Splitski reper Vojko V (a.k.a. Vojko Vrućina), kojeg dobro znamo po radu s Dječacima i Kišom metaka, nedavno nas je počastio s iščekivanim debijem “Vojko“.

Zašto toliko iščekivanim? Jer nas je itekako zaintrigirao s prvim izbačenim singlovima “Zovi čovika”, “Pasta Italiana” i “Ne može” u kojima smo primjetili mnoge za hip-hop netipične teme i stilove, od kojih možemo spomenuti i korištenje 7/8 mjere, ritma koji uopće nije standardan za hip-hop.

Izvrstan i iznimno hvaljeni materijal i skorašnji nastup na Zagreb Beer Festu, bili su nam glavni povod da pozovemo Vojka na naš ‘rooftop’ i pročešljamo sve što se da o novom albumu i singlovima. Osim toga, na udaru su se našle i cajke, loši koncertni organizatori, suradnja s Huljićem, domaća trap scena, Dječaci i Kiša metaka te stranice poput ‘Di su pare?’…

Da krenemo s aktualnostima i pjesmama sa svježe objavljenog albuma “Vojko“. Tvoj posljednji singl “Ne može” svima nam se zavukao u uho. Svašta si spomenuo u pjesmi, čak i tetu u dućanu…

Muziku podržava

Spomenuo sam i organizatore jer su oni neizbježan dio životnog stila glazbenika, a često su jako omraženi. Nisu svi, ali većina su sitni điberi koji će organizirati dva-tri koncerta, zajebati sve i nestati sa scene. Tetu u dućanu sam spomenuo naknadno, fascinantno je da uvijek stave viška salame, nikad manje.

Jesi ti osobno imao nekih loših iskustava s organizatorima?

Oko 30% ih je bilo loših. Neki organizatori se uopće ne znaju staviti u poziciju muzičara: došao si iz nekog drugog grada, trebaš pojest nešto, tonska je tada i tada, uvijek se gube živci i vrijeme radi nepromišljenosti i neorganiziranosti. Pare nam trebaju odmah, a ne za dva tjedna. Mi smo platili putne troškove, odemo na koncert i u minusu smo ponekad i po mjesec dana.

Da, bez para nema ni ovakvih ludih spotova, produkcije…

Tako je, sve to košta.

U spotu sam primijetila neke elemente Kendricka Lamara, Aphex Twin i “Breaking Bad”? Namjerno ili nenamjerno, da odmah riješimo dilemu mnogih?

Mislio sam da će biti toliko očito da je Kendrickova baza da neće biti nužno ni reći da sam ga iskopirao. Postoje dica koja su vidjela spot od ovog novog repera Rich The Kida koji isto ima hommage prema “Breaking Bad” i sad me optužuju da sam kopirao Rich The Kida, a uopće nisu ni gledali “Breaking Bad”.

Imaš pjesmu “Ceca u Parizu”, u pjesmi “Ne može” kažeš i da pišeš cajke za novac. Bi li stvarno pisao cajke za novac i jesi li već neku napisao?

Sve što sam rekao u pjesmi “Ne može” je istina. Jedan reper iz Splita (neću ga imenovati) i ja smo shvatili da su tu pare pa smo prije jedno dvije godine rekli: “Ajmo mi napisati pjesmu u ženskom rodu i prodati je”. Pod pjesmu mislim na ove urbane cajke s naslovima tipa “otrove”, “nevoljo”, “lopove”, “katastrofo moja”. Složili smo stvar, ispalo je užas, probali smo prodati pjevačicama, ali nitko to nije shvatio ozbiljno. U takvim pjesmama postoji delikatan balans koliko je glavni ženski lik droljast, nama je to pobjeglo u karikaturu (smijeh)

A da ipak stvarno to krene, pod kojim imenom bi prodavao (smijeh)?

Gojko Gorčina. Definitivno bi htio raditi muziku i tekstove za druge izvođače, ali me nitko ne shvaća ozbiljno, svi misle da ih trollam.

Što kažeš na otvaranje Extra FM-a?

Mislim da je to neizbježno. Ako ljudi žele cajke, dobit će ih. Mladima je to neka vrsta bunta jer starijima se diže kosa na glavi od toga. Počeo sam pratiti taj trending na YouTubeu: u Hrvatskoj se ne gleda Hrvatska. Upališ trending i iskoče ti samo Coby, MC Stojan, Katarina Grujić itd.

Na stranu sad cajke, ovaj tvoj prvijenac je zapravo ritmički eksperiment i 7/8 mjera koja je koliko znam popularna u istočnjačkoj narodnoj glazbi. Možeš nam to pojasniti malo bolje? U hip-hopu to nije standard…

Da, nije uopće, mislim da to nije napravljeno nigdje na svijetu u hip-hopu. Ljudi koji su nam svirali kao prateći bend za Dječake su nam u kombiju često puštali progressive metal pa smo bili izloženi takvom điru na putu na nastupe. Rekao sam sebi zašto ne bih to probao uvrstiti u hip-hop, samo oduzmem jedan slog iz takta i eto 7/8 rap. Primljeno je puno bolje nego što sam planirao. Koliko se sad mogu sjetiti, samo “Zovi Čovika” i “Čavoglave” u Hrvatskoj imaju 7/8 ritam.

Osobno mi čitav album odiše nekakvim za hip hop netipičnim temama i stilom. Osim što si sada po prvi puta uobličio sve u nekakvu cjelinu, možeš li napraviti nekakvu usporedbu sa svojim prijašnjim solo uratcima?

Prije je sve skupa bilo dosta neozbiljno. Nikad nisam mislio da ću moći nešto sam izgurati, nikada nisam ni vjerovao toliko u sebe. Koliko god sam ja ponosan na “Kuje i lasere”, što se tiče promocije i prezentacije sve je to ostalo u demo fazi. Ovo što sada radim je odraz stanja uma u kojem sam trenutno ja i ljudi oko mene. Ne mogu koristiti teme kao mlađi reperi, jebiga, egzistencija mi je stalno na pameti.

Mislim da si to dobro i isfurao, imaš svoj stil i to je u principu najbitnije na kraju krajeva…

U hip-hopu je klasični reperski stil zastario. Tipa ja sjedim na klupici, repam i bacam rime, nije to više dovoljno, nitko to više ne puši. Trebaš ljudima ponuditi ili neku zabavu, ili neku uvjerljivu tvrdu shemu ili bilo šta autentično. Trebaš imati svoj stil, priču, brend.

Iako se recimo na trap sceni dosta reciklira…

Reciklira se gadno. Ali od 80% smeća, ima 20% odličnih trenutaka koje vrijedi poslušati.

Kako si zamislio ostatak trilogije “Dvojko” i “Trojko”?

Nakon “foldera” Kiše Metaka, sva imena koja sam smislio za novi album su zvučala kao višak. Imao sam notepad file s 200 imenica koje sam zapisao i niti jedna nije imala smisla kao naslov. Onda sam se sjetio tog “Vojko”, “Dvojko”, “Trojko” i to mi je parilo dovoljno glupo da iskoristim.

Imaš nekakav vremenski raspored kako ćeš to objavljivati?

Ne. U budućnosti se više planiram orijentirati na singlove. Vidim da albumi nemaju toliko smisla, ali nisam mogao započeti solo karijeru sa singlovima. Trebao sam im dati nekakvu cjelokupnu priču o tome što ja radim, a kasnije ću tu priču održavati sa singlovima, pa kad izađe “Dvojko”, izađe…

Da se još vratimo na pjesme s albuma. Pažnju mi je zaokupirala i pjesma “Bach” s kojom daješ do znanja da ti je klasika u malom prstu, a tu je naravno i cover albuma. Jesi li glazbeno obrazovan?

Nisam uopće glazbeno obrazovan, što se tiče toga ja sam totalni amater i šarlatan, ali kad sam radio “Bacha” prvi sam put počeo slušati klasičnu glazbu, koja su oduvijek mrzio i bila mi je smeće, dok mi jednog dana, kad sam prešao tridesetu, nije kliknulo u glavi što je to i što se tu događa. Htio sam odmah nalijepiti klasiku na trap, vidjeti što se tu može i htio sam zapapriti, napraviti nešto poput “Bohemian Rhapsody” od Queena, neki pompozni operni finalni moment. Usput se sprdam sa svojim često visokim mišljenjem o sebi, malo se zajebavam na taj račun.

Tu je i “Kako to” pjesma u kojoj prikazuješ onaj dobro poznati hrvatski stav u kojem su nam svi ostali krivi. Što tebi najviše ide na živce kod nas u Hrvatskoj?

Prvo sam pustio par ljudi krnju verziju albuma pa su mi rekli “brate fali ti nekakva normalna pisma”. Mrzim pisati o socijalnim tematikama zbog tih općih mjesta tipa “mrzimo vladu, pušimo travu”, plitko je. Živeći u Hrvatskoj, u masu slučajeva sam se uvjerio da su većinom ljudi glavni neprijatelji sebi. Najviše sebi spotiču noge i uvijek im je netko drugi kriv. Ili su vlada, ili Srbi, Masoni, chemtrailsi, gušteri, itd. To je jedino što sam mogao reći po toj socijalnoj temi da nije izlizano.

“Pastu Italianu” isto moramo spomenuti, ona broji preko milijun klikova na YouTubeu. Koje su ti najbrutalnije reakcije na tu suradnju s Tončijem?

Mislio sam da će biti čak i gore. Bilo je onih očekivanih uvreda tipa “prodao si se”, ali ništa prebrutalno. Zadovoljan sam s reakcijama, ljudi su to dobro primili. Dobro sam to vremenski plasirao, jer nisam htio odmah objaviti da Huljić gostuje, jer bi ljudi pretpostavili da je pjesma u stilu “Bižuterije”. Ali Huljić na trap produkciji, to je nešto drugo.

Jako me zanima je li ti stvarno platio spot?

Nije.

Da popričamo malo i o domaćoj trap i hip hop sceni, koja je posljednjih nekoliko mjeseci naročito u centru pažnje, tu je novi album Kreše, Kuku$a i High5, ali jako puno vas je krenulo sa solo projektima. Zbog čega odmak od bendova?

Postoji više razloga, ali jedan od njih je to što smo svi kupili svoje mikrofone. Kad smo radili Dječake, samo je Zoni imao mikrofon pa sam ja kupio mikrofon i Kišu metaka smo snimali kod mene, pa je Krešo kupio mikrofon i nastali su Krešo i Žuvi. Na kraju svi imamo mikrofone, pa svi snimamo solo. Druga stvar je što smo svi ego-manijaci, svi bismo htjeli sve pare i teško se usklađujemo jedan s drugim. Teške smo osobe svi i to je glavni faktor, što je tu je…

Kuku$i i High5 su primjerice u Dalmaciji super prihvaćeni, a vas sve od reda obožavaju na sjeveru. Dječaci i Kiša metaka su uvijek punili zagrebačke klubove. Je li hip-hop na neki način dodatno spojio Zagreb i Split?

Mislim da je ta cijela ‘sjever-jug’ priča za ekipu iz osnovne škole. To je kao ulica protiv ulice, grad protiv grada, to nema nikakvog smisla.

Ali još uvijek postoji…

Valjda ljudima treba nekakav ispušni ventil, moraju izbaciti tu agresiju.

Dakle u hip-hopu nema tih podjela…

Postoji kompetitivnost, ali to nema veze s tim. Svatko misli da je bolji od drugoga, ali to je skroz nevezano s tim ‘sjever-jug’.

Kako gledaš na tu kompetitivnost s ostalim izvođačima i bendovima ovog žanra?

Dobri smo, premalo nas ima da se možemo izbjegavati i imati ‘west coast – east coast’ spike. Dođemo na festival i svi smo zajedno u backstageu. Mislim da i ja i većina repera gledamo to malo kompetitivno, to je takav muški đir muzike.

S Dječacima i Kišom metaka je onda gotovo?

Trenutno svatko od nas ima svoj pogled kako bi muzika trebala zvučati. Možda je bolje tako, nego da forsiramo grupnu priču ako to ne ide.

A i da forsirate, to bi se na kraju krajeva osjetilo i na materijalima…

Istina.

Da te pitam i vezano za nastupe kod nas, u planu ti je Zagreb Beer Fest, što se još ima u vidu za ovu godinu?

Spomenuo bih još Fibra Fest na splitskim Gripama 22.6. i Graffite na Gradele u Bolu na Braču krajem sedmog mjeseca. Ima još puno datuma koji se dogovaraju, ali ništa nije potvrđeno 100%.

I za kraj sam te htjela pitati nešto nevezano za tebe. Primjerice stranice ‘Di su pare’ i ‘Ćaća se vraća’, postoji li nekakva poveznica s dalmatinskom hip-hop scenom i njima? Primijetila sam dosta slične fore i stil zezancije…

Baze su sličnog đira jer je to krug ljudi naše generacije s kojima se dobro poznajemo. Neću reći tko su.

Pin 623 Shares