Kontrast-kokken vokste opp i tettstedet Brösarp i Skåne, på østkysten av Sveriges sydspiss. Der var plommene i naboens hage langt mer fristende enn Svensson-familiens egne sure stikkelsbær.

– Det hendte nok at vi «lånte» noen plommer av naboen. Men da jeg ble voksen, begynte jeg å like syren i stikkelsbærene. De er ikke så søte som andre bær og er derfor veldig gode å bruke i mat.

Stikkelsbærslutt

Mikael Svensson legger agurk, vårløk og rødløk i en bolle og heller olivenolje over. De saltede stikkelsbærene får også være med på leken. Men hvorfor er de saltet – og ikke syltet eller fermentert?

– Man velger konserveringsmetode etter hvilket sluttresultat man ønsker. Vil du ha en syrlig og sterk smak, kan du sylte det over natten. Syltingen fjerner sprøheten i grønnsakene, og man får et søtsyrlig, mykt resultat.

Det er ikke hva Svensson ønsket for stikkelsbærene denne gangen.

– Stikkelsbærene har fått ligge i mer salt enn ved fermentering, og de er blitt oppbevart kjølig. Men det betyr ikke at de ikke kan fermentere. Dersom det går veldig lang tid og de ikke har det så kaldt, kan det skje en langsom, lett fermentering.

– Hvorfor ikke bare spise dem ferske?

– Vi fikk de siste stikkelsbærene fra våre økologiske bønder i slutten av august. Da kjøpte vi inn mye, saltet dem og la på glass. Da har vi utover høsten og vinteren. Det er en fin måte å bevare maten på.