Cum a ajuns un bărbat dintr-o comunitate tradițională din Ploiești, rom, heterosexual, cu trei copii acasă, să joace rolul principal dintr-un film cu o iubire gay.

Vasile Pavel, poreclit Digudai, un bărbat robust de 37 de ani care e bodyguard la un club din Ploiești și garda de corp a unui politician din același oraș, pășește pe covorul roșu. E 27 septembrie 2017, a șaptea zi a Festivalului de Film de la San Sebastián.

Lângă el sunt regizoarea Ivana Mladenovic, scriitorul Adrian Schiop, producătoarea de film Ada Solomon și restul echipei filmului Soldații - Poveste din Ferentari care tocmai a avut premiera. Toți sunt îmbrăcați la patru ace. Vasile Pavel-Digudai nu se află aici ca garda de corp a cuiva.

Oamenii de pe margine îl aplaudă frenetic. Un jurnalist de la The Hollywood Reporter îi strânge mâna și îl felicită. Digudai a strălucit în unul din rolurile principale din film. L-a jucat pe Alberto, un fost deținut rom din Ferentari care are o poveste de dragoste cu Adi, un doctorand de 40 de ani care s-a mutat în cartierul bucureștean ca să facă o cercetare despre manele.

Scenariul filmului a fost scris de Ivana Mladenovic împreună cu Adrian Schiop, pornind de la romanul lui cu același nume. Deși cartea e autobiografică, Schiop a adăugat mai multe straturi de ficțiune peste. În film, Adi își joacă propriul rol. Ecranizarea romanului i-a scos pe mai mulți din zona lor de confort: e primul rol al lui Schiop, primul al lui Digudai și primul lungmetraj de ficțiune al Ivanei Mladenovic.

Pe covorul roșu, Digudai zâmbește larg. E prima dată când trăiește așa ceva. „Eu n-am mai fost niciodată aplaudat. Poate huiduit, înjurat, da, dar aplaudat, nu”. Nici nu-și dă seama cât de lung e covorul, să aibă 20 de metri, 30 de metri, 50 de metri. Nici nu mai contează. „În alea cinci minute te simți în altă lume”.



***

Mezinul unei familii cu cinci copii, Vasile Pavel a copilărit în Radu de la Afumați, un cartier de romi din Ploiești, de aproximativ 3000 de locuitori. Părinții - tatăl muncitor la o fabrică de stofă, iar mama, femeie de serviciu în autobuze, i-au crescut pe copii în armonie, fără certuri în casă, fără bătăi, spune Digudai.