Ammattiliitto Pron puheenjohtaja Jorma Malinen sanoo neuvotteluosapuolten keskinäisen luottamuksen heikentyneen työehtosopimusneuvottelujen aikana.

Jorma Malinen on johtanut Ammattiliitto Prota vuodesta 2014. Tommi Parkkonen

Noin 120 000 toimihenkilöjäsenen Ammattiliitto Pro neuvottelee tämän kevään aikana uusiksi kaikkiaan 75 työ- ja virkaehtosopimusta. Urakka on suunnilleen puolivälissä, eikä lakoiltakaan ole vältytty.

Pron puheenjohtaja Jorma Malinen kuvailee neuvottelusession kulkua poikkeukselliseksi.

– Kyllä tästä tuli poikkeuksellisen hankala neuvottelukevät. Ennakoimme neuvottelukierrosta viime vuoden kesäkuussa, kun tuli Suomen pankin talouskatsaus, että tästä voi tulla hankalaa. Mutta emme osanneet ennakoida, että tästä ihan näin hankalaa tulisi.

Syynä siihen on Malisen mukaan tuttu nelikirjaiminen lyhenne kiky eli pääministeri Juha Sipilän (kesk) johdolla viime vaalikaudella väännetty kilpailukykysopimus.

– Kiky pisti koko kevään mutkalle.

Malinen kuvailee työnantajapuolen tavoitteita ja toimintaa neuvottelupöydissä varsin suorasanaisesti ”härskimmäksi kuin koskaan aikaisemmin”.

– Keskustelimme kollegoiden kanssa aikaisemmista (neuvottelu)kierroksista ja sellaisia heikennyslistoja, joita esimerkiksi Teknologiateollisuus löi pöytään, ei ole kukaan nähnyt työhistoriansa aikana.

Pron puheenjohtaja ihmettelee, miksi työantajapuoli on tullut neuvotteluihin pitkän ja aikaa vievän heikennyslistan kanssa, kun lopulta varsinaista neuvoteltavaa ovat vain kiky-tuntien mahdollinen poisto ja palkkaratkaisu.

– Mitä järkeä on laittaa sellaiset heikennyslistat pöytään, jotka aiheuttavat ensinnäkin sen, että luottamuspula syntyy välittömästi ja niiden asioiden siivoaminen vaatii tavattomasti aikaa?

– Jos niitä tavoitteita ei ole tarkoituskaan saada läpi, niin minkä takia neuvotteluajat venytetään neljään tai kuuteen kuukauteen? Kymmeniä kertoja istutaan neuvottelupöydässä ja kymmeniä kertoja istutaan valtakunnansovittelijalla.

Työnantajapuolen valitsema taktiikka tuli Maliselle ja Prolle yllätyksenä.

– Emme olleet varautuneet siihen. Lähdimme siitä ajatuksesta, että kaikilla osapuolilla on tiedossa maailmantalouden kasvun hidastuminen. Silloinhan pitäisi tehdä ratkaisuja joustavasti ja nopeasti, mikä tukisi vakautta ja ennustettavuutta. Se on tärkein askel sille, onko Suomi kiinnostava investointikohde. Yritykset tarvitsevat tiedon, millä kustannusrakenteella mennään ja kuinka pitkään.

Malinen pohtiikin miksi työnantajapuoli oli tällä kertaa valinnut pitkäkestoisen neuvottelutavan.

– Se on hyvä kysymys. Joskus puhuttiin siitä, että on tupo-teatteria, niin näissä neuvotteluissa on ollut kiky-teatteria. Ja näyttelijätkin ovat samoja. Esimerkiksi kun erään työnantajaliiton kanssa neuvoteltiin palkkaratkaisusta, niin heiltä kesti kaksi tuntia muuttaa omasta esityksestään 0,1 % paikasta toiseen. Ja sitä jatkui päiväkausia.

Malisen mukaan kyseessä on uusi ilmiö, joka on tullut esiin tämän vuoden neuvottelupöydissä.

Malinen harmittelee, että neuvotteluvastapuolen uudet toimintatavat ovat vaikuttaneet osapuolten väleihin.

– Meille keskeisten työnantajaliittojen kanssa on luottamus heikentynyt. Ja se on huono asia koko neuvottelujärjestelmälle, koska nyt me odotamme, että seuraava neuvottelukierros on yhtä vaikea kuin tämä.

”Kiky vienyt verotuloja”

Malinen sanoo palkansaajaosapuolta hiertävän palkattomien kiky-tuntien lisäksi työnantajamaksujen siirtäminen palkansaajille.

– Teimme kyselyn ICT-alan työpaikkojen luottamusmiehille, joista 95 prosenttia vastasi, että palkattomista kiky-tunneista ei ole heidän yrityksissään ollut mitään hyötyä. Mutta sillä, että työnantajamaksuja on helpotettu, on ollut selkeä vaikutus yritysten kannattavuuteen ja osingonmaksukykyyn.

Moni on ihmetellyt suurta kohkaamista kikyn tuomasta 24 tunnin lisäyksestä vuotuiseen työaikaan ilman palkkaa. Pro on kuitenkin laskenut, että kun tuntimäärän kertoo koko palkansaajaväestön määrällä ja jakaa sen keskimääräisellä vuosityöajalla, saadaan osa-aikaiset työsuhteet huomioiden lisää vuosittaista työaikaa 48 768 000 tuntia.

Tämä merkitsee Pron laskujen mukaan, että ilmaisilla kiky-tunneilla työnantajat ovat voineet korvata 28 646 kokoaikaista työpaikkaa. Vastaavasti Pron laskelmien mukaan julkisen sektorin kiky-tunnit ovat vastanneet yli 9 400 potentiaalista uutta työpaikkaa.

– Julkinen sektori tarvitsee rahaa työllistämiseen. Ja mistä sitä rahaa olisi tullut? Noista liki 50 miljoonasta työtunnista, jos ne olisivat olleet palkallisia. Niistä olisi tullut verotuloja sekä valtiolle että kunnille, mutta nyt ne verotulot ovat jääneet pois. Sama koskee julkisen alan lomarahojen leikkausta.

Malinen sanoo kikyn nousseen ainakin Pron neuvottelupöydissä tärkeäksi aiheeksi jäsenistön vaatimuksesta.

– Kiky ja palkattoman työn teettäminen menee ihmisen perusarvoihin, se koetaan epäoikeudenmukaiseksi. Sellaiseen reagoidaan aika voimakkaasti.

”Suuri puhallus”

Malinen sanoo, että nyt neuvotteluja jumittava ja hiertävä kiky oli sen arvoinen – ”mutta vain elinkeinoelämälle ja yrityksille”.

– Ne saivat tuplalottovoiton: saivat teettää palkattomia työtunteja siellä missä niistä sovittiin ja saivat usean miljardin euron tulonsiirron itselleen.

– Mutta sieltä jäi puuttumaan - minkä tutkimuslaitoksetkin myöntävät - kolmas loikka eli investoinnit. Ne ovat edelleen alamaissa Suomessa, mikä taas on johtanut siihen, että tuottavuuskehityksemme on jäänyt kilpailijamaista jälkeen.

Malinen ei usko selityksiä, kun yritykset perustelevat investointien vähäisyyttä heikolla tulevaisuudenuskolla.

– En pysty sitä allekirjoittamaan. Kun katsoo millä tavalla Suomen talous lähti kehittymään kiky-sopimuksen jälkeen, niin mehän olimme eurooppalainen talousveturi. Niin mistä syystä ei uskota, että tänne kannattaa investoida?

Malinen nostaa esimerkiksi Meyerin telakan Turussa.

– He ovat laittaneet satoja miljoonia euroja kiinni tuotantokoneiston rakentamiseen, laitteisiin ja teknologiaan. Ja mihin se on johtanut? Siellä on tilauskantaa melkein kymmeneksi vuodeksi eteenpäin ja täystyöllisyys, se on alan johtava yritys maailmassa. Siinä näkee miten investoinnit, tuottavuus ja kannattavuus kulkevat käsi kädessä.

Meyer on saksalainen perheyritys.

Samaan aikaan monet suomalaiset yritykset ovat viime vuosina investointien sijaan maksaneet ennätysosinkoja.

– Jos oikein muistan lukuja, niin Helsingin pörssin yhtiöiden maksamien osinkojen määrä on kasvanut 1,3 miljardia euroa per vuosi. Ja kiky on vastaavana aikana siirtänyt työnantajamaksuja palkansaajille pikkaisen yli kuuden miljardin euron edestä. Tämä on käytännössä suuri puhallus, Malinen kuvailee.

”EK vahvana taustalla”

Malisen mukaan työnantajapuoli on ollut neuvottelukierroksen ajan hyvin yhtenäinen ja Elinkeinoelämän keskusliitto EK on ollut vahva taustavoima työnantajaliitoille, vaikka EK linjasi jo vuonna 2015, että se ei ole enää työmarkkinaosapuoli.

– Pitäisi suositella EK:lle, että muuttaisivat sääntönsä takaisin, jotta voisivat avoimesti osallistua työmarkkinakysymyksiin. Silloin he joutuisivat käymään avoimesti käymään vuoropuhelua muiden keskusjärjestöjen kanssa.

Malinen syyttää EK:n tekevän neuvottelujen taustalla tiukkaa koordinointia.

– Jos me saavutamme jonkin työnantajaliiton kanssa valtakunnansovittelijan avustuksella neuvottelutuloksen, joka pikkaisen poikkeaa niin sanotusta yleisestä linjasta, niin työnantajaliiton neuvottelija lähtee soittamaan puhelun ja kun hän tulee takaisin, hän sanoo ettei hänellä ole enää lupaa sopia asiasta.

Malisen mukaan soitto menee juuri EK:n suuntaan.

Sen sijaan ay-liike on Malisen mielestä haparoinut yhtenäisyydessään.

– Meillä toimii keskusjärjestösysteemi päinvastoin kuin elinkeinoelämässä. EK kykenee johtamaan neuvottelutilanteessa jäsenjärjestöjään, meillä taas jäsenjärjestöt johtavat keskusjärjestöä (STTK) - keskusjärjestö ei ole se, joka sanoo jäsenliitoille, että mitä niiden pitää tehdä.

Ammattiliitto Pro ja Metsäteollisuus ry hyväksyivät paperiteollisuuden toimihenkilöiden sovintoratkaisun alan uudeksi työehtosopimukseksi 19. helmikuuta. PEKKA KARHUNEN/KL

Malisen mukaan asiasta keskusteltiin jo edellisellä neuvottelukierroksella.

– Ammattiliittojen keskinäinen koordinaatio oli tällä kierroksella jopa vieläkin heikompaa kuin edellisellä kierroksella. Kyky yhdessä katsoa liittokierrosta ja neuvottelutavoitteita on tällä hetkellä luvattoman heikko.

”Työnantajat käytöskouluun”

Malinen ei ole tyytyväinen kaikkiin Pron tänä vuonna neuvottelemiin työehtosopimuksiin. Esimerkiksi Teknologiateollisuuden kanssa saavutettua sopua Pro on moittinut julkisestikin. Sopimus koskee 22 000 teknologiateollisuuden toimihenkilöä, asiantuntijaa ja esimiestä.

– Se ei kaikilta osiltaan vastannut niitä neuvottelutavoitteita, joita olimme asettaneet. Totta kai silloin pitää olla kriittinen siitä, millä tavalla olemme itse onnistuneet. Itse olin henkilökohtaisesti tyytymätön.

Malisen tyytymättömyys kohdistui myös vastapuolen toimintatapoihin.

– Se oli ainoa neuvottelupöytä, missä työnantajaliiton edustajan neuvottelutaktiikkana on syyllistää toista osapuolta ja käyttää erilaisia halventavia kutsumanimiä ja haukkumista. Emme ole koskaan törmänneet vastaavaan. Käytöskoulu olisi tarpeen joillekin työnantajaliiton edustajille.

Malinen ei halua avata neuvottelutilannetta yksityiskohtaisemmin.

– Vastapuolen nimittely ei kuulu tapoihin. Vaikka meillä on tiukkoja paikkoja neuvottelupöydässä, kyllä meidän pitää pystyä käyttäytymään asiallisesti ja kohteliaasti toista osapuolta kohtaan. Ei kannata mennä henkilökohtaisuuksiin ja rikkoa henkilösuhteita, se on vaarallista. Koska näillä asioilla on jatkumo – tapaamme uudestaan muutaman vuoden kuluttua.

Tämäkin on Malisen mukaan uusi ilmiö neuvottelupöydissä.

– Onneksi näin on toimittu vain yhdessä neuvottelupöydässä. Toivon, että se ei jatku.