Udlændingestyrelsen har endnu en gang fundet et hidtil ukendt dokument frem, der modsiger den forklaring, som udlændinge- og integrationsminister Inger Støjberg (V) er kommet med i sagen om adskillelse af unge asylpar tilbage fra foråret 2016.

Dokumentet er så vidt vides ikke tidligere udleveret til Folketinget eller Ombudsmanden, der ad flere omgange har undersøgt sagen. Det er en del af en PowerPoint-præsentation, som Udlændingestyrelsen fremlagde på et møde med operatørerne af landets asylcentre den 23. februar 2016.

13 dage forinden havde Inger Støjberg med en kategorisk instruks i form af en pressemeddelelse beordret, at alle asylpar, hvor den ene part var under 18, skulle adskilles. Senere konstaterede Ombudsmanden i en redegørelse, at denne instruks var »ulovlig«, fordi den var »kategorisk og undtagelsesfri«, selv om »gældende regler kræver individuel vurdering af den enkelte familie«.

Det hidtil ukendte dokument er blevet udleveret til Folketinget, efter den socialdemokratiske udlændingeordfører Mattias Tesfaye har efterspurgt et referat fra Udlændingestyrelsens møde med operatørerne. Dokumentet består af ni punkter. »Ny praksis jf. pressemeddelelse« står der som det første punkt, og længere nede står blandt andet: »Fremover må ingen mindreårige under 18 indkvarteres sammen med en myndig ægtefælle/samlever« samt »Ingen undtagelser – heller ikke hvor der er fællesbørn«.

Hidtil har Inger Støjberg forklaret, at det på et såkaldt koncerndirektionsmøde for topledelsen i hendes ministerium om formiddagen den 10. februar 2016 mundtligt blev tilkendegivet over for Udlændingestyrelsens daværende direktør, Henrik Grunnet, at der i visse tilfælde skulle gøres undtagelser i forhold til pressemeddelelsens kategoriske udformning – f.eks. i familier, hvor parret havde et barn.

Denne påstand er afgørende i sagen og er Inger Støjbergs argument for, at hun og ministeriet ikke på noget tidspunkt skulle have ønsket at pålægge styrelsen en undtagelsesfri og dermed ulovlig praksis.

Men ministerens forklaring ligger nu i ruiner, lyder det fra Mattias Tesfaye. Han hæfter sig særligt ved, at der ifølge PowerPoint-dokumentet »ingen undtagelser« skulle gøres.

»Det er et stærkt bevis for, at myndighederne har opfattet Inger Støjbergs ordre sådan, at der ikke skulle foretages individuel sagsbehandling, så der kunne gøres undtagelser. Det har hun hele tiden benægtet og hævdet, at der skulle have været en mundtlig orientering. Men det modsiges nu, ligesom det tidligere er blevet modsagt af andre skriftlige spor,« siger Mattias Tesfaye.

Professor i forfatningsret på Københavns Universitet Jens Elo Rytter vurderer, at Inger Støjbergs forklaring ikke længere giver mening.

»Man må nu sige, at det er blevet umuligt for Inger Støjberg at fastholde sin forklaring. Den fremstår fuldstændig løsrevet fra alle faktuelle oplysninger og dokumenter i sagen. Der er intet i instruktionerne til operatørerne, der støtter hendes forklaring. Tværtimod,« siger han.

Heller ikke professor i forvaltningsret ved Københavns Universitet, Michael Gøtze, er i tvivl om, hvordan det nye dokument skal forstås:

»Det lægger et yderligere pres på ministeren, fordi det bekræfter den version, som modsiger hendes forklaring,« siger han.

Grunnets hemmelige mail

Selv skriver Inger Støjberg i en mail til Information: »Som jeg har redegjort for over for Folketinget af adskillige omgange, så har ombudsmanden lagt til grund, at det ikke var ministeriets samlede intention at pålægge Udlændingestyrelsen en undtagelsesfri praksis i deres behandling af barnebrudssagerne, og der har heller ikke været en undtagelsesfri praksis, hvilket kan ses ved, at der var par, der ikke blev skilt ad.«

Hertil siger Enhedslistens udlændingeordfører, Johanne Schmidt-Nielsen: »Når ombudsmanden skrev, at han lagde ministeriets forklaring til grund, er det jo det samme som at sige, at han lader tvivlen kommer ministeriet til gode. Den tvivl, mener jeg nu, er meget svær at få øje på.«

Tidligere i år kunne Information fremlægge en indtil da hemmeligholdt mail, der ligeledes synes at modsige Inger Støjbergs forklaring. Det var en mail, som Udlændingestyrelsens daværende direktør, Henrik Grunnet, havde skrevet til en kreds af sine medarbejdere i styrelsen, få timer efter at han havde deltaget i koncerndirektionsmødet.

Grunnets mail var et svar på en mail fra en pressemedarbejder i styrelsen, der havde varslet, at ministeriet om kort tid ville udsende en pressemeddelelse om, at alle unge asylpar skulle adskilles. Mailen havde som overskrift: »Støjberg: INGEN barnebrude må bo med ægtefælle«. Hertil svarede Grunnet med et »Ja« og tilføjede: »Mødet jeg var til i ministeriet efterlod ingen tvivl om hendes indstilling til sagen – uanset Børnekonventionen, når parret har et fælles barn.«

Ved et samråd den 1. marts om den hemmeligholdte mail afviste Inger Støjberg, at hun skulle have givet Henrik Grunnet indtryk af, at hendes instruks var undtagelsesfri. Hun gjorde ganske vist klart, at hun politisk helst så, at parrene blev adskilt, men det blev ifølge ministeren netop understreget ved mødet, at der på trods af den kategoriske instruks fra ministeren kunne være undtagelser.

Det nye dokument viser imidlertid, at Udlændingestyrelsen ikke opfattede beskeden fra ministeren på den måde, mener Johanne Schmidt-Nielsen:

»Det viser sort på hvidt, at det er lodret forkert, hvad Inger Støjberg har forklaret. Det viser, at ministerens forklaringer er rent spin. Der står ’ingen undtagelser’, så det gennemhuller hendes forklaring fuldstændigt.«

Michael Gøtze peger på, at Ombudsmanden burde have fået PowerPoint-dokumentet.

»Ombudsmanden har spurgt bredt og gentagne gange, fordi han ville have alle fisk i nettet. Det her har været det mest omdiskuterede punkt og kernen i sagen: Hvad var beskeden til Udlændingestyrelsen? Den her PowerPoint forholder sig direkte til den del af sagen, så den skulle han i mine øjne have fået. Det spiller ingen rolle, at der var tale om en PowerPoint og ikke et almindeligt dokument,« siger han.

Da Ombudsmanden efter at være gået ind i sagen igen efter Informations afsløring af Henrik Grunnets mail, kom med sin vurdering, efterlod han to mulige tolkninger af mailen fra styrelsesdirektøren.

Enten skrev den daværende direktør for udlændingestyrelsen, at Inger Støjberg på koncerndirektionsmødet om formiddagen havde givet udtryk for, at der skulle ske adskillelse af unge asylpar, uanset om dette måtte være i strid med FN’s Børnekonvention.

Eller også kunne mailen forstås sådan, at ministeren på mødet havde givet udtryk for sin politiske holdning til problemstillingen, men uden at der heri lå, at der skulle ske adskillelse af par i tilfælde, hvor det ville være konventionsstridigt. »På det foreliggende grundlag« kunne Ombudsmanden ikke fastlægge, hvilken af de to fortolkninger, der var den korrekte.

Ifølge Jens Elo Rytter er tolkning nummer to ikke længere mulig:

»Den benefit of the doubt, som Ombudsmanden gav Inger Støjbergs forklaring, den mulighed er væk nu. Der står udtrykkeligt til operatørerne, at der ikke skal være undtagelser. Så det var ikke bare en holdning hos ministeren, det var en konkret instruks. Sådan har Udlændingestyrelsen opfattet det.«

Mattias Tesfaye mener, at det nye dokument bør give anledning til alvorlige overvejelser hos borgerlige politikere.

»Det er ikke kønt bare at dække over det og blive ved med at fortælle usandheder. Men det værste er det snævre borgerlige flertal i Folketinget, der holder sig for øjnene og håber, at det går over,« siger han.

»Jeg håber, uanset hvordan valget ender, at der vil indfinde sig en selvransagelse i den borgerlige blok, om det virkelig er sådan, at en minister kan bryde loven, så længe man har opbakning fra sit støtteparti.«

Johanne Schmidt-Nielsen appellerer til statsministeren om at gå ind i sagen nu:

»Det er svært at få stærkere dokumentation end det her for, at Inger Støjbergs hidtidige forklaringer ikke er rigtige. Derfor må Lars Løkke Rasmussen på banen. Kan han acceptere en minister med så tvivlsomt et forhold til dansk lov og sandheden,« spørger hun.

Den 16. februar 2016 blev de første seks unge asylpar adskilt, og i de følgende dage blev yderligere ni par adskilt.

Inger Støjberg har senere måttet erkende, at flere af Udlændingestyrelsens afgørelser ikke var i overensstemmelse med reglerne. Og det blev senest bekræftet 1. marts, hvor Københavns Byret gav et syrisk par medhold imod styrelsen, der blev dømt til at betale 20.000 kroner i erstatning for at have adskilt parret uden partshøring, da hun var 17 år og højgravid, og han var 26.

Ombudsmanden oplyser til Information, at han på nuværende tidspunkt ikke har kommentarer til sagen, men at »ombudsmandsinstitutionen er meget opmærksom på den nu foreliggende situation«.