Djursland er et af de hårdest ramte landbrugsområder under tørken. Kvægavler Paul Søgaard og Mogens Høgh Hørning kan allerede nu se, at deres årsløn bliver halveret.

Annonce

DJURSLAND: Udsigten til blodrøde regnskaber får i endnu højere grad end solens ubønhørlige stråler, landmændene til at svede. Det kan Mogens Høgh Hørning og Paul Søgaard i henholdsvis Ørsted og Allestrup på Djursland tale med om - selv om ingen af dem er i en kategori, hvor bankerotten truer. Med Djursland som et af de hårdest ramte tørkeområder i landet, kan de begge allerede nu se, at årsindtægten ryger ned på det halve af den sædvanlige. Mogens Høgh Hørning og Paul Søgaard er henholdsvis planteavler og kvægbonde. Tørken har taget nogle af Paul Søgaards køer og hos Mogens Høgh Hørning har den taget en stor bid af kornet. - Kornet er knastørt, så man uden besvær kan knække det. Det alvorlige er, at når det ikke får vand, får det ingen vækst. I juni og juli har vi kun fået en tiendedel af det normale, og så er der ingen kerner eller meget små kerner. Det er dét, der er problemet, for så er der ikke noget, eller i hvert fald ikke så meget, at sælge, siger Mogens Høgh Hørning, der har 225 hektar under plov. Han har overstået sin hvedehøst. Den var 40 procent ringere end normalen. Nu er han i gang med vårbyggen, hvor han allerede nu kan se, at han højst kommer op på 50 procent. - Man kan se det med det blotte øje, kornet står lavere end det plejer, der er vel en ti centimeter lavere, siger Mogens Høgh Hørning, som bedyrer, at han ikke vil lyde som en brokkerøv. Han nævner således, at der også er fordele ved tørken: - Høsten kommer fire-seks uger tidligere i hus i år, og det skal der ikke klages over. Og så undgår jeg udgiften til tørring af kornet.

- Så højt plejer det at stå. Men Paul Søgaards fodermajs burde når ham knap nok til midt på livet. Foto: Jens Thaysen

Annonce

Fem køer døde af hedeslag

For Paul Søgaard er den økonomiske situation tilsvarende. Mangelen på afgrøder til foder sender ham ud på købemarkedet - hvis ellers der var noget at købe. Det sætter mærkbare spor i regnskabet, men sådan en nedtur skal man kunne klare som landmand, hvis ellers man har en sund bedrift, mener han. Der er noget andet, der ligger ham mere på sinde: dyrenes tilstand. Ud over, at der mangler foder, mistrives de. De bliver dovne i varmen og vil hellere lægge sig i sand, der virker køligt, end at bevæge sig hen til vandet. Det er skidt for en ko, der har behov for at drikke 100-120 liter vand om dagen. - Inden for den seneste tid har jeg mistet fem køer, de døde af hedeslag. Den bedste temperatur for en ko er mellem nul og ti varmegrader. Op til 20 grader er også fint, men når temperaturerne kommer derover, skal man holde øje med dem. - Ventilationsanlægget kører ganske vist for fuld styrke, men det er 30 grader varm luft, der blæser ind over dem. Det er skidt, rigtig skidt, siger Paul Søgaard, der har tusind stykker kvæg, knap halvdelen mælkeydende køer, resten kalve.

Enhver landmand med dyrehold har det skrækkeligt, når man kan se, dyrene lider. Der er ikke noget værre, det er forfærdeligt. Paul Søgaard, landmand

Udsigt over afsvedne kornmarker - og til økonomiske konsekvenser. Mogens Høgh Hørning har det meste af høsten i hus og har forlængst indset, at indtægten bliver halveret i år. Foto: Jens Thaysen

Annonce

Psykisk belastning

Det er denne mistrivsel, der er det største problem, mener Paul Søgaard: - Det er den psykiske belastning, ikke den økonomiske, der er det værste. Når jeg går rundt i staldene, er det ikke pengene, jeg tænker på, det er det altså ikke. Det er dyrene. - Enhver landmand med dyrehold har det skrækkeligt, når man kan se, dyrene lider. Der er ikke noget værre, det er forfærdeligt. Man kan blive helt deprimeret, for "det er jo noget lort det her," siger man gang på gang til sig selv.

- Dyrenes mistrivsel er den værste belastning, siger Paul Søgaard. Foto: Jens Thaysen

Annonce

Slagtning er sidste udvej

Selv om han - som kollegaen Mogens Høgh Hørning - ærgrer sig over udsigten til en økonomisk begmand, er det på det konkrete plan, her og nu, problemerne med at få nok foder, der nager og gør livet besværligt for både ham og hans dyr. For udover at han skal ud og bruge masser af penge på alternativt foder, så er der også lige det, at hans køer har bedst af hjemmedyrket foder. Men han har ikke meget at byde dem. Han har 200 hektar med fodermajs, men i år må han kassere to tredjedel af majsene. - Jeg har brugt fra overskudslageret fra sidste år, men det er ved at slippe op. Græs er også vigtigt, men det er der slet ikke noget af, så det er en rigtig alvorlig situation, mange er havnet i. Slagtning kan blive konsekvensen, men den undgår han så længe som muligt. - Så forstørrer og forlænger man bare de økonomiske problemer, for når det handler om køer, tager det typisk tre år at få en produktion op på niveau igen. Så bliver det for alvor en stor regning at betale for tørken, siger Paul Søgaard.

Paul Søgaard har en besætning på tusind køer, over halvdelen af dem er kalve, som disse, der blev født for fire dage siden. Foto: Jens Thaysen

Annonce

Gyllevogn som brandbil

Ud over problemerne med fodermangel og udbyttesvækket korn til fødevarebrug, er der andre alvorlige problemer at trækkes med: brandfaren. Dét er Mogens Høgh Hørning stærkt bevidst om hver eneste gang, han sætter sig op i mejetærskeren. Han har derfor ombygget sin gyllevogn til en brandbil. - Jeg tager ikke i marken uden at have den med. Det tør jeg ganske enkelt ikke. I lørdags var der syv alvorlige markbrande på Djursland. Jeg har heldigvis været forskånet indtil nu, men jeg løber ingen risiko. Mejetærskernes knive er afsindigt varme, især i denne hede, og en gnist herfra kan få en mark til at futte af på ingen tid, siger han.

Paul Søgaard må kassere to tredjedel af fodermajsen. De står med lav vækst og uden kolber. Foto: Jens Thaysen

Annonce

Alt vejr er dårligt vejr