Maktens män skiter fullständigt i alla de kvinnor som vittnat om sexuella trakasserier. Det är åtminstone lätt att få den bilden om man tagit del av den mediala rapporteringen i samband med att riksdagen i måndags hade en metoo-debatt.

”Tre manliga politiker på plats när riksdagen debatterade Metoo” var DN:s rubrik om debatten (11/12). SVT Nyheter följde upp med en egen nyhet; också den med tyngdpunkten på den dåliga uppslutningen, framförallt från män (11/12).

Det var inte heller någon massiv uppslutning av kvinnliga riksdagsledamöter. Endast 15 kvinnor närvarade, vilket också nämns av SVT och DN. Men det är just männens frånvaro som hamnar i blickfånget.

Problemet är bara att rapporteringen skapar ett problem som inte finns. Nyheten i sig innehåller inga faktafel. Däremot utelämnas viktig information om sammanhanget: Som att det på måndagar inte brukar vara så många riksdagsledamöter på plats i Stockholm överhuvudtaget.

På måndagar (och även fredagar) arbetar riksdagsledamöterna normalt sett i sina valkretsar. Där träffar de sina väljare och genomför studiebesök hos lokala företag och organisationer. Vidare var det ingen allmän debatt utan en med föranmälda talare, en representant per parti. Samtliga var kvinnor. Av åskådarna var således sju kvinnor och tre män. Det borde knappast föranleda en nyhet med tyngdpunkt på männens frånvaro.

Visst, att måndagen brukar innebära arbete utanför Stockholm framkommer sedan i en annan artikel i DN; där gruppledare från olika partier får ”förklara männens frånvaro”. Återigen målas det upp att männens frånvaro är problematisk. Den senare artikeln förändrar inte heller att den första artikeln är missvisande. En artikel måste kunna hålla på egen hand utan att behöva läsas ihop med en annan.

Och SVT, som public service-kanal, spred okritiskt vidare den ”nyhet” som DN var först med, utan att berätta om omständigheterna kring debatten.

Frågan är principiellt viktig då medier har stor makt över vilka frågor som kommer upp på agendan och vilken problembeskrivning som blir utgångspunkten. Väljare kan inte förväntas veta vilka dagar som ledamöterna är i riksdagen och vilka dagar de är i sin valkrets. Men journalister som rapporterar från riksdagen förväntas veta det. I stället har de kokat soppa på spik och kablat ut en nyhet baserad på ett problem som inte existerar. Sådant kallas visst "fake news".