фото: Gazeta.ua

Проти мене одразу висунули кілька звинувачень. Це масові заворушення, нанесення тяжких тілесних ушкоджень. Обшукали мене без понятих. Вимагали, щоб підписав їхні протоколи, розповідає про своє затримання доброволець батальйону ОУН Богдан Тицький.

"Я повторював, що готовий давати свідчення, бо мені немає чого боятися. Але з адвокатом. Опера, які допитували, вже не били. Проте не надавали медичну допомогу. Від болю я ледве не втрачав свідомість. Розцінюю це як катування. В лікарні сказали, що якби ще трохи зволікали з з допомогою, могли б ампутувати руку. Пішла інфекція"

31 серпня 2015 року Тицький, як і багато інших активістів, був затриманий під час сутичок під Верховною Радою, коли вибухом гранати вбило чотирьох нацгвардійців.

"Участі в заворушеннях не брав. Після акції зайшов до Будинку офіцерів випити кави. Влетіли міліціонери з автоматами, точніше — колишні "беркутівці", почали пакувати всіх. Один ударив мене прикладом по руці. Пізніше виявилося, що маю складний перелом зі зміщенням уламків" - розповідає деталі того дня Тицький. Повезли до Печерського райвідділку міліції. В машині патрульних мені натягли якусь тряпку на обличчя, душили, обзивали бандерівцем. Попереду сиділи нові поліцейські, ніяк не реагували. Навіть виконували накази мента, який душив мене і доламував руку. У відділку забрали телефон, документи. Не дозволили зв'язатися з рідними й адвокатом. Рука набрякла, сильно боліла. Вимагав медичної допомоги. На це не було жодної реакції.

Детальніше читайте в сьогоднішньому номері "Газети по-українськи" від 15 грудня.