Amintire despre România

Ajungi în Singapore, iei un taxi, conversezi nițel cu șoferul, ăsta te-ntreabă de unde ești și-i spui Romania cu o anume ușurare defensivă pe care nu prea vrei s-o admiți, dar, mna, asta e, parcă altfel zici de unde vii când aterizezi în Italia sau în Franța sau în Germania, însă acum ești în partea cealaltă a lumii, departe de reputația aia nasoală, te simți chiar binișor, dar asta până când închizi gura și șoferul de taxi replică instantaneu:

– Romania? Ah, the ambassador…

Futu-i, da, ambasadorul, uite cum n-au uitat singaporezii nici după aproape un deceniu povestea aia mizerabilă cu alde Silviu Ionescu, diplomatul român care a trecut pe roșu și a călcat cu mașina trei pietoni pe zebră, omorând unul și rănindu-i grav pe ceilalți doi, după care fugit de la locul accidentului și a inventat o poveste gogonată, în încercarea de a scăpa de răspundere. Silviu Ionescu, da, însărcinatul cu afaceri care a șters-o din Singapore trei zile după accident, când poliția îl identificase drept autor, românul care a fost dat în urmărire internațională prin Interpol și care a continuat să mintă în ciuda evidenței și tuturor dovezilor, care a refuzat să dea ochii cu justiția din Singapore pe motiv că “n-are încredere în ea” (unde-am mai auzit asta?), care s-a judecat cu statul român alți 4 ani după aceea, fiind condamnat, în final, la 6 ani de închisoare. Judecătorii de la Curtea de Apel i-au aplicat o agravantă, pentru că n-a arătat niciun regret pentru fapta lui și pentru că a afectat reputația României prin întreaga sa atitudine, ceea ce, iată, se confirmă (și) în acest taxi singaporez.

Iar șoferul care mă duce la hotel știe tot, inclusiv deznodământul poveștii:

– He died in prison, right?

Right, prietene, a murit în pușcărie, în 2014, la mai puțin de un an de la condamnarea sa definitivă și la 5 ani după accidentul pe care l-a provocat în Singapore.

Și? Altceva mai știi despre România?

– No, not really, face șoferul, și nici măcar nu zâmbește.