Om skribenten Urban Svedberg är en före detta polis som sedan fem år tillbaka har självmedicinerat med cannabis. I dag är han en öppen legaliseringsförespråkare, vilket ledde till att han den femte januari 2015 greps att ha odlat cannabis.



Detta är åsiktstext i form av en debattartikel. Åsikterna är skribentens egna och inte Nyheter24:s.

Jagheter Urban Svedberg och jag har jobbat som polis i tio år. Jag sade upp mig2012. Dessförinnan så jobbade jag som ordningsvakt under nio år.

Den femte januari 2015 blev jag stoppad av tre civilbilar då jag var ute och körde bil. Jag har odlat cannabis för eget bruk de senaste fem åren och gjorde så även under tiden jag jobbade som polis.



Genom mitt arbete som polis har jag skaffat mig goda kunskaper om hur den internationella handeln med narkotika fungerar. Jag vet att människor utnyttjas av kriminella nätverk och det är inte en miljö som jag vill befinna mig i. Jag vill inte stödja en sådan industri. Det var därför jag tog beslutet att odla själv.

Att jobba som polis gav mig även god kännedom om hur den svenska narkotikapolitiken ser ut. Enligtmina erfarenheter så är det inte den svenska statens speciellt intresserade av attmänniskor ska må bra.

LÄS ÄVEN: Jens Waldmann: "Cannabis räddade mitt liv – nu ska jag dömas för det"

Jag har kanske varit naiv, men jag har tidigare trott att politikens huvudsakliga uppdrag är att ta beslut som är bra för oss människor, som visar attde värnar om sin befolkning. Jag vill tro att det är så, men när man ständigt ser saker som tyder på motsatsen är det enkelt att börja tvivla.

När jag var 28 år gammal blev min barndomsdröm verklighet; jag blev antagen till Polishögskolan. Tio år senare tog jag beslutet att säga upp mig från mitt jobb hos polisen.

Under den här tiden missbrukade jag alkohol, tobak och fick en ADHD-diagnos (vilket innebar att läkarna skrev ut Ritalin). Jag åt även antidepressiva (Citalopram) samt fick sömntabletter (Stilnoct) som jag överdoserade, vilket resulterade i att jag vaknade upp på beroendecentrum. När jag var 32 år lade jag in mig själv på behandling för mitt alkoholmissbruk.

Jag har använt både alkohol och tunga mediciner, men allt jag stoppade i mig var helt lagligt och i flera fall till och med på rekommendation av staten via läkare och psykologer. Staten var min langare, och drogerna jag fick var både grovt beroendeframkallande och direkt livsfarliga.

I dag är jag helt fri från destruktiva och farliga missbruk - det har jag varit sedan ungefär fem år tillbaka då jag i desperation tog steget att försöka behandla mina problem genom att självmedicinera med cannabis. Det lyckades, och i dag använder jag varken alkohol, tobak, receptbelagda mediciner ellerkoffein. Däremot använder jag cannabis, och jag har aldrig mått bättre.



Men så kom den femte januari 2015, då jag blev jag stoppad av tre civilpolisbilar. Utan att jag fick veta varför blev jag satt i handfängsel och tvingad till att lämna blodprov.

Under tiden gjordes en husrannsakan i mitt hus, där två av mina minderåriga barn befann sig ensamma utan vuxet sällskap. Polisen klampade in med hundar och när jag 45 minuter efter de påbörjat husrannsakan till slut fick ringa till mina barn bröt de ihop fullständigt. De inte hade en aning om vad som hände eller varför, och polisen hade inte sagt något till dem.

Redan när polisen stoppade mig berättade jag att jag hade minderåriga barn hemma, men det struntade de fullständigt i. Chansen att få sätta dit en före detta polis somsvärtat ner kåren genom att förespråka en legalisering av Cannabisvar antagligen viktigare än att sköta det hela på ett sätt som inte traumatiserar barn.

Förmellan 20 och 30 gram cannabis, ett odlingstält, ungefär 100 frön, samt rökutrustning blev konsekvenserna följande:

• Handfängsel

• Blodprov

• Kroppsbesiktning/visitation(naken)

• Minabarn har troligen drabbats av PTS

• Mitt körkort har blivit indraget

• Jag tvingas flytta då jag bor ute på landet utan möjlighet att åka kollektivt

• Jag tvingas sälja min bil

• Jag har blivit av med jobbet då det kräver att jag har körkort

• Jag har inga möjligheter att söka nya jobb då jag inte kan förflytta mig

Tillsammans resulterar det här i att jag inte längre har någon inkomst, vilket leder till att jag inte kan lämna de blodprover jag måste för att få tillbaka körkortet. Dessa tvingas jag nämligen bekosta själv.

Är det här rimliga konsekvenser för det brott jag begått? Ett brott som inte har skadat någon, som hjälpte mig att hitta tillbaka till ett fungerande liv igen?

Vi måste få igång en ordentlig debatt om cannabis och hur det kan användas för att hjälpa människor med olika typer av psykiska och fysiska sjukdomar. Det finns mängder med forskning på området, men gamla vanor och skygglappar gör att våra svenska lagstiftare ignorerar den.

Men cannabis kan göra mirakel och det kan rädda liv - det är jag ett levande exempel på. Jag vet inte om det fungerar för alla, men jag vet att det fungerar för mig och många fler. Hade jag fortsatt äta de mediciner läkarna skrev ut åt mig hade jag garanteratvarit död idag.

Urban Svedberg,

Före detta polis som självmedicinerat med cannabis