Natten till söndagen exploderade en handgranat i centrala Malmö. Det var den nionde sprängningen under sommaren. Sprängningarna är nu så frekvent förekommande att det sticker ut även för att vara Malmö, en stad som de senaste åren drabbats hårt av gängrelaterad våldsbrottslighet. Situationen är så allvarlig att inrikesminister Andres Ygeman har kopplats in för att försöka dra i de spakar han kan för att lindra våldet.

Sedan i fredags har polisen i Malmö stöd av Nationella operativa avdelningen, tidigare känt som Rikskriminalen. De extra resurserna gör förhoppningsvis att polisen snart kan finna någon av de förövare som slänger dessa handgranater omkring sig.

I vanlig ordning måste orsak och verkan hållas isär. Det råder inget tvivel om att polisen nu kommer kraftsamla sig för att minska antalet sprängningar. Grundorsaken till våldsamheterna – förekomsten av omfattande icke-svenska populationer, utan intresse eller respekt för Sverige, som bygger upp parallella strukturer vid sidan av den reguljära offentligheten – kommer ingen, förutom möjligen SD:s representanter att adressera.

En politisk lösning lär därför vara långt borta. Dels för att Malmö inte styr över sin egen invandringspolitik, dels för att ingen ledande lokalpolitiker vill se varför det som händer faktiskt händer. Kommunstyrelsens ordförande Katrin Stjernfeldt Jammeh (S) menar att vägen framåt ligger i att ”minska klyftorna”, vilket bara kan betyda mer ekonomiska transfereringar. Men den klyfta som verkligen behöver minska är den mellan den politiska elitens ideologi och verkligheten.

Tidigare i år var det Göteborg som stod i det föga smickrande rampljus som extrem våldsbrottslighet ger en drabbad stad. Nu är det Malmös tur. Igen. Tyvärr lär det inte vara sista gången. Mycket talar istället för att Malmös situation bara är en försmak för vad som framöver kommer att ske i fler svenska städer.

Malmö är en av Sveriges mest mångkulturella städer. Det är också en av de minst funktionella. Varje kastad handgranat är ett bevis på vilken falsk illusion mångkulturen faktiskt är.