Väkivalta on aina väärin. Maailmalla kuolee vuosittain lukemattomia naisia väkivallan uhreina. Toivottavasti tähän saadaan pian muutos. Pelkästään Suomessa liki puolet naisista raportoi tutkimuksen mukaan kokeneensa väkivaltaa 15 ikävuoden jälkeen, 30 % tapauksissa tekijä oli nykyinen tai entinen kumppani. Maailmalla ja Lähi-idässä tilastot ovat uskoakseni vielä synkempiä.

Silti ei automaattisesti pidä uskoa kaikkia naisten kertomuksia väkivallasta tai sen uhasta. Jotkut naiset käyttävät traagisia tilastoja välineenä saadakseen itselleen haluamiaan etuja, kuten lasten huoltajuuden, oleskeluluvan, mediahuomiota tai työpaikan. Moni saattaa olla myös aktiivinen politiikassa tai järjestömaailmassa ja haluaa huomiota itselleen. Muslimimiesten maine on sellainen, että heidät helposti uskotaan syntipukiksi. Miehen voi olla vaikea todistaa syyttömyyttään. Ulkomaalaiset naiset joutuvat kohtaamaan monenlaisia vaikeuksia elämässään. He eivät kuitenkaan välttämättä tai automaattisesti ole kotimaansa kulttuurin uhreja. Patriarkaalisissa maissa näin ehkä onkin, mutta Suomessa ja lännessä lainsäädäntö ei sorra naisia.

Ulkomaalaisten miesten maine on varmasti niin alhaalla kuin voi. Heidät helposti mielletään naisia alistaviksi, patriarkaalisiksi ja seksuaaliseen sekä fyysiseen väkivaltaan taipuvaisiksi. Kuvitellaan, että muslimimies lännessä tai kotimaassaan aina alistaa omaa puolisoaan, pahoinpitelee, kontrolloi, pakottaa häntä noudattamaan uskonnollista tapoja ja pysymään sisätiloissa. Tällaisia ihmisiä toki löytyy, mutta on stereotyyppistä kuvitella, että kaikki muslimimiehet ovat syyllisiä. Suurin osa muslimimiehistä on herttaisia ja kunnollisia ihmisiä.

Osa muslimimiehistä on epätasa-arvoisia. Varsinkin, jos he ovat kovin uskonnollisia tai omaksuneet patriarkaalisen kulttuurin tai ääri-islamistisen ideologian. On kuitenkin myös paljon epätasa-arvoista kohtelua mitä tyypillisesti naiset tekevät, mistä harvoin raportoidaan.

On hyvin yleistä, että länsimaahan asettunut muslimimies tuo itselleen vaimon kotialueelta. Yhtä yleistä on, että vaimo eroaa hyvin pian Eurooppaan päästyään, vaatii miestä maksamaan hänelle säädetyn mehrian eli erorahan, ja kertoo viranomaisille ettei voi palata kotimaahansa väkivallan uhan takia. Miestä on käytetty vain porttina päästäkseen Eurooppaan. On lukemattomia tapauksia, joissa nainen onkin vieraillut kotimaassaan heti pysyvän oleskeluluvan saadessaan, vaikka sen saadakseen on väittänyt että kotimaassa hän on hengenvaarassa.

Olen kuullut myös monista ulkomaalaistaustaisten ihmisten eroprosesseista, joissa viranomaiset automaattisesti uskovat naista. Tai ainakin moni tapaamani mies väittää, että eroprosessin tai riitojen aikana viranomaiset heti asettuvat puolustamaan naista ja torjuvat miehen väitteet. Miehen on vaikea tai mahdotonta todistaa syyttömyyttään, jos nainen esittää väitteitä siitä että häntä on pahoinpidelty parisuhteen aikana. Tai että miehen sukulaiset kotimaassa muodostavat hänelle turvallisuusuhan.

En minä usko kaikkia miesten tarinoita, eikä pitäisi aina myöskään uskoa kaikkia naisten väitteitä. Ihmisiä täytyy tuomita oikeudenmukaisesti, ei vain sukupuolen ja siihen liittyvien ennakkoluulojen perusteella. Toivoisin, että lännen tasa-arvoinen lainsäädäntö leviää kaikkialle maailmaan, ja toisaalta että kulttuurinen ilmapiiri ei aina olisi auttomaattisesti naisten puolella, muslimimiehiä vastaan, koska maailma ei koskaan ole mustavalkoinen.

Jotkut ihmiset käyttävät rikoksiin syyllistyneiden miesten tekoja keppihevosena, ratsastaakseen itselleen lisää mainetta tai valtaa toista ihmisryhmää mustamaalaamalla. Jokainen ihminen on kuitenkin yksilö, ja maailma on kauniimpi kun se on tasa-arvoinen.

Alan Salehzadeh

(Päivitetty versio tammikuussa 2019 julkaistusta blogistani >>)