PRAHA Naředění vodou, přidání cukru nebo dobarvení barvivy. Způsobů, jak falšovat med, je mnoho. Jde o celosvětový problém a nevyhýbá se ani Česku. Zjistit rozsah falšování téměř nelze. Jisté ale je, že na zdejším trhu s medem panuje velice ostrá konkurence a zarážející praktiky.

To jest ona, země zaslíbená, mlékem a strdím oplývající, prohlásil podle bájí praotec Čech, když svůj lid dovedl na horu Říp. Není náhoda, že stařešina zmínil právě med. Vždyť po tisíciletí šlo o jediné dostupné sladidlo, kterému se přisuzovaly až zázračné léčebné účinky.

Kdyby však praotec hledal místo pro svou družinu dnes, zdejší krajině by se možná spíše vyhnul obloukem – zneužití vědy, ekonomický tlak a soudní bitvy zdejší trh pokřivily natolik, že například podle extrémních právních výkladů je možné o kostce cukru rozpuštěné ve vodě říci, že obsahuje látky, které jsou medu vlastní.

Cesta medu - KLIKNĚTE PRO ZVĚTŠENÍ

I díky tomu v Česku nabobtnal černý trh s falšovaným medem, jehož velikost se odhaduje na desítky milionů korun. Lidé z branže anonymně mluví o falšování v průmyslovém měřítku, v rámci konkurenčního boje u některých výrobců záhadně hoří provozovny či garáže a dohledové orgány se nemohou shodnout na výkladu legislativy.

A od toho se odvíjí, jaký med v současnosti potomci praotce Čecha často konzumují. Češi podle statistik nepatří k nadprůměrným milovníkům medu. Roční spotřeba na osobu je zhruba 800 gramů, například průměrný Polák sní 1,8 kilogramu.

Rozhodně si ale dnes dopřáváme medu asi čtyřikrát více, než tomu bylo do devadesátých let. Jde o celkem obecný jev, v zemích, kterým se ekonomicky daří, roste i poptávka po medu.

„Právě to je ale problém. Na světě je málo medu, a byť se světová produkce zvyšuje, poptávka roste daleko rychleji. To umocňuje i zvětšující se světová populace a růst životní úrovně v chudších zemích,“ vysvětluje Miroslav Peroutka z Českého svazu včelařů.

Druhy medu - KLIKNĚTE PRO ZVĚTŠENÍ

Včelařství je však obor, který přes všechen technologický pokrok prakticky neprošel žádnými změnami. Zahrnuje asi největší podíl ruční práce v celém zemědělství a dlouho neexistoval jednoduchý způsob, jak produkci zvýšit – až do objevení výroby cukru z cukrové řepy.

S cukrem přišla faleš

Do té doby včelaři brali z úlů jen zbytky medu, které včelám na jaře zůstaly. S cenově dostupným cukrem se ale sezona obrátila. Včelám se odebere celá snůška už na podzim a na zimu dostanou cukerný roztok. Zatímco dříve tedy bylo možné z jednoho včelstva získat asi tři kilogramy medu, dnes to je 15 až 20 kilogramů. Díky cukru se pak také objevila snadná možnost, jak med falšovat – a to na mnoho způsobů.

První fáze začíná přímo u včelařů. Cukr se může přidávat přímo do vytočeného medu, smíchat s vodou a nastavit ho. Nebo včelaři dají cukrový roztok v létě přímo před úl, a včely tak nemusí hledat nektar a cukr rovnou nanosí do pláství. V letech, kdy je špatná sezona, jako třeba letos, jde o způsob, jak zajistit stálou produkci.

„Teoreticky to možné je. Nelze vyloučit, že se to stává, ale to nikdo nedokáže, to je věc svědomí daného včelaře. Jestli to někdo dělá, to vám nepovím,“ krčí rameny Peroutka.

Podle všeho ale tento způsob falšování není tak častý. V laboratoři je totiž možné přidaný cukr lehce odhalit. Falšovatelé tak přišli s mnohem těžším kalibrem.

Zhruba před třemi lety se do Česka dostala takzvaná invertní krmiva, tedy například kukuřičný a obilný škrob, který se pomocí enzymů rozštípá na jednoduché cukry. Zatímco kilo cukru stojí přes třicet korun, invertní krmivo přijde na 20.

Názory na používání tohoto krmiva jako zimní zásoby se sice mezi včelaři různí, například podle Výzkumného ústavu včelařského totiž ve směsi zůstává mnoho látek, které včely nedokážou strávit, a zbytky jim můžou poškodit trávicí soustavu do té míry, že celé včelstvo v zimě uhyne. Mnohem zásadnější ale je, že přítomnost invertů v medu nedokáže odhalit žádná laboratoř v Česku.

Produkce medu - KLIKNĚTE PRO ZVĚTŠENÍ

„Musím bohužel konstatovat, že zneužití vědy předběhlo kontrolní mechanismy. Je-li v medu invertu málo a byl-li vyráběn biochemicky pomocí enzymů, ne tepelně, tak se na to téměř nedá přijít,“ říká Peroutka. „Tak stává se to, že v létě někteří dávají včelám inverty nebo cukr, a může se to v medu projevit. To víte, dneska stojí med přes stovku a každý chce vydělat,“ potvrzuje podezření chovatel včel z Čech, který si nepřál zveřejnit své jméno.

Podle Peroutky je však včelaření pro většinu českých včelařů prestižní koníček, a pokud se vůbec falšování děje, pak se týká hlavně velkých chovatelů. „Myslím, že svědomí by to těm malým nedovolilo,“ dodává Peroutka.

Ani další lidé z branže si nemyslí, že by takto postupovali malí včelaři, kterých je většina. Stoprocentní jistota ale není, protože na permanentní kontrolu 50 tisíc včelařů samozřejmě nemá Státní veterinární správa (SVS), pod kterou spadá dohled nad výrobci medu, dostatek inspektorů.

Z hlediska falšování jde však stále jen o špičku ledovce. Mnohem větší problém, a vlastně podstata falšování medu v Česku, se objevuje na jiném místě – ve chvíli, kdy se invertní krmiva nalijí přímo do medu a pošlou do supermarketů.

Překvapivě ostrý konkurenční boj

„O medu v obchodech se toho napsalo tolik špatného a prodává se ho tak málo, že jsme rádi, když vůbec máme na provoz. Ti, co med falšují, nás ostatní strašně poškozují,“ říká šéf jedné zpracovatelské firmy v motorestu kousek za Prahou. Jméno zveřejnit nechce, mezi velkými firmami si totiž všichni pamatují na incidenty, kdy například zástupci jednoho z největších zpracovatelů záhadně hořelo auto a garáž.

„Zhruba 60 procent trhu ovládá plzeňská firma JSG, ve které se med falšuje opravdu ve velkém. Majitel pan Jiří Straka doveze ročně deset kamionů medu, ale vytočí jich asi tak sto, protože med nastavuje. A dělá to tak dlouho, že si zákazníci na tu chuť už zvykli. Před lety dělal jeden řetězec slepou ochutnávku a vyhrál med od JSG. Já jsem už dokonce zjišťoval, co do toho přidává, abych docílil stejné chuti,“ tvrdí tento konkurent. Jde o vážné obvinění, které zavání konkurenčním bojem a klamavou reklamou.

Jenže firma JSG se opravdu velmi často objevuje ve zprávách Státní zemědělské a potravinářské inspekce (SZPI), která dozoruje kvalitu potravin prodávaných v maloobchodní síti.

Minulý rok připadla na podnik JSG více než třetina všech nekvalitních medů, jež podle SZPI nesplňovaly zákonné parametry. A v roce 2011 to bylo za firmu JSG med a Grocery CZ – kterou Jiří Straka také vlastní – dokonce 70 procent medů.

„SZPI pomáhá našim konkurentům už víc než deset let. V tomto kontrolním orgánu je korupce, inspekce si dělá, co chce a falšování u jiných subjektů přehlíží. Je evidentní, že tu je mocenský boj o trh,“ brání se nařčení o falšování Straka. Během let prý nashromáždil dostatek důkazů a firma se chystá dát celý případ k soudu.

Produkce medu - KLIKNĚTE PRO ZVĚTŠENÍ

Situace údajně došla tak daleko, že SZPI vyhrožuje maloobchodním řetězcům a vyžaduje, aby výrobky firmy JSG med stáhly z regálů, jinak budou mít v obchodech inspekci každý týden.

A praktiky konkurence jdou prý ještě dál. Před zhruba deseti lety byl Straka obviněn z toho, že měl zpřelámat žebra jednomu ze včelařů, který na něj podal podnět k SVS. „To je nesmysl, proběhl soud a tato obvinění vyvrátil. To je jen další důkaz, jak po nás jde konkurence,“ říká podnikatel. Stejně také odmítá spekulace, že to měl být právě on, kdo stál za zmiňovaným požárem garáže jednoho ze svých konkurentů.

„V naší provozovně týden před tím také hořelo, podle policie to byla práce profesionálů. A našim advokátům zase vyhrožovali,“ uvádí.

To, že by Straka stál za většinou falšovaného medu u nás, se nezdá ani Richardovi Bílému, řediteli Krajské veterinární správy Plzeň, která firmu JSG dozoruje.

„Z hlediska medu je firma JSG určitě nejkontrolovanější společnost v Plzeňském kraji, máme podněty jak od SZPI, tak od anonymních včelařů. Z mého pohledu to trochu zavání konkurenčním bojem, nicméně všemi podněty se zabýváme. Firmu dozorujeme zhruba deset let a odebíráme spoustu vzorků. Někdy šarže třeba nevyhoví v některých parametrech, ale falšování jako takové z našeho pohledu prokázáno nebylo,“ říká Bílý.

Firma je podle něj největší v České republice, proto se také nejvíce testuje a tomu odpovídá i počet nálezů. „Ty je třeba posuzovat z relativního, ne absolutního hlediska,“ zdůrazňuje. Je ale otázka, jak často je společnost opravdu kontrolována. „Letos u nás bylo asi pět až šest inspekcí,“ říká sám Straka. Jenže podle webu SVS nebyla ve firmě za letošní rok kontrola ani jedna.

„Inspektoři SVS chtějí mít hlavně klid. V kraji působí dlouho a všechny výrobce znají, fungují osobní vazby. I nám se stalo, že přišel inspektor odebrat vzorky a řekl: Dejte mi na analýzu tři sklenice, které projdou,“ popisuje zdroj z řad zpracovatelů.

Jsem rád, že je to za mnou

„Takový případ by se musel doložit. Jednotlivé pochybení dozoru se vyloučit nedá, ale systémově to není možné. Případná podezření řešíme a chybující subjekt, který tak dlouho chodí se džbánem pro vodu, až se ucho utrhne, je postižen stejně jako inspektor, který chyboval,“ ujišťuje Josef Duben, mluvčí SVS.

Odpovědět na otázku, zda se ve firmě JSG med opravdu falšuje ve velkém, by mohli bývalí zaměstnanci. Jenže ti se o své minulé práci nechtějí bavit. „Nezlobte se, ale já jsem rád, že je to už za mnou. Mám rodinu a nechci mít žádné problémy,“ popisuje do telefonu jeden z nich.