Kaupungistumista ei pidä estää, mutta muuta Suomeakaan ei saa hylätä, sanoo professori Mari Vaattovaara.

Ylen uutisissa tiistaina haastatellun ruotsalaisekonomistin ja yritysgurun Kjell Nordsrömin mukaan kaupungistumisen hidastaminen maaseutua tukemalla ei ole taloudellisesti järkevää.

Kysyimme suomalaisasiantuntijalta, mitä muun muassa kaupungistumisesta ja maaseudun tukemisesta pitäisi ajatella.

Nordströmin mukaan kaupungistumisen vauhdittaminen voisi lisätä talouskasvua. Onko näin?

– Tässä keskustelussa ei ole voittajia eikä häviäjiä. Kaupungistumisen estäminen on turhaa ja vahingollistakin.

– Silti en lainkaan usko, että taloudelliset investoinnit ja voitot syntyvät vain kaupungeissa. Siitä meillä on näyttöä muun muassa telakka ja autoteollisuus paikkakunnilta, sanoo kaupunkimaantieteen professori Mari Vaattovaara Helsingin yliopistosta.

Mari Vaattovaara Jyrki Lyytikkä / Yle

Nordström väittää, että kaupungit antavat yrityksille maaseutua enemmän menestymisen mahdollisuuksia toimintojen läheisyyden takia. Mitä mieltä olette?

– Olen osin samaa mieltä. Esimerkiksi pääkapunkiseudulla 80 prosenttia yrityksistä sijaitsee reilun prosentin maa-alalla eli on syntynyt klustereita. Otaniemen seutu on yksi sellainen alue ja toinen isompi vyöhyke on Aviapoliksen suunnalla.

– Meillä ei kuitenkaan ole tutkimustietoa siitä, että tiivis kaupunki olisi taloudellisesti parempi vaihtoehto.

– Kaikki toimijat eivät kaupunkeihin edes halua. On kannettava huolta siitä, että meillä on hyvän elämän mahdollisuudet muuallakin kuin pääkaupunkiseudulla tai muutamissa muissa kaupungissa.

Voiko syrjempien alueiden tyhjentymistä estää?

– Käänne kaupungistumisen suuntaa on tapahtunut jo 50 vuotta sitten. Nyt ollaan tilanteessa, että joissakin kunnissa ne viimeisetkin valot pian sammuu.

– Niissä kunnissa väestön väheneminen ei lopu, vaikka kunnanjohtaja sulkisi lähtijöiltä ovet. Näin siksi, että nuorta väkeä ei enää ole ja väki vähenee ikääntymisen myötä.

Missä ovat tyhjenevät alueet?

– Tein juuri opiskelijoiden kanssa kartan kilometri kertaa kilometri -alueista, joissa asuu alle 10 ihmistä. Sellaisia harvaan asuttuja alueita meillä on niin etelässä kuin pohjoisessakin varsin paljon.

– Samalla meillä paljon alueita, joissa ihmisiä on paljon niin etelässä kuin pohjoisessakin eikä kaikki ole kaupunkien sisällä tai keskustoissa vaan liepeillä.

Mauri Ratilainen / AOP

Mikä sitten on nykyään kaupunkia ja mikä maaseutua?

– Jos mennään tarkempaan aluetarkasteluun, rajoja ei ole oikeastaan olemassa. Meillä eletään monin paikoin maaseudulla kaupunkimaisesti ja kaupungeissa maaseutumaisesti.

Kannattaako tyhjenevä kuntia tekohengittää vai katsoa seudulta laajemmin elinvoimaisempia alueita?

– Koko Suomen ei tarvitse olla asuttuna, mutta olemassa se pitää ehdottomasti pitää. Siihen tarvitaan tukipolitiikkaa, elvyttämistä ja keskustelua.

– Olen silti erittäin kriittinen sille, että alueita tuettaisiin siirtämällä niihin valtion virastoja. Siirtokustannus on valtava kallista ja siihen ei tarpeettomasti ole varaa. Kenties on joitakin toimialoja ja virastoja, joiden toimintaedellytykset paranisivat alueella, mutta ne pitää harkita huolella.

– Paremmin alueita voisi tukea aloilla, joilla on kansallinen tehtävä, kuten vaikka alueellistamalla oppilaitoksia.

– Olen aivan pommin varma, että on iso joukko ihmisiä, jotka eivät mistään ilveestä tule Helsinkiin tai isompiin kaupunkeihin asumaan. He voivat silti kehittää aluettaan taidoillaan. Mielestäni koulutuksellisen tasa-arvon tarjoaminen olisi paras vaihtoehto.

Öinen kaupunki mereltä päin. Esko Jämsä / AOP

Mistä nokittelu kaupunkien ja maaseutupaikkakuntien välillä oikein johtuu?

– Väittely kertoo siitä, että meillä ei ole aluepolitiikkaa eikä kaupunkipolitiikkaa. Isot rakenteelliset analyysit puuttuvat. Kukaan ei oikein tunnista, millaisia ovat kaupungit, missä on maaseutu ja mikä on aluekehityksen tila. Kokonaisnäkemys puuttuu.

– Se kertoo myös siitä, että tämä rakennemuutos, joka alkoi 50 vuotta sitten ja kiihtyi 30 vuotta sitten, on tuottanut vakavia ja hankalia tilanteita alueellisesti hyvin isoon osaan Suomea. Ihmiset miettiivät, miten he pärjäävät, kun hyvän elämisen jatkumisen merkit ja rakenteet katoavat.

– Kaupungeissa ollaan puolestaan huolissaan omista ongelmista. Aikaisemmin työttömyys oli maaseudun ongelma. Nyt meillä on kaupungeissa paljon sellaisia alueita, joissa on kasapäin työtöntä väkeä, köyhyyttä, maahanmuuton ongelmia ja ylikalliita asuntoja.

– Kaupungit tosin ovat myös ongelmineen kovin erilaisia. Helsinki poikkeaa kaikista muista ja jo kuusi seuraavaksi suurintakin poikkeavat paljon toisistaan.

Helsingin pormestari Jan Vapaavuori on kutsunut 21 suurimman kaupungin edustajat tapaamiseen lokakuussa. Minkä toiveen kaupunkien johtajille esittäisit?

– Heidän pitäisi jakaa onnistumiset ja epäonnistumiset oppiakseen toisiltaan parhaita käytäntöjä ja toimintatapoja.

– Tätä pitäisi myös pienempien kuntien tehdä keskenään paljon enemmän.