Den sista maj är strejkrättsutredningen klar. Då får vi veta om regeringen planerar att frånta tusentals arbetare rättigheten att kämpa för bättre villkor. Det är hög tid att vi förbereder oss på att fylla gatorna och skriva historia.

Det är knappast någon nyhet att samhället vrids högerut, hela samhället. Ändå kan blotta hastigheten i förändringarna kännas lite som att åka politisk berg-och-dalbana. Vem kunde tro för fyra år sedan att Socialdemokraterna skulle försöka frånta arbetare strejkrätten? Det var knappast en fråga de gick till val på.

Allt som läckt ut från utredningen om konflikträtten visar att det är bäst att vara beredd på förslag om ett sorts fackligt monopol på lovliga strejker. Skulle regeringen införa den modell som läckorna antyder så kan alla arbetare utanför LO kyssa sin strejkrätt adjö – i hamnarna, i flygtrafiken, på brandstationerna, i tågtrafiken, samt på alla arbetsplatser där personalen valt att gå med i Syndikalisterna.

LO:s ledning skulle få ett slags vetorätt över alla arbetares strejker, eftersom man gör anspråk på avtalsrätten för alla arbetsplatser – se bara på Göteborgs hamn, där Transport har mage att ensamma vilja representera kollektivet trots att deras medlemmar är i minoritet.

Det är allvarligt. Ett sådant monopol förutsätter att de bästa facken redan är skapade och de bästa idéerna redan är tänkta. Bort med lagliga gräsrotsprotester, bort med fria fackföreningar, bort med experiment med nya föreningsmodeller.

Bort med lagliga gräsrotsprotester, bort med fria fackföreningar, bort med experiment med nya föreningsmodeller.

Det skulle naturligtvis strejkas ändå. De strejkades i Östeuropa under kommunistdiktaturerna, det strejkas i Kina. Det strejkades till och med i det antika Egypten. Arbetarna som byggde pyramider i Konungarnas dal 1168 f Kr hade knappast lagen på sin sida.

Men faktum kvarstår: En inskränkning av konflikträtten skulle vara ett hårt slag för arbetarrörelsen i en tid där villkoren blir sämre och strejkerna färre.

För Svenskt Näringsliv är strejkrättsutredningen förstås en styrkeuppvisning som heter duga. De tycks räkna med att den demokratiska arbetarrörelsen, den som skapar tryck nedifrån, är försvagad.

Så hur starka är vi? Vi som är beredda att engagera oss för att försvara strejkrätten? Hur många är vi? Vad är vi beredda att göra?

Om bara en månad ser vi resultatet av utredningen. Skulle regeringen välja att gå vidare med strejkförbudet så kommer med all säkerhet någon att kalla till de där stora, kanske avgörande manifestationerna eller aktionerna. Det är då vi skriver historia.

Håll utkik efter gnistan, låt oss göra en stor eld.