I en kronikk i Dagbladet går SV-leder Audun Lysbakken til angrep på meg for å føre en politikk som vil gi parallellsamfunn og dårlig integrering. Lysbakken har tidligere hyllet Sveriges asylpolitikk. Er det dette som er Lysbakkens ideal? En asylpolitikk utenfor kontroll vil kunne få store konsekvenser, noe vi ser tydelige eksempler på i vårt naboland.

I fjor kom det over 160 000 asylsøkere til Sverige. I Malmö måtte asylsøkere sove på papplater midt på torget i vinterens bitende kulde. Systemet kollapset. For å håndtere den rekordstore asyltilstrømmingen må Sverige nå bruke over 50 milliarder svenske kroner i året. Det er mer enn de bruker på hele forsvaret, og om lag 8 milliarder mer enn de bruker på politi- og rettsvesenet.

Integreringsutfordringene er enorme i Sverige, og Aftenposten har gjennom flere reportasjer avdekket forhold som vi ikke kan akseptere, og som vi må gjøre det vi kan for å motvirke. I Aftenposten 18. april kan vi lese om at rundt 130 fremmedkrigere i Syria er rekruttert fra seks risikoområder i Göteborg. I følge en hemmelig politirapport omtalt tidligere er 52 områder i Sverige definert av politiet som særlig farlig og lovløse områder. Slik det fremgår i media foregår kriminalitet i disse områdene åpent. Utfordringene er blant annet kriminelle gjenger, barn som bærer våpen, at narkotika selges fritt og at maskerte grupper skal ha steinet politibiler. De grunnleggende samfunnsverdiene i områdene har forvitret.

Spørsmålet Lysbakken må stille seg er: Skyldes dette Sveriges manglende vilje til integrering eller skyldes det manglende innstramninger i asylpolitikken?

At det er en sammenheng mellom en streng og rettferdig asylpolitikk på den ene siden og en bærekraftig integreringspolitikk på den andre siden er for meg opplagt. Å hevde at det er vår politikk som skaper parallellsamfunn faller på sin egen urimelighet. Innstramningsforslagene Regjeringen har lagt frem er nødvendig i den tiden vi står overfor. I fjor kom det over 1,3 millioner asylsøkere til Europa, og over 31 000 kom til Norge. Hvis vi får vedvarende høy asyltilstrømming til Norge, vil vi kunne oppleve at vår velferdsmodell, som er bygget opp gjennom flere generasjoner, vil endres. Våre barn og kommende generasjoner kan komme til å vokse opp med en annen standard på velferdsordninger- og tjenester. Det er de som sliter mest som vil tape dersom det sosiale sikkerhetsnettet og de offentlige velferdstjenestene skulle trues.

Vi foreslår å stramme inn på forsørgelseskrav for de som søker familiegjenforening. Hvis man vil hente sin familie til Norge, bør man kunne forsørge dem selv. Dette kravet vil også motivere den enkelte til å lære seg norsk, og komme seg i arbeid. En annen viktig årsak til å stramme inn er det faktum at familiegjenforening står for en betydelig del av innvandringen til Norge. I den tiden vi står overfor må vi sikre en bærekraftig innvandringspolitikk, og vi er nødt til å fatte krevende beslutninger.

Vi kan ikke godta parallellsamfunn i Norge. Norske verdier skal respekteres også av de som velger å komme til Norge. Vår politikk er å ivareta disse verdiene gjennom å stille krav, og motivere den enkelte til å integrere seg i vårt samfunn. Det forventes at man legger ned en betydelig egeninnsats i å lære norsk, komme seg i arbeid og bli en del av lokalsamfunnet.

Det er nødvendigvis en sammenheng mellom hvor mange som kommer til Norge, og hvor godt vi lykkes med integreringen. Jeg gleder meg til å legge frem Regjeringens integreringsmelding i mai. Vi må i større grad se den enkeltes utgangspunkt og muligheter, samtidig som vi stiller nødvendige krav for å stimulere til raskere intergrering. Men det er grunn til å understreke at dette ikke er noen «quick-fix». Det tar tid å lære seg et nytt språk, sette seg inn i hvordan vi lever i Norge og bli en del av lokalsamfunnet.

Norge har en mulighet til å lykkes med integreringen dersom vi greier å holde antallet som skal integreres på et ansvarlig nivå. Jeg er utrolig glad for at SV sin asylpolitikk aldri har blitt gjennomført til fulle i Norge. Da hadde vi vært i en enda vanskeligere situasjon. Det er bare å se til Sverige.