Migrationen naggar på välfärden – våga se det

Länge var det tabu att säga att migrationen påverkade välfärden. Men när Motalas gamla uppmanas att använda filtar eftersom kommunen sänker värmen i deras hem blir minusen i budgeten en realitet som känns. I kalla tår, i huttrande hud, i stressade kommunalpolitiker.

Foto: Henrik Montgomery/TT

Detta är en ledare i Kristianstadsbladet. Kristianstadsbladets politiska hållning är liberal.

”Ett rikt land som Sverige ska inte ställa flyktingmottagande mot äldreomsorg”, sa Erik Ullenhag (L) i en debatt 2014. ”Välfärd och antalet migranter påverkar inte varandra”, skrev Linda Snecker (V) på Twitter i juli 2015. Aftonbladets Karin Pettersson, då politisk redaktör, skrev 2014 att ”vi kan ha välfärd – och invandring”.

Listan är lång över personer som under åren tvärsäkert och lite von oben undervisat folk om att det här med invandring är en vinst och absolut inget som påverkar vård, skola eller omsorg. Nej nej, fy fy för sådana tankar. Låt inte som SD. Ställ inte grupp mot grupp.

Men sen gick åren och siffrorna blev rödare än de röda principer som orsakade krisen.

2018 gick 69 av landets 290 kommuner med förlust, vilket var en anmärkningsvärt hög siffra. Men i år väntas hela 110 gå minus, så det blir allt värre. Hur blir det nästa år? Åren framöver? Ingen vet, men man kan ana att det blir svettigt för lokalpolitikerna, som ett politiskt bastubad med både björkpiskor och isbad.

Åratal, decennier av slarvande och slösande, samt mottagande av migranter utan tankar på morgondagen har försatt Sverige i en tuff situation.

Förra veckan avslöjade Aftonbladet att värmen kan komma att sänkas med tre grader på äldreboenden i Motala. ”Det är inte bra, vi gamla behöver ordentlig värme”, sa 87-årige Hans Adolfsson. Men vem lyssnar till honom, han som jobbat i 43 år och aldrig tagit ut en sjukdag? Vem lyssnar till personal som uttryckt oro för hur de stillasittande gamla ska drabbas?

Det är inte bara migrationen som pressar på. Ekonomin är kackig i Motala på grund av flera orsaker. Slöseriombudsmannen Johan Gustafsson påpekade att kommunen har sålt mark onödigt billigt till ett vattenland, satsat på en anläggning till ett speedwaylag och skött den offentliga verksamheten ineffektivt.

Men även flyktinginvandringen anges som ett skäl till att ekonomin hamnat i obalans, och när kommunen fick 8,4 extra miljoner i budgeten blev kommunalrådet Kåre Friberg (M) besviken, då det inte kompenserade tillräckligt för de uppgifter som lagts på Motala. ”Framför allt handlar det om flyktingmottagandet”, menade han.

Motala är i dag en av landets 32 mest segregerade kommuner. Andelen helårsekvivalenter, som försörjs med sociala ersättningar och bidrag, är hög. 2017 låg kommunen på topp-tio-listan. Och även om man 2018 ”bara” låg på 24:e plats i landet är det besvärande.

Arbetslösheten är hög och många arbetslösa står långt från arbetsmarknaden med låg utbildningsnivå och ringa eller ingen arbetslivserfarenhet.

Naturligtvis är det inget man löser i en handvändning. Men det borde ha kunnat förutses. Effekterna hade kunnat mildras om man bara hade vågat se långt tidigare. Men det var tabu.

”I vårt arbete med integration har vi sedan 2014 kunnat se hur migrationspolitiken påverkat hela samhället”, skrev Filipstads integrationssamordnare Jim Frölander nyligen. ”Vi har försökt att visa på konsekvenserna av och verkligheten bakom en överdrivet positivt tolkad och tvättad statistik. En ofta skönmålad bild av verkligheten har använts för att rättfärdiga olika kortsiktiga beslut, där de etablerade politiska partierna har sagt sig vilja hålla en rågång mot en växande invandringskritisk opposition” (SvD 28/9).

Allt fler vågar prata öppet och ärligt om problemen nu, vilket är bra. Debatten har rört sig från ett läge där makthavare förnekar att det kostar att kravlöst ta emot många, eller påstår att det är en högvinst. Vi minns till exempel LO-basen Karl-Petter Thorwaldssons uttalande 2015 om att Sverige kan ha en superekonomi om några år om vi lyckas med integrationen...

Nu har fler fattat att vi inte lyckades – eller ens försökte på allvar. I stället blev det minus.

Svaret nu är att ha mod att begränsa inflödet av nyanlända och ställa högre krav på dem som är här. Det behövs helt enkelt ordning och reda, respekt för skattebetalarna.

I helgen uppnådde SD över 20 procent i en opinionsmätning. Enligt Annie Lööf (C) beror partiets framgång på att det har ”normaliserats” av KD och M.

Men när ska politikerna inse sin skuld? En generös politik där allt fler har bjudits in med argument som ”humanism”, ”solidaritet” och ”öppenhet” har skadat välfärden. Om fler ska dela på samma resurser blir det mindre till var och en. Det känner lokalpolitikerna av. Det fattar många väljare.

Om vi hade haft individualiserad ekonomi hade läget varit ett annat, men nu är vi beroende av varandra. Och tills de sju traditionella partierna också inser det växer SD.

Jimmy Jansson (S), kommunstyrelsens ordförande i Eskilstuna, erkände: ”Man har bidragit till att ge SD ännu mer vind i seglen genom att strypa en rimlig debatt om hur mottagandet ska organiseras och vilka vi kan hjälpa.”

Aida Hadzialic (S) kopplade SD:s kraftigt ökade stöd till migrationspolitiken under Fredrik Reinfelds tid, då den liberaliserades dramatiskt. ”Socialdemokratin valde då att bejaka stora delar av den förda migrationspolitiken, vilket gjorde att Sverigedemokraterna kom att framstå som det enda oppositionspartiet i frågan.”

Ja, många har försökt ignorera dilemmat som ett stort antal väljare sett och blockera det parti som har haft mod att prata om det. Det har inte varit så bra för landet. Den enda vinnaren är______ Eller finns det ens någon? Om SD fick välja skulle man nog helst inte behöva finnas heller…