Nu în pustietate, nu în largul mării, nu în genunile Carpaților. Elicopterul SMURD 348 s-a prăbușit în Siutghiol, la 500 de metri de mal. Cei patru din elicopterul EC 135 SMURD -348 au murit privind luminile orașului.

De ieri, de la ora 16 și 11 minute, țara asta ia din nou apă. Un vârtej de proceduri pe bâjbâite, de declarații, de comunicate contradictorii.

Inspectoratul pentru Situații de Urgență s-a întrupat, în chip miraculos, într-o barcă de pescari, care a adus prima victimă la mal. Pe cei care strigau după ajutor putea să-i salveze primarul și Mazăre, dacă ar fi fost acasă și își scotea șalupa din sufragerie.

Providențialul dr. Arafat se îndoiește live – cu argumente științifice – că victimele ar fi putut striga după ajutor, cum relatează martorii.

Comandorul Petre Corneliu Cătuneanu (47 de ani, un copil), pilotul elicopterului, capitanul comandor Ginel Claudiu Crăcănel (42 ani, un copil minor), medicul Laura Vizireanu (39 de ani, un copil de 4 ani), asistenta medicală Gabriela Camelia Harton (38 de ani, un copil de 12 ani și unul în pântece) strigă în continuare după ajutor. Cei care au asistat neputincioși la tragedie îi vor auzi toată viața, oricâte explicații tehnice, oricâte rapoarte de expertiză, oricâte bocitoare instituționale, oricâte mesaje de condoleanțe s-ar arunca, la repezeală, peste memoria lor.

România pare să fi devenit Țara lui Scapăcinepoate.