Oululainen kuvataiteen opettaja päätti yhdistää opetuksessaan taidehistorian ja somesta tutut meemit. Ateneumin museonjohtajan mukaan taide ei kärsi siitä, että se tuodaan nykyhetkeen.

Tästä on kyse Kuvataiteen opettaja päätti opettaa taidehistoriaa uudella tavalla.

Myllytullin yläkoululaiset tekivät taidemeemejä.

Idea oli peräisin Taidevandalismi-ryhmästä.

Ryhmän perustaja kertoo saaneensa pelkästään hyvää palautetta.

Ateneumin museonjohtaja suhtautuu taidevandalismiin kannustavasti.

Oululaisen Myllytullin yläkoulun opettaja Johanna Ollila selasi Suomen kuvataideopettajien Facebook-ryhmää. (siirryt toiseen palveluun)

Siellä silmiin pisti kollegan kertomus oppilaiden kanssa toteutetusta projektista, jossa he monistivat kuvia taidekirjoista ja tekivät niistä paperisia versioita meemeistä. Meemit ovat netti-ilmiöitä, jotka saavuttavat suuren suosioin esimerkiksi sosiaalisessa mediassa.

Alkuperäinen idea oli peräisin Ines Lukkasen perustamasta, taidetta ja meemejä humoristisesti yhdistelevästä, Facebookin Taidevandalismi-ryhmästä. Lukkasen mukaan taidevandalismin pariin on ajautunut paljon taideopiskelijoita, -opettajia ja museohenkilöstöä.

– Minulle linkitellään jatkuvasti juttuja, jotka ovat saaneet innoituksensa ryhmästämme. Palaute on ollut pelkästään hyvää, Lukkanen kertoo.

Museojohtaja mielissään, kun taide tuodaan nykyhetkeen

Myllytullin 8–9-luokkien kuvataiteen oppilaat pääsivät taidevandalismin innoittamina toteuttamaan omaa teini-ikäisen ajatusmaailmaansa digitaalisesti Suomi 100 -hengessä.

– Annoin oppilaille kultakauden ajanjakson (1880–1910) ja he lähtivät fiilispohjaisesti etsimään Ateneumin kuvista teosta, josta saisi tehtyä meemin, Johanna Ollila kertoo.

Opettaja ja oppilaat olivat henkisesti samalla puolella. Johanna Ollila

Museonjohtaja Susanna Pettersson Ateneumista kertoo, että hyvä taideteos kestää eri tulkintoja. Ateneumin suhtautuminen taidevandalismiin onkin hänen mukaansa kannustavaa. Taide ei hänen mukaansa kärsi, vaikka se tuodaan nykyhetkeen.

– Siinä ei ole mitään pelättävää. Elämme visuaalista aikaa ja nuoret näkevät virroissaan satoja kuvia päivittäin. Olen onnellinen siitä, jos kuvat saavat nuoret pysähtymään ja ajattelemaan, Pettersson myhäilee.

Johanna Ollilla sanoo yllättyneensä siitä, kuinka hyvin meemitehtävä lopulta toimi. Oppilaat käsittelivät meemeissään sarkastisesti muun muassa koulun sääntöjä.

– Saimme hyviä nauruja meemitehtävän kanssa. Opettaja ja oppilaat olivat henkisesti samalla puolella, Ollila kertoo.

Helene Schjerfbeck: Toipilas (1888). Kansallisgalleria / Ateneumin taidemuseo. Kansallisgalleria / Yehia Eweis.

Helene Schjerfbeck: Haavoittunut soturi hangella (1880). Kansallisgalleria / Ateneumin taidemuseo. Kansallisgalleria / Yehia Eweis.

Hugo Simberg: Hartaus (1895). Kansallisgalleria / Ateneumin taidemuseo. Kansallisgalleria.

Magnus Enckell: Konsertti (1898). Kansallisgalleria / Ateneumin taidemuseo. Kansallisgalleria / Jukka Romu.

Robert Wilhelm Ekman: Ilmatar (1860). Kansallisgalleria / Ateneumin taidemuseo. Kansallisgalleria / Hannu Aaltonen.

Albert Edelfelt: Kristus ja Mataleena (1890). Kansallisgalleria / Ateneumin taidemuseo. Kansallisgalleria / Hannu Aaltonen.

Albert Edelfelt: Kuningatar Blanka (1877). Kansallisgalleria / Ateneumin taidemuseo, Hjalmar Linderin lahjoituskokoelma. Kansallisgalleria / Hannu Aaltonen.

Albert Edelfelt: Leikkiviä poikia rannalla (1884). Kansallisgalleria / Ateneumin taidemuseo, kokoelma Ahlström. Kansallisgalleria / Hannu Aaltonen.

Korjaus: 1.12.2017 klo 9.13, kuvataiteen opettaja, kuvataide. Aiemmin jutussa termit kuvaamataidon opettaja ja kuvaamataito.