Poslední květnový den přišel další mezník v pronásledování zakladatelů nejslavnějšího pirátského serveru na světě The Pirate Bay. Byl zatčen Peter Sunde, jeden ze zakladatelů portálu, a zřejmě si bude muset odsedět osmiměsíční vězení. V kauze ovšem jde o víc než o potrestání několika jednotlivců kvůli podpoře sdílení na internetu. Jde o střet analogové a digitální generace.

„Lidé z The Pirate Bay nemají ambici vést diskuzi, obhajovat se ani vyjednávat. Místo toho se vyžívají v možnostech, které přinesl internet – trollingu, mystifikaci, výsměchu.“

Proč je kauza The Pirate Bay tak důležitá? Jde o první a největší torrentovou databázi s přesahy do aktivismu a politiky. Jeho zakladatelé se nespokojili s pouhým provozem služby, která lidem umožňuje sdílet na internetu filmy, hudbu a další soubory, a nezaměřili se na vydělávání peněz. Motorem činnosti The Pirate Bay je výsměch zábavnímu průmyslu. Jedná se o reakci na prosazování čím dál přísnějších zákonů, kriminalizujících kopírování a sdílení autorských děl. Proti těmito zákonům je prostě postavena současná technologie.

Sdílet, nebo parazitovat podle zákona?



Web založili lidé z parodické švédské skupiny Piratbyrån (Pirátský úřad), reagující na vznik Protipirátské unie. V roce 2004 se The Pirate Bay od Piratbyrånu osamostatnila, obě organizace ovšem zůstaly personálně propojené. Samotná The Pirate Bay přitom slouží jako zprostředkovatel výměny souborů mezi uživateli. Na rozdíl od centralizovaných, na infrastrukturu nesmírně náročných a přísně komerčních služeb jako Ulož.to, Megaupload či Rapidshare, se The Pirate Bay zakládá na úplně jiné filosofii. Server samotný neskladuje žádná data, poskytuje uživatelům pouze informace o tom, jak dané soubory v síti nalézt. Funguje tedy obráceně než úložiště. Zatímco z úložiště člověk stahuje pomalu soubory, o které je velký zájem, a rychle ty soubory, o něž je zájem malý, zde platí, že čím větší je o soubor zájem, tím rychleji se šíří. Možné to je díky tomu, že se na šíření souboru podílejí všichni uživatelé v síti, kteří ho poskytnou ke stažení anebo ho právě sami stahují.

Právě tento „peer to peer“ způsob v plné nahotě ukazuje zásadní rozpor mezi internetovou praxí, osobní etikou a zákony. Uživatel může při stahování souboru povolit i jeho sdílení. V tom případě se chová vstřícně vůči ostatním připojeným uživatelům a podílí se vlastními technickými prostředky na fungování vzájemné výměny dat. Problém je v tom, že tím zároveň páchá trestný čin. Tomu se může vyhnout, když odesílání dat znemožní. Pak se ovšem stane pijavicí, která parazituje na všech ostatních. Z hlediska zákona ovšem bude z obliga.

Trolling namísto diskuze

The Pirate Bay se samozřejmě velmi rychle stala trnem v oku právníkům zábavního průmyslu, kteří ji začali bombardovat výzvami k odstraňování obsahu. V těchto případech odpovídá v duchu následujících řádků: „Milý řediteli zeměkoule, zřejmě nevíte, že Švédsko není 51. stát USA, ale země v severní Evropě. Je tu hezky, jen nás občas na ulici přepadne lední medvěd. Na rozdíl od vás máme kopírovací zákony, které respektují zdravý rozum, a proto jako provozovatel služby nemusíme udělat nic z toho, co po nás chcete. Po konzultaci s našimi právníky bychom rádi doplnili, že jste pitomec, a doporučujeme vám, nechat se ošukat do zadečku teleskopickým obuškem. Doufáme, že nám dáváte svolení ke zveřejnění vašeho e-mailu, protože jsme ho právě zveřejnili. Těšíme se, že nás pobavíte svou odpovědí. Ve vší úctě. Anakata.“

Lidé z The Pirate Bay nemají ambici vést diskuzi, obhajovat se ani vyjednávat. Místo toho se vyžívají v možnostech, které přinesl internet – trollingu, mystifikaci, výsměchu. „Tiamo se pořádně ožral a něco se rozbilo – výpadek 4 dny. Anakata dostal opravdu zlou rýmu a nikdo další tu není – výpadek 7 dní. Americká a švédská vláda donutily policii ukrást naše servery – výpadek 3 dny.“ V podobném duchu je tisková zpráva, ve které oznamují přesun do Severní Koreje, jediné země na světě, která nepodlehne nátlaku USA.

Kromě kroků podnikaných čistě „for the lulz“ stránka za dobu svého fungování prošla také řadou technologických upgradů. Torrentové soubory, které původně musely být na serverech provozovatelů, byly nahrazeny „magnetickými“ odkazy, které zabírají zlomek místa. S blokováním, které vůči The Pirate Bay zavedla řada evropských zemí, bojují provozovatelé serveru pomocí zřizováním „mirrorů“, které fungují stejně jako původní server. Jedno takové zrcadlo provozuje i Česká pirátská strana. V neposlední řadě pak lidé kolem The Pirate Bay vymýšlejí a podporují nové decentralizované internetové projekty. Například Flattr nebo elektronickou měnu bitcoin.

Hon na piráty

Navzdory technologické převaze The Pirate Bay nakonec svou právní bitvu prohrála. Čtveřice zakladatelů serveru byla odsouzena k trestům v rozpětí od čtyř měsíců do jednoho roku, ale též k pokutě 46 milionů švédských korun. Gottfried Svartholm a Carl Lundström už si trest odpykali, Petera Sundeho právě zatkla policie. Fredrik Neiji se skrývá v Asii. Z pokuty byl ovšem uhrazen jen zlomek. Ilustrativní je příklad Gottfrida Svartholma, který byl zadržen v Kambodži, kde několik let žil. Kambodža se Švédskem nemá uzavřenou smlouvu o vydávání zadržených. V den, kdy byl Svartholm zadržen, Kambodžu navštívil Obamův obchodní vyslanec a krátce po té, co kambodžské úřady souhlasily s vydáním, podepsalo Švédsko s Kambodžou smlouvu o poskytnutí rozvojové pomoci v hodnotě 59 milionů dolarů.

Právě neúspěch u soudů a legislativní změny ve Švédsku i v Evropě vedly k většímu angažmá The Pirate Bay v politice. Až do 1. ledna 2006 byl provoz serveru podle švédské legislativy naprosto bez rizika. Jak dokládají úniky z Wikileaks, prolobbovala novelu švédského kopírovacího zákona americká vláda a zábavní průmysl. Poté následovala razie u poskytovatele hostingu a zabavení serverů, které zapříčinilo výše zmíněnou třídenní odstávku. V roce 2009 odsouzení zakladatelů serveru vedlo k úspěchu švédské Pirátské strany v evropských volbách a celosvětovému rozmachu pirátského hnutí. Letos Sunde kandidoval za finské piráty do evropského parlamentu. Jeho zatčení týden po volbách dokládá, že i úřady se dokážou poučit. Stát se to o čtrnáct dní dříve, měli by evropští piráti možná o tři europoslance více – ve Švédsku, Česku a Německu.

The Pirate Bay ovšem funguje dál, razí myšlenku svobodného šíření informací radikálnější formou než pirátské strany a jeho provozovatelé opakovaně ve svých tiskových prohlášeních vzkazují: „O tom, kdy přestaneme tento server provozovat, rozhodneme sami.“

Autor je členem České pirátské strany.