Foto: Press/Facebook/Twitter/YouTube

HRVATSKA se u devedesete vraća otkad je iz devedesetih izašla. Svakih nekoliko godina dogodi se nešto što nas ekspresno katapultira nazad u mračnu prošlost.

I ove godine krenuli smo sigurnim korakom unazad, a veliki comeback, između ostalog, nedavno je doživio i jedan od najpopularnijih voditelja devedesetih - Ljudevit Grgurić Grga.

Odlučili smo stoga prekopati devedesete i pronaći što bismo još mogli oživjeti. Uživajte u još jednoj šetnji alejom sjećanja, a ako vam je 386-ica prespora da vrti videe - pritisnite tipku za turbo.

1. Ratni soundtrack

Ovakva lista bila bi prazna bez dobre ratne pjesme u kojima Hrvati (uz koje su svetinje) kreću u boj protiv Srba (uz koje su prokletinje), a ovaj ratni soundtrack izrodio je i Marka Perkovića Thompsona koji je od interne zajebancije dogurao do statusa najveće domaće zvijezde i omiljene razbibrige i desno i lijevo orijentiranih medija na čiju reakciju (to jest, besplatni PR) pjevač može računati svaki put kad izda novi album.

2. Hrvatski vojnik

U Jugoslaviji je službeni časopis službene vojske bio Front, ali sadržajem, izgledom i dizajnom kao nekvalitetna verzija Politikinog zabavnika. Ne zaboravite da je Hrvatska 90-ih zemlja u stalnom ratu, s trećinom okupiranog teritorija i visoko militarizirana država. Dok danas muškarce u izblijedjelim maskirnim uniformama možete vidjeti samo u vrijeme poljskih radova na selu, tada ste ih na desetke, a mnoge i s oružjem mogli vidjeti u par kvartovskih kafića, da ne spominjemo disko klubove. Takvo društvo trebalo je dostojan vojni časopis i imalo ga je u Hrvatskom vojniku, koji je od početka izlaženja bio preluksuzan za narod koji je životario s 300-tinjak njemačkih maraka mjesečno.

3. Cro Army

Maskirno je bilo "in", okupacija je bila preokupacija, a klinci su skupljali sličice simpatičnih crtanih vojnika koje su dolazile u tanašnim čokoladicama poput Životinjskog carstva. Rat ne štedi nikog. Neki su tad gubili živote, neki kuće, a neki zube.

4. Mise za Eden i Cruza

Budući da mise za Pavelića nikad nisu izašle iz mode, zašto ne vratiti i mise za centralni par Santa Barbare?

5. Fluorescentne krunice

Iako smo godinama kasnije dobili fluorescentnu Djevicu Mariju koju je, priznat ćete, teško nadjebati, fluorescentne krunice bile su veliki hit kod svakog pravog ljubitelja molitve u mraku.

6. Obrade Vatrogasaca

Loš dance, loš narodnjak, loš humor - sve je tu!

7. Hrvatski novogovor

Ako mislite da je 90-ih bilo poželjno reći telefon, helikopter, telefax ili kopirka i da su to hrvatske riječi, gadno se varate, jer tada su se službeno nametali brzoglas, vrtolet/uvrtnjak, dalekopisač i hitroumnožnik. S riječima iz "onog" sistema i države trebalo se obračunati i zamijeniti im onima koje što "hrvatskije", ali prije svega gluplje, zvuče.

8. Bedž koji na dodir svira Lijepu našu

Naravno u crven-bijelo-plavim bojama i sa šahovnicom u sredini. Dakako, s "prvim bijelim". Bio je iznimno popularan u ljeto 1990., u vrijeme buđenja nacionalne svijesti i domoljubnog zanosa, kada ih se na desetke tisuća prodavalo na dernecima, proštenjima i skupovima HDZ-a, uz zvučnu kulisu pucketanja žerave i vrtnju volova na ražnju, te neki od klasika domoljubne pjesmarice. Kad smo već kod toga, potpisnik teksta kupio je ovaj bedž u paketu s kazetom Vere Svobode, na kojoj je glavni hit bio "Vezak vezla Hrvatica mlada".

9. Hrvatski dance

Bio je slušan, bio je dno dna, bio je odgovor na tmurna vremena, a ni 20 godina kasnije nismo uspjeli izmisliti ništa zabavnije.

10. Obrve domaćih pjevačica

Što je žena bez obrva?

11. Frustracija zvana Hugo

Malo koji klinac nije volio Huga, ali svi ćemo priznati i da je jedan dio nas umirao s njim svaki put kada bi ga neki nesposobni klinac deset puta zaredom odveo u bolnu smrt na dnu provalije.

12. Hrvatski zrak u konzervama

Limenke sa zrakom nisu ništa novo, ali početkom devedesetih domoljubni ushit prodavao je bilo što s hrvatskim grbom. Nije bitno je li unutra srpski prdac, bitno je da je gore hrvatski grb.

13. Sedma noć

Nekima je ovo bio poziv da se s obitelji okupe pred televizorom, a drugima razlog da nedjelju navečer provedu u šumi. Što dalje od TV uređaja. Ovo je bilo toliko "dobro" da im je Hladno Pivo posvetilo pjesmu.

14. Dreletronic

Toliko potentan humor teško umire pa Drele i dan danas uspijeva izvući smijeh svaki put kad u rečenicu ubaci po neku "demižonku" ili "gujdu".

15. Domoljubna kinematografija

Oni nisu Davorin Bogović, ali sve oko njih je crno-bijeli svijet. S tim da su Srbi crni, a Hrvati bijeli. Čisto da ne bude zabune.

16. Smogovci u ratu

Rat je uništio mnogo toga, a jedna od žrtava su i dotad odlični i svima omiljeni Smogovci koji su zahvaljujući epizodama iz devedesetih uprskali inače kvalitetan serijal. S druge strane, epizode su toliko trash da su zapravo neprocjenjive, a posebno kad najčetničkiji četnici koji su ikad četnikovali otmu Tarika Filipovića.

17. Glumci koji koriste "super književni"

Ono kad kvartovski štemer izgovori: "Obraćaš li se meni? Pripremi se na sraz. Bit ćeš izložen fizičkim nasrtajima te šikaniranju".

18. Aseksualni hrvatski film

Sjećate li se svih onih vrućih scena seksa iz hrvatskih filmova devedesetih? Naravno da ne, devedesetih se nitko nije jebao.

19. Karijera Siniše Cmrka

Iako je učinio apsolutno sve da svoju karijeru pokopa sumanutim potezima, Hrvati su kratkog pamćenja. Stoga, vratimo Sinišu!

20. Ante Pavlović na HTV-u

Već ga dugo nismo vidjeli nigdje osim u crnoj kronici, ali "doktor" Pavlović devedesetih se znao pojaviti na HTV-u, a da pritom nitko nije zvao osiguranje. Sudeći prema ekipici koja se sve češće muva oko Prisavlja, možda je pravo vrijeme i da se nabrijani "kajroprektor" vrati.

21. Filmovi Jakova Sedlara

Jakova Sedlara ne pamtimo samo kao redatelja trash klasika već i kao subverzivnog graditelja dobrosusjedskih odnosa. Naime, on je već 1996. uspio učiniti nezamislivo i Srbe u hrvatskom filmu prikazati kao - normalne ljude (Ne zaboravi me).

22. Tuđmanova "vragolasta bojanka"

Možete reći što god želite o Tuđmanu, ali kad narod uspijete uvjeriti da je obični charliesheenovski meltdown s crnim, žutim i zelenim vragovima, Judom, bezglavim smušenjacima, kojekakvim lažnim propovjednicima, pseudodemokratskim obmanjivačima i ponekom rimom, jedan od vaših najnadahnutijih govora - ili ste vi politički mag, ili su oni ludi.

23. Tuđman says the darndest things... To kids

Svojevremeno se i kod nas prikazivao show "Djeca govore najsmješnije stvari" u kojem je Cosby ugodno ćaskao s klincima. Ovo je domaća verzija - "Tuđman govori najluđe stvari djeci" - u kojoj bivši predsjednik pokazuje zašto nije dobro preskakati uzimanje lijekova.

24. Tuđmanovo "(belo)svet(sk)o ime Dinamo"

Dinamo trećinu svog postojanja, jos od početka 90-ih, nije klub puka, jer HAŠK-Građanski i Croatia imena su dobili kao omiljena zanimacija i igračka vrhovnika Tuđmana, koji se naravno nije ograničio samo na kumovanje, nego i na izdašno financiranje kluba državnim novcem, koji je Dinamu koji to nije bio, omogućio da postane najjači i najbogatiji klub u regiji. U toj eri je začetak zala koje krase i današnji Dinamo, pa kao što je Tuđmanova Croatija naslov slavila samo pred dvorjanima, Mamićev Dinamo slavio je pred članovima obitelji i radne zajednice.

25. HNL

Stobreč, Suhopolje, Belišće, Pazin... nisu toponimi i lokaliteti za koje znaju samo najzagriženiji specijalisti za hrvatski zemljopis u pub kvizovima nego posljedica politike "selo moje malo prvoligaša nam je dalo", po kojoj je u prvoj hrvatskoj nogometnoj ligi u desetljeću u kojem je riječ igrao svaki klub čiji je lokalni šerif bio dovoljno ambiciozan ili naoružan. Zaboga, u HNL-u je u sezoni 93/94 igralo čak 18 klubova, koliko ih se danas natječe u Bundesligi, iako Njemačka ima neusporedivo bolji nogomet i 20 puta više stanovnika od Hrvatske.

Tekst se nastavlja ispod oglasa

26. Klubovi postrojbi Hrvatske vojske u HNL-u

Poseban spomen zaslužuju vojni klubovi u "elitnom razredu hrvatskog nogometa". Iako je tako nešto bilo rezervirano za društveno uređenje koje je prethodilo 90-ima i za komunističke SSSR, Bugarsku, Rumunjsku, Albaniju i Srbiju, u Tuđmanovoj Hrvatskoj i prvoj ligi istovremeno su igrala čak dva vojna kluba: Mladost 127. (brigade) iz sela Suhopolja pored Virovitice i Hrvatski dragovoljac iz novozagrebačkog Sigeta. Prvom klubu mecena je bio general Đuro Dečak - Boy George, a drugom brigadir Stjepan Spajić - Rođo. Posebno ostaje u sjećanju kada su ukazom vrhovnog zapovjednika Tuđmana, na neutralnom terenu u Varaždinu igrali "pripetavanje" tko će ići u prvu ligu, a na tribinama stadiona bile same maskirne uniforme, dok je igrač Mladosti gol slavio trkom u zagrljaj Dečaku, koji je pored aut-linije sjedio u svečanoj generalskoj uniformi.

27. Karijera lika koji je imitirao Tuđmana

O Tuđmanovoj snazi dovoljno govori činjenica da Denis Bašić i u 2016. oduševljava svojim imitacijama. Doduše, ne znamo koga, ali ljudi vole devedesete. Dalo bi se nešto iskemijati na ova četiri programa.

28. Hardcore HDZ-ovski predizborni spotovi

U današnje vrijeme HDZ je sjena svojih prethodnika, a to nigdje nije očitije nego u predizbornim spotovima koji su bili iskreniji i u skladu s profinjenim ukusom njihovih birača.

29. Živa istina

Ne moramo nužno vratiti show, ali goste...

30. Dora

Vrijeme je da prestanemo zazivati bolja vremena i vratimo preskupi dragulj zabave koji je od ranih devedesetih naše pjevačice i pjevače slao na Eurosong gdje bi osvajali 25., 18., a ponekad čak i 14. mjesto.

31. Treća sreća

Potrpajte slavne u kutije, natjerajte ih da budu duhoviti, dajte to Grgi i ponovno imate hit.

32. Jel' me netko tražio?

Svaki put kad negdje pročitate ili čujete da Hrvati nemaju smisla za humor, misli vam istog trena polete prema besmrtnom "Jel' me netko tražio?" koji je usmrtio humor svake osobe koja je promolila glavu kroz ona ulazna vrata (bio to Željko Pervan ili Aki Rahimovski, u showu poznat i kao Ćevapčićko). Bio je to Bermudski trokut duhovitosti, mjesto gdje humor dolazi nestati.

33. Super Hrvoje

Teško je izabrati najbolji dio jer Hrvoje Horvat je gastarbajter iz Njemačke koji se tijekom rata vrati u Hrvatsku, a nakon što dodirne magični hrvatski pleter pretvori se u Super Hrvoja, nadčovjeka koji brani sve hrvatsko. Prema legendi, svaki put kad se nevina krv prolije na starohrvatskom kamenom zemljištu, mali kameni kip patuljka oživljava i povjerava moć kamena svom nalazitelju.

34. Slobodni tjednik

Svaki put kad kažete da je moderno "dnovinarstvo" štetno, prisjetite se vremena kada je bilo ne samo štetno nego i smrtonosno. Velik dio novinara kasnije se smjestio u Jutarnjem listu dok je autor huškačke i medijski popraćene reportaže iz Osijeka, Robert Pauletić, danas zamjenik ministra turizma. ST-ovci su jedno i tvorci najbizarnije novinarske obmane. Osmislili su lažnu novinarku, to jest pseudonim koji bi članovi redakcije koristili svaki put kada bi pisali o stvarima zbog kojih bi mogli završiti na sudu. Jednom kad je situacija postala "prevruća", ubili su "kolegicu" i priredili joj komemoraciju da ljudi ne bi posumnjali.

35. Siniša Stracaboško, Hrvatski Rambo

Siniša Stracaboško, poznat i kao Siniša Dvorski, ali najpoznatiji kao Hrvatski Rambo, 90-ih je bio medijski promovirani ideal hrvatskog neustrašivog ratnika za kakvim je vapila zemlja koja je izložena agresiji iznutra i vana, bila u sve težem stanju. U Domovinski rat došao je iz dijaspore kao pripadnik nepoznate elitne vojne postrojbe. Postao je zapovjednik izviđačko-diverzantskog voda Zebre, nazvanoj po njegovoj specifičnoj frizuri. Medijsku slavu stekao na banijskom ratištu, kada je pred kamerama i novinarima paradirao nabildan i gol do pasa, uvijek s pozom kao da je usred snimanja editorijala. Zatim je naglo nestao s ratišta i ekrana. Ne znamo kako, ali Hrvatska se i bez svog Ramba nekako uspjela obraniti, da bi se u žižu vratio kao plaćeni ubojica bivšeg ministra turizma Antuna Marčela Popovića, kojeg je smaknuo za samo 15 tisuća eura. Uvijek ovisan o medijskoj pažnji, novinare je pozvao da 15 godina kasnije poprate njegov izlazak iz zatvora.

36. Nastupi na playback u praznom zadimljenom Saloonu dok Tonči Huljić u narančastim dimijama udara po keytaru, okružen ukrasnim biljem

Zašto? Zato što... Devedesete.

37. Glazbena karijera Igora Štimca

Ova je pjesma snimljena i vjerovali ili ne, nitko zbog nje nije kažnjen.

38. Naivnost s kraja devedesetih

Kad smo bili mladi, neinformirani i toliko neiskvareni da smo iskreno vjerovali da je Ricky Martin povalio svaku ženu koja mu se našla na putu...

39. Uključujući i Ninu Morić prije nego su je estetski kirurzi divljački napali

&amp;amp;amp;amp;amp;amp;lt;br&amp;amp;amp;amp;amp;amp;gt;

40. Zagreb u sretnom prometnom kolapsu

Bila su to vremena kada su Hrvati bili sretni što im lik kojeg vide tek u prolazu, na par sekundi, blokira grad i stvara kaos. Nije bilo provokatora da pitaju tko to plaća i u kakvoj mi to vukojebini živimo. Bila su to vremena prometnog kolapsa sreće.

41. You Gotta Fight For Your Right To Party

Gušenje slobode medija i ugrožavanje demokracije uvijek je dobar povod za tulum, a ovaj je okupio 120 tisuća ljudi.

42. Spektakli u pulskoj Areni

Kad ovako kvalitetno skineš Madonnu, zaslužio si nastup u Areni i to pred razularenom gomilom jedva živih činovnika.

43. Ugodan glas Zlatka Canjuge

Prije smo ga slušali često, a onda je odjednom nestao i iza sebe ostavio samo gomilu sinkronizacija Željka Pervana.

&amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;lt;br&amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;gt;

44. TV Best

Podlistak 90-ih nevjerojatno čitanog i utjecajnog Globusa, koji se u vrijeme ratne neimaštine, u formatu i na papiru dnevne novine prodavao u sumanutim naknadama, ima povijesne "zasluge" za početak "celebrity kulture" u hrvatskom medijskom prostoru. Jer ovdje ste, na magazinu unutar magazina, odnosno na tridesetak bonus strana ozbiljnog sadržaja, uz obavezni i vrijedni tv-program odnosno raspored emitiranja na televiziji (govorimo o vremenu prije interneta, kada većina građana nema prijamnik s teletekstom) mogli prvi put vidjeti što rade poznati i to isključivo u par zagrebačkih kafića i diskača. Ovdje se slinilo nad seksi starletama, koje je u navodno skupoj produkciji, ali na crno bijelim fotografijama i stranicama, slikao Lupino.

45. Punk nije mrtav, ali možda se samo nismo dovoljno potrudili

Alternativna publika prilično se osokolila, a razlog je to da policija više ne posjećuje njihove koncerte kao nekoć. Kao u Samoboru 1995. kada je koncert u Kuglani završio sa stotinjak privedenih i sedmero teško prebijenih tinejdžera.

&amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;lt;br&amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;gt;

46. Dobra 3D animacija može prodati sve

U trenutku kad su HTV-ovci shvatili da su 2D špice stvar prošlosti, ušli smo u "zlatnu eru 3D animacije".

&amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;lt;br&amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;amp;gt;

47. Sapuničavi klasici devedesetih

Prije "turske provale" na domaće televizije, hrvatskim programom vladale su južnoameričke sapunjare, a imali ste što birati. Od Esmeralde, Marisol, Ljubavne veze i Sirote male bogatašice, do Otimačice s Gabrielom "La Usurpadorom" Spanic. Vratimo se starim vrijednostima.

48. Ma kakva Hrvatska Lutrija, vratite nam TV Fortunu

Naslov je bolji (pompozniji), imate Karmen Vukov Colić koja izgleda kao da će upravo zapjevati "Ave Mariju", nadzorna komisija Lutrije Hrvatske djeluje kao tužna skupina samaca koje na plesnjaku nitko nije pozvao na stiskavac, a tu je i još jedna vrhunska 3D špica.

49. Enver Idrizi

Simpatični albanski karataš osvajač je prve sportske medalje za neovisnu Hrvatsku i to na sam dan međunarodnog priznanja, 15. siječnja 1992., kada je u na Svjetskom kupu u Milanu uzeo zlato Idrizi je izjavio kako je za Hrvatsku osvojio 15 kilograma medalja, a prije nego što je pronosio slavu Hrvatske po svijetu, na karataškim turnirima dva puta je pobijedio Chucka Norrisa. Osim toga, njegov najveći uspjeh uloga je štemera u trash kultu Jakova Sedlara "Fergismajniht". Od Hrvatske usprkos svim uspjesima nije dobio ništa, a prema zadnjim informacijama živi u Njemačkoj, gdje s bratom vodio disko klub.

50. Druga pjesma Nevena Ciganovića

Legenda kaže da ako tri puta ponovite Candyman, pojavi se Neven Ciganović i snimi drugu pjesmu. Tko zaziva devedesete, igra se s vatrom - zapamtite to.