Sadat tuhannet kulkivat Nigerin kautta Libyaan, kunnes Niger teki siirtolaisten kuljettamisesta laitonta yhdessä yössä.

AGADEZ, NIGER

Hiekka tunkeutuu Agadezissa kaikkialle. Sitä on levinnyt aavikon tuulten mukana kaduille ja yksikerroksisten talojen portinpieliin.

Ruohoa ei ole. Kaduilla käyskentelevät vuohet järsivät pahvin- ja paperinpaloja nälkäänsä.

Hiekkamyrskyjen piiskaama Agadezin kaupunki sijaitsee paikassa, johon Sahelin savannivyöhyke päättyy ja josta Saharan tuhansien kilometrien hiekkaerämaa alkaa. Satojen tuhansien Eurooppaan pyrkivien siirtolaisten taival on vuosien varrella kulkenut Agadezin kautta.

Niger on siirtolaisuuden keskeinen kauttakulkumaa, sillä se sijaitsee strategisella paikalla Länsi- ja Pohjois-Afrikan välissä. Suosittu reitti (siirryt toiseen palveluun) johtaa läntisestä Afrikasta Nigerin kautta Libyaan ja sieltä Välimeren yli Italiaan.

Kaikki siirtolaiset eivät ole halunneet Eurooppaan asti. Osa on pyrkinyt vain Libyaan, jossa oli ennen diktaattori Muammar Gaddafin kaatumista vuonna 2011 vakaa tilanne ja töitä tarjolla paremmin kuin Länsi-Afrikan maissa. Libyan ajauduttua kaaokseen myös Algeria on kasvattanut suosiotaan kohdemaana.

Harri Vähäkangas / Yle

Agadezissa guinealainen Ousmane Bah, 19, ystävineen valmistaa päivän ainoaa ateriaa savitiilestä rakennetun yksinkertaisen asumuksen pihassa tuulen tuivertamassa siirtolaisgetossa. Seinille ripustettu lakana suojaa hieman polttavalta auringolta. Lyhyellä ja solakalla Bah'lla on poikamaiset kasvot ja hiekan punertama paita.

Bah on yksi monista Agadeziin jumiutuneista siirtolaisista. Kun kotiseudulta Guineasta ei löytynyt töitä maantieteen tutkinnon suorittaneelle nuorelle miehelle, tämä päätti myydä tietokoneensa ja moottoripyöränsä ja yrittää töihin Eurooppaan.

Bah kertoo tarinaansa pää painuksissa. Hän epäonnistui yrityksessään päästä Eurooppaan ja on päättänyt palata etsimään toimeentuloa kotimaastaan Guineasta.

– Tällä hetkellä ongelmani on häpeä, jota tunnen kotiinpaluusta. Minun pitää pystyä keksimään hyvä selitys sille, miksi annoin periksi tavoitteestani, Bah pohtii.

Tadrèsin getosta Agadezin laitamilla on tullut jatkosuunnitelmia pohtivien siirtolaisten majapaikka. Francesco Bellina

Bah kertoo matkansa alkaneen kaksi vuotta sitten takaiskulla. Matkalla Nigeriin paikallinen poliisi Burkina Fasossa takavarikoi kaikki hänen rahansa. Bah sanoo viettäneensä lähes vuoden Agadezissa odotellen, että hänen isosiskonsa sai kerättyä riittävän summan rahaa lähetettäväksi matkan jatkamista varten.

Lopulta Bah pääsi yrittämään lähes 2 000 kilometrin pituista aavikkotaivalta Tripoliin Libyaan.

– Lähdin gambialaisen salakuljettajan matkaan. Armeijan partio kuitenkin paikansi meidät aavikolla lähellä Libyan rajaa ja jäimme kiinni, Bah kertoo.

Salakuljettaja joutui vankilaan ja Bah tovereineen Kansainvälisen siirtolaisuusjärjestön IOM:n transit-keskukseen. Myöhemmällä yrityksellä toinen salakuljettaja onnistui välttämään armeijan partiot ja Bah pääsi Libyaan saakka.

Libyassa vaikeudet kuitenkin jatkuivat. Bah kertoo, että hän joutui rikollisjengin pahoinpitelemäksi Sebhassa Etelä-Libyassa.

Raporttien mukaan (siirryt toiseen palveluun) Libyassa toimivat asejoukot ja jengit ottavat usein siirtolaisia kiinni. Jengiläiset pahoinpitelevät ja kiduttavat siirtolaisia ja kiristävät heidän perheiltään rahaa. Siirtolaisia myös siirrellään jengiltä toiselle, ja raha vaihtaa omistajaa monimutkaisten verkostojen kautta.

Kun Bah lopulta saapui viime vuoden keväällä Tripoliin, tilanne siellä oli kaoottinen. Libyalainen kapinalliskenraali Khalifa Haftar oli aloittanut hyökkäyksen pääkaupunkiin.

Bah sanoo tarvinneensa sairaalahoitoa ja saaneensa salakuljettajalta kyydin takaisin Agadeziin, jossa kansainväliset järjestöt pystyvät toimimaan vapaammin kuin sekavassa Libyassa. Hän pääsi hoidettavaksi Punaisen Ristin terveysasemalle Agadezissa.

Agadezin mudasta, kivistä ja oljista rakennettu suurmoskeija on peräisin 1500-luvulta. Francesco Bellina

Nuori siirtolainen ei kadu yritystään pyrkiä Eurooppaan. Hänen mielestään oli parempi kokeilla ja epäonnistua kuin pysyä kotona.

– Kaikesta kärsimyksestä huolimatta tästä matkasta jää paljon kerrottavaa jälkipolville. Olen saanut paljon kokemusta ja nähnyt, millaista elämä on muualla, Bah toteaa.

Kuuntele myös Maailmanpolitiikan arkipäivää -ohjelma siirtolaisuudesta.

Maailmanpolitiikan arkipäivää -ohjelmassa kuullaan tarkemmin siirtolaisten tarinoita Nigeristä. Ohjelmassa pohditaan myös laajemmin EU:n maahanmuuttopolitiikan tilaa tutkijoiden Päivi Pirkkalaisen ja Panu Poutvaaran kanssa.

Euroopan unionin rajapolitiikalle Bah'lla ei riitä ymmärrystä. Häntä sapettaa etenkin Ranskan toiminta entisissä siirtomaissaan. Esimerkiksi Nigerissä ranskalaisyhtiö Areva louhii uraania kotimaansa ydinvoimaloiden tarpeisiin ranskalaisten kannalta edullisella sopimuksella (siirryt toiseen palveluun).

– Ranska tekee Afrikassa, mitä haluaa. Jos EU haluaa pysäyttää maahanmuuton, eurooppalaisten pitää lopettaa Afrikan luonnonvarojen ryöstäminen, Bah sivaltaa.

Jos Bah olisi lähtenyt matkaan muutama vuosi aiemmin, Saharan ylitys olisi voinut onnistua helpommin. Vielä vuonna 2015 siirtolaisten avustaminen oli Nigerissä täysin hyväksyttyä liiketoimintaa. Joka maanantai Agadezista lähti kohti Libyaa siirtolaisia kuljettavien lava-autojen jono sotilaiden saattamana.

Huippuvuonna 2016 Nigeristä Libyaan pyrki Saharan aavikon halki (siirryt toiseen palveluun) noin 300 000 ihmistä.

Kaikki kuitenkin muuttui yhdessä yössä kesällä 2016, kun Niger otti käyttöön lain, joka teki siirtolaisten kuljettamisesta laitonta.

Länsiafrikkalaiset saavat periaatteessa liikkua vapaasti kaikkialla Länsi-Afrikan talousyhteisön alueella, johon Niger kuuluu. Tästä huolimatta Nigerin viranomaiset alkoivat pitää Agadezin pohjoispuolella liikkumista aikomuksena ylittää laittomasti Libyan raja.

Norsunluurannikkolainen siirtolainen Drouba Soumaoro kuluttaa aikaa Agadezin siirtolaisgetossa lukemalla kirjaa. Francesco Bellina

Laki tarkoitti, että siirtolaisia aavikolla kyydinneiden ihmisten työstä tuli yhtäkkiä lainvastaista salakuljetusta. Heitä alettiin tuomita 1–30 vuodeksi vankeuteen. Turvallisuusjoukot myös takavarikoivat satoja salakuljettajien ajoneuvoja.

Uuden lain seurauksena siirtolaisten määrät Libyaan vievällä reitillä lähtivät jyrkkään laskuun. Viime vuonna marraskuun loppuun mennessä Saharan ylitystä Agadezista Libyaan oli yrittänyt enää reilut 45 000 siirtolaista, kertovat IOM:n haastatteluihin ja havaintoihin perustuvat tilastot.

Kyseessä ovat kuitenkin vain viralliset luvut, sillä kaikki viranomaisia välttelevät siirtolaiset eivät päädy tilastoihin. Lääkärit ilman rajoja -järjestön arvio on, että Nigerin läpi kohti Libyaa suuntaa yhä salaa noin sata siirtolaisia kuljettavaa autoa viikossa.

Salakuljettajien kiinniottojen jälkeen siirtolaiset päätyvät yleensä IOM:n tai YK:n pakolaisjärjestön UNHCR:n transit-keskuksiin. Yksi sellainen on IOM:n transit-keskus Agadezin kaupungin laitamilla.

Nigerialaiset pop-hitit soivat kännyköistä ja kaiuttimista porttien ulkopuolella. Joukko nuoria miehiä pelaa jalkapalloa keskuksen pihalla ja puheensorina raikaa.

IOM:n Agadezin transit-keskuksen johtajan Lincoln Gaingarin mukaan keskuksessa on tarjolla psykologista apua ja tukea liiketoimintasuunnitelman tekemiseen. Francesco Bellina

Keskusta johtavan Lincoln Gaingarin mukaan Libyaan suuntautuvan siirtolaisuuden väheneminen ei ole näkynyt keskuksen asiakasmäärissä. Tilalle on tullut Algerian karkottamia siirtolaisia.

IOM avustaa transit-keskuksessa niitä siirtolaisia, jotka haluavat palata kotimaahansa vapaaehtoisesti. Siirtolaiset odottavat paluukuljetuksia keskuksessa muutamista päivistä kuukausiin riippuen siitä, ovatko heidän asiakirjansa kunnossa ja tarvitsevatko he esimerkiksi psykiatrista hoitoa.

Siirtolaisten kotiinpaluun järjestäminen vie usein aikaa, sillä yhdeksällä kymmenestä ei ole matkustusasiakirjoja. Francesco Bellina

Yksi palaajista on 27-vuotias senegalilainen Auguste Mbally. Hän joutui karkotetuksi Algeriasta ja on nyt palaamassa kotimaahansa.

– Olen hukannut kaksi vuotta elämästäni. Minun täytyy maksaa isäni ja vaimoni vuokrat, ja lapseni piti päästä tänä vuonna esikouluun. Miten selviän siitä kaikesta nyt? Mbally tuskailee.

Siirtolaisten salakuljetusilmiön syntymisen taustalla on Euroopan unionin politiikka. Agadezista 700 kilometriä lounaaseen sijaitsee Nigerin pääkaupunki Niamey. EU:n paikalliset toimitilat ovat siellä muurien ympäröimien rakennuskompleksien suojissa.

EU on tukenut Nigerin viranomaisia siirtolaisuuslain toteuttamisessa, jotta ihmiset eivät pyrkisi Saharan halki Libyaan ja edelleen Välimeren yli Eurooppaan. Eurooppalaiset asiantuntijat ovat kouluttaneet Nigerin turvallisuusjoukkoja EUCAP-siviilikriisinhallintaoperaatiossa. Lisäksi EU on rahoittanut laittomaan siirtolaisuuteen puuttuvia hankkeita sadoilla miljoonilla euroilla.

Nigerin pääkaupungissa Niameyssa asuu noin miljoona asukasta. Francesco Bellina

EUCAP Sahel Niger -operaation päällikkö Frank van der Mueren arvioi tilannetta ilmastoidussa toimistossaan vilkkaan Zarmaganda-bulevardin varrella.

Hänen näkemyksensä on, että tiukentuneiden viranomaistoimien lisäksi tieto Libyan-reitin riskeistä on vähentänyt sen suosiota.

Van der Muerenin mukaan tähän ovat vaikuttaneet uutiset väkivallasta ja heikoista oloista Libyan pidätyskeskuksissa sekä Libyan rannikkovartioston koventuneista otteista.

Frank van der Mueren johtaa EUCAP Sahel Niger -siviilikriisinhallintaoperaatiota, jossa esimerkiksi eurooppalaiset poliisit ovat kouluttaneet nigeriläisiä kollegojaan. Francesco Bellina

Samaa viestiä kerrotaan muutaman korttelin päässä, tarkoin vartioidun EU-delegaation päämajassa. EU:n Nigerin-suurlähettiläs Denise-Elena Ionete on juuri palannut vierailulta Agadezista ja antaa haastattelun työhuoneensa sohvalla.

Ionete on tyytyväinen siihen, että Nigerin läpi kulkee aiempaa vähemmän siirtolaisia.

– Toki houkutus salakuljetukseen on edelleen olemassa ja osa näistä verkostoista on yhä toiminnassa. Mutta se on aiempaa vaikeampaa, suurlähettiläs sanoo.

Vuoden 2016 siirtolaisuuslain seurauksena tuhannet ihmiset köyhällä Agadezin alueella menettivät työnsä. Vaille toimeentuloa jäivät salakuljettajien lisäksi muun muassa siirtolaisten majoittajat ja heille ruokaa laittaneet kokit.

Työttömyyden on pelätty ajavan entisiä salakuljettajia huumeiden ja aseiden salakuljetukseen, jotka ovat Nigerissä yleisiä ongelmia jo ennestään (siirryt toiseen palveluun).

EU:n Nigerin-suurlähettilään Denise-Elena Ioneten mukaan EU:n tukemat työllistämishankkeet ovat jo kantaneet hedelmää Agadezissa. Francesco Bellina

Euroopan unioni ja Nigerin hallitus ovat sittemmin sijoittaneet miljoonia euroja hankkeisiin (siirryt toiseen palveluun), joissa keskitytään luomaan työpaikkoja aiemmin siirtolaisuuden parissa työskennelleille.

Ionete kertoo, että 300 entistä salakuljettajaa on saanut EU:lta ja Nigerin hallitukselta rahoitusta työllistymishankkeisiin ja tukea ollaan laajentamassa sadoille muille. EU on suunnannut rahaa siirtolaisuuden juurisyihin puuttumiseen myös Afrikka-hätärahaston kautta.

Monet agadezilaiset ovat kuitenkin pitäneet tuen hakuprosessia hitaana (siirryt toiseen palveluun) ja siitä hyötyneiden määrää liian pienenä.

Agadezin alueen perinteisen johtajan, sulttaani Oumarou Ibrahim Oumaroun mukaan työpaikkojen luomiseen tarvittaisiin vielä lisää tukea, jotta nuoret eivät ajaudu Saharan alueen jihadistiryhmiin. Francesco Bellina

Yksi siirtolaisia auttavista kansalaisjärjestöistä on Lääkärit ilman rajoja, jonka toimisto sijaitsee Niameyssa lähellä EU-delegaatiota. Järjestön Nigerin-mission päällikkö Francisco Otero y Villar havainnollistaa salakuljettajien käyttämiä aavikkoreittejä seinälle kiinnitetyllä Nigerin kartalla.

Otero y Villarin mukaan siirtolaisten kuljettamisen kriminalisoiva laki on tehnyt siirtolaisista entistä haavoittuvampia. Kaikki tapahtuu piilossa ja rajat ylitetään viranomaisten katseiden ulottumattomissa.

– Vaihtoehtoisilla aavikkoreiteillä siirtolaisilla on paljon suurempi riski eksyä. He voivat myös joutua hylätyiksi aavikolle, kun viranomaiset ovat salakuljettajan kannoilla, järjestötyöntekijä kuvailee.

Lääkärit ilman rajoja muun muassa antaa heikkokuntoisille siirtolaisille vettä ja energiakeksejä sekä tekee terveystarkastuksia liikkuvilla klinikoillaan.

Lääkärit ilman rajoja -järjestön Nigerin-mission päällikkö Francisco Otero y Villar on huolissaan siitä, että siirtolaiset joutuvat entistä haavoittuvampaan asemaan. Francesco Bellina

Samalla siirtolaisten ahdinko on siirtynyt Libyasta lännemmäksi. Algeria karkottaa entistä enemmän paperittomia siirtolaisia Nigeriin. Esimerkiksi viime syksynä Algeria antoi mediatietojen mukaan (siirryt toiseen palveluun) yksittäisen kuukauden aikana lähtöpassit yli 3 000:lle pääosin nigeriläiselle, malilaiselle ja guinealaiselle siirtolaiselle.

Lue myös: Algerian ulkoministeri siirtolaisten karkotuksista Ylelle: "Olemme erittäin tarkkaavaisia kansallisen turvallisuuden suhteen"

Otero y Villarin mukaan valtaosa Algerian karkottamista siirtolaisista jätetään kyydistä Algerian puolella ja he joutuvat taittamaan viimeiset noin 15 kilometriä aavikolla kävellen. Lämpötilat kohoavat Saharassa pahimmillaan lähelle 50 astetta.

Otero y Villar toivoo, että EU vapauttaisi maahanmuuttopolitiikkaansa ja loisi uusia laillisia väyliä maahanmuutolle.

– Siirtolaisuus ei tule loppumaan, mutta siirtolaiset keksivät kyllä vaihtoehtoisia reittejä päästäkseen Eurooppaan, hän sanoo.

Lisää aiheesta:

"Vankilasta pääsee pois, merenpohjasta ei" – Espanjalainen hengenpelastaja auttaa Välimerellä siirtolaisia uhkauksista välittämättä

Libyassa tehty ilmaisku pidätyskeskukseen – ainakin 40 kuollut ja lähes 80 loukkaantunut

Libyassa siirtolaiset viettävät jopa kuukausia varastoissa epäinhimillisissä oloissa – Rajavalvonta on siirtänyt ongelman mereltä maalle

Siirtolaispolitiikan raju seuraus: Algeria on jättänyt yli 13 000 ihmistä nääntymään nälkään ja janoon Saharassa

Aiheesta muualla:

Ulkopolitiikka: EU valvoo rajaansa Saharassa (siirryt toiseen palveluun)

Al Jazeera: After crackdown, what do people employed in migration market do? (siirryt toiseen palveluun)

The Nation: What Happened When the EU Moved Its Fight to Stop Migration to Niger (siirryt toiseen palveluun)

Le Monde Diplomatique: Agadez, city of migrants (siirryt toiseen palveluun)