Andrei Radulescu e directorul magazinului Kaufland din Odorhei. E roman din Brasov. Nu stie maghiara, in afara de cateva cuvinte uzuale. Dar are, din start, acest avantaj: intelege mai bine zona. Poate si de-aia, in ultimi trei ani a fost sef peste o multime de maghiari in trei magazine din Secuime. Am stat de vorba cu el la telefon. Nu am fotografia lui, asa ca ne multumim cu ilustratie de pe camera de supraveghere…) Apropos, avem intreg filmul, asa cum s-a vazut de la Kaufland. E mai jos, cititi mai departe.

Din iunie, Andrei a venit aici, la Odorhei. Acum doua zile a iesit din magazin sa stea de vorba cu un client suparat ca nu fusese servit cu mici la Imbiss. ACEL client. E si el pe filmul acela celebru. Tipul cu ecuson.

A doua zi s-a intalnit cu alti oameni suparati: inspectorii de la OPC. Care, crede el, au venit chititi sa dea o amenda si au dat-o. Ne povesteste ce-a invatat el din asta, cata tensiune interetnica exista acolo si cum te simti ca sef roman intr-un oras cu 92% etnici maghiari.

Sorin Susanu este seful ANPC pe regiune, in ale carui competente intra si Odorheiul.

M-am intalnit cu el la mall, venise in Bucuresti duminica seara. Se uita in ochii tai si mi-a facut impresia ca e onest. Are in spate o lunga lista de amenzi si lupte cu ceea ce el percepe ca rea-vointa din partea unor comercianti si autoritati in a folosi limba romana. Fie pe ambalaje, fie in dialoguri cu clientii.

Nu e un functionar obisnuit. Imbracat elegant, dar nu ostentativ de scump, pare sa fie dus mai degraba de pasiune decat de datoria institutionala. Are, ii vezi in priviri, o lupta de dus.

Am stat de vorba cu el mult despre Odorhei. A demontat titlurile ziarelor din Brasov care au scris prima oara despre amenda de la Odorhei: “Nu, nu a fost refuzat nimeni sub ochii inspectorilor nostri.” Dar in acelasi timp e convins ca acolo se petrec lucruri care ii pot deranja pe etnicii romani, apropo de folosirea limbii romane.

Al treilea personaj e anonim. Cel care a facut filmuletz-ul. Stiu cum il cheama, ba chiar am si telefonul lui. I-am dat un mesaj cu o solicitare de interviu. Mi-a spus ca nu stie despre ce e vorba. Si, pentru ca jurnalistul nu trebuie sa fie nici politist si nici inchizitor, am decis sa-l las cum isi doreste: in umbra.

Ce s-a intamplat?

Pai… acest film.

In el, viralizat instant (mai repede, daca mai intrebati pe mine, decat e dinamica normala a net-ului), un cetatean se duce la Kaufland si, spune el, e injurat in maghiara si nu i se iau banii pe mici.

Ce zice seful de magazin?

In esenta, el crede ca omul venise chitit sa obtina un film capabil sa genereze scandal. Si asta pentru ca a facut nu unul, ci trei drumuri la Imbiss Kaufland. Asta e filmul de pe camerele de supraveghere. Andrei povesteste:

“Prima oara clientul a cerut o portie de mici. Si vanzatoarea i-a zis: “Deschidem la ora 10”. In romana.

Clientul a parut ca inteles si a plecat. Se vede si pe camera. S-a intors la cateva minute si a cerut tacamuri. Le-a primit.

Si apoi…

Apoi, spune Andrei, “a treia oara cand s-a intors i-a spus vanzatoarei IN UNGURESTE sa i se explice de ce magazinul se deschide la ora 8 si Imbiss la ora 10.”

Stai, asta nu e pe film? il intreb pe Andrei?

“Nu. Nu e pe film. A treia oara a stat 10 minute. Dar nu a lasat tot pe filmul de pe youtube”.

Deci clientul nervos vorbea ungureste? intreb eu.

“Perfect, zice fata. Fara accent si fara greseli gramaticale.” povesteste Andrei.

Si ce s-a intamplat mai departe?

Pai fata i-a raspuns, tot in romana ca deschide la 10. N-a intrat in jocul lui, dar i s-a parut si ei o provocare. Mi-a povestit ca nu s-a simtit deloc confortabil.

Toata aceasta plimbare s-a intamplat in spatiul catorva minute. Pe camerele de supraveghere se vede asta – din cate stiu, e prima oara cand aceste imagini ies in public.

La final, omul pleaca din Kaufland cu masina, porneste camera si se duce a treia oara la Imbiss. De abia de aici incepe filmul care a inflamat Romania.

Bun, si ce s-a intamplat in momentul de pe film? il intreb pe Andrei.

“Cand i-a cerut inca o data o portie de mici, fata a zis “hai sa-l rezolv”. I-a luat banii, se vede in film. S-a dus la casa de marcat. Dar era prea devreme: sistemul nu mergea. Cand a vazut ca nici casa de marcat nu merge, i s-a pus negru in fata ochilor.”

Acolo e replica despre care clientul spune ca e o injuratura. Dupa care fata ii da banii inapoi si omul ii tine ostentativ, ca dovada ca n-a fost servit. Desi fata nici pe departe sa fi avut aceasta intentie. Si totusi, l-a injurat, cum spune clientul?

Andrei: “Ea spune ca nu a injurat. Ea spune ca o sa fie certata ca il serveste pe client.”

Mai e ceva ce nu se vede pe film?

„Da”, zice Andrei. „Omul pleaca in magazin si cere sa vorbeasca cu un sef. Am venit eu cu el apoi la Imbiss. A fost un moment emotional. Cand ne-a vazut angajata, a inceput sa-i tremure barba. Mi-a spus dupa aceea ca se gandea c-o dau afara. Am chemat-o si pe sefa ei. Si cand a vazut-o si pe sefa ei, a inceput sa planga.”

„Cum adica, sa planga?” ma mir eu.

„Uite-asa, de frica sa nu ramana fara job. A inceput sa planga, a iesit afara si plangea acolo. Tare, de se auzea. Clientii care au auzit-o de aia au inceput sa se certe cu omul. Asta i-au reprosat, dar nici asta nu e pe film: “De ce, omule a trebuit sa-i faci fetei toate astea?””

El o tinea tot pe-a lui: “Nu m-a servit ca-s roman!”

Andrei continua: “El s-a dat din Bucuresti. Si atunci a intrat in joc eterna rivalitate romano-maghiara, cand un om de la coada ii cere sa invete si el un pic de maghiara… In fine, dupa cateva minute de cearta a zis ca pleaca, c-a vazut suficient. Si dus a fost.”

A urmat o viralizare uluitoare: aproape 100 de mii de views in seara aceea pe facebook, scandal national si mii de oameni infuriati in social media. Omul a mai aparut abia azi cu explicatii.

Controlul ANPC. Sorin Susanu povesteste

A doua zi, magazinul primeste o vizita. Doi inspectori OPC. Intra in scena directorul ANPC, Sorin Susanu, cu care de asemenea am stat de vorba.

Omul spune ca s-au autosesizat cand a vazut filmuletzul. Ca a ales doi inspectori maghiari, ca sa nu fie nicio discutie, si i-a trimis pe amandoi la fata locului.

“Nu s-au putut intelege cu vanzatoarea”, spune el. Au mers, au verificat cele doua persoane care serveau la Imbiss, cu una nu s-au putut intelege bine in limba romana”

Si totusi, in ziua aceea, imediat dupa incident, presa din Brasov a relatat indignata ca inspectorii au fost “si ei refuzati”. De ce o astfel de stire falsa? l-am intrebat pe Sorin Susanu.

“Nu de la mine a venit”, spune el. “Nu s-a intamplat asa. Inspectorii NU au fost refuzati, dar nu s-au putut intelege”, adauga el.

Aici o nota de la mine: pacat ca lamurirea asta nu a venit imediat. Pentru ca titlurile cu ANPC-ul “refuzat si el” n-au facut decat sa inflameze si sa dea o nota de veridicitate filmuletz-ului initial. Si au aprins si mai mult atmosfera.

Aici, Sorin Susanu are insa si un punct de vedere subtil: cineva trebuia sa fie paratraznet. Trebuia o autoritate a statului roman care sa dea satisfactie oamenilor suparati de pe net, cumva. Tot el adauga:

“Nu a fost doar asta, spune Susanu. Am mai dat amenda in trecut, tot la Kaufland, pentru ca de pe unele pliante lipsea limba romana. La un alt lant de magazine, unul local, a fost nevoie de si mai mult: le-am explicat ca ii inchidem daca au doar etichete de produs in maghiara. Pana la urma s-au conformat.”

Sorin Susanu este in mod evident un om pasional pe partea asta, a limbii romane in zonele unde romanii sunt minoritari. Se plange de relatia cu Consiliile judetene din zona, dominate de maghiari. Se plange de presiuni pe care le-ar fi facut oficialii ca sa nu controleze unele magazine.

L-am intrebat cat la suta din controale se refera la limba si cat la calitatea sau termenul de valabilitate a produselor. Nu mi-a putut da o cifra exacta. Dar in mod evident, pentru el limba romana e o problema cruciala. Iar enclavizarea asta a maghiarilor, retragerea lor in propria cultura, o greseala pe care incearca s-o corecteze. Cu mijloacele pe care le are la indemana: inspectorii ANPC.

Cu ce-am ramas dupa intalnirea cu Susanu

Nu stiu daca sa-i dau dreptate intru totul. Insa un lucru imi pare clar: sa nu inveti limba romana intr-o tara in care cele mai multe oportunitati de job-uri sunt totusi in romana e o greseala, chiar daca nu o ilegalitate. Cine promoveaza izolarea intr-o singura cultura (si asta se intampla de vreo 20 de ani) greseste, dupa parerea mea, chiar fata de cei izolati.

Unde se pot duce ei sa prinda posturi bune? La Cluj, Oradea, Timisoara? Nu poti fi manager intr-o multinationala, de exemplu, daca nu stii bine romaneste. Eu (autorul acestui articol) stiu maghiari in posturi bune, inclusiv la Bucuresti. Toti stiu romana! Fireste, si engleza sau germana… Ce poate face un tanar din Harghita sau Covasna daca stie doar maghiara si vrea sa se dezvolte? Singura solutie e emigrarea in Ungaria. Sau ramanerea in zona ta, cu consecintele pe care le vedem si azi: dezvoltare mai modesta… Trist.

Cum s-a vazut insa controlul de partea cealalta?

Directorul de magazin spune ca inspectorii pareau sa fi venit chititi. “Va trebui sa va dam amenda” zice el ca i s-a spus de la inceput. Cum a decurs controlul?

Impreuna cu managerul, cei doi inspectori au mers la Imbiss si au urmarit cum se desfasura actvitatea. Povesteste Andrei:

“Aveam 2 doamne: una care prajea si alta care servea. Cea care servea vorbea perfect romana. Chiar daca e unguroaica. Chiar cand am ajuns avea cativa muncitori romani la tejghea. Cu ei a vorbit, a facut glume. Dupa care am intrat in Imbiss, inspectorii au discutat si cu doamna care prajea. Au intreat-o ce meniuri are. Au intrebat-o cate grame, ea a zis ca nu e de aici, e din magazin. Ca nu stie.

Au intrebat-o de analize medicale. Nu ii veneau cuvintele bine. Statea sa se gandeasca. A raspuns in romana cum trebuie, dar cu pauze. A existat un singur dialog in maghiara: au intrebat-o cate grame are portia. Ea le-a zis: “e prima zi cand suntem aici – nu suntem de la Imbiss”.

Dupa care s-au intors in birou. Andrei spune ca a discutat cu ei despre vanzatoare: “Ambele stiu romana, una se exprima mai greu. Nimeni nu e profesor de romana care sa ne spuna ce inseamna perfect in romana.”

Pana la urma, cei doi inspectori au dat amenda. Dupa ce s-au sfatuit intre ei si la telefon in… maghiara…))) Andrei a fost si un pic contrariat de asta, ca nu intelegea nici el nimic…

In fine. Dupa ce au plecat ei, Andrei spune ca “la 2-3 minute a aparut articolul ca ANPC a venit si n-a fost servit…” El trage concluzia: Era un articol pregatit.

Crezi ca era un articol mincinos? l-am intrebat.

„Sigur. Eram acolo cu ei. Mai mult de atat ce sa zic? Daca mergeau singuri, as putea sa inteleg ca poate au patit asta. Dar am fost acolo. Nu sunt povesti. Toata lumea a fost servita. Nu e ca filmuletzul.”

– Ce zic angajatii din magazin de asta?

– Sunt un pic speriate fetele. Le e teama sa nu vina cineva sa le injure.

– S-a intamplat?

– Nu. Din fericire.

– Fata de scandal ce zic?

– Toata lumea e de acord ca angajata nu a reactionat cum trebuie. Dar nici cu felul in care s-a purtat clientul nu sunt de acord. Suntem aici de 10 ani, avem turisti, nordici, rusi, niciunii nu au fost probleme.

– Cu romanii ati avut problene?

– Chiar nu.

– Fata ce zice?

– E un pic speriata. E rusinata de ce s-a intamplat. Ea recunoaste ca n-a avut un comportament potrivit. Spune ca era deja enervata cand omul a venit a treia oara…

– Cata romana stie angajata din film?

– Cand a venit la noi? Putin. Lucreaza aici de doi ani si tot invata. A invatat romana de la colegi si clienti. A fost angajata la Imbiss, a inceput cu “buna ziua, ce doriti, bine, nu, da”. Meniuri stie. “Stie basic sa se descurce la interactiunea cu clientul acolo” spune Andrei.

Cum vad localnicii incidentul? l-am intrebat. E un risc de tensiuni interetnice?

“In Odorhei sunt 800 de romani. Nu am vazut sa existe o tensiune in oras intre locuitori. Singura tensiune care exista este fata de persoana care a pus filmul” zice el.

“Lucrul de care se tem oamenii este ca vor pierde turisti. Vin si turisti romani aici, multi!! Eu sunt din iunie – am vazut turisti din toate zonele tarii aici.”

– Deci fata a mai servit romani! ma mir eu.

– Bineinteles!!! aproape ca striga Andrei

Si adauga: „eu n-am trecut pe undeva pe aici sa nu primesc o apa, de exemplu, cand am cerut. Nu a existat oras in care sa nu ma inteleg cu angajatii, cu clientii, nu s-au intamplat atitudini de genul “ba, asta e roman, meh”. In Odorhei sunt clienti care nu stiu limba romana. Ei ma intreaba ceva, eu nu stiu maghiara… pana la urma ne intelegem. Nu ne certam. Vorbim prin semne.”

„Cand il vad ca nu stie limba romana sa nu il servesc…? Nu exista asa ceva!”

Epilog:

Consiliul National pentru Combaterea Discriminarii a discutat acum doua zile, in sedinta, cazul Odorhei. Cu totii au auzit toate argumentele pe care le-ati citit pana acum. Dupa dezbateri, decizia a fost ca ca ceea ce s-a intamplat NU e discriminare. Consiliul e condus de un maghiar, dar toti romanii din conducere au votat odata cu el.

Mai departe, fiecare crede, simte si share-uieste ce vrea.