Efter Det konservative Folkepartis for et par dage siden trak nazikortet mod såkaldte islamister, er debatten om islams påståede lighed med nationalsocialisme igen blusset op.

En af dem, der af anti-muslimer ofte tages til indtægt for synspunktet om, at islam og nazisme sådan cirka er nogenlunde det samme, er baronesse Karen von Blixen-Finecke, bedre kendt som forfatterinden Karen Blixen.

Det er korrekt, at Karen Blixen i en kendt passage i Breve fra et land i krig, skrevet i 1939 under et ophold i Tyskland, drager paralleller mellem hvad hun ser i Det tredje Rige og islams storhedstid “elleve eller tolv århundreder tilbage“. Men i denne passage skriver Blixen ikke så vældigt meget om, hvordan hun egentlig opfatter nationalsocialismen.

Det gør hun derimod i et privat brev til digteren Ole Wivel, skrevet en gang i 1945. Heri skriver Karen Blixen først om Det tredje Riges grusomheder under krigen:

Det kan vistnok med Sandhed siges, at Menneskeheden aldrig har set et fanatisk og bevidst subjektivt Livssyn praktiseret med større Grumhed eller taalt med ringere Modstand, end det er sket under Nazi-tiden i Tyskland. Men Menneskeheden har set det praktiseret og taalt, under andre Forhold og paa andre Områder, men med saa meget af Nazismens eget væsen i sig, at det i hvert fald, synes jeg, med Rette kan siges, at vi vel ser Bjælken i Hitlers og det tyske Folks øje, men Skærven i vort eget bliver vi ikke vár.

Karen Blixen afviser altså at deltage i den dæmonisering af Det tredje Rige, der med Nürnberg-processerne blev sejrherrernes grundfortælling om, hvad Ernst Nolte har kaldt ‘den europæiske borgerkrig 1917-1945’. Ifølge hende er ingen uskyldig; nogle er blot mere skyldige end andre.

I sit brev til Ole Wivel går Blixen dernæst over til nogle betragtninger om nationalsocialismens tiltrækningskraft på det tyske folk:

Jeg taanker mig da, at Nazismen fra først for det store tyske Folks Masse har været en Idé. Den har for Folket betydet Tysklands Genrejsning ud af Kaos, et germansk Fællesskab og, som dettes guddommelige Mission, den hele Verdens Frelse og Genfødsel gennem germansk Væsen, – d.v.s. gennem en Tilbagevenden til Naturen, gennem den kraftigere og enklere Aands, maaske det sunde Barbaris, Sejr over en frivol og ulevedygtig Civilisation, og gennem det heroiske Livssyns Triumf over den mekaniske, den merkantile eller æstetiske Verdensanskuelse.

Nu kunne Karen Blixen sådan set blot have spurgt Ole Wivel om, hvad der havde været så tiltrækkende ved nationalsocialismen. Frem til 1942 var Wivel nemlig ledende medlem af kunstnersammenslutningen Ringen og skrev i sommeren 1941 digtet Korset som hyldest til Tyskland og Finlands angreb på Sovjet-diktaturet:

Nu kalder korset: danske mænd!/

Til kamp til kamp for fælles sag:/

Germaner Goter Cimbrers dag/

Skal gry igen -/ I fimbulnatten finske mænd/

Med unge smil til døden lo:/

Nu vrister de af gulen klo/

Et land igen/ En mægtig fører, streng og varm/

Som tugtede fra goldheds splid/

De blonde børn til frugtbar id/

Til hellig harm/ Har rakt en Større frit sin haand/

Har tegnet nordens kristne kors/

I blod til Odins hagekors:/

Den samme aand./ For samme sag, for samme liv/

I syden under cæsars eg/

Sig hæver over kornets neg/

En romer-kniv -:/ Mod tanketaager, lighed lam,/

Mod fremmed races tro og vold,/

Mod fremtidsguden teknisk kold,/

Mod fejgheds skam/ Mod alt som intet offer vil/

Sig løfter Stor-Germaniens sang/

Paa sejrørnens vingefang/

Ad himlen til -/ Ser I som jeg? o se, o se!/

Et sluttet kosmos gyldne rand/

Fra middelhavets pinjestrand/

Til Laplands sne/

I modsætning til den gamle nationalskjald Valdemar Rørdam, der lod sit hyldestdigt til korstoget i Øst – Saa kom den Dag – offentliggøre, så gik Wivel stille med dørene og lod kun medlemmer af Ringen se sit nye digt. Han blev senere en stor kanon indenfor det såkaldte åndsliv.

Tilbage står, at Korset om noget bekræfter Karen Blixens opfattelse af, at nationalsocialismens tiltrækningskraft lå i dens løfte om et på samme tid idealistisk og barbarisk opgør med “en frivol og ulevedygtig Civilisation“.

***