1628 shares 1628

0

Kort efter Samhällsnytts avslöjande om en tungt kriminellt belastad företrädare hos Kristdemokraterna i Norrköping kontaktades redaktionen av partiets politiska sekreterare. Elvira Wibeck krävde att delar av artikeln skulle avpubliceras och bad även redaktionen att censurera kritiska åsikter i Samhällsnytts kommentarsfält. I en telefonintervju ger hon sin syn på yttrandefriheten och makthavarnas försök att sätta press på medierna.

I måndags avslöjade Kent Ekeroth i Samhällsnytt att Kristdemokraterna fick en företrädare i Norrköpings kommunfullmäktige med tungt kriminell bakgrund. År 2005 dömdes mannen till hela 12 års fängelse för att ha förvärvat och sålt 3,4 kilo amfetamin. I en intervju med mannen framkom att det var främst representanter från hans egen etniska grupp som kryssade honom till en plats i kommunfullmäktige – ett fenomen som i en svensk kontext brukar betecknas som klanröstning.

LÄS MER: Assyrier med tungt kriminellt förflutet klaninröstad för KD i Norrköping

En kort tid efter publiceringen hörde Kristdemokraternas politiska sekreterare i Norrköping Elvira Wibeck av sig till redaktionen. Den 28-åriga Wibeck som även sitter som ledamot i regionfullmäktige framförde ett krav att avpublicera delar av artikeln och hade även synpunkter på Samhällsnytts kommentarsfält. Hon ville nämligen att Samhällsnytt ska ”hålla iordning” på sitt kommentarsfält genom att censurera kritiska åsikter. ”Näthat bör inte tillåtas eller uppmuntras”, skrev hon i meddelandet, som kan läsas i sin helhet nedan:

Vi har ringt till Wibeck med anledning av hennes krav och ställt flera frågor:

Hur ser du på mediernas roll i samhället generellt?

– Det är att sprida nyheter och information… och granska makten till exempel.

Granska makten? Tycker du inte det är något som vi har gjort i vår artikel om din kollega?

– Det jag vänder mig emot är dels erat sätt att sprida artikeln på, och att ni hävdar att det ska handla om en klanröstning. Och det har ni inget som helst belägg för att påstå i och med valhemligheten, och jag tror inte att ni sitter på någon statistik.

– Ni skriver ju inte i första hand att han avtjänat sitt straff och numera lever ett liv som laglydig medborgare, utan den är vinklad på ett sätt som att det handlar om klanröstning eller om att han ska vara tungt kriminell.

Så vad vill du att vi ska göra med artikeln?

– Jag skulle önska att ni berättar de fakta som finns, och inte påståenden utan belägg. Sedan så klart kan man välja hur man riktar en artikel…

Har du läst vår artikel? Där framgår ju att det är han själv som berättar vilka som röstat på honom?

– Ja, det är så att säga folk i hans närhet.

Ja, och det är ju definitionen på klanröstning?

– Nej, det är det inte. Klanröstning är helt andra saker – och det vet både du och jag.

Vad är klanröstning då?

– Att man uppmanar ju… mer likt ett sådant samhälle där man inte har ett annat val än att rösta på en person…

Fast han berättar ju i intervjun att majoriteten av hans väljare var folk med samma etniska bakgrund som honom?

– Men det är ju ingen som säger att de var tvingade att rösta på honom.

Så du menar att det ska föreligga tvång för att det ska kunna ses som klanröstning?

– Nej, det menar jag inte.

Men det är ju precis vad du har sagt?

– Nej, jag sade inte det.

Vad sa du då?

– Det jag säger är att ni vinklar den här artikeln, så får den spridning som är väldigt väldigt negativ. Jag menar att ni ska styrka belägg för klanröstning. Annars tycker jag att ni ska ta bort det, och även lyfta fram att han faktiskt har avtjänat sitt straff och lever laglydigt idag. Hade jag skrivit denna artikel hade jag tagit hänsyn till mannens familj.

Hur rimligt är det när en makthavare kontaktar en medieredaktion med krav att ta bort en artikel och önskemål om hur den ska vara skriven?

– Det tycker jag skulle vara fruktansvärt om en makthavare gjorde så.

Ser du inga paralleller med ditt eget agerande där?

– Men jag har inte gjort det, jag har inte krävt av er.

Du har ju precis sagt att du vill att vi ska ta bort det?

– Jag har sagt att om jag hade skrivit artikeln hade jag skrivit den på detta sätt.

Varför har du skrivit under ditt meddelande som politisk sekreterare hos Kristdemokraterna i Norrköping, alltså i din tjänstemannaroll, inte som privatperson, om du nu ville bara delge oss din åsikt om hur du skulle skriva denna artikel?

– För att ni skulle veta vem jag var.

Varför behövde vi veta det om du framträdde i rollen som privatperson?

– Dels skriver jag under för att jag inte bara är en privatperson… ehm… jag… som politisk sekreterare… har ju en roll att se vad som skrivs om Kristdemokraterna…

Du hade också synpunkter på vad folk skriver i vårt kommentarsfält?

– Åhh…

Hur ser du på yttrandefriheten och medborgarnas rätt att yttra sina åsikter?

– Det är en utav våra grundlagstiftningar i Sverige som är väldigt bra.

Men du tycker ändå att vi ska ”hålla iordning” i kommentarsfältet?

– Jag menar att man kan gå in om någon till exempel hetsar eller utsätter någon annan för kränkande behandling…

Du nämner också näthat som inte ”bör tillåtas eller uppmuntras”. Vad menar du med det?

– Det är inte någonting som är bra. Tycker du att man ska uppmuntra och tillåta näthat?

Menar du att yttrandefriheten omfattar endast något som är ”bra”?

– Man får yttra sig så länge man inte kränker någon annan människa, eller hur?

Tycker du det?

– Det är ju så yttrandefriheten fungerar…

Är det så?

– Ja. Eller kanske inte ordagrant. Men vi kan inte behandla människor hur som helst.

Har du läst yttrandefrihetslagarna?

– Ehm.. inte nu i dagarna… Men jag undrar vad ditt syfte är?

Mitt syfte är att intervjua dig med anledning av ditt meddelande. Och ja, man får faktiskt kränka andra människor – det är en del av yttrandefriheten. Och då undrar jag också hur du kan arbeta politiskt utan att ha en klar uppfattning om vad yttrandefriheten är? Du sitter väl också i regionfullmäktige för KD?

– Du, jag vill inte svara mer på den frågan. Jag känner inte att du har god avsikt med det du försöker att…

Är det endast journalister med goda avsikter som får intervjua dig?

– (paus) Nej, verkligen inte…

Men det är ju precis vad du sa?

– Nej, jag sa att jag inte vill svara på den frågan.

Så jag upprepar frågan då – hur rimligt är det att en aktiv politiker inte har en klar uppfattning om vad yttrandefriheten är?

– Vet du vad… jag har en tillräcklig uppfattning om yttrandefriheten…