Vad gör man en typisk lördag? I Mora är svaret enkelt: man tittar på hockey.

Henk Noback, vd för Morakniv, bestämde sig därför för att bjuda med de boende på en flyktingförläggning till en match.

”Det var en spontan idé. Jag tänkte att det skulle vara roligt för dem att se hur vi umgås här i Mora”, säger Henk Noback.

Matchen ledde till regelrätta bussturer varje lördagsmatch, samtidigt som Morakniv och några andra lokala företag anlitade tolkar och bjöd in till studiebesök. Morakniv erbjöd intresserade en tre månader lång praktik – och Bashar Mustafa fanns bland dem som nappade.

I april 2016 inledde han sin praktik. En månad senare överlämnade han plötsligt en ny exportplan till sin chef.

”Jag kommer från Irak och har rest i många grannländer där, men hade aldrig sett en Morakniv. Jag undrade varför. Så jag började läsa på om företaget, och gå igenom Moraknivs affär, på arabiska. Jag upptäckte att där fanns en stor publik som visst känner till Morakniv, men som inte vet var de ska köpa knivarna”, säger Bashar Mustafa.

FAKTA Morakniv Ägare: 15 ättlingar till Krång-Johan Eriksson, som grundade knivfabriken KJ Eriksson 1912. Omsättning: 176,4 Mkr (2017). Resultat efter finansnetto: 16,9 Mkr (2017). Antal anställda: 131. Resan för Morakniv börjar 1891 när Frost-Erik Erson återvände hem till byn Östnor i Mora efter fyra år i Nordamerika. Han startade en åkdonsfabrik. I början tillverkade Frost-Erik endast knivar för fabrikens interna bruk, men produktionen skulle snart komma att växa. Morakniv som begrepp var välkänt i Sverige redan i slutet av 1800-talet, på grund av bygdens långa tradition av tillverkning. Ända sedan 1600-talet har man tillverkat knivar i Mora. VISA MER

Han listade tydliga tillväxtmarknader för kniven, bland annat alla slakterihus och utövarna av den populära sporten med hökjakt i öknarna. Samtidigt översatte han marknadsmaterial till arabiska och kontaktade potentiella återförsäljare. Praktiken ledde snart till en fast anställning, numera titulerar han sig försäljningschef för Mellanöstern, och i bagaget finns beviset för att expansionsplanen också fungerade: på lite drygt 1,5 år har försäljningen i Mellanöstern ökat från cirka 500 000 kronor årligen till 7 Mkr.

”Om nöjd innebär att det räcker, så är jag inte nöjd. Det finns fortfarande många länder där Morakniv inte finns. I början fick jag inte resa, eftersom jag inte hade något pass, så mina enda verktyg var internet och telefon. Nu reser jag två veckor i månaden”, säger den nu 30-årige Bashar, som bland annat arbetade som vd för ett postföretag i Irak.

”Man ska våga, potentialen är enorm. Många har fel bild av Mellanöstern, där finns många stabila länder med bra ekonomi. Men som på många andra marknader ska man se till att först ha kunskapen, innan man gör affärer. Jag följer också nyheterna noga varje dag. Vad händer nu och hur påverkar det våra affärer?”

Utlandssatsningar är dock inget nytt på just det här bolaget. Morakniv har gått på export i hundra år, berättar Henk Noback, och 2015 inleddes en ny offensiv. Företagets långa historia funkar perfekt att sprida i sociala medier och bloggar, knivintresset är stort världen över och nya modeller testas ständigt i filmer på Youtube.

”Vi kan inte sätta in en annons i New York Times och tro att vi ska lyckas. Men plötsligt har vi en halv miljon engagerade följare världen via Facebook. Dessutom har vi satsat på duktiga exportsäljare i bland annat Europa och Malaysia, som träffar våra distributörer flera gånger om året. Det har gett enorm effekt”, säger Henk Noback.

2015 omsatte Morakniv 125 Mkr, med drygt hälften på export. 2017 landade omsättningen på 175 Mkr – varav 130 Mkr på export.

”Och i just den här exportsatsningen kom alltså Bashar in i bolaget, en driven person som kan språket och den arabiska affärskulturen.”

En spontan hockeymatch blev alltså starten på en helt ny tillväxtresa. Både Henk Noback och Bashar Mustafa ser sig som vinnare i den här historien.

”Jobb skapar integration. Här spenderar jag åtta timmar om dagen, vilket gör att jag snabbt vinner både språket och kulturen. Det gör jag inte på SFI”, säger Bashar Mustafa och Henk Noback fyller i:

”Och i den kulturen ingår hur vi pratar med varandra, hur vi samarbetar, när man skrattar och inte, chefskulturen, kvinnor och män, och en massa annat. Dessutom är det jättemånga här som är precis lika nyfikna på Bashars historia, hur kulturen i hans hemland ser ut. Integration går åt båda hållen.”