Toll tar timer

Handel er den ultimate teknologi, for den kan omgjøre aluminium til bananer. En importtoll, derimot, innebærer begrensninger av handel.

Vi har mye mat – i havet, skriver Erling Røed Larsen. ROLF ØHMAN

Erling Røed Larsen Medlem av Domstolskommisjonen

30. november 2012

Mange ting er vanskelige å lage i Norge. Vi har en hard vinter – og en kort sommer. Vi har stein og fjell. For oss er det ikke lett å lage kokosnøtter, bananer eller kaffebønner. Noen ting insisterer vi likevel på å lage – på tross av naturgitte og økonomiske forutsetninger – ved å hjelpe norske produsenter med beskyttelsestoll på import. Er det lurt?

Erling Røed Larsen

Økonomenes korte svar er: Nei. Det lange svaret inneholder et "neppe" pluss nyanser. I det mellomlange svaret starter vi med handel. Med handel kan vi klare å gjøre gråstein til gull. Hvordan? Ta James Ingrams tankeeksperiment. Se for deg en gullfabrikk ute ved havgapet. Inn ruller tog med stein. Ut ruller de vakreste gullklumper. Folk er stumme av beundring og forskningsmiljøene summer av forundring. Det svirrer rykter om sensasjonelle fysikkgjennombrudd på det atomære plan. En undersøkende journalist avslører imidlertid at fabrikken ikke er en fabrikk, men en havn. Skip frakter gråstein ut på det internasjonale markedet, og bytter tonn med granitt mot gram av gull. Handel er den ultimate teknologi, for den kan omgjøre aluminium til bananer. Fisk til biler. De som tar i bruk den ultimate teknologi, gjør det bedre enn de kunne ha gjort alene.

Importtoll

En importtoll, derimot, innebærer begrensninger av handel. En oppgir muligheten til å få tak i noe billig og bra – for selv å lage det dyrt og ofte dårlig. Hadde det vært omvendt, altså at hjemlandets varer var billige og bra, så ville det jo ikke ha vært noen hensikt med tollmurene.

Ta et eksempel. Si det koster danskene 30 kroner å lage en salamipølse mens det i Norge koster 50 kroner fordi vi har dyrere arbeidskraft og ugunstigere naturvilkår. Det første skyldes at vi kan sette våre arbeidstimer til svært inntektsbringende aktiviteter – som olje og gass. Det andre skyldes geografi og topografi. Si transporten fra Danmark til Norge koster 5 kroner. Da kan danskene selge salami for 35 kroner – og utkonkurrere norske produsenter. Den norske arbeidskraften er da frigjort til andre behov – og arbeidstimer er det bruk for. Anta så at vi innfører toll på 30 kroner. Da koster dansk salami 65 kroner – og den er ikke lenger så attraktiv. Noen norske starter opp salg. Dette gir to typer tap i Norge.

1. Det blir dyrere for husholdningene.

2. Det gir feilplassering av arbeidskraft.

Det første tvinger småbarnsforeldre til å spise mindre eller kutte kjøp av klær. Det andre betyr at arbeidstimer må tas fra andre sektorer. Det gir færre timer til skole og sykehus.

Usolidarisk

Solidarisk er en toll ikke, for en norsk toll fører til utenlandske oppsigelser – og kanskje konkurser. Toll er heller ikke bare internasjonalt usolidarisk, den er også nasjonalt usolidarisk. Tollbeskyttet virksomhet fortrenger annen virksomhet i Norge siden den tollbeskyttede virksomheten beslaglegger arbeidstimer. Og arbeidstimer har vi ikke så mange av – bare 3,8 milliarder. Det er smartest å bruke dem der de kaster mest av seg. Økonomen Abba Lerner viste allerede i 1936 i sitt symmetriteorem at toll på import essensielt er det samme som skatt på eksport. Importtoll innebærer at vi selv må gjøre noe som vi er dårlige til, og da stjeler det ressurser som ellers kunne ha blitt brukt til eksportaktivitet.

Kaldtinord

Ta et talleksempel. Anta at 100 arbeidere i eksportsektoren anskaffet landet Kaldtinord fem millioner dollar i eksportinntekter. Dette klarte de fordi de var gode til å hogge Blåstein, og Blåstein var etterspurt på verdensmarkedet. Vi sier at fem millioner dollar gir 100 tonn biffkjøtt og 300 tonn poteter – eller henholdsvis 50 og 150 tonn pluss 50 biler. Men så innfører Kaldtinord en kraftig toll, og gjør det umulig å handle biff og poteter i utlandet. Landet flytter de 100 arbeiderne fra Blåsteinproduksjon til landbruket. Der klarer de kanskje bare å lage 50 tonn biffkjøtt og 150 tonn poteter. Da ser vi lett at landet var best tjent med å plassere arbeiderne der de jobbet best – i Blåsteinhogging. Det ga enten dobbelt så mye mat eller like mye mat pluss 50 biler. Poenget er å utnytte arbeidstimer og naturressurser slik at vi får mest velferd ut av dem.

Vi har mye mat

Det finnes noen argumenter for toll. Toll gir inntekter – men det kan vi klare uten toll. Noen sier vi må ha toll på matimport for å være selvberget med mat. Tja. Norge sultet under Napoleonskrigene. Det var dramatisk, men egenproduksjon er en dyr forsikringspolise. Vi har mye mat – i havet. Vi har penger og kunnskap nok til å overleve – ved å handle. Hvis alle verdens handelslinjer bryter sammen – for eksempel hvis en meteor treffer jorden – og vi ikke kan handle, ja, da kan sult oppstå. Men da har vi større problemer enn mangel på kalorier.

Gruppekonflikt

Regnskapet viser at beskyttelsestoll hjelper noen få på bekostning av mange. Det gir en gruppekonflikt der en liten gruppe har mye å vinne – og vet om det. De danner allianser. En stor gruppe har mer å tape, men vet ikke helt om det. De kjenner ikke hverandre – og protester blir vanskelig. Da kan et tollforslag bli gjennomført selv om tapene er større enn gevinstene. Resultatet blir mindre velferd for Norge, for toll tar arbeidstimer. Og vi trenger de timene.