Moderaternas utbildningspolitiske talesman Tomas Tobé har i ett teveinslag kommit med ett häpnadsväckande uttalande om hur den svenska skolan ska lyfta. Han vill "ha ett handslag med alla föräldrar", på att få eleverna, särskilt pojkarna, att spela mindre tevespel och göra mer läxor.

Uttalandet är anmärkningsvärt av flera anledningar.

För det första: Staten ska inte lägga sig i hur enskilda människor väljer att använda sin fritid.

För det andra: Att skylla dåliga skolresultat på tevespel är – förutom moraliserande över dem som spelar mycket tevespel, eller kanske främst datorspel – att skjuta ifrån sig ansvaret. Problemen med skolan ska åtgärdas i skolan. Det är genom insatser i skolmiljön som skolresultaten kan och bör höjas, inte genom moralistiska uppmaningar till föräldrar.

För det tredje: Uttalandet tyder på stor okunnighet om datorspelande. Den forskning som finns tillgänglig visar att datorspel är utvecklande och bra för de allra flesta. Ingenting tyder på att det skulle gå sämre för unga som spelar mycket datorspel än för andra. Däremot pekar den kunskap som finns om unga och datorspelande på att de som spelar datorspel till exempel dricker mindre alkohol och är mindre våldsamma.

För det fjärde: Tobés uttalande visar med all önskvärd tydlighet hur dåliga människor är på att lära sig av historien.

Att en äldre generation då och då brister ut i moralpanik inför ungas fritidsintressen är inget nytt. Långt tillbaka i tiden försökte barn hindras från att läsa för mycket böcker. Senare kom den demoraliserande jazzen, följd av rockmusiken och videovåldet. Argumenten emot har varit ungefär desamma, sällan verklighetsförankrade, alltid moraliserande. Ändå tycks både de som växte upp med jazz och senare Beatles ha klarat sig ganska okej, åtminstone finns inget som tyder på att just musikintresset skulle ha blivit en generations fall. Inte heller Motorsågsmassakern verkar ha orsakat de långt gångna konsekvenser som förutspåddes.

Vad gäller datorspelandet så har vi tillgång till omfattande forskning och erfarenheter som på intet sätt visar att datorspel skulle vara farligt eller påverka skolresultaten annat än i – faktiskt – positiv riktning. Många som spelar blir tidigt duktiga på engelska i tal och skrift. Det populära spelet Minecraft kräver kreativitet, tankeförmåga och matematiska uträkningar. De som spelar får inte sällan ett eget intresse för att själva lära sig programmera. Och då har vi inte talat om de sociala aspekterna med spelandet, övandet i samarbete, vännerna man får, gemenskapen och den tillflyktsort som internet – där spel är en stor del – är för många unga som inte har vänner och känner sig utanför i sin närmiljö.

Att många ungdomar sover för lite och har svårt att komma i säng kan absolut orsaka problem i skolan, oavsett om det beror på att de deltar i ett slag i World of Warcraft eller läser en spännande bok som är svår att lägga ifrån sig. Och visst är det föräldrarnas uppgift att se till att barnen sover ordentligt. Samtidigt vet vi att unga har en inre klocka som tickar i otakt mot samhället, och att senarelägga skoldagen skulle troligen ha större effekt för skolarbetet än föräldratjat och tidsransonering av datortiden.