Много обичаме рефрена „глас народен, глас божий“. Всъщност го обичаме толкова, че сме го лишили от всякакъв всеобщ, колективен смисъл и сме позволили да бъде извратен до неузнаваемост. Ако работим с герберската дефиниция, то единственият допустим глас на народа е този, който се запечатва и се пуска в урна. Гласът на народа са невалидните бюлетини. Мъртвите души и купеният вот.[Продължение…]