13. maj. 2017 | kl. 20:00 21 186

Nød lærer ikke længere nøgen kvinde at spinde

Mens folkeskolens problemer begraves i ideologisk tågesnak, udsultes skolen og børnene bliver syge. Der skal mad på bordet, men det kommer der ikke.

Lad os kalde en spade for en spade. Revoluitionen i 2012-13 har givet folkeskolelærerne 36% mere undervisningstid og fjernet det samme i forberedelse. 14% lærere har forladt folkeskolen. Mere end 10% er ikke læreruddannede. Specialskolerne er reduceret med 8,3%. En stor del er flyttet ind i normalklasser. Mange kommuner har benyttet lejligheden til at spare.

Man kan spørge sig selv, om eleverne så ikke bare er flyttet over i privatskolerne. Det er de ikke. Elevtallet i folkeskolen er faldet med 3,3%. Det vejer ikke tungt i vægtskålen, ikke mindst fordi det ofte er de ressourcestærke børn, der forsvinder.

Artiklen fortsætter under banneret

Jeg respekterer, at der foregår en ideologisk kamp mod konkurrencestatsmetoder og test-tyranni. Det er også fint, at nuværende undervisningsminister prikker til dem, der gennemførte revolutionen i -13. Realiteten er bare, at skolen ikke kun er klædt af til skindet, den er underernæret. Den eneste rette kur er kød og kartofler. Bibel og præstetaler kan ikke fylde maven.

Hver dag ser jeg børn med tomme blikke, når vi kommer hen på den anden side af klokken 14. De fleste slæber sig igennem, de svageste forsøger at kravle på væggene eller sygemelde sig. De længste dage ses frem til med suk og støn.

Jeg undrer mig, når tidligere undervisningsminister fastholder, at børn generelt er glade for at gå i skole, når hun konfronteres med, at mere end 80% er utilfredse med de lange skoledage. Når eksperter træder frem og fortæller, at flere og flere børn får stress, øget mavesyre og når sygemeldingerne blandt børnene stiger jævnt.

Hvad er det, der afholder fra løsningen, der ligger lige til højrebenet? At give eleverne fri 1-2 timer tidligere og forære tiden til lærernes forberedelse? Så kunne børnene få overskud til deres barneliv og lave deres lektier med mor og far, når det passer. Og mon ikke mor og far kan gøre det lige så godt for ét barn, som én lærer/pædagog kan for 20? Mon ikke en god portion mødre og fædre ville glædes over atter at få et håndgribeligt indblik i deres børns arbejde?

Data viser, at folkeskolen udhungres og børnene overbelastes og det kan ikke løses med konsulenter, ledelse, selvbestemmelse eller fantasifulde metodikker. Det kan løses ved at konvertere lange skoledage til forberedelse og droppe tågesnakken.