Vi vet nemlig ikke om det foreslåtte lovforslaget vil virke. Mye tyder på at det vil ha en negativ effekt.

I DN 25. april anklager Actis-sjef Pernille Huseby mediene for å spille offerkortet i spillreklamedebatten. Hun tillegger samtidig alle som deler kunnskap om den kommersielle tv-bransjen onde hensikter, og er opptatt av at pengene som kommer fra utenlandske spillaktører er mindre etiske enn pengene som kommer fra de samme spillerne – også de som er avhengige – hos Norsk Tipping.

Les også: Resetts reklameinntekter skjøt i været før Google satte foten ned

Hensynet til de som sliter med pengespillproblemer og deres pårørende må veie tyngre enn eventuelle økonomiske konsekvenser, fastslår Actis-sjefen. Det samme sier kulturministeren.

I så fall bør det være en forutsetning at en lovendring bidrar til å redusere omfanget av spillavhengighet. Det har hverken Actis eller regjeringen forskningsmessig belegg for å hevde. Mye tyder på at det foreslåtte lovforslaget vil ha en negativ effekt.

Artikkelen fortsetter under annonsen

NHH-professor Tor Wallin Andreassen, som har doktorgrad i markedsføring, uttalte nylig til Bergens Tidende at «Å stanse pengespillreklame på tv virker som symbolpolitikk. Intensjonen er god, og tiltak mot slik reklame er bra. Men her klarer ikke politikerne å tenke på neste fase».

Dersom tv-reklamen forsvinner vil spillaktørene flytte reklamekronene til nett. Og denne reklamen er spesielt skummel for barn og unge, påpeker Andreassen.

Han har støtte i studiene som er gjort på feltet.

Universitetet i Bergen gjorde i 2013 og 2015 to store nasjonale studier på spillavhengighet i Norge. Actis refererer selv til disse. I 2015 konkluderte de med følgende:

«I likhet med funnene fra den forrige befolkningsundersøkelsen ble det vist at spillerne rapporterte at reklame hadde en betydelig effekt i form av å informere om ulike typer pengespill og spilleselskap. Reklame ble oppgitt å påvirke spilleadferd og spilleintensjoner noe, men ble i liten grad rapportert å øke risikospilling.»

Rambøll gjorde en lignende undersøkelse i 2018. De finner i sin rapport at «tv[-reklame] er det markedsføringstiltaket som i minst grad påvirker risikospilling». Tv-reklamen bidrar til å gjøre seerne oppmerksom på ulike typer spill, og bygger merkevarer og markedsandeler for de ulike spillaktørene. Selv om de finner at det er det er risikospillerne som blir mest påvirket, understøtter rapporten altså funnene i UiB-rapporten.

Omfanget av spillavhengighet i Norge har ligget stabilt de ti siste årene. Det til tross for at markedet for pengespillreklame på tv har gått fra null til minst en halv milliard kroner i samme periode. Til tross for dette velger regjeringen og flere tilhengere av spillmonopolet – som Actis – å omtale lovforslaget som et verdivalg.

Det gjør de selv om mye tyder på at sensur av spillreklame på tv faktisk kan ha negativ effekt på forebyggingen.

Rambølls rapport fastslår at det er den direkte reklamen, som sms og epost, som er verst, og som i størst grad påvirker risikospilling. I tillegg vet vi at også den digitale markedsføringen gir muligheten til å rette seg direkte mot spesifikke målgrupper – og også et yngre publikum.

En fersk rapport Oslomet har laget for Barne- og familiedepartementet viser at 77 prosent av barn mellom 15 og 18 har sett reklame for spillselskaper i sosiale medier. Denne typen reklame er svært vanskelig å regulere, og det finnes mange muligheter for spillaktørene som vil treffe unge spillere på nett – helt lovlig. Det er i denne retningen spillaktørene vil flytte pengene dersom tv-reklamen sensureres.

Sannheten er altså at vi ikke vet om det foreslåtte lovforslaget vil føre til mer eller mindre spillavhengighet. Vi i mediebransjen ønsker å belyse hvilke konsekvenser forslaget vil ha for oss. Det vi vet med sikkerhet er nemlig at det vil gi store inntektstap for tv-selskapene, og dermed mindre norskprodusert innhold. Vi etterspør i tillegg mer kunnskap om hvorvidt det foreslåtte tiltaket faktisk vil bidra oppnå sitt formål. Vi anser dette som et legitimt initiativ i en lov-prosess, og det er vanskelig å lese innlegget til Pernille Huseby som annet enn moralisme.(Vilkår)Copyright Dagens Næringsliv AS og/eller våre leverandører. Vi vil gjerne at du deler våre saker ved bruk av lenke, som leder direkte til våre sider. Kopiering eller annen form for bruk av hele eller deler av innholdet, kan kun skje etter skriftlig tillatelse eller som tillatt ved lov. For ytterligere vilkår se her.