En kandidat som exploaterar ett lands bitterhet. Eller en illa omtyckt karriärpolitiker. De amerikanska väljarna har det inte lätt i presidentvalet.

Hillary Clinton har i skrivande stund ett tryggt försprång. Enligt en färsk undersökning utförd av Washington Post (6/9) skulle demokraterna vinna 244 delstatsmandat medan Trump skulle få 144. Svarsalternativen de tillfrågade hade var Trump eller Clinton.

Det riktigt intressanta resultatet framkom emellertid när alla valbara kandidater fanns som svarsalternativ. I många delstater hade den libertarianska presidentkandidaten, Gary Johnson, över femton procent av röstandelen.

Libertarianerna är USA:s okända tredjeparti. De sympatiserar med delar av republikanernas ekonomiska politik men skyr den sociala konservatismen. De befinner sig nära demokraternas liberala inställning i sociala frågor men står inte ut med det fackliga kramandet.

Partiet lockar både Sandersväljare och republikaner som inte begriper hur partiet kunde välja Trump. På de flesta plan är Johnson en betydligt bättre kandidat än både Clinton och Trump.

Medan Europas missnöjda väljare går till högerpopulister samlas en generation av unga amerikaner hos Johnson och Libertarianerna. Missnöjet med de etablerade partiernas dominans och ideologiska haveri är stort även i USA.

Det amerikanska majoritetsvalsystemet döljer, i likhet med det brittiska, tredje- och fjärdepartiernas framgångar. Fördelen med systemet är förhållandevis stabila majoriteter – i motsats till proportionella system som det svenska. Nackdelen är att vissa väljare upplever att de inte blir representerade.

Johnson har i de senaste mätningarna tappat ordentligt men är trots detta den starkaste tredjekandidaten sedan Ross Perot i valet år 1992. Det säger en hel del om de dominerande partiernas problem.