Suuri hadronitörmäytin LHC sijaitsee Sveitsin ja Ranskan rajalla Cernin tutkimuskeskuksessa. Arkistokuva. © MARTIAL TREZZINI / AP / Lehtikuva

Fyysikot olivat innoissaan.

Cernin suuri hadronitörmäytin LHC oli jo aiemmin varmistanut kokeellisesti Higgsin hiukkasen, viimeisen puuttuvan palan fysiikan jo puoli vuosisataa vanhasta niin sanotusta standardimallista.

Hiukkaskiihdyttimen joulukuussa 2015 keräämässä datassa oli kummallinen poikkeama, joka voisi johdattaa uuteen, standardimallin jälkeiseen fysiikkaan.

Olisiko se gravitoni, painovoimaa välittävä hiukkanen? Vai kenties jonkinlainen Higgsin hiukkasen serkku, fyysikot pohtivat maaliskuussa 2016 Italiassa.

Löydös oli lupaava, koska sen havaitsivat törmäyttimen ilmaisimista sekä ATLAS että CMS. Usein aiemmin kiinnostavat, hiukkasiin viittaavat piirteet datassa ovat tarkemmassa analyysissä osoittautuneet ennenaikaiseksi riemuksi, mutta silloin onkin ollut kyse havainnosta vain toisella ilmaisimella.

Uusi hiukkaslöytö olisi ollut kovempi juttu kuin Higgsin bosoni ja merkinnyt uuden ajan alkua hiukkasfysiikassa. Uusi data kuitenkin romutti fyysikoiden toiveet siitä, että alustava havainto olisi vahvistettu.

Sen sijaan kävi ilmi, että joulukuinen kyttyrä ilmaisimien keräämässä datassa ei ollut mitään muuta kuin tavallista tilastollista vaihtelua, Nature-lehti kirjoittaa.

”Vuoden 2016 datassa ei ole mitään merkitsevää ylimäärää”, Cernin fyysikko Bruno Lenzi totesi 5. elokuuta Chicagossa hiukkasfyysikkojen konferenssissa.

Hiukkasfyysikoiden huono onni jatkui heti elokuun ensimmäisen viikonlopun jälkeen.

Physical Review Letters -lehdessä julkaistu tutkimus osoitti, että yritykset havaita niin sanottuja steriilejä neutriinoja Etelänavalla sijaitsevassa Kööpenhaminan yliopiston Niels Bohr -instituutin IceCube-observatoriossa ovat vetäneet vesiperän.

Nykykäsityksen mukaan on olemassa kolmenlaisia neutriinoja, elektronin, myonin ja taun neutriinoja.

Myös steriilin neutriinon havaitseminen olisi merkinnyt fyysikoille suurta juhlaa.

Steriili neutriino olisi voinut selittää selaisia standardimallille vieraita mysteerejä kuin pimeän aineen arvoituksen.

”Me olemme analysoineet satoja tuhansia neutriinoja, jotka ovat kulkeneet läpi maapallon pohjoiselta pallonpuoliskolta ja osuneet jäähän Etelänavalla, missä törmäykset on havaittu IceCube-ilmaisimella”, selitti Niels Bohr -instituutin apulaisprofessori Jason Koskinen tiedotteessa.

”Vuosien ajan on ollut globaali mysteeri, onko noin yhden elektornivoltin steriilejä neutriinoja olemassa. Jos sellainen on olemassa, se tuottaisi selkeän signaalin tietyllä energiaintervallilla, mutta emme ole nähneet yhtä ainoaa signaalia, joka voisi tulla sellaisesta steriilistä neutriinosta.”

Hiukkaset ovat yhä haussa.