Facebook ja YouTube eivät ole Yleisradiolain tarkoittamia viestintäverkkoja, joissa Ylen tulisi lain mukaan jakaa sisältöjään kaikkien saataville yhtäläisin ehdoin. Miksi Yle tukee verovaroin amerikkalaisten mainosjättien liiketoimintaa, kysyy Iltalehden kustantaja Kari Kivelä.

Yleisradion julkaisuvolyymi Facebookissa ja Youtubessa on mittavaa. PASI LIESIMAA

Kansanedustaja Arto Satosen johtama työryhmä pohti keväällä Yleisradion rahoitusta ja tehtäviä. Osana työtään työryhmä tilasi selvityksen Yleisradion tehokkuudesta. Selvityksen teki strategiseen konsultointiin erikoistunut yritys: NAG. Kysymys kuului, miten yhtiössä verovaroja käytetään?

Selvityksen johtopäätökset ovat veronmaksajan, mutta myös Yleisradion hallinnon, johdon ja työntekijöiden näkökulmasta ikävää luettavaa. Sinänsä outoa, ettei selvityksen tuloksia julkistettu. Verovaroin rahoiteltu toiminnalta pitäisi edellyttää avoimuutta.

Selvityksen mukaan Yleisradiossa ei edes seurata kustannuksia tavalla, joka ohjaisi päätöksentekoa tehokkuuden näkökulmasta. Toisin sanoen yhtiöstä puuttuvat sellaiset raportointi- ja johtamisjärjestelmät, jotka ovat arkipäivää kaikissa vähänkin isommissa yrityksissä. Kustannuksia ei kohdisteta ns. aiheuttamisperusteella kuin osittain. Toisin sanoen liikkeenjohdon näkökulmasta yhtiö on kelvottomasti johdettu.

Selvitys toteaa, ettei Yleisradion hallintomalli edes edellytä tehokkuuden valvontaa. Ilmeisesti yrityksen johto ja hallitus ovat katsoneet, että riittävä taloudellinen valvonta on huolehtia, ettei verovaroin koottua budjettia ylitetä - tai aliteta. Nykyinen maan hallitus on - viisasta kyllä - jäädyttänyt Yleisradion rahoituksen. Seuraavaksi sen pitäisi edellyttää yrityksen hallitukselta ja johdolta verovarojen käytön seurantaa.

NAG:n arvion mukaan Yleisradion uutis-ajankohtaistoiminnan kustannukset ohjelmatuntia kohden ovat Yleisradiossa neljä kertaa suuremmat kuin verrokkeina käytettyjen yksityisten yritysten (MTV3, Sanoma/Nelonen). Perusteluina yrityksen johto näkee laatueron. Asiaa pitäisi arvioida myös veronmaksajan näkökulmasta: mikä on laatuero, joka perustuu neljä kertaa korkeampiin kustannuksiin? Ajankohtaistoimituksen kustannukset kun ovat kasvaneet samaan aikaan, kun se on lopettanut ohjelmia: mm. Ajankohtaisen Kakkosen ja Silminnäkijän.

Kunnollinen kustannusseuranta on myös Yleisradion henkilöstön kannalta tärkeää. Yhtiössä on jouduttu toistuvasti tilanteisiin, jossa ohjelmia lopetettaessa ei pystytä kuvaamaan taloudellisia vaikutuksia luottamusta herättävällä tavalla. Ilmeisesti näin kävi myös suositun, palkitun ja tärkeän terveysohjelman Akuutin lopettaessa ohjelmanteon Oulussa. Päätöstä perusteltiin taloudellisia syillä, mutta lopulta yrityksen johto ei kyennyt vastaamaan, kuinka paljon säästettiin? Akuutin toimittajat komennettiin tekemään videoita Facebookiin. Armotonta menoa.

\* \* \*

Holtiton taloudenpito ei ole ainoa asia, josta veronmaksajien pitäisi kiinnostua. Kuten selvityskin toteaa, on Yleisradio lähtenyt tulkitsemaan Yleisradio lakia ”luovalla” tavalla. Yleisradiolaki sanoo, että yhtiön tehtävänä on tuoda monipuolinen ja kattava julkisen palvelun televisio- ja radio-ohjelmisto jokaisen saataville yhtäläisin ehdoin. Lain mukaan Yleisradion tulisi myös jakaa sisältöjään yleisissä viestintäverkoissa.

Missä kohdin Yleisradio sitten venyttää kyseenlaisesti Yleisradiolakia - tai toimii virheellisesti? Laista poikkeavaa toimintaa on Yleisradion näkemys siitä, että yleisiä viestintäverkkoja ovat Facebook ja YouTube. Yleisradion julkaisuvolyymi Facebookissa ja You Tubessa on mittavaa. Yleisradio on julkaissut tuhansia videoita Facebookissa ja kokonaisia ohjelmia YouTubessa. Ovatko Facebook ja Youtube siis lain tarkoittamia viestintäverkkoja, jotka tuovat sisällöt kaikkien ulottuville yhtäläisin ehdoin. Eivät ole. Ne ovat amerikkalaisia, mainosrahotteisia mediajättejä. Niiden liikeidea on kerätä käyttäjistään tietoja ja kohdistaa mainontaa näiden tietojen avulla. Miksi veronmaksajien rahoja käytetään näiden jättien tiedonkeruun avustamiseen? Entä antaako Yleisradion Facebookille luovuttamansa sisällöt myös muulle medialle ilmaiseksi? Ei. Tässäkään kohden Yleisradio ei noudata Yleisradiolakia.

Yleisradio perusti Kioski-nimisen nuorisopalvelun. Se on erikoistunut YouTubessa julkaistaviin sisältöihin. Verovaroin on saatu aikaiseksi yli 500 videota YouTubeen ja omalle YouTube kanavalle 14 000 tilaajaa. Vertailun vuoksi sellaisella yhden miehen kanavalla kuin Arttu Lindeman on YouTubessa kymmenen kertaa enemmän tilaajia. Armotonta menoa.

Yleisradion löperöä hallintoa edusti vuosia jatkunut tapa, jolla yritys rahoitti lottoarvontaansa; eli ottamalla suoraan rahoitusta lottoa operoivalta Veikkaukselta. Yhden valveutuneen poliitikon Sanni Grahn-Laasosen toiminta avasi silmät. Toiminta ei vastannut Yleisradiolakia. Samanlaista valveutuneisuutta tarvittaisiin katsomaan Yleisradion toiminnan lain mukaisuutta sen vehdatessa amerikkalaisten mainosalustojen kanssa.

\* \* \*

Yleisradion johto on valmistellut kahden sen kanavan Yle Teeman ja Yle-Fem:in lopettamista. Tarkoitus on yhdistää nämä yhdeksi kanavaksi. Hanketta tukee hallintoneuvoston työvaliokunta, jota johtaa hallintoneuvoston puheenjohtaja, perussuomalaisten kansanedustaja Kimmo Kivelä.

Julkisen palvelun kuulemistarkoituksessa on kanavahankkeessa kuultu kymmeniä tahoja. Vastaanotto on ollut kielteinen. Reaktio on ymmärrettävä, koska molemmat kanavat edustavat Yleisradion ydintä: korkealaatuisia kapeamman yleisöpohjan sisältöjä, joita kaupallinen media ei kykene samassa mittakaavassa tuottamaan.

Lopetetuista kanavista koituvat säästöt Yleisradio haluaa kohdistaa Areena-palvelunsa teknologian kehittämiseen. Tarkempaa selvyyttä siitä, millaista teknologiaa varten kaksi profiilikanavaa uhrataan, ei ole. Yleisradio puhuu kuitenkin personoinnista. Mitä sillä tarkoitetaan? Myönteisesti ajatellen personointi vastaa kuluttajan yksilöllisiin tarpeisiin. Teknologian avulla tapahtuvaan personointiin kriittisesti suhtautuvat puhuvat ”informaatiokuplasta”, joka yksipuolistaa vastaanottajan saamaa informaatiota ja maailmankuvaa. Kriitikoiden mielestä juuri tällaisen uhan torjuminen tulisi olla julkisen palvelun median tehtävä.

Yleisradio on siis ison arvovalinnankin edessä. Mistä tulee kiire, jolla Yleisradion johto haluaa lopettaa profiilikanaviaan ja siirtyä ristiriitaiseksi koettuun teknologiaan, varsinkin kun suurin osa sen yleisöstä haluaa katsoa ohjelmiaan perinteisen tv-lähetyksen muodossa?

Entä paljonko Yleisradion johto on arvioinut säästävänsä lopettamalla kaksi profiilikanavaansa? Arvio on yhdestä neljään miljoonaan euroon vuodessa. Yksi miljoona on kaksi promillea koko YLE:n budjetista. Kahden promillen vuoksi siis lakkautetaan kaksi profiilikanavaa.

Armotonta menoa.