Hvis nogen forstår at værdsætte synet af et smukt integrale er det Max Fischer-Rasmussen (16).

Han har været bevidst om sin særlige interesse for matematik siden folkeskolens femte klasse, og i dag er han den yngste studerende ved Københavns Universitet med langt op til den næstyngste på 18. Han begyndte på Institut for Matematiske Fag 1. september.

Mit mål er at forske i matematik. [..] Om jeg bliver lektor eller noget andet er ikke så vigtigt, bare jeg kan få et frirum at forske i Max Fischer-Rasmussen

Allerede fra fjerde klasse fulgte han i fritiden kurser i kvantemekanik 1 og 2 på Niels Bohr Institutet ved KU, så han har haft god tid til at finde ud af, hvad han skal svare, når hans medstuderende spørger ham om, hvad han laver hos dem, når han er så ung.

»Jeg siger bare, hvordan det er og forsøger at undgå for lange forklaringer. At jeg studerer her, fordi jeg godt kan lide matematik. Det er blevet lettere, efterhånden som jeg har gjort det mange gange,« siger Max Fischer-Rasmussen.

Måske er han et matematisk geni, men han bryder sig ikke om at blive sat i bås som sådan, for han er også så meget andet, selv om han ikke render fra, at han er usædvanlig.

»Da jeg fulgte kurserne i kvantemekanik, undrede de andre på holdet sig over, at jeg kunne så meget af stoffet på forhånd, når jeg var så lille. Kvantemekanik 1 var for eksempel lidt overflødigt, for jeg kunne det i forvejen, mens kvantemekanik 2 var rigtig interessant,« siger Max Fischer-Rasmussen.

Kampen for identitet

Han har været klar til at gå på universitetet, siden han var 11 eller 12 år.

»Da jeg var 10, tænkte jeg over reglerne for differentialregning, og en dag indså jeg pludselig, at jeg havde fundet formlen til at løse arbitrære funktioners afledte. Jeg syntes, det var genialt, men jeg havde blot ’fundet’ et kendt resultat,« siger han og fortæller, at den erfaring var med til at ændre hans oprindelige interesse for fysik i retning mod matematikken.

»Det viste mig, at jeg er så interesseret i at gå ’om bag formlerne’ med bevisførelse, at jeg er mere til matematik. Meget af fysikken følger simple, matematiske regler, og jeg synes det er smukt, at man kan udlede alt andet fra dem, og sådan er matematik,« siger Max Fischer-Rasmussen.