Vetelissä päiväkotilapset lausuvat ennen lounasta lorun, kun ennen arkeen kuului ruokarukous.

Vetelissä päiväkotilapset lausuvat ennen lounasta lorun, kun ennen arkeen kuului ruokarukous. Katariina Poranen / Yle

Vielä kesällä monen päiväkodin rutiineihin kuului rukous ennen lounasta. Elokuussa arki muuttui, kun uudistuneet varhaiskasvatussuunnitelmat otettiin käyttöön.

Varhaiskasvatus on nyt uskonnollisesti sitouttamatonta. Ruokarukoukset lasketaan tunnustukselliseksi uskonnon harjoittamiseksi, ja siksi ne eivät enää kuulu varhaiskasvatukseen.

– Jos varhaiskasvatuksen henkilöstö toteuttaa toimintaa suunnitelmien mukaisesti, silloin siihen ei kuulu ruokarukouksia, Opetushallituksen erityisasiantuntija Kirsi Tarkka vahvistaa.

Ruokaloru. Katariina Poranen / Yle

Varhaiskasvatuksessa käytetään nyt ensimmäistä kertaa koko maan kattavaa suunnitelmaa, joka velvoittaa kaikkia alan ammattilaisia. Aiemmin varhaiskasvatusta ei ole virallisesti säännelty. Toisissa päiväkodeissa on saatettu rukoilla ennen ruokaa, toisissa taas ei. Tarkkaa tietoa ei ole siitä, kuinka monessa päiväkodissa on vielä viime vuosina rukoiltu.

Muutos vaatii varhaiskasvatuksen henkilöstöä pohtimaan omaa työtään uusiksi. Esimerkiksi Keski-Pohjanmaalla Vetelissä päiväkoti luopuikin heti ruokarukouksista. Tilalle tuli ruokaloru, jolla siirrytään aterioimaan.

– Kattila ja vuoka, täältä tulee ruoka, lusikkaan kun tartun, suureksi mä vartun, leivän syön, maidon juon ja ruokarauhan muille suon, kuuluu loru.

Se on suuri muutos ja omalla laillaan surullistakin, mutta tällaiset valtakunnalliset ohjeet on meille nyt tullut. Näin toimitaan. Vetelin päiväkodinjohtaja Auli Honkaniemi

Vetelin päiväkodinjohtaja Auli Honkaniemi kertoo, että lapset ovat tottuneet muutokseen nopeasti. Ruokaloru luetaan yhteen ääneen hoitajan opastuksella ennen lounasta.

Päiväkodin henkilökuntaa rukousten poistuminen kuitenkin puhututti.

– Se on suuri muutos ja omalla laillaan surullistakin, mutta tällaiset valtakunnalliset ohjeet on meille nyt tullut. Näin toimitaan, Honkaniemi toteaa.

Taustalla katsomuskasvatus

Uskontokasvatuksen sijaan varhaiskasvatuksessa on siirrytty katsomuskasvatukseen, jossa tutustutaan kaikenlaisiin eri katsomuksiin, myös uskonnottomuuteen.

– Tavoitteena on, että jo varhaiskasvatuksessa pystyttäisiin tukemaan jokaisen lapsen yksilöllistä kasvua ja identiteetin löytämistä. Katsomuskasvatuksella haetaan myös sitä, että lapset oppisivat tulemaan toimeen kaikenlaisten ihmisten kanssa ja erilaisista katsomuksista voidaan keskustella yhdessä, Opetushallituksen erityisasiantuntija Kirsi Tarkka sanoo.

Vetelin päiväkotilapsia syömässä ruokalorun lukemisen jälkeen. Katariina Poranen / Yle

Opetushallitus valmistelee kirjallista ohjeistusta katsomuskasvatukseen. Se annetaan vielä tänä vuonna.

– Ohjeista tehdään mahdollisimman selkeitä ja konkreettisia, että kentällä olisi muutoksesta yhteneväinen näkemys, Tarkka lupaa.

Suvivirttä voidaan laulaa

Monella päiväkodilla on pitkät perinteet yhteistyöstä seurakuntien kanssa. Päiväkotiin on saatettu tuoda esimerkiksi hartauksia.

Vaikka uskonnon harjoittaminen ei enää kuulu varhaiskasvatukseen, uudet varhaiskasvatussuunnitelmat eivät poista yhteistyötä seurakuntien kanssa. Seurakunta on suunnitelmissa erikseen mainittu yhtenä yhteistyökumppanina.

– Nyt yhteistyötä pitää miettiä vähän eri näkökulmasta. Tämä haastaa myös seurakuntia miettimään, miten yhteistyötä voidaan hyödyntää, Kirsi Tarkka sanoo.

On lapsen näkökulmasta kurjaa, että jää pois jostain tärkeästä. Voisiko silloin tilalle järjestää jotain muuta toimintaa? Opetushallituksen erityisasiantuntija Kirsi Tarkka

Suomalaiseen kulttuuriperintöön liittyvät laulut tai virret eivät tee tilaisuudesta vielä uskonnollista. Tämä tarkoittaa, että suvivirttä voidaan jatkossakin laulaa.

Tarkan mukaan myös joulukirkkoja voidaan järjestää, mutta niihin lapset osallistuvat vain huoltajan luvalla. Lasten vanhemmilta pitääkin kysyä entistä tarkemmin, voivatko lapset osallistua hengellisiin tilaisuuksiin. Tarkka kuitenkin haastaa harkitsemaan myös kirkkotilaisuuksien järjestämistä uusiksi.

– Esimerkiksi eskarilaisten päättöjuhlia saatetaan järjestää usein kirkossa, missä siunataan lapset koulutielle. Kaikki lapset eivät kuitenkaan voi tilaisuuteen osallistua. On lapsen näkökulmasta kurjaa, että jää pois jostain tärkeästä. Voisiko silloin tilalle järjestää jotain muuta toimintaa?

Vetelissäkin varhaiskasvatus on pitkään tehnyt seurakunnan kanssa yhteistyötä. Vetelin päiväkodinjohtajan Auli Honkaniemen mukaan sitä myös jatketaan.

Lasten vanhemmilta kysytään kuitenkin tarkkaan, voivatko lapset osallistua seurakunnan yhteistyötilaisuuksiin. Vetelin päiväkodissa suurin osa vanhemmista on ilmoittanut, että lapset voivat olla mukana seurakunnan tilaisuuksissa.

– On myös joitakin lapsia, jotka eivät tule tilaisuuksiin. Heille järjestetään muuta ohjelmaa, Honkaniemi kertoo.