”År 2020 är Sverige en diktaturstat.

År 2020 finns inga svenskar i Sverige.

År 2020 – det är bara femtio år dit – har staten tagit över den enskiles ansvar men också den enskildes pengar.

År 2020 är 40 miljoner människor bosatta i Sverige.”

Påståendena tillhör Julius Ejdestam (1912-1992), en svensk folklivsforskare, och publicerades i GT 1969 i en artikel med titeln ”Då har vi inget privatliv” och undertiteln ”Folklivsforskaren säker på sin sak: Sverige blir diktaturstat”.

Artikeln inleds med ett par stycken, skrivna av journalisten Sven Carlson utifrån Ejdestams perspektiv, som är svåra att inte småle åt.

”De 40 miljonerna har sovhytter, är uppvuxna utan gemenskap med föräldrarna, äktenskap existerar inte.

Barn föds i statliga sjukhus, kvinnorna steriliseras efter två födslar. De nyfödda överförs omedelbart efter födseln till statligt spädbarnshem, sedan till statligt uppväxthem. Därefter till statlig skola och sedermera till statlig yrkesutbildande instans.”

De svepande överdrifterna som vi i dag med viss emfas kan säga inte är korrekta – det är uppenbart att Ejdestam inte kunde förutse utvecklingen mot en lekstuga för multinationella företag – förringar inte några av de mer intressanta framtidsperspektiv som framgår senare i artikeln.

”Ingenting blir valfritt, för individen. Det individuella blir ytterst sällsynt och det blir – riskabelt. Staten bestämer allt, styr och åsiktsmatar undantagslöst alla människor.”

Det här är naturligtvis ett påstående man kan säga både ditten och datten om. Staten är inte särskilt allsmäktig, men om man tar med kapitalet i ekvationen närmar vi oss verkligheten.

Julius menar med ”diktatur” inte nödvändigtvis den traditionella bilden av diktatur. Istället menar han att befolkningsökningen tvingar fram en ”vetenskapens diktatur”.

– Men man tror att människan år 2020 blir lycklig. Människorna befrias från de problem och konflikter de har i dag. Staten styr dem visserligen, men skyddar dem också…, säger Ejdestam till artikelförfattaren och lägger till:

– Ännu bjuder nationen motstånd. Vi är inte med i EEC (numera EU, min anm.). Men trycket från De Stora Förtvivlade Folkmassorna blir inom 50 år så avgörande att nationen inte har någon möjlighet att värja sig mot de väldiga omflyttningarna och inflyttningarna.

Framtiden och invandringen

Ejdestam yppar sedan någonting som i dag hade ansetts oacceptabelt men som 1969 på sin höjd kunde ses som en smula hårt:

”Det talas om att svenskar skall lära sig förstå utlänningar i olika orienterande kurser, men jag anser det felaktigt. Istället bör utlänningarna få varje möjlighet att anpassa sig för att bli ”svensk”. Behåller utlänningrna sin egenart och sina seder från ursprungslandet uppstår olyckliga avvikande minoriteter. Och man vet ju hur minoriteter uppfattas i katastrofsituationer. Vid brist på arbete till exempel, är det nära till hat mot det avvikande.”

Det är ett intressant och i dag fullkomligt främmande perspektiv i dag, när invandring antingen anses helt oproblematiskt eller också som det enda problemet på jorden. Ejdestam varvar alltså i stycket ovanför både för invandring och rasism.

Ejdestam tillägger:

– ”’Det tar vårt levebröd”, heter det. Vore de mera ”svenskbetonade” i en sådan situation skulle folket inte ogilla dem, känna hatet, och uppfatta dem som avvikande. Man kan gott erinra om judeproblemet och zigenarproblemet. Erinra om vår verkliga uppfattning om dessa människogrupper för att begripa risken med att ge utrymme åt utlänningarnas egenart i det nya landet.

Personligen tycker jag att det finns något ganska förnuftigt i Ejdestams resonemang. Undertecknad har alltid varit av perspektivet att invandring i grund och botten inte är något problem. Invandrare är människor. Men jag har också haft perspektivet att om det någonstans på vägen går åt helvete är det invandrarna vi kommer rikta vår ångestfyllda vrede mot. Oavsett om de har ett skit med problemet att göra eller inte.

TV-övervakning för alla

Någonting Julius Ejdestam också tar upp är framtiden med TV-kameror. I dag är väl själva ordet ”tv-kamera” något utdaterat, men konceptet lever i allra högsta grad: mobilkameror, webbkameror, kameror i annan teknologi.

”De där sovhytterna kommer att iakttagas av TV-kameror liksom andra miljöer där människorna år 2020 vistas, säger forskningen och säger dr Ejdestam. Det blir en fullständig TV-övervakning.”

Det är svårt att neka till att den prognosen besannats – även om formatet finslipats mer än Ejdestam kunde förutspå: staten & kapitalet har ju istället för att sätta upp tv-kameror lockat oss till att övervaka oss själva och vår omgivning – medan Storebror (ännu så länge) tyst observerar oss.

Det konfliktlösa samhället

Vidare till artikelns nästa sida – det är tyvärr svårt att urskilja vad som är journalisten Stig Carlsons ord och vilka som tillhör Julius Ejdestam, men jag väljer att förutsätta att Ejdestam godkänt artikeln och att perspektiven är en återberättelse av hans egna.

”Staten kommer – det är forskningen ganska övertygad om – att omsorgsfullt sätta in makt, vetenskap och förmåga för att lösa människans grundläggande önskan om att känna sig tillfredsställd”.

Det är visserligen ett stycke som kan tolkas på hundraelva olika sätt, men att mobiltelefonen med dess livslösa men stöttande egenskaper (ja, som en ”nalle”) tar udden av våra verkliga begär och behov är väl svårt att neka till.

Som alla vet är ju artificiell intelligens och data ytterst relevanta ting i vår samtid. Genom dessa instrument kan man förutse det oförutsägbara. Slumpen kan stoppas i sin linda. Inga hemliga revolutioner planeras. Man kan knappt ha ett litet rave i en industrilokal innan någon drönare (maskin eller människa) avslöjat en. Om man ens lyckats övertyga någon att gå på rejvet, i lydnadens tidsålder. Om detta skriver yppar Carlson/Ejdestam:

”Särskilt anmärkningsvärt i framtidsmönstret är tecknen på att man – det vill säga staten – inriktar sig på det djupt rotade irrationella hos människan. Allt tyder på att slumpen och det irrationella, som är betydelsefulla faktorer bland människorna i dagens Sverige och i dagens värld, inte alls blir betydelsefulla begrepp 2020.

De mänskliga grundläggande inslagen i verkligheten har slocknat 2020. Dessa förs fullt medvetet bort ur människornas verklighet.”

Även om det ännu finns glipor i systemet som kan vända upp och ner på saker, typ att en infekterad fladdermus munknullar nån myrkotte i den kinesiska vildmarken, så är det – åtminstone för den över 30 – inte särskilt svårt att förstå att denna utsaga åtminstone innehåller inslag av sanning.

”Vi är i en slutperiod av det privata livet”

Ejdestam, uppenbarligen inspirerad av såväl Huxley som Orwell, sparar det kanske mörkaste till sist:

”Det är ett faktum, tydligt redan i dag, att människan allt mer lämnar sin Natur. Men det förefaller vara nödvändigt att göra det om människan skall överleva den världssituation hon medvetet och omedvetet har skapat.

Staten övertar enskilt ansvar redan i dag. Man ser exempelvis att det sociala systemet ingriper alltmer maktfullkomligt. Och den nya möjligheten att avlyssna telefonsamtal ser jag som en allvarlig kränkning och anar onda följer.

Vi lever i en slutperiod av det privata livet.”

Det är svårt att argumentera emot på denna punkt. Vi är i dag långt åt helvete ifrån var vi rent biologiskt önskar vara. Människan, i allt större utsträckning, tycks ha perspektivet: ”om det jag gör inte syns, vad spelar det då för roll att jag gör det?”.

Undertecknad kommer att i dagarna kika på lite fler gamla framtidsprognoser. Häng med!

/Lerkot