Cu ce nu au legătură protestele

Protestele nu au legătură cu: mineriadele și corturile din Piața Universității din 1990, imnul golanilor, jos comunismul, noi de-aicea nu plecăm, nu plecăm acasă până nu ne câștigăm libertatea noastră, Memorialul de la Sighet, Ana Blandiana. În general, cu nimic din vechile mișcări de acum 28 de ani. Lucrurile, pur și simplu, stau altfel și suntem în altă epocă istorică, socială și culturală. Tinerii din stradă nici nu erau născuți în mare parte în vremurile alea. Simbolistica, discursurile, patetismul și personajele acelor momente nu mai fac parte din prezent, cu atât mai puțin din viitor.

Promovarea acelor simboluri nu poate duce decât la dezangajarea unei majorități protestatare. Iar spațiul public va rămâne unor nostalgici CDR-iști, penețisti pe rit vechi, exaltați, duși cu capul, frustrați și ciudați blocați în istoria nici măcar recentă. Necazul e că ciudații sunt energizați de perspectiva de a-și expune entuziasmul anacronic prin microfoane și le place ipostaza eroică în care au impresia, demnă de milă, că se pun.

La fel, nu e despre Unitisalvamroșiamontană sau orice altă tomată.

Am văzut la Cluj grupul de unitisalviști blocând, în pur stil de manifestație ecologisto-feministo-pumnistrânși-și-îndreptați-spre-orice mișcă și nu bea seara în Che Guevara, intersecții, așezându-se pe jos și dând indicații cu portavocea unei mulțimi imaginare care îi urmează neabătut în luptă lor contra corporațiilor. Câte 20-30 de „oameni tineri și liberi și frumoși” și cam anarhiști în concepții. La fel de exaltați. Cu aceeași impresie ca și vechii „golani” blocați în trecut: manifestațiile sunt pentru cauza noastră, ok, jos Dragnea dacă îi musai, dar și jos asuprirea și moarte celor care ucid veverița gri-gălbui cu pene.

Dacă ăștia continuă așa, vor rămâne singuri, în grupurile lor hipsterești, prin piețe.

Cei care sunt ancorați în prezent și au joburi sau afaceri vor evita să se amestece cu acești flower-power care nu au aflat că mișcarea lor a murit acum 30 de ani.

(NOTA: Text preluat de pe pagina de Facebook a lui Călin Dan Morar cu acordul autorului)