"Minä hakkaan kiveä", summaa toinen kivenhakkaajista.

"Minä hakkaan kiveä", summaa toinen kivenhakkaajista. Julien Aliquot /HiSoMa

Tekstit ovat harvinainen yhdistelmä aramean kieltä ja kreikkalaisia kirjaimia.

Noin kaksi tuhatta vuotta sitten nykyisessä Jordaniassa kaivettiin kukkulan kylkeen hauta, jonka seinät koristeltiin rehevällä kuvasarjalla. Sitä voi hyvällä syyllä pitää varhaisena sarjakuvana.

Haudan suuren kammion seinissä on lähes 260 kuvaa, joista muodostuu yksityiskohtainen kertomus juhlivista jumalista ja töitä tekevistä ihmisistä.

Sarjakuvaa ovat myös kuvien viereen kirjoitetut puhetta jäljittelevät tekstit. Puhekuplia ei sentään ole.

Hauta on ilmeisesti ryöstetty jossakin vaiheessa, mutta maalaukset ovat hyvässä kunnossa, kertoo ranskalaisen antiikintutkimuskeskuksen HiSoMan (siirryt toiseen palveluun) tutkija Julien Aliquot

Hauta ryöstettiin, kuvat säilyivät

Kaksikammioinen hauta löytyi kaksi vuotta sitten viemärin rakennustöissä Bayt Rasin kyläkoulun portilta Luoteis-Jordaniasta.

Suuressa kammiossa oli leijonanpääkuvioin koristeltu iso basalttisarkofagi, pienessä kaksi vaatimatonta hautaa, mutta aivan ainutlaatuisen haudasta tekivät sen kuvat.

Jordania kutsui koolle kansainvälisen tutkijaryhmän tulkitsemaan löytöä ja ratkaisemaan, miten se parhaiten suojellaan. Tutkimuksissa on käytetty muun muassa geotekniikkaa ja laserkuvausta.

Kaupunki mainitaan myös runoissa

Alue oli Rooman valtakunnan itäistä laitaa, jota hallittiin kreikkalaiseen tapaan. Haudan ympärillä sijainnee Capitoliasin kaupungin muu nekropoli.

Capitolias rakennettiin ensimmäisen vuosisadan loppupuolella ehkä sotilaskaupungiksi, mutta sen historia jatkui yli roomalaisajan.

Arabialaisissa runoissa kaupunki mainitaan nimeltä ja kerrotaan, miten sinne rakennetusta bysanttilaisesta kirkosta tuli sittemmin malli islamilaisille rakennuksille.

Zeus isännöi jumalten pitoja. Julien Aliquot /HiSoMa

Kun kävi köpelösti, sekin kuvattiin

Haudan kuvissa jumalat juhlivat Olymposvuorella ja ihmiset ovat puuhissaan, jotkut jumalten palvelijoina, toiset härkineen maata viljelemässä tai kaatamassa puita.

Yksityiskohtaisissa kuvissa on myös kaupungin rakentajia. Kamelien ja aasien selkään on lastattu rakennustarvikkeita, eikä kivenhakkaajien ja muurien pystyttäjien työtapaturmiakaan ole jätetty kuvaamatta.

Katossa kuvasto on ajalleen tyypillisempää: Niili virtaa, meri lainehtii, vedenhengettäret ratsastavat merieläimillä ja pienet rakkaudenenkelit kisailevat.

Kuvien ohessa on noin 60 mustalla maalattua tekstinpätkää. Osan tutkijat ovat jo kyenneet tulkitsemaan. Kovin syvällisiä ne eivät ole, vaan kivenhakkaaja ilmoittaa yksikertaisesti hakkaavansa kiviä ja henkensä heittävä suree kohtaloaan toteamalla: "Voi minua! Olen kuollut!"

Tekstit ovat erittäin harvinainen yhdistelmä paikallista aramean kieltä ja kreikkalaisia kirjaimia. Niiden sekoitus on tutkijoille toinen onnenpotku, sillä se antaa lisätietoa aramean rakenteesta ja kehityksestä.

Jumala näyttää kaupungin paikkaa, ihmiset ryhtyvät raivaamaan. Julien Aliquot /HiSoMa

Haudatun nimi voi selvitä kaiverruksesta

Tutkijat arvelevat, että kuvasarja on Capitoliasin kaupungin syntytarina. Se alkaa jumalten pidoista, joissa he päättävät, minne kaupunki kannattaa perustaa. Sitten tulee kuvia maan raivaamisesta ja rakennustöistä.

Viimeisessä kuvassa riemuitaan työn tuloksista ja annetaan uhrilahjoja jumalille. Tutkijat ovat jokseenkin varmoja, että uhrimenojen johtaja on juuri haudan vainaja ja kaupungin ensimmäinen nokkamies.

Hänen nimensä saattaa olla kaiverrettuna oven ylle, mutta teksti on vielä tulkitsematta, kertovat HiSoMan tutkijat. Myös kuvien odotetaan antavan vielä paljon lisää tietoa.

Siitä on määrä kertoa Jordanian historiaa ja arkeologiaa käsittelevässä kansainvälisessä kokouksessa Firenzessä Italiassa ensi tammikuussa. Tästä linkistä (siirryt toiseen palveluun) aukeaa neliminuuttinen video tähänastisista tutkimuksista.