Jag driver en städfirma där vi är 17 stycken som arbetar och i dagsläget skulle jag kunna sysselsätta 4-5 personer till. Om det skulle vara enkelt att rekrytera så skulle vi fortsätta att växa.

Jag säger ofta nej till nya potentiella kunder eftersom vi inte har tillräckligt med personal för att kunna ta på oss mer jobb. Vi är ett företag som erbjuder kollektivavtal med allt vad det innebär med försäkringar och avtalspension. Vi söker ständigt nya medarbetare via massa olika kanaler – Arbetsförmedlingen, rekryteringsträffar, sociala medier och kompetensföretag.

Men det är helt omöjligt att hitta människor som vill ha ett arbete. Låt mig ge några färska exempel.

Ett kompetensföretag samlade ihop cirka 30 stycken arbetslösa personer för en rekryteringsträff. Jag frågade vilka av dem som ville träffa mig för en intervju. Svaret: Inte en enda av dessa 30 personer ville söka jobb hos mig. Tillslut fick personalen på kompetensföretaget "tvinga" några av dem att gå på en arbetsintervju.

LÄS MER: Unga arbetslösa – ni måste hugga i

Samma sak inträffar när vi är på rekryteringsträffar hos Arbetsförmedlingen. Då går det till som så att Arbetsförmedlingen kontaktar arbetslösa, potentiella kandidater som får komma till Arbetsförmedlingens lokaler och träffa oss. Oftast tycker 3-4 personer upp. Personalen på Arbetsförmedlingen brukar då se besvärad ut och går runt i lokalen för att få folk som vistas där att komma och träffa oss.

Förra måndagen hade vi nio anställningsintervjuer inbokade, en person dök upp.

I tisdags hade vi bjudit in till en rekryteringsdag hos oss där man kunde söka heltid, deltid, extra och sommarjobb. Vi hade annonserat massor på sociala medier och bjudit in folk som tidigare skickat sitt cv till oss.

Vi förberedde oss, jag var redo och hade fixat mängder med fikabröd och kaffe. Vi var flera stycken som skulle kunna ha anställningsintervjuer under hela dagen och en av våra medarbetare skulle hjälpa till att vara värdinna och servera kaffe.

Det kom tre personer under hela dagen. Tre personer.

LÄS MER: Jag skäms över vissa ungas bortskämdhet

Varför accepteras detta? Varför är det accepterat att människor går arbetslösa i flera år, när det finns arbeten?

Jag har hört så många anledningar till varför jobbet jag kan erbjuda inte passar. Jag får höra att det är ”pinsamt” att vara lokalvårdare, att man är morgontrött, att man inte är så ”pepp” på det, att det är tråkigt att städa, att man hellre vill "jobba med media eller något kontorsjobb".

Man vill inte jobba med lokalvård, men det känns helt okej att sitta hemma och bli försörjd av människor som jobbar, bland annat oss lokalvårdare. Är det mer heder i det?

Men vad räknar man med att få för jobb om man inte gått ut gymnasiet, inte har körkort, inte har någon arbetslivserfarenhet överhuvudtaget? Varför finns inte tanken att man kan jobba sig uppåt? För det går verkligen att jobba sig uppåt i alla branscher.

LÄS MER: Det handlar inte om viljan – jag tar gärna ett "enklare jobb"

Allt handlar om en själv, hårt arbete och om att visa framfötterna.

Vi har en stor invandring i dag och många tror därmed att det är jätteenkelt att hitta personal till "enklare jobb", som det kallas. Men nej, hos oss kan vi inte se någon skillnad.

Städning är helt enkligt inte populärt. Städning tycks vara under folks värdighet.

Men ligger det inte ett värde i att vara självförsörjande eller har jag missat något? Behöver vi medborgare inte jobba längre?

Rose-Marie Stedt Johansson

Egenföretagare inom städbranschen

Vill du svara på den här debattartikeln? Skicka in din replik här.