Hvis det stod til regeringen, var mange flere studerende i gang med at starte egen virksomhed. Men regeringens fremdriftsreform vil sandsynligvis få færre til at tage springet, fordi den tvinger de studerende til at studere på fuld tid. Det vurderer Kristian Nielsen, der er adjunkt ved Institut for Økonomi og Ledelse på Aalborg Universitet og ekspert i iværksætteri.

»Med reformen forsvinder den fleksible uddannelse. Det betyder, at iværksætterne vil få meget sværere ved at balancere både studie og virksomhed. Og det vil sandsynligvis få flere iværksættere til at droppe ud,« siger Kristian Nielsen.

Han har undersøgt, hvilke miljøer der skaber iværksættere. Og han forventer, at de studerende i højere grad bliver nødt til at vælge mellem deres uddannelse og virksomhed, når reformen træder i kraft for alle studerende i 2015.

Intentionen med reformen er at få alle studerende til at læse på fuld tid. Derfor skal alle tilmeldes fag, der svarer til et fuldtidsstudie hvert semester. Universiteterne skal selv sørge for, at de studerende ikke kommer bagud med deres uddannelse – også selv om de fravælger SU. Og derfor har nogle universiteter strammet reglerne for orlov, selv om det ikke står i reformen.

Disse tiltag vil efter Kristian Nielsens vurdering gøre livet sværere for iværksættere. Og det kan derfor virke paradoksalt, at regeringen ønsker sig flere iværksættere, samtidig med at de indfører fremdriftsreformen.

Det syn deler uddannelses- og forskningsordfører for Socialdemokraterne Jeppe Bruus dog ikke. Han tror, at de studerende kan klare begge dele.

»At være iværksætter er enormt krævende. Det betyder, at man må investere en masse i det. Og hvis man læser, må man gøre det sideløbende. Så må man bruge sine aftener og sine weekender på virksomheden,« siger Jeppe Bruus og fortsætter:

»Jeg synes, at det er vigtigt, at vi understøtter, at flere bliver iværksættere. Det er sådan set derfor, vi har prioriteret det i undervisningen og har haft en løbende dialog med universiteterne om, hvordan man får endnu mere værdi ud af det arbejde, der bliver skabt på universiteterne.«

Det er dog ikke alle iværksættere, der mener, at det er nok at bruge sine weekender og aftener. Mads Emil Dalsgaard studerer på IT-Universitetet. Og sammen med fire venner er han ved at udvikle en social portal, hvor brugerne kan betale hinanden for at tage en vare eller et møbel med, hvis de alligevel skal det samme sted hen som varen. Derfor har han valgt at læse på halv tid.

»Dette semester tager jeg 15 ECTS-point, og så arbejder jeg fuld tid ved siden af. Men når reformen træder i kraft, skal jeg vælge, om jeg vil være studerende eller iværksætter. Hidtil har der været tid til, at jeg kunne gøre begge dele. Jeg vil jo gerne have en uddannelse, jeg kan falde tilbage på, hvis det ikke går med virksomheden,« forklarer Mads Emil Dalsgaard.

Han har allerede integreret sin virksomhed i alle de opgaver på universitetet, hvor det var muligt. Men det er ikke det samme som at starte en virksomhed, pointerer han.

»Det bliver jo kun en teoretisk opgave. Når man driver virksomhed, fylder de helt lavpraktiske ting også meget, og de er ikke relevante i en undervisningssammenhæng.«

Ufleksible regler spænder ben

Det er muligt at få dispensation fra reglerne. Men det kan kun lade sig gøre, hvis man enten skal på barsel, i militæret, eller hvis der gælder de såkaldte »usædvanlige forhold«. Usædvanlige forhold kan dække over elitesport eller sygdom – men ikke iværksætteri.

Det ærgrer Thomas Dall-Hansen. Han læser jura på Københavns Universitet, og ved siden af driver han sin egen virksomhed, der importerer elektroniske varer fra Asien til Nordeuropa. Han frygter, at fremdriftsreformen vil gøre det svært for ham at gøre sin uddannelse færdig.

»I sommer kunne jeg se, at min virksomhed for alvor begyndte at vokse. Og så gik jeg til studievejlederen, som bare kunne konstatere, at jeg stod i en rigtig kattepine, fordi jeg ikke kan tage orlov eller færre fag, som tingene ser ud nu,« siger Thomas Dall-Hansen.

»Jeg bliver bare så rasende. Der er ikke overensstemmelse mellem politikernes budskaber om, at der skal støttes op om iværksætteri, og det, der reelt sker på skolerne.«

Hjælp på universiteterne

Det er ellers blevet populært at hjælpe iværksættere på universiteterne. For eksempel har DTU og Dansk Industri startet et projekt, der hedder Danish Tech Challenge. Her kan 20 startups inden for elektronisk hardware bruge DTU’s lokaler gratis i fire måneder, mens de får rådgivning og sparring.

Nogle af firmaerne er startet af studerende, mens andre har frivillige studerende tilknyttet. Og det glæder Jakob Svagin, der er leder af projektet. Han ser dog ikke frem til, at de studerende får en mindre fleksibel uddannelse.

»Hvis man vil have en iværksætterkultur i Danmark, skal man også styrke mulighederne, så de studerende kan engagere sig i startups. Hvis reformen lukker for, at man kan gøre det på frivillig basis – fordi der ikke er tid – så håber jeg, at de studerende i fremtiden kan få merit for at være tilknyttet et startup,« siger Jakob Svagin.

Han understreger, at det i forvejen er svært at få de studerende på DTU til at prøve kræfter med iværksætteri, fordi de hverken får penge eller merit for deres indsats.

Prioritering af arbejdet

Ordfører Jeppe Bruus kan dog ikke se, at der er behov for et mere fleksibelt system. Han er glad for, at uddannelserne som udgangspunkt er på fuld tid, og så må iværksætterne planlægge rundt om det.

»At være iværksætter betyder, at man giver den en skalle, og hvis det fylder så meget, at man ikke kan læse, så skal man selvfølgelig overveje, hvordan man så vil tilrettelægge opstarten af sin virksomhed,« siger han.

For Thomas Dall-Hansen betyder det, at han skal beslutte, om han vil droppe ud til næste efterår, og det er han ked af.

»Jeg er ikke en af dem, der sløser rundt. Jeg har altid travlt, og jeg vil godt have muligheden for at søge dispensation. Det er jo ikke bare for sjov,« siger han.

Mads Emil Dalsgaard tror heller ikke, at han kan planlægge sig ud af tidsproblemerne. Han forstår ikke, hvorfor de studerende skal tvinges hurtigere igennem uddannelsen, selv om de fravælger SU.

»Problemet er, at man definerer succes ud fra, hvor mange der kommer hurtigt igennem uddannelsen. Man burde i stedet se på, om folk går ud og skaber værdi i samfundet,« siger han.