Hvor meget ved vi egentlig om konflikten, udover det mainstream-medierne fortæller os?

Igen stjæler Syrien mediebilledet. Denne gang pga. Erdogan og Tyrkiet. Krigen har stået på siden 2011, og det er, som om konflikten ingen ende vil tage. Ikke nok med, at landet er fuldstændigt smadret og måske aldrig nogensinde bliver en samlet nation igen, så har syrerne også stjålet opmærksomheden i diverse europæiske lande. Vi kan alle sammen huske billederne af de syriske flygtninge, som kom gående på de danske motorveje. Men hvor meget ved vi egentlig om konflikten, udover det mainstream-medierne fortæller os? Jeg vil påstå, at vi ved meget lidt.





Lige meget, hvem du spørger, så er alle enige om, at Assad og regimet i Syrien er skurken, og var han bare væltet for 6-8 år tilbage, så var alt blevet perfekt i Syrien. Det er da også nemmest at forholde sig ukritisk til tingene og bare sluge alt det, der bliver serveret for os, råt. Hvorfor skulle man dog også bruge sin tid og energi på at stille nogle kritiske spørgsmål? Skulle man alligevel have lyst til dette, så kan jeg hjælpe dig på vej.





Du kunne fx starte med at spørge ind til mødet mellem Colin Powel og Assad, som blev afholdt maj 2003, hvor Powell truede Assad med bål og brand, hvis ikke han stoppede sin støtte til Hamas og Hizbollah og derudover afsluttede sit venskab med Iran og stoppede med at tilbyde skjul til flygtende ledere fra det faldne irakiske regime. Til dette svarede Assad, “at hvis USA ikke havde invaderet Irak, så ville ingen være nødsaget til at flygte ud af landet. Og i forhold til Hamas og palæstinenserne, ja, så kunne USA bede Israel om at give de besatte områder tilbage til palæstinenserne og tillade, at der blev etableret en palæstinensisk stat. Det ville i hvert fald løse problemet. Og når det kommer til Syriens venskab med Iran, ja, så kommer det ikke USA ved”. Dette var nok ikke det svar, som Powell havde håbet på at få med hjem, men ikke desto mindre, så kunne det give dig mulighed for at se krigen med andre øjne.





Måske burde du også undersøge nærmere, hvordan Syrien i 2005 blev beskyldt for at stå bag drabet på den tidligere mangeårige libanesiske premierminister Rafiq Hariri. Dette resulterede i, at Syrien efter pres fra verdenssamfundet blev nødt til at trække dets militær ud af Libanon. Selvom alle beskyldte Assad og hans regime for at stå bag drabet, så fandt man aldrig beviserne. Men hele episoden var nok til at skabe grobund for, at man kunne præsentere Assad som en frygtelig mand.







Du kunne også stille spørgsmål til, hvorfor israelske fly under den igangværende krig flere gange har bombet mål inde i Syrien?

Eller hvorfor Israel har ydet lægehjælp til sårede IS-krigere fra Syrien og behandlet dem på israelske hospitaler? Og måske kunne du undre dig over, hvorfor de her hellige IS-krigere, som ønsker et kalifat og et islamisk samfund, ikke har erklæret krig imod Israel? Jeg troede ellers, at Israel var muslimernes fjende nummer ét!!





Endnu mere burde det undre dig, hvorfor der i følge flere efterretningstjenester har været over 85 tusinde krigere, som er rejst til Syrien fra 80 forskellige lande, inklusive Danmark. Derfor er det også mærkeligt at kalde krigen for en borgerkrig, når krigerne er udefrakommende, som har til mål at vælte landets legitime leder. Man kunne godt få den tanke, at de her krigere er rejst ud af de forskellige lande i samarbejde med efterretningstjenesterne. Hvis man derimod påstår, at efterretningstjenesterne i de respektive lande intet har vidst til de her krigeres færden, ja, så har de forskellige lande et kæmpe problem i forhold til deres sikkerhed, inklusive Danmark.





I forhold til mine tyrkiske landsmænd, som er vrede og trætte af de vestlige landes fordømmelse af Tyrkiets invasion af det nordlige Syrien, så er jeres frustration til at forstå. I kan nemlig ikke helt begribe, at de forskellige vestlige lande kan rejse flere tusinde kilometer og invadere diverse mellemøstlige lande af sikkerhedsmæssige grunde – når de samme lande fordømmer Tyrkiet for at angribe dets naboland, selvom dette også sker af sikkerhedsmæssige grunde. Men I kan også lave lidt hjernegymnastik og tænke over, hvorfor denne dobbeltmoral finder sted. Derudover kan I også undre jer over, hvorfor Erdogan med alt sin magt har støttet IS-krigerne i de sidste 8 år og desværre været med til at skabe denne frygtelige tilstand i nabolandet Syrien. Tror I, at Erdogan slipper uden konsekvenser?





Jeg kunne sagtens fortsætte med flere undrende spørgsmål til denne krig, men hvad skulle det ændre? Syrien er ødelagt, flere hundredetusinde syrer er blevet dræbt, og mange flere er flygtet ud af landet. Kaosset i Mellemøsten fortsætter som sædvanlig.





Vi ved alle sammen godt, at de mange politikere, som støttede den syriske opposition og ville have Assad fjernet fra magten, og som fik os alle sammen til at tro på historien om, at Assad var den onde i konflikten - aldrig nogensinde vil blive dømt for deres gerninger (jo, måske kan Erdogan ende med at blive hængt ud som skyldig). Sådan har det i hvert fald været i forhold til Afghanistan, Irak, Libyen og mange andre krige.





Som altid bliver tingene udspillet lige for næsen af os, men vi vælger som altid at forholde os ukritiske og tro på det, nogle vil have os til at tro på. Vores passivitet og ligegyldighed er skræmmende og bekymrende. Men som sagt, så er det vel også bare nemmest at sluge det hele råt.