Enhedslistens stedfortrædende teknik- og miljøborgmester i København, Karina Vestergård Madsen, har siddet på posten siden partifællen Ninna Hedeager Olsen 26. april sygemeldte sig »mindst en måned«, helt i tråd med reglerne, der foreskriver, at man skal være syg mindst en måned, før der må indkaldes stedfortræder.

Borgmestersygemeldingen koster Københavns Kommune en ekstra borgmesterlønning månedligt. Det skyldes, at både sygemeldte Ninna Hedeager og stedfortræder Karina Vestergård Madsen får vederlag som borgmester. På det seneste har flere eksperter og politiske modstandere revset det. Enhedslisten overholder dog alle regler på området.

Men størstedelen af vederlaget tilfalder ikke vikarborgmesteren. Det lander hos Enhedslisten og statskassen. Det står nemlig i vedtægterne, at man som folkevalgt for partiet er forpligtet til at indbetale partiskat af sin indkomst.

Karina Vestergård Madsen (EL) er fungerende formand for Teknik- og Miljøudvalget har ansvaret for kommunens opgaver inden for lokalplaner, byfornyelse og udvikling af byområder, byggeri, trafik og klima. Fold sammen Læs mere Læs mere

I løbet af de seneste fire måneder har partiet fået 91.944 kr. i ekstra indtjening som en direkte følge af, at to personer fra partiet i øjeblikket modtager vederlaget. Mellemregninger til udregning af partiskat findes på Enhedslistens hjemmeside. Tallene er desuden bekræftet af partiet.

Tidligere har månedslønnen 102.931 kr. floreret i diverse medier, men da pension ikke beskattes af partiet, er 87.237 kr. den retvisende løn i denne sammenhæng.

I sidste uge meldte Enhedslisten ud, at Ninna Hedeager Olsen forventes tilbage midt i september, efter retssagen mod det forhenværende medlem af partiets bestyrelse, der er mistænkt for at have begået voldtægt mod en anden kvinde i Ninna Hedeagers lejlighed, er afsluttet. Sagen er berammet til en enkelt retsdag 28. august.

Lektor i Statskundskab på KU Karina Kosiara-Pedersen forklarer, at partiskat typisk kun er noget, man ser hos venstrefløjspartierne.

»Det bunder ofte i en holdning om, at man ikke skal tjene for meget på politik. Det hænger også ideologisk sammen med deres holdninger til omfordeling og lighed,« siger hun.

Partiskat af alt over »metalarbejderløn«

Det fremgår også af Enhedslistens vedtægter, at »det forventes«, at medlemmer af Enhedslisten er fagligt organiserede. Et af principperne i Enhedslisten går på, at partilønnen bør svare til gennemsnitslønnen for en faglært arbejder i København.

Karina Kosiara-Pedersen forklarer, at der historisk har der været en ideologisk kamp mellem de forskellige grene af venstrefløjen på arbejdspladserne, hvilket har skabt grobunden for venstrefløjens engagement i fagbevægelsen og vice versa. Her ses Pernille Skipper (EL) på vej mod talerstolen 1. maj. Fold sammen Læs mere Læs mere

»Det handler først og fremmest om, at vise overensstemmelse mellem ord og handling. Det er et signal til omverdenen om, at den politiske organisering stemmer overens med de politiske målsætninger,« siger Karina Kosiara-Pedersen.

Lønniveauet i organisationen – som partiet selv kalder »Enhedstimelønnen« fastsættes med udgangspunkt i medlemmerne i Metal Hovedstadens lønniveau – plus 0,7 pct.

Det giver en gennemsnitlig bruttomånedsløn på 34.923 kr. Hver en krone af fuldtidspolitikeres bruttoløn, som overstiger en metalarbejders løn, skal indbetales som partiskat – efter skattefar har fået sin del. Efter skat lander der flere penge i partikassen, end hos borgmestrene selv.

Det betyder, at der gennem de seneste fire måneder, hvor Karina Vestergård Madsen har været stedfortrædende teknik- og miljøborgmester i Københavns Kommune, månedligt er røget 22.986 kr. i Enhedslistens partikasse fra både Ninna Hedeager Olsen og Karina Vestergård. Såfremt man går ud fra, at de begge betaler topskat.

Pengene går til alt fra kampagner til elregninger

Partiskatten hos politiske partier indgår typisk i partiernes regnskab som enhver anden indtægt. I dette tilfælde ender de 91.944 københavnske skattekroner formentlig på en samlet konto, hvorfra pengene bliver brugt på lønninger, kampagner og almindelige driftsudgifter i partiet, vurderer Karina Kosiara-Pedersen og uddyber:

»Det gælder for partiernes regnskaber, som for vores andres pengepung – medmindre man er den gammeldags type, der har en kuvert til hver enkelt udgiftspost – de ryger bare ind i den samlede pulje. Det gælder både offentlige midler – og som med partiskatten – private midler og kontingenter.«

Hun forklarer, at partiskatten typisk er en vigtig indtægtskilde for de politiske partier, fordi det er en af få indtægtskilder, man som politisk parti kan regne med kontinuerligt at få – såfremt det altså står i partiets vedtægter.

FAKTA Hvor meget partiskat opkræver partierne? Enhedslisten: Enhedslistens folketingsmedlemmer indbetaler partiskat svarende til den del af indtægten, der ligger over gennemsnittet af en faglært metalarbejders løn i København – der betales skat af beløbet inden partiet modtager pengene. Socialdemokratiet: Partiskatten udgør minimum to procent af bruttobeløb, der udbetales til vedkommende som løn, tabt arbejdsfortjeneste, honorar, diæter, vederlag, tillæg eller lignende. Der kan ikke fratrækkes nogen form for udgifter, løntab eller andet. Partiskatten kan i enkelte lokalforeninger være højere, men vil i følge Partisekretær Jan Juul (S) typisk aldrig være højere end 5 pct. SF: Partimedlemmer, der opstilles, indstilles, vælges eller bliver udnævnt til lønnede tillidshverv i partiet, forpligter sig til at betale partiskat af indtægterne fra vedkommendes politiske poster. Partiskatten i SF ligger på fem pct. FOLD UD FOLD UD

Flere eksperter og politiske modstandere, har fornyligt sagt til Berlingske, BT og Ritzau, at de anser sygemeldingen og den dertilhørende ekstra partiskat, som moralsk tvivlsomt fra Enhedslistens side. Enhedslisten har fejet kritikken bort og understreget, at de følger samtlige regler på området til punkt og prikke.

Kritikkerne mente, at det signalerer det modsatte af, hvad politiske partier, ifølge Karina Kosiara-Pedersen, selv ønsker at signalere med partiskat, som i Enhedslistens tilfælde flugter med lønniveauet hos faglærte metalarbejdere.

Karina Kosiara-Pedersen forklarer, at sagen kan give grund til bekymring, fordi vælgerne typisk reagerer hårdere på sager, hvor en politiker eller et parti har gjort noget, de anser som moralsk tvivlsomt, end hvis vedkommende har foretaget sig noget ulovligt.

»Ulovlige handlinger håndteres i retssystemet, mens umoralsk ageren blandt politikere typisk opfattes mere, som noget uafviklet i vælgernes øjne. Fra den sygemeldte borgmesters perspektiv kan dog man stille spørgsmålet: Skal hun ikke have løn under sygdom, og dermed stilles ringere end det øvrige arbejdsmarked, fordi hun er folkevalgt?« spørger hun retorisk.