Ilmajoen metsästysseuran hirvijahdissa on havaittu hirvikannan pienentyminen ja uroshirvien puuttuminen. Tutkimusprofessori Ilpo Kojola pitää ilmiötä mielenkiintoisena, jos näin on.

Etelä-Pohjanmaalla ja Pohjanmaalla on tehty viime vuosien aikana paljon susihavaintoja. Viimeksi lauantaiaamuna Ilmajoen metsästysseuran hirvijahti alkoi poikkeuksellisesti, kun yksi metsästäjien koirista ajoi pellolla sutta.

– Tämä oli ensimmäinen meidän metsästysseuran alueella hirvijahdin aikana tehty havainto, sanoo Ilmajoen metsästysseuran hirvimetsästyksen johtaja Markku Löppönen.

Läntisen Suomen susikannan kasvamisella on metsästäjien mukaan ollut vaikutusta alueen hirvikantaan.

Löppösen mukaan metsästäjät ovat huomanneet hirvikannan pienentyneen susihavaintoalueella. Lisäksi uroshirviä ei ole juurikaan havaittu.

– Emoja ja vasoja oli, mutta uroshirviä ei ollut. Ne ovat kasaantuneet jonnekin muualle – laumaantuneet, Löppönen sanoo.

Laumaantumista on ja se voi liittyä susiin

Luken tutkimusprofessori Ilpo Kojola ei voi ottaa varmasti kantaa metsästäjien havaintoon uroshirvien laumaantumisesta. Hän ei tunne Ilmajoen tilannetta tarkemmin.

Ruotsalaistutkimuksen mukaan (siirryt toiseen palveluun) uroshirvillä on kuitenkin havaittu voimakkaampaa taipumusta laumaantumiseen susien reviirillä kuin niiden ulkopuolella. Kojolan mukaan ilmajokisten havainto on siis sopusoinnussa tämän tutkimuksen tulosten kanssa.

Tutkijan kannalta ilmiö on mielenkiintoinen.

– Jos se on uudenlainen ja voimakas käyttäytymispiirre, se on hyvin mielenkiintoinen, Kojola sanoo.

Kojolan mukaan on mahdollista, että hirvet alkavat vältellä riskialtteimpia alueita. Laumaantumisella saatetaan myös pyrkiä vähentämään yksittäiseen eläimeen kohdistuvaa painetta joutua saalistetuksi.

Jos se on uudenlainen ja voimakas käyttäytymispiirre, se on hyvin mielenkiintoinen. Ilpo Kojola

Toisaalta taas esimerkiksi Itä-Suomessa on havaittu emojen ja vasojen välttelevän hirvien talvisia kokoontumisia. Ilpo Kojola arvelee, että emät haluavat näin suojella poikasiaan saalistajilta.

– Selitys voisi olla, että sudet saalistavat siellä, missä hirviä on runsaasti. Koska vasat ovat tavallisia saaliita, lehmät suojelevat niitä pysyttelemällä etäällä talvikeskittymistä.

Ilmajoen metsästysseuran hirvenmetsästyksen johtaja, päällikkö Markku Löppönen ja Remu-koira. Mirva Ekman / Yle

Sudet huomioitava metsästystä mitoitettaessa

Luken kanta-arvion mukaan Suomen susikannan painopiste on siirtynyt läntiseen Suomeen idästä. Pohjalaismaakunnissakin opetellaan siis elämään rinnakkain susien kanssa.

Markku Löppösen mukaan hirvien laumaantuminen voi aiheuttaa merkittäviäkin taimikkotuhoja, jos hirvilauma ei talven aikana juuri liiku, vaan pysyttelee tiukasti tietyllä alueella.

– Sitten syytetään helposti metsästäjiäkin, että huonosti metsästetty. Voi kuitenkin olla, että on alueita, joilla ei ole yhtään hirveä ja sitten on alueita, joilla on paljon. Sopusointu siinä varmaan kärsii eniten.

Ilpo Kojola muistuttaa, että yhden suden arvioidaan tappavan vuodessa keskimäärin 15 hirveä. Koko maan mittakaavassa nykyinen susikanta ottaa vuositasolla noin viisi prosenttia hirvikannan tuotosta. Susireviirillä tuotosta voi mennä suden suuhun jopa kolmasosa tai 40 prosenttia.

Kojolan mukaan hirvikannan metsästyksen mitoitusta mietittäessä pitää jatkossa ottaa huomioon luontaisten saalistajien olemassaolo.

Luke aloittaa läntisen Suomen susikannan pannoitukset ensi talvena.

Artikkelia muutettu 25.10.18 kello 8.17: Muokattu Laumaantumista on ja se voi liittyä susiin -kappaletta ja lisätty siihen ruotsalaistutkimus sekä Kojolan kommentti tutkimuksesta suhteessa ilmajokisten havaintoon.