Visst har det gått inflation i anklagelser om ”fake news” och ”alternative facts”? Nog för att desinformation förekommer och bör tas på allvar, men det ter sig som att dessa begrepp mer och mer används för att kategorisera sådant som man själv inte håller med om, snarare än för sådant som är heltigenom oriktigt.

När Socialdemokraterna nu vill göra något åt problemet med falska nyheter finns anledning att hysa misstro. Att motverka desinformation är en sak, men det är viktigt att det inte blir en täckmantel för att bekämpa avvikande politiska åsikter.

“Vi vill kunna ha en debatt som grundar sig i fakta så att vi kan fatta rätt beslut. Men också ett samhälle där vi kan ha en tillit och lita på varandra, då måste vi vara överens om grundläggande gemensamma fakta” sade finansminister Magdalena Andersson (S) (Aftonbladet 22/2).

Detta låter naturligtvis bra; vem vill inte ha en faktagrundad debatt? Problemet är att det inte alltid går att vara överens om hur fakta ska beskrivas och värderas. Visst, det finns gott om objektiva fakta som de flesta torde kunna vara överens om. Att jorden är rund eller att snö är kallt är knappast omstritt. Samhällsfrågor tenderar emellertid att vara mer komplexa och svaren att rymma fler nyanser än till exempel fysikaliska frågor.

Det finns skäl att tro att Socialdemokraterna är mer intresserade av att vinna stöd för sin egen världsbild än att stoppa desinformation: som exempel på en falsk nyhet hon själv stött på nämnde Magdalena Andersson påståendet att staten lånar pengar till flyktingmottagandet.

Det är ett anmärkningsvärt exempel med tanke på att Andersson, å regeringens vägnar, i slutet av år 2015 presenterade en extra ändringsbudget där kommuner, landsting, Migrationsverket och civilsamhället skulle få att dela på nästan 11 miljarder kronor för att klara av ökade kostnader för flyktingmottagandet.

”Det här är ett engångsbelopp, men även som engångsbelopp är det en historisk stor engångssumma. Allt kommer att finaniseras genom lån” sade Magdalena Andersson då (SVT 12/11 2015).

Att man vill vinna stöd för sin världsbild är inte konstigt, det torde alla partier vilja. Men Socialdemokraterna vill ta fram ett handlingsprogram i tre delar som involverar utbildning i skolorna, att säkra fri journalistik och att myndigheter ska bli bättre på att sprida fakta. Det låter fint, men är problematiskt, särskilt som syftet är att befästa ett socialdemokratiskt maktinnehav.