Besøkende om Oslos nye fisketorg: – For dyrt. For lite. Skuffende.

Oslos innbyggere ble lovet sitt første fisketorg. Men stive priser og bare én fiskedisk får flere besøkende til å reagere negativt.

Det nye fisketorget i Oslo er under en sjettedel av størrelsen på innendørsmarkedet i Bergen. Siv Dolmen

6. august 2017

I sommer skulle Oslo endelig få sitt eget fisketorg.

Etter omkring to tiår med utsettelse på utsettelse, på grunn av finansieringstrøbbel, politiske utsettelser og kontraktsforhandlinger, åpnet til slutt Oslo Fisketorg i juli.

Eller Pipervika Seafood, som det i dag heter.

Glassbygget ved Rådhusbryggen ligger på en god kandidat til hovedstadens beste tomt – mellom Aker brygge og Rådhuset – og skal ha kostet i overkant av 40 millioner kroner å bygge.

Men er det egentlig et fisketorg?

Hjørdis Ravnås valgte heller å kjøpe rekene fra båtene til Indre Oslofjord Fiskerlag, enn inne på det splitter nye fisketorget: – Det er på grunn av prisforskjellen, sier Ravnås. Erlend Tro Klette

– Fisketorget i Stavanger er bedre. Dette er for lite og for dyrt

På bryggekanten ved Rådhuskaia legger båtene fra Indre Oslofjord Fiskerlag til for å selge dagens og gårsdagens fangst, noen titalls meter unna inngangen til det nye fisketorget.

Der står Hjørdis Ravnås i kø for å kjøpe reker til 240 kroner kiloen. I den splitter nye glassbygningen ved siden av er kiloprisen for reker 400 kroner.

– Det er synd at det er så dyrt når det er helt nytt – det var skuffende. Rekene er mye billigere der hjemme, forteller Ravnås, som er bosatt i Stavanger.

– Vi har et bedre fisketorg i Stavanger, syns jeg. Det her var for lite og for dyrt.

Det er allikevel en jevn strøm av mennesker som går innom Pipervika Seafood når Aftenposten tar turen fredag ettermiddag. Men flere forteller at de blir skuffet over prisnivået – og at «fiskehallen» kun består av én fiskedisk og en restaurant.

Helen Rensel syns det nye glassbygget ser veldig fint ut, men etter en rask tur innom Oslos nye fiskemarked, snur hun raskt og går ut igjen.

– Jeg gikk inn for å se, men så veldig dyrt ut, sier Rensel.

– Det ser veldig fancy ut, men det er altfor dyrt, sier Helen Rensel, som viser sin familie fra Ålesund rundt på Rådhusbryggen. Hun valgte å snu i døren. Erlend Tro Klette

Ble lovet fisketorg

For det er et fisketorg Oslos innbyggere er blitt lovet.

I bygge- og reguleringssøknader datert helt tilbake til 2006, har det som i dag heter Pipervika Seafood, konsekvent blitt omtalt som «fisketorg» eller «fiskemarked».

– Vi mener at Norge som fiskerinasjon må sørge for at hovedstaden får et fisketorg, sa Harald Kristoffersen, styremedlem i Foreningen Fisketorget i Oslo, til Aftenposten i 2013.

Kommunale Oslo Havn, som eier eiendommen bygget står på, omtaler også på sine hjemmesider prosjektet som et «fisketorg». Det samme har Plan- og bygningsetaten gjort.

– Vi ser frem til at Oslo kan få sitt eget fisketorg, som vil bidra til enda mer folkeliv i havnen, sa daværende havnedirektør Anne Sigrid Hamran i 2013.

Under den politiske behandlingen som ga byggetillatelse til det nye glasshuset, omtales prosjektet som «fiskehall» eller «fisketorg».

Enstemmig vedtatt i 2012: – Vi tar konkurransen med Bergen alvorlig

Oslo-politikere omfavnet prosjektet med åpne armer da det kom opp i Oslo bystyre i 2012. Forslaget til fisketorget ble enstemmig vedtatt av samtlige partier.

På bystyremøtet kalte Jøran Kallmyr (Frp) det en gledens dag: – Mange har etterlyst en ordentlig markedsplass for fisk i Oslo, sa han i 2012.

SV-representant Ingvild Reymert stemte i med en Bergen-sammenligning: – Dette er bra for Oslo og bra for området. Nå blir det bare vanskeligere og vanskeligere å være bergenser.

Terje Bjøro i Venstre mente at fisketorget ville bli en fantastisk vitalisering av byen: – Vi tar konkurransen med Bergen alvorlig, sa Bjøro under bystyremøtet.

Et enstemmig bystyre vedtok i januar 2012 omreguleringen som tillot byggingen av fisketorget. Bildet er tatt i en annen sammenheng. Georgsen Tone / Lundgaard Hilde

Torgsjefen i Bergen: – Torg handler om mangfold

Men den konkurransen er nok allerede tapt, i hvert fall ifølge én bergenser.

For en som virkelig burde vite hva et fisketorg skal være, er Margit Fagertveit-Aakre. Siden 2015 har hun vært leder for Fisketorget i Bergen, og bestyrer seks mål med fiskemarked og torghandel, både innen- og utendørs.

I Bergen driver to fiskehandlere året rundt i Mathallen, mens det i sesong er fem fiskehandlere og flere frukt-, grønt- og lokalmatutsalg.

Fagertveit-Aakre er svært positiv til at Oslo har fått sin versjon av Bergens berømte torg – hun har allerede «liket» Facebook-siden deres.

Margit Fagertveit-Aakre, torgleder i Bergen. Privat

– Men kan du kalle et 300 kvadratmeter stort glasshus med én restaurant og en fiskedisk for «fisketorg»?

– Det er klart vi som bor i Bergen tenker litt annerledes på hva et fisketorg skal være. Jeg har seks mål tomt, mange fiskehandlere og gjester fra hele verden – det er Fisketorget i Bergen, sier torglederen.

Derfor mener Fagertveit-Aakre at det er vanskelig å sammenligne det nye fisketorget i Oslo med hennes.

– De fleste gjester og turister forbinder nok et torg med mangfold. Jeg antar de har en grunn for å kalle det et torg, sier Fagertveit-Aakre, som understreker at hun ennå ikke har hatt anledning til å besøke glassbygget ved Rådhusplassen.

Men bergenserne selv kaller utendørstorget «landets største turistfelle».

Fisketorget i Bergen ble i 2012 rustet opp for 120 millioner kroner. Innendørsmarkedet er 2000 kvadratmeter stort, mer enn seks ganger så stort som det nye fisketorget i Oslo. Marit Hommedal, NTB scanpix

– Vi måtte vel tatt av taket og fjernet elektrisiteten, for å være torg i ordets rette forstand

At betegnelsen «fisketorg» skaper assosiasjoner til noe helt annet enn det nye glassbygget på Rådhuskaien, er ikke nytt for dem som står bak fiskedisken.

Flere gjester har fortalt det til Roy Solberg, som både er kokk og daglig leder i Pipervika Seafood, og Helene Kristoffersen, avdelingsleder for sjømatdisken.

– Da prøver vi å fortelle dem vår tanke bak dette stedet, og ofte snur de og sier seg enige i at det vi driver med er positivt, sier Solberg til Aftenposten.

Han skulle gjerne sett at lokalene var større, men er uenig i at størrelsen og antall aktører avgjør betegnelsen. Solberg mener at det er hva man finner av utvalg som avgjør om det er et fisketorg eller ikke – dorade fra Hellas, strandsnegler fra Nederland, og akkar fra Danmark, for eksempel.

Og hvorfor skal man ikke kunne kalle det nye glassbygget et fisketorg, spør Kristoffersen:

– Hvis vi skulle tatt frem ordboken og brukt den definisjonen av et torg, måtte vi vel tatt av taket og fjernet all elektrisiteten her.

– Vi tar til oss kritikken

For til tross for kritikken, opplever de som har drevet torget i litt over to uker at publikum bare vil ha mer.

Glassvinduene kan vanligvis åpnes på vidt gap – «for ekstra torgfølelse,» som Kristoffersen kaller det – men ifølge sjømatsjefen har de måttet stenge igjen flere av dem, for å hindre at trafikken gjennom bygningen blir for stor.

– Vi prøver bare å gi Oslos innbyggere og turistene på besøk en opplevelse av havet og alt det har å tilby av sanseinntrykk, sier Solberg.

– Siden vi fortsatt bare er femten dager gamle, er dette fortsatt et prøveprosjekt. Vi er lei for at noen ikke er enige i vår definisjon av et fisketorg, men vi tar til oss kritikken.