Hvordan spærrer staten overhovedet for en uønsket hjemmeside?

Det er ikke enkelt. Man skal først og fremmest forstå, at hjemmesider er særdeles vanskelige at trylle væk. Det bedste, man kan gøre, er at blokere for bestemte brugeres adgang til dem. Hjemmesiden findes, men du omdirigeres til et andet sted, når du skriver voga.com ind i din browser.

Rent teknisk foregår spærringen på DNS-niveau. DNS er en forkortelse for Domain Name System og en DNS-server kan i virkeligheden ses som internettets svar på en telefonbog. Når du surfer rundt på nettet, tænker du i adresser skrevet med bogstaver – som zetland.dk eller dr.dk. Men maskinerne, der styrer trafikken på nettet, tænker ikke på andet end tal og IP-adresser (eksempelvis: 54.217.245.114). Når du skriver zetland.dk i din browsers adressefelt og trykker enter, stiller din browser DNS-serveren spørgsmålet: “Hvilken IP-adresse skal jeg have fat i for at få fat i zetland.dk”. DNS-serveren slår zetlands IP-adresse op og sender svaret til din browser, som herefter kan finde og hente oplysningerne om sidens indhold.

Der er utallige DNS-servere på nettet til fri afbenyttelse – men standardindstillingen for browsere og styresystemer er, at de så at sige tager den første og bedste, som internetudbyderen udstikker. Når en bestemt hjemmeside blokeres i Danmark, betyder det ene og alene, at den pågældende adresse ikke kan slås op på de DNS-servere, som teleudbyderne stiller til rådighed for deres kunder. Hvis du har forsøgt at finde materiale, der skønnes at være i strid med Straffelovens §235 (børneporno), sender serverne din browser videre til en stopside. Hvis du har forsøgt at besøge en side med piratfilm, ulovlig gambling eller kopimøbler, ryger du i stedet til hjemmesiden sharewithcare.dk (lyssky typer formodes at være glade for engelsk).

Omgåelse af DNS-spærring er dog helt ukompliceret. For sportens skyld har jeg netop taget tid: Efter syv museklik og 15 sekunder er der hul igennem. Man finder ganske enkelt IP-adressen på en alternativ DNS-server (google.com kender en del, og ellers er der jo altid censurfridns.dk) og indtaster oplysningerne i sit styresystem. Men indrømmet – jeg kunne i forvejen adressen på Googles egen DNS-server i hovedet: 8.8.8.8 + 8.8.4.4. (Uden at dette dog på nogen måde skal ses som en opfordring til at bruge GoogleDNS. Ifølge Wikipedia dirigerer tjenesten 400 mia. stykker trafik i døgnet, og jeg synes i forvejen, at Google ved riiiiigeligt om dine og mine vaner).