Opetus- ja kulttuuriministeriö on keskustellut Jehovan todistajien kanssa yhteisön tavoista käsitellä seksuaalirikosepäilyjä. Yhteisö käsittelee rikoksia niin sanotuissa oikeuskomiteoissa, jotka ovat uhrien mukaan kieltäneet heitä kertomasta kokemistaan seksuaalirikoksista viranomaisille.

Ministeriö otti asian käsiteltäväkseen maaliskuussa 2018, kun seksuaalirikoksia kokeneet Jehovan todistajien jäsenet kertoivat yhteisön menettelytavoista Ylen jutussa.

Opetusministeriö ja Jehovan todistajat keskustelivat lokakuussa 2018 yhteisön ohjeistuksesta sellaisissa tilanteissa, joissa seurakunnan edustajan tietoon tulee epäily seksuaali- tai muusta rikoksesta.

– Tarkoituksenamme oli varmistaa, että yhdyskunta tietää ja tuntee lainsäädännön velvoitteet ja suhtautuu niihin riittävällä vakavuudella, kertoo opetus- ja kulttuuriministeriön uskonnollisia yhdyskuntia koskevista asioista vastaava hallitusneuvos Joni Hiitola.

Helsingin yliopiston siviilioikeuden emeritusprofessori Urpo Kangas muistuttaa, että kaikilla yhdistyksillä ja yhdyskunnilla on oikeus luoda omat sisäiset sääntönsä. Ongelmalliseksi tilanne muuttuu silloin, kun ne alkavat toimia tuomioistuinten tavoin ja käyttää maallista valtaa yleisen lainsäädännön ohjeiden vastaisesti.

– Tällöin niillä ei ole muuta tekemistä kuin se, että ne saavat aikaan ahdistusta ja tuhoavat ihmisten mielenterveyttä, Kangas toteaa.

Kankaan mukaan yhdistykset, jotka pyrkivät itse luomaan säännöt, tekemään päätökset ja pistämään ne käytäntöön, “ovat kuin keskiaikainen järjestelmä ilman demokratian hiventäkään”.

Jehovan todistajien mukaan oikeuskomiteat käsittelevät asiat vain hengellisestä näkökulmasta eivätkä korvaa viranomaisten tutkintaa.

Jehovan todistajien tiedotusosaston mukaan heidän ohjeistuksessaan (siirryt toiseen palveluun) esitetään johdonmukaisesti ja kattavasti heidän menettelytapansa lasten suojelemiseksi ja sen varmistamiseksi, että rikosepäilyt ilmoitetaan lain edellyttämällä tavalla viranomaisille.

“Olimme erittäin tyytyväisiä siihen, että saimme mahdollisuuden esittää ministeriön edustajille tosiasiat sekä selostaa pitkään voimassa olleet toimintaperiaatteemme erityisesti lastensuojeluun liittyvissä asioissa”, Jehovan todistajien tiedotusosasto toteaa sähköpostissaan.

Ulkopuolisille epäselvä ohjeistus

Uskontojen uhrien tuki ry:n toiminnanjohtajan Joni Valkilan mukaan Jehovan todistajien luoman virallisen ohjeistuksen ymmärtääkseen sitä täytyy osata lukea rivien välistä. Hänet on erotettu Jehovan todistajista noin 20 vuotta sitten.

Valkilan mukaan ohjeistusta ei täysin ymmärrä, jos ei itse ole tai ole ollut Jehovan todistaja.

Hänen mukaansa seurakuntalaiset eivät useinkaan ole varmoja, tulisiko heidän ilmoittaa esimerkiksi itseensä tai läheiseen kohdistunut seksuaalirikos suoraan viranomaisille.

Salaisen, oikeuskomiteoiden vanhimmille suunnatun Paimentakaa Jumalan laumaa -ohjekirjan mukaan heidän tulee kertoa seurakuntalaiselle tämän oikeudesta ottaa yhteyttä viranomaiseen, mikäli seurakuntalainen ottaa asian puheeksi itse.

– Tästä voi saada kuvan, että he ovat muokanneet sisäistä ohjeistustaan kevyemmäksi viranomaisille kertomisessa. Mutta kun Jehovan todistaja sen lukee, he päätyvät toimimaan samalla tavalla kuin ennenkin, eli jättävät ilmoittamatta viranomaisille, Valkila arvioi.

Valkila kyseenalaistaa, onko Jehovan todistajien vuosikymmeniä jatkunut, salaileva toimintakulttuuri todella muuttunut. Hänen mukaansa vanhimmat eivät todellisuudessa kehota seurakuntalaisia ottamaan yhteyttä viranomaisiin.

OKM:n mukaan Jehovan todistajat vakuuttivat nyt käydyissä keskusteluissa, että kynnys viranomaisille ilmoittamisesta on matala.

– Yhdyskunnan edustajien mukaan epäselvissä tilanteissa mieluummin ilmoitetaan asiasta viranomaisille kuin ollaan ilmoittamatta, opetusministeriön Hiitola kertoo keskusteluista.

Yle haastatteli Hiitolaa myös tapausten tultua julki maaliskuussa. Tällöin hän ilmoitti OKM:n tapaavan Jehovan todistajia pyytääkseen selvitystä heidän käytännöistään lasten seksuaalirikostapauksissa. Tapaamisen järjestämisessä kesti yli seitsemän kuukautta.

– Viive johtui omasta työtilanteestani. Minulla oli muun muassa valmisteltavana uusi museolaki ja museoiden rahoitusjärjestelmää koskeva hallituksen esitys, joka annettiin eduskunnalle pari viikkoa sitten, Hiitola selventää.

Kahden todistajan tarve

Jehovan todistajien Paimentakaa Jumalan laumaa -ohjekirjan mukaan oikeuskomiteoissa sovelletaan sääntöä, jonka mukaan rikkomuksilla täytyy olla kaksi todistajaa tai tekijän tunnustus.

Jos syytetty ei tunnusta rikosta, tai sille ei löydy todistajaa, asia jää “Jehovan käsiin”.

– Ilmiselvä ongelma tässä on se, että erityisesti lapseen kohdistuvalla seksuaalisen väkivallan teolla ei yleensä ole silminnäkijöitä, eikä tekoja helposti tunnusteta. Asiaa ei tarvitse viedä viranomaisten tietoon, jos kerran ei ole epäilyä siitä, että olisi tapahtunut rikos, Valkila kommentoi.

Jehovan todistajien tiedotusosasto toteaa, että kahden todistajan mallia sovelletaan uskontoelämään ja järjestön sisäisiin sääntöihin liittyvissä tilanteissa. Tällaisia ovat esimerkiksi tilanteet, joissa jäsen saattaa väittää toisen seurakunnan jäsenen rikkoneen keskeistä raamatullista periaatetta.

– Oikeuskomiteoiden tehtävä ei ole selvitellä Jehovan todistajien mahdollisesti tekemiä rikoksia. Niissä on kysymys hengellisen avun antamisesta ja kyseessä on rippiin verrattava järjestely. Oikeuskomiteoiden tehtävä on myös ratkaista, voiko tai haluaako henkilö olla Jehovan todistajien seurakunnan jäsen.

Urpo Kangas näkee Jehovan todistajien kahden todistajan mallin ongelmalliseksi. Hän muistuttaa, että Suomessa näyttökynnyksen arvioi poliisi. Jos toimitaan toisin, saattaa osallistua tekojen salailuun.

– Uskontoon katsomatta uskontojen uhrit ovat se kallein hinta, mikä tällaisesta laittomasta oikeudenhoidosta syntyy. Tämänlaiselle syrjinnälle ei ole minkäänlaista laillista perustaa, Kangas kiteyttää.

09.11.2018, klo 12:00. Juttuun lisättiin Jehovan todistajien tiedotusosaston kommentit kahden todistajan tarpeesta ja oikeuskomiteoiden tehtävästä. Juttuun lisättiin myös ohjekirjan nimi toistamiseen.