Onsdag denne uken ble det avholdt et folkemøte på Ullern, der tema var et mulig akuttmottak for asylsøkere og flyktninger i Statnetts forlatte kontorbygninger på Montebello.





Vedtak om etablering av mottak er foreløpig ikke endelig fattet, men for mange i salen syntes det nokså klart at det vil komme et mottak der. Oslo by må sørge for mottak for flere tusen personer, og for Montebello-mottaket er det sagt opp mot 750 personer.

Jeg blir redd

Tilstrømmingen av asylsøkere og flyktninger i høst synes jeg har vært skremmende. Av reportasjer kan det virke som hovedtyngden av personer er enslige unge menn – mange med et heller uklart beskyttelsesbehov. Når det så er på tale å huse opp mot 750 personer midt i et vanlig boligområde, blir jeg redd. Mottaket sies å være frivillig innlosjering med fri ferdsel inn og ut av bygningene.

Jeg grubler over dette både dag og natt og lurer på hvilke forholdsregler vi må ta. Bodil Marie Wiel Larsen

Jeg vet jo slett ikke hvem disse personene er, fredelige familier eller unge menn fulle av energi som i et stort antall vil sirkulere i boligområdet. Jeg ser for meg at disse personene kan komme fra kulturer med adferd som kan være svært forskjellig fra det vi er vant til i vårt samfunn og med tung »ballast» fra krigsområder.

Det skaper hos meg en stor utrygghet. Jeg grubler over dette både dag og natt, og lurer på hvilke forholdsregler vi må ta.

Må jeg slutte å ta T-banen?

Får vi et beskyttelsesbehov på grunn av beboere i mottaket som selv sier at de trenger vår beskyttelse? Jeg føler ikke at våre barn, som passerer gjennom dette området for å komme til Smestad skole, kan føle seg trygge.

Vi kan kreve, men kan vi forvente, at det vil være vakter i området som vil se til at mottakets beboere oppfører seg på en måte som ikke vil støte og skremme oss som bor her?

Det blir forkjært om vi som bor her, selv må beskytte oss mot mennesker som hevder at de trenger vår beskyttelse. BODIL MARIE WIEL LARSEN

Jeg bruker T-banen fra Montebello ofte. Nå ser jeg for meg at perrongen er helt full av unge menn som vil til byen for å få adspredelse og kontakter i stedet for å sitte på rommet på mottaket. Hva gjør jeg da? Antagelig slutte med å ta T-banen. Tenk om minst 500 unge menn finner ut at de vil til Frognerparken og toger nedover? Vi har jo hørt at de som var på Bolkesjø, vandret ca. 3 mil for å komme til tettstedet.

Vi må også beskyttes

Jeg har forståelse for at Oslo by må ta del i dugnaden for å huse asylsøkere/flyktninger inntil det er avgjort om de skal bli eller skal ut igjen av Norge eller kan flyttes til et permanent mottak.

Men kjære dere som bestemmer og skal styre mottaket: begrens antall beboere slik at innslaget av fremmede i boområdet ikke blir så stort og sørg for at det er inngjerding og nok vakter i området som sikrer at vi som bor her – både barn og voksne kan føle oss trygge.

Det blir forkjært om vi som bor her selv må beskytte oss mot mennesker som hevder at de trenger vår beskyttelse.