«Meeleolu ei ole kurta, väike kommuunielu on tekkimas: kes jagab kohvi või napsu, kes müüb saja krooni eest suitsu ja mina pakun suupisteid ning salatit,» kirjeldas ta. «Mootor on soe, internet toimib, lõpuks ometi saab magada ja välja puhata. Ei kurda!»

Söögipoolist Leppikul jätkub, sest tema asus neljapäeva õhtul kell 19 Jõhvist teele Tallinna suunas, et täna õhtul Soome toitlustusüritusele jõuda. Nii oli autos külmi suupisteid, salateid kui ka joogipoolist.

Sõit Tallinna poole polnud aga lihtne, sest sõita sai 10-30 kilomeetrit tunnis ja vahepeal ei saanud mees üldse aru, kus ta sõitis.

«Padaoruni jõudsin ja siia jäin seisma, tund aega seisime ja autod olidki omakorda hanges kinni. Praegu paistab mõnest autost ainult katus või antenn, täiesti ära kadunud,» kirjeldas ta olusid.

Tagasi Jõhvi poole pööramist ta tõsiselt ei kaalunud, sest kuigi see olnuks kohese tegutsemise korral ehk võimalik, olid ilmaolud nii viletsad, et Leppik ei soovinud maanteel sõites riskeerima hakata.

«Tuisk oli nii tugev! Jõhvist siia sõites oli kümmekond autot kraavis ja üks kõikus kuristiku äärel. Pigem jääda siia, kui ots ringi keerata,» hindas ta. «Kuid poole tunniga oli vastassuund samuti autosid täis.»

Mehe sõnul saab ta praegu jalgsi mõlemas suunas liikuda umbes sadakond meetrit, sest rinnani ulatuvad hanged on lihtsalt ees. Kui tema kell 21 seisma jäi, öeldi talle teistest autodest, et mõned inimesed olid seisnud juba paar tundi.

«Võib ette kujutada, kui palju masinaid öö jooksul veel peale tuli,» nentis ta. «Praegu on vaatepilt unustamatu, seda ei anna sõnadega kirjeldada.»

Meeleolu on vaatamata keerulisele olukorrale kõrge ja inimesed püüavad üksteist aidata: nii jagatakse reisibussidest ja kaubaautodest teed ning kohvi ja Leppik aitab inimesi toiduga.

Hetkel polnud veel ka muret, et mis saab öösel, sest autodes ja bussides pidavat bensiini jätkuma, mistõttu peaks kõik hädalised sooja koha leidma.

«Mina tulin siia poole paagiga ja neljandik on läinud. Mina vean homseni välja, kuid õnneks on liinibusse omajagu ning inimesed on abivalmid ja sõbralikud. Meeldiv õhkkond on,» selgitas ta.

Leppiku sõnul käis nende juures korraks ka päästeamet, kes korjas peale abivajavamad ja lapsed ning anti lootust, et õhtuks olukord muutub.