De siste par ukene har klimaskepsis fått en ny vår i den offentlige debatten. Vi hadde nesten glemt at den eksisterte. Etter at FNs klimapanel slo fast at klimaendringene med 95 prosent sikkerhet («extremely likely») er menneskeskapte, var det grunnleggende vitenskapelige faktumet blitt en etablert sannhet. Takk og lov. Fremskrittspartiet rygget vekk fra sitt gamle standpunkt. Klimakampen sto i statsbudsjettet om hvor mye utslipp vi skulle kutte, ikke om klimaendringene var noe vi skulle ta hensyn til overhodet.

Nå er det imidlertid noe som skjer, og det fort - slik det gjerne gjør når en sak får politisk momentum. På bare en drøy uke har Carl I. Hagen lansert sitt rikspolitiske comeback med klimaskepsis som hovedsak, sju stortingspolitikere i Frp har gitt sin støtte og i dag får en av partiets tidligere mest høylytte klimaskeptikere, Per Willy Amundsen, plass rundt kongens bord.

Hva skjedde?

Hvis vi ser bort fra at politikere helst skal forholde seg til fakta, er ikke utviklingen så overraskende. En meningsmåling fra november viser nemlig at klimaskepsisen sitter ganske dypt hos velgerne. «Bare» 61 prosent tror at klimaendringene er menneskeskapte. Det hyggelige er at det har gått riktig vei - opp fra 51 prosent i 2010. Tre av fire som har bestemt seg, tror på klimaforskerne. Det betyr selvsagt også at en av fire ikke gjør det, og som det eneste partiet er de i flertall blant Frp’s velgere.

Sånn sett er det nesten overraskende at Frp har gjemt bort klimaskepsisen. Grunnen til det er selvsagt regjeringssamarbeidet med Frp og samarbeidsavtalen med KrF og Venstre. Men snart er det valg, og i mellomtida skal Frp ha nytt landsmøte der Carl I. Hagen og hans gjeng pusser sine gamle våpen og foreslår følgende formulering: «Frp mener at klimaendringer skyldes naturlige variasjoner og tar avstand fra påstanden om at klimaendringer skyldes menneskenes marginale utslipp av klimagasser.»

Det er ikke et radikalt standpunkt i partiet. Vi skal ikke lenger tilbake enn til i fjor vår for å finne følgende sitat fra partileder Siv Jensen:

– Det er ingen tvil om at det foregår klimaendringer. Men det foregår mye forskning, både på menneskelig påvirkning og på andre faktorer som påvirker klimaet, og vi har uttrykt tvil om hvor mye som utgjør hva, sa Siv Jensen til VG.

Vi glemmer fort, og blir godt vant. Det hadde derfor en slags sjokkeffekt da Carl I. Hagen her i avisa og i NRKs «Dagsnytt atten» hamret løs mot klimaforskningen og viftet med sin alternative virkelighet. For de som har satt seg inn i saken, høres det helt absurd ut. Mediene blir samtidig satt i en knipe: argumentene Hagen lener seg på ville ikke passert faktasjekken. Mange mener vi ikke skal slippe dem løs på publikum. Men når en fjerdedel av velgerne aktivt ikke tror på klimaendringer, og framtredende politikere framfører argumentene, må mediene ta debatten på alvor.

Det eneste som hjelper på klimaskepsis er motargumenter. Problemet er bare at det lett svimler for den jevne debattant eller velger når klimaskeptikerne kommer trekkende med detaljer. Et eksempel: Frp’s endringsforslag viser til «menneskenes marginale utslipp av klimagasser». Et leserinnlegg her i avisa for noen uker siden ga også saftig refs til Venstre for klimakampen i statsbudsjettet, og påpekte at 95 prosent av klimautslippene ikke er menneskeskapte.

Det er faktisk riktig. Konklusjonen blir likevel feil. Selv om de menneskeskapte utslippene bare utgjør om lag 4 prosent av de totale utslippene til atmosfæren, fører den økningen til at vi sakte, men sikkert varmer opp kloden. Karbonet vi tilfører kretsløpet fører til at det hoper seg opp og øker temperaturen i havet, gjør det surere, og forsterker drivhuseffekten. Systemet endrer seg fra topp til bunn, med dramatiske konsekvenser. Klimaforskningen er full av slike detaljer.

FNs klimapanel og en en drøss med forskningssentere har gjort at vi har kunnet etablere fakta, slik at hovedtrekkene i forskningen og hva vi kan gjøre for å bremse utviklingen har kommet i forgrunnen. Debatten som Carl I. Hagen insisterer på og svarene i spørreundersøkelen viser at kampen om virkeligheten faktisk ikke er over.

Det er bare å væpne seg med argumenter.