By Augustin Radu In intamplari adevarate, yellowish

Prima oara in viata mea m-am indragostit la gradinita de educatoarea mea tunsa baieteste. Ma batea la palma cu rigla cand faceam nebunii (si eu chiar faceam nebunii) dar ma lua in brate, ma pupa in fiecare dimineata si ma intreba:

”- Ce geamuri o sa mai spargem noi azi?”

Mi se parea atat de fascinant parul ei blond si scurt, felul in care isi tinea mana cu tigara cand fuma (nici ai mei si nici rudele noastre nu fumau) vocea gajaita si felul in care se strecura printre masutele albe pe care ne jucam cu plastelina ce mirosea a ulei de in sau lego comuniste, cu figuri geometrice din lemn vopsit masute pe care pictam in blocuri de desen cu tempera sau guase.

Cel mai tare imi placea la ea parfumul, de cate ori ma lua in brate imi lipeam nasul de gatul ei si trageam o gura mare de aer, era o combinatie de mirosuri careia nu ii gaseam nicio similaritate cu mirositurile mele zilnice, era parfum , miros de piele combinate cu fum de tigara si sampon. Iubirea mea pentru Marieta a fost curmata brusc de parintii mei care au considerat ca sunt atat de “precoc” incat m-au dat la scoala de la 6 ani si 2 luni. in primele zile de clasa a intaia fugeam de la scoala si ma duceam la gradinita, le-a fost destul de greu sa ma convinga sa stau in clasa. Mama a stat cateva saptamani cu mine in banca in fiecare zi, asta si pentru ca CAP-ul unde era ea contabila era in aceeasi curte cu scoala.

Am incetat sa mai vreau sa fug inapoi la gradinita cand am fost mutat in a doua banca de la geam in spatele a doua fete cu codite, Nina si Monica. Nina era o bruneta cu ochii plini de viata, Monica o blonduta cumintica cu codite impletite si ochelari cu rama de celuloid. Ca sa o uit pe educatoare mi-am gasit o activitate care ma facea sa vin de drag la scoala: in fiecare zi le sicanam pe fetele din prima banca, o trageam pe Monica de codite, ii lasam broaste vii in banca Ninei pe care cand le atingea tipa ca o isterica apoi plangea spre deliciul tuturor colegilor.

Am ajuns in clasa a 4-a si m-am indragostit de Nina, nu mai puteam invata, nu imi mai venea sa ii desfac dopul cernelei pentru a i se varsa in ghiozdan, nu mai aveam nici o tragere de inima sa ii bag gandaci in buzunarele de la pardesiu, saream ca ars cand alti colegi o sicanau si in fiecare zi ii aduceam cate ceva de acasa, un mar, o eugenie, o floare, ii lasam mesaje scrise la sfarsitul caietului si flori presate in cartea de romana.

Prin clasa a 5-a stateam in pauze din ce in ce mai mult doar cu Nina si cel mai sexy lucru la ea mi se pareau bretele de la sarafanul bleumarin pe care zaboveau cele doua pampoane albe prinse de coditele brunete impletite cu grija. In timpul orelor stateam in spatele ei si de cate ori isi misca capul tresaream, cateodata obosea de la scrisul de mana si isi lasa capul pe spate iar coditele ii ajungeau la mine pe caiet… Cel mai mult ma inebunea in zilele in care venea cu cordeluta si parul desfacut, priveam vrajit la valurile si unduirile pe care le faceau firele brunete si ma imbatam cu mirosul de par proaspat spalat cu sampon de urzica ambalat la pernute.

In clasa a 8-a Monica a devenit, pe langa invatatura, foarte preocupata de baieti; in ore nu mai vorbea cu Nina in soapta despre adunari si scaderi ci despre sarut, dureri de sani, par pubian, ciclu menstrual, lucruri care ma oripilau insa iubirea pentru Nina ma facea sa rezist cu stoicism. Si pentru ca intrebarea “ia zi, saruta bine”? a baietilor cand vorbeau despre anumite fete le dadea fiori de groaza celor mai putin initiate Monica a hotarat ca trebuie sa se antreneze pentru asta, astfel incat in pauze se lua in brate cu Nina si se mangaiau, se jucau cu parul , isi dadeau cu strugurel una alteia in timp ce Nina imi arunca un altfel de privire decat cea pe care o avea in clasa a 4-a cand ma ruga sa ii tin ghiozdanul pentru a se lega la sireturi iar eu ca fraierul il duceam pana acasa.

M-am mutat din banca doi de la geam cand intr-o zi, simtindu-mi gelozia, Monica i-a propus Ninei sa se sarute intre ele pentru a se antrena si pentru a nu se face de ras cand se vor saruta cu baietii iar Nina a acceptat, s-au luat in brate, s-au mangaiat si cand au inceput sa se sarute ( au mai inchis si ochii, erau pline de tandrete, macar de ar fi facut-o asa mai mecanic nu ma enervam chiar asa de tare, eram absolut scarbit si mahnit). A fost prima oara in viata mea cand m-am simtit inselat. Am facut un mare scandal, am aruncat cu caietele, le-am tras de par pe amandoua si pentru ca din ziua aia nu au mai avut linsite cu mine in cateva saptamani am fost mutat de la 8-A la 8-B, deoarece venea admiterea la liceu si nimeni nu avea nevoie de factori disturbatori in clasa.

Mutarea in alta clasa a fost o lovitura foarte grea pentru mine, in generala clasele erau intotdeauna rivale si dupa 4 ani de dusmanii sa ajung in cuibul de viespi inamic nu era tocmai ce imi doream. Am supravietuit mutarii, dar nu si separarii de Nina pe care o urmaream in pauze cu privirea si imi venea sa o omor pe Monica, pentru ca o tinea de mana tot timpul.

S-a terminat generala si am ajuns la liceu la Oltenita unde in clasa a 9-a m-am indragostit de nicoleta, o miniona nazdravana care sub pretextul protejarii de baietii rai din clasa a 12-a care ii faceau avansuri in fiecare zi ma lua de mana si se lipea de mine in drum spre scoala. Invatam la licee diferite insa o conduceam in fiecare zi pana la liceul ei, imi spunea ca suntem amici dar ma ruga sa ne comportam ca si cum am fi iubiti pentru a nu le lasa nici o sansa pretendentilor. Stiam ca sunt folosit insa fiecare drum cu ea de mana era cel mai puternic energizant, mi-au trebuit cateva luni bune sa ii spun ca sunt indragostit de ea moment in care totul s-a terminat, replica clasica” suntem prea buni prieteni ca sa stricam asta fiind iubiti” nu avea niciun sens pentru mine. Nu intelegeam de ce ma tinea totusi de mana, de ce ma lua cu ea la bairam, de ce uneori imi aducea sendvis cu margarina si salam, de ce ma ruga sa o ajut sa se inchida la palton sau sa ii prind parul la spate cu elastic.

Am incetat sa o mai conduc la scoala in momentul in care s-a combinat cu un tip pe care il avusese tot timpul in vizor, tinutul de mana, luatul in brate erau doar strategii pentru a-i trezi interesul si mai mult acelui tip. Am suferit enorm pentru ca stateam mai mult cu ea nici nu mi-am facut prea multi prieteni la liceu, mi-a fost atat de greu incat fluturasii aia mici pe care ii simteam cand ma lua in brate educatoarea Nicoleta, gheruta ce ma racaia usor in abdomen cand ii miroseam parul Ninei, pumnul simtit in plex cand Monica se saruta in pauze cu Nina in scopuri pedagogice, gheara de leu ce mi-a sfasiat stomacul cand am vazut-o prima oara pe Nicoleta sarutandu-se in parc cu iubitul ei cu parul lung si blugi de depeşar, toate mi-au subrezit stomacul atat de tare incat in el ajunsese sa salasuiasca un mic monstrulet care la orice suparare, orice emotie, orice frica imi dadea cate un pumn in burta, ma intepa cu ghearele si pentru ca slabisem foarte tare si nu mai aveam pofta de mancare si de viata ai mei m-au dus la doctor.

Doctorul, profesor in ale stomacului, le-a sugerat sa ma interneze cateva zile pentru niste analize mai amanuntite, eu nu am avut de-a face cu spitalele niciodata, numai cuvantul” internat” imi starnea groaza. Mi-am luat pijamalele, buletinul, revista rebus si m-am infiintat la internari unde astepta o coada de ciudati, m-am teleportat dintr-o data din lumea mea plina de iubire si oameni frumosi (in afara de depesarul ala care era urat cu spume, serios, nu stiu ce o fi gasit frate la el!) intr-o lume plina de picioare rupte, capete sparte, femei care plangeau, in jurul meu toti sopteau” tu cat ii dai, cat se da?”

Pentru putin timp m-am simtit ca la nuntile la care ma duceam in locul parintilor mei: in copilarie am fost nuntas profesionist, cand nu putea o familie sa vina la nunta trimitea banii prin cineva, eu de regula eram acel cineva, dadeam banii din partea parintilor sau a unor vecini ce nu putea veni la nunta si ramaneam la nunta pana dimineata, jucam, chiuiam, ma distram de minune, imi placeau foarte mult nuntile altora!

Ai mei nu au putut sa ramana prea mult cu mine la doctor, la internari era asa aglomeratie ca nu aveau nici o sansa sa rezolve in mai putin de cateva ore, m-a lasat acolo si au fugit la serviciu, mi-au lasat niste bani in plic sa ii dau doctorului si au zbughit-o. Am reusit intr-un final sa ma internez. In salonul meu era un om cu capul spart cu o sticla la un meci Steaua Dinamo, mai era un tip din Braila care se tot ofăia ca il doare operatia, un batranel operat de ulcer si un alt barbat cu piciorul rupt. Mai era si un baiat cam de varsta mea dar care nu era foarte vorbaret si care mai tot timpul dormea.

Cu exceptia baiatului de varsta mea toti cei din salon mai mari cu 30 de ani decat mine, ma simteam ca un copil de trupa, nimeni nu ma baga in seama si ce era cel mai enervant e ca dupa ce m-au intrebat” da tu ce ai?” si le-am raspuns” nimic grav, imi fac niste analize” s-a uitat asa cu sila la mine si nu mi-au mai vorbit deloc. Chiar ma gandeam sa le fi raspuns” am o tumora la creier, ficatul e varza si am si epilepsie”. cred ca as fi fost zeul lor, si-ar fi facut tatuaj cu numele meu pe umar, dar ei s-au comportat ca la puscarie. Daca esti inchis pentru o spargere nu te baga nimeni in seama insa daca ai omorat vreun mafiot esti megarespectat.

A doua zi de dimineata a inceput calvarul, intai mi-au dat sa beau o cana mare cu un fel de lapte foarte scarbos la gust si mi-au facut o radiografie la stomac, apoi mi-au luat sange. A fost prima oara cand mi s-a luat sange, mi-a fost putin frica insa m-a luat un lesin placut similar cu cel pe care l-am simtit prima oara cand m-am sarutat cu Alina a lu’ Magdalena de la mar’nea satului de la care luam lapte pentru sora mea Corina. De Alina nu am fost indragostit, a fost o relatie din interes, ea vroia sa invete sa se sarute iar eu ma dadeam la ea in leaganul din nuc cat mulgea Magdalena vaca.

A doua zi de spital a fost de cosmar, a venit o asistenta in salon, a strigat”cine e Radu aici?”, am raspuns: “Eu…..” cu o voce stinsa ce semana izbitor de mult ca intensitate cu vocea pe care am avut-o cand i-am spus Nicoletei ”mi-esti foarte draga” ce pentru mine e echivalentul a “te ador, nu pot trai fara tine, esti cea mai frumoasa fata din lume, te iubesc!”.

“- Hai cu mine!” imi zice asistenta ,”astazi facem endoscopie”.

Endoscopia asta habar nu aveam ce inseamna insa ma gandeam ca tot la stomac trebuie sa se uite pentru ca iar nu m-au lasa sa mananc. Ma racaia tare rau stomacul insa imi si placea, fiorul din stomac amintindu-mi de diminetile racoroase cu miros de Dunare din gara oltenita cand, dupa ce coboram din tren, Nicoleta venea ca un spiridus la mine, ma pupa pe obraz si ma lua de mana.

Am ajuns in fata usii pe care scria -investigatii endoscopice- si m-am asezat pe bancuta din fata cabinetului unde mi-a zis sa astept asistenta. Priveam la forfota de pe culoar si ma gandeam: oare ce o fi aia “endoscopie”? endoscopie…. o fi ceva, un fel de poza la stomac? Ma gandeam ca e ceva cu care se vede stomacul pentru ca in clasa a 8-a am facut la atelierul scolii un periscop din scandura si oglinzi, ma gandeam”periscop-endoscopie-endoscop” clar e ceva cu care vede stomacul, aaa, ce bine, ma gandeam, o sa aflu ce am si o sa plec acasa.

La un moment dat iese asistenta si imi zice:”gura mare”, fac gura mare si fasssssssss, imi da cu un spray direct in gat. M-am inecat, mi-a venit sa vomit insa nu aveam ce va nu mancasem si nu bausem nimic, imi venea sa o trag de par mai ceva ca atunci cand am vazut-o pe Nina ca se saruta cu Monica, mi-a zis” asteptam cateva minute si intram la endoscopie”.

Eu sunt neamul lu’ Mesterica, cum spune un bun prieten, asa ca singura alinare era ca o sa vad cum e fabricat periscopul ala de stomacuri, o sa intreb pe doctor cum e facut, daca se strica des, ce principiu de functionare are, lucruri pe care le fac oricum ori de cate ori descopar un utilaj, aparat, dispozitiv nou. Usa de la endoscopie s-a deschis si aceeasi asistenta care mi-a stropit in gat cu detergent (asa avea gustul, de detergent de vase) m-a poftit inauntru, dupa ce in prealabil m-a intrebat daca mi-a amortit gatul.

Inauntru erau doua paturi cu niste separeuri de panza verde decolorata si doua aparate pe rotile cu multe cabluri fire si cu niste televizoare albnegru . Tot inauntru erau asistente, niste doctori cu carpe albe la gura si inca o doamna cam la 60 de ani care era si ea pacienta ca si mine.

Msistenta ma invita sa ma asez pe o parte pe masa, ma pune sa musc dintro chestie de plastic cu o gaura in mijloc pe care ma roaga sa o tin in gura, eu tot asteptam sa vad periscopul ala, nu intelegeam ce treaba are plasticul ala de mi l-au bagat in gura. apare doctorul , ma intreaba” ai mai facut vreodata o endoscopie?” si eu zic “nhguu”(adica “nu”, aveam o chestie in gura care nu ma lasa sa articulez cuvinte iar limba era foarte foarte amortita, o simteam ca pluteste in gura”.

Intre timp la patul alaturat se auzeau pregatirile pe care le faceau pentru “periscopia” doamnei, doctorul meu intreaba asistenta” incepem?” si ma trezesc in secunda doi cu un furtun negru care seamana cu un invelis de cablu de frana de bicicleta doar ca era de 20 de ori mai gros pe care mi l-a infipt in gura si care in 2 secunde era in stomac.

Nu pot sa descriu senzatia, parca aveam un soarece isteric in burta, din cand in cand impungea cu varful furtunului si mai si sufla intr-un fel de furtun ca sa imi umfle stomacul, semana cu un cimpoier, doar ca cimpoiul eram eu.

Pentru ca era foarte greu de suportat mi-am propus sa las pe alta data intrebarile legate de periscop-endoscop si sa ma concentrez pe o imagine, un punct, ceva ca sa pot sa suport mai usor chinul. Si pentru ca picioarele doctorului si ale asistentelor se tot miscau am privit printre ele in departare unde era ce-l de-al doilea pat, draperia verde era trasa doar pe jumatate iar doamna era dezbracata si statea capra tinandu-se cu mainile de tablia patului in timp ce unul din doctori se tot chinuia sa ii infiga in fund un fel de OZN ca un porumb cu multe luminite, leduri si cu un furtun gros in spate. doamna a inceput sa se vaite , sa geama iar eu eram ferm convins ca in sprayul cu care mi-a dat in gat era si ceva halucinogen pentru ca nu intelegeam ce ii fac doamnei, credeam ca delirez si am vedenii.

Daca la inceputul periscopiei mele stomacale eram cat de cat linistit, in momentul in care am facut niste analogii, aparatul cu televizor cu care imi faceau mie analiza era destul de asemanator cu cel cu care ii bagau OZN-ul doamnei in fund. M-a cuprins brusc agitatia, nu ma mai interesa daca imi gasesc ăia ulcer perforat, gastrita, singura mea panica era daca nu cumva furtunul pe care mi l-au bagat mie in gat si stomac a fost bagat mai devreme in fundul cuiva, moment in care am devenit foarte agitat, am inceput sa dau sa apuc cu mana de furtun si sa incer sa il trag afara. Doctorul spune “stai linistit, mai vedem piloricul si gata, scapi” dar eu m-am panicat si mai tare: habar nu aveam ce e ala piloric, ma gandeam ca incearca sa imi ajunga in fund prin stomac, chiar ma gandeam, de ce naiba la baba aia isterica care tipa ca porcul la taiere ii intra prin fund in stomac si la mine invers?

Am scapat cu bine de endoscopie-periscopie, nu am mai avut niciun chef sa mai intreb principii de functionare, mecanisme, de ce sufla in cimpoi, singurul lucru care ma obseda era daca a mai bagat in fundul cuiva aparatul ala pe care mi l-a bagat mie in gura, eram foarte hotarat sa intreb un doctor la un moment dat pentru ca ma scarbisem foarte mult, nu mai aveam deloc pofta de mancare, aceeasi lipsa de pofta de mancare pe care am simtit-o cand m-am indragostit de Nina.

Am terminat cu analizele pe ziua cu pricina si cu greu am adormit macinat de un singur gand :” l-a mai bagat in fundul cuiva sau nu?”. Am adormit intr-un tarziu dar pe la 4 dimineata usa salonului se deschide si pe el isi baga capul o graseta bărbătoasa cu mult par pe fata si pe maini care aprinde lumina si striga” radu?” raspund somnoros” eu…”, zice: hai sa te pregatim ca intri in operatie!

Ce operatie? Ma gandeam ca au descoperit la periscop cine stie ce boala grava insa cum fac sa imi anunt parintii? Pe vremea aia nu aveam telefon, eram panicat si de ideea ca nu mai aveam niciun ban sa dau la doctor, plicul initial zburase cu viteza sunetului la doctorul care a facut internarea iar alti bani nu aveam la mine, auzisem prin salon tot felul de legende conform carora daca nu le dai ceva la doctori cand te opereaza nu iti fac anestezia suficient de tare incat simti pe viu totul si suferi enorm etc. Eram panicat, ma simteam mai neputincios decat atunci cand intr-o seara de toamna i-am spus Nicoletei ca nu pot sa mai traiesc fara ea, iar ea a ras si mi-a raspuns ca ea poate sa traiasca fara mine.

Nu am avut prea mult timp pentru panica si frici pentru ca am ajuns imediat in camera pregatitoare pentru operatie, graseta mi-a zis “dezbraca-te si urca-te aici pe pat” mi-am dat bluza de pijama si m-am urcat pe patul din vinilin rece si ros pe la colturi”, a ras foarte zgomotos si mi-a zis :”nu dragutule, nu doar bluza, dezbraca-te de tot”.

Eu pana atunci nu m-am mai dezbracat niciodata in fata unei femei, mi se parea atat de brutal totul, simteam cum imi pierd puritatea adolescentei in cel mai barbar mod, m-am asezat cu fata in sus pe pat iar graseta si-a pus niste manusi albastre de menajera si cu un aparat de ras a inceput sa imi barbiereasca parul pubian in timp ce imi povestea ce salarii mici au si cat de greu e sa se descurce cu 2 copii, facea totul cu o naturalete incredibila in timp ce eu eram absolut oripilat, nu intelegeam de ce trebuie sa ma dezbrac si mai ales de ce imi rade parul pubian daca eu ma operez de stomac. apoi mi-am amintit de piloric si m-am gandit ca o fi ajuns pana in fund cu periscopul ala si trebuie sa ma opereze in fund. In timp ce ma macinau gandurile astea o vad ca incepe sa imi rada si parul de pe piept, mandria adolescentei mele, singurul lucru pe care mi l-a complimentat vreodata o fata pana atunci, parul de pe piept cadea usor, smocuri smocuri pe gresia umeda si rece….. M-a lasat destul de repede fara par si cand a zis gata m-am ridicat si am dat sa ma imbrac.

M-a privit asa cum priveste un badiguard de la Cora un provincial care nu stie ca pentru a lua un carucior trebuie introdusa o moneda de 50 de bani si mi-a zis: Da’ unde pleci puisor, unde te grabesti asa? Pai? Clisma cui o lasi?

Eu nu mai auzisem pana atunci de clisma, ma gandeam ca e o denumire regionala pentru mizerie, dezastru, am auzit de zoaie, zoborâne, falaştoace. Adevarul ca era pe gresie destul de mult par asa ca i-am zis” aaa, ma iertati, dati o matura si strang”.

”- Lasa frumosule ca strang eu, hai la clisma” si spunea asta in timp ce freca un sapun in apa dintr-un ibric smaltuit cu alb din care iesea un furtun identic cu cel care scotea tata tuica din damigeana, un furtun caramiziu si care avea capatul roluit sub forma unui inel mic. Eu tot nu intelegeam ce e aia clisma insa imi zice” urca-te din nou pe pat si ridica-ti picioarele cu genunchii la piept si tine-le cu mana”, ma gandeam, clar, ma opereaza la fund si a uitat sa imi rada si parul de acolo. Incepusem sa o inteleg de ce e asa uituca, imi spunea ca se descurca greu cu copii, ca mai are grija si de o batranica in timpul liber, ca sotul e taximetrist insa nu se mai castiga asa bine, as fi iertat-o pentru ca a uitat sa imi rada tot parul.

Insa ea se apropie de mine, imi da cu niste crema pe fund si haţ! imi infige furtunul ala caramiziu in fund in timp ce ridica cu mana dreapta cana aia smaltuita in sus! Parea ca e ca dintr-un alai de Rachiu: la mine in sat cand se casatoreste o fata mare, daca a fost virgina si a patat cu sange camasa alba pusa la bataie de parintii fetei, toate rudele pleaca cu lautarii dupa ei prin sat si opresc din poarta in poarta, arata camasa ca dovada a bunei cresteri a fetei si pentru a-si castiga respectul celorlati sateni, dau de baut si intre doua gaspodarii chiuie si danseaza cu sticle de rachiu indreptate spre cer, iuuuuuu iuuuuuuuuuu iuuuuu.

Mie nu prea imi venea sa chiui mai ales ca simteam cum sunt umplut cu apa fierbinte si senzatia nu mai era similara cu nici una dintre cele traite in indragostirile mele iar graseta imi tot zicea sa nu cumva sa ma misc ca o luam de la capat si ca, citez :” daca iese furtunul acum e HAOS, sa stii!”, a terminat de transferat apa din cana in mine, cana ridicata si furtunul cu care eram conectati imi aducea aminte de criza buteliilor de aragaz de prin anii 80 cand parintii mei cumparasera o butelie ruseasca de capacitate mare si transvazau in ea butelii obisnuite pe care le agatau intr-un pom si din ele cobora un furtun de gaz, la fel de caramiziu ca cel infipt in fundul meu, spre butelia ruseasca

Ma luasera toate caldurile dar graseta mi-a zis, “tine-te cat poti si apoi vezi ca e wc-ul in capatul holului. Nu stiu ce holuri ati vazut voi la viata voastra dar asta nu era hol, era autostrada indoor, abia ii vedeam capatul si acolo in capat era wc-ul. M-am tinut cat am putut si cand a vazut ca nu mai rezist mi-a zis”hai, fugi dar ai grija, sa mergi incet, daca fugi iese haos!”

Am mers pana in capat am ajuns la wc insa era incuiat! m-am intors mergand usor ca un pinguin ce poarta pe picioare oul, am intrat in camera de tortura si i-am zis”doamna, e incuiat, daca nu gasiti repede un wc sa stiti ca iese Haos de ala cum ziceti domneavoastra. Mi-a deschis alt wc din capatul celalat al holului justificandu-se la mine” daca nu le incui fac astia noaptea haos in ele” in timp ce eu ma intrebam contrariat “pai si daca sunt incuiate unde fac totusi haosul”?

Nu am inteles la ce fel de haos se refera pana nu am ajuns la wc, atunci am inteles pentru prima oara cum functioneaza propulsia rachetelor, practic un jet este impins cu mare putere in jos si forta reactiva il impinge in sus. Nu pot descrie in cuvinte trairile interioare, ma ravasise pierderea parului, frica ca voi fi operat de habar nu am ce, OZN-ul despre care nu avusesem timp sa aflu daca e acelasi cu cel inghitit de mine si ca sa fie lista de stresuri completa ma macina si gandul daca furtunul caramiziu cu care scoate tata visinata si tuica din butoi e nou sau second hand, noroc ca nu prea beam tuica insa visinata mai gustam din cand in cand.

M-am intors la asistenta barbatoasa, a repetat experienta cu alifia, furtunul, apa calda, mi-a zis aceeasi replica” ai grija sa nu fugi pe hol ca iese HAOS!” si pentru ca deja stiam rutina m-am intors la camera de gazare. Graseta mi-a zis”acum mergem in salonul de operatii pentru preanestezie”. Preanestezie suna mai familiar decat endoscopie insa ma gandeam totusi “de ce pre?” insa am aflat repede. Am ajuns acolo si anestezista m-a intrebat “tu esti radu?”. Am dat din cap si m-a intepat cu o seringa cu un ac lung, mi-a zis, astepta acolo pe scaun pana intri in operatie.

Ce ma ingrozea era ca nu aveam nicio veste de la ai mei si nici nu aveam cum sa le spun ca ma operez, ma gandeam ca daca o fi sa mor in timpul operatiei foarte complicate (ma gandeam ca o sa ma opereze si la stomac si la fund si peste tot ca altfel de ce naiba mi-au ras parul de pe burta si mi-au bagat apa fierbinte in fund, nu?) o sa regret ca nu mi-am vazut parintii pentru ultima oara, eram foarte ingrozit insa ingrozirea mea incet incet s-a trasformat intr-o stare de bine apoi intr-o stare de extaz si in final intr-o mare relaxare, pluteam, totul in jurul meu era colorat, asistenta graseta mi se parea cea mai sexy femeie in viata, gandul ca ma voi opera ma umplea de mandrie si ma gandeam cat de curajos sunt, aflasem pe pielea mea ce efect are preanestezia.

Aceeasi asistenta graseta de data asta superba si cu niste ochi incredibil de frumosi, cu un ten fin si catifelat, un par strans in coada ce avea reflexii aurii, cu cei mai apetisanti sani pe care i-am vazut in viata mea, voce ce ma facea sa o doresc acolo, pe masa de operatie (dar chiar, stiti pe cineva care face injectii cu preanestezie numai pentru asta?). M-a luat de mana si m-a condus in salonul de operatie unde m-am asezat pe masa imbracat intr-un fel de costum de hartie verde; ma simteam ca un dirijor cu frac, abia asteptam sa inceapa orchestra de medici sa ma opereze. Anestezistul imi face o injectie in mana stanga si in timp ce ma invaluia un fior placut ce imi amintea de primul meu dans cu o fata la revelionul din 1991 vine si doctorul ce pana atunci se tot uita pe radiografii si discutase cu un alt doctor, avea o tichie colorata pe cap si ochelari, m-a privit in ochi si a avut un soc si a intrebat: “dar ăsta cine e?” in timp ce eu adormeam usor si ma gandeam ca daca o fi sa mor in timpul operatiei macar a fost frumoasa preanestezia si anestezia.

M-am trezit dupa cateva ore cu o perfuzie in mana, m-am pipait pe burta si nu aveam nico taietura, am vrut sa ma pipai pe fund insa nu prea il nimeream dar nu simteam nimic schimbat la el, eram amortit si nu intelegeam ce se intampla si mai ales de ce nu m-au mai operat. Am inteles mai tarziu totul, pe baiatul tacut din salon cu mine il chema tot radu si trebuia operat de ulcer, pentru ca eu am raspuns primul la intrebarea “cine e radu?” pe principiul primul venit primul servit era cat pe ce sa ma operez de un ulcer pe care nu il aveam.

Inca mai am gherute si fluturasi in stomac cand ma indragostesc insa nu ma mai duc in viata mea la doctor sa imi verific stomacul mai ales ca nu am aflat nici pana acum daca OZN-ul ala e special pt fund sau e universal, singura dilema care ma macina e daca tata a folosit furtun pentru visinata nou sau secondhand cumparat de la targul de vechituri Vitan Barzesti.

Trackback URL