Työmarkkinaosapuolten välit kiristyivät alkuviikosta ABB:n pääluottamusmiehen irtisanomisen takia. Porissa puolestaan merkittävä teollisuuslaitos päätti kieltää vasemmistolehdet työpaikalta. Toimittaja Antti Laakso miettii, miksi työnantajilla on niin huono psykologinen pelisilmä.

Suomessa pitäisi päättää lähikuukausina ja –vuosina merkittävistä työelämää koskevista muutoksista. Työntekijöiltä odotetaan palkkamalttia tilanteessa, jossa vienti ei vedä ja kansantalous supistuu.

On aivan oikein pitää huolta Suomen kilpailukyvystä. Välillä kuitenkin tuntuu, että työnantajilla ei ole pelisilmää.

Katsotaan vaikkaviime päivien uutisia: Porissa Sampo Rosenlewin puimuritehtaallatyönantaja yritti kieltää vasemmistolaisten lehtien pitämisen esillä taukotiloissa.

Oikeusoppineen 20-lukulaiseksi kuvailema ja lakiin perustumaton määräys vedettiin pian takaisin, mutta vahinko oli jo tapahtunut. Vasemmistojohtoinen ay-liike muistaa tämän yrityksen varmasti pitkään ja käyttää tapausta työnantajaa vastaan.

Seuraavaksi *ABB päätti irtisanoa *Pitäjänmäen-tehtaansa pääluottamusmiehen vedoten vakavaan luottamuspulaan. Pääluottamusmiesten asema työmailla on erittäin vahva, ja irtisanominen oli poikkeuksellinen ratkaisu.

Kaikkia tapauksen taustoja ei voi tietää, ja pääluottamusmies vaikuttaa työnantajan selostuksen mukaan olleen mukana laittomien lakkojen lietsonnassa. Psykologisesti teko on silti työnantajalta erikoinen.

Irtisanomisesta noussut periaattellinen kiista johti pahoihin vaikeuksiin työelämän pelisääntöjä pohtivissa neuvotteluissa, kun ay-liike käytti kaiken vaikutusvaltansa pääluottamusmiehen puolustamiseksi. ABB ja Metalliliitto pääsivät sopuratkaisuun irtisanomisesta keskiviikkona, mutta tapaus jäänee hiertämään osapuolten välejä.

Joustojen ja palkkamaltin vaatiminen vaikeina aikoina on perusteltua: Olemattomasta kasvusta ei voida jakaa lisää hyvää, vaan palkansaajien on sopeuduttava nollakasvun aikaan.

Työntekijäpuolen maanittelu neuvottelupöytään ja vaikeiden ratkaisujen tekemiseen olisi kuitenkin helpompaa, jos työnantajat noudattaisivat vakiintuneita pelisääntöjä eivätkä ainakaan alentuisi lehtikieltojen kaltaiseen hölmöilyyn.

Vielä kun joku työnantajapuolelta *keksisi tarjota *porkkanaksi neuvotteluihin johtajien ylisuurten palkkioiden pienentämistä vastineena palkkamaltille, sopuratkaisut olisivat lähempänä ja vyönkiristys maistuisi työntekijöistä vähemmän katkeralta.