Tutkija Markus Kaakinen on tottunut rumiin sanoihin, sillä hänen työtään on kahlata läpi verkossa esiintyviä vihasisältöjä. Kaakisen luupin alla ovat erityisesti teinit ja nuoret aikuiset, ja tutkittavana on myös kansainvälinen vertailuaineisto, josta näkyy nettivihan muutos viime vuosina.

Suomalaiset nettikirjoittelijat tarjoavat reilusti tutkittavaa: täällä vihasisältöjen tuottajien määrä on prosentuaalisesti sama kuin Yhdysvalloissa, jossa sanavapautta suojellaan viimeiseen saakka. Siinä missä esimerkiksi Saksassa vihakirjoitteluun tunnustaa sortuvansa alle prosentti tutkituista, on sekä Suomen että USA:n luku yli nelinkertainen.

Puhe ei myöskään jää pelkästään nettiin vaan tulee kaduille ja koulujen pihoille. Markus Kaakinen

– Suomi on selvästi lähempänä Yhdysvaltoja kuin vaikkapa Saksaa. USA:ssa ollaan viimeiseen saakka sananvapauden puolesta, ja siellä on pohdittu pitkään, voiko esimerkiksi Ku Klux -aatteen levittämiseen puuttua. Ajatusmaailma ei ole siellä omiaan suitsimaan vihasisältöjä, Kaakinen sanoo.

Tampereen yliopiston tutkija Markus Kaakinen ei osaa suoriltaan vastata siihen, mikä yhdistää vihaisia kirjoittelijoita valtameren kahden puolen.

– Verkkomaailma, jota käytämme, on lähellä Yhdysvaltoja. Kulttuurisia tekijöitä on kuitenkin ollut hankala löytää, sillä Suomi pohjoismaana edustaa korkean luottamuksen ja sosiaalisen pääoman maata. Tässä on meille kaikille pohdinnan paikka.

Pienen porukan ääni kantaa

Vihasisältöjen tuottajia ei ole prosentuaalisesti paljon, mutta pienen porukan ajatukset saavat kuitenkin laajaa näkyvyyttä. Jopa kolme neljästä verkonkäyttäjästä kertoo törmänneensä vihasisältöihin. Pelkällä altistumisellakin on seurauksia.

– Ensimmäisenä kärsivät kulttuurin ja sosiaalisen ilmapiirin avoimuus. Puhe ei myöskään jää pelkästään nettiin vaan tulee kaduille ja koulujen pihoille, mikä saattaa näkyä hyvinkin konkreettisesti. Vihapuheella näyttäisi olevan yhteys viharikoksiin, Markus Kaakinen sanoo.

Tutkija Markus Kaakinen sukeltaa työhuoneessaan rumien sanojen maailmaan. Koetan kaikesta huolimatta pysyä positiivisena, hän sanoo. Katri Rauska / Yle

Verkkoviha näyttäisi vuosien mittaan politisoituneen. Ennen herjattiin yksilöä tämän sukupuolen, sukupuolisen suuntautumisen tai esimerkiksi vammaisuuden vuoksi. Nyt suuremmat kansanjoukot ovat tapetilla etnisyyden, kulttuurin tai poliittisten mielipiteiden vuoksi.

– Verkkoviha toisaalta heijastaa ja toisaalta luo yhteiskunnallista tilannetta. Suomessa esimerkiksi maahanmuuttokriittisyys on ilmiö, joka näkyy verkossa, ja toisaalta verkossa syntynyt yhteisöllisyys on ollut luomassa tietynlaista kulttuuria. Verkko tarjoaa hyvin näkyvän välineen.

Kuplassa ei kaivata todisteita

Keskustelufoorumit ja sosiaalinen media tarjoavat hedelmällisen maaperän turhautumille. Siellä voi ajasta ja paikasta riippumatta löytää samanmielistä seuraa ja vahvistusta ajatuksilleen.

Verkkoviha toisaalta heijastaa ja toisaalta luo yhteiskunnallista tilannetta. Markus Kaakinen

– Puhutaan paljon somekuplista ja totuuden jälkeisestä ajasta. Kuplasta saa vahvistusta ajatuksilleen, mutta kääntöpuolena on kritiikin puute ja se, että vihamielinen ideologia saa yhteisön sisällä vahvistetun aseman.

– Yhteisöissä leviävä informaatio voidaan todistaa vääräksi, mutta sillä ei ole tälle ryhmälle merkitystä. Näin ylläpidetään ”riittää, kun me uskomme siihen” -ilmapiiriä. Tosin näinhän on politiikassa viestitty omalle kannattajakunnalle kautta aikain, Markus Kaakinen pohtii.

Millaisen kuvan vihainen verkkomaailma sitten piirtää tämän päivän Suomesta?

– Koetan kaikesta huolimatta pysyä positiivisena. Tutkimusaiheeni on synkkä, mutta aina pitäisi muistaa ja muistuttaa, että pääosin verkko luo yksilölle ja yhteiskunnalle mahdollisuuksia loistaa, kukoistaa ja oppia.

Markus Kaakinen on vieraana A-teemaklubilla Tampereella Tempon Fazer-kahvilassa kello 20 alkaen.

Vihapuhe vyöryy Suomen yli. Vihaa ryöppyää poliitikkojen, viranomaisten ja kansalaisten niskaan. Miksi vihapuhe on lisääntynyt? Missä menee vihapuheen ja sananvapauden raja? Miten vihapuhetta voidaan torjua? A-teema: Vihapuhe Yle TV1 ja Yle Areena 2.2. klo 21.05 alkaen. #ateema