Danske medier har ikke haft travlt med at skrive om de enorme omkostninger ved den svenske udlændingepolitik. Vrider man sig i dansk presse, fordi det ekstreme Sverige er dårlig reklame for en fejlslagen politik også i Danmark?

For en lille uge siden kom det frem, at den svenske udlændingestyrelse, Migrationsverket, har ansøgt om ekstra 48 milliarder svenske kroner for perioden 2014-2018 (det er uklart, om 2018 tæller med) på grund af eksplosionen i antal asylsøgere. Det beløb er allerede forældet, idet Migrationsverket senest har varslet en ny prognose i oktober i år, hvor det formodede asylsøgertal forventes at nå op på 100.000 i 2014 i stedet for de 80.000-90.000, der hidtil var anslået. Migrationsverket oplever normalt et forøget antal om efteråret, hvilket er baggrunden for, at asylsøgertallet kan lande i omegnen af det runde tal 100.000.

Den såkaldt borgerlige regering planlægger en stribe afgiftsforhøjelser for at skaffe de 48 milliarder, bl.a. en beskæring af fradragsretten og en forhøjelse af ejendomsskatten for virksomheder. En fjerdedel, 12 milliarder, skal tages fra den svenske ulandsbistand. Mærkeligt at det sidste punkt ikke allerede har udløst voldsomme protester, men de skal såmænd nok komme.

Aftonbladets kvalmende sprogbrug

Førende i vanvid blandt svenske medier er den hackerbegejstrede rendestensavis Aftonbladet. En helt særlig tone gør sig gældende på lederplads. Det kan for en dansk læser være svært at begribe, hvis man ikke læser disse ledere jævnligt. Man skal forestille sig noget i retning af Tøger Seidenfaden, Bernard Baunsgaard, Arne Melchior og Zenia Stampe, på én gang vel at mærke. Her er f.eks. lidt fra lederen den 16. august af en Lena Mellin. Hun hylder statsminister Fredrik Reinfeldt, efter at denne havde udtalt, at svenskerne skulle ”åbne deres hjerter” og tage imod samtidig med, at deres skattekroner skulle gå til den uendelige strøm fra den tredje verden.

”Det var ikke en almindelig sommerdag på torvet. Det var en dag, hvor statsministeren sagde, at Sverige er en humanitær stormagt og opfordrede os alle til at åbne vore hjerter for de flygtninge, som nu strømmer til Sverige. Det føltes stort. Og lidt højtideligt.”

Værsgo og spis. Det bliver ikke mere vammelt. Fredrik Reinfeldt tjener ca. 148.000 svenske kroner om måneden på at forære Sverige væk, og så skal han helgenkåres af Aftonbladet på trods af, at Fredrik Reinfeldt kan bosætte sig, hvor han vil, og så lade det menige svenske ros om at håndtere kriminaliteten, kulturkonflikterne og den voksende fattigdom i det mangfoldige Sverige.

Den danske tavshed

Indtil videre hersker der næsten fuldkommen tavshed om den seneste udvikling i Sverige. Artikeldatabasen infomedia, der huser næsten alt, hvad der kan krybe og gå i dansk presse, har, siger og skriver, to hits, når man f.eks. skriver ”Fredrik Reinfeldt flygtninge” i søgefeltet. Det ene stammer fra mit blogindlæg ”Den svenske nedsmeltning”, der blev skrevet for fire dage siden. Det andet er en længere kommentar af Torben Steno, vært på Radio24Syv, hvor jeg gav mit besyv med i mandags.

Skriver man i infomedias søgefelt ”Fredrik Reinfeldt 48 milliarder”, får man blot et enkelt hit, nemlig det allerede nævnte blogindlæg af undertegnede.

Hvorfor skriver danske medier ikke om dette? Hvorfor fortæller de ikke danske seere, lyttere (Radio24Syv undtaget) og læsere, hvordan den svenske velfærdsstat bliver afviklet, fordi de svenske politikere har bestemt, at Sverige som nation skal forsvinde så hurtigt som muligt?

Kunne danskerne få sære ideer om, hvilken politik Danmark skal føre på udlændingeområdet, hvis de vidste, hvordan det går, hvis man opfører sig som Sverige?