Taiteilija Jenna Jauhiainen oli aluksi innoissaan; hänen työryhmänsä pääsisi esiintymään kaupunkikulttuuri- ja musiikkifestivaali Flow'n uuteen kotimaista vaihtoehtoista festivaaliohjelmaa, kuten runoutta, performanssitaidetta ja videotaidetta, tarjoavaan Pink Space -taideinstallaatioon (siirryt toiseen palveluun).

Alkuinnostus vaihtui kuitenkin pian harmitukseen, kun Jauhiainen alkoi laskeskelemaan viiden hengen työryhmälle luvattua yhteensä 200 euron palkkiota suhteessa noin 300–400 tuntia vaativaan työpanokseen.

– Olemme suostuneet tekemään teosta niillä ehdoilla, jotka on sovittu, eikä meidän tapauksessamme ole tarpeen käydä uudestaan palkkioneuvotteluja. Haluan kuitenkin tuoda näkyville sen, että tällaista palkkiopolitiikkaa toteutetaan eikä se mielestäni ole kohtuullista, Jauhiainen toteaa.

Taiteilija Jenna Jauhiaisen P(IN)K-työryhmän esitys käsittelee pinkin värin suhdetta erityisesti sukupuolikokemukseen, voimaantumiseen ja valtasuhteisiin. Matti Myller / Yle

Jauhiainen avasi keskustelun kotimaisten artistien palkkioista kesäkuussa julkisessa Facebook-postauksessaan. Siinä hän iloitsi Pink Space -tilan tarjoamasta mahdollisuudesta nuorten marginaaliryhmiä, kuten seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjä ja rodullistettuja ihmisiä, edustavien taiteilijoiden työn esittämiseen.

Samalla hän ilmaisi kuitenkin turhautumisensa; yhden päivän festivaalilippu maksaa 105 euroa, joka on vain viisi euroa enemmän kuin Pink Spacessa esiintyvä sooloartisti saa. Jauhiaisen viiden hengen työryhmässä jokainen saa 40 euroa bruttona.

Jauhiainen painottaa, että tarkoitus ei ole valittaa, vaan pikemminkin herättää keskustelua siitä, minkälaista palkkiota esiintyville taiteilijoille tulisi maksaa heidän työstään.

– Paikalliset toimijat jäävät nyt altavastaajiksi, vaikka pidämme yllä tämän kaupungin tietyntyyppistä kulttuuria vuoden ympäri. On ongelmallista, että ne tyypit, jotka tulevat tästä kentästä, eivät saa kompensaatiota työstään.

Pinkki keidas, jossa voi turvallisesti ajatella

Pink Space -taideinstallaation ovat suunnitelleet dj-taiteilija Taika Mannila ja sisustusarkkitehti Fanni Suvila. Kyseessä on eräänlainen pinkki spa, turvallinen tila, jossa festivaalivieraat voivat hengittää, ajatella ja tuntea runojen, performanssitaiteen ja videoinstallaatioiden avulla.

Tämä on viides vuosi, kun Flow valitsee vuoden taiteilijan, jolle myönnetään viisinumeroinen summa taidekokonaisuuden tuottamiseen alueelle. Viime vuonna huoneenkaltaisen maalausinstallaation Flow'hun loi kuvataiteilija Tiina Pyykkinen. Tänä vuonna Flow'n isoimman taidesatsauksen sai Mannilan ja Suvilan pinkki poikkitaiteellinen tila.

Flow Festival alkaa reilun viikon päästä Helsingin Suvilahdessa. Matti Myller / Yle

Mannilan mukaan esiintyville taiteilijoille lähetettiin alustavasti viesti Pink Spacen arvomaailmasta ja konseptista. Esitysten keston tuli olla 30–60 minuuttia.

Taiteilijat ehdottivat itse teoksia, joita he halusivat installaatiossa esittää. Sen jälkeen esiintyjille kerrottiin esityskohtainen budjetti.

Vaikka luvattu palkkio oli pieni, taiteilijat halusivat silti lähteä mukaan – 100 euroa sooloesityksestä, yhteensä 150 euroa kahden hengen ja 200 euroa kolmen hengen tai isomman työryhmän performanssista.

Mannilan mukaan aluksi Pink Spacen piti olla vain installaatio.

– Mutta koska tila on niin iso, halusimme ehdottomasti nostaa esille myös Pink Spacen näköisiä ja kuuloisia artisteja. Meillä on nyt viisi artistia per päivä plus Katri Tikkasen videoteos.

Mannilan mukaan teoksia ei ole tilattu, vaan taiteilijoilta on kysytty, onko heillä kiinnostusta lähteä konseptiin mukaan. Mannila arvelee, että kommunikaatio-ongelmia on tullut siksi, että Pink Space -tilan esiintyjät kokevat vahvasti, että he esiintyvät myös Flow-festivaalilla.

– Flow on niin iso instituutio, ja se on niin hienoa heille olla Flow'ssa esiintymässä. Siinä on ehkä hämärtynyt se, että he esiintyvät oikeasti Pink Spacessä, joka on minun ja Fannin taideinstallaatio, joka tänä kesänä on Flow'ssa, Mannila sanoo.

Pink Spacen suunnittelija Taika Mannila soittaa itsekin dj-keikkoja ja sanoo sovittavansa esityksensä aina sovittuun konseptiin ja palkkioon. Lina Frisk / Yle

Mannila myöntää, että alalle kaivattaisiin parempaa keskustelukulttuuria. Esiintyvien taiteilijoiden pitäisi pystyä puhumaan palkkioista jo neuvottelutilanteessa.

– Usein ideat lähtevät kasvamaan ja loppujen lopuksi se idea ei mahdu enää alun budjettiin. Se, että verrataan suoraan Flow'n palkkioihin, on vähän hassua. Saimme Pink Spacelle kokonaisbudjetin ja Flow'n taiteellinen johtaja antoi meille esityskohtaisen artistibudjetin, joka on sama kaikille.

– Olemme niin fiiliksissä, että Flow on antanut meille mahdollisuuden tehdä tämä installaatio ja olemme saaneet ottaa yhteyttä niihin monipuolisiin tyyppeihin, joita olemme halunneet nostaa, hän lisää.

Mannilaa harmittaa, että taiteilijat eivät sanoneet suoraan, että tarjottu palkkio ei ole riittävä.

– Tosi harmi, että artisteilla on tuollainen olo. Mehän halusimme vain nostaa erilaisia tekijöitä. Ei sieltä tullut keneltäkään vastaehdotusta palkkioille. Toivon, että itsekin oppisin paremmin määrittelemään oman työni hinnan.

Mannilan mukaan hänen ja Suvilan työnkuvaan ei kuulunut artistipalkkojen neuvottelu.

– En reagoinut pieneen palkkioon, sillä olen itsekin tehnyt todella paljon erilaisia töitä samanlaisilla summilla ja lippupalkalla. Flow vastaa budjetista, joten sopivien palkkojen määrittely on Flow'n vastuulla, ja artistit, jotka hyväksyvät esiintymisopimuksen, ovat myös itse neuvotteluvastuussa, Mannila täsmentää.

Vuoden taiteilijoiden budjetti karkasi käsistä

Pink Space -esiintyjäpalkkiot Jokaiselle esiintyjäryhmän jäsenelle artistipassi ja yksi avec-lippu Flow'ssa koko viikonlopuksi

Rahapalkkio 100 euroa per sooloteos

150 euroa kahden henkilön ryhmät

200 euroa kolmen henkilön ryhmät ja sitä isommat ryhmät

Pink Spacen budjetti on jouduttu Flow'n taiteellisen johtajan Tuomas Kallion mukaan jo nyt moninkertaistamaan alkuperäisestä viisinumeroisesta summasta. Taideinstallaatio on Kallion mukaan teknis-tilallisena toteutuksena haastava ja todella kallis.

– Tarkoitus on ollut yhdistää musa edellä -tyyppiseen festariin muutakin, kuten performanssia ja esittävää taidetta. Siksi se, että he halusivat tuoda tilainstallaatioon esiintyjiä mukaan, sopi meille.

Kallion mukaan Pink Spacen budjetti on ollut jo valmiiksi vähissä, kun eri tekijöitä lähdettiin haarukoimaan.

– Lähtökohtaisesti Mannila halusi esiintyjiä sinne ehkä liian monta. Kun esiintyjiä on siellä aika paljon, palkkiotaso per henkilö on jäänyt ilmeisesti toiveita alemmas. Kyllä minäkin mieluummin antaisin siitä budjetista isomman lohkon johonkin muuhun, mutta sitten sitä installaatiota ei olisi olemassa, Kallio toteaa.

– Jännä juttu on, että kukaan esiintyjistä ei aiemmin viestinyt, että he eivät hyväksyisi palkkioita. Ei ketään sinne ole pakotettu, hän lisää.

Videotaiteilija Jenna Jauhiaisen mukaan kohtuullisista korvauksista ei alalla lähdetä neuvottelemaan, koska tapahtumajärjestäjien asemaa ei uskalleta haastaa.

– Usein koetaan tärkeäksi tehdä keikkaa, vaikka ehdot eivät ole reilut. Erityisesti marginalisoidut tekijät palkkioneuvotteluissa painaa hiljaiseksi se, että vähäkin raha on paljon, eikä siitä syystä käytännössä voida kieltäytyä ja ottaa sitä riskiä, ettei saa keikkaa nyt ja ehkä vastaisuudessa, hän toteaa.

Taiteilijoiden mielestä vastuu palkkioista Flow'lla

Jauhiainen kritisoi Flow'ta erityisesti siitä, että palkkiopolitiikkaa toteuttaa kaupallinen yritys. Jauhiaisen mielestä vastuu esimerkiksi Pink Spacen kohtuuttomista palkoista ei ole budjettinsa ylittäneillä Pink Spacen kuraattoreilla vaan festivaalin järjestäjällä.

Flow'n liikevaihto (siirryt toiseen palveluun) oli vuonna 2018 noin 8,5 miljoonaa, josta liikevoittoa kertyi noin 1,2 miljoonaa euroa.

– Emme saa senttiäkään kohdetukea ja olemme silti aika paljon panostaneet tämäntyyppiseen taiteeseen. Jos Flow'n tavoite olisi tehdä erityisesti voittoa, ei meillä olisi vuoden taiteilijoita, joille annetaan viisinumeroisia budjetteja tehdä installaatioita kolmeksi päiväksi. Tuo budjetti on Suomen oloissa täysin poikkeuksellinen ja tämä kaikki tehdään lippuriskirahalla, Kallio huomauttaa.

Kansainvälisesti Flow on vielä pieni toimija. Suomalaisella kulttuurikentällä on kuitenkin kyse isosta yrityksestä, jossa toimitaan ammattimaisesti. Kallion mukaan karkeasti noin puolet Flow'n budjetista menee artisteille. Korkeatasoinen tuotanto on Suomessa kallista; kulut ovat korkeat ja tulot täytyy tehdä kolmessa päivässä.

– Ei se ole mikään sellainen, että siellä se nyt tuottaa voittoa.

Kallion mukaan moni ei ymmärrä, kuinka kalliita tekniset ja tilalliset ratkaisut ovat Pink Spacen tyyppisissä installaatioissa. Kuva-, video- ja valotaide ovat kuitenkin Flowssa kiiteltyjä kokonaisuuksia ja siksi niitä halutaan tuoda festivaaleille jatkossakin. Pelkästään visuaaliseen tuotantoon Flow käyttää satoja tuhansia vuodessa.

– Eihän meidän tarvitsisi tehdä mitään sellaista, jos haluaisimme katsoa vain sitä, mitä viivan alle jää. Se on meidän valinta. Siinä kontekstissa on hiukan tahditonta tällainen ajattelu, että esittävä taide olisi jokin asia, jota ylenkatsoisimme, päinvastoin.

Vapaaehtoista vai ilmaistyövoimaa?

Flow’hun, kuten muillekin festivaaleille ja kulttuuritapahtumiin, rekrytoidaan vuosittain iso joukko vapaaehtoisia erilaisiin työtehtäviin. Flow'n sisällä eri konsepteja tuottavat eri vastuuhenkilöt, eikä Flow'n taiteellinen johtaja siten edes tiedä kaikkien yksittäisten esiintyjien palkkiosopimuksista.

– Flow'n idea on löytää uutta ja luoda uutta. Joskus buukataan myös sellaisia esiintyjiä, joita ei ole artisteina vielä olemassakaan. Silloin palkkiot ovat toisentyyppisiä ja esille pääseminen on tärkein asia – kokeillaan, miltä esiintyminen voisi Flow-ympäristössä ylipäätään tuntua, jos ollaan ihan alkumetreillä.

Pink Space -taideinstallaation tapaan Red Garden -bilekeskuksella on oma budjettinsa siellä esiintyville dj:ille. Kallio ei näe välttämättä ristiriitaa siinä, että esimerkiksi aloitteleva dj esiintyisi omasta tahdostaan lippupalkalla.

– Toki näistä on hyvä keskustella. Suomen ulkopuoleltakin tulee paljon ihmisiä, jotka ovat vain halunneet päästä mukaan tekemiseen, sillä se on hauska kokemus puolin ja toisin. En tiedä, onko se paha asia, jos ihmiset haluavat niin tehdä. Vaikeita kysymyksiä, näitä voi miettiä.

Red Garden -tilassa vuonna 2017 esiintyneen dj-kuvataiteilija Tuisku Virkin mielestä palkkioiden tulisi kuitenkin kattaa vähintään esiintymiskulut. Dj:llä ne koostuvat esimerkiksi kappaleiden lisensseistä. Virkin mukaan myös dj-alalle vaadittaisiin kunnon artistisopimuksia.

– Siltä kannalta Flow on vastuussa, etteivät konsernin keikkabuukkaajat lähtisi tarjoamaan sopimuksia, joissa artistille ei makseta edes esiintymiskuluja. Markkinallinen tekijä maksaisi ammatillisesta työstä, jossa itsessään on kulut. Pienemmätkin kulttuuritahot ymmärtävät tämän, joten käytäntö on vähän tökerö ja kummallinen näin isolta toimijalta, Virkki toteaa.

Flow'n sisällä eri konsepteja tuottavat eri vastuuhenkilöt, joilla on omat budjettinsa. Red Garden -bilekeskus on yksi niistä. Esiintyjäkaarti koostuu siellä dj-taiteilijoista. Berislav Jurišić / Yle

Virkki on itsekin tehnyt organisointipuolen töitä ja muun muassa pyörittänyt klubeja.

– Silloin se oli täysin selkeää, että riippumatta budjetin koosta, se menee henkilökunnan ja artistien kanssa tasapuolisesti tasan. Sitten jos jollain on matkakustannuksia, voidaan sitä tukea muiden ihmisten palkasta.

Virkki pohtii, miten artistit voivat edes pärjätä alalla, jos Flow'n tyyppisten toimijoiden kanssa joutuu vääntämään esiintymiskulujen kattamisesta.

Esiintyviltä taiteilijoilta puuttuu edunvalvojat ja liitto

Ilmiö, jossa ammattilaisia pyydetään esiintymään puoli-ilmaiseksi, on monelta muultakin alalta tuttu. Haastavaa on, että varsinaista kattojärjestöä, joka ohjeistaisi suosituspalkkiot esimerkiksi runoilijoiden, performanssi-, video- tai dj-taiteilijoiden puolesta, ei Suomessa vielä ole.

Kallion mukaan Flow'ssa palkkiot vaihtelevat nollasta miljoonaan euroon. Ne neuvotellaan artistien tai heidän edustajiensa kanssa tapauskohtaisesti ja ovat vaitiolovelvollisuuden alaisia.

– Vastaisuuden varalle ajattelimme syksyllä kysellä eri liitoilta, mikä olisi kohtuullinen minimitaso esiintyville taiteilijoille. Meillä ei oikein ole sellaista ohjenuoraa, Kallio sanoo.

Kallio huomauttaa myös, että on eri asia, esiintykö artisti sata henkilöä vetävässä taideinstallaatiossa vai lavalla, jonka yleisöön mahtuu päälle 25 000 ihmistä.

– Ne ovat valitettavasti aika eri maailmasta, ei niitä palkkioitakaan voi sillä tavalla verrata.

Kallio näkee kuitenkin intiimin ja ison kontrastin Flow'n yhtenä kantavista voimista. Pieniä konsepteja tullaan siis kokeilemaan Flow'ssa jatkossakin.

– Mutta siinäkin on omat ongelmansa, jos intiimistä tulee liian suosittu. Sinne jonotetaan, ja kaikille tulee paha mieli siitä, kun eivät päässeet.

Jauhiainen: "Marginalisoitujen ihmisten ilmaisen työn juhla"

Jauhiaisen mielestä Pink Spacen varsinainen kuratointi on Mannilan ja Suvilan osalta hoidettu mallikkaasti, sillä kolmen päivän ohjelma on aidosti monimuotoista.

Vaikka Jauhiainen arvostaa tilaisuutta vaihtoehtoisen taiteen tuomisesta yhdelle Suomen suurimmista festivaaleista, ongelmana on, että kulttuurituotantoa tehdään nyt marginaalisten ihmisten työpanoksella ja heidät asetetaan taloudellisesti altavastaavaan tai jopa riskialttiiseen asemaan.

– Se on ajankuva, että festareille mennään esiintymään persnettona. Flow ei ole ainoa marginalisoitujen ihmisten ilmaisen työn juhla, Jauhiainen sanoo.

Jauhiaisen mukaan samaa ajankuvaa heijastelee keväällä järjestetty Querelle-festivaali ja Ruisrockin Pink Box -taideinstallaatio.

– Helsinkiläisellä kulttuurikentällä on marginaalisessa asemassa olevia lahjakkaita ja hyviä tekijöitä ja olisi tärkeää, että luotaisiin sellaisia rakenteita, joiden avulla taiteilijan työllä pystyisi myös elämään, Jauhiainen sanoo.

Jauhiaista on kiitelty festivaalipalkkioista julkisesti puhumisesta. Matti Myller / Yle

Jauhiaisen mukaan on ongelmallista, että päätöksiä tekevät sellaiset ihmiset, jotka eivät itse ole marginaaliasemassa tai kanna esityksestä taloudellista riskiä.

Facebook-postauksen jälkeen Jauhiaista on kiitelty festivaalipalkkioista julkisesti puhumisesta. Yle haastatteli Jauhiaisen lisäksi myös toista Pink Space -tilassa esiintyvää taiteilijaa, joka kuitenkin halusi pysyä nimettömänä.

– Kun kuulin, että minut oli valittu Pink Spaceen hakijoiden joukosta, olin häkeltynyt onnesta. En osannut siinä vaiheessa sanoa mitään. Mutta näin jälkikäteen harmittaa, kun katsoo sitä listaa ja miten valikoiden sinne on otettu sellaisia ihmisiä, joilla on oma kulttuurinsa ja oma yhteisönsä.

Taiteilija uskoo, että pohjimmiltaan Pink Spaceen on haluttu tehdä uutta upeaa sisältöä.

– Mutta meidän kautta Flow voi nyt helposti hakea marginaalien parissa toimivat yleisöt luokseen maksamatta, taiteilija kertoo.

Lue seuraavaksi:

"Onpa hauskaa, kun olet tuollainen ironinen barbie", kommentoivat vanhemmat miehet Taika Mannilalle, joka toivoo että tyttöyttä alettaisiin arvostaa

Querrelle-festivaali ei ole maksanut esiintyjäpalkkioitaan