Anders Gustafsson: Folk förstår inte hur extremt V är

Vänsterpartiet kan i höstens val mycket väl matcha rekordresultatet från 1998. Det är hög tid att påminna om hur extremt Vänsterpartiet faktiskt är.

Vänsterpartiet vill att ekonomisk socialism införs i Sverige. Foto: Vilhelm Stokstad/TT

Det här är en krönika av en medarbetare på ledarredaktionen. Blekinge Läns Tidning politiska etikett är oberoende liberal.

Vänsterpartiet får i SVT/Novus juli-mätning sin högsta opinionssiffra sedan Novus började med väljarbarometern för tolv år sedan. Enligt undersökningen uppger 10,1 procent av de tillfrågade att de skulle rösta på V om det var val i dag. Därmed kan V mycket väl nå upp till rekordresultaten från valen 1944 (10,3 %) eller 1998 (12 %).

Medan opinionsframgångarna för det andra ytterlighetspartiet i riksdagen, Sverigedemokraterna, har lett till hård polemik från politiska meningsmotståndare och kritisk granskning i media är det förvånansvärt tyst om Vänsterpartiets extremism. Det är beklagligt - för Vänsterpartiet är i allra högsta grad ett extremt parti med en extrem agenda för Sverige.

Och då tänker jag inte alls på partiets historia där V gått i armkrok med massmördare som Lenin och Stalin. Inte heller att Vänsterpartiets ungdomsförbund hette Kommunistisk Ungdom när Jonas Sjöstedt blev medlem. Inte heller att partiet fram till ganska nyligen försvarat Fidel Castros förtryckarregim på Kuba eller Hugo Chávez Venezuela.

Nej, det extrema jag syftar på handlar varken om främmande länder eller grova historiska synder utan om vad som faktiskt står svart på vitt, tillgängligt för alla att läsa, i Vänsterpartiets partiprogram: ”Det ekonomiska fåtalsväldet måste ge plats åt de arbetandes demokratiska förvaltning. Införandet av socialismen kräver kapitalismens avskaffande.”

En röst på V är därmed inte bara en röst på något av partiets många välfärdspopulistiska förslag (riva upp pensionssystemet, få bort de privata välfärdsföretagen eller sex timmars arbetsdag), inte bara en röst på högre skatt för de rika utan ytterst en röst på att avskaffa vår ekonomiska modell och ersätta den med ekonomisk socialism. Det är Vänsterpartiets långsiktiga mål, själva innebörden av socialism.

För att tala med partiprogrammet handlar det om ”stora och djupa grundläggande samhällsförändringar”. Det är ingen underdrift. För vad det innebär i praktiken har historien med all önskvärd tydlighet lärt oss: ekonomisk socialism är en enkel biljett till oerhörd fattigdom, raserad välfärd och omfattande förtryck. Inte någonstans, någon gång i historien, har ekonomisk socialism lett till något annat. Se på Kuba, Nordkorea eller Sovjetunionen. Ingenting överhuvud taget talar för att det skulle bli annorlunda i Sverige om Vänsterpartiet får som de vill.