Foto: Octav Ganea/Inquam Photos

O întrebare țara o străbătea înainte de congresul XV al Partidului: Congres să fie, dar de ce îl facem?

Acum, că s-a terminat, se fac tot felul de analize despre ecuațiile de putere din PSD, despre noua fază a luptei cu statul paralel, noua politică externă, SUA, China, Israel în locul „dușmănoasei” UE, sau „surpriza” Țuțuianu. Interesant, dar nimic din toate astea nu l-a preocupat în primul rând pe Dragnea.

Dragnea a convocat Congresul în primul rând pentru primul rând. Pentru primul rând al Sălii Palatului, în care și-a pus fosta secretară, actuala amantă oficială, lângă el și doamna Dăncilă, adică lângă președintele PSD și prim-ministrul, cu 4000 de delegați în spate.

Ca s-o așeze pe Elena în dreapta lui, Ceaușescu a umplut-o mai întâi cu funcții, pornind de la calitatea ei de vechi membru de partid. Dragnea a considerat că e suficientă funcția de domnișoară cu care poate se va căsători, dacă îi dă voie „partidul din suflet”. În felul acesta, a șters în mod deliberat podeaua Sălii Palatului cu doamnele Dăncilă, Firea, Carmen Dan, Olguța Vasilescu, Corina Crețu, Rovana Plumb etc. A tras apa după cei 22 de ani în PSD, invocați de adversara lui, Ecaterina Andronescu. Precum și după foștii președinți, Iliescu, Năstase, Geoană, Ponta, șterși din istoria partidului, cum l-a aneantizat Ceaușescu pe Dej.

Cât despre social-democrație...

Urmând întru totul exemplul lui Ceaușescu, pe vremea căruia Partidul Comunist nu mai era nici comunist și nici partid, ci personalul de „deservire” al Casei Ceaușescu, Dragnea a dizolvat ieri PSD. Prin plasarea domnișoarei sale deasupra întregii nomenclaturi, Dragnea a transmis că trecutul, tradițiile, statutul, ideologia PSD sunt excluse din partid. Astfel, zisul partid devine alaiul său, nu numai de nuntă.



Iar milioanelor de votanți PSD adepți ai familiei tradiționale ortodoxe, pe care tot anunță că îi scoate la referendum, Dragnea le-a dat spre a fi înghițit, fără să clipească, cu surâsul său de șacal obosit, un exemplu mobilizator de familism tradițional.

Ca să știe nu numai aparatul de partid, dar și ultimul pesedist habotnic, că de acum înainte Dragnea poate și face orice. Să se închine, deci, la El, ca la icoană.

După 28 de ani, Congresul Dragnea pune românilor o întrebare pe care ceva ce s-a numit Revoluție a lăsat-o fără răspuns: nu vă doriți dvs, de fapt, să fiți un popor de slugi hoațe?