Hun ankom til Danmark fra den kurdiske del af Irak som 17-årig i september 1990. Allerede mor til to og med en væsentligt ældre mand. Med kun en niendeklasseseksamen i bagagen var der lang vej ind på det danske arbejdsmarked for Razan, der dengang hed Ismail til efternavn.

»Vi var lige flygtet fra Saddam Husseins kemiske våben, og så stod jeg der i Nykøbing Falster med mand og to børn og skulle prøve at finde ud af det hele,« fortæller Razan Haugaard, som hun hedder i dag.

Berlingske møder Razan Haugaard på Frederiksberg, og meget mere end efternavnet har ændret sig på de 27 år, siden hun ankom til Danmark. I dag er Razan Haugaard fagchef for integration i virksomheden Quick Care, der hører under Falck-gruppen. Med udgangspunkt i sine egne erfaringer hjælper hun flygtninge- og indvandrerkvinder i arbejde.

Razan er ansvarlig for 46 flygtningekvinder i jobrettede forløb, og de fleste af kvinderne er fra Syrien, Eritrea og Afghanistan. Integrationsgrunduddannelse (IGU), der blev indført for et år siden, har hun gode erfaringer med. Borgerne er interesserede, men en del virksomheder mangler stadig information om ordningen, forklarer hun.

Overordnet er der ifølge Razan Haugaard to store udfordringer, når flygtningekvinderne skal i job. Den ene type udfordringer handler om kvinderne selv:

»Jeg tager udgangspunkt i personen, jeg står over for. Hun har måske aldrig været på arbejdsmarkedet, hun har kun passet børn, hun har lavt selvværd, og hun mangler reelle erhvervsrettede kompetencer,« siger Razan Haugaard.

»Jamen, jeg kan ikke noget«

Og hvad gør man så? Først handler det om at afklare, hvad kvinden har med sig i bagagen – og hvordan det kan bruges på arbejdsmarkedet. Hvis hun tidligere kun har stået i køkkenet og lavet mad, så er første skridt måske en praktikplads i en kantine. Hvis hun har passet familie og børn hele sit liv, kan hun måske komme i et IGU-forløb i en børnehave eller på et plejehjem.

»Mange af de her kvinder lægger ud med at sige: »Kompetencer? Jamen jeg kan da ikke noget«. Men det kan de godt. Vi tager små skridt med en forståelse for den kultur, kvinderne kommer fra. Her spiller deres mænd også en afgørende rolle,« forklarer hun.

Den anden type udfordringer handler netop om mændene og det familiehierarki, kvinderne indgår i:

»Man kan ikke tvinge kvinderne i job uden at have deres mænd med. Mange af mændene kan føle sig truet – måske får hans kone en mandlig kollega? Eller måske skal hun lave mad med svinekød? Der er information og involvering altafgørende. For kvindernes egen skyld skal man have mandens og familiens accept af en jobplan. Ellers er der modstand, og kvinden kan blive udstødt,« siger Razan Haugaard.

Det er længe siden, hun flyttede fra Nykøbing Falster og blev skilt fra sin kurdiske mand. Men erfaringerne fra det første møde med Danmark kan hun bruge hver dag.