En sag om mulig svig i forbindelse med store millionindkøb rammer forsvaret.

Bunkevis af fejl samt manglende kontrol og dokumentation præger indkøb af vedligeholdelsesydelser for op mod 500 millioner kroner om året foretaget via Forsvarsministeriets Ejendomsstyrelse.

Problemet er så stort, at det medfører høj risiko for fejl og svig, konkluderer Rigsrevisionen, der fredag offentliggør en rapport med hård kritik af indkøb i Forsvaret.

En aktindsigt i Rigsrevisionens tilrettelæggelse af undersøgelsen, som Politiken har fået, viser problemer med »manglende dokumentation« og »funktionsadskillelse mellem rekvirent, indkøber og godkender«. Det betyder, at det er de samme personer, som kan bestille en ordre, godkende den og efterfølgende udbetale pengene. Dermed er basale krav til håndtering af indkøb ikke opfyldt, konkluderer Rigsrevisionen.

En stikprøve foretaget af Rigsrevisionen viser desuden fejl i 54 ud af 64 undersøgte indkøb i 2018. Forsvarsminister Trine Bramsen (S) er bekendt med undersøgelsen og rystet over sagen.

»Det er helt uacceptabelt, og jeg er målløs over at læse, at det har fundet sted. Derfor sender jeg nu et rejsehold af sted, som skal til bunds i sagen. Vi skal finde ud af, hvad der præcis er sket, og hvordan vi får rettet op på det. Det hører ingen steder hjemme«, siger hun.

To medarbejdere i Forsvarsministeriets Ejendomsstyrelse er foreløbig blevet politianmeldt for svindel. Midt- og Vestjyllands Politi bekræfter over for Politiken, at man efterforsker sagen. Forsvarsminister Trine Bramsen vil ikke kommentere den del, da der er tale om personalesager.

»Men jeg ser frem til at følge det politimæssige spor«, siger hun.

Ekspert: Usædvanligt og alvorligt

Det er endnu for tidligt at konkludere, om der har fundet svindel sted. Men Rigsrevisionens rapport, som Politiken kender indholdet af, medfører en alvorlig mistanke om dokumentfalsk i form af falske underskrifter på indkøbskontrakter.

Eksempelvis har Forsvarsministeriets Ejendomsstyrelse indkøbt elarbejde på 14 redningsstationer i december 2018 med underskrifter fra en konkret leverandør. Men da Rigsrevisionen kontakter firmaet, oplyser de, at de ikke har underskrevet dokumenterne. Derudover er der betalt regninger for 100.000 kroner for opgaver, der aldrig er blevet udført.

I en tredje sag har man bestilt renovering af cykelskure, men på et tidspunkt får man ydelsen ændret til opsætning af tekøkkener, som er dyrere. Dermed er det uklart, hvad Forsvarsministeriets Ejendomsstyrelse har bestilt, fået leveret og betalt for, konkluderer Rigsrevisionen.

Det er eksempler som disse, forsvarsministeren vil have undersøgt:

»Skrækscenariet er, at der er tale om svig med fuldt overlæg. Jeg har stadig en forhåbning om, at det ikke er tilfældet, men det er en kritisabel og dybt uhensigtsmæssig praksis. Det er skatteydernes penge, vi har med at gøre. Derfor skal de forvaltes ordentligt og redeligt. Når Rigsrevisionen kommer med så voldsom kritik, så er det ikke for sjov, og jeg ser på det med allerstørste alvor og kommer til at tage hårdt fat«, siger hun.

Politiken kontaktede torsdag morgen Forsvarsministeriets Ejendomsstyrelse, som ikke er vendt retur.

Rigsrevisionen har alene undersøgt indkøb foretaget i 2018, derfor kan problemet være større, end man på nuværende tidspunkt ved, vurderer professor ved Institut for Økonomi og Ledelse på Aalborg Universitet Per Nikolaj Bukh.

»Det er jo både alvorligt og på mange måder helt usædvanligt. Der er mekanismer her, som ikke fungerer, som de skal, og det åbner for svindel i stor skala«, siger han.

»Der er en risiko for, at det er mere omfangsrigt og har stået på i mange år og ikke kun i 2018. Britta Nielsen-sagen, hvor der blev svindlet for over 100 millioner kroner i Socialstyrelsen, viste sig også at være større end først antaget«, tilføjer Per Nikolaj Bukh.

Brugte 291 mio. kr. på en måned

Sagen startede, da Karsten Ravnsgaard som tidligere økonomiansvarlig i et mellemstort byggefirma kontaktede Rigsrevisionen i april. Karsten Ravnsgaard undrede sig over, at der kom mange indkøbsordrer op mod jul fra Forsvarsministeriets Ejendomsservice. Transaktionerne blev desuden mere omfangsrige. Ravnsgaard gik først til sin ledelse, men da de intet ville foretage sig, gik han til Rigsrevisionen.

»Jeg kunne også se, at det historisk var foregået i stor stil, før jeg kom til. Derfor var jeg nødt til at få det fortalt til en eller anden myndighed, der kunne undersøge det«, fortæller Karsten Ravnsgaard, som i dag står frem i Politiken med sin historie.