Len pár dní po voľbách sa ku mne sprostredkovane dostala informácia od člena širšieho predsedníctva Smeru, že Fico má všetko premyslené, dohodnutí sú SNS a Sieť vo vláde, s tichou podporou Mostu.

Šéfom tejto partie bude Miroslav Lajčák a bude viesť akože úradnícku vládu s akože nezávislými odborníkmi, ktorých budú nominovať spomínané politické strany. Páni politici neprevezmú zodpovednosť, ale ukryjú si zadnice v bezpečí parlamentu. Budú mačkať gombíky za vládne návrhy, ťahať za šnúrky svojich nominantov a profitovať z jednotlivých tunelov, ktoré si budú ako stabilní partneri navzájom tolerovať.

Vo voľbách nezískali očakávané percentá, od štátu toho zas až toľko nekápne, zadĺžení sú až po uši, ich mecenáši chcú realizovať svoje plány, kvôli ktorým do strán natlačili peniaze, regionálne štruktúry sú hladné, chcú fleky a chcú prachy a toto všetko je oveľa jednoduchšie zrealizovať spolu so zlodejmi, ktorí majú kšefty v DNA ako so stranami, ktoré počas 6-tich rokov nemajú jednu korupčnú kauzu.

Kotleba v parlamente tejto skupine kšeftuchtivých vyhovuje. Extrémistov použijú ako elegantnú výhovorku – musíme ísť do vlády so zlodejmi, aby sme uchránili Slovensko pred Kotlebovcami. Toto všetko sa uvarilo už počas prvého rokovania širšieho predsedníctva Smeru hneď po voľbách, to znamená, že ingrediencie museli byť pripravené dávno predtým.

Na tom predsedníctve Smeru to vraj vrelo, to preto bol Fico na následnej tlačovke taký zničený. Podľa toho, čo hovorí ten zdroj zvnútra, Don Pavol mal nekontrolovane kričať na šéfa, že vláda za žiadnych okolností nesmie skončiť v rukách pravičiarov, lebo všetci pôjdu do basy. Vraj bolo na ňom vidieť nefalšovaný strach a hystériu. Šéf mu údajne vykričal naspäť, že nemali tak okato kradnúť.

Po tomto dejstve sa naplno rozbehla príprava diabolského plánu, ako nezostaviť na prvý pokus vládu, ako sa Sieť a Most budú akože vzpierať, ako SNS a sympatický Danko urobia špinavú robotu, ako v druhom dejstve urobia zo Sulíka neschopného vyjednávača, ktorý na to jednoducho nemá, aby nakoniec Smer získal na svoju stranu Bugára a Procházku, ktorí do toho naozaj pôjdu len preto, že im záleží na Slovensku bez extrémistov.

Richard Sulík zobral tieto informácie na vedomie. Napriek tomu sa naozaj úprimne snažil získať pravicových partnerov na svoju stranu, Procházku sa až dojímavo zastal, keď ho novinári konfrontovali s jeho klamstvom o rokovaniach na úrade vlády. Na rovinu sa opýtal Bélu Bugára, či už nie sú dohodnutí so Smerom, a či len naňho nehrajú divadlo. Bugár to s plechovou tvárou poprel tak presvedčivo, že sme uverili, že to s tou pravicovou vládou myslia vážne.

Po včerajšku je jasné, že nemysleli.

Milí pravicoví voliči, ktorí ste nás chceli vidieť spolupracovať pred voľbami aj po voľbách s našimi najbližšími možnými partnermi – Mostom a Sieťou.... aby bolo partnerstvo, dohody, spolupráca funkčné, treba na to dvoch. Nám ten druhý vždy chýbal.

A ešte sa prihovorím k voličom, ktorí nám teraz radia, aby sme išli do vlády so Smerom, „zobchodovali“ to za presadenie nášho ekonomického programu a premiérsku stoličku pre Richarda Sulíka. Nejde nám o obchodovanie, Sulíkovi nejde o premiérsky post v nejakej fingovanej vláde, v ktorej by nás Robert Fico špinavými hrami zožral aj s našimi zásadami a my by sme vám v budúcnosti už nemali čo ponúknuť.

Takto vám ponúkame aspoň nekompromisnú opozíciu, tvrdú a razantnú.