Izvor: N1

Ukrajinska vojska u ratu u Donbasu koristila je krijumčareno oružje proizvedeno u Srbiji, prenosi portal Arms voč. Nedugo po objavljivanju tog teksta, portal je oboren.

Da li se i kome po povlašćenoj ceni prodaje oružje srpske namenske industrije priča je na koju poslednjih dana ukazuju novinari i opozicija, a vlast izbegava odgovore. Novo svetlo na tu aferu danas je bacio bugarski portal "Arms voč" tvrdeći da je ukrajinska vojska koristila upravo srpsko, krijumčareno oružje u ratu u Donbasu.

Izvoznik je bila privatna srpska kompanija GIM koju je, prema pismu upućenom Krušiku, predstavljao otac srpskog minuistra unutrašnjih poslova Branko Stefanović, stoji dalje u tekstu.

Na domaćem terenu, NIN i dalje istražuje aferu Krušik. Taj nedeljnik piše kako je nakon obelodanjivanja afere, Branko Stefanović izašao iz vlasništva u jednoj zajedničkoj firmi koju je imao sa GoranomTodorovićem,vlasnikom GIM-a.

Na slikama "Arms voča" i srpska mina. Tvrde da to nije prvi put. Bugarski portal pokazuje da su još tri strane Vlade - američka, Saudijske Arabije i Ujedinjenih Arapskih Emirata takve mine nabavile baš u srpskom Krušiku.

Autorka istraživanja, bugarska novinarka Dilijana Gajtandžijeva u intervjuu za Danas naglašava da prema specifikaciji to oružje ne može biti preusmereno "trećoj strani" - terorističkoj organizaciji.

Drugi nivo priče o srpskom oružju nastavljaju da ispituju novinari NIN-a. Na njihov poligraf "stavljaju" ministra policije.

Urednik NIN-a Milan Ćulibrk siguran je da ga ministar ne bi prošao pre svega zbog tvrdnje da ministrov otac, Branko Stefanović, nema nikakve veze Goranom Todorovićem, vlasnikom firme baš za prodaju oružja.

Izvor: N1

"To je raspetljano tako što je 10. oktobra izašao iz vlasništva u jednoj firmi u kojoj su on i Goran Todorović, vlasnik GIM-a bili suvlasnici sa po 50 odsto. U jednoj drugoj zajedničkoj firmi sada je jedini vlasnik Branko Stefanović", objašnjava Ćulibrk.

Taj ortakluk počeo je još 2017. godine, kada je Nebojša Stefanović već bio ministar policije, podseća Ćulibrk i pita se zašto baš tada kreće poslovni uspeh GIM-a.

"Njegov profit do tada bio je ravan neto zaradi jednog običnog radnika u Srbiji, a posle toga, povećan je za 3.600 puta. Nemoguće da je to odjednom nekakva poslovna kreacija došla do izražaja, jer firma GIM, zaista ima dozovolu za trgovanje oružjem već 15, 16 godina. Ali, uspeh njen i proboj, počinje upravo u trenutku kada je sklopio poznanstvo sa Brankom Stefanovićem", ukazuje urednik NIN-a.

Te 2017, u maju, Branko Stefanović bio je jedan od predstavnika GIM-a u Krušiku, a u kom svojstvu, još se ne zna.

Nepoznanica je i da li je tog dana zbog posete Krušiku uzeo godišnji odmor, jer je u tom trenutku bio zaposlen u Telekomu Srbije, podvlači novinar NIN-a.

Opozicioni političari bi na poligraf bi zbog ovog slučaja stavio i ljude iz Ministarstva odbrane, kao i direktora Vojno bezbednosne agencije.

Ministarstvo odbrane postavlja ljude koji čine nadzorne odbore, koji treba da kontrolišu poslovanje fabrika naoružanja, podseća Novica Antić iz opozicionog pokreta "Metla 2020".

Izvor: N1

"Ministarstvo odbrane tamo postavlja članove UO, članovi UO jesu oficiri iz Vojske, iz Ministarstva odbrane i ako oni ne ukazuju na uništavanje fabrika namenske industrije, na velike minuse u milijardama i milionima evra, a mi svi ćutimo na to", kaže Antić.

Lider radikala Vojislav Šešelj jasno poručuje: "Ako je kriv ministar mora biti kažnjen, ako je njegov otac tu trgovao interesom, mora biti kažnjen".

"Znate, postavlja se pitanje, ako nije ni suvlasnik firme i ako nije ni zaposlen u firmi, po kom je onda osnovu išao tamo sa delegacijom te privatne firme. Onda je to trgovina uticajem", smatra Šešelj.

A trgovine oružjem zasigurno je bilo i to za sporne kupce. Za bugarsku novinarku jedina normalna reakcija nakon svih otkrića bilo bi pokretanje istrage, a za tužilaštvo u Srbiji to je i dalje ćutanje.