Venstrefløjen er blevet teknologiangste. Påvirket af årtiers konstante nederlag har man glemt de positive forhåbninger til fremtiden og ser i for høj grad den teknologiske udvikling som en trussel.

Man er bange for automatiseringen og robotteknologien i stedet for at mobilisere offensivt på baggrund af den. Og man frygter først og fremmest, at teknologierne bliver brugt til at intensivere kapitalismen frem for at medvirke til dens fald.

Men det er ifølge den britiske forfatter Nick Srnicek en fejl og kan betyde, at man placerer sig helt forkert i de centrale konflikter, som kommer til at præge de næste årtier. Sammen med Alex Williams har han skrevet bogen Inventing the Future – Postcapitalism and a World Without Work.

Den er et opråb til venstrefløjen og arbejderbevægelsen om at droppe et ensidigt fokus på at forsvare tidligere tiders velfærdsstatslige sejre og i stedet kaste sig offensivt og teknologibegejstret ind i kampen for en verden, der er »mere moderne end kapitalismen vil tillade,« som de skriver i bogen.

»Det er en gammel tradition i arbejderbevægelsen og på den bredere venstrefløj at have en idé om, at fremtiden ville være fuld af fantastiske teknologier, der ville frigøre os fra arbejde og knaphed og forbedre vores liv på alle niveauer,« siger Nick Srnicek til Information.

Særligt automatiseringsteknologi og fremvæksten af robotter til at udføre arbejdet i stedet for mennesker i alt fra fremstillings- til servicesektoren er for de de to forfattere centralt i kampen for et bedre samfund.

»I stigende grad har vi evnerne til at reducere den mængde arbejde, folk udfører. Ligegyldigt om vi vil det eller ej, bliver vi nødt til at finde ud af, hvordan vi håndterer en situation, hvor der bare ikke er nok arbejde at give folk,« siger Nick Srnicek.

»Vi burde se det som en mulighed og fejre robotterne. Under de nuværende forhold ser ting ret dystre ud, hvis dit job er truet af automatisering. Men spørgsmålet er, hvordan vi i stedet kan gøre brug af det til at skabe noget, der er radikalt anderledes.«

Ny mobilisering

At se automatiseringsbølgen som noget positivt og en strategisk mulighed er for det første nødvendigt i forhold til at håndtere den strategiske udfordring rigtigt. Men det er også udtryk for et langt bredere behov for at omfavne teknologiens potentialer bredt set og bruge det til at udtrykke positive visioner og begejstring for fremtiden. Ifølge Nick Srnicek har venstrefløjen alt for længe forsømt den opgave og i stedet gemt sig bag et forsvar for allerede opnåede goder.

»På venstrefløjen er der i dag en ægte frygt for teknologi og et basalt set teknologikritisk standpunkt både i akademisk arbejde og blandt aktivister. Siger man noget pænt om teknologi, møder man modstand og bliver kaldt tekno-utopist,« siger Nick Srnicek. De seneste års mange nederlag har fastlåst venstrefløjen i forestillinger om alle de dårlige ting, som teknologien kan medføre. Og det er ikke helt ubegrundet.

»Vi anerkender, at givet den nuværende svage position, så er det ofte ikke sandsynligt, at implementeringer af teknologier bliver en fordel for os, men i stedet til noget, som gør vores liv til genstand for kapitalismen. Men vi har helt glemt de positive sider ved teknologien,« siger han og nævner robotteknologi, vedvarende energi, selvkørende biler og de muligheder, der ligger i biologiske manipulationer af kroppen til at eksperimentere med krop og kønsidentiteter, som noget, der burde hyldes på venstrefløjen.

»Venstrefløjen skal generobre fremtiden, fordi det er det, som har mobiliseret folk og bragt dem sammen om at bygge en bedre verden,« siger han.

Generobringen kan blandt andet ske, ved at de sociale bevægelser i højere grad tør samle sig og mobilisere sig omkring centrale krav. På forsiden af bogen starter forfatterne selv med slogans som: »Kræv fuld automatisering«, »Kræv universel basisindkomst« (også kaldet borgerløn) og »Kræv fremtiden«:

»Et af venstrefløjens problemer i dag er, hvordan man forener folk,« siger Nick Srnicek. Tidligere skete det på arbejdspladsen, hvor de mange arbejdende på fremstillingsvirksomheder havde en fælles interesse i en arbejderklasseidentitet.

»Men efter at det er blevet brudt op i de udviklede økonomier, har vi en hel diversitet af forskellige mennesker involveret både i og uden for arbejdsstyrken. Et af midlerne til, hvordan man forener folk, tror vi, er igennem at stille krav,« siger han.

»Krav gør folk i stand til at forme et kollektiv og se, at de deler en interesse i et postarbejdssamfund. Det handler ikke nødvendigvis om, at man skal påtage sig en særlig identitet, men i stedet handler det om at fremsætte et sæt af idealer, som man så kan arbejde sammen hen imod,« siger Nick Srnicek og nævner Occupy Wall Street som en bevægelse, der fejlede, fordi dens medlemmer ikke kunne enes om nogle krav og helt fejlagtigt anså krav som noget, der i sig selv splittede bevægelsen.

Kræv fuld automatisering!

Ved at formulere kravet om ’fuld automatisering’ og borgerløn offensivt gør man det centralt i en bredere kamp mod lønarbejdet. Det handler ikke så meget om, hvorvidt automatisering sker eller ikke sker, men om at det bør ske.

»Fuld automatisering er noget, som kan og bør gennemføres, uanset om det allerede er i gang med at ske,« som de to forfattere skriver i bogen og henviser til en analyse, der viser, at kun 10 procent af de amerikanske selskaber, som kan have gavn af at inkorporere industrielle robotter, rent faktisk har gjort det.

»Dette gentager vigtigheden af at gøre fuld automatisering til et politisk krav, frem for at antage at det vil ske som en økonomisk nødvendighed,« skriver de.

Der er blevet skrevet et væld af økonomiske analyser om, hvor stort omfang automatiseringen kan komme til at få i løbet af de næste årtier. Diskussionen var et stort tema på årets World Economic Forum i Davos, hvor det var tydeligt, at den økonomiske elite i hvert fald har store forhåbninger til, at automatisering og robotteknologi kan løse kapitalismens udfordring med for lav produktivitet.

En af de mere citerede analyser er fra de to forskere på Oxford University Carl Frey og Michael Osborne, der estimerer, at 47 procent af alle job i den amerikanske økonomi er i fare for at blive automatiseret i løbet af de næste to årtier.

I Danmark anslår centrum-venstretænketanken Cevea tilsvarende, at 31 procent af alle job er i højrisikozonen for at blive automatiserede. Mange frygter konsekvenserne for de mennesker, der dermed vil blive skubbet ud af arbejdsmarkedet, mens andre påpeger, at der vil opstå masser af job rundt om den automatiserede produktion.

Ifølge Nick Srnicek og Alex Williams er der ikke tvivl om, at automatiseringsbølgen kun bliver intensiveret de kommende år, men de afviser, at det er en farbar vej at forsøge at reducere skadevirkningerne ved at kræve beskæftigelse i nye positioner omkring automatiseringen.

Det var præcis det, der skete under automatiseringsbølgen efter Anden Verdenskrig, hvor fagbevægelsen reelt modarbejdede mindre arbejde til befolkningen med aktive krav til fuld beskæftigelse – i stedet for det modsatte ideal, som Nick Srnicek er tilbøjelig til at argumentere for: Fuld arbejdsløshed.

»Det meste af den organiserede venstrefløj, partier og fagbevægelsen holdt på det tidspunkt virkelig fast ved ideen om det værdige arbejde og kravet om mere arbejde til alle. Hvilket er det præcis modsatte af at reducere arbejdet og slippe af med det. Det er meget svært at få en postarbejdsverden, når de primære organiseringer bliver ved med at presse på for mere arbejde,« siger han.

Mindre arbejde, højere løn

Det er derfor centralt at samle arbejderbevægelsen bag kravene om, at når der kommer automatisering, så skal arbejdsdagen reduceres, men uden nedgang i løn. Samtidig skal der også kæmpes hårdt for højere lønninger, da en meget høj løn vil øge tilskyndelsen endnu mere til at erstatte den menneskelige arbejdskraft med maskiner.

»Man skal have politiske partier med om bord, og man skal overbevise fagforeningerne om, at deres traditionelle ideer om godt og værdigt arbejde er uddaterede og ikke længere relevante for vores verden,« siger Nick Srnicek og medgiver, at særligt det sidste er »en meget svær opgave«, der også kræver ændringer i mediernes fremstilling.

»Når automatisering bliver præsenteret i medierne, er det for det meste som en frygt for, at robotterne tager job frem for en fejring af, at banalt arbejde bliver losset over på dumme maskiner. At forandre mediefortællingen er også centralt for at sætte de rigtige betingelser,« siger han og nævner metroførere i London som et eksempel på nogen, der ser fremad.

»De ser, at selvkørende metroer er på vej, og at det bliver en massiv trussel mod deres job. De har taget et fremadskuende perspektiv og forsøger at reducere arbejdsugen for at holde på arbejdet. For arbejderne – hvis interesse fagforeningerne skal varetage – er en kortere arbejdsuge godt for både den mentale og fysiske sundhed samt familielivet. Det er gavnligt for livskvaliteten, hvis vi arbejder mindre,« siger Nick Srnicek.