Nu har Görans cancer kommit tillbaka – och för att fly vårdköerna söker han hjälp i ett annat län.

– De tar inte hand om oss, och då behöver vi ta hand om oss själva, säger han.

Av rädsla för att cancern skulle sprida sig bestämde sig Göran, som har betalat skatt i 40 år, för det senare alternativet.

När Göran Alm, 62, fick prostatacancer ställdes han inför två val: Att vänta på operation i flera månader eller betala 100 000 kronor för att få omedelbar behandling på en privatklinik.

Septembersolen skiner över det lilla villaområdet i Partille strax utanför Göteborg. Några barn leker på gatan, en hund skäller i fjärran.

– Min mormor var djupt religiös och kommer också från Småland. Hon var aldrig rädd för att dö, och jag har försökt ta efter henne. Men det hade varit tråkigt att inte få se sina barn växa upp och inte få se vad som händer med dem längre fram i livet. Att aldrig få träffa sina barnbarn.

Omkring 10 000 nya fall av prostatacancer upptäcks varje år, främst hos äldre män. Hälften är över 70 år.

När Göran Alm, 62, bytte jobb 2016 blev han erbjuden en sjukvårdsförsäkring. Förutsättningen var att han först genomgick en läkarundersökning, där man bland annat gjorde ett så kallat PSA-test.

Vad är ett PSA-test? PSA, en förkortning för prostataspecifikt antigen, är ett äggviteämne som produceras i prostatakörteln. PSA finns i blodet hos alla män, men höga halter kan indikera prostatacancer eftersom sjukdomen bryter ner vävnad. Det leder till att ämnet tar sig ut i blodet i större omfattning. Ett PSA-test genomförs med ett blodprov. Testet är inte ämnat att slå fast om en patient har prostatacancer eller inte, utan bör snarare betraktas som en indikator för om patienten befinner sig i riskzonen och är i behov av vidare undersökningar. Det svenska nationella vårdprogrammet för prostatacancer anger gränsvärdena 3 mikrogram per liter för män under 70 år, 5 mikrogram per liter för män mellan 70 och 80 år och 7 mikrogram per liter för män över 80 år. Om patientens PSA-halt överstiger dessa värden bör han undersökas för prostatacancer. Män med flera fall av prostatacancer i familjen bör testas minst vartannat år. Läs mer på Cancerfonden.

Görans testresultat visade på ett PSA-värde på 11 mikrogram. Han skickades till en privat urolog som omedelbart gjorde en undersökning med cellprovtagning.

En månad senare kom beskedet han fruktat: Göran hade prostatacancer.

Göran i sin villa i Partille utanför Göteborg. Foto: Mattias Knutson Här visar han upp en röntgenbild från strålningsbehandlingarna. Foto: Mattias Knutson Göran Alm upplever inte att samhället tar hand om män med prostatacancer. Foto: Mattias Knutson

”Tvingades göra ett livsbokslut”

Labbet konstaterade att det bara var fem millimeter mellan cancern och prostatan, och eventuellt kunde cancern ha spridit sig ut i kroppen.

– Det var väldigt överrumplande. Jag var tvungen att göra ett livsbokslut. Jag tänkte: ”Om jag dör nu, är jag nöjd med det liv jag har levt?”

Göran sitter vid matsalsbordet i den tysta tegelvillan och tänker tillbaka på den svåra tiden.

– Jag insåg väl att jag var nöjd med livet. Om jag skulle dö hade jag ändå uträttat mycket. Jag har fått två barn och har gett dem en utbildning. Jag har haft en rätt rolig livsresa med elitidrott och en bra karriär. Jag har bott i många länder och träffat mycket folk.

Eftersom urologen inte hade avtal med landstinget kunde han bara operera privat. En remiss skickades till Sahlgrenska sjukhuset i Göteborg, som i sin tur levererade nästa nedslående besked: Hela processen skulle behöva göras om, till och med PSA-testet.

Jag tänkte: ”Om jag dör nu, är jag nöjd med det liv jag har levt?”

Göran tvingades betala 100 000 kronor

Enligt Göran skulle det dessutom ha dröjt flera månader att få en operation – samtidigt som cancern levde fritt i hans kropp.

Mitt i mörkret såg Göran en sista utväg: En privat operation för 100 000 kronor. Att riskera att låta cancern växa var inget alternativ.

Göran tog av besparingarna och opererades omedelbart.

– Den hade kunnat sprida sig till blod och benmärg, och då hade jag haft en mycket tuffare resa framför mig. Men jag har betalat skatt i 40 år och har jobbat för samhället på många sätt. Man tycker att de borde ha kunnat lösa det.

Både operationen och den efterföljande rehabiliteringen gick enligt plan.

De flesta har inte 100 000 kronor på sparkontot. Vad hade du gjort om du inte haft det?

– Då hade jag fått överväga att ta ett lån. Många av mina cancerkamrater har tvingats ta lån och göra den här resan med lånade pengar. Det är ett livsavgörande beslut. Det är inte som att byta bil, att du kan köra med den gamla lite till. Här handlar det om en betalning som gäller liv och död.

”Jag har betalat skatt i 40 år och har jobbat för samhället på många sätt”, säger Göran. Foto: Mattias Knutson

Enorma regionala skillnader

Under 2019 upptäckte man att Göran återigen hade ett stigande PSA-värde. I akut behov av strålning av prostatan remitterades han till Sahlgrenska sjukhuset, som i sin tur meddelade att väntetiderna låg på sju-åtta veckor. Efter den väntetiden, i mitten av augusti, ringde Göran upp sjukhuset igen. Då fick han beskedet att han förmodligen skulle behöva vänta till oktober eller november.

De tar inte hand om oss, och då måste vi ta hand om oss själva.

Göran, som har familjemedlemmar i Småland, bestämde sig för att kolla beläggningen på Länssjukhuset Ryhov i Jönköping.

Där låg väntetiderna för strålning på två dagar.

– Det är tråkigt att resurserna inte finns här. Men jag vet hur det är. De tar inte hand om oss, och då måste vi ta hand om oss själva.

Göran fortsätter:

– Man får ta egna initiativ. Jag har räknat ut att jag kommer behöva köra 1 000 mil för de här 35 behandlingarna.

Göran visar upp röntgenbilderna från strålningsbehandlingarna i Jönköping. Foto: Mattias Knutson

Politikern: ”Mest akuta ska få vård först”

Jonas Andersson (L) är ordförande för hälso- och sjukvårdsstyrelsen i Västra Götalandsregionen.

Vad tycker du om att en invånare i Göteborg fick betala 100 000 kronor för en operation?

– Det är klart att man inte ska behöva det i ett svensk välfärdssystem, säger han.

Jonas Andersson berättar att han inte kan kommentera enskilda fall, men menar att cancerdiagnoser ”generellt är lite speciella”.

– Man kan göra bedömningen att det inte finns en medicinsk risk med att vänta med operationen – men patienten själv kan ju känna att man inte vågar vänta utan vill operera direkt. Jag kan förstå den delen. Men grunden i all medicinsk bedömning är att göra en prioritering där patienterna med mest akuta behov ska få vård först.

Den här personen har nu lämnat Västra Götaland för att strålas i Jönköping. Är det farligare att få prostatacancer i Göteborg än i andra städer?

– Vi har haft lite för liten kapacitet på strålningen. Folk har fått vänta längre än vad som har varit önskvärt, vilket beror på att vi har fått byta ut strålkanonerna som används, säger Jonas Andersson.

Folk har fått vänta längre än vad som har varit önskvärt, vilket beror på att vi har fått byta ut strålkanonerna som används.

Regionen testar inte de mest drabbade

I april beslutade Västra Götalandsregionen att alla män som fyllt 50 år ska erbjudas att testas för prostatacancer, med start 2020.

Göran Alm frågar sig hur man ska klara av att ta hand om alla som kommer behöva vård när fler blir undersökta.

Men enligt Maria Frånlund, verksamhetschef för prostatacancercentrum på Sahlgrenska sjukhuset i Göteborg, har man lyckats minska köerna.

”Den genomsnittliga planeringstiden från operationsanmälan till operation har vi reducerat från 49 dagar under 2018 till 26 dagar hittills under 2019. Självklart erbjuds patienter med aggressivare tumörer snabbare operationstid än 26 dagar”, skriver hon i ett mejl till Expressen.

Under 2016, när Göran skulle opereras, hade köerna ökat med 15 procent jämfört med året innan. Under de tre första kvartalen låg kötiden på 63 dagar, menar överläkaren Ali Khatami.

Vårdköernas dimhöljda framtid

Till en början ska män födda 1970, 71 och 72 få ett så kallat PSA-test i den nya satsningen i Västra Götalandsregionen. Först 2029 kommer testerna var fullt utbyggda och då innefatta alla män mellan 50 och 74 år.

Göran Alm är kritisk till att man inte börjar från det andra hållet, eftersom genomsnittsåldern för en prostatacancerdiagnos ligger på 70 år. Han frågar sig om det är ett sätt att spara pengar, men enligt Maria Frånlund på Sahlgrenska handlar det om att man behöver ”trycktesta” systemet inför en så pass stor omställning.

”Eftersom detta är ett pilotprojekt i VGR (Västra Götalandsregionen, red anm) så startar vi med en grupp där vi inte förväntar oss att hitta en stor andel med prostatacancer. Detta då vi måste rigga logistik och rutiner som fungerar och blir hållbara för även en större grupp framöver”, skriver verksamhetschefen i ett mejl.

Hälso- och sjukvårdsstyrelsens ordförande Jonas Andersson menar att det är oklart hur vårdköerna kommer påverkas av allmän screening.

– Det kan bli både fler och färre patienter. Syftet är att få till en organiserad provtagning som mer effektivt fångar upp alla, inte bara de som har kunskap.

Jonas Andersson förklarar vidare att problemet med PSA-tester är att de kan ge resultat som pekar på cancer trots att patienten inte drabbats av sjukdomen. Genom en organiserad provtagning kan detta förebyggas, menar han.

– Vi kommer informera alla om riskerna med att man får ett felaktigt besked, men det huvudsakliga syftet är så klart att upptäckta cancer i ett tidigare skede.

LÄS MER: Magproblemen var dödlig cancer: ”Jag är körd”