Der gik ikke mange timer, fra at Paris fredag aften blev angrebet af islamister, til Frankrigs præsident, François Hollande, gik på talerstolen lørdag formiddag og erklærede, at Frankrig havde været offer for en »krigshandling«. Men selv om det kan virke usandsynligt fristende at besvare blodbadet med netop krig, så er det langt fra løsningen. Tværtimod, mener den internationalt anerkendte italienske terrorekspert Loretta Napoleoni, som har indgående kendskab til islamiske terrornetværk, herunder IS, som hendes seneste bog, The Islamist Phoenix: Islamic State and the Redrawing of the Middle East (2014), handler om.

»Jeg er meget bekymret for, hvordan de vestlige ledere vil reagere. Det værste, man overhovedet kan gøre, er at sende landstyrker ind og fortsætte eller intensivere bombningerne,« siger Loretta Napoleonis til Information.

»Vi har bombet i Irak og Syrien i 15 måneder, og IS er stærkere end nogensinde før. Det er åbenlyst, at den strategi ikke virker og aldrig vil komme til det. Det er meget simpelt. Grunden til, at det her sker, er, at vores politik er forkert,« siger hun og påpeger, at selv hvis Vesten lykkes med at udrydde IS med krig, vil det bare styrke hadet mod Vesten.

Kapløb mod bunden

»Vi kan sende styrker ind, ligesom vi gjorde i 2003, og om 10 år vil IS så nok være udryddet. Til gengæld vil de være erstattet af en anden organisation, som vil være endnu større og endnu stærkere,« siger Loretta Napoleonis og forklarer, at IS netop håber, at Vesten vil besvare fredagens brutale angreb med krig.

»Med krig kan IS rekruttere flere tilhængere og sige: ’Se, de undertrykkende og tyranniske korsfarere invaderer os igen’, og så kan vi så starte helt forfra. Det er et kapløb mod bunden.«

Loretta Napoleoni understreger, at IS kun møder så stor opbakning, som de gør i Mellemøsten, fordi mange foretrækker dem fremfor det, der var før.

»I virkeligheden er deres støtter jo bange for dem,« siger hun og pointerer, at fred er det alternativ, der kan lokke tilhængerne væk fra den militante terrorgruppe. Loretta Napoleoni mener, at vi kan tale nok så meget om overvågning og flere politibetjente på gaderne, men at det i virkeligheden er helt andre steder, vi bør sætte ind, hvis vi vil stoppe IS i at udføre terror på europæisk jord: For det første bør vi stoppe bombningerne i Syrien øjeblikkeligt, mener hun. Dernæst bør vi skabe ro og stabilitet i de områder, som IS har kontrol over i Mellemøsten.

»Mit råd til Vestens ledere er at pacificere IS’ områder. Vi har brug for en diplomatisk løsning – ikke flere bomber.«

– Pacificering lyder jo meget godt, men hvordan skal man konkret gøre det?

»Vi er nødt til at få Rusland ombord. Der er overhovedet ingen chance for, at vi kan pacificere området uden Rusland. Det betyder, at vi bliver nødt til at ændre vores politik over for Putin.

Vi må tale med IS

– Men er det realistisk at samarbejde med Rusland?

»Nu? Nej, absolut ikke. Jeg siger ikke, at det bliver nemt, men det er den eneste løsning. Vi bliver nødt til at lande en aftale om Syrien med Rusland. Og vi bliver nødt til at få en fælles europæisk udenrigspolitik. Vores udenrigspolitik hviler på USA, og det er uacceptabelt, hvis vi skal have nogen chance for at lande en diplomatisk løsning,« siger Loretta Napolonis og tilføjer, at det ikke bare er Rusland, vi skal gå i dialog med.

Det skal vi også med Syriens præsident, Bashar al-Assad, og sågar IS – også selv om det strider mod vores principper.

»Bare fordi vi taler med IS, betyder det ikke, at vi anerkender dem som en legitim stat,« siger hun.

Udover at ændre udenrigspolitisk kurs bør de europæiske lande kigge indad og indse, at de har fejlet med at integrere store dele af de muslimer, som bor i Europa, mener Loretta Napoleoni.

»I stedet for at bombe skulle vi tage at arbejde på at forhindre unge mennesker i at tage til Syrien,« siger hun.

– Der er sikker mange, der mener, det ville være en rar løsning, men hvordan gør vi det?

»Vi kan integrere de her unge mennesker i samfundet. Og give dem håb. Mange af dem har uddannelser, men alligevel er arbejdsløsheden blandt europæiske muslimer omkring dobbelt så høj som blandt ikkemuslimer. Hvis en ikkemuslim og en muslim med de samme færdigheder søger det samme job, vil det næsten altid være ikkemuslimen, der får det. De føler ikke, at de hører til her. De føler sig marginaliseret og uvelkomne. Og dét skaber radikalisering.«