Jeg synes, vi bør lave frit optag til gymnasiet. Mange vil sikkert mene, at det er en kættersk tankegang.

Bør gymnasiet ikke kun være for de bogligt stærke elever? Hvad med de andre ungdomsuddannelser, hvis alle kan komme ind på gymnasiet? Vil det ikke blive dyrt for samfundet? – er blot nogle af de kritiske spørgsmål, jeg hører for mig.

Mens vi her til lands stadig kæmper med at få de unge til at vælge en erhvervsuddannelse (EUD) efter grundskolen, har de knækket koden i Norge, hvor 50 procent af eleverne vælger EUD mod 19 procent i Danmark.

Alle kan fortælle, hvad halvdelen af alle unge i Norge vælger, men ingen kan fortælle hvorfor, så mit bud må blive et kvalificeret gæt. Jeg tror, det skyldes, at alle i Norge har ret til at komme i gymnasiet efter grundskolen, mens dette ikke er tilfældet hos os.

For at opnå samme resultat som i Norge – at få flere unge til at vælge EUD – er vi under den nuværende regering gået den modsatte vej.

Ulogiske adgangskrav

I 8. klasse skal alle elever i Danmark stadig vurderes parat til en ungdomsuddannelse. Ydermere er nyeste krav fra i år, at elever i 9. klasse, der vil i gymnasiet, som minimum skal have et gennemsnit på fem i årskarakter samt i de lovbundne prøver til afgangseksamen.

Intentionen er, at et karakterkrav og muligheden for ikke at bestå eksamen skal få flere elever til at vælge en anden ungdomsuddannelse end gymnasiet, f.eks. EUX, HF eller EUD.

Spørgsmålet er dog, om stramningerne får de unge til at vælge anderledes? Vil flere ikke blot prøve lykken i en 10. klasse, hvor 75 procent efterfølgende starter på gymnasiet? Og mon ikke vi vil se, at karakterniveauet for eleverne i udskolingen vil stige de kommende år på de danske skoler – hvis ikke det allerede er steget i år? For hvilken skole har lyst til at blive kendt som skolen, hvor mange elever i 9. klasse har under fem i gennemsnit?

På lang sigt tvivler jeg på, at karaktergennemsnittet som adgangskrav vil få den store betydning, og så er vi lige vidt.

Et andet problem er, at den nye HF-uddannelse, som er det alternativ, man har lavet til gymnasiet, er forkert tænkt efter min mening. HF er nu tiltænkt de elever, der ikke vil på universitetet, men som vil uddanne sig til professionsbachelor som f.eks. sygeplejerske, skolelærer, bibliotekar eller lignende.

Uddannelsen giver derfor ikke som udgangspunkt adgang til universitetet.

Problemet er, at elever i 8. og 9. klasse ofte ikke aner, hvad de vil, men ved, hvad de ikke vil. Én ting, de ikke vil, er at lukke døre. Så når HF eksempelvis afskærer dem muligheden for at komme på universitetet, bliver den ikke valgt. For de unge og deres forældre bliver HF altså opfattet som en form for fattigmandsgymnasium, som måske smager af fugl, men ikke er det.

Samtidig undrer en del unge sig også over, at man skal have 4.0 i gennemsnit i de lovbundne prøver i 9. klasse for at komme ind på HF, mens man kun skal bruge 2.0 i dansk og matematik fra afgangsprøverne i 10. klasse for at få adgang. Er devisen så, at jo flere år man har gået i grundskole, jo lavere karakterer skal man have for at komme ind på HF?

For tidligt valg

Regeringen vil sige, det bliver dyrt for samfundet, hvis alle unge har ret til at komme i gymnasiet, modtage SU og først indtræde på arbejdsmarkedet tre år senere, men den påstand giver ikke mening, når man ser nærmere på, hvordan det er i dag.

Inden mange unge starter på EUD, har de været gennem forskellige afklaringstilbud som f.eks produktionsskoler. Flere har afbrudte uddannelser bag sig og en stadig større gruppe har en studentereksamen med i hånden.

Reelt kommer kun 22 procent af de elever, der starter på EUD, direkte fra grundskolen. Gennemsnitsalderen ved start er derfor knap 25 år, hvilket også er med til at cementere mange unge og forældres opfattelse af EUD som en ‘voksenuddannelse’.

Mange forældre synes også, det er på grænsen til vanvid, at deres børn skal tage stilling til, hvad de vil i 8. klasse og svarer ofte retorisk med modspørgsmålet: »Vidste du da, hvad du ville, da du var 14 år?«, når de bliver informeret om parathedsvurderingen til forældremøder og skole-hjem-samtaler i 8. klasse.

Forældre og lærere tænker, det er fair nok, elever i 8. klasse ikke aner, hvad de vil efter 9. klasse. At være i tvivl er en del af det at være ung, og det at vælge den rette uddannelse er en proces, som tager tid.

Men da tid er en mangelvare, fordi eleven er tvunget til at tage et uddannelsesvalg ved første parathedsvurdering i 8. klasse, gør den unge det samme som 75 procent af alle unge i Danmark og vælger gymnasiet. Ofte ikke på grund af interesse, men fordi der er prestige i at gå i gymnasiet, fordi gymnasiet bliver forbundet med ungdomsliv, og fordi det udskyder valgprocessen tre år i de unges optik.

Regeringens argumenter om pensionsopsparing og arbejdsudbud hører voksenlivet til og preller derfor af på de unge. Forældrene kan godt forstå regeringens argumenter, men føler ikke, det er deres ansvar at vejlede egne børn ud fra, hvad der er godt for konkurrencestaten.

Tværtimod tænker de fleste forældre, at deres børn skal have lov at være unge lidt endnu, og da gymnasiet både symboliserer ungdomsliv og prestige, er mange forældre yderst positive over for dette valg. Så kan de unge altid vælge en EUD efter gymnasiet, er holdningen.

Vent med erhvervsuddannelsen

Undersøgelser viser, at mange unge ser mod erhvervsuddannelserne, når de bliver lidt ældre. Men når de i første omgang fravælger dem efter grundskolen, er det, fordi det at vælge en EUD for en 15-årig føles som at påtage sig en identitet, man ikke er klar til.

Og ja, der er da også langt fra at begynde ude på en byggeplads med granvoksne mænd som 16-årig til at sidde og analysere Herman Bang i 1.g med jævnaldrende.

Faktisk er det absurd, at systemet sælger erhvervsuddannelserne som ungdomsuddannelser, når det som tidligere nævnt kun er en minoritet, som kommer direkte fra grundskolen.

At være i midten af 20’erne er ungt, men hvis vi ser det med en 16-årigs øjne, tager billedet sig anderledes ud. Hvor den unge på 16 år bor hjemme, bliver vækket af mor om morgenen og får vasket sit tøj, har den unge på 24 år egen bolig og måske endda også kæreste, børn og kummefryser.

Som jeg startede med at skrive, ved vi ikke, hvorfor 50 procent af de unge i Norge vælger EUD.

Min påstand er, at de nordpå har afmystificeret det at gå i gymnasiet ved at give alle adgang. Gør vi det samme her, tror jeg, vi vil opleve samme udvikling på sigt. Jeg tænker også, at det valg, man træffer som 18-årig, er langt mere kvalificeret end det ‘valg’, man træffer som 14-årig.

Et mere kvalificeret valg burde også minimere risikoen for frafald, som er et problem, mange ungdomsuddannelser døjer med i dag.

Endelig mener jeg, de fleste arbejdspladser vil få mere ud af at have unge, der har et par år mere på bagen, i praktik. De vil ofte ikke blot have et kørekort, men også kunne arbejde mere selvstændigt og træffe mere selvstændige beslutninger.

Vejledningen og vejledernes rolle i udskolingen vil selvfølgelig skulle omtænkes.

Hvor vejlederens rolle i dag primært er at få gjort ikkeparate elever parate, ville vejlederens rolle, hvis der var fri adgang, skulle ses som vejleder for alle elever. Som en sparringspartner, der både kan rådgive, informere og få alle – ikke kun de ikkeparate elever – til at reflektere over egne styrker og kompetencer undervejs i processen mod at tage det endelige valg.