Toimittaja Johanna Vehkoolle luetaan käräjäoikeudessa syyte siitä, että hän nimitteli Junes Lokkaa asianomistajalle sopimattomalla tavalla. Kunnianloukkausjutussa ei ole moneltakaan osin päätä eikä häntää, kirjoittaa Iltalehden rikos- ja oikeustoimittaja Solmu Salminen.

Oulun käräjäoikeus käsittelee Johanna Vehkoon väitettyä kunnianloukkausta. ALEKSANTERI PIKKARAINEN

Minna Canthin ja tasa-arvon päivän jälkeisenä päivänä toimittaja Johanna Vehkoolle luetaan käräjäoikeudessa syyte siitä, että hän nimitteli rasistista trollia Junes Lokkaa asianomistajalle sopimattomalla tavalla.

Lokka tunnetaan lähinnä tubettajana ja siitä nousseen suosion päätteeksi Oulun kaupunginvaltuutettuna. Hänellä on takanaan tuore hovioikeuden tuomio kiihottamisesta kansanryhmää vastaan: Lokka kirjoitti solvaavalla ja rikollisella tavalla islaminuskoisista viitaten muun muassa heidän tappamiseensa. Mies on aiemmin nimitellyt naisia huoriksi ja kihlakunnansyyttäjää kuuroksi.

Vehkoo käytti Lokasta ilmausta, josta käytettäköön tässä tekstissä kaupunginvaltuutetun arvolle sopivaa muotoa ”kansallissosialistiviihdyttäjä”. Nettiheitto johti paitsi rikosprosessiin, myös venytti sen Vehkoon osalta melko pitkälle.

Junes Lokan elämäntyön älyllisyyttä seuratessa tulee johtopäätökseen, että hänen ensisijainen tarkoituksensa on kerätä huomiota. Sen laadulla ei näytä olevan väliä. Lokka pyörii maahanmuuttovastaisissa mielenosoituksissa videokameran ja mikrofonin kanssa, ja hän on tuttu näky myös uusnatsien tapahtumissa. Toisaalta Lokka on ilmeisesti ollut liian ujo seisoakseen rivissä käsi ojossa varsinaisten natsien kanssa, mikä varmaankin etäännyttää häntä ”kansallissosialistiviihdyttäjän” viitekehyksistä.

***

Käräjäoikeudessa kuultavia perusteluja odotellessa voi olettaa, että huomionkipeys oli Lokan motiivi myös Vehkoota vastaan. Mies tuskin ymmärsi millaista keskustelua rikosjuttu aiheuttaa. Hämminkiä Lokka kuitenkin onnistui nostattamaan.

Parikin yhteiskunnan peruspilaria joutuu keskiviikkona testiin.

Ensimmäisenä puntariin tulee suomalaisen journalismin kyky käsitellä asiaa, jossa siitä itsestään yritetään tehdä osapuoli. Lokka kuuluu Suomi ensin-, Rajat kiinni- ja muiden laitaoikeistolaisten vaihtoehtojoukkojen näkyviin hahmoihin. Yksi kannattajien kärkiväittämistä on se, että Suomen lehdistö on omaa propagandaansa ajavaa valemediaa.

Toimittajien pitäisi pystyä käsittelemään oman alansa edustajaa koskevaa syytettä viileästi ja samanlaiseen objektiivisuuteen pyrkien kuin yleensäkin. Puolen valitseminen on omiaan oikeuttamaan lehdistöön kohdistuvaa kritiikkiä - myös populististen rekisteröityjen puolueiden suunnalta.

Toisaalta - ja huomattavasti suuremmin - painetta kohdistuu oikeusjärjestelmään. Maalaisjärki ihmettelee kovasti, miksi käräjät edes käydään, kun asianomistaja on rakentanut koko näkyvyytensä solvausten ja loukkausten varaan, ja vastaaja on esittänyt yksittäisen, sinänsä epäkorrektin ilmauksen. Näin lievältä kuulostavan solvauksen vieminen syytevaiheeseen on ristiriidassa sen kanssa, että poliisi kaataa jatkuvasti vastaavia tapauksia esitutkintavaiheessa.

Itse odottelen poliisilta viidettä viikkoa vastausta omaan rikosilmoitukseeni viestistä, jossa kirjoittaja kertoi: ”Tulen leikkaamaan sun kaulas auki ja puukotan sua 500 kertaa. Ai että sun tappaminen tulee olemaan ihanaa.”

***

Lokan ja Vehkoon tapauksessa syyttäjää ei voi arvostella määräänsä enempää. Syytekynnys ja myös syyksilukemiskynnys ylittyvät jo sillä, että valheellinen loukkaus on omiaan aiheuttamaan uhrille vahinkoa tai kärsimystä. Jos syyttäjä näkee jutussa rikoksen, hänellä on oikeus viedä se tuomioistuimen arvioitavaksi. Ammattieettisesti jopa velvollisuus.

Lokan kärsimä väitetty kunnianloukkaus tulee olemaan melko mitätön ja irvokkaita piirteitä sisältävä oikeusjuttu. En tunne Vehkoota, mutta arvelen, että syyte ei heikennä hänen asemaansa journalistina ammattipiirien sisällä tai niiden ulkopuolella. Samanlaisia käydään Suomen käräjäoikeuksissa joka päivä, niin riita- kuin rikospuolella.

Helsingin Sanomien taannoisen jutun perusteella kaikkein tärkein kysymys on se, ovatko pelisäännöt samat kaikille.

Lehden mukaan syyttäjien rajoitus- ja syyttämättäjättämispäätöksissä 53 prosenttia uhreista on naisia. Nostetuissa syytteissä naisia oli uhreina enää 43 prosenttia. Miesuhri saa siis epäillyn kunnianloukkauksensa useammin oikeuteen asti kuin nainen.

Olisiko miestoimittaja joutunut syytteeseen nimitettyään Junes Lokkaa samoin? Vai eikö sukupuolten välinen tasa-arvo toteudu Suomen rikosprosessissa? Järjestelmän arvokkuus kestää kyllä yksittäisen hölmön oikeudenkäynnin, mutta toisin on, jos taustalla näkyvä ilmiö pitää paikkansa.