Ruokalähetit saattavat sotkea fillareillaan ja ajella autoillaan jopa miljoonia ruoka-annoksia tänä vuonna ravintoloista nälkäisten koteihin ja työpaikoille. Kotiinkuljetuspalvelut laajenevat nopeasti, mutta alalla ei ole työehtosopimusta. Palkat ja muut työehdot vaihtelevatkin eri ruokapalveluja tarjoavien yritysten välillä. Lähdimme Woltin ja Foodoran lähettien matkaan.

Jos palvelusopimus ei olisi miellyttänyt minua, en olisi ikinä allekirjoittanut sitä. Jake Savolainen

Aurinko porottaa, ja lounasaika on kiivaimmillaan. Nuori mies kurvaa autollaan Helsingin Hietalahden rantaan. Parikymppinen Jake on juuri tehnyt keikan ruokalähettipalvelu Woltille.

– Kävin hakemassa muutaman leivän ravintolasta ja tuoremehun ja vein ne asiakkaalle Korkeavuorenkadulle, Jake Savolainen kertoo.

Lähes helteinen sää on saanut monet lähtemään ulos toimistoista lounaalle, mutta yleensä Jakella riittää lounasaikaan paljon asiakkaita. Autolla sompailu sujuu hyvin, mutta iltapäiväruuhkissa menee enemmän aikaa. Autoa hän ei ole vaihtamassa polkupyörään.

– On käynyt mielessä, mutta ehkä olen niin laiska kaveri, että taidan pysyä autossa, hän naurahtaa.

Jake asuu Helsingissä. Vuokrakulut ovat 600 euroa. Hän kuljettaa ruokaa 25–30 tuntia viikossa, verojen jälkeen korvausta jää noin 1 200 euroa.

– Saan 9 euroa tunnissa arkisin, viikonloppuisin 10 euroa tunnissa. Provikkaa tulee euro per keikka, viikonloppuisin kaksi euroa per keikka.

Jake on tehnyt palvelusopimuksen Wolt-kotiinkuljetusfirman kanssa, kuten suurin osa muistakin läheteistä.

Jakelle maksetaan siis vain tehdystä työstä, ja työvälineet eli auto ja muut kulut jäävät Jaken maksettavaksi. Tällaisessa freelance-työssä ei työnantaja maksa myöskään työeläkemaksuja, eli lähetille ei kerry eläkettä. Lomia ei myöskään kerry, koska lähetit eivät ole työsuhteessa yritykseen. Auton käytöstä aiheutuvat kulut Jake maksaa itse.

– En ole tehnyt laskutoimituksia, mutta olen kuitenkin pystynyt maksamaan vuokraa ja ruokaa ostamaan kotiin. Bensatkin olen pystynyt maksamaan, ja tämä on toiminut ihan hyvin.

– Kyllähän minä tietenkin tiedän, miten sopimus toimii. Jos se ei olisi miellyttänyt minua, niin en olisi ikinä allekirjoittanut palvelusopimusta.

– Mutta on onni, että en ole hirveästi kipeänä. Lomarahat jäävät saamatta, mutta palvelusopimus mahdollistaa sen, että saan itse päättää, milloin olen töissä ja milloin en. Jos haluan pitää viikon loman, niin sitten olen sen viikon lomalla.

Jake on opiskellut Laajasalon opistossa urheilutoimittajalinjalla ja aikoo perustaa oman yrityksen. Ruokalähetin hommia hän ei kuitenkaan aio jättää kokonaan – ainakaan vielä.

– Kesän aikana olisi tarkoitus alkaa laittaa omaa videokuvaus- ja editointifirmaa pystyyn. Katson, kuinka töitä riittää oman yrityksen parissa, mutta aion pitää ruokalähetin homman sivutyönä.

En usko, että pystyn tekemään uraa tästä työstä. Jonakin päivänä minun on noustava pyörän selästä ja alettava opiskella. Sidney Kitchen

Kulman takana on Woltin kilpailijan, Foodoran toimisto. Porttikongista porhaltaa punatukkainen, pisamanaamainen mies vaaleanpunainen mainoskypärä päässään, iso lämpöreppu selässään. Mies suhaa läheiseen kiinalaiseen ravintolaan, nappaa annoksen ja vie annokset nälkäisille toimistotyöläisille.

Sidney Kitchen on kotoisin Kanadasta. Suurin osa Foodoralla tekee osa-aikatyötä, mutta Sidney fillaroi elääkseen. Yli puolet työntekijöistä on ulkomaalaistaustaisia. Sidney on polkenut syksystä lähtien pitkin Stadin katuja sushit, nuudelit ja leivät repussaan.

– Ajan keskimäärin viisikymmentä kilometriä päivässä. Joskus ajan vielä enemmän, joskus vähemmmän.

– Tässä työssä saan paljon liikuntaa, ja tämä vaikuttaa myös mielialaan, koska saan olla ulkona joka päivä ja voin nauttia säästä. Vaikka sää olisi kauhea, silti jotenkin nautin siitä.

– En tee tätä työtä vain rahan takia, vaan myös siksi, että saan siitä fyysistä ja henkistä tyydytystä.

Foodoran työsuhteessa olevalle lähetille maksetaan 9 euroa tunnilta, lauantaisin 11 euroa ja sunnuntaisin 18 euroa. Provisiota maksetaan vain freelancereille, mutta heidän tuntipalkkansa on 8 euroa. Läheteistä suurin osa on työsuhteessa Foodoraan.

– Minä työskentelen pyörälähettien ohjaajana ja autan polkupyörien teknisissä ongelmissa, joten saan 10 euroa tunnissa.

Sidney aikoo jatkaa jossain vaiheessa opiskeluja.

– En usko, että voin tehdä uraa tässä työssä. Jossain vaiheessa minun on noustava pyörän selästä ja alettava opiskella, mutta ehdottomasti haluaisin jatkaa työskentelyä lähettinä, koska pidän siitä niin paljon ja haluaisin pysyä pyörän päällä niin paljon kuin mahdollista.

– Aloin ajaa pyörällä, koska minulla ei ollut varaa autoon ja pyöräily on paljon halvempaa. Ehkä jonakin päivänä minulla on auto ja perhe, mutta siihen asti pyörä on hyvä, Sidney nauraa ja jatkaa matkaa.

Ylemmässä grafiikassa Foodoran lähetin ajamaksi ajaksi ilmoitettiin ensin seitsemän tuntia. Se on korjattu oikeaksi, eli viideksi tunniksi.