On ihmisiä ja asioita, jotka liittyvät erottamattomasti Tampereeseen. Eput ja Popeda. Rievä ja mustamakkara. Tappara ja Ilves.

Listaan voi huoletta lisätä kuvataiteilija Kimmo Kaivannon. Joillekin perusteeksi riittäisi se, että Kaivanto piirsi uransa alkupuolella 1950-luvulla Tapparan yhä käytössä olevan ikonisen logon.

"En oo kiakkomies, vaikka Tappara-merkin oon tehnykki" Kaivanto linjasi tampereen murteella Ylen dokumentissa kymmenisen vuotta sitten.

Sukupolvensa merkittävimpiä taiteilijoita Kimmo Kaivanto (1932-2012) oli taidemaalari, kuvanveistäjä ja graafikko.

Tunnetaan luontoaiheisista ja yhteiskunnallisista teoksistaan.

Teki myös useita julkisia töitä, kuten "Sininen suora" Tampere-talossa.

Ultramariinin sinisestä väristä puhutaan Kaivannon sinisenä.

Palkittiin Pro Finlandialla ja professorin arvonimellä.

Mutta on muutakin. Itseasiassa harva kuvataiteilija kiinnittyy niin vahvasti synnyinpaikkaansa kuin Kimmo Kaivanto.

– Kimmo Kaivanto oli tamperelainen taiteilija. Vaikka hän 1980-lopulla muutti Helsinkiin, yhteys vanhaan kotikaupunkiin ei katkennut. Meillekin hän soitteli säännöllisesti ja kyseli kuulumisia, sanoo Sara Hildénin taidemuseon johtaja Päivi Loimaala.

Museossa avautuu huomenna Kimmo Kaivannon elämäntyötä esittelevä näyttely, ensimmäinen sitten vuoden 1992. Yhteys kaupungin taide-elämän vahvaan taustavaikuttajaan Sara Hildéniin (1905-1993) on yksi osa Kaivannon tamperelaisuutta.

– Sara Hildén oli Kaivannon ystävä ja mesenaatti. Kaivanto oli niin sanotuista Saran pojista ehkä se läheisin, jo siitäkin syystä, että asui Tampereella. Kun Kaivannolta valmistui teoksia, Sara oli valmis ostamaan.

Museolla on mittava, yli sadan teoksen kokoelma Kaivannon töitä - maalauksia, veistoksia ja grafiikkaa. Käytännössä kaikki Kaivannon pääteokset ovat Sara Hildénin taidemuseon omistuksessa.

– Sara teki hyviä valintoja. Hänen periaatteenaan oli, ettei taiteilijalta hankita yhtä tai kahta teosta, vaan riittävästi, jotta ura hahmottuu, Loimaala kertoo.

Kimmo Kaivanto, Väylä, 1973. Öljy kankaalle 162x 140 cm. Jussi Koivunen / Sara Hildénin taidemuseo

Mummolan suunnan sinitaivas

Kimmo Kaivanto asui elämänsä 23 ensimmäistä vuotta kuuluisassa Pikilinnassa Tammelassa. Tamperelaisempaa kasvuympäristöä on vaikea kuvitella.

Talon väki, joukossa Kaivannon isä, kävi töissä läheisessä Aaltosen kenkätehtaassa.

"Pikilinna oli pienoisyhteiskunta kaikkine sosiaaliryhmineen. Talon ullakot, katot, pimeät kellarit ja pommisuojat olivat ympäristöä, jossa "piksulaiset" kasvoivat leikin ja toden rajamailla." Näin Kaivanto on muistellut lapsuusaikojaan Tammelassa.

Lapsuuteen ja Pikilinnaan liittyy myös tarina, joka saattaisi selittää Kimmo Kaivannon kuuluisaa sinistä väriä:

"Kun katsoi Pikilinnasta koilliseen, mummulan suuntaan, taivas oli aina oikein sininen." Näin Kaivanto muisteli Ylen dokumentissa.

Ultramariinin sininen väri esiintyi usein Kaivannon teoksissa ja siitä alettiin puhua Kaivannon sinisenä. Tosin kyse ei ollut yhdestä ainoasta sinisen sävystä, vaan väri hieman vaihtelee teoksesta toiseen, jopa saman teoksen sisällä.

Tampereen kuuluisin taiteilijaresidenssi sijaitsee Keskustorin laidalla, Palanderin talossa. Muun muassa Kimmo Kaivanto on asunut ja työskennellyt siellä. YLE / Antti Eintola

Ateljeen ikkunasta näkyi Tampereen historia

Taiteilija-ateljee Kaivannolla oli toisessa Tampereen arvorakennuksessa, Keskustorin laidalla sijaitsevassa Palanderin talossa. Kaivanto on kuvaillut ateljeeta yhdeksi maan kauneimmista.

Kaivantoa myös viehätti huoneiston historia. Samassa työtilassa Hugo Simberg oli luonnostellut 1900-luvun alussa Tampereen tuomiokirkon kuuluisia seinämaalauksia. Yksi Simbergin työtovereista oli Kaivannon isoisä, joka työskenteli koristetaiteilijana.

Ateljeen ikkunoista avautuvat näkymät inspiroivat Kaivantoa, kun kaupunki tilasi häneltä teoksen Tampereen 200-vuotisjuhlan kunniaksi. Valtuustosalin aulaan sijoitetussa 13-osaisessa suurteoksessa Kaivanto kuvaa Tampereen vaiheita alkaen kaupungin perustamisesta Tammerkosken rannalle.

Tori-nimisen teoksen ehkä tunnetuin kuva syntyi tarinasta, jonka Kavanto kuuli Palanderin talon rakennuttajan pojalta Gösta Palanderilta.

Nuori Gösta oli kansalaissodan melskeissä nähnyt, kuinka hevonen tapetaan Keskustorilla. Syyttömän eläimen kuolema oli jättänyt poikaan syvän jäljen. Tarina inspiroi Kaivantoa kuvaamaan sodan tragediaa kuolevan hevosen avulla.

– Eläin on kuvassa kuin syöksykierteessä. Kaivanto on onnistunut yhdellä kuvalla välittämään tunnelman, joka Tampereella oli vuonna 1918, sanoo Päivi Loimaala.

Teos on Kaivanto-näyttelyn ajan esillä Sara Hildénin taidemuseossa.

Tori-maalaus kuvittaa Tampereen 200-vuotisen historian. Antti Sompinmäki

"Väinö Linna oli mun paras malli"

"Jos tamperelaisia pyytää mainitsemaan yhden kuvataiteilijan, useimmat vastaavat empimättä Kimmo Kaivanto." Näin arvioidaan Tampereen kaupungin Kimmo Kaivantoa käsittelevässä tekstissä.

– Kyllä hänet tunnettiin. Ja häntä arvostettiin. Tästä kaupungistahan hän loi tuotantonsa, sanoo 80-luvulta lähtien Sara Hildénin taidemuseossa työskennellyt Päivi Loimaala.

Kaivannon taide näkyy Tampereella useassa paikassa. Tampere-talossa on 200 metriä pitkä Sininen suora. _Härmälään Kaivanto teki veistoksen vanhan lentokentän ja koelentäjien muistoksi. Kaupungin virastotalossa on _Tori -_maalaus ja pääkirjasto Metsossa toisen perustamperelaisen _Väinö Linnan muotokuva.

"Väinö Linna oli mun paras malli. Istunnot olivat lyhyitä, mutta sitä hartaampia."

Kimmo Kaivanto oli siis leimallisen tamperelainen taiteilija. Museonjohtaja Päivi Loimaala kuitenkin muistuttaa, että paikallisuudesta kasvoi Kaivannon käsissä jotain laajempaa.

– Kaivannon taide kasvaa kansallisen rajan yläpuolelle. Huolet, jotka häntä askarruttivat, ovat yleismaailmallisia. Eikä me olla niistä päästy, edes tänä vuonna, kun Suomi täyttää 100 vuotta. Päinvastoin.

Lähteet:

Maan mainiot -tv-dokumentti. Ohjaus: Lisa Hovinheimo. 2004.

_Kimmo Kaivanto – sininen taiteilija. Sirpa Joenniemi ja Kirsi Kaivanto. 2010. _