Jani Penttinen, 44, sai lahjaksi ”väärän” tietokoneen – löysi itsensä USA:sta ja palasi nyt alkuun tekemällä ensimmäisen pelinsä uudelleen

Jani Penttinen teki ensimmäisen tietokonepelinsä vuonna 1993. Kansainvälistä käännöspalvelua johtanut Penttinen palasi pelialalle koodaamalla uuden version.

Käännöspalvelu Transfluentin perustanut Jani Penttinen palasi vuosien jälkeen Las Vegasiin ja pelialalle.­

Las Vegasissa nykyään asuvalle ohjelmistoyrittäjä Jani Penttiselle, 44, perjantai 10. tammikuuta merkitsi paluuta juurille. Peliverkkokauppa Steamissa julkaistiin hänen tekemänsä peli Guntech, joka on uusi versio hänen lukioaikanaan vuonna 1993 julkaisemastaan Utopos-pelistä.

Reilun parikymmentä vuotta jatkuneen monipolvisen uransa aikana Penttinen on työskennellyt Suomen ensimmäisissä peliyhtiössä sekä yhdysvaltalaisessa Electronic Arts -yhtiöissä, perustanut 20 miljoonan käyttäjän yhteisöpalvelun Kiinassa ja luonut kansainvälisesti suositun Transfluent-käännöspalvelun.

Ohjelmointiin Penttinen tutustui 10-vuotiaana saatuaan lahjaksi ”väärän merkkisen” kotitietokoneen.

– Se oli Amstrad. Kaikilla kavereilla oli Commodore 64, ja niillä oli kauheasti pelejä. Amstradille ei ollut. Silloin se vähän harmitti, joten minun piti tehdä niitä itse. Se oli varmaan yksi syy, miksi aloin koodata, Penttinen kertoo.

– Mikrobitti-lehdessä oli silloin ohjelmalistauksia, josta basic-koodi naputeltiin koneelle. Isän kanssa yhdessä niitä naputeltiin, ja sitä kautta innostuin koodaamisesta, kun aloin muokata ohjelmia itse. Ei silloin ollut mitään kursseja, vaan aloin sitä kautta opetella ohjelmointia.

Varsinainen ura alkoi, kun kone muutaman vuoden kuluttua kone vaihtui Atariin. Utopos oli arcade-tyyppinen avaruusräiskintä, jota saattoi pelata yksin tai kaveria vastaan.

Pelien kehittäminen ja markkina on kehittynyt lähes kolmenkymmenen vuoden tauon jälkeen paljon, mutta joissakin asioissa on palattu taas lähemmäs 90-luvun mallia.

– Välillä pelejä myytiin laatikoissa cd-levyillä, mikä oli kallista ja tehotonta, eikä pelejä pystynyt julkaisemaan itse. Nyt Guntech julkaistaan itse ja jaetaan Steamissa, eli tällainen hanke on mahdollista tehdä ilman ison julkaisijan tukea, Penttinen pohtii.

Alkuperäisen Utopos-pelin aikaan ei ollut verkkokauppoja tai internetiä ylipäätään, joten pelin markkinoinnin ja jakelun menetelmät olivat hitaammat.

– Tein pelistä disketille lyhyen demon, jossa oli ohje lähettää postilla minulle rahaa, jos haluaa kokonaisen pelin. Kopioin demon kavereille, jotka kopioi sitä eteenpäin, Penttinen muistelee.

Juttu jatkuu kuvan jälkeen.

Jani Penttisen Utopos (yllä) sai uuden elämän Guntech-pelinä.­

Muutamien viikkojen päästä postissa alkoi tulla rahaa, ensin Suomesta, sitten Ruotsista, sitten Britanniasta, ja myöhemmin jopa Yhdysvalloista ja Uudesta-Seelannista.

– Se kulki tavallaan aaltoina. Parin vuoden ajan tuli 4–5 kirjettä päivittäin, ja oli tosi hauska tulla koulusta ja mennä postilaatikolle. Käytännössä joka päivä siellä oli kuori, joissa oli rahaa ja aina kirje, jossa peliä kehuttiin. Peli maksoi kympin, mutta jotkut laittoi enemmänkin, koska tykkäsivät pelistä niin paljon. Tuollainen palaute on nuorelle aika kova juttu. Se innosti aika paljon siihen, että pelinteosta tuli ammatti.

Kirjeiden mukana tuli myös palautuskuori, jossa Penttinen lähetti pelin sisältävän disketin ostajalle. Peliä myytiin lopulta noin 2000 kappaletta, eli Penttinen tienasi sillä yhteensä noin 20 000 dollaria.

Vähitellen hän tutustui muihin koodareihin sekä demoskeneen, jossa harrastajat pyrkivät kilpaa luomaan mahdollisimman vaikuttavia tietokoneella toteutettuja kuva- tai ääniesityksiä.

Demojen kehittäminen on toiminut ponnahduslautana monelle suomalaiselle pelinkehittäjälle, ja Penttinenkin pääsi pian töihin ensimmäisiin suomalaisiin peliyhtiöihin Bloodhouseen, joka myöhemmin muutti nimensä Housemarqueksi, sekä Remedylle.

– Pelintekijöitä oli siinä vaiheessa noin 20, puhuttiin siis tosi pienistä piireistä. Työtä tehtiin aluksi ilmaiseksi, ja palkaksi luvattiin prosenttiosuus tuotoista. Vasta 1997 sain Housemarquelta ensimmäisen työpaikan, josta maksettiin ihan kuukausipalkkaa.

Housemarquella Penttinen teki Supreme Snowboarding -peliä, jonka ansiosta hän sai työtarjouksen yhdysvaltalaisen Electronic Artsin Westwood Studios -huippuyksiköstä.

– En olisi ikinä ajatellut muuttaa Las Vegasiin, mutta se tarjous oli vaan niin käsittämätön, Penttinen muistelee.

” En olisi ikinä ajatellut muuttaa Las Vegasiin, mutta se tarjous oli vaan niin käsittämätön.

– Ne tarjosi käytännössä niin paljon palkkaa, että mietin, että vanhemmat tienasi varmaan vuodessa sen kuukausipalkan verran. Muutin sitten saman tien Vegasiin, ja sille tielle sitten jäin käytännössä.

Kolmen vuoden jälkeen EA sulki Vegasin-yksikön ja siirsi toiminnot Kaliforniaan. Penttinen päätti kuitenkin erota ja liittyä entisen pomonsa perustamaan yritykseen.

– Meillä ei ollut niin paljoa rahoitusta, että olisimme voineet palkata väkeä Yhdysvalloista, joten käytännössä vaihtoehtona oli ohjelmoijien etsiminen Kiinasta tai Intiasta.

Isän uranvaihdos ja värikäs kotitoimisto ovat innostaneet myös Jani Penttisen lapset ovat innostumaan koodaamisesta.­

Kiinassa Penttinen palkkasi tulkiksi nuoren naisen, josta tuli hänen vaimonsa. Penttinen jäi Kiinaan useammaksi vuodeksi, mikä johti hänen uransa seuraavaan vaiheeseen. Vuonna 2005 hän perusti Kiinassa vaimonsa kanssa Xiha-yhteisöpalvelun, jossa pystyi koneen tekemän käännöksen avulla keskustelemaan yli kielirajojen.

– Siitä tuli aika suosittu, saatiin jotain 20 miljoonaa käyttäjää, kunnes Facebook tuli ja otti markkinat haltuun. Silloin en tiennyt riskirahoituksesta, jolla olisin voinut kilpailla Facebookin kanssa. Ajattelimme, että täytyy varmaan tehdä jotain muuta, kun markkina menee pois alta. Siitä syntyi sitten Transfluent.

Transfluent on Penttisen omista yrityksistä tähän mennessä menestynein. Yhteisöpalvelujen automaattikäännöksistä siirryttiin vähitellen tarjoamaan yrityksille ammattilaisten tuottamia käännöspalveluja.

Välillä Sveitsissäkin asunut Penttinen on muuttanut takaisin Las Vegasiin vaimonsa ja neljän lapsensa kanssa. Lapset myös antoivat alkusysäyksen Utopos-pelin uuteen Guntech-nimiseen versioon ja samalla Penttisen paluuseen pelialalle.

– Lapset saivat tietää, että isi on joskus tehnyt pelejä ja ne innostui siitä tosi paljon. Sitten minun piti vähän näyttää niille mallia, hän kertoo.

– Tein tämän pelin soolona, tein kaiken koodin ja suunnittelun itse, ihan vain sen takia, että halusin oppia ne kaikki osa-alueet uudestaan ja nähdä, voiko tällä metodilla vielä tehdä peliä.

Aluksi Penttinen koodasi peliä iltapuhteina ja viikonloppuisin, mutta vähitellen peli vei mukanaan.

– Sen takia oikeastaan lähdin Transfluentilta pois. Tajusin, etten ole käännöstoimistoa pyörittävä ihminen, vaikka se oli kiva tekninen haaste. Mutta jossain vaiheessa iltapuhteina peliä tehdessäni tajusin, että haluan tehdä tätä.

Paikallinen katutaiteilija teki spraymaalauksen Penttisen pelitalon tulevasta Raivo-pelistä.­

Penttisellä on nyt oma Utopos-pelistä nimensä saanut peliyhtiö, johon hän sai rahoituksen jo perustamisvaiheessa. Mukana hankkeessa on vanhoja tuttuja.

– Perustin uuden firman Vegasiin osittain siitä syystä, että siellä on niin paljon vanhoja kollegoja. Koko tiimi on ihmisiä, joiden kanssa tein yhdessä töitä silloin 20 vuotta sitten. Nyt me olemme kokeneita, ja tiedämme paremmin mitä tehdä.

Penttisen Guntech-sooloprojektin lisäksi Utopos-yhtiöltä on lähiaikoina tulossa yhdessä tuotettu peli nimeltä Raivo. Penttisellä on kotitoimisto, jonka seinille ja kattoon hän maalautti Raivon robottihahmoja.

– Lapset on ihan innoissaan siitä, hän kertoo.

– Ne kaikki haluaa myös pelintekijöiksi ja käyvät innoissaan koodikoulussa.