Ma intreb de cateva saptamani cum a ajuns USR-ul in situatia actuala. Cum s-a putut intampla ca singurul partid in care zdrobitoarea majoritate a senatorilor si deputatilor sunt onesti, super destepti pe nisa lor si o parte dintre ei profesionisti impecabili, in loc sa devina partidul magnet pentru cei mai multi dintre noi, cei care am iesit in strada in iarna, a devenit o mai mica sau mai mare dezamagire si o justificare pentru dezgustul sau apatia politica a celor care ar trebui sa fie implicati in politica?

Si dincolo de asteptarile noastre, adesea exagerate care de multe ori se potrivesc mai bine partidului pestisorului de aur, dincolo de cosmarul managerial pe care il implica un grup de zeci de oameni foarte inteligenti, incapatanati si fara prea mare experienta in a accepta si a munci pentru un compromis agreat, dincolo de petardele ‘formatorilor de opinie’ platiti de mafioti de tip Vantu si Ghita ma framanta ce s-ar putea face pentru ca USR-ul sa devina motorul pe care multi ni-l dorim pentru a reforma clasa politica.

E clar ca s-au facut multe greseli si ca USR-ul a avut o comunicare haotica si adesea contradictorie. Ca in loc sa isi impuna o agenda politica clara a permis ca agenda lor sa fie de multe ori impusa din exterior. De asemenea, e clar ca paranoia nationala de tipul „se fura partidul”, a dihotomiei tampite „ ori esti cu noi ori esti impotriva noastra”, complexul dreptatii absolute si inflexibilitatea opiniilor sunt toate motive serioase pentru care avem in acest moment un partid in criza si in mare pericol de a se faramita.

Nicusor Dan a creat USR-ul si merita mult mai mult respect decat primeste in acest moment. Din pacate nu cred ca are nici carisma, nici dorinta si nici calitatile manageriale de a conduce un partid in care marea majoritate a celor care sunt in fruntea lui au obsesia de a schimba lumea. Obsesii bune dar de multe ori contradictorii. Poate Nicusor ar putea fi un primar exceptional pentru Bucuresti si poate acesta ar trebui sa fie obiectivul principal al lui pentru perioada urmatoare . Cred ca USR-ul are nevoie de o personalitate sau si mai bine de personalitati capabile sa conduca si sa motiveze oameni super inteligenti si desigur dificili. Desi personal cred ca ar fi cel mai bine ma indoiesc ca Dacian ar vrea sa se implice in asta. In plus sunt sigur ca nu este singurul capabil sa impuna indeajuns respect incat sa asigure disciplina si motivatia necesara pentru a face USR-ul un partid capabil sa bata PSD-ul in alegeri.

Din afara solutiile par, bineinteles, mult mai simple. Un mesaj foarte clar de unitate a partidului si un apel bine scris pentru a atrage in USR a pe cei care isi doresc reforma clasei politice, ar fi primii pasi. Folosirea unor principii relativ simple cum ar fi onestitate, succes profesional care sa preceada cariera politica si obiective clare pentru a schimba in bine Romania cred ca ar putea atrage oameni noi si ar schimba situatia actuala. O disciplina foarte clara de partid de opozitie ar fi urmatorul pas. Explicarea clara a unei colaborari cu Platforma 100 este, de asemenea, necesara.

Pentru mine logic ar fi ca Platforma 100 sa devina think-tank-ul reformei administratiei locale si al clasei politice, iar USR-ul partidul capabil sa forteze implementarea .

In mod paradoxal sper din toata inima sa nu am dreptate, iar USR-ul sa reuseasca sa isi rezolve problemele de leadership fara interventii din afara partidului. As fi vrut sa ii spun toate astea si chiar mai multe lui Nicusor Dan, dar, din pacate, desi am incercat in mod repetat sa ma intalnesc cu el, nu am reusit. Eu cred ca USR-ul este singurul partid frecventabil pe care il avem si o sa fac tot posibilul sa ajut de fiecare data cand voi putea sau cand va fi nevoie.