Suomen mehiläistarhaajat ovat huolissaan tarhoilla tapahtuvien karhuvahinkojen lisääntymisestä. Tarhaajien mukaan sähköaidat eivät riitä turvaamaan tarhoja. Kovempia keinoja karhuvierailujen estoon ei kuitenkaan ole saatavissa kuin poikkeustapauksissa.

Suomen mehiläishoitajaliitto on koolla Seinäjoella sekä karhuseminaarissa että mehiläisalan kehittämisseminaarissa tänä viikonloppuna. Mehiläistarhaajat kiinnittivät seminaarissaan erityisesti huomiota karhujen mehiläistarhoilla aiheuttamiin vahinkoihin.

Lastenkirjoissa hurmaavasti hunajavarkaissa käyvät karhut tekevät todellisuudessa melkoista tuhoa vieraillessaan tarhoilla.

– Karhu repii pesän ja heittelee sen sisukset ympäriinsä. Se tuhoaa yhdyskunnan täysin. Hyvässä tapauksessa pesälaatikoita voi pystyä käyttämään vielä uudelleen, mutta mehiläisyhdyskunta kuolee, kehät, hunajat ja mehiläisen toukat ovat kaikki karhun mahassa, kuvailee karhun aiheuttamaa hävitystä mehiläistarhaaja Petteri Helander Kristiinankaupungista.

Kova työ uudelleenrakentamisessa

Mehiläistarhan rakentaminen uudelleen ennalleen on kova työ.

– Ei edes sellaiset tarhaajat, joilla ole ollut vahinkoja, ymmärrä (uudelleenrakentamisen) työn määrää. Saati sitten ulkopuoliset, toteaa mehiläistarhaaja Kaija Tunkkari Pihtiputaalta.

Tunkkari muistelee viime vuosina tapahtuneiden karhuvahinkojen määrää.

– Yli 70 tarhaajaa viime vuonna ja itse laskien 370 yhdyskuntaa tuhoutunut, joka on yli puolet vuoden 2013 tuhoista. Odotettavissa on, että tilanne pahenee, Kaija Tunkkari arvelee.

Petteri Helander arvioi, että yhden tuhoutuneen yhdyskunnan arvo hyvänä satovuonna saattaa olla 1500 euroa. Vuosittaisten vahinkojen määräksi Kaija Tunkkari arvoi useita satoja tuhansia euroja yhteensä.

– Varmaankaan kaikki tarhaajat eivät hae korvauksia, koska se on työlästä. Puolta miljoonaa (euroa) aletaan lähestyä ensi kesänä, Tunkkari miettii.

Kasvava karhukanta ja kankeat ratkaisut

Mehiläisalan mukaan ongelma on Suomen kasvava karhukanta.

Karhu on tuhonnut kaikki mehiläistarhan pesät Karstulassa pohjoisessa Keski-Suomessa. YLE Keski-Suomi

– Karhumäärä ja sen levittäytyminen on saavuttanut lähes koko Länsi-Suomen ja eteläisen Suomen. Ne ovat löytäneet hunajan yhdeksi ruoakseen ja ala kokee sen paisuvana ongelmana, Kaija Tunkkari sanoo.

Mikä neuvoksi? Mitä pitäisi tehdä?

– Ehkä liian helppo kysymys, että mitä pitäisi tehdä. Lähtee siitä, että jo pienten harrastelijatarhojen pitäisi saada sähköaidat ympärilleen, Petteri Helander toteaa.

– Nykyisessä karhunhoitosuunnitelmassa pidetään karhua ihmisarkana. Tilanne tulee karkaamaan käsistä. Se on ehkä muutama kymmenen karhua tällä hetkellä, mutta nyt on kriittinen aika, että saataisiin tilanne poikki. Kun karhuja systemaattesestikin joudutaan vähentämään, katsottaisiin siitä luvusta ongemakarhut, Kaija Tunkkari jatkaa kritisoiden karhunkaatoon tarvittavien poikkeuslupien saamisen kankeutta.

– Vahinkoperusteinen lupa kestää pari viikkoa.

Ensisijaisesti sähköaidoilla

Maa- ja metsätalousministeriön ylitarkastaja Jussi Laanikari tietää, että Suomen karhukanta on levittäytynyt uusille alueille. Hänellä on käytettävissään uusimmat vahinkotilastot, helmikuulta.

– Näkyy selvästi, että karhukanta on levittäytynyt läntiseen Suomeen. Täällä ei ole ehkä vielä osattu suojaamista ja se näkyy selvästi siinä, että vahinkomäärät ovat kasvaneet, Laanikari sanoo.

– Meillä on 115-135 karhua, tietää Pohjanmaan riistakeskuksen riistapäällikkö Mikael Luoma.

Laanikarin mukaan karhuvahinkojen estämiseen on käytettävissä puoli miljoonaa euroa korvamerkittyjä varoja vuodessa. Sitä käytetään mm. sähköaitaamiseen.

– Se on nähdäksemme ainoa keino suhteellisen kustannusvastaavasti suojaamiseen, Laanikari toteaa.

Myös Mikael Luoma toteaa sähköaitojen olevan melko toimiva ja tehokas keino suojata tarhat. Ennen kuin karhuja lähdetään ampumaan, on kokeiltava muut keinot Luoma muistuttaa. Samaa sanoo myös Jussi Laanikari.

– Noudatamme luontodirektiiviä. Ensin pitää varmistua, että kyseessä on merkittävä vahinko. Jos ei ole käytetty sähköaitausta, se on este luvalle. Jos on tilanne, että joku yksilö onnistuu toistuvasti esimerkiksi kaivamaan kuopan aidan ali, niin tulee tarkasteluun, että vahinkoyksilölle tulisi se lupa, Jussi Laanikari miettii.

– Vahinkoperusteinen poikkeuslupa voi olla mahdollinen, jos muuta keinoa ei löydy, Mikael Luoma toteaa.