Spøkelser på rusfeltet

Teri S. Krebs

Pål-ørjan Johansen

27. juni 2014 14:59 Sist oppdatert 29. juni 2014

Det gjenstår ingen tvil om at hasj er langt mindre farlig enn alkohol, skriver Teri S. Krebs og Pål-Ørjan Johansen. Urdahl, Olav

Norsk ruspolitikks faglige nestor innrømmer endelig at hasj ikke leder rett til heroin, men ønsker fortsatt å lage helvete av bagateller i folkehelsens tjeneste.

Debatt

Dette er et debattinnlegg. Meninger i teksten står for skribentens regning.

Jørg Mørland frykter for hasjbrukeres korttidshukommelse. Som barn av 70— og 80-tallet er vi mer bekymret for langtidshukommelsen til folkehelseinstituttets tidligere divisjonsdirektør.

I over en mannsalder har forbudsfolk som Jørg Mørland og Hans Olav Fekjær gitt faglig alibi til propagandamaskiner som «Fra bagatell til helvete» og «Himmel og helvete.» I nullvisjonens tjeneste har ingen overdrivelse vært for stor, ingen forvrengning for gjennomsiktig.

Det virker derfor pussig når Mørland skriver i Aftenposten at det er «paradoksalt at samtidig med denne nye voksende erkjennelsen av skadepotensialet til hasj, er også ønskene om liberalisering, avkriminalisering og legalisering av hasj blitt sterkere.» Kunne Mørland vært mer virkelighetsfjern?

Hasje kontra alkohol

Det gjenstår ingen tvil om at hasj er langt mindre farlig enn alkohol. Mange liker vin til middag. Andre liker å dele cannabis med venner før et middagsselskap eller en konsert. Maten smaker bedre, musikken blir mer fantastisk. Noen opplever at cannabis setter dem i en leken og kreativ sinnstilstand. Det er ingen hemmelighet at high-tech bedriftene i Silicon Valley har en åpen holdning til cannabis.

Det er velkjent at sosiale problemer og familiesykdommer øker risikoen for både rusproblemer og mental lidelser. Harvard-forskning demonstrer at tidligere studier som har påstått at hasjbruk fører til schizofreni, har hatt alvorlige mangler. Hasj har risiko, alt har det. Men det blir useriøst av Mørland, å avvise delte risikofaktorer som genetisk sårbarhet og oppvekstvilkår som «kanskje litt teoretisk».

Moralsk politi

Med Mørlands logikk så bør vi forby poesi, fordi poeter har dårligere mental helse enn andre. Ja, det er absurd, men tidligere generasjoner av moralsk politi har advart mot romaner, jazzmusikk og onanering for å forhindre hjerneskade. Som medisinstudent lærte Mørland å klassifisere homofile som mentalt syke og kriminelle, og å forby prevensjonsmidler til ugifte kvinner for å hindre «misbruk».

Under Mørland har det ikke vært overvåking av forurensninger i rusmidler i Norge. Kjemiske analyser av beslag har hatt «fokus på å bekrefte innhold for straffeutmåling – og ikke helse». Den avtroppende generasjonen har støttet et ruskontrollregime som innebærer å øke helserisiko, skape uro og stigmatisering. Hvor er ombudene?

Vi har vokst opp under en propaganda der myndighetene insisterte på at hasj fører til helvete. Og straff til frelse. Vi har lenge vist at det er galt. Er det for mye å håpe på, at alle som har investert sin karrière i et så tragiske feilgrep som nullvisjonen har vært, innrømmer hva de har vært med på? Heldigvis er arkitektene bak norsk ruspolitikk på vei inn i pensjonistenes rekker. Vi kan derfor leve med at Mørland fortsatt ser folkehelsespøkelser der andre ser fornuftige alternativer til fylla.