En ole varmaan ainoa, jonka mieleen uutisia katsellessa väkisinkin nousee poliittisesti täysin epäkorrekti ajatus: ”Siellä ne rättipäät taas riehuu.” Jos profeetta Muhammadia tökerösti pilkkaava elokuva on ääliömäinen teko, niin vähintään yhtä ääliömäistä on viattomia länsimaalaisia vastaan kohdistunut mellakointi ja väkivalta. Mielenosoittajat itse tekevät juuri sitä, mitä vastaan he protestoivat: vetävät lokaan uskontonsa ja kulttuurinsa.

Ja media sen kun kannustaa. Aina löytyy joku ”uskonoppinut”, joka vaatii tappamista ainoana kohtuullisena ja oikeutettuna toimenpiteenä. Siitä sitä vasta uutisotsikkoja saadaankin, piiloviestinä se, että kyllä nuo musulmaanit sitten ovat barbaarisia ja tuo islam hirveä uskonto.

KAIKKI KUNNIA Suomen muslimiyhteisölle, joka selväsanaisesti tuomitsi sekä elokuvan että väkivallan, ja muistutti islamin opettavan, että vääryyttä ei voi korjata vääryydellä. ”Kun provosoidumme, emme toimi uskontomme hengessä, vaan lisäämme pahuutta ja kaaosta.” Harhateille mentiin kuitenkin väitettäessä, että muslimien pyhät arvot ovat koko ajan hyökkäysten kohteena lännessä, ja kuvaa islamista halutaan vääristää. Kyllä fundamentalistit ja mielenosoittajat huolehtivat ihan itse vääristämisestä, ei siinä muutama läntinen rääväsuu paljon paina.

Jatkuu mainoksen jälkeen Mainos päättyy

Sopii myös muistaa, että länsimaissa kaikkia uskontoja kyseenalaistetaan koko ajan, enemmän tai vähemmän sivistyneesti. Yksi uskonto ei voi vaatia itselleen yleismaailmallista ehdotonta koskemattomuutta, kun sitä ei muillekaan enää sivistysvaltioissa taata.

Mikään uskonto tuskin muuttuu paremmaksi pilkkaamisella. Terve kriittisyys, sekä uskonnon sisältä että sen ulkopuolelta tuleva, on kuitenkin välttämätöntä. Sen puuttuessa käy niin kuin koko islamin maailmalle ja kulttuurille on käynyt: jämähdetään paikoilleen, ja kun omaa itseään ei voida eikä haluta arvioida kriittisesti ja muutoshenkisesti, suunnataan turhautunut raivo ulkopuoliseen maailmaan.

”Yksi uskonto ei voi

vaatia itselleen yleismaailmallista ehdotonta koskemattomuutta, kun sitä ei muillekaan enää sivistysvaltioissa taata.”

TUOREESSA KIRJASSAAN Uskomaton matka uskovien maailmaan Kari Enqvist muistuttaa tylystä tosiasiasta: islamilaisen maailman varsinainen vihollinen on se itse eikä suinkaan länsi. Hän siteeraa pakistanilaisen ydinfyysikon Pervez Hoodbhoyn laskelmia. Muslimimaat tuottavat vain 1,2 prosenttia maailman luonnontieteellisestä kirjallisuudesta, tuskin kaksi kertaa enemmän kuin piskuinen Suomi.

Rappio alkoi jo kauan sitten. ”Koko arabimaailma on kääntänyt tuhannen vuoden aikana yhtä monta vieraskielistä kirjaa kuin Espanjassa käännetään vuodessa”, toteaa Enqvist. Omassa kohta ilmestyvässä kirjassani kerron, kuinka ottomaanien mahtavassa valtakunnassa painettiin ensimmäinen arabiankielinen kirja vasta vuonna 1729. Kolmetoista vuotta myöhemmin, kolmesataa vuotta Johannes Gutenbergin jälkeen, oli painettu kokonaista seitsemäntoista kirjaa, mutta sekin oli liikaa uskonoppineille ja kirjapaino suljettiin.

Kairon Al-Azhar-yliopistossa opetettiin vielä viisikymmentä vuotta sitten, että Aurinko kiertää maata. Elokuvantekijän surmaamista vaatinut uskonoppinut sattui muuten olemaan Al-Azharin professori.

MUSLIMIMAAILMAN JÄLKEENJÄÄNEISYYS ei ole kenenkään etu. Mutta ehkä parempaa on luvassa. Tuorlan kansainvälisessä maisteriohjelmassa on nyt opiskelijoita Pakistanista, Iranista ja Irakista. ”Yhtäkään merkittävää löytöä tai keksintöä ei islamilaisesta maailmasta ole tullut yli seitsemään vuosisataan”, sanoo Hoodbhoy. Jospa muutos olisi lopultakin alkamassa?

Esko Valtaoja

Kirjoittaja on avaruustähtitieteen professori Turun yliopistossa