Hvert år bruger Danmark omkring 45 milliarder på social indsats. 170.000 borgere med handicap, psykisk sygdom, misbrugere, hjemløse og mange andre modtager en eller anden form for social indsats. Men ingen ved om, det virker, og om de mange milliarder overhovedet gør en forskel for de socialt udsatte på længere sigt. Langt de fleste af de milliarder, der bruges på socialområdet bruges i blinde, selv om dokumentation og måling af effekt har været efterlyst og stået højt på skiftende regeringers program de seneste 11 år.

I dag offentliggør Børne- og socialministeriet sin Socialpolitisk Redegørelse, som igen indeholder en stribe formuleringer, der peger på, at effekten af de 45 milliarder kroner er ukendt. »Viden om, hvad der virker er derfor efterspurgt bredt blandt aktørerne på området, både lokalt og nationalt,« hedder det blandt andet.

FAKTA Social mobilitet er status quo Sidste år lancerede regeringen tolv mål for den sociale mobilitet. De dækker alt fra udsatte børns niveau i læsning og matematik, hvor mange der gennemfører en ungdomsuddannelse til antallet af misbrugere i behandling, hjemløse og dømte. Målene trådte i stedet for oppositionens krav om en egentlig fattigdomsgrænse. Af en ny socialpolitisk redegørelse, som offentliggøres i dag, fremgår det af den første måling at: Fire er gået lidt frem

To er status quo

To er gået lidt tilbage

Børne- og socialminister Mai Mercado (K) siger om resultatet

»Der er en lille tendens til, at det går lidt bedre efter et år, men mest fair er det nok at sige, at vi er på status quo.« FOLD UD FOLD UD

I det omfang, der faktisk findes dokumenteret viden om, at en indsats virker, bliver det sjældent implementeret i kommunerne. I redegørelsen hedder det:

»Der er vurderingen, at kommunernes helhedsorienterede indsats over for borgere, der ofte har flere sociale problemer, kun i begrænset omfang er dækket af dokumenteret virksomme metoder. Dette gælder på tværs af hovedmålgrupperne.«

Med ordene »kritisabelt« og »uacceptabelt« blev ministeriet i marts i år kritiseret voldsomt af Rigsrevisionen for, at man endnu ikke - trods de mange fine hensigter fra ni skiftende socialministre - har iværksat en systematisk vurdering af effekten af socialpolitikken.

»Statsrevisorerne har siden 1999 i flere beretninger peget på, at Socialministeriet (nu Børne- og Socialministeriet) kun i begrænset omfang har kunnet vurdere effekten af socialpolitikken. Statsrevisorerne finder, at Socialministeriets indsats for at få mere viden om, hvilke sociale indsatser, der har den bedste virkning for borgerne, har været uacceptabel langsommelig,« hedder det i en rapport, som ikke fik nogen opmærksomhed i offentligheden.

Vismand og forskningsdirektør i SFI, Det Nationale Forskningscenter for Velfærd, Torben Tranæs siger, at man kunne få langt mere socialhjælp for pengene, hvis man målte indsatsen og koncentrerede den om det, der virker og droppede det, der ikke virker. Det er ifølge Tranæs »overraskende« at der er gået så lang tid.

»Det er svært at forstå, at man har været så længe om at tage fat om det, Det er et regimeskifte, som vil tage lang tid, før det gør sig gældende for alle eller bare størstedelen af de 45 milliarder,« siger Torben Tranæs og tilføjer, at der er en indbygget utålmodighed i det politiske system.

»Når der er et problem, er kravet fra politikerne, at man gør noget hurtigst muligt. Det er svært for embedsapparatet at sige: Nu sætter noget i gang, så ser vi om fem år, hvad der er sket,« siger han.

Forskningschef i Rockwoolfondens Forskningsenhed Jan Rose Skaksen siger:

»Man kan finde ganske få steder, hvor der er evalueret på en forskningsmæssig robust måde. Der er mange evalueringer, som siger, at det gik meget godt der, og mindre godt der, men man bliver nødt til at sætte det ind i en ensartet evaluering, og det har man ikke været god til.«

Manglen på viden om effekterne står i skarp kontrast til beskæftigelsesområdet, hvor man for længst nøje har undersøgt, hvad der får ledige i job og hvad der ingen virkning har.

»Den samme tradition har der ikke været på socialområdet. Man skal selvfølgelig anerkende at det nogle steder kan være sværere at opstille mål for indsatsen. Men det er virkelig mange milliarder, man bruger, og det må være en vigtig målsætning at få systematiseret viden,« siger Jan Rose Skaksen.

Næstformand i Dansk Socialrådgiverforening Niels Christian Barkholt siger, at man i alt for mange år har været optaget af måle processerne på det sociale område, for eksempel hvor mange underretninger, der bliver indgivet, antal samtaler, og om krydserne er sat rigtigt.

»Men vi måler ikke på, hvad barnet eksempelvis får ud af en indsats. Så på den måde rammer Rigsrevisionen plet. Vi ved ikke hvad der virker, for vi har ikke målt på det,« siger han og tilføjer:

»Arbejdet foregår lidt i blinde, men omvendt har vi jo ikke fra begyndelsen af lavet socialt arbejde for at det skulle ’virke’, men fordi det var en humanitær indsats. Anbringelser af børn har vi for eksempel foretaget i hundrede år, fordi alternativet ikke var til at bære. Man kan godt spørge: Hvad får vi for de 45 milliarder, men man kan også spørge: Var det ikke gået af pommeren til, hvis vi ikke havde gjort det.«

Børne- og socialminister Mai Mercado (K) siger, at hun »for så vidt« er enig i Rigsrevisorernes kritik.

»Det ville være mærkeligt at sige andet. Men deres rapport sparker også åbne døre ind. Der er et andet mindset nu, om at vi skal lave indsatser, der virker. Der er opmærksomhed på det, og vi forsøger at sætte fut under det. Det nytter ikke, at vi kun arbejder socialt med de gode hjerter og pæne viljer,« siger hun.

Men som konservativ socialminister er det første du tænker på om morgenen så, at vi skal have mest mulig social indsats for pengene?

»Nej, jeg befinder mig ikke i sådan en Thatcher-agtig tid, hvor det kun handler om value for money. Mit fokus er, at gøre en mærkbar forskel for mennesker. Effekt og viden står ikke før mennesker,« siger Mai Mercado.

Dog mener Mai Mercado, at man i ministeriet er godt på vej med et regimeskifte som satser langt mere på dokumentation.

”Vi skal selvfølgelig arbejde med socialpolitik, der virker, og der har aldrig før været arbejdet så målrettet med viden om sociale indsatser som i dag. Sidste år satte regeringen 10 konkrete sociale mål og indførte den Socialpolitisk Redegørelse, som for første gang nogensinde gav et samlet overblik over hele socialområdet – målgrupper, indsatser og resultater. Redegørelsen og hele det dataarbejde, der ligger bag, gør det som noget nyt muligt for os at følge nøje med i, hvordan det går med at hjælpe de borgere, der har mest brug for samfundets støtte. Gode data er afgørende, når vi skal måle, hvad der virker bedst og med den nye redegørelse er vi godt på vej,” siger Mai Mercado.