– President Santos tok initiativet til de forhandlingene som resulterte i fredsavtalen mellom den colombianskeregjering og FARC-greiljaen, og han har hele tiden vært en pådriver i fredsprosessen, understreker Nobelkomiteens leder Kaci Kullmann Five.

Fredssamtalene mellom regjeringen og FARC-geriljaen har pågått på Cuba siden 2012, med Norge som tilrettelegger.

Over 220.000 mennesker har mistet livet, og over 6 millioner mennesker er drevet på flukt som følge av den 52 år lange konflikten.

– Tildelingen må også forstås som en hyllest til det colombianske folk som til tross for store prøvelser og overgrep ikke har gitt opp håpet om en rettferdig fred, og til alle parter som har bidratt til fredsprosessen, sier Five.

Nobelkomiteens begrunnelse for tildelingen av Nobels fredspris 2016 til Juan Manuel Santos Ekspandér faktaboks Den Norske Nobelkomite har bestemt at Nobels Fredspris for 2016 skal gå til Colombias president Juan Manuel Santos for hans iherdige innsats for å bringe den mer enn 50 år lange borgerkrigen i landet til opphør, en krig som har kostet minst 220 000 colombianere livet og drevet nær seks millioner innbyggere på flukt. Tildelingen skal også forstås som en hyllest til det colombianske folk som til tross for store prøvelser og overgrep ikke har gitt opp håpet om en rettferdig fred, og til alle parter som har bidratt til fredsprosessen. Denne hyllesten tilkommer ikke minst representantene for borgerkrigens utallige ofre. President Santos tok initiativet til de forhandlingene som resulterte i fredsavtalen mellom den colombianske regjering og FARC-geriljaen, og han har hele tiden vært en pådriver i fredsprosessen. Vel vitende om at avtalen var omstridt, medvirket han til at colombianske velgere fikk si sin mening om fredsavtalen i en folkeavstemning. Utfallet av avstemningen ble ikke som president Santos hadde ønsket: Et knapt flertall av de drøyt 13 millioner colombianere som avga stemme, sa nei til avtalen. Resultatet har skapt stor usikkerhet om Colombias fremtid. Faren for at fredsprosessen vil stoppe opp og borgerkrigen blusse opp igjen, er reell. Desto viktigere er det at partene, med president Santos og FARC-geriljaens leder Rodrigo Londoño i spissen, fortsatt respekterer våpenhvilen. At et flertall av velgerne sa nei til fredsavtalen, behøver ikke å bety at fredsprosessen er død. Folkeavstemningen var ikke en avstemning for eller mot fred. Det nei-siden forkastet, var ikke ønsket om fred, men en bestemt fredsavtale. Den Norske Nobelkomite legger vekt på at president Santos nå inviterer til en bred nasjonal dialog som kan bringe fredsprosessen videre. Også motstanderne av fredsavtalen har ønsket en slik dialog velkommen. Komiteen håper at alle parter vil ta ansvar og delta i de forestående fredssamtalene på en konstruktiv måte. En særlig krevende utfordring blir å balansere hensynet til nasjonal forsoning med hensynet til rettferdighet for ofrene. Det finnes ingen enkle svar på hvordan dette bør gjøres. Et viktig kjennetegn ved den colombianske fredsprosessen så langt har vært deltakelsen til representanter for borgerkrigens ofre. Det har gjort dypt inntrykk å se hvordan ofrenes representanter har hatt mot og vilje til å vitne om overgrep og konfrontere overgripere, fra alle sider av konflikten. Den Norske Nobelkomite ønsker med tildelingen av årets fredspris til president Juan Manuel Santos å gi en oppmuntring til alle dem som kjemper for å skape fred, forsoning og rettferdighet i Colombia. Presidenten selv har gjort det klart at han vil fortsette å arbeide for fred like til sin siste dag i embetet. Komiteen håper fredsprisen vil styrke ham i denne krevende oppgaven. Det er videre Komiteens håp at Colombias folk i årene som kommer vil høste fruktene av den pågående freds- og forsoningsprosessen. Bare da vil landet med full kraft kunne ta tak i store utfordringer som fattigdom, sosial urettferdighet og narkotikakriminalitet. Borgerkrigen i Colombia er en av de mest langvarige borgerkrigene i moderne tid og den eneste gjenværende væpnede konflikten på det amerikanske kontinent. Det er Nobelkomiteens overbevisning at president Santos, til tross for nei-flertallet i folkeavstemningen, har brakt den blodige konflikten vesentlig nærmere en fredelig løsning, og at mye av grunnlaget er lagt for både en verifiserbar avvæpning av FARC-geriljaen og en historisk nasjonal forbrødrings- og forsoningsprosess. Hans fredsinnsats oppfyller således kriteriene og ånden i Alfred Nobels testamente.

– Reell fare for at krigen kan blusse opp igjen

President Juan Manuel Santos og FARC-leder Rodrigo Londoño signerte fredsavtalen i slutten av september foran en rekke verdensledere, og EU gjorde det klart at de ville stryke FARC fra sin liste over terrororganisasjoner når avtalen ble signert.

Men gleden ble kortvarig. Bare en uke etter signeringen skulle colombianske velgere stemme over hvorvidt de godtar forhandlingsresultatet eller ikke. Et knapt flertall vendte tommelen ned: 50,2 prosent av dem som stemte, stemte mot avtalen.

– Resultatet har skapt stor usikkerhet om Colombias fremtid. Faren for at fredsprosessen vil stoppe opp og borgerkrigen blusse opp igjen, er reell, sier Five.

– Vi ønsker med fredsprisen å oppmuntre Santos og partene til å fortsette prosessen.

Mener ikke komiteen overprøver folket

HISTORISK: President Juan Manuel Santos og FARC-leder Rodrigo Londoño tar hverandre i hendene etter å ha signert fredsavtalen. Avtalen ble imidlertid ikke godkjent av folket. Foto: LUIS ACOSTA / Afp

Nobelkomiteens leder mener ikke at komiteen utviser respektløshet overfor demokratiet i Colombia ved å gi fredsprisen til Santos, selv om det ble nei til avtalen i folkeavstemningen.

– Vi viser tvert imot at vi selvfølgelig respekterer en dmeokratisk prosess og valget til det colombianske folk. De sa ikke nei til fred, de sa nei til denne avtalen. Colombias folk ønsker ikke mer krig, men fred, men det var altså sider ved avtalen som ble ansett som problematisk, sier Five.

President Santos har erkjent valgnederlaget, men lovet å fortsette arbeidet for fred. Også FARC-lederen har vært tydelig på at fredsforhandlingene skal fortsette.

Santos har også hatt møte med forgjengeren Alvaro Uribe, som har kritisert fredsavtalen for å være for mild mot FARC.

– Den norske nobelkomité ønsker med tildelingen av årets fredspris til president Juan Manuel Santos å gi en oppmuntring til alle dem som kjemper for å skape fred, forsoning og rettferdighet i Colombia, sier Five.

– Santos er overveldet over fredsprisen

Nobelkomiteen sekretær og direktør ved Nobelinstituttet, Olav Njølstad, har snakket med Juan Manuel Santos etter at det ble klart at han er årets fredsprisvinner.

– Han var overveldet og var veldig takknemlig. Han sa med en gang at dette var uvurderlig viktig for den videre fredsprosessen i Colombia, sier Njølstad.

– Å få en internasjonal anerkjennelse for fredsprosessen i Colombia kan bidra til at alle gode krefter i Colombia virkelig kjenner sitt ansvar og bidrar så konstruktivt som mulig. Prisen kan også hjelpe colombianere til å se hva de allerede har oppnådd, og hva som står på spill.

EXCLUSIVE. JUAN MANUEL SANTOS GETS THE NOBEL PEACE PRIZE NEWS. Listen to the call when Olav Njølstad, Secretary of the... Publisert av Nobel Prize Fredag 7. oktober 2016

– Santos gikk «all in»

President Santos ble av mange regnet som en stor favoritt til å få årets fredspris. Mange mente imidlertid at det da ville være naturlig å dele fredsprisen mellom ham og FARC-leder Rodrigo Londoño, slik at man premierte begge partene i forhandlingene.

– Det er mange parter i denne fredsprosessen. Men Santos har tatt det første og historiske initiativet, og denne gangen gikk han «all in» med en sterk vilje til å nå et resultat. Det er derfor vi har vektlagt Santos, og han er også leder for hele Colombia, sier Five.

– Vi ønsker med prisen å gi honnør til det meget målbevisste arbeidet Santos har stått for. Han sto for et initiativ som var nesten utenkelig den gangen for seks år siden, sier hun.

I år har det vært rekordmange nominerte til Nobels fredspris. Nobelkomiteen har hatt hele 376 kandidater å velge mellom. Av dem er 148 organisasjoner, mens 228 er enkeltpersoner.

Nobels fredsprisvinnere 1901-2015 Ekspandér faktaboks 2015: Den tunisiske Kvartetten for nasjonal dialog

2014: Malala Yousafzai og Kailash Styarth

2013: Organisasjonen for forbud mot kjemiske våpen (OPCW)

2012: Den europeiske union (EU)

2011: Ellen Johnson Sirleaf, Leymah Gbowee og Tawakul Karman

2010: Liu Xiaobo

2009: Barack Obama

2008: Martti Ahtisaari

2007: FNs klimapanel (IPCC) og Al Gore

2006: Muhammad Yunus og Grameen Bank

2005: Det internasjonale atomenergibyrå (IAEA) og Mohamed ElBaradei

2004: Wangari Maathai

2003: Shirin Ebadi

2002: Jimmy Carter

2001: FN og Kofi Annan

2000: Kim Dae-jung

1999: Leger Uten Grenser

1998: John Hume og David Trimble

1997: Den internasjonale kampanjen mot landminer og Jody Williams

1996: Carlos Belo og José Ramos-Horta

1995: Joseph Rotblat og Pugwash-bevegelsen

1994: Yasser Arafat, Shimon Peres og Yitzhak Rabin

1993: Nelson Mandela og Frederik Willem de Klerk

1992: Rigoberta Menchú Tum

1991: Aung San Suu Kyi

1990: Mikhail Gorbatsjov

1989: Dalai Lama

1988: FNs fredsbevarende styrker

1987: Oscar Arias Sanchez

1986: Elie Wiesel

1985: Leger mot atomvåpen

1984: Desmond Tutu

1983: Lech Walesa

1982: Alva Myrdal og Alfonso Garcia Robles

1981: FNs høykommissær for flyktninger (UNHCR)

1980: Adolfo Perez Esquivel

1979: Mor Teresa

1978: Anwar Sadat og Menachem Begin

1977: Amnesty International

1976: Betty Williams og Mairead Corrigan

1975: Andrej Sakharov

1974: Sean MacBride og Eisaku Sato

1973: Henry Kissinger og Le Duc Tho

1972: Ingen pris

1971: Willy Brandt

1970: Norman Ernest Borlaug

1969: Den internasjonale arbeidsorganisasjonen (ILO)

1968: Rene Cassin

1967-66: Ingen pris

1965: FNs barnefond (UNICEF)

1964: Martin Luther King jr.

1963: Det internasjonale Røde Kors

1962: Carl Linus Pauling

1961: Dag Hammarskjöld (posthumt)

1960: Albert Lutuli

1959: Philip John Noel-Baker

1958: Georges Pire

1957: Lester Bowles Pearson

1956-55: Ingen pris

1954: FNs høykommissær for flyktninger (UNHCR)

1953: George Catlett Marshall

1952: Albert Schweitzer

1951: Leon Jouhaux

1950: Ralph Bunche

1949: Baron John Boyd Orr of Brechin

1948: Ingen pris

1947: Vennenes Samfunns Råd og Vennenes Samfunn (kvekerne)

1946: Emily Greene Balch og John Raleigh Mott

1945: Cordell Hull

1944: Det internasjonale Røde Kors

1943-1939: Ingen pris

1938: Det internasjonale Nansenkontoret

1937: Edgar Algernon Cecil

1936: Carlos Saavedra Lamas

1935: Carl von Ossietzky

1934: Arthur Henderson

1933: Norman Angell

1932: Ingen pris

1931: Jane Addams og Nicholas Murray Butler

1930: Lars Olof Jonathan Söderblom

1929: Frank Billings Kellogg

1928: Ingen pris

1927: Ferdinand Édouard Buisson og Ludwig Quidde

1926: Aristide Briand og Gustav Stresmann

1925: Austen Chamberlain og Charles Gates Dawes

1924-23: Ingen pris

1922: Fridtjof Nansen

1921: Karl Hjalmar Branting og Christian Lous Lange

1920: Leon Victor Auguste Burgeois

1919: Thomas Woodrow Wilson

1918: Ingen pris

1917: Det internasjonale Røde Kors

1916-14: Ingen pris

1913: Henri La Fontaine

1912: Elihu Root

1911: Tobias Michael Carel Asser og Alfred Hermann Fried

1910: Det internasjonale fredsbyrå

1909: Auguste Marie François Beernaert og Paul Henri Benjamin Balluet

1908: Klas Pontus Arnoldson og Fredrik Bajer

1907: Ernesto Teodoro Moneta og Luis Renault1906: Theodore Roosevelt

1905: Bertha von Suttner

1904: Folkerettsinstituttet

1903: Sir William Randal Cremer

1902: Elie Ducommun og Charles Albert Gobat

1901: Jean Henri Dunant og Frederic Passy

Artikkelen oppdateres.