Betegnelsen "en næse" kommer formentlig af det gamle ord "nesæ", der betød skam eller vanære.

En politiker, en embedsmand eller en myndighed kan få en næse for at begå fejl i sagsbehandlinger eller for at tage beslutninger mod bedre vidende.

Statsrevisorerne kan også give næser til ministre, ministerier, styrelser og tilsyn på baggrund af rapporter fra Rigsrevisionen.

Næsen baseres på en skriftlig beretning, og størrelsen på næsen er afhængig af, hvilken ordlyd der i den forbindelse anvendes.

Hvis det er ord som "kritisabelt" eller "utilfredsstillende", er det en lille næse. Den store næse kommer med formuleringer som "kraftig kritik" og "alvorlig påtale".

Næser får sjældent parlamentariske eller andre politiske konsekvenser. Derimod kan et flertal i Folketinget tvinge en minister til at gå af ved at udtrykke et mistillidsvotum.

Rekordholderen af næser er tidligere udenrigsminister Uffe Ellemann-Jensen (V), der blev tildelt 80 næser. S