Her får du se hva det er milliardæren krever svar på.

Milliardær og aksjetrader, Arne Fredly, kjemper mot staten i Oslo tingrett om en aksjegevinst på over fem millioner kroner.

- Det kan ikke være slik at man må gjette seg frem til hva som er lov, sier milliardær Arne Fredly til Nettavisen NA24.

FØLG NETTAVISEN NA24 PÅ FACEBOOK

- For å slippe alt styret med denne saken, kunne jeg selvsagt valgt å gi etter for kravet, men for meg blir dette et spørsmål om rett og galt. Man skal ikke finne seg i hva som helst, selv om motparten heter Staten, sier Fredly.

- Et mysterium hva staten egentlig mener

Investoren er frustrert. I over to år har han forsøkt å få Finanstilsynet i tale.

- Jeg har stilt Finanstilsynet en rekke viktige spørsmål siden saken startet, men tilsynet har ikke løftet en finger på å besvare dem, sier Fredly.

- Hvorfor det, tror du?

- Det virker på meg at de mangler svar. Underveis har de vinglet veldig og endret mening flere ganger på sentrale spørsmål, sier Fredly.

- Det er fremdeles et mysterium hva staten egentlig mener. Nå er det nesten slik at jeg gleder meg til å komme igang med rettssaken, om ikke annet for å høre hva de mener jeg eventuelt skulle ha gjort annerledes, sier Fredly.

Nå er ventetiden over for Fredly. I løpet av de neste tre dagene skal han få svar fra Finanstilsynet.

11,2 millioner

Saken ble kjent i mars i fjor. Finanstilsynet mente Fredly og fem andre investorer har hatt til sammen 11,2 millioner kroner i gevinst av ulovlig shortsalg, spekulasjon på fallende aksjekurser, også kalt blankosalg. De fem andre har betalt.

Fra 1. juli 2010 ble det eksplisitt forbudt for investorer å drive udekket shortsalg. Fredlys handler skjedde før den tid, og han sier han selv sjekket saken med både meglersjefer, jurister og Finanstilsynet før han gjennomførte dem. Han mener Finanstilsynet nå prøver å gi lovendringen tilbakevirkende kraft.

Eksklusivt for Nettavisen NA24s lesere, følger spørsmålene som Fredly skal grille staten med i den pågående rettssaken i Oslo tingrett.

Her er alle spørsmålene, ord for ord:

Her er noen av spørsmålene og temaene som vi i to år har ønsket å få svar på fra Finanstilsynet. Det statlige organet har så langt ikke gitt svar på spørsmålene som etter vår oppfatning er helt sentrale for lovforståelsen.

I løpet de tre dagene som er satt av til søksmålet i Oslo Tingrett, vil følgende spørsmål etter min oppfatning bli viktige å få svar på:

Avisintervjuer med seksjonssjef i Finanstilsynet

I et intervju med Dagens Næringsliv den 3.11.2008 uttalte daværende seksjonssjef Eystein Kleven følgende:

«.....Regelen gjelder ikke utenlandske mellommenn, med mindre de er omfattet av restriksjoner fra sine hjemland. Hvis så ikke er tilfelle, kan de drive udekket shortsalg, sier Kleven.»

«– Vi tolker reglene slik at utenlandske investorer som benytter utenlandske mellommenn, faller utenfor regelen. Det gjør også norske investorer dersom det er åpenbart at det er de som tar den første kontakten, sier Kleven.»

I DN-artikkelen står det videre:

«Det innebærer at de utenlandske meglerhusene ikke kan ta initiativ overfor norske kunder og foreslå handler som innebærer udekket shortsalg. Men dersom norske kunder påviselig tar den første kontakten, kan de fritt selge aksjer de hverken eier eller har lånt.

- Ja, det er slik vi forstår reglene. Bakgrunnen for bestemmelsen var å sikre at norske mellommenn skal kunne gjøre opp for sine kunder, og levere aksjer. Bestemmelsen regulerer dermed det den er ment å omfatte, sier Kleven.»

Uttalelsene fra Kleven kom for øvrig etter en lang tids vurdering.

Hvordan kan dette misforstås?

Mener dere at Kleven snakket usant?

Hvis § 3.9 kunne brukes overfor investorer, hvorfor unnlot Finanstilsynet å opplyse om dette?

Dersom dere mener at deres egen seksjonssjef uttalte seg galt, hvorfor har ikke Finanstilsynet noen gang dementert uttalelsen?

Skal ikke offentligheten kunne feste lit til det som uttales til norske medier av sjefer i Finanstilsynet?

Nye bekreftelser i høringsuttalelse

Kleven var åpenbart ikke den eneste i Kredittilsynet som tolket loven slik. Da Kredittilsynet skulle kommentere høringsforslaget til ny lov, skrev dere følgende om gjeldende rett:

«...Bestemmelsen retter seg mot verdipapirforetakene og ikke mot investor»,

og videre:

«Gjeldende bestemmelse i vphl § 10-4 første ledd omhandler som tidligere nevnt bare verdipapirforetakene.»

I et nytt avsnitt skriver dere:

«Dette innebærer at alle investorer, både privatpersoner og foretak, vil omfattes av forbudet mot udekket shortsalg. Eventuell sanksjonering av denne type adferd nødvendiggjør også en klar forbudsbestemmelse.»

Skulle ikke denne høringsuttalelsen fra Finanstilsynet tas på alvor, eller mente dere faktisk det som sto i siste setning?

«Alle» mente ny lov var nødvendig

I forbindelse med forarbeidene til ny lov uttalte en rekke personer og institusjoner at det var behov for en lov som gjorde det mulig å sanksjonere overfor alle, også investorer. Blant annet sa meglersjef Gaute Eie i Arctic Securities følgende i et intervju med Dagens Næringsliv den 4.11.2008:

«– Jeg mener alle bør være underlagt de samme reglene og forventer at myndighetene finner en løsning.»

I et brev til stortingsrepresentant Gjermund Hagesæter (FrP) skrev daværende finansminister Kristin Halvorsen følgende:

«Det er etter norsk rett ikke forbud mot at investorer gjennomfører udekket shortsalg når handelen ikke formidles gjennom verdipapirforetak underlagt norsk regelverk.»

I en ny DN-artikkel den 8.11.2008, skriver avisen følgende:

«Etter DNs omtale, har Finansdepartementet varslet at de ønsker å ilegge norske investorer forbud mot udekket shortsalg, slik at også investorene ansvarliggjøres. Men et forbud for utlendinger, som står for 85 prosent av handelen på Oslo Børs, er vanskelig uten internasjonale regler, mener ledelsen i departementet.»

Den 30.12.2008 publiserte Dagens Næringsliv en ny artikkel om samme tema. Her et utdrag fra artikkelen, med blant annet et sitat fra Kredittilsynets direktør for markedstilsyn, Eirik Bunæs:

«Som DN har avdekket tidligere, gjelder forbudet i praksis ikke for utenlandske meglerhus fordi de ikke er omfattet av norske regler. Av 55 meglerhus som handler på Oslo Børs, gjelder dermed reglene ikke for de 33 utenlandske.

Kredittilsynet vurderer nå en rekke endringer i reglene for shortsalg i Norge. Flere meglerhus har tatt til orde for at ikke bare meglerhus, men også investorer bør bli ilagt forbud mot udekket shortsalg. Dette tror Bunæs er mer sannsynlig enn et totalforbud.

- Men det må veies opp mot en forskjellsbehandling mellom inn- og utlendinger, fordi det kan være vanskelig å få omfattet utenlandske investorer i praksis. I tillegg må vi se om det vil virke konkurransevridende, sier Bunæs.»

Hvordan forklarer Finanstilsynet at «alle» (dem selv inkludert) etterlyste nye regler, dersom det allerede eksisterte en lovhjemmel som gjorde det mulig å sanksjonere overfor investorer?

Hvorfor er ikke § 3.9 brukt før?

Hvorfor skulle myndighetene og politikerne bruke masse tid og krefter på å endre loven, dersom det allerede eksisterte et forbud for investorer gjennom § 3.9?

Hvorfor ingen reaksjon i Tandberg Data?

Det finnes utallige eksempler på at myndighetene ikke har sanksjonert overfor investorer i forbindelse med udekket shorthandel, ikke minst i sakene rundt Tandberg Data og Opticom.

Hvorfor reagerte dere ikke overfor investorene i disse sakene, hvor udekket shorthandel tross alt var langt mer omfattende, og i tillegg skapte problemer i form av en ødelagt generalforsamling?

I korrespondansen mellom Finanstilsynet og meglerhusene i kjølvannet av disse sakene, blir det en rekke ganger slått fast at man ikke hadde sanksjonsmuligheter overfor investorer. Hvorfor ble dette synet avgjørende, dersom dere likevel kunne ha sanksjonert ved hjelp av § 3.9?

Hva mer skulle Fredly undersøkt?

Fredly oppsøkte alle tilgjengelige skriftlige kilder, kontaktet meglere/meglersjefer, compliance-avdelinger og sågar Finanstilsynet for å prøve å få en oversikt over regelverket. Absolutt ingen ga uttrykk for annet enn at man ikke hadde sanksjonsmulighet overfor investorer.

Hva mer kunne/burde Fredly ha gjort for undersøke lovligheten?

Alene om sitt syn

Alle jurister som har vurdert saken, slår fast at det på det aktuelle tidspunktet ikke var grunnlag for sanksjoner mot investorer. Hvorfor er Finanstilsynets jurister de eneste som hevder dette synet?

Ingen reaksjon mot de utenlandske meglerne

Både Morgan Stanley og HQ hadde full informasjon om situasjonen, altså de satt på samme opplysninger om aksjene som Fredly. Foretakene visste at det dreide seg om betalte emisjonsaksjer som skulle klargjøres, og valgte selv å vente på aksjene.

Det må være interessant å få klarhet i hvorfor Finanstilsynet ikke har vært interessert i å reagere overfor selskapene, ikke engang i form av en skriftlig irettesettelse. Kan forklaringen være så enkel som at de hadde lov, og at Finanstilsynet derfor ikke hadde noen sanksjonsmulighet overfor de utenlandske meglerne?

Bekreftet til DnBs meglersjef

I forbindelse med oversendelsen av nytt lovforslag til Stortinget i begynnelsen av mars 2010, hadde Fredly flere samtaler med DnBs meglersjef. Fredly ville blant annet undersøke situasjonen rundt lovverket, ikrafttredelsestidspunktet og om den nye loven ville ha tilbakevirkende kraft.

DnBs meglersjef gikk flere runder med compliance- og juridisk avdeling, som igjen gjorde en rekke undersøkelser, blant annet i form av direkte kontakt med Finanstilsynet. Meglersjefen opplyste også at DnB tidligere hadde hatt møter med Finanstilsynet om denne problemstilliingen.

Svaret jeg fikk var at DnB på bakgrunn av møtene og undersøkelsene, hadde en soleklar forståelse av at det per dags dato ikke fantes noen sanksjonsmulighet overfor investorer. Slik ville situasjonen være frem til ny lov trådte i kraft 1. juli.

DnBs meglersjef vil vitne på onsdag.

Hvorfor slapp 15 investorer unna?

Finanstilsynet har selv opplyst at de lot 15 av de 21 investorene som solgte udekkede aksjer i RXT i perioden 8. - 23. april i fjor, slippe uten noen form for reaksjon. Flere av disse ble tvangsinndekket fordi de ikke lenger hadde meglernes tillit.

Hvorfor skulle de som ikke ble dekket inn - og altså hadde meglernes tillit - bli sanksjonert mot? En slik forskjellsbehandling er umulig å forstå.

Mener Finanstilsynet at investorene, som muligens hadde ført meglerne bak lyset og mistet tilliten, ikke foretok seg noe kritikkverdig?

Er ikke meglerhusenes tvangsinndekking en soleklar indikasjon på at meglerne følte manglende tillit til nettopp disse investorene? Hvorfor har da Finanstilsynet unnlatt å sanksjonere overfor dem?

Økokrim med annet syn?

Dere har tidligere hevdet i brev til oss at utenlandske meglere er omfattet av samme regler som norske meglere. Til tross for dette valgte Økokrim i RXT-saken, med begrunnelse i forskjeller i regelverket, ikke å sanksjonere overfor utenlandske meglerforetak, samt nøye seg med en symbolsk lav bot til de norske på grunn av forskjellsbehandling i lovverket. Mener dere at Økokrim vurderer dette helt feil?

Har dere vært i kontakt med Økokrim om denne saken? Hvis ja, hvorfor ble ikke saken i så fall anmeldt?

Hvorfor var Cheyne-salg ok?

Omsetning av emisjonsaksjer før levering har foregått til alle tider i meglerhusene. Slik var det også i RXT-emisjonen.

Finanstilsynet har i forberedelsene til denne saken, sendt oss en lydfil som dokumenterer at nest største aksjonær i RXT, Cheyne Capital, solgte mesteparten av sine aksjer før aksjene var levert. Handelen foregikk gjennom Pareto.

Det er mulig at oversendelsen til oss var en glipp fra Finanstilsynets side, men denne transaksjonen dokumenterer i alle fall at emisjonsaksjer ikke er omfattet av noe omsetningsforbud, selv om det er angitt i en dato i prospektet.

Ikke alle trodde på kursfall

Finanstilsynet har forsøkt å skape et inntrykk av at «alle» kunne regne seg frem til et kursfall etter emisjonen i RXT. Altså slik at alt salg forut for emisjonen så å si skjedde uten form for risiko.

Hvordan kan Finanstilsynet i så fall forklare at Chenye Capital fikk solgt 26 millioner aksjer til høyere kurs enn den fastsatte emisjonskursen?

Hvilke leveringsproblemer? Hvem led tap?

Finanstilsynet hevder at shortsalgene skapte leveringsproblemer. Før den nye loven fastslo Finanstilsynet en rekke ganger at investorer hadde adgang til å selge udekket short. Dette er godt dokumentert.

Er ikke manglende levering i så fall kun en logisk konsekvens av en transaksjon som Finanstilsynet offentlig har uttalt er ok?

Vi har flere ganger bedt om konkrete eksempler på de påståtte leveringsproblemene, men det kan virke som om Finanstilsynet ikke er i stand til å vise dette.

I løpet av de kommende tre dagene vil Finanstilsynet igjen bli bedt om å vise til konkrete leveringsproblemer relatert til Fredlys RXT-handel?

Var det noen som ikke fikk omsatt RXT-aksjene sine? Er det noen som hevder at de har lidt økonomisk tap som følge av handlene?

Det vil også være interessant å få klarlagt på hvilken måte Staten er blitt skadelidende. Hvorfor er det naturlig at gevinsten skal tilfalle statskassen?

I ettertid viser det seg at ca 40 prosent av aksjene som Atlas og Apollo solgte, faktisk ble levert i tide. Dersom det er de forsinkede leveringene som legitimerer kravet om vinningsavståelse, burde ikke da kravet vært redusert med 40 prosent?

Leveringsforsinkelser

På Oslo Børs og andre børser er det leveringsforsinkelser på tusenvis av handler hver eneste dag. Årsakene til dette kan være mange. Det kan være rene misforståelser, forglemmelser, aksjekonvertinger, udekket short etc.

Slik har det vært i 20 år, og slik vil det være også de neste 20 årene.

Det virker som om Finanstilsynet tar leveringsforsinkelsene ut av alle proporsjoner. Hadde forsinkelser vært så skadelig for tilliten til markedet som Finanstilsynet gir inntrykk, ville det ikke foregått handel på Oslo Børs.

Warehouse-forsinkelser

Selv om udekket short ikke lenger er tillatt som følge av den nye loven, opererer deler av meglerbransjen fremdeles med systemer som hver eneste dag medfører forsinket levering.

Begrepet warehouse brukes om en praksis som innebærer at man utsetter oppgjør. Bakgrunnen kan være at man ønsker å forenkle salg av større poster ved utsette de første postene, eller også at man vil unngå for tidlig synliggjøring av større kunder.

Slike leveringsforsinkelser skapes altså med overlegg, og skjer uten at myndighetene griper inn.

Årsaken til dette er enkel: Leveringsforsinkelsene er bare en en elektronisk forsinkelse, og skaper ingen tillitsproblemer i markedet. Hadde dette skapt tillitsproblemer, ville praksisen ikke eksistert.

Ny lov - ingen reaksjoner

Etter at den nye loven ble innført 1. juli 2010, er det ikke avdekket et eneste tilfelle av udekket shorthandel.

Ifølge meglerbransjen skyldes ikke dette at udekket ikke lenger forekommer, men mer at ingen bryr seg.

Mangelen på avslørte tilfeller har nok mer å gjøre med at meglerforetakene ikke lenger er ansvarlige alene. Når «risikoen» er flyttet over på kunden, er det ikke lenger like viktig for meglerhusene å ha kontroll over dekningen. Dette viser at Finanstilsynet ser mellom fingrene på den udekkede shortingen som tross alt foregår fremdeles.

Mindre ødeleggende i Sverige?

Stemmer det at udekket shorthandel ikke er omfattet av lovgivningen i land som Sverige og England?

Betyr dette at de «markedsmessige konsekvensene» er langt mindre alvorlige i disse landene, eller er det Finanstilsynet i Norge som forstår noe som kollegaene i England og Sverige ikke oppfatter?

Omsetningsforbud?

Dere har tidligere vist til et omsetningsforbud for aksjene, siden det var blitt nevnt en leveringsdato i prospektet for den forestående emisjonen. Mener Finanstilsynet at et slikt omsetningsforbud i så fall bare rammer de som var med i emisjonen, eller var det forbudt å omsette aksjen for absolutt alle?

Hva om Fredly ikke hadde vært med i emisjonen – ville han da vært fri til å selge udekket short? Virker det logisk at de som hadde levering frem i tid skulle ha mindre lov til å selge udekket short enn de som ikke hadde noen form for levering over hodet?

Samtlige prospekter på Oslo Børs er oppført med en dato som sier når aksjene leveres, og når de kan omsettes mot penger. Dette er en ren faktaopplysning, og er altså ikke ment å være et omsetningsforbud. I så tilfelle ville det være snakk om et privatrettslig forhold mellom selskapet og investor. Såvidt vi vet har det aldri noensinne kommet søksmål fra selskaper mot investorer som har brutt denne fristen.

Kontakten med meglerne

Vi antar at Statens bevisførsel mandag i stor grad vil ta utgangspunkt i kommunikasjonen med meglerne. For å få en helhetlig forståelse av denne kommunikasjonen, er det helt nødvendig at man har kjennskap til konteksten og bakgrunnen for samtalene.

Kunne utført handelen elektronisk - uten å snakke med megler

Atlas Capital kan gjennomføre transaksjoner på to måter hos svenske HQ. Kontoen er knyttet til elektronisk handel, som altså gjør det mulig å gjennomføre alle slags transaksjoner uten kontakt med megler. Dersom det hadde vært et poeng for Atlas å holde noe skjult for meglerhuset (slik Finanstilsynet tydeligvis tror), kunne handelen med andre ord like gjerne vært utført over internett.

I stedet ble handelen utført via telefon til megler, vel vitende om at samtalen senere kunne dokumenteres gjennom lydopptak.

Spørsmålet blir dermed: Viser ikke den åpne transaksjonen via megler, at det aldri var noe poeng for Atlas Capital å føre noen bak lyset?

Og hvorfor skulle Atlas i første omgang prøve å villede HQs megler, når megler uansett hadde lov til å gjennomføre en udekket shorthandel?

Den aktuelle megleren vitner på onsdag.

Lydopptak av samtale med megler i HQ

Det er grunn til å tro at Finanstilsynet i retten vil spille av en samtale mellom Fredly og HQs megler torsdag 15. april. Uten bakgrunnskunnskap om premissene for samtalen, kan dette lydopptaket skape et misvisende inntrykk.

HQ var allerede et par dager før blitt kontaktet av norske myndigheter. Gjennom egne undersøkelser, blant gjennom kontakt med DnB, hadde HQ fått all tilgjengelig informasjon. Både HQ og Fredly hadde med andre ord samme informasjon om at aksjene var ventet å komme før den 20 april.

Etter å ha vært med i hundrevis av tilsvarende emisjoner, er Fredlys erfaring at aksjene nesten uten unntak leveres flere dager før datoen som fremgår av prospektet. Den offisielle datoen er mer som en «worst case-dato» å betrakte.

Dette var da også årsaken til at han i samtalen med den svenske megleren opplyste at aksjene skulle være klare «i morgen, eller senest på mandag». Dersom HQ hadde vært av en annen oppfatning, etter å ha gjort sine egne undersøkelser, regnet Fredly med at han i verste fall ville bli dekket inn, slik praksisen tilsier.

Ettersom dette ikke skjedde, hadde han all grunn til å anta HQ aksepterte forklaringen. Under enhver omstendighet tok meglerforetaket en selvstendig beslutning om å vente, og dermed også en kalkulert risiko for at den kunne oppstå forsinkelser.

Lydopptak av samtale med Morgan Stanley

Finanstilsynet kommer etter alt å dømme til å spille av et lydopptak av salgsordren til en megler i Morgan Stanley. For å forstå denne samtalen fullt ut, er det nødvendig å være klar over følgende:

Samtalen er egentlig en avmelding av allerede innlagt ordre om salg av 2,5 millioner aksjer. Meglerassistenten som ringer er ikke den samme som mottok den opprinnelige ordren.

Vedkommende har ikke noe forhold til norske kroner/verdien på aksjen, og tror tydeligvis at det dreier seg om en stor ordre. Det var det ikke. Ordren tilsvarte ca 450.000 kroner, noe som må kunne betegnes som et beskjedent beløp sett i lys av normalomsetningen i Atlas.

Meglerassistens tidsbruk og manglende forståelse for at det dreide seg om en liten handel, skapte en viss frustrasjon. Situasjonen ble mer komplisert når det skulle legges inn ordre om salg av ytterligere 2,5 millioner aksjer.

I et forsøk på å skape et tydeligere perspektiv for meglerassistenten, blir det uttalt «I have hundred million shares». Dette er en kjent sjargong i meglerkretser, og vil av de fleste oppfattes som at «jeg har mange nok aksjer til å selge». «I have» betyr i denne sammenhengen «Jeg har for salg», og er ikke et uttrykk for at aksjene fyrsisk står på konto eller ikke.

Dette er saken:

Finanstilsynet mener at Arne Fredly har solgt aksjer i det børsnoterte seismikkselskapet RXT, uten å ha tilgang til aksjer å selge. Det kalles udekket short salg. Skal man shorte, må man i utgangspunktet låne aksjer av noen som eier aksjer, før man legger inn en salgsordre.

Short salg er en måte for investorer å kunne tjene penger, selv om en aksje faller. Du selger aksjen feks for 10 kroner og kjøper aksjen etter tre måneder for åtte kroner. Da har du tjent to kroner på handelen, minus et lite gebyr til de som har lånt deg aksjene samt kurtasjen.

RXT var våren 2010 et selskap i krise, og flere investorer mente at selskapets aksje på Oslo Børs skulle falle, inkludert Fredly. Selskapet gjennomført en finansiell restrukturering som omfattet emisjon av aksjer gjennom kontantemisjon og konvertering av obligasjonsgjeld.

Som følge av store og vedvarende leveringsproblemer av RXT-aksjer i april 2010, iverksatte Finanstilsynet undersøkelser, som ifølge tilsynet skyldtes at flere investorer startet å selge RXT-aksjer som de ville få levert i forbindelse med emisjonen i selskapet, men før aksjene var levert på investorenes aksjekonto.

LES HELE SAKEN OM NORGES RÅESTE HUS HER: