Opinii

►Degeaba şi-a îmbunătăţit România calificativul de ţară, reintrând după şase ani în categoria investment grade.

►Degeaba costurile de finanţare la care se împrumută România ca stat au atins cel mai scăzut nivel din istorie, ajungând la 2-3% la euro faţă de 6-8% acum 5 ani.

►Degeaba au scăzut dobânzile la creditele în lei la 4-10%, nivel care se apropie de costul unei finanţări în euro (la creditele imobiliare dobânzile la lei sunt identice cu cele la euro).

►Degeaba cursul este ţinut pe loc ca să nu crească factura celor care au credite în valută, atât persoane fizice, cât şi companii.

►Degeaba au băncile bani pentru că nu au cui să îi dea.

►Degeaba avem cel mai redus nivel al inflaţiei poate din ultimii 50 de ani pentru că acest lucru nu mai ajută pe nimeni.

►Degeaba are bugetul, şi implicit guvernul, spaţiu fiscal dacă nu ştie şi nu este în stare să îl folosească.

Toate aceste lucruri sunt degeaba pentru că cineva şi-a bătut joc de ele, iar dacă ar fi să numim un responsabil care să îi cuprindă pe toţi, acesta este Dan Şova, ministrul marilor proiecte.

Ceea ce nu va spune niciodată Liviu Voinea, ministrul bugetului, este că el nu a tăiat banii de investiţii, ci pur şi simplu ministerele, în special cele care au fost în responsabilitatea lui Dan Şova, nu au fost în stare să cheltuiască banii alocaţi. Şi aici vorbim în mod special de infrastructură.

Citiţi şi:

Lucrările de infrastructură s-au prăbuşit cu 25% în T1

CNADNR a cheltuit în primul semestru de 2,5 ori mai puţin decât banii alocaţi. „Există o ruptură între companie şi realitate“

Dan Şova a trimis România în recesiune în trimestrul al doilea pentru că nu a fost în stare ca în 2013 să înceapă proiecte şi să dea de lucru economiei. Dacă ar fi început proiecte , poate 20.000 de oameniar fi avut ce să muncească, atât la autostrăzi sau drumuri, cât şi pe orizontală.

Construcţiile au cel mai mare factor de multiplicare în economie. La un kilometru de autostradă nu lucrează efectiv numai 500 de oameni, ci poate un număr dublu în fabricile care furnizează materie primă.

Pentru că în 2012 a fost în campania electorală, iar în 2013 s-a plimbat pe la televizor, Dan Şova nu a pus nimic pe masă, ci chiar a mâncat din potenţialul de creştere pentru viitor. Iar acest lucru s-a văzut în trimestrul întâi şi în trimestrul doi din acest an, perioade care au fost cu minus în faţă. Conform ultimelor date statistice, trimestrul întâi a avut un minus de 0,2%, iar trimestrul doi minus 1%.

Nu ştiu dacă este un motiv de laudă atunci când premierul Ponta şi ministrul bugetului Liviu Voinea spun că România a trecut de la 130 km pe oră la 100 , dar tot înainte merge.

Dan Şova este exemplul perfect al unui ministru şi al unei guvernări care crede să lucrurile merg de la sine, numai din creşteri de pensii şi salarii. Sunt foarte bune aceste lucruri, dar după un an încep să se epuizeze, pentru că nu vine nimic din spate să împingă economia înainte.

Pe Dan Şova nu cred că îl interesează că din cauza lui economia a pierdut cel puţin 20.000 de locuri de muncă. Şi din acest motiv, această guvernare Ponta nu îşi va atinge obiectivul de a crea în patru ani cel puţin 400.000 de locuri de muncă, cum a promis în campania electorală.

Statul român a ajuns să se împrumute la cel mai scăzut nivel din toată istoria lui, atât la euro cât şi la lei. Ministerul Finanţelor are bani, are investment grade, investitorii financiari stau la uşă, şi nu are ce să facă cu banii pentru că nu ştie să facă proiecte şi nici să le administreze. Este dramatic.

Din cauză că a avut cea mai mare scădere economică din Uniunea Europeană în trimestrul doi, România a intrat din nou în cadranul fierbinte cu semn de avertizare. În ochii investitorilor contează mai puţin că trimestru la trimestru creşterea economică a fost de 2,4% dacă în ultimul trimestru a avut scădere economică. Iar acest lucru nu-l realizează nici premierul Ponta, nici cel mai dezastruos ministru pe care l-a avut, Dan Şova.

UPDATE: Eugen Teodorovici, ministrul fondurilor europene, este mai mare responsabil pentru ”recesiune” decât Şova, spune un oficial guvernamental. ”Cea mai mare nerealizare este pe fonduri europene, nu pe cheltuieli de capital”.