Dela via: Facebook

Twitter

LinkedIn

Det värsta partiet i svensk politik är inte Sverigedemokraterna, inte sett ur makt och reellt politiskt inflytande. De må vara vågmästare men de får knappast igenom sin egen politik särskilt ofta.

Deras blotta existens beror på att samtliga etablerade partier, ingen undantagen, vägrat att diskutera migrationsfrågan sedan 90-talet. Och lämnat allt fler nyanlända åt sitt öde i ett numera enormt utanförskap.

Men det är inte så att det som inte syns inte finns. Alltså växte vanliga människors missnöje, människor som bor långt bort från eliterna i innerstan. Vanliga människor som i allt högre grad fick betala priset för detta. Det är den opinionen som de andra partierna sa att de inte ville befatta sig mig och därmed också tackade nej till de väljarna som SD skickligt kapitaliserat på.

Jag förstår att detta är obekvämt att läsa för alla som ingår i de sju övriga partierna.

Att de är ert fel att SD har 13 % i riksdagen idag. Men ni skapade ett monster. Ja, det finns rasister i SD. Och en massa tomtar. Men till syvende och sist får man det mandat väljarna gett en frivilligt. Och över 800 000 människor gav dem sin röst senaste valet. Frivilligt. Människor som samtliga i andra val röstat på något av de etablerade sju partierna. De övergav dem för SD.

Men det enda deras inträde i svensk politik till sist gjort är att migration och integration nu är som vilka andra politikområden som helst. Det är inte bara deras blotta närvaro som gjort detta såklart, migrationskrisen som bestod av händelser i världen utanför vår kontroll ledde till att enorma antal människor sökte sig till Europa. Att så många sökte sig till Sverige beror dock på politik, det är lönsamt att komma hit.

Deras politiska förslag de gick till val på 2014 är nästan införda nu. Av en vänsterregering. De är vågmästare men de möjliggör snarare andras politiska förslag än får igenom sina egna.

Nej, det parti som på riktigt förstört mest för landet är Miljöpartiet.

Och de har alltid varit ett extremt parti, långt ut på kanten.

De åkte ur riksdagen 1991 men kom tillbaka 1994 och sedan dess har detta lilla parti som historiskt legat på 4-5 % fått enorm makt över svensk politik. De har varit stödparti åt sossarna ända sedan dess. Och för varje mandatperiod de varit det har de lärt sig av maktpartiet hur man förhandlar.

2006 fick de 5,2 % av rösterna, vilket motsvarar 280 000 personer. Det är ungefär så många eller färre än så som röstat på MP i varje val sedan 1994, innan de började få siffror över 6 % som i valet 2010 och 2014.

Den senaste eftergiften sossarna gav Miljöpartiet – en amnesti åt afghaner som enda grupp – är bara en i en mycket lång rad orimliga politiska beslut som Miljöpartiet krävt och fått igenom.

De har till exempel sedan tidigt 90-tal stoppat alla planer på en ringled runt Stockholm. Dennis-paketet var det första projektet de utpressade sig till att stoppa. Vi hade haft en väg runt Stockholm och lett bort avgaser i tunnlar där de kunnat renats och fått den tunga trafiken som fortfarande åker genom stan på Essingeleden i decennier nu om det inte vore för dem. Nu, 2017, byggs den äntligen. 25 år för sent. Även denna försökte de stoppa, för 4 miljoner kronor per dag. De fick till slut ge upp för att bygget tack och lov kommit för långt.

Att vanliga människor idag sitter en timme per väg i bilkö på E4-an genom Stockholm för att pendla med buss helt enkelt skulle ta ännu längre tid är Miljöpartiets fel.

Det är Miljöpartiet som fortsatt förstörelsen av bostadsmarknaden genom att vid varje budgetförhandling med S sedan 1994 kräva fler och fler lagar och regler. Bullerregler, massa miljökrav, rätt till överklagande och för varje år nya områden som det blir förbjudet att någonsin bygga på, för att de nu är naturskyddsområden.

De har själva överklagat och röstat nej till mängder av bostadsprojekt runt om i Sverige för att de letat upp någon fridlyst sippa eller svamp som bor just där. Vi saknar 700 000 bostäder i Sverige. Hyresregleringen är att skylla för en del av den havererade situationen men också MP, som gjort allt de kan för att försvåra byggandet sedan 1994. Varje budgetförhandling har inneburit något som gjort det lite svårare. 17 budgetar innan Alliansen tog över och nu snart 3 budgetar till.

De har försvårat enormt för alla lantbrukare och de som brukar skogen med stora skatter på mycket av sådant som de är beroende av. Allt för att försvåra för skogsägare att avverka någon skog alls. Och trängt undan bönder som fler och fler lagt ner för att lönsamheten inte finns längre, dignande under ett berg av olika miljöpartiskatter och regler som gör att man knappt kan leva på att vara bonde längre.

Ändå har de mage att prata om närodlat.

Ändå dristar de sig till att prata om klimatvänlig mat, trots att viltkött är det kött som är såväl 100 % ekologiskt som klimatsmart då de lever i skogen och inte i djurhushållning. Trots att de hatar jägare och jakt.

Deras kärnkraftsmotstånd, där effektskatten var slutklämmen, fick till slut reaktorer att stänga. Och har förlamat hela kärnkraftsutvecklingen trots att kärnkraft är fossilfritt och klimatneutralt som energikälla. Vi hade kunnat byta ut våra gamla reaktorer mot mycket mer effektiva reaktorer som producerar en bråkdel av kärnavfallet om de inte försökt lägga ner kärnkraften sedan 80-talet och därmed stoppat alla nyinvesteringar.

Hopplösa tågprojekt som Bottniabanan och Norrbottniabanan, som aldrig någonsin kommer dra in de intäkter som krävs för att ens någon gång i framtiden bära sina kostnader är deras projekt. Bara enorma summor som betalas. 300-miljardershistorien Höghastighetståg, som inte heller kommer i närheten av effektivt resursutnyttjande men redan kostar massor i meningslös utredning är också deras idé.

De tycker egentligen att inget flyg ska finnas. Maria Wetterstrand tyckte att allt flyg söder om Sundsvall kunde skrotas. Men på vägen dit försöker de skatta bort flyget.

De har inte gett upp om att lägga ner flygplatser, allra minst Bromma, men den frågan har de bordlagt medan de sitter i regering.

För bränna skattepengar är deras affärsidé. Inget parti har kostat oss så mycket givet hur få väljare de har. Allt för att de kunnat utpressa sossar att förhandla med Moderaterna (vilket de aldrig har gjort och aldrig skulle göra i praktiken).

De är ett socialistiskt parti rödare än sossarna.

De står ideologiskt mellan S och V. De kommer aldrig någonsin förhandla budget med något borgerligt parti, det är en fantasi som Maria Wetterstrand skickligt lät borgarna tro 2010.

Tack vare detta lyckades hon få igenom den hopplösa migrationspolitiska överenskommelsen 2011. Well played.

Traditionell miljöpartistisk politik är stor offentlig styrning för att människor inte annars tar rätt beslut. Att kalla dem livstilsliberaler, vilket folk gjorde 2010, är ett skämt. Detta är partiet som helst vill detaljreglera familjerna i minsta detalj. Hur länge folk är hemma med barnen, vem som vabbar, vad man ska äta till mat, hur man ska transportera sig, vad man ska göra på semestern, hur folk ska bo. Allt vill de detaljstyra och reglera med påbud, skatter och lagar. Det finns inte ett uns liberalism i deras politik. Det enda som fanns var vurmen för friskolor. Den är som ni vet nu begravd.

De vill att barn på förskolan ska utbildas i intersektionalitet och klimatångest, återvinning och att man måste äta ekologiskt. Barn som precis lärt sig gå och tala men den politiska indoktrineringen måste inledas tidigt, det vet varje god socialist. De vill förbjuda vuxna människor att äta kött, införa köttskatt, sockerskatt, de är för monopol och emot gårdsförsäljning.

Den sociala ingenjören frodas i Miljöpartiet. Livstilsliberalen syftar på den mänskliga rättigheten att få bo på Södermalm och att få cykla överallt.

Men för att få cykla överallt måste man förbjuda bilen.

Detta mål tar Miljöpartiet stora steg mot just nu genom att dubblera och i många fall fyrdubbla fordonsskatten för de flesta bilarna. De höjer trängselskatten i Stockholm och har infört rabiata parkeringsregler och dubblat avgifter. De har infört nya städdagar på de gator de kan för att hindra parkering. Och ska nu klubba att miljözoner får införas, vilket gör det möjligt för miljöpartister i hela landet att förbjuda bilar i städer.

I Stockholm planerar Miljlöpartiet att så snabbt det går, helst den 1 januari 2018 redan, införa dessa miljözoner i innerstan. Inga bilar före 2009 ska ens få köras in i Stockholm. Minst 50 000 bilar bara av de som bor i Stockholm kräver de att de skrotas och köps nya, från efter 2009. Och inga dieselbilar kommer få köras. Lägg sedan till alla bilar som bor i kranskommunerna och alla tjänstebilar som används i allt från färdtjänst till snickare, elektriker etc.

För varje budgetförhandling har Miljöpartiet också krävt att Naturvårdsverket, Kemikalieinspektionen och andra dylika myndigheter, vilket är deras primära arbetsplatser, får högre anslag.

Varje gång. För att ju högre budget desto fler kan jobba där och desto fler av miljöpartisterna kan få jobb utanför politiken. De har jobbat på samma sätt och fixat högre och högre bidrag åt sina kompisar i miljörörelsen, där Naturskyddsföreningen är störst. Men via Forum Syd, denna insynsskyddade förening som SIDA låter hantera miljarder av biståndsbudgeten utan att de lyder under offentlighetsprincpen, har de kunnat finansiera massa miljöprojekt åt sina vänner i Jordens vänner, Moder jord och hundratals olika sådana föreningar och projekt genom åren sedan 1994.

Eftersom Forum Syd inte i sitt avtal med staten åläggs offentlighetsprincip får man ingenting av dem, absolut ingenting när man frågar. De hänvisar bara till att de inte lyder under den. Trots att de hanterar miljarder av våra pengar. Det är skandal.

Sensus studieförbund är Miljöpartiets och de hjälpte Ibn Rushd att bygga upp sin skumma verksamhet. Här har många miljoner gått.

Miljöpartisten Alice Bah Kuhnke satt som GD för skandalmyndigheten MUCF. Nu får de ökat anslag, såklart.

Varje mandatperiod S förhandlat med MP har nya semistatliga organisationer, institut och sekretariat som alla syftar till miljö (här ingår kemikalier) startats och satts på lönelistan av statliga bidrag. Idag är det till och med svåröverskådligt.

På Länsstyrelserna sitter aktivister på olika positioner och gör vad de kan för att förhindra markägare och jägare att bruka och använda mark de äger.

Miljöpartiet är i grunden emot betyg i skolan, all form av traditionell undervisning och har motarbetat allt sådant i många år. Innan Fridolin fick för sig att han ville satsa på utbildningspolitik. Men historiskt har de till och med velat avskaffa betygen helt.

Att vi har en situation med 13 % Sverigedemokrater och över 60 områden i Sverige där polisen mer eller mindre tappat kontrollen eller delvis kontrollen, att vi har en permanent underklass av utlandsfödda och förorter som förfallet, det är delvis Miljöpartiets fel.

För det är de som krävt amnestier likt denna vi fick i veckan vid upprepade tillfällen. Det är de som krävt att migrationspolitiken ska släppas fri och det är de som motarbetat varje litet krav och motprestation andra partier har velat införa.

De har krävt åtskilliga rättigheter till illegala invandrare, en av dem tog en lastbild och mejade ner 5 personer på Drottninggatan i april.

Sådant som det här har lett till att 800 000 personer tappat tilltron till de etablerade partierna och sökt sig till SD. I nästa fall kommer de få över 1 miljon röster.

Identitetspolitiken är deras påhitt till stor del för de tog snabbt till sig dessa knäppa sociologiska teorier från USA och det är också där vi hittar de mest extrema personerna. Detta rasistiska tankegods att människor är sin hudfärg är det Miljöpartiet som fört fram i svensk politik. Du hittar det även i Vänsterpartiet och SSU men ingenstans dominerar den som kapitalt som i Miljöpartiet. För att i ett litet parti är det lätt att som individ få makt. Och detta lilla parti har dessutom haft mest makt i svensk politik givet sin andel av befolkningen.

Det är ingen slump att islamister som Yasri Khan och Mehhmet Kaplan fått maktpositioner just där.

Det är heller ingen slump att det är Miljöpartiet man nu ser rysk infiltration. Om jag som någon grupp eller främmande makt ville påverka svensk politik skulle jag också använda Miljöpartiet, av nämnda skäl. Det är logiskt.

Det är på deras stämmor man ser exakt hur extremt detta parti är – de motioner som lämnas in visar en bra bild. Här kan du hitta förslag som rösträtt till bebisar, avskaffande av ränta, förbjuda tillväxt, måla alla tak i hela Sverige vita för att inte reflektera solen, skjuta allt vilt i hela landet för att de pruttar metan och bidrar till växthuseffekten.

Det är i Miljöpartiet du hittar folk som tror att CIA skickar hemliga meddelanden i Chemtrails, att elallergi är en verklig sjukdom och att kolodialt silver kan bota allt från cancer till barnlöshet.

Och det är tydligen i Miljöpartiet man hittar personer som i tio års tid med partiledningens goda minne fått trakassera kvinnor sexuellt till den grad att nya medlemmar varnas. Och samma person har antastat ett spädbarn och ändå fått sitta kvar som riksdagsledamot.

En annan sak man hittar i partiet är en fullständig likgiltighet inför vanliga människors problem och de konsekvenser deras politik leder till som drabbar just andra människor.

Aldrig har ett parti förmedlat Stalins berömda “man måste knäcka några ägg för att göra en omelett” bättre. En förbluffande empatilöshet har alltid präglat dem.

Inte när det kommer till IS-terrorister, som de vill belöna med jobb och bostad, absolut inte fängelse. Eller olika rättighetsförespråkare, som givetvis har rätt att känna sig kränkta av allt från pronomen och toaletter till krav på att man ska hälsa på båda könen. Nej, här är empatin enorm och kommer med stora skattebidrag.

Förortens problem ska lösas med bidrag till föreningar och grafitti-väggar ingen har bett om.

Men vanliga människor struntar de blankt i.

Att 50 000 personer skulle behöva byta bil nästa år för att de förbjuder alla bilar före 2009 i innerstan struntar de i. Vanliga familjer där bilen är nummer två av de största utgifterna men också central för många att få sina liv att fungera. Alla bor som sagt inte på Söder med T-buna och buss runt knuten.

Det skulle kostar privatpersoner 10 miljarder att byta ut bilarna.

Förbjuda all vinst i alla friskolor – javisst. Att det sedan drabbar hundratusentals barn och föräldrar samt lärare kan inte hjälpas.

Införa flygskatt så att bara folk med pengar återigen kan resa är inget som en miljöpartist kan anses tvungen att höja på ögonbrynen åt.

Detta är bara den senaste tidens förslag, där Miljöpartiets politik skadar massa människor men där de inte i enda mening ens brytt sig om i någon media att ens erkänna att någon drabbas. De har i vanlig ordning inte andats någon empati ens.

Brasklappen är alltid miljön. Då har man frikort till ignorans tydligen.

Ett enfrågeparti som fått hybris.

Men skandalerna har sedan deras inträde i regering avlöst varandra, och det är inte konstigt. Extrema partier, som Sverigedemokraterna och Miljöpartiet, drar till sig extrema personer.

Mehmet Kaplan hann bli minister innan hans islamist avslöjades, när han åt middag med turkiska fascisterna Grå vargarna. Ihop med Barbaros Leylani som strax innan skrikit “död åt de armeniska hundarna” på Sergels Torg. Kaplan svåger är AKPs representant i Sverige och representerar alltså Erdogan.

Under sitt dryga år som minister hann Kaplan uttala sig om svensk politik i flera turkiska tidningar, han bytte assistenter på löpande band och var givetvis inte ärlig i säkerhetsgranskningen som gjordes innan han utsågs till statsråd. Grå vargarna hade inte passerat den.

Islamisten Yasri Khan, son till en av Malaysias jihadister, vägrade ta kvinnor i hand och valdes då inte in i partistyrelsen som tänkt. Han slutade med politiken.

Detta fick Åsa Romson betala priset för i det “feministiska” partiet, Fridolin som var ansvarig för att ha plockat in dem fick sitta kvar.

Åsa Romsons gråtande på presskonferensen några månader tidigare införde SD:s partiprogram delvis rakt av.

Nu briserar en av de värsta sexskandalerna i något parti. När en riksdagsledamot fått hålla på i 10 år, där övergrepp på ett spädbarn ingår.

I Västerbotten bråkar partistyrelsen med Jabar Amin till den grad att de försöker kuppa bort honom från valbar plats. Amin är en känd bråkstake, sista tiden har han ingått i de fyras gäng som vägrat finna sig i partilinjen. Men i Västerbotten har de länge varit bråk kring honom även i kommunfullmäktige där han tidigare suttit och i en förening han tillhör fortfarande. Amin har för övrig även försökt sig på att göra karriär i Folkpartiet och Socialdemokraterna för att försöka komma in i riksdagen. Han lyckades först i det minsta partiet, surprise.

Ett parti som aldrig granskats förrän kommer givetvis ha fler lik i garderoben än det här. När andra partier alltid fått städa regelbundet har MP kommit undan. Jag tror inte vi sett den sista skandalen alls.

Nu dinglar de på spärren. Tyvärr tror jag inte att de kommer åka ur riksdagen. Den här gången heller. Jag har hoppats på det varje val sedan 1994.

Men förhoppningsvis ser folk mer nu än förut vilka de egentligen är. Hoppas kan man ju alltid.

…………………………….

Stöd mitt arbete, bli en Patreon

Eller Swish: 0762096244