Mai țineți minte vremurile în care unii dintre noi votam pe criteriul “Să fure, domne, da’ măcar să facă și ceva”? Nu-mi spuneți că nu ați avut niciodată argumentul ăsta, din disperarea de a avea un motiv ca să mișcați mâna cu nenorocita aia de ștampilă. Eu l-am avut, recunosc. De-acum încolo însă, pentru toată viața mea, atunci când nu voi avea argumente pozitive pentru vot, o să aleg pe baza criteriului radical opus: “Să nu facă nimic, dar măcar să nu fure”.

Pur și simplu nu mai vreau să pun ștampila pe cineva despre care am convingerea sau măcar suspiciunea că fură. Așa că, simplificând la maximum, înainte de a vă desfășura prin fața ochilor toate motivele raționale care îmi susțin alegerea de pe 5 iunie, vă spun frust argumentul ultim: o să pun ștampila pe Nicușor Dan, chiar dacă nu am certitudinea că va putea face ceva, pentru că o am pe aceea că nu va fura. Frazei îngrijorate “Da, dar n-o să poată face nimic, dacă n-o să aibă consilieri”, îi răspund cu “E ok, sunt dispusă să îl plătesc pe Nicușor, ca să stea degeaba 4 ani, numai să nu vină Primar General cineva dintr-un partid care fură”. Dar poate că o să aibă, totuși, și consilieri, și o să poată să facă și lucruri. 😉

În cele ce urmează, o să încerc să le demontez pe rând, rațional, toate argumentele anti-Nicușor, pe care le-am auzit până azi:

* “Da, dar a făcut și el o grămadă de greșeli, n-ai văzut că s-a scăpat cu rasisme, cu chestii?” – Am văzut și m-am enervat, dar asta e, altă opțiune nu avem, plus că omul face eforturi evidente să își corecteze derapajele. Noi, cei care nu mai vrem politicieni, așteptăm de 26 de ani să apară și oameni de-ai noștri, dispuși să se bage în groapa cu balaurieni corupțieni, iar când, în sfârșit, apar astfel de oameni, vorba unui amic, scoatem standardul de aur și începem să strâmbăm din nas: “Mda, dar nu vezi câte defecte are și ăsta? Nu vezi că nu e perfect?” Nu e perfect, evident că se putea și mai bine. Ar fi putut să aibă și charismă, și spontaneitate, și spumoșenie, și un discurs care să hipnotizeze masele, ba chiar și un nume mai bun. Ar fi putut să aibă o statură impunătoare, să fie blond cu ochii albaștri și să aibă o voce care să înmoaie genunchii femeilor, de la tinerele de 18 ani, care votează pentru prima oară, până la mămăițele îndrăgostite de doamna Găbița Firea, pentru că o știu de la televizor. Ar fi putut să aibă 10 MBA-uri și să fi condus în viața lui echipe de mii de oameni. Heheee, câte calități ar mai fi putut să aibă Nicușor Dan, dar îi lipsesc cu desăvârșire… Doar că asta e opțiunea pe care o avem acum, un om cu defecte, ca noi și dintre noi, mai avem de așteptat până va candida Sfântul Duh, altoit cu farmecul lui Bruce Willis și cu anvergura lui F. D. Roosevelt.

* “Mda, dar degeaba zice el că nu e politician, e politician, că și-a făcut partid”. – Pe bune? Ne dăm cu stângul în dreptul pe proceduri, acum?

* “Mda, dar de unde are banii din campanie? Cine crede în așa-zisa lui transparență?” – Serios? Da’ banii lui Orban din campanie de unde s-a dovedit că veneau? Mai mult decât că e 100% transparent cu toate sursele de finanțare a campaniei ce ar trebui să mai facă omul, ca să ne convingă? Să se jure la icoane? Asta chiar nu poate, că e ateu. “Hei, hei… bine că a venit vorba! Stai să vezi, acum câteva seri, a răspuns evaziv la TV la o întrebare despre Dumnezeu, a zis că e botezat ortodox și e practicant ocazional, deși toată lumea știe că e ateu”. Pfiuuu, ce să zic…? Așa a făcut, din dorința evidentă de a nu speria poporul votant? Nasol, e o greșeală de comunicare, e inconsecvență, e o minciunică, dacă vreți să-i spunem așa, sau o reevaluare ipocrită… Păi, ia hai să-l măsurăm cu standardul de aur și să-l pedepsim, nu îi e rușine să umble cu d-astea? O votăm pe doamna Gabriela, că dânsa nu e nici inconsecventă, nici incoerentă, vine și dintr-un partid de superîncredere și nici nu minte de îngheață pasărea-n zbor, strigând, de exemplu, că demonstrația amănunțită a plagiatului soțiorului e doar un articolaș manipulator, comandat de PNL. Sau poate pe Predoiu, care, vine dintr-un alt partid de mare încredere?

* Nu știe să comunice, e moale în dezbateri, te ia somnul când vorbește. – E OK, cum ziceam, lasă că vorbește bine doamna Gabriela, are și experiență de atâția ani în televiziune, e și frumoasă, se și îmbracă frumos, în rochițe de ștrumfiță, și a și cântat “Trandafir de la Moldova”, acum câțiva ani, într-o emisiune veselă de la Antena 1…

* “Campania lui e gândită prost”. – Așa o fi, ar fi trebuit să lucreze cu echipa lui Obama. Poate data viitoare, ca să putem să operăm și noi liniștiți cu standardul de aur.

* “Și toți oamenii ăia ai lui, care candidează din partea USB, la toate sectoarele, și pentru primării, și pentru consilieri? Ăia cine sunt? N-am auzit în viața mea de ei”. – Tocmai asta e și ideea. Bine că n-am auzit de ei! Lasă că am auzit de politicienii care ne fură de 26 de ani, de ne-am săturat. Cu oamenii lui Nicușor e simplu: sunt de-ai noștri, sunt ca noi, sunt dintre noi. Pentru mine asta e suficient ca să pun ștampila pe ei. Ofertele se împart doar în două categorii: oameni ca noi, veniți dintre noi și oameni ca ei, veniți dintre ei. Eu îi votez pe ăștia veniți dintre noi, dacă voi vreți să îi votați pe ai lor, e ok, fiecare cu decizia și cu argumentele lui.

* “Ce nume prost ales, USB! Amintește de USL”. – Asta e, alt nume n-avem. Poate vă sună mai bine PSD sau PNL?

* “Nu a evoluat deloc în 4 ani”. – Ba chiar a evoluat. Și oricum mi se pare foarte tare, pentru noi, că a avut nervi să se întoarcă, să facă un partid, să se înconjoare de niște oameni, să strângă bani de campanie, să adune și să ne propună o întreagă echipă, să ne ofere opțiuni și pentru sectoare, și pentru consilieri, și pentru tot, toate sub semnul USB.

* “Nu are experiență”. – Nici în furat nu are experiență și, cel mai important, nici nu își propune să capete. Nu vrea nici să ne fure, nici să ne mintă. Multă experiență au ăia care ne conduc de 26 de ani încoace, mai ales la furat. Dar noi vrem o schimbare.

* “Nu are șansă să câștige. O să câștige Firea lejer”. – Dacă nu îi dăm șansa, da, o să câștige Firea lejer. Dacă nu ne mișcăm curul la vot, da, îi facem cadou primăria lui Firea. Altfel, hai să fim serioși, chiar are șansa să câștige. Cu condiția să ne mobilizăm, să ne mai mișcăm și niște prieteni, să ne rugăm părinții sau bunicii să voteze pentru noi și altele asemenea. În orice caz, nimic care ar putea să epuizeze sau, Doamne ferește, să ne omoare. Dacă îmi aduc bine aminte, și Ponta a era la fel de relaxat ca madam Firea, în campania pentru președinție. Și l-a lovit bomba atomică.

* “Mai bine votăm Predoiu, are mai multe șanse”. – Nu, nu are deloc mai multe șanse. Plus că vine din partea unui partid care ne-a mințit și ne-a furat, ca toate partidele care au trecut pe la putere.

* “Poate dacă erau alegeri din două tururi…”. – Uite că nu sunt alegeri din două tururi. Și că trebuie să ne decidem dacă vrem unul de-al nostru (bun, rău, imperfect, așa cum e el) sau unul de-al lor, într-un singur tur. Eu vreau unul de-al nostru, cu toate defectele pe care le are și cu toate lucrurile care nu îmi plac la el. Care sunt destule.

* “Nu îmi place, domne, deloc moaca lui, îmi e antipatic. Ce vrei dacă mi-e antipatic?” – E ok, nu trebuie să te căsătorim cu el, doar să îl votăm. Firea o fi cumva simpatică?

Așa că nu știu ce-o să faceți voi, dar eu voi vota Nicușor Dan la Primăria Capitalei și USB pe toată linia, și la consilieri, și la sector, și peste tot. Unde o să văd USB, o să pun ștampila fără să clipesc.

Avem, pentru prima oară, un premier care e de-al nostru. Avem, pentru prima oară, miniștri care sunt de-ai noștri și dintre noi. Miniștri și oameni din echipele lor care, printre picături, vorbesc personal cu noi pe Facebook, nu prin intermediul unui responsabil de comunicare. Unora dintre ei le spunem pe numele mic. Sunt Vlad, sunt Valeriu, sunt Corina, sunt Monica, sunt Laurențiu, sunt Ștefan, sunt Simona, sunt Cristi… Îi știm, pentru că sunt din lumea noastră, am băut bere cu ei, am lucrat cu ei, ne-au fost colegi sau ne sunt chiar prieteni. Nu, nu sunt de-ai noștri toți oamenii din guvernul ăsta, iar cei care sunt nu sunt nici perfecți și nici nu vor putea să ne lase o Românie funcțională într-un timp atât de scurt. Dar măcar știm încearcă să facă TOT ce pot. Că nu ne mint și că fac gesturi de transparență pe care nu le-a mai făcut nimeni.

Mai avem, pentru prima oară în 26 de ani, tot mai mulți cetățeni care vorbesc, care aleg să reacționeze la locul lor de muncă, să denunțe, să emită avertizări publice, să nu mai tacă, să nu mai legitimeze abuzul, să nu mai fie părtași la el.

Mai avem și niște anchete jurnalistice care dezăluie lucruri fără precedent.

Chiar dacă e mică, timidă și nu ne va aduce o altă viață peste noapte, schimbarea plutește în aer. Ea a început în noaptea de 30 octombrie 2015, când niște oameni au murit, fără ca măcar să știe ce va însemna asta pentru noi. Uneori aproape că nu o zărim sau uităm că s-a înfiripat. Dar există. E acolo, pregătită să crească și să le ofere copiilor voștri și pisicii mele, peste 15-20 de ani, o viață mult mai bună decât avem noi acum. Iar, de crescut, noi trebuie să o creștem, că nu are cine altcineva.

Când a mai fost schimbarea atât de palpabilă și atât de aproape de noi, în ultimii 26 de ani? Niciodată.

Pe 5 iunie, schimbarea înseamnă să punem ștampila pe unii de-ai noștri, așa imperfecți cum sunt ei. Pot fi recunoscuți după sigla USB din buletinele de vot și după faptul că ne vine să le spunem pe numele mic.