Фіскали Насірова

Керівники столичного управління ДФС: помічниця нардепа від «5 каналу», донецький байкер, бізнес-партнер Юри Єнакіївського, син заступника Азарова, який плутається у мільйонних доходах.

Роман Насіров, додавши до мандату народного депутата від «Блоку Петра Порошенка» крісло голови Державної фіскальної служби та розкішний «Лексус» біглого Клименка, приступив до заповнення кадрових кліточок на податково-митній мапі України. На прикладі київського управління ДФС подивимось яка вертикаль вибудовується замість донецького наросту Олександра Клименка.

Людмила Дмитрівна Демченко, начальник Головного управління ДФС у м. Києві з червня 2015 року.

У презентаційному повідомленні ДФС скромно зазначалось, що Людмила Дмитрівна «в органах податкової служби працює з 1996 року. Пройшла трудовий шлях від рядового інспектора до керівної посади у столичному фіскальному відомстві».

І лише нещодавно було оприлюднено її біографію, яка досить промовисто вказує на єдиний законний кінець її трудовій біографії – люстрація. Бо за часів Януковича вона не опускалась нижче заступника начальника податкової інспекції спочатку у Солом’янському, а потім у Печерському районах Києва. Однак замість люстрації вона продовжила працювати замначальника Шевченківської ДПІ аж до березня 2015 року. І лише тоді вона покинула роботу у податковій, «опустившись» до помічника-консультанта народного депутата.

Але якого депутата! Це сама Ніна Южаніна з «Блоку Петра Порошенка», яка у травні замінила Насірова на посту керівника комітету Верховної Ради з питань податкової і митної політики. При цьому стрибок самої Южаніної у високе парламентське крісло може пояснюватись її останньою посадою до виборів – керівник компанії «Експрес-інформ», яка володіє ліцензією на мовлення «5 каналу» Петра Порошенка.

Отже схема така: «порошенківець» Насіров призначив головним фіскалом столиці «недолюстровану» Демченко, яка була помічницею Южаніної з «5 каналу», що зайняла місце Насірова у парламенті.

За душею у Демченко компрометуючих обставин не більше, ніж у будь-якого іншого високопоставленого українського податківця.

Нещодавно ЗМІ повідомляли про карну справу №757/36127/14-к щодо незаконного повернення ПДВ, у рамках якої нібито обшукували кабінет Демченко.

Чоловік податківки Борис Демченко у 2005 році виступив співзасновником ТОВ «БДС» (торгівля будівельними матеріалами на паях з Юрієм Буйволом). Ця фірма була зареєстрована у Дніпровському районі Києва, коли у податковій інспекції саме цього району працювала Людмила Демченко.

Саме бізнес чоловіка, а не ігри з ПДВ, може пояснювати дуже пристойний сімейний автопарк – на нього були оформлені позашляховики Toyota Prado (від $50 тис) та Mitsubishi Pajero Sport 3 (від $30 тис), на їхню доньку Альону зареєстровано менш пафосний «KIA Cerato» (від $20 тис). Сама податківка не мала жодної автівки, а лише довіреності на вказані автомобілі. А в декларації про доходи вказала лише «Тойоту». Мабуть з «Паджеро» вже розпрощались.

Однак ніякий бізнес чоловіка не може пояснити біг-борда, який нещодавно повісили поряд з офісом столичної податкової, яку очолює Демченко:

Ігор Григорович Бондаренко, перший заступник начальника Головного управління ДФС у м. Києві.

Також отримав підвищення замість люстрації, яка мала накрити з головою начальника чотирьох податкових інспекцій районів Києва, що він очолював під час януковичевського правління. При цьому Ігор представляє трудову династію – його батько Григорій був одним з тих, хто починав будівництво Державної податкової адміністрації у 1996 році разом з Миколою Азаровим у якості його заступника, і зрештою збудував того монстра, який міняючи вивіски – ДПА, Міндоходів, ДФС – не міняє своєї суті. А суть така – якщо ти податківець, то раніше чи пізніше ти станеш мільйонером, не відволікаючись від основного місця роботи.

Наприклад Ігор Бондаренко з 2000 року робив безперервну кар’єру у під батьківським крилом у Державній податковій службі. Тобто офіційна платня, прямо скажемо, так собі. Але це не завадило Ігорю Григоровичу вийти у 2013 році на такі показники, вказані у його останній оприлюдненій декларації про доходи (декларація):

річна зарплата 4 631 820 грн.;

річна зарплата 4 631 820 грн.; дивіденди 1 206 218 грн.;

призи, виграші 950 000 грн.;

пенсійні виплати 44 096 грн.;

матеріальна допомога 6 297 грн.

У сумі це 6 838 431 грн. Але це за калькулятором «Наших Грошей».

А у декларації Бондаренко написано, що ця сума має дорівнювати 2 252 929 грн. (ми підкреслили цю цифру на скрін-шоті). На нашу думку, якщо абстрагуватись від постулату 2+2=4 та перейти на новий левел великих чисел, де мільйони після коми округляються як незначна похибка, то можна отримати саме такий результат, як у декларації Бондаренка. І це ще не враховуючи інший пункт декларації податківця, про те що у 2013 році він звідкись взяв і поклав на депозит 12,76 млн грн.!

При цьому батьку-держслужбовцю з незрозумілими доходами сімейна рада дозволила записати на себе лише два гаражі на 19 і 18 кв м. А обидві машини – Toyota RAV4 і Lexus RX (такі автівки на фото нижче) – записали на «членів сім’ї». Відчуваєте неевклідову геометрією з нелінійними рівняннями про сферичних коней Шредінгера?

Хоча доходи сім’ї Бондаренко вказав правильно. Склав 76 296 грн. дивідендів і 4 473 282 грн. від продажу нерухомості і отримав 4 549 578 грн., вказані у декларації.

Відмітимо, що Ігор Бондаренко принаймні зараз має бути чесним податківцем і не брати хабарів. Бо він примудряється заробляти мільйони на прожиття, а сім’я має купу нерухомості, у тому числі квартиру площею майже тисячу квадратних метрів:

дві земельні ділянки (3 тисячі кв м),

два житлові будинки (232 і 532 кв м),

три квартири (139 кв м, 220 кв м і 942 кв м),

інше нерухоме майно (266 і 120 кв м без розшифровки що це таке).

Все це щастя може мати цілком пристойне пояснення – дружина податківця Олена має легальний бізнес (частки у фірмах «Дента-люкс», «Форум-2000», «Авто бізнес центр»). І хоч зарплати вона там не отримує (лише вказані жалюгідні дивіденди), але має 5,98 млн грн. на рахунку у банку.

Ігор Володимирович Скороход, перший заступник начальника Головного управління ДФС у м. Києві.

До 2011 року робив кар’єру у Донецькій податковій, а потім на соціальному ліфті ім. Януковича перебрався до Шевченківської ДПІ Києва, де не опускався нижче замначальника інспекції, що цілком підпадає під формально суворий люстраційний закон.

При цьому байкер-податківець задекларував на себе старенький мотоцикл Defiant (2004 р.в.), а на сімю більш новий мотоцикл туристичного класу Honda GL 1800a (2008 р.в.) і ще новіший BMW R 1200 gs (2012 р.в.).

Дмитро Олександрович Зенін, заступник начальника Головного управління ДФС у м. Києві.

Ось приклад сталості і стабільності – з 1999 по 2008 рік працював у Печерській ДПІ, а потім як перебрався начальником одного з управлінь Податкової служби Києва, так і служив до жовтня 2014 року, поки не отримав чергове підвищення до замголови ГУ ДФС столиці. При цьому Зенін щось таке про себе знає, що не публікує свою декларацію про доходи.

Ну і наостанок нагадаємо за ще одну перлину, яка днями прикрасила собою столичне управління ДФС.

Ігор Олександрович Піковський, начальник Київської міської митниці ДФС з липня 2015 р.

Його декларація на сайті фіскалів наразі не оприлюднена, однак є кілька дуже характерних нюансів.

Наприклад, Піковський з одного боку є депутатом Київради від «УДАРу-Солідарності». З іншого боку – він бізнес-партнер Юрія Іванющенка по єнакіївській фірмі «Генотест» (докладніше про зв’язок тут).

Або ще так. Піковський як митник має боротись з контрабандою. А як співвласник базарів у Шацьку та Любомлі Волинської області (і, можливо, столичної «Петрівки») має бути зацікавлений у надходженні на ринки якнайдешевшого імпорту.

Як бачимо, є про що подумати. І здається найбільше має подумати над цими даними президент Петро Порошенко, чиє прізвище раз за разом спливало у цій статті. Чи так має вибудовуватись нова влада оновленої України?

Юрій Ніколов, «Наші Гроші»