helt och hållet socialt konstruerade. Vi är skapade som tomma ark – Homo Neutrum. Visst, djuren har kanske formats av evolutionen, med två kön som skiljer sig åt både fysiskt och beteendemässigt. Men människan, hon står på något outgrundligt sätt över detta. Dessa genuskonstruktionister gör gällande att så gott som alla observerbara skillnader mellan män och kvinnor beror på kultur. Detta är skapelseberättelsen. Och kultur för genuskonstruktionister handlar framförallt om idén om patriarkatet och olika uttryck för manlig överordning – alltså mäns förtryck av kvinnor. Men medan de religiösa kreationisterna är en försvinnande liten sekt i Sverige, är den genusvetenskapliga konstruktionismen snarare något som kan liknas vid en statsreligion.