Kuusikymppinen Lidia Zwardoń on ehtinyt elää kommunistisessa Puolassa ja demokraattisessa Euroopan unionissa. Onko Puola taas vaihtamassa suuntaa?

Zwardoń kauhistui seuratessaan vappuna äärioikeiston marssia Puolan pääkaupungin Varsovan kaduilla.

– Huudetaan, että ulos EU:sta. Minne he oikein haluavat päätyä? Takaisin Stalinin aikoihin? Zwardoń ihmetteli Ylen haastattelussa.

– Minulle EU on kaikki kaikessa, uusi elämä. Olen elänyt jo kommunismin aikaan ja tiedän mitä se on.

Lidia Zwardoń. Ghadi Boustani / Yle

Puolan radikaalein äärioikeisto on äänekäs, mutta oikeastaan Zwardońia hirvittää Puolassa valtaa pitävä Laki- ja oikeus -puolue vielä enemmän.

– Poliittinen tilanne on makaaberi. Kirkko ja hallitus pitävät yksinvaltaa. Olemme palaamassa keskiajalle, Zwardoń kauhisteli.

Puola on hyvin iso maa. Sillä, mitä Puolassa tapahtuu, on valtava merkitys koko Euroopalle. Jos yksi suuri EU-maa ei enää noudata unionin perusperiaatteita, tilanne voi olla kohtalokas koko yhteisölle.

Puola on myös jakautunut kahtia. Kamppailua käydään liberaalien ja EU-myönteisten voimien sekä uuskansallismielisen laitaoikeiston välillä. Sama näkyy nyt eri muodoissa lähes kaikkialla Euroopassa.

Kannattaja Laki- ja Oikeus -puolueen vaalitilaisuudessa. Kyltissä lukee vaalilause: "Puola, Euroopan sydän". Esko Varho / Yle

Puola on eturintama siinä kiihtyvässä kamppailussa, jota käydään Euroopan Unionin sielusta.

Pohjimmiltaan kyse on demokratiasta.

Hyökkäys liberaalia demokratiaa vastaan

Liberaalilla demokratialla tarkoitetaan yleensä sellaista edustuksellista demokratiaa, jossa yksilönvapaudet ja kansalaisoikeudet on suojattu vallanpitäjien mielivallalta. Oikeuslaitos on riippumaton ja media on vapaa.

Vuosikymmeniä EU:ssa tätä pidettiin itsestään selvänä lähtökohtana kaikille jäsenmaille. Se oli myös jäsenyyden ehto.

Puolan parlamentti. Esko Varho / Yle

Tällä vuosikymmenellä tilanne on kuitenkin muuttunut.

Unkarin pääministeri Viktor Orbán sanoo suoraan vastustavansa liberaalia demokratiaa. Samanlaisia äänenpainoja kuuluu yhä useammasta maasta, Italiasta Ranskaan.

Unkarin tavoin vallanpitäjät ovat haastaneet demokratian myös Puolassa. Uhattuna on sekä oikeuslaitoksen riippumattomuus että median vapaus.

Jos haluat voittaa pysyvästi, muuta pelisääntöjä

– En ymmärrä, miten tilanne voisi pahempi. Kaikki on jo vallanpitäjien kontrollissa.

Näin kuvasi Puolan oikeusvaltion tilaa maan perustuslakituomioistuimen entinen presidentti Andrzej Rzepliński Ylen haastattelussa toukokuussa.

Andrzej Rzepliński toimi Puolan perustuslakituomioistuimen presidenttinä 2010-2016. Ghadi Boustani / Yle

Laki ja oikeus -puolue nousi Puolassa valtaan vuonna 2015. Puolue nimitti perustuslakituomioistuimeen hallitukselle myötämielisiä tuomareita. Siten valtapuolue pystyi toteuttamaan muita demokratiaa nakertavia toimiaan. Oikeuslaitoksen riippumattomuus on rapautunut ja mediaa on pyritty ohjaamaan hallituksen äänitorveksi.

Rzepliński muistuttaa, kuinka tärkeää toimivassa demokratiassa on vallan kolmijako ja se, että oikeuslaitos on riippumaton poliittisista päättäjistä.

– Jos haluaa täydellisen vallan ilman, että on vastuussa kenellekään, kannattaa ensimmäiseksi tuhota oikeuslaitos, hän selittää surumielisesti hymyillen.

Rzeplińskin mielestä Puolassa on viime vuodet toteutettu systemaattisesti yhden miehen unelmaa.

Jarosław Kaczyński puolueensa vaalitilaisuudessa Białystokissa Itä-Puolassa huhtikuussa 2019. Esko Varho / Yle

Tuo mies on Jarosław Kaczyński.

Viralliselta asemaltaan Laki ja oikeus -puolueen puheenjohtaja Jaroslaw Kaczyński on rivikansanedustaja. Mutta kaikki Puolassa tietävät, että hän on maan todellinen johtaja.

Lehdistön vapaus uhattuna

Niin rautaisella kädellä Kaczyński Puolaa johtaa, että kun hänelle ja maan presidentillä on keskusteltavaa, presidentti lähtee palatsistaan puoluetoimistoon Kaczyńskia tapaamaan, eikä toisinpäin.

Puolan presidentin palatsi Varsovassa. Esko Varho / Yle

Kaczyńskin valtapuolue on ottanut tiukkaan poliittiseen ohjaukseen myös maan julkisen palvelun television.

– Sen uutisointi muuttui radikaalisti. Siitä tuli hyvin puolueellista, yksityisen suuren Gazeta Wyborcza -lehden tuottaja Vadim Makarenko kuvaa.

– Julkisen palvelun uutiset muuttuivat hyvin hyökkääviksi opposition poliitikkoja kohtaan ja samaan aikaan hyvin ystävälliseksi hallituksen poliitikkoja kohtaan.

Vadim Makarenko toimii uutistuottajana Gazeta Wyborcza -sanomalehdessä. Ghadi Boustani / Yle

Varsinkin julkisen palvelun tv-ruudussa pyörivistä uutisotsikoista tuli suorastaan koomisen puolueellisia.

Kuukausi sitten Puolan julkisen palvelun televisio vertasi oppositiojohtaja Donald Tuskia Hitleriin. Donald Tusk on myös EU:n Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja.

Makarenkon edustaman yksityisen median suitseminen on Puolassa ollut huomattavasti vaikeampaa kuin Unkarissa. Siellä vapaa lehdistö on henkitoreissaan.

Kamppailu vapaasta lehdistöstä Puolassa ei kuitenkaan ole ohi. Makarenko pelkää, että jos Laki ja oikeus voittaa parlamenttivaalit ensi syksynä, edessä voi olla uusi hyökkäys.

Kuvaajia Laki- ja oikeus -puolueen vaalitilaisuudessa huhtikuussa. Esko Varho / Yle

– He puhuvat paljon median ”palauttamisesta puolalaiseksi”, mikä tarkoittaa käytännössä mediasektorin kansallistamista. Jos he voittavat vaalit, he yrittävät saada läpi lain, jolla rajoitetaan ulkomaista omistusta mediassa. Niin se on toteutettu Venäjällä, Makarenko pohtii.

Kahtiajakautunut kansa käy kamppailua Puolan sielusta

Silti ole suinkaan varmaa, että Laki ja oikeus voittaa seuraavat parlamenttivaalit. Puola on syvästi jakautunut maa.

Puolan oppositio ei ole niin hajanainen kuin esimerkiksi Unkarin. Pääoppositiopuolue, EU-myönteinen Kansalaisfoorumi on vallassa monissa suuremmissa kaupungeissa, kuten Varsovassa.

Laki ja oikeus nojaa erityisesti maaseudun konservatiivisen väestön tukeen.

Kun Ylen A-studio meni Puolan valtapuolueen vaalitilaisuuden jälkeen kuvaamaan Białystokin katedraaliin, itse pääministeri Mateusz Morawiecki tuli paikalle osallistumaan messuun. Esko Varho / Yle

Puolueen vahvin käyttövoima on katolisuus. Puola on Euroopan katolisin maa, jossa harva uskaltaa asettua kirkkoa vastaan.

Laki- ja oikeus on saanut kannatusta myös onnistuneella lapsilisäohjelmallaan.

Silti poliittinen kahtiajakautuminen vaikuttaa jo perhesuhteisiin.

Kazimierz Kanas. Ghadi Boustani / Yle

Sokółkan kylän kirkon pihalla vastaan tulee Kazimierz Kanas, joka ilmoittaa olevansa vakaumuksellinen valtapuolueen kannattaja. Hänen mukaansa Laki ja oikeus -puoluetta kannattavat kaikki, jotka “tuntevat itsensä puolalaisiksi”.

– Vihdoin tuli puolue, joka ei tee puolalaisista toisen luokan väkeä ja käske häpeämään kaikkea mahdollista, Kanas puhisee.

Vieressä seisova Kazimierz Kanasin vaimo ei kuitenkaan puoluetta tue. Hän ei halua antaa haastattelua, mutta sanoo häpeävänsä sitä, että aviomies tukee Laki ja oikeutta.

Kulkuetta Varsovan kaupungin järjestämässä kansanjuhlassa vappuna 2019. Esko Varho / Yle

Äärioikeisto kuokkavieraana kansanjuhlassa

Vappuna Varsovan kaupunki järjesti kansanjuhlan Puolan EU-jäsenyyden 15-vuotispäivän kunniaksi.

Hyvä sää ja musiikki houkuttelivat kansanjuhlaan paljon lapsiperheitä. Esko Varho / Yle

Iloisen ja lapsiperheitä keränneet kansanjuhlan läpi marssi Puolan varsinainen äärioikeisto, EU:n vastaisia iskulauseita huutaen:

– Kerran sirpillä, kerran vasaralla – EU:n roskasakkia päähän!

Puolassa on valtapuoluettakin kansallismielisempää äärioikeistoa.

– Lakimme, suvereniteettimme ja kulttuurimme on hyökkäyksen kohteena. Niitä uhkaa kulttuurimarxilaisuus, joka on itseasiassa homopropagandaa, Robert Winnicki, kansanedustaja ja Puolan äärioikeiston vaaliliiton johtaja selitti Ylelle.

Äärioikeiston johtajia marssilla. Keskellä Robert Winnicki. Oikealla entinen europarlamentaarikko Janusz Korwin-Mikke, joka on todennut, että naisille pitää maksaa huonompaa palkkaa, koska nämä ovat "pienempiä, heikompia ja vähemmän älykkäitä" kuin miehet. Esko Varho / Yle

Todellisuudessa EU-jäsenyyden kannatus on Puolassa jopa ennätyksellisen korkealla. Tuoreiden tutkimusten mukaan yli 90 prosenttia kansasta tukee sitä.

Siksi valtapuolue Laki ja oikeus ei enää puhu varsinaisen EU-eron puolesta, niin kuin eivät puhu juuri muutkaan laitaoikeiston populistipuolueet Euroopassa.

Niiden tavoitteeksi on tullut EU:n muuttaminen sisältä päin.

Puolan äärioikeisto marssi Varsovassa vappuna Puolan EU-jäsenyyden 15-vuotispäivänä. Vastamielenosoittajat lauloivat parvekkeelta marssijoille EU-hymniä Oodi ilolle. Esko Varho / Yle

30 vuotta muurin jälkeen ja 15 vuotta EU-jäsenyyttä

30 vuotta sitten Itä-Eurooppa eli hullua vuotta. Berliinin muuri murtui ja niin sanotut itäblokin maat, kansandemokratiat, murtautuivat irti kommunismista.

Kommunismin kaatamisessa nimenomaan puolalaiset olivat etujoukko. He johdattivat muita, jo vuosia aiemmin aloittamallaan vastarinnalla.

15 vuotta sitten suuri osa näistä kommunismista irronneista maista liittyi Euroopan unioniin. Puolan merkitystä osoittaa se, että vaikka tuolloin unioniin liittyi kertaheitolla kymmenen uutta maata, puolet uusista EU-kansalaisista oli puolalaisia.

Kommunistihallintoa vastustaneen Solidaarisuus-ammattiyhdistysliikkeen lehdistötilaisuus 1980. Kuvassa keskellä liikkeen johtaja Lech Wałęsa. PAI-foto / AOP

Länsi-Euroopassa on herättänyt hämmennystä, että juuri Puola ja Unkari, jotka aikoinaan ärhäkimmin taistelivat kommunismia vastaan, ovat ne maat, joissa länsimainen liberaali demokratia on nyt joutunut suurimpaan kriisiin.

Puolassa sekä kansallismielinen laitaoikeisto että EU-myönteiset liberaalit väittävät, että toinen osapuoli vie Puolaa kohti vanhaa kommunismia.

Erilainen käsitys yksilön oikeuksista

Juuri historialliset syyt selittävät osaltaan, miksi liberaali demokratia on nyt kriisissä nimenomaan itäisessä Keski-Euroopassa.

Suuri osa Itä-Euroopasta kuului 1900-luvun alussa johonkin suurista imperiumeista: keisarilliseen Saksaan, Venäjään, Itävalta-Unkarin keisarikuntaan tai Ottomaanien valtakuntaan.

Useimmat itäisen Euroopan kansallisvaltioista itsenäistyivät ensimmäisen maailmansodan loppumyrskyissä, mutta niistä ainoastaan Tšekkoslovakia säilyi demokratiana toiseen maailmansotaan asti.

Tuntemattoman sotilaan hautamuistomerkki Varsovassa. Esko Varho / Yle

Ihmisoikeuksiin ja vahvaan kansalaiseen nojaava länsimainen liberaali demokratia jäi itäisessä Keski-Euroopassa ohueksi aatteeksi. Yhteiskuntafilosofia oli pikemminkin saksalaisesta ajattelusta nouseva näkemys, jossa valtion ja vahvan johtajan tehtävä oli pitää huolta kansalaisista.

Kommunismi vain vahvisti tätä näkemystä.

Ei siis lopulta ole ihme, että länsimaista tuotu, ihmisoikeuksia korostava ajattelu oli monille Itä-Euroopassa hieman vieras lähtökohta.

Vahva johtaja, joka vetoaa kansallistunteeseen ja perinteisiin arvoihin, on monille käsitettävämpi kuin abstrakti ihmisoikeusajattelu.

Varsovan tunnetuin rakennus, niin kutsuttu "Stalinin hammas". Esko Varho / Yle

Liberaali demokratia näytti monille myös mallilta, jossa erilaisten vähemmistöjen oikeudet tuntuivat painavan perinteisiin arvoihin nojaavan keskiluokan oikeuksia enemmän.

Unkarin ja Puolan vallanpitäjät ovat käyttäneet tätä häpeilemättä hyväksi. Ei ole sattumaa, että sekä Laki ja oikeus että Puolan radikaalein äärioikeisto ovat ottaneet maalitauluksi seksuaalivähemmistöt.

Puolan äärioikeiston mielenosoituksessa vastustettiin seksuaalisia vähemmistöjä. Esko Varho / Yle

Se retoriikka toimii hyvin Puolassa, jossa katolisella kirkolla ja vanhoillisilla arvoilla on vahva asema.

Liberaali vastaisku

Kirkon ja arvokonservatismin kasvava valta on nostanut Puolassa myös uuden vastavoiman.

Vasta tämän vuoden helmikuussa perustettu Wiosna- eli Kevät-niminen uusi puolue on noussut lähes tyhjästä.

Puolueen puheenjohtaja on avoimesti homoseksuaali ja ateisti, entinen pormestari Robert Biedroń.

Robert Biedroń valittiin europarlamenttiin toukokuussa. Ghadi Boustani / Yle

– Elämme maassa, jossa ministeriöillä ei ole mitään virkaa, sillä kaikesta päättää yksi mies, ja hän on Jarosław Kaczyński. Maatamme hallitsee tavallinen rivikansanedustaja. Koko hallitus on pelkkiä hänen marionettejaan, Biedroń paukutti puheessaan ennen eurovaaleja.

– Eurooppalaiset veljemme ja sisaremme kysyvät nykyään koko ajan: Onko Puola vielä osa samaa yhteisöä kuin he? Jakaako Puolan hallitus Euroopan perustavat arvot? Onko Puolassa vielä voimassa eurooppalaiset laillisuuden säännöt? Kysymyksiä, jotka eivät vielä muutama vuosi sitten olisi kenellekään juolahtaneet mieleen, sen paremmin puolalaisille kuin muillekaan eurooppalaisille, Biedroń jatkoi.

Iltamessu Sokółkan kylän kirkossa. Ghadi Boustani / Yle

Upouusi puolue sai toukokuun 2019 eurovaaleissa 6,6 prosenttia äänistä. Mielipidetiedusteluissa se on mitannut jopa 15 prosentin kannatuksia.

Biedrońin puolue on Puolassa kummajainen myös siksi, että se vastustaa avoimesti katolisen kirkon valtaa.

Puola kohtalo vaikuttaa koko Eurooppaan

Puola on ollut ennenkin Euroopan kehityksen kannalta ratkaisevassa asemassa. Maan historia on traaginen, ja suurvallat ovat jakaneet sen keskenään monta kertaa.

Puolan korkeimman oikeuden rakennuksen edessä on suuri Varsovan kansannousun muistomerkki. Esko Varho / Yle

Toinen maailmansota alkoi, kun Natsi-Saksa hyökkäsi Puolaan. Kuusitoista päivää myöhemmin Neuvostoliitto hyökkäsi maahan idästä, ja Saksa ja Neuvostoliitto jakoivat Puolan salaisen sopimuksensa mukaisesti.

Tällä kertaa puolalaiset ovat kuitenkin jakautuneet kahtia ihan itse.

Silti tälläkin kertaan Puolan kohtalo voi ohjata koko maanosan kehitystä.

Lisää aiheesta:

Ulkolinja 12.11.2018: Puolan jako (Areena)

"Puolaan on syntymässä orwellilainen todellisuus" – Solidaarisuus-veteraani pelkää demokratian puolesta

Analyysi: Unkarilaiset antoivat Viktor Orbánille vapaat kädet keskittää valtaa – miten käy demokratian ja saako hän seuraajia muualla Euroopassa?