»Der bliver lagt op til, at det er resten af ens liv man kæmper for … hvis du ikke får de gode karakterer nu, så er det bare øv-bøv, så må du blive skraldemand …«

Sådan siger en af de interviewede gymnasieelever i en ny forskningsrapport Stress i Gymnasiet fra Aarhus Universitet, der sætter fokus på hverdagslivet i gymnasiet. Rapporten viser, at gymnasiet presser eleverne så meget, at 55 procent af 2. g’erne på de to gymnasier, som forskerne har undersøgt, ligger helt i toppen af stressskalaen .

Stressniveauet hos de 55 procent af 2. g'erne er så højt, at det svarer til niveauet hos de 20 procent mest stressede fra resten af befolkningen, forklarer lektor Anne Maj Nielsen, der er en af forskerne bag undersøgelsen: »Det er meget bekymrende, for de 20 procent vil typisk være nogen, som bliver henvist til behandling.«

Den mulighed har de færreste gymnasieelever. Derfor har forskerne undersøgt, hvad der præcist stresser eleverne, og hvordan det høje stressniveau kan håndteres.

De mest stressramte elever er ifølge Anne Maj Nielsen præget af, at de prøver at gøre alting perfekt. Samtidig har de svært ved at prioritere, hvilket går ud over søvn, spisning, sociale aktiviteter og i sidste ende også deres faglige præstationer.

»De mest stressramte får rigtigt svært ved at fokusere, nogle kan få svært at huske, og det kan blive svært at træffe beslutninger. Det er nogle meget basale funktioner, og det kan gå ud over, om du kan få læst lektier og lavet dine opgaver,« siger Anne Maj Nielsen.

Stressniveauet kan føre til egentlig psykisk sygdom, forklarer Anne Maj Nielsen, og i rapporten er der eksempler på gymnasieelever, som ikke kan spise, eller som overspiser.

Udviklingshæmmende

At få gode karakterer og at præstere godt har ikke kun betydning for gymnasieelevernes fremtid. Det præger også deres sociale liv i gymnasiet, viser undersøgelsen.

»Jeg er overrasket over, hvor stor betydning ens præstationer har for, at de unge kan være attraktive kammerater og samarbejdspartnere i gymnasiet. Flere af de mest stressramte elever beskriver, hvor vigtigt det er hele tiden at fremtræde, som om at de har overskud og energi, selv om de er fuldstændig udmattede. Det betyder, at ingen får rigtig indsigt i, at selv dem, der virker, som om at de har styr på det hele, også kan have det svært,« siger Anne Maj Nielsen.

Men at forsøge at bevare den perfekte facade kan virke endnu mere stressende, og det risikerer at gå ud over de unges udvikling i gymnasieårene.

»Unge, der bliver alvorligt ramt af stress, isolerer sig i forhold til, hvad vi betragter som et sundt ungdomsliv. Det er bekymrende, for det er her, en vigtig del af de unges personlige udvikling og sociale dannelse finder sted,« siger Anne Maj Nielsen.

Stress over karakterræs og konkurrence risikerer dog ikke kun at hæmme de unges udvikling, men også selve gymnasieundervisningen.

»Når det bliver karaktererne og ikke fagligt indhold, som kommer i fokus, så er der sket en forvridning af, hvad uddannelse er. Hvis det hele handler om gode karakterer, og hvad man kan gøre for at få dem, og ikke om hvad der er interessant at beskæftige sig med og lære i gymnasiet, så er der noget galt,« siger Anne Maj Nielsen.

De unge har lyttet

Karakterræset skyldes også, at de unge har lyttet til budskabet om, at uddannelse er afgørende for at klare sig.

»Det forstår de unge godt, men samtidig bliver de mødt med en stigende adgangsbegrænsning til uddannelse, snak om at skære i SU’en og uddannelsesloftet. Det skaber et pres på de unge sammenlignet med deres forældres generation, som mere frit kunne vælge uddannelse,« siger Anne Maj Nielsen.

En af de politiske målsætninger, som præger de unge, er for eksempel, at politikerne i 2006 satte som mål, at 95 procent af alle danske unge skal gennemføre en ungdomsuddannelse. En analyse fra Arbejdernes Erhvervsråd viser imidlertid, at antallet af unge, der droppede deres uddannelse, i 2015 steg for første gang i syv år.

Den udvikling kan blandt andet skyldes stress, skriver forskerne i rapporten, og det er især de unge i gymnasiet, der er ramt. På erhvervsuddannelserne ligger stressniveauet blandt eleverne nemlig på samme niveau som resten af befolkningen.

Forskningsrapporten afsøger også, hvad der kan hjælpe eleverne. De mest stressramte fik god effekt af kurset ’Åben og Rolig’, der bl.a. gennem meditationsøvelser hjælper unge med at håndtere stress. På langt de fleste gymnasier vil der dog næppe være økonomisk råderum til at tilbyde stresshåndtering i større stil, men ifølge Anne Maj Nielsen er der også en række andre tiltag, der kan forebygge et højt stressniveau. Mindre fokus på karakterer er et af dem.

»De igangværende forsøg med faglig feedback på mange afleveringer i stedet for karakterer i de såkaldte karakterfri klasser er en rigtig fornuftig vej at gå, fordi det bidrager til, at de unge bliver hjulpet til at rette opmærksomheden mod det faglige indhold i stedet for karakterer,« siger Anne Maj Nielsen.

Derudover har det stor betydning for de unge, at de føler sig set og hørt af forældre, vejledere og lærere. Ligesom det er vigtigt at vise de unge, at der stadig er mange uddannelsesmuligheder – også uden et højt snit fra gymnasiet. Anne Maj Nielsen peger desuden på, at lærere og vejledere med stor fordel kan hjælpe de stressramte elever med at prioritere i den store arbejdsmængde.

Tidsmangel

Martin Thing, der er formand for Danske Gymnasielevers Sammenslutning (DGS), mener dog ikke, at hjælp til prioritering af opgaverne i gymnasiet er nogen god løsning.

»Jeg kan godt forstå, hvis lærerne ikke vil gå på kompromis med deres faglighed og vise eleverne, hvad de kan nedprioritere. I stedet må politikerne vågne op til dåd og forstå, at det går ud over elevernes trivsel og læring i gymnasiet, når der ikke er sat nok midler af til undervisning og vejledning,« siger Martin Thing.

Han ser lærernes og vejledernes manglende tid til den enkelte elev som det største problem i forhold til de stressramte gymnasieelever. Derfor foreslår han, at der indføres en normering, så de studievejledere i gymnasiet, som er der for at hjælpe elever med problemer, ikke skal have ansvaret for 300 elever, som det er tilfældet mange steder i dag.

Gymnasielærernes formand Anette Nordstrøm Hansen er enig i, at tidspres blandt lærere og vejledere gør det sværere at fange de stressramte elever.

»Det, vi oplever i øjeblikket, hvor der er så voldsomt pres på ressourcer på skolerne, er, at der også er mindre tid til de elever, der har brug for ekstra omsorg. Den tætte kontakt mellem lærer og elev, som kunne fange det her, har fået mindre fokus efter nedskæringerne,« siger Anette Nordstrøm Hansen, som dog også ser de videregående uddannelsers stigende adgangskrav som en del af problemet med stress i gymnasiet.

»Der er et helt utroligt fokus på karakterer. Får man en knap så god karakter, så lykkes man ikke, og det er jo et pres, som går helt ned i 1.g og 2.g. At være under sådan et pres i tre år er der jo ingen mennesker, der kan holde ud,« siger hun.

Derfor håber hun, at forsøgene med karakterfri klasser på en lang række gymnasier forhåbentlig kan være med til at dæmme op for præstationspresset.