Oikeus- ja työministeri Jari Lindström esitteli työllisyyspakettia Helsingissä 18. huhtikuuta 2016. © ANTTI AIMO-KOIVISTO / Lehtikuva

Nyt tehtävät muutokset kannustavat aktiiviseen työnhakuun, väitti työministeri Jari Lindström (ps) luetellessaan Juha Sipilän (kesk) hallituksen työllisyyspaketin linjauksia työ- ja elinkeinoministeriö TEMin tiedotustilaisuudessa.

Kannustamista on muun muassa se, että jatkossa työtön ei enää voi kieltäytyä kokoaikatyöstä sen vuoksi, että työttömyysturva on suurempi kuin palkka ja työn vastaanottamisesta aiheutuvat kulut.

Karenssiaika nousee 60 päivästä 90 päivään ja työtöntä patistetaan ottamaan myös muun kuin oman alan töitä. Lisäksi omaa autoa pitää käyttää työmatkoihin myös työssäkäyntialueen ulkopuolella.

Työttömät velvoitetaan myös osallistumaan pääsääntöisesti kaikkiin heille tarjottuihin palveluihin, vaikka palvelusta ei ole sovittu työllistymissuunnitelmassa.

Lisäksi hallitus leikkaa starttirahaa ja palkkatukea. Todellisuudessa näin on jo tehty, sillä esimerkiksi palkkatuki on puolittunut edellisvuosista.

Myös kolmannen sektorin tuettu työllistäminen heikkenee merkittävästi, mikä voi johtaa siihen että tulevaisuudessa kolmannelle sektorille on vaikea saada työntekijöitä.

Näillä teoilla hallitus ”kannustaa” kansalaisia työttömyysturvalla töihin tai yrittäjäksi. Ei ihme, että duunaritaustaisen ministeri Jari Lindströmin naama helotti punaisena tiedotustilaisuudessa.

Hämmentävintä koko työllisyyspaketissa on kuitenkin työ- ja elinkeinoministeriön omien virkamiesten arviot ”uudistuksen” taloudellisista vaikutuksista, joita he ovat kirjanneet lakiluonnokseen.

Esitettyjen muutosten vaikutusten ei arvioida olevan merkittäviä, lainvalmistelijat kirjoittavat.

Lauseen jälkeen voikin ihmetellä, miksi työllisyyspaketti sitten ylipäätänsä tehdään. Puhtaasta tekemisen riemustako?

Virkamiehet nimittäin raapustavat, että työllisyysvaikutusten määrä riippuu vallitsevasta työmarkkinatilanteesta ja vaikeasti ennakoitavista ”käyttäytymisvaikutuksista”.

Eli Sipilän hallitus ja heidän virkamiehensä eivät tiedä, miten ihmiset suhtautuvat työllisyyspaketin keppipolitiikkaan, ja kuinka se kannustaa ihmisiä työllistämään itse itseään.

Työmarkkinatilanteeseen vaikuttaakin hyvin pitkälti vientiteollisuutta tukeva ulkomainen kysyntä, yritysten investointihalukkuus ja työmarkkinaosapuolten sopimukset palkoista ja muista työeduista.

Esimerkiksi kilpailukykysopimusta ei ole vielä sinetöity, eikä kiristävän talouspolitiikan ilmapiirissä ole tiedossa elvyttävää talouspolitiikkaa, joka tukisi muun muassa kotimaista kysyntää ja helpottaisi sitä kautta esimerkiksi kaupan ja palvelualan työllisyyttä.

Ei siis ollut kovin yllättävää, että työntekijäliittojen keskusjärjestöt SAK, STTK ja Akava eivät olleet tyytyväisiä Sipilän hallituksen työllisyyspakettiin.

SAK muun muassa ihmetteli hallituksen suunnitelmia pidentää karenssiaikoja, heikentää ammattitaitosuojaa ja tiukentaa työn vastaanottovelvollisuutta tilanteessa, jossa työ- ja elinkeinotoimistojen on vaikea selvitä edes nykyisistä tehtävistään.

”Muutosten toteuttaminen edellyttäisi ammattitaitoisen henkilöstön merkittävää lisäämistä TE-toimistoissa”, SAK työelämäasioiden johtaja Saana Siekkinen kirjoitti SAK:n tiedotteessa.

STTK:n mielestä työn vastaanottovelvoitteen tiukennukset ja sanktioiden lisääminen eivät ole tarkoituksenmukainen ja oikea tapa parantaa työllisyyttä.

”Ei myöskään ole tasapuolista, että työnhakijat, joilla on auto käytössään, velvoitetaan vastaanottamaan työtä yhä kauempaa”, STTK:n eläke- ja sosiaaliturva-asioiden asiantuntija Samppa Koskela totesi.

Akava puolestaan on huolissaan työnottovelvollisuuden tiukentumisesta. Osaamisen hankkiminen ja kehittäminen on maksanut työnhakijalle, yhteiskunnalle ja usein myös työnantajalle.

Suomi tarvitsee osaamista, ja sitä ei kannata hukata, Akava kirjoitti tiedotteessa.

Elinkeinoelämän keskusliitto EK puolestaan kehui tuttuun tapaansa Sipilän hallituksen keppipolitiikkaa.

”On hyvä, että tarjottu työ tulee ottaa vastaan nykyistä tiukemmin säännöin ja että työnteosta kieltäytyminen johtaa selkeästi pidempään karenssiaikaan. Oikeaan suuntaan vie myös uudistus, jossa ammattitaitosuojan taakse ei voi enää piiloutua”, johtaja Ilkka Oksala kirjoitti EK:n tiedotteessa.

Sipilän hallituksen työllisyyspaketti siis jälleen kerran jakoi työntekijät ja työnantajat kahteen leiriin: vastakkainasettelu jatkuu räikeänä, vaikka kaikki pyrkivät samaan tavoitteeseen eli 110 000 uuteen työpaikkaan.