Aiemmin nuoret kokivat aikuisuuden mahdollisuutena tehdä työtä ja perustaa perhe ja hankkia oma asunto, sanoo professori.

Joka kymmenes suomalainen on köyhä. 75 prosenttia sosiaali- ja teveydenhuollon menoista kohdistuu heihin. Köyhyys ahdistaa etenkin nuoria, kertoo Turun yliopiston professori ja köyhyystutkija Veli-Matti Ritakallio.

Tyypillistä köyhille perheille on se, että rahat loppuvat kokonaan muutamia päiviä ennen seuraavaa tuen tulopäivää. Veli-Matti Ritakallio

– Aiemmin nuori aikuisuus koettiin mahdollisuutena saada töitä, hankkia perhe ja asunto. Tulevaisuus tuntui houkuttelevalta. Nyt nuori aikuisuus koetaan sosiaalisena riskinä.

Globaalien työmarkkinoiden muutoksen vauhti on niin tavattoman suuri ja uusia ammatteja tulee ja menee. Ritakallion mukaan tämä aiheuttaa turvattomuutta nuorille.

Turun yliopistossa on selvitetty suomalaisten köyhyyttä vuodesta 1995 alkaen viiden vuoden välein. Parinkymmenen vuoden positiivisen kehityksen jälkeen köyhyys on kasvussa.

Rahat eivät riitä koko kuukaudeksi

Köyhille lapsiperheille esimerkiksi kaupassa käynti on hyvin ahdistavaa, sillä tarjontaa on marketeissa pilvin pimein eikä heillä ole juuri mihinkään varaa.

– Tyypillistä köyhille perheille on se, että rahat loppuvat kokonaan muutamia päiviä ennen seuraavaa tuen tulopäivää. Laskut jäävät maksamatta ja taloustilannetta on entistä vaikeampi hallita, sanoo sosiaalipolitiikan professori Veli-Matti Ritakallio.

– Köyhät ovat yhteiskunnan syrjäytyneitä ja taustalla on useimmiten pitkäaikaistyöttömyys.

Asumisen hinta on hirvittävä

Yksi köyhyyttä lisäävä tekijä on asumisen kohtuuton hinta. Pääkaupunkiseudulla yksin asuvan työttömän henkilön keskimääräiset asumismenot ovat 630 euroa kuukaudessa.

Nyt on superrikkaita ja todella köyhiä. Tuloerot ovat nyt samanlaiset kuin Suomen hyvinvointiprojektin alkuaikoina 1970-luvun alussa. Veli-Matti Ritakallio

– Pääkaupunkiseudulla työttömän tuloista menee yli puolet tai jopa kaksi kolmasosaa asunnon vuokraan. Elämiseen jää entistä vähemmän, toteaa Ritakallio.

Samaan aikaan, kun kyöhyys on kääntynyt kasvuun, ovat tuloerot räjähtäneet.

– Nyt on superrikkaita ja todella köyhiä. Tuloerot ovat nyt samanlaiset kuin Suomen hyvinvointiprojektin alkuaikoina 1970-luvun alussa, Ritakallio sanoo.

– Tuloerot räjähtivät 1990-luvun lopulla ja ne ovat jääneet tälle aiempaa korkeammalle tasolle.

Köyhyyskulttuuri levisi Suomeenkin

EU:ssa vaaditaan toimia, jotta syrjäytyminen ja köyhtyminen saataisiin kuriin seuraavan viiden vuoden aikana. Suomessa on jo parin sukupolven mittaista periytyvää köyhyyttä. Sen suuruusluokkaa yritetään haarukoida niin Suomessa kuin muuallakin Euroopassa.

Lähiympäristössä ei enää välttämättä tunnisteta normaalia elämänmenoa eli sitä, että käytäisiin töissä ja toimeentuloa saataisiin muualtakin kuin sosiaaliturvasta. Tämä voi olla uhka yhteiskunnan turvallisuudelle. Veli-Matti Ritakallio

– Ei välttämättä ole kyse pelkästä toimeentulosta, vaan laajemmasta puutteiden kasautumisesta ja elämänhallinnasta. Kyse on kulttuurisesta muutoksesta.

Ritakallion mukaan syrjäytyminen on aikamme suurin sosiaalinen ongelma. Yhä suuremmalle osalle normaalia on se, ettei käydä töissä, vaan eletään tukivyyhtien varassa.

– Lähiympäristössä ei enää välttämättä tunnisteta normaalia elämänmenoa eli sitä, että käytäisiin töissä ja toimeentuloa saataisiin muualtakin kuin sosiaaliturvasta. Tämä voi olla uhka yhteiskunnan turvallisuudelle, Ritakallio painottaa.

Ritakallion mielestä Suomen sosiaalipolitiikka tarjoaa kuitenkin turvaa ja on edelleen maailman kärkitasoa. Hänen mukaansa pitkästä taantumasta on selvitty verrattain vähällä työttömyydellä ja köyhyyden lisääntymisellä.

12:08 Korjattu tietoa tuloerojen kasvun ja taantuman yhteydestä.