Tirsdag den 12. august lander et ganske særligt brev i Venstres indboks.

Debatten om oppositionspartiets udlændingepolitiske udspil har floreret i flere uger, men nu føler den brasilianske ambassadørs højre hånd, ambassaderåd Rafael de Mello Vidal, et behov for at reagere.

Efter en poetisk indledning med reference til den skotske filosof Thomas Carlyle skoser han over de næste 63 linjer Venstres Søren Pind, som er medpennefører på udspillet, og sætter spørgsmålstegn ved hans og Venstres viden om Brasilien og brasiliansk kultur.

Baggrunden er, at Venstre i sit udlændingeudspil lægger op til at gøre det lettere for borgere fra en særligt udvalgt gruppe af lande at komme til Danmark og arbejde. Argentina er på listen. Chile er på listen. Brunei Darussalem er på listen. Men Brasilien er fundet for let. Selv om Danmark og Brasilien i dag har indgået et visumsamarbejde, anser Venstre tilsyneladende ikke Brasilien som et land, der har »en økonomisk, kulturel og social udvikling, der minder om vores, og for hvem det vil være relativt let og hurtigt at integrere sig«, som det hedder i Venstres udspil.

En TV-optræden af Søren Pind efter lanceringen af udlændingeudspillet har for alvor gjort indtryk på den brasilianske ambassade i Christian IXs Gade i København. En række brasilianere og danskere har ifølge den brasilianske diplomat kontaktet ambassaden efter Pinds TV-interview. Nu føler han sig forpligtet til at henvende sig personligt til »Mr. Søren Pind«.

»Jeg bliver meget bekymret, når lovgivning »klassificerer« personer eller grupper af personer som hvide, sorte, bøsser eller lesbiske, katolikker eller muslimer, grønne eller blå, første- eller andenklasses,« skriver Rafael de Mello Vidal.

»Vi bliver bekymrede, når brasilianere ikke bliver opfattet så godt, som de burde blive,« tilføjer han i brevet.

Med store bogstaver

I brevet lægger den brasilianske ambassaderåd ikke skjul på sin opfattelse af, at Venstres udlændingeudspil baserer sig på en fundamentalt manglende forståelse for, hvilket land Brasilien har udviklet sig til de seneste år. Han minder den tidligere udviklings- og integrationsminister Søren Pind om, at Brasilien ifølge diplomaten selv har de mest »avancerede universiteter i regionen«, en moderne landbrugssektor, en udbygget fly- og bilindustri – for ikke at tale om de mere end 50 danske virksomheder, som har etableret sig i Brasilien.

»Men det ved De sikkert heller ikke noget om,« som han skriver.

Diplomaten understreger samtidig, at Danmark langtfra er et forjættet land for brasilianerne. Brasiliansk emigration er et relativt nyt fænomen, og brasilianere, der søger væk fra det sydamerikanske kontinent, søger fortrinsvis mod USA, Portugal, Storbritannien eller Tyskland.

»I disse lande behandles vi som førsteklasses borgere,« skriver ambassaderåden med store bogstaver.

»Vi har anslået 3.000 brasilianere, som er bosat her i landet. Og de er førsteklasses borgere. De er faglærte arbejdere (i olieindustrien, energi- og servicesektoren), studerende (på universiteter i København og Aarhus) og kunstnere, når de da ikke er brasilianere, som har giftet sig med danskere (vore folk kommer nemlig ganske godt ud af det med hinanden!),« skriver han og fortsætter:

»Og De har formentlig aldrig hørt om, at en af de 3.000 brasilianere, som arbejder, studerer eller har giftet sig i Danmark, skulle være arbejdsløs, have problemer med politiet eller opholde sig her illegalt,« skriver Rafael de Mello Vidal med versaler.

Venstres udspil har fået hård kritik

Venstres udlændingepolitik er et nyt forsøg på at sortere i de udlændinge, der kommer til Danmark. Den nuværende danske udlændingelovgivning indeholder en ordning, der skal sikre, at primært højtuddannede udlændinge kommer til landet for at arbejde. Hvis udlændinge har et job på hånden i Danmark med en årlig løn på over 375.000 kroner, har de væsentligt lettere ved at komme til landet.

Den ordning vil Venstre nu ændre ved at hæve minimumslønnen til 400.000 kroner, mens partiet til gengæld vil oprette en kvote for folk fra listen af særligt udvalgte lande, så de som udgangspunkt kan komme til Danmark, hvis de tjener mere end 215.000 kroner om året. Kvoten skal følge konjunkturerne, så flere lukkes ind i landet, når der er mangel på arbejdskraft, mens flere bliver afvist, når der er høj ledighed i Danmark.

Listen af a-lande har Venstre udarbejdet ved at nærstudere en kombination af landenes placering på FNs Human Development Index (HDI) samt listen over lande, som Danmark har et visumsamarbejde med. Men selv om Brasilien har et visumsamarbejde med Danmark, er det store sydamerikanske land siet fra i Venstres gode selskab på grund af sin HDI-placering.

I et interview med Berlingske forklarer ambassaderåd Rafael de Mello Vidal, hvorfor han reagerer på Venstres udspil.

»Det giver virkelig ikke nogen mening at basere sin udlændingepolitik på Human Development Index. Man bliver nødt til at basere sin udlændingepolitik på, hvilken type dygtige medarbejdere Danmark har brug, for og ud fra hvilke trusler immigrationen udgør for landet, når vi taler om kriminalitet og illegale aktiviteter. På begge parametre mener vi, at Brasilien er et a-klasse immigrationsland,« siger han og supplerer:

»Hvis vi blev spurgt, ville vi sige, at vi burde være på a-listen,« siger Rafael de Mello Vidal, der, som den diplomat han er, samtidig understreger, at han selvfølgelig ikke ønsker at blande sig i interne danske anliggender.

Venstres udspil fik hård kritik fra flere af partiets egne folketingsmedlemmer, allerede inden det blev lanceret. Siden har store dele af dansk erhvervsliv kritiseret forslaget, og Consortium for Global Talent, der hjælper virksomheder som Mærsk, Vestas, Carlsberg og Novo Nordisk med at hente talenter til Danmark, har i Børsen udtrykt sin bekymring for, at Venstre vil forskelsbehandle på baggrund af nationalitet.

En plet der er svær at vaske væk

Mandag Morgen har skrevet, at forslaget rammer nogle af de mest produktive indvandrere i Danmark, da forslaget udover brasilianere også gør det sværere for f.eks. indiske og kinesiske IT-folk og ingeniører at komme til Danmark, da Venstre ikke har fundet nogen af BRIKS-landene værdige til listen.

Berlingske har også kontaktet den indiske, sydafrikanske, mexicanske og russiske ambassade i Danmark, men ingen af disse diplomatiske missioner ønsker at udtale sig om Venstres udlændingepolitik.Men spørger man seniorforsker Hans Mouritzen på Dansk Institut for Internationale Studier risikerer landelisten at give bagslag for Danmark, hvis den bliver til virkelighed. Han hæfter sig ved, at alle BRIKS-landene – Brasilien, Rusland, Indien, Kina og Sydafrika – de seneste år har oparbejdet en helt ny selvtillid på den globale scene, som betyder, at de er langt mere optaget af, hvordan de traditionelle i-lande opfatter dem.

Som eksempel nævner han konsekvenserne af den såkaldte Holck-sag, som medførte alvorlige spændinger i det dansk-indiske forhold, efter at Danmark nægtede at udlevere våbensmugleren Niels Holck til Indien.

»Selvbevidstheden i de lande er nu så markant, at der ikke skal så meget til, før de føler sig krænket. I værste fald kan det her ende som Indien. Der var ingen, der havde set konflikten med Indien komme. Anseelse er noget luftigt noget, hvor det er svært at gøre det godt igen. Hvis et land anses for at være mindre udviklet, er det en plet, som er svær at vaske væk,« siger Hans Mouritzen.

Forsker: »Torskedum liste«

Han kalder Venstres liste for »torskedum« og vurderer, at sagen i yderste konsekvens kan få betydning for den danske eksport til Brasilien.

»Hvis der er noget, der giver ballade, så er det, at sådanne lande kan gå ind og finde sig selv og naboen på en liste. At se Chile og Argentina i en bedre kategori er frygteligt at se for en brasilianer,« siger Hans Mouritzen.

Den udlægning bekræfter lektor, ph.d. Steen Fryba Christensen, der blandt andet forsker i Brasiliens og Latinamerikas sociale udvikling og forhold til omverdenen på Aalborg Universitet.

Han kalder Venstres liste for »et skud i foden«, da de brasilianere, der ønsker at rejse til Danmark efter hans vurdering typisk vil være højtuddannede.

»Set ud fra et strategisk synspunkt er det meget, meget besynderligt. Brasilien er en langt mere interessant samarbejdspartner end Argentina i et både politisk og økonomisk perspektiv. Det er en langt større økonomi og en langt større politisk spiller. Derfor mener jeg også, at det er en stor fejllæsning og en overdreven fokus på FNs Human Development Index fra Venstres side,« siger Steen Fryba Christensen.

Eller som den brasilianske diplomat vælger at formulere sig i brevet over for Søren Pind:

»De har tilsyneladende ikke nogen som helst information om karakteren af den brasilianske emigration og brasilianernes opførsel i udlandet.«