Koska en ole valtiollisissa tehtävissä enkä erityisesti ulkoministeri, voin esittää henkilökohtaisia käsityksiäni Britannian asemasta EU:n ulkopuolella.

Kosto. On esitetty, että Britannialle on annettava niin huonot ehdot, ettei esimerkki houkuta ketään muuta seuraamaan esimerkkiä. Tässä ajatuksessa on logiikkaa, mutta luulen, ettei sitä tarvitse käyttää, koska elämä EU:n ulkopuolella tulee olemaan joka tapauksessa riittävän viheliäistä aivan käytännön pakosta.

Jäsenmaksut ja pääsy sisämarkkinoille.

Sisämarkkinat ovat pelkällä olemassaolollaan houkutteleva. Britannian olisi tavattoman edullista päästä sisään vapaamatkustajana. Saisihan se tuotteilleen suuren markkina-alueen, jonka kustannuksiin se ei tarvitsisi osallistua. Tämä ei varmaankaan käy, koska EU-maat maksavat sisämarkkinoiden ylläpidosta paljon. Vaatiihan sisämarkkinoiden ylläpito jatkuvaa hallinnointia ja sitäkin, että köyhiä maita avustetaan esimerkiksi koheesiorahaston ja investointipankin kautta. Olisihan se vähän epistä, jos EU rahoittaisi moottoritien Kroatiaan, ja brittiyhtiö kaappaisi urakan itselleen, ilman että Britannia on osallistunut rahoitukseen.

Kysymys pääsystä sisämarkkinoille ja sen rahoituksesta tuli ratkaistuksi jo Norjan kanssa. Norja maksaa EU:lle lähes yhtä paljon kuin se maksaisi jäsenenä. Britanniaa voi tuskin kohdella eri tavalla. Sitä edellyttää jo tasapuolisuus. Jos kerran Norjan on maksettava, miksi Britannian ei ole maksettava. Tunnelmat eivät muutenkaan ole sellaisia, että Britanniaa haluttaisiin erityisesti tukea sen itse aiheuttamassa ongelmassa.

EU-direktiivien noudattaminen

Brittejä kismittivät monet yksityiskohtaiset EU-direktiivit. Monet niistä koskevat sitä, millaisia vaatimuksia on sisämarkkinoilla myytäville tuotteille. Jos jokaisella maalla olisi omansa, jokaista maata varten pitäisi tehdä vähän erilaisia tuotteita, mikä veisi idean laajoilta sisämarkkinoilta.

Britit voivat tietysti valmistaa omaan käyttöönsä omien normiensa mukaisia tuotteita ja EU:n markkinoille toista sarjaa, mutta silloin EU:n tuotteilla ei olisi pääsyä brittimarkkinoille.

Tämäkin on ratkaistu Norjan kohdalla. Norja sitoutuu noudattamaan suurta osaa EU-direktiiveistä, vaikka ei olekaan päässyt niistä päättämään. Sama lienee edessä Britanniallakin. Se ei voi ryhtyä suojaamaan omia markkinoita omilla syrjivillä standardeilla, vaan sen on hyväksyttävä suuri osa EU:n tuotteita koskevista määräyksistä.

Tulliunioni

Britannia haluaa vapaakauppaa kanssa. Silloin sen on lähes pakko periä samoja ulkotulleja kuin EU:n. Ei kävisi laatuun, että Britannia solmii vapaakauppasopimuksen jonkin sellaisen maan kanssa, josta EU perii tulleja, mutta Britannia ei peri, ja näitä tuotteita pääsee tullitta Britannian kautta EU:n alueelle.

Tullituloista voi myös tulla kinaa. EU voi tuskin hyväksyä tilannetta, jossa USA:sta tuodaan tullattavia tuotteita Britannian kautta Eurooppaan ja Britannia pitää tullimaksut itsellään.

Jonkinlainen vapaakauppa on mahdollista ilman tulliunionia, mutta se on kankeata. Joka ikisestä tuotteesta tarvitaan alkuperätodistus. Alkuperätodistuksen pitää koskea myös välipanoksia, mikä onkin hankalaa, koska monissa teollisissa tuotteissa on välipanoksia kymmenistä maista.

Finanssikeskus

On selvää, ettei EU:n finanssikeskus voi sijaita maassa, joka ei sitoudu noudattamaan alaa koskevaa EU-lainsäädäntöä. Veronkierto ja varastetun tavaran kätkeminen. Ei riitä, että sitoutuu nykyiseen lainsäädäntöön. On sitouduttava myös tulevaan. Kilpailu siitä, mihin Lontoon Cityn aktiviteetit sijoittuvat, on jo alkanut samoin kuin irtosanomiset Cityssä. Cityn osuus Britannian BKT:sta on 10 %.

Puolalaiselle putkimiehelle viisumipakko.

Puola kuuluu Schengen-alueeseen. Viisumipakkoa ei voi laittaa yhdelle Schengen-maalle vaan se tulee koko alueelle ja on molemminpuolinen.

Työvoiman vapaa liikkuvuus

Lievempi muoto puolalaista putkimiestä kohtaan on työlupien epääminen. Moni EU-johtaja on sanonut, ettei voi olla pääsyä sisämarkkinoille ilman tavaran ja työvoiman vapaata liikkuvuutta. Suomi on estänyt vapaan liikkuvuuden käytännössä yleissitovilla työehtosopimuksilla, jotka estävät ulkomaalaisia polkemasta palkkoja. Tätä taas pidetään Britanniassa mahdottomana ajatuksena.

= = = =

Jos Britannia haluaa vapaan pääsyn EU:n sisämarkkinoille, sen on hyväksyttävä suunnilleen samanlaiset ehdot kuin Norja. Siis jäsenyys ilman äänioikeutta.

Sitä Britannia tuskin taas voi hyväksyä, joten. . .

Tänään näkyi jo mielenosoituksissa Bregret -kylttejä. Voipi olla niinkin, ettei Britannia haluakaan jäädä Euroopan sisämarkkinoiden ulkopuolelle.