Kuvakaappaus MV-lehden nettisivustolta

Sosiaalisen median uutisvirtaan ilmestyy juttu, jonka otsikossa vilisee kirjoitusvirheitä ja se päättyy kahteen huutomerkkiin. Sitä jaetaan paljon.

Otsikko lupaa, että jutussa näytetään lapsen törkeästä hyväksikäytöstä tuomittujen henkilöiden kuvat ja tiedot. Vauva-lehden foorumilla julkaistaan linkki juttuun. Alla olevassa kommenttikentässä tiedustellaan, kenen henkilön lähiomaisia uhrit ovat.



Noin kolme tuntia aiemmin, alkuvuodesta, Ilta-Sanomat oli julkaissut sosiaalisessa mediassa paljon kuohuttaneen jutun samasta tuomiosta.

Vaikka tuomiot olivat pitkiä, Ilta-Sanomat jätti tekijöiden nimet julkaisematta. Media halusi suojella uhreiksi joutuneiden lasten henkilöllisyyksiä.

Käytäntö on tuttu journalistin ohjeista: Kohdan 33. mukaan ”tietoja rikoksentekijästä, syytetystä tai epäillystä ei yleensä pidä julkaista, jos ne paljastavat erityisen arkaluonteisen rikoksen uhrin”.

Roisisti nimetty Mitä vittua -sivusto julkaisi kuitenkin nimet ja kuvia – niin kuin se otsikossaan lupasi. Jutussa ei kerrottu, miten sivusto oli varmistanut, että julkaistut kuvat ovat tuomituista henkilöistä.

Sivusto ei ole keskittynyt vain pedofiileihin. Maaliskuussa sivusto pääsi vielä näkyvämmin esille, kun se julkaisi paljon juttuja Tapanilan joukkoraiskauksesta. Jutut olivat niin suosittuja, että sivusto nousi viikolla 11 yhdeksi Suomen suosituimmista.

MV-lehden viikon 11 kävijämääräksi ilmoitettiin yli 800 000 erillistä kävijää. Siitä tuli hetkellisesti suositumpi kuin yhdestäkään Suomen maakuntalehden verkkosivusta.

Useita rikosilmoituksia



Sivusto on tullut tutuksi myös viranomaisille.

Sittemmin MV-lehdeksi nimensä muuttanutta sivustoa vastaan on tehty viisi rikosilmoitusta helmi–maaliskuun aikana. Kaikissa viidessä rikosilmoituksessa rikosnimikkeenä on kunnianloukkaus.

– Kaikki tapaukset liittyvät yksittäisiin henkilöihin kohdistuvien tietojen julkaisuun sivustolla, sanoo nettipoliisi Marko Forss Helsingin poliisilaitokselta.

Poliisi ei kerro kuitenkaan tarkemmin, mihin sivuston julkaisemiin juttuihin rikosilmoitukset liittyvät.

Viestintäviraston verkkotunnuspalvelun mukaan MV-lehden verkkosivusto on Ilja Janitskinin nimissä. Hän on ollut aiemminkin viranomaisten kanssa tekemisissä.

Vuosien 2000–2011 aikana Janitskinille on langetettu useita väkivaltarikostuomioita Helsingin käräjäoikeudessa.

Yritin tavoittaa Janitskinia haastatteluun, jossa hän olisi voinut kertoa motiiveistaan.

MV:n sivuilta löytyi vain yksi yhteystieto, sähköpostiosoite, jonka kautta esitin haastattelupyynnön.

Tässä sähköpostiosoitteesta tullut vastaus kokonaisuudessaan: ”Moi Juha, Ilja käski välittää tiedon että on antamassa yksinoikeudella ensimmäisen haastattelun joten sitä ennen ei voi muiden kanssa keskustella vielä. Myöhemmin kyllä. Ylläpito”.

Yritin tavoittaa Janitskinia uudelleen kuusi päivää myöhemmin. Uudessa haastattelupyynnössä tarkensin, että jutussa käsitellään sivuston mahdollista rikollista toimintaa ja verkkosivuston haltijan, Ilja Janitskinin, rikostaustaa.

Vastaus oli kielteisempi: ”Emme anna haastatteluja mihinkään valtamedian välineisiin.”

Tutkija: Kyseessä vihauutissivusto

MV kutsuu itseään perustelluksi, kriittiseksi ja kantaaottavaksi mediaksi. Yhdysvalloissa faktantarkistusta tutkiva toimittaja Johanna Vehkoo kuvailee MV:tä vihauutissivustoksi ja feikkiuutissivustoksi, joka yhdistelee jutuissaan muun muassa keksittyjä uutisia, huhuja ja salaliittoteorioita.

– Sivusto on räikeän rasistinen. Siellä puhutaan halventavin termein ihmisistä, levitetään yksityiselämää loukkaavaa tietoa ja puhutaan maahanmuuttajista ihmisryhmänä, jota halvennetaan eri tavoin.

Vehkoo painottaa, ettei sivuston jutuilla ole mitään tekemistä journalismin kanssa eikä sen juttuihin pidä mennä luottamaan.

– Harva kuitenkaan ryhtyy tutkimaan tarkemmin sivuston sisältöä. Omaa maailmankuvaa vahvistavan otsikon näkeminen riittää. Sivustolla kuitenkin muun muassa väitetään Urho Kekkosen olleen natsi ja että ruokasooda parantaa syövän. Sellaisen pitäisi soittaa hälytyskelloja.

Vehkoon mielestä lukijalle annetaan sivustolla paljon vihjeitä siitä, ettei kyseessä ole ammattilaisten tuottama sivusto: toimitukselle ei löydy yhteystietoja eikä vastaavan päätoimittajan nimeä. Teksteissä ei ole usein kirjoittajan nimeä.

– Sivusto julkaisee niin paljon tavaraa, ettei kaikki voi olla Janitskinin kirjoittamaa. Ketä kirjoittajat ovat? On aika raukkamaista huudella nimettömänä puskista ja väittää sitä ”vaihtoehdoksi valtamedialle”.

Medialukutaito tärkeää



Journalististen arvojen sijaan sivuston materiaalia pitäisikin Vehkoon mukaan lähestyä medialukutaidon ja lähdekritiikin lisäksi rikosoikeudellisesta näkökulmasta: rikotaanko teksteillä tai kuvien julkistamisella lakia?

Marko Forss sanoo, että sivuston jutut ovat hyvin usein asiattomia. Hänen mukaansa laittomuuden arviointi on kuitenkin monimutkaista.

– Sananvapaus kattaa monet asiattomatkin viestit.

Nettipoliisi muistuttaa, että niin kauan kuin tuomiot ja vangitsemisoikeudenkäyntiasiakirjat ovat julkisia, kuka vain voi perustaa vastaavanlaisen sivuston ja julkaista julkisia tietoja.

Jos sivuston kohteeksi joutunut henkilö haluaa tehdä rikosilmoituksen kunnianloukkauksesta, joutuu poliisi esitutkinnassaan arvioimaan, onko kyseinen tieto laitettu internetiin häpäisytarkoituksessa. Kyseeseen voisi tulla myös yksityiselämää loukkaavan tiedon levittäminen.

– Pitää miettiä, onko esimerkiksi tarkoitus saada tunnistettua rikollinen vai meneekö juttu häpäisytarkoituksen puolelle. Tässä liikutaan harmaalla alueella, joka on lisääntynyt sosiaalisen median aikana.

Helsingin Tapanilan joukkoraiskaustapaukseen liittyvässä kirjoituksessa liikutaan Forssin mukaan selvästi laittomuuden rajoilla.

Pari viikkoa sitten julkaistussa jutussa ”Tämä lause kertonee kaiken somaleista!!” siteerataan MTV:n juttua, jossa poliisi kertoo, että kukaan epäillyistä ei oman näkemyksensä mukaan syyllistynyt rikokseen.

MV-lehden jutussa lukee näin: ”Eiköhän tämä asenne kerro kaiken oleellisen noitten raiskareitten ja heidän perheensä sekä kulttuurin mahdottomuudesta sopeutua tähän maahan”.

Forss katsoo, että kyseinen teksti ei ole vielä kiihottamista kansanryhmää vastaan.

Nettipoliisi sanoo, että korkeimman oikeuden antamien päätösten perusteella henkilön toimintaa saa arvostella voimakkaastikin, jos ivallisen tai ilkeän viestin taustalla on henkilön toiminnan eikä henkilön ominaisuuksien arvostelu.

Sivut keräävät kävijöitä



Sivusto kerää isoja kävijämääriä, ja sen mainospaikoilla vilkkuu tunnettujen yritysten mainoksia. Se tietää sivuston haltijalle kohtalaisia tuloja.

Sivustojen kävijämääriä mittaavan Oindex.fi:n tilastojen mukaan MV-lehti kiilasi viikolla 11 Suomen kymmenen suosituimman verkkosivuston joukkoon. Sivustolla vieraili yli 800 000 erillistä kävijää.

Kävijämäärien heittely on huomattavaa. Seuraavalla viikolla MV:n kävijämäärä putosi noin puoleen edellisviikosta.

Mediatoimisto ToinenPHD:n luova johtaja Jani Halme tutustui Lännen Median pyynnöstä MV-lehden sivujen mainontaan ja arvioi, kuinka paljon mainostuloja sivusto saa isoista kävijämääristään.

Halme painottaa, että ilmoitettujen lukujen pohjalta voi tehdä vain karkeita arvioita tuloista. Esimerkiksi hinnoittelu mainosten näyttökerroille vaihtelee.

MV:n sivuilla näkyvät mainokset on ostettu Googlen mainosverkon kautta. Mainostaja on tilannut mainokselleen sovitun määrän katselukertoja, ja Googlen ohjelmat yrittävät toteuttaa annettua toimeksiantoja näyttämällä mainoksia esimerkiksi MV:n sivuilla.

Yritys on saattanut pyytää Googlea kohdistamaan mainoksensa esimerkiksi iän ja sukupuolen mukaan. Autoalan yritys on voinut tilata kohdistetun kampanjan siten, että mainoksia näytetään mielellään noin 30-vuotiaille miehille.

Kun kriteerit täyttävä henkilö menee esimerkiksi MV:n sivuille, Googlen ohjelma laittaa silmänräpäyksessä autoalan yrityksen mainoksen sivuston mainospaikalle.

Kohdennettujen mainosten takia MV:n sivuille on päätynyt tunnettujen suuryritysten mainoksia.

MV:n etusivulla vilkkui maanantaina Nokian Renkaiden kohdennettu mainos. Keskiviikkona samalla mainospaikalla mainostettiin Volvon ajoneuvoja ja perjantaina Stockmannin Hulluja Päiviä. Näissä tapauksissa Google on sijoittanut mainoksen sivustolle yritysten puolesta.

Mainosnäytöistä kertyy sivuston ylläpitäjälle tuloja. Stockmann, Nokian renkaat ja Volvo ovat rahoittaneet MV-sivustoa Googlen avustuksella.

Halme arvioi, että MV-lehden viikon 11 kävijämäärillä sivusto tekisi kuukaudessa jopa 16 000 euron mainostilin.

Luku on Halmeen mukaan suoraan kerrannollinen. Viikon 12 luvuilla MV sivusto pääsisi vielä 8 000 euron kuukausituloihin.

Halmeen mukaan yritykset voivat vaikuttaa siihen, minkälaisilla sivustoilla heidän mainoksiaan ei näytetä. Hän sanoo, että tyypillisiä sulkulistoille laitettavia sivustoja ovat aikuisviihteelle ja äärimmäisille poliittisille mielipiteille perustetut saitit.

Sivustot joutuvat Googlen sulkulistalle yleensä vain mainostajien ja mediatoimistojen aloitteesta.

Nokian Renkaat on tehnyt oman aloitteensa. Yrityksen markkinointi- ja viestintäjohtaja Antti-Jussi Tähtinen sanoo, ettei Nokian Renkaat tiennyt vielä alkuviikolla MV:n sivuilla näkyvästä mainoksesta.

Yritys ilmoitti välittömästi Googlelle, ettei heidän mainoksiaan saa enää julkaista sivustolla.



Lähteet:

Johanna Vehkoon kirjoitus Ylen sivuilla

Journalistin ohjeet JSN:n sivuilla