Mens forladt landbrugsjord ude i Europa i disse år bliver omdannet til slette og skov og forøger de vilde naturarealer med hundredetusinder af hektarer, står Danmark helt uden for tendensen med mere vild natur. Faktisk viser den seneste opgørelse fra Nationalt Center for Miljø og Energi (DCE) en lille tilbagegang for den vilde natur i Danmark på knap én procent, siden Naturbeskyttelsesloven trådte i kraft i 1992.

Det kniber i sådan en grad med at prioritere naturen, at Danmark ifølge en opgørelse fra EU er det medlemsland, der har mindst beskyttet natur på landet.

»I Danmark er vi både ringere og mere provinsielle i tilgangen til natur end i andre europæiske lande. Det er jo påfaldende, at det er lykkedes Holland, der er endnu tættere befolket end Danmark, at udpege større områder til naturformål end os. De har set perspektivet i det store og vilde, mens vi har været sindssygt dårlige til at give naturen plads,« siger Rasmus Ejrnæs, seniorforsker ved Institut for Bioscience, Aarhus Universitet.

Læs også: ’Vi skal ikke være de onde i eventyret’

EU’s Natura 2000-barometer opgør, hvor stor en andel af medlemsstaternes areal, der er udlagt som beskyttede naturområder under EU’s habitat- og fuglebeskyttelsesdirektiver.

Ifølge den seneste opgørelse fra 2013 har Danmark udpeget mindre landjord end nogen anden europæisk stat til Natura 2000-områder – i alt godt otte procent af landets areal. Til sammenligning har Holland godt 13 procent, mens gennemsnittet er 18 procent.

I Danmark er andre områder beskyttet under national lovgivning, og derfor vurderes i alt cirka 13,5 procent af landets areal at være naturområder. Men da også andre stater typisk har natur uden for Natura 2000-områderne, er barometret en god indikator for, hvor meget natur Danmark har i forhold til andre europæiske lande.

Samtidig bejler Danmark til førstepladsen som verdens mest opdyrkede land. Knap 57 procent af landets areal er ifølge en opgørelse fra Verdensbanken landbrugsjord – kun overgået af Bangladesh. Ifølge Danmarks Statistik er 66 procent af Danmarks areal landbrugsjord.

Det største problem er dog ifølge biologerne naturens kvalitet i Danmark.

»Det er en kæmpe udfordring for dansk natur, at den er spredt på så mange lokaliteter. Vi har mere end en kvart million områder, der er beskyttet af naturbeskyttelsesloven. Det er rigtig mange små bitte klatter. Vi mangler virkelig den store, sammenhængende natur,« siger Bettina Nygaard, seniorrådgiver ved Institut for Bioscience, Aarhus Universitet. Den usammenhængende natur har betydning for biodiversiteten: »Kvaliteten er faldet og falder stadig. Du får meget svært ved at finde en biolog, der siger, at Danmarks biodiversitet er i fremgang,« siger hun og henviser til den seneste evaluering af Danmarks biodiversitet fra Aarhus Universitet fra 2010. Her var konklusionen, at »der sker et fortsat tab af biodiversitet i alle økosystemer, selvom der er forskel på, hvor galt det står til.«

Rasmus Ejrnæs mener, at en god miljøpolitik har skubbet naturen i baggrunden i Danmark: »Naturpolitikken har været pakket ind under en miljøpolitik, hvor vi til gengæld har været langt fremme. Holdningen har været, at hvis bare her er pænt og ikke forurenet, så går det godt. På den måde ender vi med det rene land, men hvor der stadig ikke er levemuligheder for vild natur, for vi bruger hele arealet,« siger han.

Heller ikke de forholdsvis nyudpegede nationalparker er udtryk for en politisk opprioritering af den sammenhængende natur: »De danske nationalparker er en hån mod nationalparkbegrebet. Der følger ingen forpligtelser med i forhold til f.eks. at opgive skovbrug eller andre aktiviteter i parkerne. Desuden er områderne ikke nødvendigvis placeret, hvor det giver bedst mening i forhold til beskyttelse af enestående natur, fordi politikerne ingen ambitioner har på naturens vegne,« siger han og peger på Skjoldungernes Land ved Lejre som et »meningsløst« valg.

Også Hans Henrik Bruun, lektor og biolog ved Københavns Universitet, efterlyser politisk mod: »I Danmark har vi ingen tradition for at ekspropriere jord til naturområder. Ingen politiker tør ekspropriere til noget så fluffy som sammenhængende natur,« siger han.

Det er dog præcis, hvad Enhedslisten nu foreslår. Folketinget behandler snart den naturpakke, partiet fremsatte i december med seks forslag til at sikre dansk natur, for som miljøordfører Maria Reumert Gjerding siger: »Vi betragter Danmark som et rigt og veludviklet land, der praler af en førerplads f.eks. inden for vedvarende energi, og samtidig har vi en stor, hvid plet, når det gælder naturen. Der er vi i pinligt selskab med lande, som slet ikke tager vare på det naturgrundlag, vi giver videre til fremtidige generationer.«

Enhedslisten vil bl.a. omlægge 200.000 hektarer lavbundsareal og yderligere 200.000 hektarer højbundsareal til natur. Højbundsarealet vil i vid udstrækning være landbrugsjord: »Der er ingen vej uden om at tage fra landbruget, hvis vi skal standse tilbagegangen for dansk natur. Vi må spørge os selv: Vil vi naturen? Mange tab er jo uafvendelige, når arter uddør. Jeg tror ikke, vores beslutningsforslag bliver vedtaget, men vi må tage hul på debatten og skubbe til, så der politisk bliver set med større alvor på naturen,« siger Maria Reumert Gjerding.

Også miljøminister Eva Kjer Hansen vil stoppe tabet af biodiversitet, men afviser at øge arealet af landjord til naturformål: »Jeg er ikke overrasket over andelen af naturområder, for Danmark er et tæt befolket land med en stor udnyttelse af arealet til landbrug. Vi har heller ingen bjergområder, som kan trække andelen af naturarealer op, lige som mange andre lande har,« siger hun og henviser til, at Danmark ligger »markant højere« i statistikkerne, når det gælder beskyttelse af marine områder.

»I løbet af foråret vil jeg fremlægge en naturpakke, hvor et kernepunkt er at standse tabet af biodiversitet og definere de indsatser, der er brug for i den forbindelse. For det er forskellige indsatser, der skal til for at beskytte forskellige truede arter. Vi skal bl.a. have mere urørt skov. Men jeg tror ikke, det er størrelsen af arealer, der gør den store forskel,« siger hun.

– Biologerne siger, at mere areal er afgørende for biodiversiteten?

»Der er behov for en indsats i forhold til tilbagegangen i biodiversitet, og så må vi se på, hvordan vi får de mest optimale løsninger under hensyn til, at vi bruger en meget stor del af arealet på landbrug. Det kan bl.a. handle om at lave flere korridorer mellem naturområderne,« siger Eva Kjer Hansen.