En række kristne organisationer danner nu fælles front mod de flydende kønsidentiteter herhjemme.

Det skal være slut med den flydende kønsidentitet. Syv kristne grupper har fået nok, og på et møde 17. september vil de sammen lægge en plan for, hvordan de kommer problemet til livs.

Det skriver Berlingske.

I takt med at homoseksualitet, biseksualitet, transkønnethed, interkønnethed og flydende kønsidentitet – for bare at nævne nogle få seksual- og kønsidentiteter – er blevet udbredt og accepteret i samfundet, har det medført reaktioner hos flere kirkelige organisationer, der føler sig ekskluderede fra samfundet og frataget retten til at have en anden mening om kønsidentitet.

Flere af organisationernes kirkelige ledere finder det svært at føre en debat om kønsidentitet, fordi deres holdninger ikke accepteres. De har tabt på forhånd, fordi deres syn på kønsidentitet betragtes som gammel og forstokket, mener de. Debattør og katolik Iben Thranholm er enig.

- Vi har ikke en debat om, hvorvidt det er fuldkommen sindssygt, hvad der foregår, for det må man ikke. Det handler om retten til at kunne kritisere det og sige, at man har et andet syn på køn og seksualitet og gerne vil have lov til at udtrykke det. Men det kan man ikke, siger Iben Thranholm til Berlingske.

Født med ét bestemt køn

Det har de kristne organisationer tænkt sig at gøre noget ved. De vil markere sig i kønsdebatten og oplyse om de mange konsekvenser, som de mener, at queer-ideologiens indtog og accept i Danmark vil medføre. Derfor skal der på det halvårlige møde i september lægges en plan. En strategi, simpelthen. Her vil syv kirkelige organisationer være repræsenteret.

Formanden for Indre Mission, Hans-Ole Bækgaard, mener, at det er et problem, hvis køn ikke er fast defineret. Kønnet er ikke selvvalgt eller noget, der vælges hen ad vejen. Det er noget, man er født med, mener han.

- Queer-ideologien er problematisk, fordi den bliver normopløsende i sin argumentationsform for, hvad det vil sige at være et køn, at være mand, at være kvinde, og hvordan vi skal indrette vores samfund. Man dropper en traditionel kønsidentitet. Det er problematisk, fordi mennesket er skabt som mand og kvinde. Der er biologisk set et køn som mand og kvinde. Queer opløser de klassiske normer og familieværdier. Det er sundt og normalt for et samfund at fastholde et klassisk menneskesyn, hvor man er skabt som mand og kvinde, og det vil jeg gerne være med til at lære de næste generationer, siger Hans Ole-Bækgaard til Berlingske.

Statsministeren vækker harme

Den 18. august holdt statsminister Lars Løkke Rasmussen en tale i forbindelse med Copenhagen Pride. En tale, der har vakt harme hos flere i det kristne miljø. Statsministerens budskab var krystalklart. I Danmark er der plads til alle, og vi siger fra "over for kræfter, som ønsker fortidens forstokkede menneskesyn".

Hans-Ole Bækgaard føler sig ekskluderet fra det danske samfund, når statsministeren tager parti i sådan en sag. Han føler ikke, at der er plads til ham og hans ligesindede.

- Når statsministeren i forbindelse med Copenhagen Pride taler om, at man her til lands vil sige fra over for kræfter, der ønsker fortidens forstokkede menneskesyn, så må jeg jo gå ud fra, at statsministeren hentyder til sådan en som mig. At jeg har et forstokket menneskesyn, når jeg vil fastholde, at der er noget, der hedder mand og kvinde. Jeg vil gerne kæmpe for at kunne være dansker og stadigvæk sige de ting, jeg gør. Det er problematisk, at jeg skal opleve ikke at kunne regne mig selv som rigtig dansker og en, der ikke vil vores samfund, fordi jeg ikke er enig i det, som statsministeren holdt tale om, siger Hans-Ole Bækgaard til Berlingske.

Direktør for Aidsfondet, Andreas Æbelø, har flere gange debatteret med det, han omtaler som den "kirkelige højrefløj". Han mener, at de syv kristne foreninger støber kugler i et fundamentalistisk parallelsamfund i stedet for at række ud til resten af Danmark.

- Den kirkelige højrefløj er desværre historisk kendt for at udskamme særlige befolkningsgrupper. De HIV-positive fik engang at vide, at AIDS var Guds straf. Homoseksuelles rettigheder har været en anden indædt kamp. Og nu denne. Så jeg er ikke overrasket, men det gør mig trist endnu engang at se et stærkt behov for at være i opposition til bestemte borgere. Det er ikke den kristendom, jeg kender, og det er milevidt fra det nytestamentlige budskab, siger Andreas Æbelø til Berlingske.