Marko Njegić, foto: arhiv cropix



Bit će mu svjedoci Planirani sugovornici u filmu su zanimljivi, od Mosorovih prijatelja iz djetinjstva, košarkaša, nogometaša, “utorkaša“, kolega iz “Slobodne“... a bit će i iznenađenja.



- O Mosorovim opsesijama poput košarke govorit će Dino Rađa i Vinko Bajrović Capo. Ivica Ivanišević će biti tu kao netko tko je iz neke moje vizure s njim u “Slobodnoj“ bio najviše povezan, a vrlo je zahvalan sugovornik koji će znati reći to što treba. Pričat ću i s Ivicom Fleschom, njegovim prvim urednikom... – rekao je redatelj i dodao kako bi montaža filma trebala biti kompletirana već do kraja svibnja.



Nakon što je u dokumentarcu “Goranov Wimbledon“ zabilježio Ivaniševićev najveći trijumf, filmski arheologna filmu će ovjekovječiti još jednu splitsku legendu -Od danas, pa idućih tjedan dana, na probranim splitskim lokacijama snimat će prve kadrove dokumentarnog filma o neprežaljenom novinaru, radnog naslova “Mosor živi vječno“.Rizmaul je upoznao Mosora upravo na snimanju dokumentarca “Goranov Wimbledon“ u Splitu. Bilo je to u prosincu 2011., dva mjeseca prije njegove prerane smrti.- Mosor je bio prepun života, kao što su svi koji su ga ikad upoznali mogli primijetiti. Nitko nije očekivao tako brzi odlazak. Sjećam se da su me, nakon što sam ga snimio, nazvali prijatelji iz Splita. “Mosor je u Zagrebu, jako mu je loše.“Taj dan kad je Mosor umro zapamtio sam za sva vremena. U Zagrebu je bilai vijest “umro je Mosor“ za mene je potpuno zasjenila priču o gostovanju velike hollywoodske zvijezde – prisjetio se Rizmaul koji je Bibića poznavao samo dan i pol, a kad je preminuo, bilo mu je jednako teško, ako ne i teže, kao kad je umro njegov rođeni djed.- Takav je on imao utjecaj na ljude oko sebe, jednostavno bi ga instantno zavolio svatko tko ga je upoznao i nikad nije prestajala ta privrženot. Nisi mogao kraj njega proći i ne primijetiti ga. A ako ne bi primijetio ogromnu siluetu, onda bi čuo njegov glas. Nije se mogao sakriti. Bio je prevelik, preglasan i uvijek dobronamjeran.On je bio čovjek koji mi je pomogao na snimaju “Goranova Wimbledona“ i povezao me sa. Bio je kao splitska sekretarica. Ako vam treba neki kontakt, Mosor će ga napraviti. Imao je svačiji broj i sa svima bio dobar... Kad sam se počeo pripremati za razgovor s Mosorom, čuo sam mnogo priča o njemu, među ostalim, kako je prvo bio košarkaš, pa košarkaški sudac, pa pisao za “Slobodnu“ o košarci.Naravno, obavezan dio priče o Mosoru je i njegova zaluđenost nogometnim klubom “Split”:- Stadion “Splita” u blizini Tršćanske vrlo je važan dio njegova života, a time i mog dokumentarca. Tršćanska će njemu u čast organizirati malonogometnu utakmicu, pa će Mosorovi prijatelji iz ulice govoriti o njegovoj vezanosti za nju – veli dokumentarist koji je koncipirao snimanje tako da Bibićeva zaraženost sportom bude dobro zastupljena, pa je tjedan dana boravka u Splitu omeđio s dvije nogometne utakmice. U jednoj “Split“ gostuje kod “Hajduka“, a u drugoj, tri dana poslije, dočekuje “Dinama“.Znači, dva najveća hrvatska kluba igraju protiv “Splita“ u tri dana. Mosor bi bio ponosan. Dakako, neće u dokumentarcu biti samo sporta. Puno toga će se Rizmaul dotaknuti u 50 minuta predviđenog trajanja filma: od Mosorove brige za obitelj, njegova izraženog antifašizma, pisanja.... A ni to nije sve.- Kako je Ivica Ivanišević rekao, Mosor je karijeru napravio na dobroti. Nikad nije bio vrhunski košarkaš, nikad nije bio vrhusnki sudac. U pisanju je bio bolji, rado čitan u novinama i u knjigama koje je potkraj života objavljivao. Bile su to kvalitetne knjige, naročito “Zakon Pjace“ koja je meni osobno otvorila oči u vezi sa Splitom njegove mladosti 60-ih i 70-ih.Moj paralelni cilj s dokumentarcem je nostalgično se prisjetiti vremena čiji je Mosor bio tipični predstavnik, a koja danas više ne postoje. U razgovoru sa svim tim sugovornicima probat ću objasniti zašto toga i takvog Splita, Mediterana i Hrvatske više nema – najavljuje Rizmaul koji će kameru za pojedine kadrove postaviti i na vatrogasno vozilo, simbolike radi.- Moja ideja je da sve kadrove snimimo iz nekakve ptičje perspektive. Nećemo uspjeti baš sve, naravno, ali recimo da ćemo poslati dvostruku poruku. Mosor je bio visok čovjek, viši od većine naših sugovornika, osim Dina Rađe. S druge strane, radni naslov filma je “Mosor živi vječno“, dakle on je kao neki anđeo čuvar grada Splita koji pazi na grad iz visine. Anđeo čuvar Splita kojeg više nema, kao što ni njega više nema...