Torsdagens forlig mellem VLAK-regeringen og Dansk Folkeparti nedsætter indregistreringsafgiften på personbiler. Det betyder flere biler og mere biltrafik på vejene. Forliget koster statskassen 200 millioner kr. årligt.

De mistede penge vil VLAK og DF søge at skaffe ved en vejafgift sat i værk fra 2020. En vejafgift har den indenrigspolitiske charme, at udlændinge kan tvinges til at være med til at betale den. Problemet er, at vejafgiften endnu ikke foreligger i nogen klar form, og at megen politisk grus kan forudses kastet i dens maskineri.

Indtil vejafgiften er blevet virkelighed, finansieres de sænkede bilafgifter af »reserver«, der blev afsat til »jobreformer« i forbindelse med genindførelsen af kontanthjælpsloftet. Læg mærke til pengestrømmen her: Penge, som er taget fra de fattigste, bliver brugt til at hjælpe de mere velstillede med at købe dyre biler. Er den overførsel mellem indkomstgrupper, hvad Danmark har brug for?

Regeringens oplæg gik velhavervenligt ud på at gøre alle biler forholdsmæssigt lige meget billigere – så køberne af de dyreste blev belønnet allermest. Det fik DF delvist ændret på ved også at få indført nogle tekniske kriterier, der belønner effektiv kørsel pr. kilometer og sikkerhedsudstyr. Læg mærke til den besynderlige opgavefordeling mellem regering og støtteparti. Det er regeringen, der fremlægger det enøjede forslag, og støttepartiet, som sikrer, at der dog kommer nogen fornuft og hensyn til overordnede mål med i beslutningerne.

For lidt på det grønne område

Ærgerligst ved forliget er, at det forsømmer chancen for virkelig at mindske luftforurening og klimaskadelige udslip. Som Jeppe Juul fra Det Økologiske Råd konstaterer:

»Det er besynderligt, at man ikke har benyttet anledningen til at fjerne de økonomiske fordele for dieselbiler. Samtidig med, at salget af dieselbiler falder i resten af Europa, fortsætter man med at gøre det attraktivt at bidrage til luftforureningen i bl.a. de større byer.«

Fra Ingeniørforeningen istemmer formand Thomas Damkjær Petersen: »Partierne kunne have været mere ambitiøse på klimafronten. Jeg havde hellere set en model, der eksempelvis også havde favoriseret elbiler.«

Men det gør aftalen ikke. Fossilt drevne mellemklassebiler lempes omkring 25.000 kroner i afgift. Tilsvarende elbiler kun med omkring 3.000 kroner.

Det sker i en situation, hvor elbiler i Danmark i forvejen er bragt i vanskeligheder. Det skyldes regeringsbeslutningen i 2015 om at fjerne afgiftsfritagelsen og gradvist føre elbilafgiften op på siden af de fossilt drevnes.

Mønsterbryder er den rolle, som Danmark har bragt sig i, hvad angår fremme af elbiler. Andre lande indfrier opfyldelsen af klimamål ved at udbrede elbilen. Regeringerne i Frankrig og Storbritannien har bebudet et forbud mod salg af benzin- og dieselbiler fra 2040.

I Norge udgjorde salget af elbiler 27,7 procent af bilsalget i juni – i Danmark var det sølle 0,3 procent. 67 elbiler blev solgt her i landet i juni – mod 23.890 benzin- og dieselbiler. Samme måned bragte det internationale medie Bloomberg denne overskrift: »Danmark dræber Tesla (og andre elbiler)«.

Afgiftsforliget kunne omtales under samme overskrift.

Forligets forsømmelse af chancer for væsentlige miljø- og klimaforbedringer udstiller modsætningen mellem den hjemlige klimapolitik og V-statsminister Lars Løkke Rasmussens optræden som en af lederne i verdensinitiativet ’P4G’, der skal anvise brugbare veje til grøn omstilling. At de danske forligspartier fik smuttet et ekstra motorvejsspor på Vestfyn og en 25 procents takstnedsættelse for persontransporten over Storebælt med i deres aftale, øger tragikomikken.

I går kunne denne avis berette, at Finansministeriet i sine regnemodeller har opskrevet værdien af et menneskeliv fra 18 millioner til 32 millioner kroner, og at det angiveligt vil få indflydelse på vurderingen af lønsomheden af beslutninger på sundheds- og miljøområdet.

Hvis man tænker på, hvad luftforurening koster af menneskeliv, og hvad klimaændringer kan komme til at koste, må man håbe, at kommende politiske forlig i deres afvejning af modstående hensyn sætter den rette pris på langsigtet menneskelig overlevelse.