Låt oss ta ett bredare grepp om självkörande bilar. Och reda ut begreppen.

Det är mycket pengar inblandat i utvecklingen. Analysfirman Lux Research har estimerat att tekniken för självkörande bilar kommer att vara en 87-miljardersmarknad år 2030. Räknat i dollar.

Vi sitter i en blå Volvo V60 en dag i oktober. Vi har precis rullat upp på den välkända Älvsborgsbron i Göteborg. Jag sitter i passagerarsätet. Volvos tekniske projektledare Peter Hardå bakom ratten.

Då lyfter han sakta händerna och låter dem vila på sina knän.

– Nu kör bilen själv.

Vi åker på motorvägen i Göteborg. Foto: Magnus Hjalmarson Neideman

Vi åker i 70 kilometer i timmen. Ratten rör sig fram och tillbaka, små knixiga rörelser, precis som om det satt en osynlig förare och parerade små kursändringar i filen på motorvägen.

Peter Hardå berättar entusiastiskt om projektet ”Drive Me”, medan fotografen Magnus Hjalmarson Neideman sitter i baksätet och filmar.

Se webb-tv när vi körde bilen här.

Det är viktigt att säga att det kommer att dröja minst 10 och antagligen upp till 20 år innan vi har bilar som själv kan åka till en förinställd adress. Allt som sker i utvecklingsväg nu är första stapplande steg, där många frågor återstår.

I breda termer handlar fenomenet om att öka säkerheten, koppla ihop bilar med andra fordon och med vägnätets datorer. Jag har skrivit om utvecklingen i en större artikel här.

Drive Me-projektet är ett samarbete mellan Volvo PV, Trafikverket, Transportstyrelsen, Lindholmen Science Park och Göteborgs Stad. År 2017 ska Volvo ha 100 bilar ute i trafik i Göteborg. Bilarna ska leasas ut till vanliga kunder som pendlar till sina jobb. Och leasingkunderna får bara låta bilarna köra helt själv på vissa utvalda motorvägsavsnitt utan mötande trafik och i en max hastighet av 70 kilometer i timmen.

Det är dubbla hängslen och livremmar.

Egentligen är förarlösa bilar en naturlig utveckling på något som existerar idag. Redan nu har Volvo kamera, radar och automatisk inbromsning på sina bilar. Nästa steg blir att nya Volvo XC90 i början av 2015 får en adaptiv farthållare med styrassistans – en teknik som automatiskt följer fordonet framför och bilen blir alltså redan då på ett sätt självkörande. Gränserna är suddiga.

”Skatboet” i bagageutrymmet. Foto: Magnus Hjalmarson Neideman

Bilen vi sitter i är en tidig prototyp – den existerande mellanklasskombin V60 har fått en stor styrdator och något som påminner om ett skatbo i bagaget.

Men år 2017 fortsätter testerna med 100 leasingkunder i nya XC90 eller möjligen en V90 eller någon annan bil som har den nya SPA-plattformen. Redan nästa år ska Volvo börja testa systemet i XC90.

Och det är mycket att göra.

– Vi måste ha back-upsystem på bland annat bromsar och styrning. Det är viktigt att bilförarna känner att de kan lita på systemet, säger Peter Hardå. Och blir tyst.

– Det är nog det allra viktigaste. Att föraren vågar lita på bilen.

Volvos experimentbil, i ett blygrått Göteborg. Foto: Magnus Hjalmarson Neideman

Dessutom utvecklas ett gps-system så att bilarna vet var de är och var de ska åka.

Men det är ett riktigt hårt race mellan de stora bilkoncernerna just nu. Exempelvis Volkswagen, Nissan och Daimler lägger alla ner mycket stora belopp. Jag intervjuade Audis vd Rupert Stadler nyligen på bilsalongen i Paris, där han sade att ”Audi har har första självkörande bilen i trafik år 2016 – alltså ett år innan Volvo. Alla försöker slå sig på bröstet.

En förarlös Audi RS7 i söndags. Foto: Audi

Redan i söndags, den 19 oktober, lät Audi en RS7-bil köra ett varv på racerbanan Hockenheim under finalen i det tyska standardsvagnsmästerskapet – i över 200 kilometer i timmen.

Men även Google sätter skräck i branschen genom att fortsätta sin utveckling av självkörande bilar. Sedan 2012 har Google lyckats få fyra delstater i USA att godkänna testkörningar: Kalifornien, Nevada, Michigan och Florida, där Google kontinuerligt testar ett tiotal bilar. Dessa har nu sammantaget gått över 50 000 mil utan olyckor.

Vi sitter nu i Volvos matsal på Hisingen. Äter köttbullar med kokt potatis och brunsås. Jag frågar varför de inte går ihop och utvecklar de svindyra systemen tillsammans med de andra tillverkarna – det skulle ju bli så mycket billigare. Men Peter Hardå säger att det är viktigt för Volvo och de andra tillverkarna att mjukvaran utvecklas och kalibreras så att det verkligen känns att det är en Volvo – eller Audi. Och att det råder konkurrens och att de antagligen skulle sitta ett år och dividera om vad som är viktigast.

Men än vad bilfabrikanternas representanter säger kommer det alltså att dröja länge innan en bred allmänhet kommer att kunna åka i självstyrande bilar.

Den bil som Volvo ska sätta i trafik år 2017 är ”steg tre” i utvecklingen mot förarlösa bilar – det innebär att den kan navigera längs en given väg helt själv. Google jobbar på steg 4: Att man lägger in en adress i färddatorn, sätter sig i baksätet och låter bilen köra själv.

Detta fjärde steg är alla överens om ligger långt borta. Minst tio år. Kanske 20. Googles representanter säger: ”Mellan år 2015 och efter vår egen livstid”.

Därutöver finns många och outredda hinder. Vem bär ansvaret om det smäller? Hur påverkas försäkringar? Och törs förarna verkligen luta sig tillbaka och ”läsa en bok eller kolla mejlen”, som Volvo föreslår? Och hur gör branschen med frågan att dagens lagstiftning inte tillåter att det saknas förare? Och blir det verkligen mer plats i städerna?

För Volvo handlar det om mer. Man kan säga att det handlar om Volvos själ. Redan 2007 satte man upp målet att ingen ska bli dödad eller allvarligt skadad i en Volvo år 2020.

Det är inget lagkrav utan målet faller helt tillbaka på Volvos axlar. Men 95 procent av dödsfallen är människan helt eller delvis ansvarig. Man måste då fixa problemet, vilket man jobbar för fullt med.