Po anketama vaš Nacionalni forum ima već 15 posto podrške građana – kako to zapravo objašnjavate, je li to bijeg birača od velikih stranaka i aktualne situacije u društvu?

– Naših 15-tak posto u anketama su poruka hrvatskih građana i nama, i drugim političkim sudionicima što misle o dosadašnjem radu Nacionalnog foruma kao građanske udruge, ali i naše transformacije u političku stranku. Osobno sam zadovoljan, kao i moji suradnici, ne samo rezultatima anketa, već i sve većim zanimanjem građana iz cijele Hrvatske za naš rad. Ne smije se izgubiti iz vida da trenutno dvije najveće političke grupacije okupljene oko SDP-a s jedne i HDZ-a s druge strane imaju podršku manje od 50 posto hrvatskih građana, što jasno govori da su njihovi politički krediti potrošeni. Jednostavno rečeno – građani žele drugačiju politiku, nove ljude na političkoj sceni, žele da im se vrati vjera u vlastite sposobnosti i bolju budućnost. I u Nacionalnom forumu vide tu novu snagu s kojom se žele identificirati. A što je najvažnije – ja nisam disident iz nijedne druge stranke. Nisam proizašao iz monopola SDP-a ni HDZ-a.

Možete li iznijeti osnovne političke postavke svog političkog programa?

– Kad želite da to kažem u najkraćem, onda evo: želimo i sigurni smo da to možemo svi zajedno pokrenuti, dakle, želimo što prije nove poslove, nova radna mjesta i nove izvore stvarnih zarada za naše građane. Osim projekta Hrvatske Floride, imamo još niz većih i manjih projekata za nove poslove i radna mjesta. Želimo da što prije otpočne demografska obnova zemlje jer nas je svake godine sve manje, a bez novih radnih mjesta, novih izvora prihoda nema novorođenčadi, nema novih brakova i obitelji. Ostaje nam samo perspektiva pustoši – više umrlih nego novorođenih, više sposobnih i mladih iseljenih nego useljenih… Promjenama smjera samo u ta dva važna segmenta našeg svakodnevnog življenja, vratit ćemo optimizam i vjeru i u rješavanje drugih životnih pitanja.

Stalno govorite kao da su reforme lak posao, pa i ova Vlada pokušava provesti reforme, ali ograničenja u sustavu su očito golema?

– Ma molim vas lijepo, pa reforma zdravstva može se provesti u godinu dana, ako se želi!

Nemoguće! Kako, spajanjem bolnica, ukidanjem pola radnih mjesta?

– Najjednostavnije moguće: vrednovanjem realnog rada liječnika! Naši doktori u javnom zdravstvu dobivaju tri tisuće kuna za dodatnu edukaciju, još tisuću jer je docent, pa još tisuću jer je doktor znanosti, pa još tisuću za tko zna kakve dodatke, a vidite, u mojoj klinici liječnike vrednujemo po stvarnom radu – koliko operacija i pregleda, toliko novaca i bonusa. Jednostavno i pošteno. Ja zapošljavam 115 ljudi, svi imaju radni status na neodređeno vrijeme i pošteno su plaćeni. Kod mene i telefonist u call centru ima 5.000 kuna.

Jasno vam je da bi na taj način pola liječnika u javnom zdravstvu moralo otići…

– Pa neka odu, ako samo dežuraju bez razloga i pišu sate!

Vama kao da nije jasno da bi Vlada koja bi takvo što provela, odmah pod prozorom imala bunt i ne bi politički preživjela?

– Pa što, neka padne Vlada, tu je da odradi reforme, a ne da dovijeka sjedi u Banskim dvorima.

Sindikati bi vas pojeli s takvim pristupom.

– Ma kakvi sindikati! Pa šef sindikata liječnika ima nelegalnu invalidninu. Njega treba procesuirati, a ne pregovarati s njim.

Što je to Hrvatska Florida? – To je projekt oživljavanja najvrijednijeg resursa Hrvatske – Jadrana, mora – otvaranjem smještaja za ljudi treće dobi iz Europe. Njima je mrak 16 sati dnevno, nema im tko očistiti snijeg pred kućom ondje gdje žive, u protestantskom mentalnom duhu stariji ljudi ostaju sami kod kuće, bez svoje djece, za razliku od kršćanskog mentaliteta. Za te ljude se netko treba brinuti. Ako u svojoj državi plaćaju dom 4.000 eura, a kod nas bi plaćali 2.000 eura, kako im se to ne bi isplatilo? A mi bismo oživjeli kapacitete u turizmu cijelu godinu, izgradili nove, pokrenuli proizvodnju – od proizvodnje hrane, transporta, svih mogućih uslužnih djelatnosti. Gledajte, ako kod nas boravi milijun takvih gostiju – ti ljudi trebaju tri obroka dnevno, to je milijun kava svako jutro, milijun kroasana, milijun jaja, milijun komada mesa itd. Tko može biti protiv toga? A da nije politika za vas samo prilika da uđete u taj biznis i zajedno sa svojim rođakom Cuccurinom iz Adrisa preuzmete dio kapaciteta u Istri i ostatku Jadrana, te zaradite novac? – Eto, to što sada pitate, to je bolesno pitanje! To je ono što me novinari stalno pitaju: koji je moj interes u tome. Nitko ne vjeruje da želim raditi za opće dobro. Kao da je sporno da netko pritom treba i zarađivati! Pa daj bože da zarađuje što više ljudi! I ostvarivanje osobne koristi poduzetnika uz stvaranje zajedničkog općeg dobra je legitimno, zar ne? Kod nas su svi protiv poduzetnika. Protiv uspjeha. Totalno krivo.

Pomirba za budućnost

Najviše me zapravo zanima vaša ideološka pozicija: dobro, svi znamo da Hrvatskoj treba proizvodnja, depolitizacija, tehnomenadžerski pristup – ali molim izjasnite se o osnovnim ideološkim podjelama u društvu: je li Vlada trebala uvesti ćirilicu u Vukovaru, je li trebala uvesti zdravstveni odgoj, jeste li na referendumu 1. prosinca glasali za ili protiv, jeste li za aktualne promjene Ustava kojima se među ostalim ukida mogućnost referenduma o ćirilici?

– Znam da Vas zanimaju i odgovori na ta i mnoga druga pitanja. Dakako da su to važna pitanja, posebno za političare. Važna su, ali nisu sudbinska ovoga časa za Hrvatsku i svakog njezinog građanina. Od ideologije se ne živi, ali se bez nove i efikasne ekonomije i očuvanja biološke i demografske obnove nacije sigurno umire. Čak brže nego što mislimo. Nacionalni forum želi da Hrvatska postane odgovorna zajednica građana koji se poštuju prihvaćajući međusobne razlike. Poštujući prava i jednima i drugima, stvorit ćemo osnovu za bolju budućnost. Hrvatskoj treba pomirba za budućnost.

To zvuči kao da govori Franjo Tuđman.

– Stvarno? Onda stavite: Hrvatskoj treba dijalog za budućnost. Ali evo, ako baš inzistirate na svim ovim pitanjima, odgovorit ću vam. Ćirilično pismo pravo je srpske manjine u Hrvatskoj i to joj nitko ne može i ne treba oduzimati, ali i Srbi u Vukovaru, i hrvatska Vlada, i ljudi iz Stožera za obranu Vukovara znaju da dvojezične ploče neće otvoriti ni jedno novo radno mjesto. Zato nije presudno hoće li dvojezične ploče biti na vukovarskim fasadama danas, sutra ili u neko dogledno vrijeme. Zdravstveni odgoj je civilizacijska potreba u hrvatskim školama, kao što je i u školama u svim drugim naprednim zemljama. Da li baš ovakav ili drugačiji, o tome demokratski trebaju odlučiti vlast i roditelji, i to je važno, ali nije presudno. S njim ili bez njega, većina će đaka u sadašnjim okolnostima biti na burzi. A tamo vas ne pitaju za ocjenu iz zdravstvenog odgoja. Pitam se: zašto je ministar Jovanović inzistirao na brzom uvođenju zdravstvenog odgoja? Zašto nije kroz, recimo, tri godine proveo probno taj program, da djeca mogu birati hoće li pohađati 4. modul, pa ako kroz tri godine većina to podrži, OK, neka postane i obavezan za sve. Stalno se nešto forsira, i na kraju su time toliko iziritirali javnost da im se otvorila Pandorina kutija svjetonazorskih ratova, sve drugo je palo u drugi plan, Vlada se nije ni stigla baviti gospodarskim temama, i sve im je otišlo dovraga. Sami su si krivi. Na kraju, i referendum o braku je prošao, rezultati se znaju, a i ja sam jasno do sada izrekao svoje stajalište. Pa ukratko da vam kažem. U mojoj Svjetlosti rade ljudi oba spola, različitih spolnih orijentacija, nacionalnosti, različitog zemljopisnog porijekla, svjetonazora i političkih opredjeljenja. I svi se slažemo, svi se družimo, poštujemo jedni druge i što je najvažnije – poštujemo naš zajednički rad od kojeg živimo i mi i naše obitelji. I ne vidim ni jedan razlog da Hrvatska nema još takvih Svjetlosti i da ova naša mala država od 4 i pol milijuna ljudi ne bude zemlja rada, sreće i blagostanja.

Naravno, vi smatrate da su ova pitanja na neki način suvišna i da su novinari ti koji dodatno rade na podjelama u društvu, ali objektivno – da bi birači znali zašto glasati za vas, osim pozitivnih ideja koje nudite, moraju znati i za vaše građanske stavove – je li Nacionalni forum lijevo ili desno na političkom spektru, objasnite molim?

– Ma gledajte, kad dolazite operirati oči, pitate li vi mene jesam li ljevičar ili desničar? Ili sam dobar doktor? Hrvati su umorni od lijevo-desnih promjena. Pa nisu ljudi žmigavci da danas idu lijevo, pa će sutra desno. Kud god skrenuli – dođu na isto. Vidite rezultate oko nas. Desnica je prije dvije godine predlagala promjene u radnom zakonodavstvu, a tada je opozicijska ljevica teškom artiljerijom tukla po tome prijedlogu.

Danas sličan zakon predlaže lijeva vlast, a desna opozicija koristi njihovu raniju artiljeriju. Desna vlast usvojila je zakon o pravima nacionalnih manjina, pa i ćiriličnim pločama, a sada skida ploče jer ih je postavila lijeva vlast. A naš ekonomski brod tone sve dublje, rastu samo broj nezaposlenih i vanjski dug, a smanjuje se broj onih koji rade i realno zarađuju. Školujemo nove generacije za burzu rada ili poslodavce u inozemstvu. A ljevica i dalje puca na desnicu i obrnuto. Zato mi ne možemo biti ni lijevo ni desno, već se svi skupa kao narod, kao razboriti ljudi moramo izdići iznad tih podjela i okupiti sve one ljude koji znaju, mogu i žele već sutra otvoriti barem jedno novo radno mjesto, sačuvati postojeće i vraćati vjeru svima nama da se može i drugačije od onoga što nam nude sadašnje političke elite, ušančene u svojim ideološkim pozicijama. Evo, ja sam na primjer bio nekad predsjednik omladine, predložio sam ukidanje štafete kad to nije bilo nimalo lako. Rekao sam: što ćete trčati za mrtvog čovjeka, i to je prošlo. Mnogi me se sjećaju iz tih vremena. Bio sam tada među najboljima. Ali i danas sam – jedan od najuspješnijih poduzetnika u zdravstvu. Promijenio sam se, prilagodio, otvaram radna mjesta. Naprosto smatram da je to važnije od svega drugoga.

Prevladavanje podjela

Desnica vas već napada da ćete promijeniti demografsku sliku Hrvatske gradnjom domova za starije u Dalmaciji i, ako se ne varam, Istri, gdje velik utjecaj ima vaš bratić Plinio Cuccurin? S druge strane, ljevica, ako ćemo SDP nazvati lijevim, podcjenjuje ideju trećega puta kao nerealnu i jalovu?

– Svatko se češe tamo gdje ga svrbi. Rekao sam, građani Hrvatske shvatili su da nas ideološke podjele oko mnogih pitanja vode u daljnju propast. Vjerujte mi, sve manje nam je svima važno što misle i lijevi i desni, jer oni će i sutra jednako misliti svatko u svom oklopu, nema dijaloga niti želje da se pomaknu s mjesta. Kako će netko, tko nas je u dva desetljeća doveo dovde i još uvijek tvrdi da smo na dobrom putu, sada kao čarobnim štapićem izvesti iz blata i močvare u koju nas je uveo? Pa pogledajte što kažu ljudi, što kaže narod. Tri četvrtine ljudi glasno upozorava da idemo krivim smjerom.

Vjerojatno Vladi nije lako s globalnom krizom…

– Ma kakva globalna kriza, pa nije to uzrok naših problema. Bar ne jedini. Naš problem su politička podobnost i uhljebljenja. Nema stručnjaka. Milanović je oformio političku vladu, kao da smo u Finskoj, umjesto vlade stručnjaka. Tko su njegovi ministri? Branko Grčić, pošten, divan, zgodan, pametan – nikad radio u realnom sektoru. Milanka Opačić, divna, vrijedna – nikad radila u realnom sektoru. Maras, Bauk – nikad radili u realnom sektoru. Jovanović, pametan, ali ne razumije da njegova reforma s njim na čelu ne može dobiti konsenzus nikada… I sada treba ubiti glasnika koji vam potvrđuje da ste stvarno na krivom putu. Zato, neka se i desnica i ljevica brinu o sebi ukopani u svojim ideološkim i programskim rovovima. Naša energija i ideja je okrenuti se svim ljudima ove zemlje kojima je dosta zabluda, praznih obećanja i ideološkog zaluđivanja svih vrsta. I ja i moji suradnici znamo da se može drugačije. Uostalom, naši dosadašnji životi i profesionalne karijere su jamstvo za to. Ja sam 15 godina na tržištu, svaki dan se moram dokazivati da bih opstao, svaki mjesec moram naći nekoliko milijuna kuna za plaće svojih ljudi. Politika se takvih boji, smetamo im. Zagovaramo rad i prevladavanje podjela.

Pa ne mislite valjda da je u Hrvatskoj moguća velika koalicija SDP-HDZ?

– Znate što, zovite to kako hoćete, ali Hrvatskoj treba konsenzus. Ne možete reformu zdravstva, ili teritorijalnog ustroja, ili školstva, napraviti ako to ne podržava barem 75 do 80 posto javnosti. Ne ide! A SDP je došao na vlast s velikom podrškom i simpatijom javnosti. Što su oni učinili? Potrošili su je na spolni odgoj.

A kakvo je vaše mišljenje o oporbi, o HDZ-u i Tomislavu Karamarku?

– Poznajem ga osobno, kao i većinu drugih u politici. Privatno, ugodan čovjek, čiji su stavovi puno liberalniji od onih koje promovira HDZ. Problem HDZ-a je baza, koja je puno konzervativnija od vodstva stranke. Karamarko to pokušava pomiriti, ne ide mu baš najbolje. To svi vidimo.

Šansa za nova lica

Tko su ljudi koji vas okružuju u Nacionalnom forumu, koja je njihova struktura i profil? Hoće li biti i političkih transfera k vama?

– Nacionalni forum je u proteklih više od godinu dana kao udruga okupljao i okupio jako puno obrazovanih, stručnih i sposobnih ljudi koji su na našim skupovima iznosili nove, svježe ideje o mogućim rješenjima naših važnih problema. Najveći dio nas je danas okupljen u inicijativnim odborima za skorašnje utemeljenje Nacionalnog foruma kao političke stranke. To su ljudi dokazani radom u svojim profesionalnim sredinama, uvaženi su u svojim okruženjima. Poznati su u svojim sredinama, a svojim radom, znanjem i rezultatima predstavit će se u skoroj budućnosti i širokoj hrvatskoj javnosti. Kad gradimo novu kuću, ne gradimo je od starih cigli. Mi gradimo novu stranku, novu političku i društvenu snagu i siguran sam da će hrvatski glasači dati šansu tim novim licima.

Možda nisu dovoljno poznati?

– Što to znači? Kao da je Ivan Vrdoljak bio »poznat« prije nego je postao ministar! Pa ipak je član Vlade i vodi resor gospodarstva. Ima uspješnih ljudi, zašto im ne dati šansu i pod egidom Nacionalnog foruma? Ali ne, važno se svakome rugati.

Tko je po vama najbolji predsjednički kandidat za izbore za šefa države ove godine? Kakav je vaš odnos s predsjednikom Josipovićem? Jeste li si međusobna konkurencija ili je on zapravo, s obzirom na prijateljstvo s vama, vaš »spavač« u SDP-u?

– Ima do predsjedničkih izbora još dosta vremena. Sadašnji predsjednik uživa vrlo veliki ugled među hrvatskim građanima i sigurno će i to biti vrlo važna činjenica na novih izborima.

Moj odnos s Ivom Josipovićem je uvijek isti. Iskren i prijateljski. Kao predsjednik Republike podržao je nastajanje Nacionalnog foruma kao udruge. Sada kad postajemo nova politička stranka, njegov odnos prema nama bit će kao i prema svim ostalim strankama. A sve ostalo o čemu me pitate je u sferi spekulacija.

Prazna obećanja

Na koji način zapravo mislite da je moguće pokrenuti hrvatsko gospodarstvo i zašto mislite da bi bilo kojoj vladi, pa i nekoj u kojoj biste vi sudjelovali, bilo lakše pokrenuti privredu nego ovoj? Imate li možda kontakte s kakvim investitorima izvana, koje djelatnosti su to…?

– Mi pišemo niz programa, imamo rješenja… Znamo i kako, i s kim, i s čim se može pokrenuti ne samo jedan, nego više projekata za nova radna mjesta, za nove prihode i države i građana. Odavno je upropaštena naša izvozna privreda. Trebat će nam puno vremena da opet proizvodimo konkurentne proizvode. Zato zagovaramo investicije u zdravstveni i medicinski turizam, u produljenje turističke sezone. Ljudi imamo, znanja i iskustava imamo, ceste imamo, a imamo i kontinentalnu Hrvatsku s proizvodnjom hrane. I tu se mogu vrlo brzo vidjeti rezultati, otvoriti nova radna mjesta, prodati za devize i slavonska šunka, dalmatinski pršut, neretljanska mandarina, zagorska purica i istarski tartuf…. Ulažimo u ono što će najprije dati dobre rezultate. Vremena za čekanje nemamo.

Pa zar i moj primjer poduzetništva ne govori da sam na vlastitoj koži osjetio sve što se može i mora učiniti da osim sebi, otvorim perspektivu još mnogima? I to iskustvo, kao i znanje i iskustvu ljudi koji čine Nacionalni forum, jasno govore da ima ljudi koji znaju, koji mogu i žele pokrenuti nove projekte. I zato osnivamo stranku, zato idemo na izbore da dobijemo podršku i mandat građana da možemo koristiti sve poluge društvenog i političkog utjecaja za promjene.

S kim biste uopće vi surađivali za stvaranje parlamentarne većine nakon nekih budućih izbora – sa SDP-om ili HDZ-om?

– Buduće parlamentarne većine u hrvatskom saboru stvarat će se oko programa razvoja i planova za rad i život od rezultata rada, a ne oko ideoloških pitanja. Narodno povjerenje će dobivati oni političari i stranke koji će jamčiti bolji život građanima i njihovim obiteljima i koji će svojim dosadašnjim djelovanjem i rezultatima to i jamčiti. Hrvatska više šupljim pričama i praznim obećanjima neće vjerovati. A onda neka koalira svatko s kim hoće.

Znači, uopće niste opterećeni bi li to bio HDZ ili SDP? To vam je potpuno svejedno?

– U biti, da.

A koji bi bio potez koji još ova Vlada može najprije povući da se spasi što se spasiti da? Koja biste, recimo, tri poteza vi sada povukli da ste na mjestu premijera Milanovića?

– Rekonstrukcija! Pod hitno! Rekao sam već nedavno da na poluvremenu ova Vlada gubi 3:0, što god premijer mislio i govorio. Neka pogleda semafor, odnosno rezultate, ali i reakciju publike. A svi znamo da ni u sportu, a bogami posebno ne u gruboj životnoj svakodnevici, nije lako loviti rezultat. Ali, može se. Mijenjaj taktiku, mijenjaj malo igrače, ubrzaj igru, preuzmi i poneki rizik pa možda i polučiš rezultat. Dosadašnjom taktikom i igrom već na početku drugog poluvremena možeš vidjeti i konačan rezultat. Jedino je pitanje moraš li čekati kraj utakmice da se sam uvjeriš pogledom na semafor i zviždukom publike. Pravi klubovi koriste i zimski prijelazni rok za popunu igračkog kadra.