Foto: Facebook

"UHLJEBIO sam puno znanih i neznanih. Kad bismo gledali klasično zapošljavanje, u smislu natječaja, prijave, referenci, onda bismo mogli zaključiti za svakog da se zaposlio preko veze. Nema onog tko se javio za neki posao a da nije imao neku 'preporuku', neku vezu. Volio bih da sam ih puno više uhljebio".



Gornji citat nije ulomak nekog satiričnog teksta, meme s neke slike na Facebooku ili neka mail forvarduša kojom se zajebaje na račun HDZ-a.



To je u velikom intervjuu za Slobodnu Dalmaciju kazao nitko drugi nego HDZ-ov šibensko-kninski župan Goran Pauk.



A evo i cijelog citata o uhljebljivanju.



"Uhljebio sam puno znanih i neznanih. Kad bismo gledali klasično zapošljavanje, u smislu natječaja, prijave, referenci, onda bismo mogli zaključiti za svakog da se zaposlio "preko veze". Nema onog tko se javio za neki posao a da nije imao neku "preporuku", neku "vezu". Volio bih da sam ih puno više "uhljebio". To mi je, vjerujte, teži dio posla, objašnjavati ljudima da nešto ne može, slušati ih i lakonski im obećavati "riješit ćemo nešto". Nisam sklon takvim obećanjima, tu sam preoprezan i zato mnogi misle da sam bahat, da ne želim pomoći. Dnevno bar pola radnog vremena potrošim na rješavanje egzistencijalnih problema ljudi i zbrinjavanje. Kad bih svima išao pomoći, ništa drugo ne bih stigao odraditi", požalio se dalmatinskoj dnevnoj novini HDZ-ovac koji bi, da može, uhljebio još ljudi.



No to je samo vrh ledene sante bizarnih izjava HDZ-ova faraona iz Šibenika koji je na proljeće uvjerljivo osvojio treći mandat na čelu ove županije.

"Oba su pala"



No krenimo od početka.



Goran Pauk rođen je 1962. godine, a u mladosti je bio nogometaš. Tijekom osamdesetih bio je kapetan Šibenika, a 1987. zaigrao je i za Hajduk. Ali to je bilo više manje sve od njegove nogometne karijere.



Puno veći talenat Pauk će pokazati u politici. No nakon nogometne karijere i prije političke, Pauk je sudjelovao u Domovinskom ratu. U rujnu 1991. godine sudjelovao je u obrani Šibenika, a ostat će poznat kao jedan od ljudi sa snimke "Oba dva, oba su pala" kad su srušena dva aviona JNA.



Jasno, čin ratnog heroja i jednog od ljudi s možda i najslavnije snimke iz Domovinskog rata Pauku sasvim sigurno neće odmoći u uspinjanju u HDZ-u.



Ipak, ima onih koji su smatrali da je Pauk preuzeo tuđe zasluge. Jedan od njih je Stipe Petrina, vječni borac protiv HDZ-ovih glavešina u Šibensko-kninskoj županiji.



On je prije dvije godine, u listopadu 2015. godine, Pauka nazvao lažnim herojem.



"Gospodine Karamarko, Goran Pauk nije srušio avion, kao što nije uzviknuo ‘Oba dva, oba su pala!’, taj legendarni povik je poviknuo Primoštenac, na žalost danas pokojni, Filip Gaćina Bilin. Zato gospodine Karamarko, nemojte se hvaliti neistinama, jer se lako razotkriju i vraćaju se kao bumerang. Ima toga još jako prljavog, ali čak ni u ovo predizborno vrijeme, nije korektno da se spominje, što u najboljoj namjeri savjetujem i Vama, najbolje je ne spominjati ono u što niste sigurni", poručio je tada načelnik Primoštena Tomislavu Karamarku, tadašnjem šefu HDZ-a, pisao je Tris.



Sve u svemu, nakon rata Goran Pauk počet će se aktivno baviti politikom. Kao HDZ-ovac od 1990., a pritom još i ratni heroj, Pauk je brzo napredovao. Godina 2006. bila je sretna za političku karijeru Gorana Pauka koji će baš u rujnu spomenute godine dobiti i prefiks "župan". Osim što je postao župan, te 2006. postao je i član Nacionalnog vijeća i središnjeg odbora HDZ-a. Od 2004. do 2014. godine bio je i predsjednik HNK Šibenik.



E da, od 2015. godine postao je predsjednikom Hrvatske zajednice županija. Možda vam ime ove parazitske organizacije ništa ne znači, ali sačekajte malo, to je bitno za priču o županu Pauku.



Žalio se na plaću od 16.000 kuna



Široj javnost Goran Pauk (opet) će postati poznat u ožujku 2015. godine kad se javno, putem Facebooka, požalio kako sa županskom plaćom od 16.000 kuna jedva spaja kraj s krajem.



"A vezano za moju plaću, znam da izgleda i jeste za hrvatske prilike velika, ali kad s tom plaćom "pokrivam" dvoje dice na faksu u Zgbu, dugoročni kredit za kuću, kratkoročni potrošački kredit, moje podstanarstvo sa režijama, upisnine na faks i sve druge moguće troškove... onda je i takva - nedovoljna.



Drugim riječima, ova plaća mi omogućuje prvenstveno da mi se dica školuju po želji i sasvim obično življenje", žalio se siroti župan.





Suluda kampanja za zaštitu parazitskih županija



Tako je Pauk nastavio raditi za crkavicu od 16.000 kuna mjesečno, a posebnu je kreativnost pokazao kad se osjetio ugroženim. Naime, rekli smo vam da zapamtite da je on predsjednik Zajednice županija, a prije dvije godine pokrenulo se pitanje o regionalizaciji Hrvatske.



Jasno, kao županu, takva ideja Pauku je bila bogohulna. U veljači 2016. godine, predstavljajući anketu u tome kako građani obožavaju županije, iz Paukove udruge utvrdili su kako su županije dio lokalnog identiteta.



To što nikada niste čuli da se netko predstavlja kao Splitsko-dalmatinac ili Šibensko-kninjanin valjda je vaš problem, anketa Zajednice županija pokazala je da se ljudi identificiraju sa županijama. No vrhunac kreativnosti Pauk i ekipa pokazali su kad su kod Šibenika zalijepili plakat "Dobrodošli u zadarsku regiju".



"Htjeli smo pokazati kako bi to bilo da smo u drugoj regiji, probuditi osjećaje protiv reorganizacije. Ovo je jedan malo provokativniji marketinški potez, ali reakcije nisu izostale. Šibensko–kninska i Vukovarsko–srijemska županija izabrane su kao početne točke ove kampanje iza koje stoji Hrvatska zajednica županije", rekao je u travnju 2016. godine za Šibenski portal Goran Pauk.



Nije Pauku palo napamet da bi naprimjer i Zadar i Šibenik bili dio Dalmacije, nego je bizarnom kampanjom pokušao rasplamsati najniže regionalne strasti jer županije moraju opstati pod svaku cijenu.

Tekst se nastavlja ispod oglasa

"Kao župan sam sam sebi šef"



No vrhunac svega je jučerašnji intervju za Slobodnu Dalmaciju. Sad se vraćamo na citat iz uvoda teksta, ali to je tek jedan dio razgovora kojim je Pauk dao do znanja kako razmišlja.



Odmah u uvodu, Pauk objašnjava zbog čega nije želio postati zastupnik.



"Znam da mi mnogi neće povjerovati, ali za mene je dužnost župana sadržajnija, pa i veći izazov od zastupničke. A takav je i moj osobni habitus: kod kuće sam, s obitelji, nema stalnih putovanja, hotela, autocesta... a plaća je gotovo ista. Osim toga, sam sam sebi šef, nitko ti dnevno ne visi nad glavom, sam organiziraš svoj posao i, sasvim ljudski govoreći, nekako mi je komotnije biti župan", kaže Pauk.



Stanite i razmislite o ovome "sam sam sebi šef" pa idemo dalje.



"Uostalom, u Hrvatskoj nas je samo 20, a zastupnika je k'o u priči, čak 151. Imaš status kao "mali ministar", a ljudi te kod kuće percipiraju kao da si važniji negoli to tvoje ovlasti kažu. S jedne strane to svakome godi, a s druge strane me silno iritiraju sva ta ograničenja. Formalno si na vrhu regionalne administracije, ali s bezbroj limita. To ponekad frustrira", kaže župan.



Dakle, vrlo otvoreno, Pauk smatra da je sam sebi šef, a godi mu i što mu se ljudi ulizuju. Županija je, drugim riječima, valjda njegovo privatno leno.

HDZ-ovac i katolik koji se triput ženio



Pauk je otkrio kako ima planove nakon ovog, trećeg mandata na čelu županije. Plan mu je da dobije novi mandat.



Usput, vrijedi spomenuti da se ovaj HDZ-ovac i vjernik ženio triput. Kao iskusan muškarac, on je komentirao i slučaj kolege HDZ-ovca i župana Alojza Tomaševića.



"Naravno da svako nasilje osuđujem, za mene je ono apsolutno neprihvatljivo. Ne znam što se dogodilo kolegi Tomaševiću, koliko je tomu kumovala i ženska ljubomora, ne znam je li doista nasilnik, poznajem ga i teško mi je to prihvatiti. Istina je, Alojz je, što bih ja rekao, malo "tvrdo povijen", ali sam ga doživio kao časnog čovjeka. Prošao je rat, ima čin generala HV-a i stalno se pitam je li moguće da je nasilnik. Prošao sam i ja težak razvod, znam da čovjek može eksplodirati, da može izgubiti živce, ali taj kontinuitet bračnog nasilništva, to ne mogu zamisliti, to mi je potpuno strano. Nisam za guranje problema pod tepih, pa kad ne ide, ja odlazim. Zbog toga sam se i razveo u 50. godini", kaže Pauk.



"Nisam fanatični vjernik koji ne propušta misu. Ali poštujem Crkvu i vjeru, a ako ćemo već o tome, crkveno sam još u prvom braku", dodaje.



Nije mu, kaže, jasno kako je Thompson uspio dobiti crkveni razvod.



"To mi je uistinu tajnovito. Kod Thompsona je razvod išao ekspeditivno. Možda postoji neka tajna crkvena kategorizacija koja se odnosi na odabrane, pa se oni mogu i crkveno razvesti i ponovo oženiti. Kako god bilo, na mene se to, izgleda, ne odnosi. Moj svjetovni život je moj stvarni život, on je ogledalo mene kao čovjeka koji je, rekao bih, ostao iskren unatoč politici koja mi je odredila profesionalni put. Lojalan sam stranci, ali imam svoje mišljenje kojeg se ne bojim, nego se za njega borim", zaključuje Pauk.



I tako župan zahvaljujući masovnim uhljebljivanjima nastavlja komotno vladati županijom, uz glasove, želju i volju većine. Neke od njih je uhljebio, ostali se nadaju da su oni sljedeći. A sve na račun najugroženije hrvatske manjine: poduzetnika i radnika iz privatnog sektora koji ih porezima hrane.

