Sauli Niinistön vuoden 2006 presidentinvaalikampanjan lahjoituksista edelleen yli puoli miljoonaa euroa on pimennossa, väittää keskustan entinen puoluesihteeri Jarmo Korhonen uudessa kirjassaan Maan tapa (Tammi).

Korhonen perustaa väitteensä paljolti sähköposteille, jotka hän on saanut vaalirahakohun keskiössä olleelta liikemies Arto Merisalolta. Korhonen on saanut Merisalolta käyttöönsä myös muuta materiaalia, kuten listoja vaalirahan saajista.

Yle on tutustunut osaan alkuperäisistä sähköpostiviesteistä, joita on lähetty muun muassa Merisalon sekä kokoomuslaisten kansanedustajien ja muiden vaikuttajien välillä. Sähköpostien perusteella jää kuva, että Merisalon rooli Niinistön vuoden 2006 presidentinvaalikampanjan rahoituksen keräämisessä oli keskeinen.

Merisalo kertoo itse kirjassa, että hän keräsi ainakin 300 000 euroa Niinistön kampanjalle.

Korhosen mukaan Kehittyvien Maakuntien Suomi (KMS) -yhdistyksen perustajien ensimmäinen todellinen voimainponnistus nähtiin juuri 2006 presidentinvaaleissa, eikä vuoden 2007 eduskuntavaaleissa, kuten aiemmin on julkisuudessa tulkittu. Liikemiesten tarkoitus oli Korhosen mukaan saada maahan porvarillinen presidentti ja päästä eroon demaritaustaisesta istuvasta presidentistä Tarja Halosesta.

– Kokoomuksella oli pimeää rahaa yli miljoona euroa. Kokoomus vaikeni median myötävaikutuksella presidentinvaalien vaalirahoista 23.9.2009 asti, jolloin se suostui paljastamaan osan pimeästä vaalirahasta. Suomen historian suurin ”vaalirahakusetus” tapahtui syksyllä 2009, kun media salli kokoomuksen pimittää 547 500 euroa lain ilmoitusvelvollisuuden ylittäviä vaalirahoja, Korhonen kirjoittaa teoksessaan Maan tapa (Tammi).

Korhosen mukaan vuoden 2006 presidentinvaaleissa ja vuoden 2007 eduskuntavaaleissa pimitettiin vaalirahaa selvästi enemmän kuin aiemmin on tiedetty. Useat ehdokkaat täydensivät vaalirahailmoituksiaan vuonna 2008 ja 2009, vaalirahakohun käynnistettyä. Korhosen väite on, että useiden kansanedustajien ja puolueiden kohdalla myös täydennetyt ilmoitukset ovat virheellisiä. Käytäntö kosketti laajasti koko poliittista kenttää, Korhonen väittää.

Sauli Niinistö kampanjoi ostoskeskuksessa tammikuussa 2006. Seppo Sirkka / EPA

Kokoomuksella ”pimeitä tilejä”?

Korhosen mukaan kokoomuksessa päätettiin toukokuussa 2005, että presidentinvaaleihin kerättäisiin rahaa ainakin neljälle eri pankkitilille. Näistä yksi oli Sauli Niinistön virallisen tukiyhdistyksen tili. Tätä kautta lahjoitetut vaalituet olisivat lain mukaan julkisia. Kolmelle muulle tilille osoitettuja lahjoituksia ei ollut Korhosen mukaan tarkoitus taas julkistaa.

Todisteeksi tästä Korhonen siteeraa Arto Merisalon sähköpostiviestejä, joita Merisalo on lähettänyt useille kokoomuslaisille vaikuttajille, kuten Jyri Häkämiehelle, Ben Zyskowiczille ja Juhani Sjöblomille.

Keskustan entinen puoluesihteeri Korhonen väittää, että kiertoteitse kerättiin satojen tuhansien eurojen vaalituet jopa 50 eri lahjoittajalta. Nämä nimet ovat jääneet Korhosen mukaan julkistamatta.

Todisteena ”pimeistä tileistä” Korhonen pitää liikemies Arto Merisalon lähettämää sähköpostia mahdollisille Niinistön kampanjan rahoittajille. Korhosen mukaan Merisalo laati sähköpostin kansanedustaja Ben Zyskowiczin (kok.) antamien ohjeiden perusteella.

Korhonen luovutti Ylelle kopion paperista, joka on päivätty 31.5.2005. Paperin luovutti Korhosen mukaan Zyskowicz Arto Merisalolle.

Paperissa lukee:

PANKKITILEJÄ KOKOOMUSLAISEN POLIITTISEN TYÖN TUKEMISEKSI

1. Suomi 2006 (Sauli Niinistön vaalitukiyhdistys):

Kansanliike Suomi 2006 ry

Sampo 800018-71065935

Jos nämä avustukset ovat vähintään 3400 euroa, ne raportoidaan oikeusministeriölle vaalien jälkeen.

2. Kansallinen Kokoomus rp.

Sampo 800014-89034

3. Kansallissäätiö

Nordea 145430-46006

4. Kokoomuspuolueen säätiö

Nordea 157230-20131

Pian tämän jälkeen Merisalo lähetti sähköpostin kymmeniin yrityksiin ja vauraille yksityishenkilöille, joissa pyydettiin osallistumaan Niinistön kampanjan tukemiseen.

Sähköpostissa kerrotaan suoraan, että maksamalla vaalituki kokoomuksen tai kokoomuslaisten säätiöiden tilille ei lahjoituksia tulla julkistamaan vaalien jälkeen. Ylen haastattelema kansanedustaja Ben Zyskowicz kiistää antaneensa ohjeet, joiden perusteella lahjoitukset voitaisiin tehdä ilman, että niitä tarvitsee julkistaa.

– Totta kai me selostimme, mikä on voimassa oleva lainsäädäntö. Voimassaolevan lainsäädännön mukaan tuki oli tietyn euromäärän ylittäessään julkista. Jos tuit puoluetta, tuki taas ei ollut julkista. Itse olen täysin vakuuttunut siitä, että meillä ei ollut edes oikeutta julkistaa puolueen lahjoittajien nimiä osana presidentinvaali-ilmoitusta. Kaikki raha ei ensinnäkään mennyt [Niinistön] kampanjaan, ja lahjoittajien nimet eivät nimenomaan olleet julkista tietoa, Zyskowicz sanoo.

Merisalon lähettämä sähköposti lähti eteenpäin seuraavassa muodossa:

"1. Suomi 2006 (Sauli Niinistön vaalitukiyhdistys)

Kansanliike Suomi 2006 Ry

Sampo 800018-71065935

Jos avustukset ovat vähintään 3400 euroa, ne raportoidaan oikeusministeriölle vaalien jälkeen.

Seuraaville tileille maksattaessa ei maksustanne mene tietoa ja raporttia oikeusministeriölle ja ko. säätiöt tilittävät maksamanne summan lyhentämättömänä Kansanliike Suomi 2006 Ry:n tilille. Tällöin oikeusministeriölle raportoidaan vaalien jälkeen ko. summan tulleen joko puolueelta tai säätiöltä.

2) Kansallinen kokoomus rp.

Sampo 800014-89034

3. Kansallissäätiö

Nordea 145430-46006

4. Kokoomuspuolueen säätiö

Nordea 157230-20131”

Pimitys jatkuu?

Vaalirahakohu käynnistyi asteittein syksystä 2007 lähtien, kun Ylen A-studio kysyi keskustan kansanedustajalta Timo Kallilta hänen vaalirahoittajistaan. Kalli ilmoitti, ettei hän paljasta rahoittajiaan, koska vaalirahalain rikkomisesta ei seuraa rangaistusta.

Tämän jälkeen paljastukset seurasivat toisiaan. Useat kansanedustajat täydensivät vaalirahailmoituksiaan, eli kertoivat esimerkiksi Kehittyvien Maakuntien Suomelta saamastaan vaalituesta.

Syksyllä 2009, julkisen paineen kasvaessa, useat puolueet avasivat lähivuosien rahoitustaan. Näin teki myös kokoomus, joka julkaisi saamansa rahoituksen vuosilta 2005–2008. Osa vaalirahoittajista selvisi näistä ilmoituksista. Korhosen mukaan vuosien 2005 ja 2006 osalta kokoomus on edelleen jättänyt kertomatta yhteensä 50 vaalirahoittajan nimet, joista jokainen antoi kampanjaan 5 000–35 000 euroa.

Korhonen perustaa väitteensä Merisalon sähköposteihin sekä kokoomuksen julkaisemiin tilinpäätöksiin. Tilinpäätöksissä on listattu yksityishenkilöiltä saatuja lahjoituksia yhteensä 547 500 euron arvosta. Korhosen mukaan nämä tuet olivat osoitettu juuri Niinistön kampanjalle.

Zyskowiczin mukaan Korhosen tulkinta on väärä. Zyskowiczin mukaan lahjoituksista vain osa käytettiin Niinistön kampanjaa, osa taas kokoomuksen omaan toimintaan.

Kokoomus tai kokoomuslaiset säätiöt eivät ole julkaisseet lahjoittajien nimiä. Puolueen tulkinnan mukaan sen ei olisi tarvinnut edes julkistaa nimiä tuolloin voimassa olleen vaalirahoituslain mukaan.

Korhosen mukaan Niinistön vaalikampanjaan alkoi valua rahaa syksyllä 2005 kokoomuksen tai kokoomuslaisten säätiöiden tilien kautta. Merisalon kiinteistökehitysyhtiö Nova Group, Kyösti Kakkosen Joensuun Kauppa ja Kone, Toivo Sukarin Maskun Kalustetalo sekä Taloustalon entinen omistaja Kari Hautanen lahjoittivat jokainen 10 000 euroa jokainen, eli yhteensä 40 000 euroa. Myöhemmin 10 000 euroa lahjoitti myös Tokmannin omistaja Seppo Saastamoinen sekä Motonetin omistaja Lauri Juntunen, Korhonen kirjoittaa perustaen tietonsa hallussaan oleviin sähköposteihin.

Lahjoituksia ei eritelty Sauli Niinistön kampanjakuluissa missään vaiheessa, koska rahat olivat maksettu kokoomuksen tai kokoomuslaisten säätiöiden tileille, Korhonen kirjoittaa.

Korhosen kirjassa siteerataan Arto Merisalon ja Ben Zyskowiczin välistä sähköpostikirjeenvaihtoa liittyen liikemies Seppo Saastamoisen tekemää 10 000 euron lahjoitusta.

Lähettäjä: Arto Merisalo

”Moi!

Sepon raha tulee Kokoomuksen Kainuun piirin kautta, eli Seppo maksaa Kainuun piirille, joka maksaa rahat suoraan teille. Sepon nimi ei saa näkyä missään, kuten aiemmin on sovittu. Asia sovittu Kainuun piirin Hannu Juntusen kanssa.

tervehtien Arto.”

Korhosen mukaan Zyskowicz vastasi Merisalolle 22.12.2005:

”Parahin Arto

Kiitos tiedosta Sepon avustuksesta. Paljon vielä uupuu ja palataan siihen joulun jälkeen.

Ystävällisin terveisin

Ben Zyskowicz”

Ylelle Zyskowicz kertoi, että hän on lähettänyt kyseisen sähköpostin.

Arto Merisalo kertoi Korhoselle, että hän keräsi Niinistön kampanjaan 300 000 euroa. Korhosen mukaan Merisalo oli syksyllä 2005 järjestämässä useita varainkeruutilaisuuksia yhdessä kokoomusten kansanedustajien Juhani Sjöblomin, Ben Zyskowiczin ja Eero Lehden kanssa.

Yle ei tavoittanut Arto Merisaloa lukuisista yrityksistä huolimatta.

Jarmo Korhonen toimi keskustan puoluesihteerinä vuosina 2006-2010. Yle

Korhonen: Nova Groupin ilmoituspaketin oikea hinta lähes 100 000 euroa

Vuoden 2006 presidentinvaalien toiselle kierrokselle pääsivät istuva presidentti Tarja Halonen sekä kokoomuksen ehdokas Sauli Niinistö.

Niinistön kampanjassa yritettiin nostattaa henkeä toisen kierroksen kamppailua varten. ”Porvarillisen presidentin” saamiseksi maahan kerättiin rahaa aktiivisesti. Merisalo oli Korhosen mukaan jälleen mukana kampanjan rahoitusta rakentamassa.

Merisalon ja Tapani Yli-Saunamäen kiinteistökehitysyhtiö Nova Group päätti maksaa osan Niinistön lehti-ilmoittelusta. Merisalo oli yhteydessä useita paikallislehtiä kustantavaan Suomen Lehtiyhtymään.

Kirjassa siteerataan sähköpostia, jonka Merisalo lähetti 23.1.2006 Suomen Lehtiyhtymän toimitusjohtajalle Jorma Hämäläiselle.

”Viitaten lauantaiseen keskusteluumme Saulin Ilmoittelusta kaikissa Lehtiyhtymän lehdissä kokosivun ilmoituksin ja antamaasi hintaan 25 000 euroa, kiitollisena Saulin tukiryhmä on ottanut tästä tiedon vastaan.

Nova Group Oy on valmis maksamaan Sauli Niinistön tukiryhmän puolesta kyseisen summan panoksenamme ja tukenamme kakkoskierrokselle, koska olimme luvanneet tukiryhmälle aiemmin 25 000 euron panostuksen kakkoselle, joten esittämäsi summa tuli sopivasti. Eli sopiiko tämä teille, että Suomen Lehtiyhtymä laskuttaa kokonaisuudesta meitä?"

Lehtiyhtymän toimitusjohtaja Jorma Hämäläinen kuittasi viestin lyhyesti: "Sopii oikein hyvin. Jorma H.”

Laskun loppusumma oli arvonlisäverollisena 30 500 euroa, ja Nova Group maksoi sen. Korhoselle Merisalo kertoi, että todellisella hinnalla ilmoituspaketti olisi maksanut lähes 100 000 euroa, mutta Suomen Lehtiyhtymä otti ilmoituksista vain paperin ja värien hinnan.

Suomen Lehtiyhtymän omisti vuoteen 2013 asti kokoomuksen kansanedustaja Eero Lehti.

Niinistön kampanja ei ilmoittanut ensin Nova Groupilta saamaansa tukea. Ilmoitusta täydennettiin vuonna 2009 kertomalla Nova Groupin maksaneen 30 500 euron arvoisen mainospaketin.

Niinistön kampanjan suurin yksittäinen tukija vuoden 2006 vaaleissa oli Korhosen mukaan Teollisuuden ja työnantajain keskusliiton säätiö (TT-säätiö).

TT-säätiö on etelärannan hallitsema säätiö, jonka kautta on tuettu porvarillisia ehdokkaita jo pitkään. Korhosen mukaan TT-säätiö antoi Niinistön kampanjaan 300 000 euroa, mutta raha kierrätettiin kokoomuksen ja kokoomuslaisten säätiöiden tilien kautta. Näin se kirjattiin Niinistön vaalirahailmoituksessa kokoomuksen antamana tukena, eikä rahan lähdettä eritelty.

Koko poliittinen eliitti tiesi KMS:n perustamisesta?

Korhosen mukaan keskustan johto oli hyvin varhaisessa vaiheessa tietoinen Kehittyvien maakuntien Suomi -yhdistyksen perustamisesta.

Korhonen kertoi asiasta keskustan puoluehallituksen työvaliokunnassa 1.2.2007. Yhdistys oli perustettu virallisesti joulukuussa 2006. Vuoden 2007 eduskuntavaaleissa KMS tuki ehdokkaiden vaalityötä oman ilmoituksensa mukaan yli 400 000 eurolla.

Työvaliokunnan kokouksessa, jossa Korhonen kertoi liikemiesten perustamasta KMS-yhdistyksestä, oli kokouspöytäkirjan mukaan paikalla muun muassa Matti Vanhanen, Paula Lehtomäki, Mari Kiviniemi, Timo Laaninen ja Pekka Perttula sekä muuta keskustan johtoa.

Ylen haastattelussa Korhonen kertoo, että KMS:stä tiesivät jo varhaisessa vaiheessa myös monet kokoomuslaiset vaikuttajat.

Kehittyvien maakuntien Suomen keskeisiä vaikuttajia olivat Nova Groupin Arto Merisalo ja Tapani Yli-Saunamäki. Rahoittajaksi yhdistykselle tulivat muun muassa liikemies Toivo Sukari ja Kyösti Kakkonen.

Vaaleissa KMS tuki etenkin keskustan ja kokoomuksen ehdokkaita, mutta myös SDP:n ja Rkp:n edustajille annettiin vaalirahaa.

Myös Vanhanen pimittää vaalitukijansa

Keskustan presidenttiehdokas vuoden 2006 presidentinvaaleissa oli silloinen pääministeri Matti Vanhanen.

Vanhasen kampanjaa pyöritettiin tukiyhdistyksen eli Kansainvälinen Suomi Ry:n kautta. Vanhasen vaalirahailmoituksessa kerrotaan, että Kansainvälinen Suomi Ry rahoitti kampanjaa 280 000 eurolla.

Korhosen mukaan tästä rahasta 150 000 euroa tuli TT-säätiöltä. Suurlahjoituksen teki myös liikemies Ahti Vilppula, joka antoi Korhosen mukaan kampanjaan 25 000 euroa. Keskustalainen Maaseudun Kukkasrahaston Säätiö lahjoitti 50 000 euroa. Nuorisosäätiöltä saatua 23 000 euron tukea setvittiin myöhemmin myös oikeudessa.

Korhonen mainitsee yhtenä vaalitukijana myös keskustan eduskuntaryhmän, joka osti 20 001 eurolla Timo Laanisen kirjoittamaa teosta Matti Vanhasesta. Laaninen on nykyisin keskustan puoluesihteeri.

Korhosen mukaan Vanhasen kampanjaa oli rahoittamassa myös ”lähes 10” muuta lahjoittajaa, jotka antoivat kampanjaan yli 3400 euroa. Lain mukaan nämä lahjoittajat olisi pitänyt julkistaa. Korhonen ei kerro, keitä nämä lahjoittajat ovat.

Korhonen: Halosen kampanjan taiteen ostajat olisi pitänyt julkistaa

Tasavallan presidentin Tarja Halosen vuoden 2006 kampanjan kulujen tarkempaa erittelyä saatiin sitäkin odottaa vuoteen 2009, jolloin vaalirahakohun setviminen oli käynnissä.

Halosen kampanjasta Korhonen ei ole löytänyt uutta tietoa erityisen paljon. Korhonen kiinnittää huomiota ammattiyhdistysliikkeen suureen tukeen SDP:lle. SDP oli taas Halosen kampanjan merkittävä rahoittaja. Käytännössä istuvan presidentin kampanjan rahoitus oli siis palkansaajajärjestöjen vastuulla, mutta Halosen kampanjan vaalirahailmoituksesta tietoa tästä ei löydy.

Ammattiyhdistysliikkeeltä SDP sai Korhosen mukaan tukea vuosina 2005 ja 2006 yhteensä noin 720 000 euroa.

Korhonen puuttuu myös Halosen kampanjan taidemyyntiin. SDP kertoi myyneensä vuosina 2000–2006 taidetta yhteensä 200 600 eurolla. Tästä Halosen kampanjaan meni Korhosen mukaan yhteensä 174 200 euroa.

Suurin tulovirta saatiin, kun puolue myi 36 kappaletta professori Kimmo Pyykön reliefejä. Näistä jokaisesta maksettiin Korhosen mukaan 5 000 euroa kappaleelta.

Tuolloin voimassa olevan lain mukaan kaikki yli 3 600 euron tuet olisi pitänyt julkistaa.