Hei, denne artikkelen er over ett år gammel og kan inneholde utdatert informasjon

(Dagbladet): En gjennomgang av gamle studier gir en sjokkerende innsikt i USAs eksperimenter på samfunnets aller svakeste. Eksperimentene gikk blant annet ut på å smitte psykiatriske pasienter med hepatitt, eksponere fengselsinnsatte med pandemisk influensa, og injisere kreftceller i kroppen til kronisk syke mennesker på et sykehus i New York.

Det er nyhetsbyrået AP som har gått gjennom en rekke gamle journaler og presseklipp for å finne fram til studiene. Flesteparten av eksperimentene, som er datert til 40- og 50-tallet, ble aldri avdekket av media. Noen få ble formidlet via pressen, men fokuset var hovedsaklig lovende, nye medisiner, og handlet i svært liten grad overgrepene som ble begått.

Smittet med syfilis De vil bli tatt opp under et møte i Washington denne uka, som følge av at president Barack Obama i fjor ba Presidentens kommisjon for studien av bioetiske spørsmål om en gjennomgang av et annet skandaløst eksperiment: Syfilisstudien i Guatemala.

Forskning gjort av professor Susan Reverby, Wellesley College, avdekket bevis for at uetisk forskning foregikk i Guatemala 1946-1948, i regi av det amerikanske helsevesenet. Syfilisforskningen involverte 696 fanger og psykiatriske pasienter i Guatemala. Disse personene ga ikke noe direkte samtykke for å delta. I stedet ble de vervet som testpersoner av myndighetene, ifølge en rapport utarbeidet av det nasjonale senter for sykdomskontroll og smittevern

Legene brukte prostituerte som hadde sykdommen til å smitte fanger (besøk av denne typen var tillatt i fengselet). Noen fanger ble påført bakterier i ansiktet eller på armene. Noen få fikk bakterier direkte inn ved spinalpunksjon. Deretter ble de behandlet med penicilin - for å teste om det faktisk hadde noen effekt.

- Var klart uetiske På bakgrunn av dette kom denne offisielle beklagelsen fra myndighetene i oktober i fjor:

«Studiene på seksuelt overførbare sykdommer utført i Guatemala i 1946-1948, var klart uetiske. Selv om disse hendelsene skjedde for mer enn 64 år siden, er vi opprørte over at en slik klanderverdig forskning kan ha skjedd under ledelsen av det offentlige helsevesenet.»

Uttalelsen var undertegnet utenriksminister Hillary Clinton og helseminister Kathleen Sebelius. Samtidig innrømmet amerikanske myndigheter at det hadde vært dusinvis av slike eksperimenter i USA - som ofte handlet om å gjøre friske mennesker syke.

Dette er ikke første gang syfilis har vært gjenstand for uetisk forskning i USA. I perioden 1932 til 1972 var 600 afroamerikanere ufrivillige deltakere i den såkalte syflilis-studien i Tuskegee. 399 av disse hadde syfilis, de resterende 201 hadde ikke, og målet var å se utviklingen av den ubehandlede sykdommen. Selv trodde testpersonene at de fikk gratis behandling for «dårlig blod». Selv etter at penicilin ble gjort tilgjengelig for befolkningen i 1947, fikk ikke de 399 syke personene adekvat behandling.

De nylig avdekkede studiene blir nå sammenliknet med det allerede kjente syfilisstudiet i Tuskegee. Dette er studiene som nyhetsbyrået AP har funnet fram til:

UTBREDT: Ved Holmesburg-fengselet i Philadelphia ble det utført en rekke kontroversielle eksperimenter på fanger. Man skal ikke langt tilbake i tid for å finne at regjeringen syntes det var helt i orden å bruke fanger, psykisk syke og utviklingshemmede som forsøkskaniner. Foto: AP Photo/The Urban Archives - Temple University/ SCANPIX Vis mer

Influansavaksine, føderal studie i 1942: Injisering av en eksperimentell influnsavaksine i psykiatriske pasienter i Ypsilanti, Michigan. Pasientene ble deretter utsatt for influensasmitte i flere måneder. En av medforfatterne i studien var Jonas Salk, som et tiår senere skulle bli kjent som mannen bak poliovaksinen.

Flere av personene som var forsøkskaniner var ikke i stand til å beskrive sine symptomer, som førte til spørsmål om de i det hele tatt skjønte hva de ble utsatt for. En avis nevnte at de var «svake og senile», men gikk raskt over til å skryte av de oppløftende resultatene.

Hepatittstudie, 1940-tallet: En rekke personer, inkludert psykiatriske pasienter ved institusjoner i Middletown og Norwich - ble eksponert for hepatitt i en serie eksperimenter. Forsker W. Paul Havens var en av de første vitenskapsmenn som kunne differensiere forskjellige typer hepatitt og deres årsaker.

Et nyhetssøk viser ifølge AP at testing på psykiatriske pasienter ikke ble nevnt med et ord - en studie som gjorde åtte friske personer syke, men aldri ga noen banebrytende resultater i forhold til å forstå sykdommen.

Dødelig magevirus, studie fra midten av 1940-tallet: Gjennomført ved New York State Vocational Institution, et ungdomsfengsel i West Coxsackie, hvor unge menn måtte svelge avføring.

Målet for studien var å se sykdomsspredning ved denne formen for direkte kontakt, og sammenlikne det med å spraye bakteriene i lufta og få testpersoner til å inhalere bakteriene. Konklusjon: Å svelge det var en langt med effektiv måte å spre sykdommen på.

Influensapandemi, 1957: Da asiasyken, den nest verste influenspandemien på 1900-tallet, spredde seg raskt, ble viruset sprayet i nesa på 23 innsatte ved Patuxent-fengselet i Jessup, for å sammenlikne deres reaksjoner med 32 andre fanger som også hadde blitt eksponert for viruset, men som hadde fått vaksine.

Malariastudie, slutten av 1940-tallet: I en studie ved Universitetet i Minnesota fikk 11 frivillige injisert malariasmitte, og deretter sultet i fem dager. Noen var også utsatt for hard arbeid, og disse gikk i gjennomsnitt ned 6,5 kilo.

TESTES: Solomon McBride (andre fra høyre), som jobbet for den medisinske ledelsen ved Holmesburg-fengselet, stiller spørsmål til en av fangene som har vært med på et medisinsk forsøk. Arkivfoto: AP Photo/The Urban Archives - Temple University/SCANPIX Vis mer

Gonoréstudie, 1950-tallet: Forskere ansatt av regjeringen forsøkte å infisere over 20 frivillige fanger med gonoré ved å bryke to ulike metoder i et ekseperiment ved en fengselsanstalt i Atlanta. Bakterien ble pumpet direkte inn i urinveiene gjennom penis, ifølge forskningsrapporten.

Mennene utviklet raskt sykdommen, men forskerne understreket at metoden ikke var sammenliknbar med hvordan menn normalt ble smittet, som var ved å ha sex med en smittet partner. Mennene ble senere behandlet med penicilin.

Selv om personene i de ulike studiene stort sett ble omtalt som frivillige, har historikere og etikk-eksperter satt spørsmålstegn ved i hvilken grad disse personene var i stand til å skjønne hva som ble gjort mot dem - og hvorfor.

Under andre verdenskrig deltok fanger i studier som skulle hjelpe de amerikanske soldatene. Og man kan ikke unngå å tenke på nazistenes eksperimenter når man leser om disse eksperimentene i USA.

Til tross for at nazilegene ble tiltalt, og man utarbeidet ny retningslinjer for menneskelig eksperimentering, skulle ikke dette nødvendigvis føre til en endring i USA. Mange av legene avviste nemlig disse retningslinjene, ifølge nyhetsbyrået AP, på bakgrunn av at de mente de kun gjaldt for nazistene - ikke for amerikansk medisin.

På slutten av 1940-tallet og begynnelsen av 1950-tallet var det en enorm vekst i helseindistrien i USA. Dette medførte tilsvarende økning i testing av medisiner og sykdommer på fanger. På 1960-tallet tillot minst halvparten av de amerikanske statene at fanger ble brukt som forsøkskaniner.

I 1963 injiserte forskere kreftceller i 19 eldre og svake pasienter ved det jødiske sykehuset for kroniske sykdommer i New York. Pasientene ble ikke engang opplyst om dette, på bakgrunn av at kreftcellene skulle være «harmløse».

Ved Staten Island, fra 1963 til 1966, ble et kontroversielt studie utført ved Willowbrook statlige skole for psykisk utviklingshemmede. Barna ble gitt hepatitt oralt og ved injeksjon, for å se om de deretter kunne bli kurert med gammaglobulin.

GJORDE DET FOR PENGER: Edward Anthony (t.v.) var en av fangene på Holmesburg. Han forteller at han ble med på eksperimentene for å få penger til å kjøpe røyk, og at han slet både fysisk og psykisk i etterkant. Foto: AP Photo/Rusty Kennedy/SCANPIX Vis mer

Disse to studiene, sammen med Tuskagee-eksperimentet, satte sinnene i kok i USA og endelig ble det en kritisk dekning av sakene i media.Under en høring i 1973 innrømmet legemiddelindustrien at de brukte fanger som testpersoner, fordi «de var billigere enn sjimpanser.»

Holmesburg-fengselet i Philadelphia hadde en utbredt bruk av fanger til kliniske forsøk. Edward «Yusef» Anthony forteller at han gikk med på å få fjernet et hudlag fra ryggen, som var dekket med et sviende kjemikalie for å teste et legemiddel. Han sier han gjorde det for penger for å kunne kjøpe sigaretter i fengselet.

- Jeg sa: «Herregud, ryggen min står i brann. Ta dette vekk!», sier Anthony i et intervju med nyhetsbyrået AP, og husker tilbake til uker med sterke smerter og kløe.

Den amerikanske regjeringen iverksatte en rekke reformer på 70-tallet. Alle testing på fanger ble avsluttet på midten av dette tiåret. Det førte imidlertid til at forskerne så til andre land i stedet.

I fjor rapporterte amerikanske tilsynsmyndigheter at mellom 40 og 65 prosent av kliniske teststudier for legemidler i 2008 ble utført i andre land. Ifølge rapporten var det mindre enn én prosent av disse studiene som ble inspisert.

De siste 15 årene er det særlig to studier som har vært gjenstand for en opphetet debatt: I en studie unnlot amerikansk-støttede leger å gi AIDS-medisiner til hivsmittede, gravide kvinner i en studie i Uganda, selv om det kunne ha beskyttet deres nyfødte. Amerikanske helsemyndigheter argumenterte med at studien ville gi svar på bruken av AIDS-medisin i utviklingsland.

I en annen studie, ledet av Pfizer, ble det gitt en antibiotikatype kalt Trovan til barn med hjernehinnebetennelse i Nigeria, til tross for at det var stor tvil om hvor effektiv denne medisinen var for denne typen sykdom.

Kritikerne hevder eksperimentet var ansvarlig for 11 barnedødsfall og et ukjent antall funksjonshemminger blant dem som ovelevde. Pfizer inngikk i forrige uke et forlik med nigerianske myndigheter til en sum av 75 millioner dollar, men nektet for å ha gjort noe galt, ifølge nyhetsbyrået AFP.