Talousgurujen keinovalikoimasta talouden ja työllisyyden vauhdittamiseksi löytyvät myös nuo ikisuosikit, perhevapaiden uudistaminen ja yritystukien leikkaaminen.

Viisi talouspolitiikan asiantuntijaa arvioi valtiovarainministeri Petteri Orpon (kok.) pyynnöstä Suomen talouden ja työllisyyden nykytilaa. (siirryt toiseen palveluun)

Samalla taloustietäjät antoivat suosituksia tulevaisuudenkin suhteen eli mitä Sipilän hallituksen pitäisi seuraavaksi ehdottomasti tehdä talouskasvun ja työllisyyden kohentamiseksi.

Suurin osa suosituksista on pyörinyt julkisessa keskustelussa jo vuosia, mutta yrityksistä huolimatta päätöksiä ei ole saanut aikaiseksi – usein juuri poliittista syistä. Päätökset kun leikkaisivat vallassa olevien puolueiden kannattajien etuja.

Osa hallituksen talous- ja työllisyyspolitiikkaa arvioivista asiantuntijoista onkin hieman skeptisiä, että mitään saadaan aikaiseksi nytkään eduskuntavaalien lähestyessä.

Tässä kooste hallituksen ekonomisteilta tilaamista konkreettisista täsmävinkeistä: Nyt ei muuta kuin tuumasta toimeen...

1. Työllisyys nousuun

Elinkeinoelämän tutkimuslaitoksen tutkimusjohtaja Niku Määttänen heikentäisi yksilöperusteista irtisanomissuojaa, koska se nostaa työnantajan palkkaamiskynnystä. Hän myös rajoittaisi vähimmäispalkkojen nousua aloilla, joilla ne ovat laajasti sitovia. Määttäsen mielestä on parempi tukea pienipalkkaisten työntekijöiden toimeentuloa sosiaalisilla tuilla. Määttänen katsoo, että pienituloisten asemaa voisi kohentaa työnantajalle maksettavalla palkkatuella.

Suomen Pankin johtokunnan neuvonantaja Lauri Kajanoja lisäisi työvoiman tarjontaa perhevapaiden uudistamisella. Hänestä perhevapaajärjestelmän uudistaminen olisi yksi keskeinen keino kasvattaa 25–40 –vuotiaiden naisten työllisyyttä. Lisääntymisikäisten naisten työllisyysaste on tällä hetkellä matala naapurimaihin verrattuna. Kajanoja lopettaisi myös työttömyysputken eli työttömyysturvan lisäpäivät, koska niiden poisto tai alaikärajan nostaminen lisäisi ikääntyneiden työllisyyttä. Lisäksi hänen keinolistallaan ovat muutokset työttömyysturvan pituuteen ja/ tai korvauksen tasoon.

Keskuskauppakamarin talouspoliittinen neuvonantaja Johnny Åkerholm helpottaisi työperäistä maahanmuuttoa ja nopeuttaisi eri toimenpitein maahanmuuttajien työllistymistä.

Åkerholmin ja Aalto-yliopiston taloustieteen emeritusprofessori Sixten Korkmanin mielestä työehtojen *paikallista sopimista työpaikoilla on lisättävä *nykyisestä. Korkman katsoo, että palkankorostusten paikallisesti sovittavaa erää pitäisi myös kasvattaa yleiskorotuksen kustannuksella.

Yle

2. Yritystukia karsittava

Suomessa jaetaan vuosittain noin neljä miljardia euroa yritystukia. Näistä suorien tukien osuus on miljardi ja veronhuojennuksina annettavien tukien osuus kolme miljardia euroa.

Valtiovarainministeriön ylijohtaja Mikko Spolander, Keskuskauppakamarin Åkerholm ja professori Korkman leikkaisivat yritystukia. Korkman pitää yritystukia tehottomina. Hän suosittaa tukien karsimiselle kunnianhimoista tavoitetta, mutta väljää aikataulua, koska yritysten toimintaympäristöön ei ole viisasta tehdä äkkimuutoksia. Hallituksen tulisi käyttää edes juustohöylää, jos suuremmista muutoksista ei löydy yksimielisyyttä.

Spolander ja Korkman siirtäisivät osan nykyisistä yritystuista innovaatiopanostuksiin.

3. Asuntopolitiikka toimivaksi

Talousviisaat katsovat, että asuntojen ja kiinteistöjen varainsiirtoverosta luopuminen helpottaisi työn perässä muuttamista eli työvoiman liikkuvuutta.

Professori Korkman, Etlan Määttänen ja valtiovarainministeriön Spolander kiristäisivät edelleen asteittain kiinteistöveroa. Tästä voi koitua vaikeuksia esimerkiksi niille suomalaisille, joilla on arvokas kiinteistö, mutta pienet tulot. Korkman ratkaisisi ongelman sallimalla verovelan maksamisen kuolinpesästä tai asettamalla kiinteistön arvolle alaraja. Näin vähäarvoisia kiinteistöjä ei verotettaisi.

Kiinteistöveron painopistettä pitäisi myös siirtää maapohjan verotukseen. Nyt sekä rakennuksista että tontista maksetaan veroa.

Tiina Jutila / Yle

Määttänen vähentäisi sosiaalista asuntotuotantoa nykyisestä ja korvaisi sitä vapaarahoitteisella asuntotuotannolla, koska asuntoihin sidotut tuet rasittavat julkista taloutta. Hänen mielestään keski- ja hyvätuloiset hyötyvät nyt asuntojen hintasääntelystä ja se myös heikentää työvoiman liikkuvuutta. Pienituloisten asumista Määttänen tukisi yleisen asumistuen kautta.

Spolander helpottaisi ja yksinkertaistaisi rakennusmääräyksiä, jotta kasvukeskuksiin saataisiin nopeammin asuntoja. Myös kaavoituksen byrokratiaa pitäisi keventää samasta syystä.

4. Verotus ja kannustinloukut

Suomen Pankin Lauri Kajanoja ja valtiovarainministeriön Mikko Spolander katsovat, että verotuksessa pitäisi siirtyä työn verottamisesta kiinteistöjen verottamiseen.

Etlan Niku Määttänen kohdistaisi tuloveroalennukset pienituloisiin. Määttäsen mukaan työllisyysaste saataisiin parhaiten nousuun panostamalla ryhmiin, joilla on matalin työllisyysaste ja palkkataso eli vain peruskoulun käyneisiin. Hän katsoo, että kyseisen ryhmän ansiotuloverotuksen keventäminen rahoittaisi itse itsensä työllisyyden parantuessa.

Emeritusprofessori Sixten Korkman yhtenäistäisi arvonlisäverokannat, koska hänen mielestään alemmat alv-kannat ovat yksi verotukimuoto. Myös Spolander karsisi alennettuja arvonlisäverokantoja.

Suomen yleinen arvonlisäprosentti on 24, ruoan 14 prosenttia ja monien hyödykkeiden 10 prosenttia. Korkmanista suurimman suhteellisen hyödyn ruoan alv:n alennuksesta keräävät nyt keski- ja suurituloiset, vaikka tavoitteena oli alentaa nimenomaan pienituloisten elinkustannuksia. Alv:n nostosta saatava verokertymä voitaisiin käyttää perusturvan vahvistamiseen.

Määttänen ja Keskuskauppakamarin Johnny Åkerholm yhdistäisivät eri etuudet nykyistä järkevämmäksi ja yksinkertaisemmaksi kokonaisuudeksi kannustinloukkujen välttämiseksi. Tulorekisterin käyttöönotto taas helpottaisi etuuksiin liittyviä byrokratialoukkuja, kuten esimerkiksi etuuden maksun keskeytymistä lyhyen työn takia.

VM:n Spolander laajentaisi mahdollisuutta ansaita tuloja menettämättä sosiaalietuutta, yhdistää työttömyyskorvaus ja osa-aikatyö tai maksaa osa palkasta avustuksena. Hänestä näin luotaisiin työpaikkoja, joissa ei edellytetä korkeaa osaamista. Pidemmän päälle tuettu työ olisi kuitenkin tarkoitettu vain erityisryhmille.

Määttänen tarkastelisi tulonsiirtoja elinkaaren mukaan. Hän käyttää esimerkkinä opintojen aikana pienituloisia, mutta myöhemmin hyvätuloisia yliopisto-opiskelijoita. Määttänen *ottaisi käyttöön korkeakoulujen lukukausimaksut yhdessä tulosidonnaisten lainojen kanssa. *Tällä hän nopeuttaisi opiskelijoiden valmistumista ja ohjaisi lisäresursseja korkeakoulutukseen.

Milla Vahtila / Yle

5. Koulutuksen täsmätoimet

Etlan Niku Määttänen ja VM:n Mikko Spolander pienentäisivät vain peruskoulun käyneiden suomalaisten osuutta nostamalla oppivelvollisuusikää.

Määttänen myös leikkaisi aikuiskoulutustukea sekä kohdistaisi tuen työttömille ja matalan koulutustason omaaville, koskatuki kohentaisi parhaiten näiden ryhmien työllisyyttä. Nyt valtaosa tuen saajista on hyvin koulutettuja ja jo työelämässä kiinni olevia ihmisiä.

Suomen Pankin Lauri Kajanoja on huolissaan töiden ja koulutuksen ulkopuolella olevien nuoren aikuisten osuuden kasvusta. Hän kiinnittäisi erityishuomiota nuoriin, joiden koulutus on jäänyt tai jäämässä vähäiseksi kehittämällä opetusjärjestelmää ja tukemalla opinnoista töihin siirtymistä.

Hallituksen talous- ja työllisyyslinjasta sekä tulevaisuuden haasteista antoivat asiantuntija-arvionsa johtokunnan neuvonantaja Lauri Kajanoja Suomen Pankista, taloustieteen emeritusprofessori Sixten Korkman Aalto-yliopistosta, tutkimusjohtaja Niku Määttänen Elinkeinoelämän tutkimuslaitoksesta, ylijohtaja Mikko Spolander valtiovarainministeriöstä ja talouspoliittinen neuvonantaja Johnny Åkerholm Keskuskauppakamarista.