«Oslo Tingrett, en tilfeldig uke: 35 tiltalte. 8 norske eller nordiske navn.» Denne overskriften lyser mot oss fra øverst på Nettavisens forside. Klikker vi oss inn leser vi en sak som åpenbart er skrevet i et forsøk på å få leserne til å dirre i harme og frykt.

Kan situasjonen virkelig være så ille? Er det nesten bare utlendinger som er kriminelle i dette landet?

Svaret er selvfølgelig et rungende nei. I beste fall er svaret «jeg aner ikke, men det gjør virkelig ikke Nettavisen heller».

Du skjønner, Nettavisen har telt navn i Tingretten. De har sett på ukas liste over tiltalte, og gjettet seg fram til hvor mange blant dem som har utlandske navn. Så har de slått opp resultatet øverst på forsida.

Resultatet er en stor løgn. Nettavisen fronter den som en livsviktig sannhet. Det er et bunnivå for norsk nettjournalistikk.

For hør her: Kriminalitetsstatistikk er bra greier. Vi trenger å vite hvem som utfører kriminalitet, fordi vi må prøve å fikse samfunnet. Når det viser seg at menn er mer kriminelle enn damer, så bør vi se på hva vi kan gjøre med det. Kanskje vi trenger å gjøre noe med menns situasjon på en eller annen måte? Kanskje vi må se på holdningene til menn? Eller, for den saks skyld, kanskje det er forholdet mellom damer og menn vi bør se på? Eller noe? Men all grunn til å undersøke, leite etter løsninger, finne grep vi kan ta.

På samme måte er det med innvandring og kriminalitet. Man må følge med på det. Vi kan for eksempel se på hvem som er mest kriminelle og hvem som er minst kriminelle. Vi kan se innvandring opp mot fattigdom. Vi kan se på EØS-prinsippet om fri flyt. Vi kan prøve å forstå hva det er som fører til at noen grupper er mer kriminelle enn andre, for å se om vi kan iverksette tiltak. For å fikse samfunnet. Det må gjøres svært seriøst. Basert på nøye forskning og grundige undersøkelser. Gjør vi det slepphendt, kan forenkla inntrykk skape grobunn for rasisme. Kriminalitetsstatistikk er ikke et leketøy som man skal slenge rundt seg med. Det er alt for lett å skape inntrykk av at rødhårede, folk med gul bil, skjeggemenn eller hettegenserkledte kjekkaser er mer kriminelle enn andre. Og det er faktisk ekstremt farlig for samfunnet, om folk går rundt og tror på en masse feil ting om kriminalitet.

Men Nettavisen er åpenbart ikke interessert i å være forsiktige. De ser navn på en tavle og bruker dem til å spre fordommene sine. De synes ikke bare kriminalitetsstatistikk er et leketøy, de gidder ikke en gang å sjekke den. De bare teller navn en tilfeldig uke i Tingretten. Artikkelen har så mye feil ved seg at jeg nesten ikke veit hvor jeg skal begynne. For det er mye å ta tak i. Men la oss gi det et forsøk likevel.

For det første: Navn er et ekstremt lite nyttig verktøy for å lære om hvem folk er. En Youssef kan være norsk eller pakistansk, engelsk eller fra USA. Han kan ha besteforeldre fra Norge. Han kan være adoptert. Han kan være flyktning som kom til Norge i forrige uke. Han kan være midlertidig arbeidsimmigrant fra Polen, for den saks skyld. Én ting er overveiende sannsynlig, da: Han er nok mørk i huden. Ikke helt bombesikkert det heller, riktignok, men ganske stor sjanse.

(Selv heter jeg, sånn apropos, Aslak. Det er et samisk navn. Likevel er det ikke et uttrykk for samekriminalitet om jeg i et svakt øyeblikk kjører for fort på sparkesykkel).

For det andre: En tiltalt er ikke en dømt. De tiltalte er ikke kriminelle. De er kanskje kriminelle.

For det tredje: Nettavisen har hentet ut lista over tiltalte fra «en tilfeldig uke». Men ærlig talt. Ifølge en tilfeldig uke er Vålerenga Norges beste fotballag. I en annen tilfeldig uke er jeg treningsnarkoman. I en tredje tilfeldig uke er Nettavisen Norges dummeste avis. Men det er en grunn til at «en tilfeldig uke» er nøyaktig det motsatte av hva vi bruker når vi vil ha faktisk kunnskap. Hvis du lurer på hvordan klimaet i Norge er, så kan du ikke stikke huet ut av vinduet på et tilfeldig tidspunkt.

Når vi ser hva slags vinkel Nettavisen ga denne saka, så gir ikke det grunn til å stole på deres motiver. Og hvis vi ikke stoler på deres motiver, hvorfor skal vi stole på at uka er tilfeldig valgt? Kanskje Nettavisens journalister sånn egentlig har kikka over forrige uke, uka før der også, og kanskje til og med uka før der igjen? Og hvis denne «tilfeldig uke» ikke hadde gitt det bildet Nettavisen hadde vist, hadde vi da fått saken «79 prosent av alle tiltalte hadde norske navn». Nei, vi hadde ikke det. Uka er bare tilfeldig hvis den gir det svaret Nettavisen ville ha.

Følg Dagsavisen på Facebook og Twitter!

Til sammen gir denne saka oss absolutt ingen nyttig informasjon. Men den er ekstremt effektiv til å bygge opp og bekrefte fordommer. Det viser også nettdebatten i diverse sosiale medier etter at den ble publisert.

Nå har også Nettavisen selv kommentert saken, ved redaktør Gunnar Stavrum. «Ikke bland inn flyktningene», skriver han i overskrifta. Artikkelen forklarer forbilledlig at de aller fleste av utlendingene som blir straffet for forbrytelser i Norge er statsborgere i andre europeiske land. Og at man dermed ikke skal tro at dette viser at fjorårets flyktningkatastrofe har skylda for mye kriminalitet i Norge.

Det er bra at han skriver det. Han tar tak i én av de massevis av potensielle feilaktige oppfatningene man kunne få av å lese hovedartikkelen til avisa. Men det er mange fler. Og selv ikke en kommentar fra redaktøren retter opp det åpenbare inntrykket nyhetsartikkelen gir.

Inntrykket Nettavisen gir er følgende: Nesten alle kriminelle er utlendinger. Det har ikke Nettavisen dekning for. De har ikke løftet en finger for å bevise det heller.