Keskellä metsää järjestettävien poikkitaiteellisten tapahtumien suosio on viime aikoina kasvanut. Kosmos Festival esittelee vaihtoehtoisen kotimaisen tanssimusiikin äärilaitoja luonnon keskellä.

Kapeaa ja kuoppaista soratietä reunustaa synkkä ja tiheä metsikkö. Jossakin pilkahtaa maatila. Pellot ja niityt täplittävät maisemaa. Tuolla näkyy vilahdus järvestä. Tuntuu siltä, että nyt ollaan hyvin kaukana kaikesta.

Sitten näköpiiriin ilmestyy telttailualue, ja tämän jälkeen värikäs rykelmä kojuja, joissa myydään ruokaa raakaravinnosta loimuloheen sekä vaatteita, koruja ja salaperäisiä kirjoja. Henkisiä tarpeita tyydyttää muun muassa reikiparannussessio. Lähistöllä oleva kupolimainen puurakennelma näyttää esihistorialliselta temppeliltä. Syvemmällä metsiköstä kuuluu hypnoottista biittiä ja näkyy valojen nopeatempoista välkehdintää.

Jussi Mankkinen / Yle

Tällaisiin maisemiin, Mikkelin kupeessa sijaitsevan Ristiinan Närhilän kylän perukoille, on parin viikon aikana rakennettu talkoovoimin Kosmos Festival, nyt toista kertaa.

Jussi Mankkinen / Yle

– Meidän ideanamme on tehdä tapahtumaa luonnon ehdoilla ja luonnonmukaisesti. Haluamme myös tukea vähän pienempiä tekijöitä, ja antaa näille mahdollisuuden esiintyä. Kyllähän tässä on kyse enemmän marginaali- ja underground-musiikista, järjestäjä Harri Proteus summaa.

Harri Proteus Jussi Mankkinen / Yle

Festivaalia on rakennettu tiiviissä yhteistyösssä paikallisten kanssa, mikä on ollut myös yksi edellytys sen olemassaololle.

– On ollut mahtavaa nähdä, kuinka ristiinalaiset ovat ottaneet tämän festivaalin omakseen. Täällä vieraillaan paljon ja täältä löytyy myös paikallisten myyntikojuja.

Jussi Mankkinen / Yle

Sähköinen kukoistuskausi

DJ:nä ja tuottajana toimiva, raskaampaan konemusiikkiin keskittyvä Harri Proteus on seurannut kotimaisen elektronisen musiikin kehitystä jo 20 vuotta. Hänen mielestään genre voi nyt paremmin kuin koskaan.

Jussi Mankkinen / Yle

– Suomessa on käsittämättömän hienoja tapahtumia ympäri vuoden, kuten Summer Sound ja Weekend-festivaali. Ja jos ajatellaan vaikkapa Ruisrockiin tai Flow'n kaltaisia suuria festareita, niissäkin on elektroninen musiikki jollakin tavalla läsnä. Globaalista musiikistahan tässä on kyse.

Jussi Mankkinen / Yle

Kotimaisesta elektrosta löytyy kuitenkin ominaispiirteitä ja omintakeisuutta.

– Suomalainen soundi on tunteikasta. Perinteiset kotimaiset iskelmäbändit ovat olleet yleensä mollivoittoisia, ja tämä sama piirre kuuluu myös elektronisessa musiikissa. Fiilis on mukana voimakkaasti.

Jussi Mankkinen / Yle

Scifi-elektrosta psytranceen

Tämänvuotisen Kosmoksen tunnetuimpia esiintyjiä olivat Rinneradio ja DJ Orkidea, mutta muutoin tapahtuma tarjosi varsin laaja-alaisen katsauksen vaihtoehtoisiin kotimaisiin tanssimusiikkiartisteihin, joista moni on huomattavasti tunnetumpi ulkomailla kuin kotimaassaan.

Esimerkiksi freeformia tekevä Alek Száhala on niittänyt mainetta Australiassa, kun taas scifi-elektroa tekevä Blastromen vieraili äskettäin Miamissa. Tamperelainen Resound tunnetaan maailmalla tuottajana.

Kristian Aro/Nebula Meltdown Jussi Mankkinen / Yle

Psytrancea ja klassisen musiikin elementtejä yhdistelevä Nebula Meltdown eli Kristian Aro taas kuuluu belgialaisen Suntrip Records-levy-yhtiön talliin, ja on esiintynyt tiuhaan tahtiin ympäri Eurooppaa.

– Minuun ovat nuorempana vaikuttaneet monet klassisen musiikin säveltäjät. Tutustuin konemusiikkiin 90-luvun lopussa ja tunsin siitä lähtevän samanlaista säteilyä kuin klassisestakin. Teen ikään kuin modernia klassista musiikkia, jota on tuotettu syntetisaattoreilla ja tietokoneilla. Kyse on musiikillisesta matemaattisuudesta ja järjestelmällisyysdestä, mutta samalla tässä on sellainen hyvin emotionaalinen elementti mukana. Musiikkiani kuvaa hyvin hitaasti aukeava kukka, joka puhkeaa vähitellen täyteen loistoonsa, Aro toteaa.

Nebula Meltdown Jussi Mankkinen / Yle

Genren reunaehtojen mukaan Nebula Meltdownin kappaleet ovat pitkiä, kolme minuuttia ei tällaiseen riitä.

–Mielestäni on kiinnostavampaa kuunnella musiikkia ja syventyä siihen, kun kappale on pidempi ja sieltä löytyy koko ajan jotakin uutta. Tällaiseen musiikkiin ei välttämättä tarvita lainkaan vokaaleja, koska kiinnostavat syntetisoidut äänet jo itsessään luovat harmonisen kokonaisuuden. Itse pidän harmoniasta ja haluan saada aikaan polymelodisia kokonaisuuksia.

Jussi Mankkinen / Yle

Henkistä henkistyneisyyttä

Kosmos Festivalin kaltaisista tapahtumista on mahdollista löytää myös rituaalinomaisia ja henkisiäkin elementtejä. Musiikin ja visualisointien yhteisvaikutus voi viedä ihmisen toisiin maailmoihin, ja lisäksi ollaan mystisyyttä huokuvan luonnon keskellä.

DJ tai artisti toimii ikään kuin shamanistisena matkanjohtajana, joka ohjaa tanssijoita ja yleisöä mielentilasta toiseen. VJ taas viimeistelee visuaalisen puolen.

VJ Suvi Suvereeni Jussi Mankkinen / Yle

– Itse olen liikenteessä ihan puhtaasti abstrakteista lähtökohdista, mutta eihän tämantapaista henkisyyttä voi mitenkään välttää. Jos kiistäisin asian niin varmaan puhuisin puppua, VJ Suvi Suvereeni sanoo.

Suvereeni on ollut suunnittelemassa Kosmoksen huimaa visuaalista ilmettä. Hän on loihtinut kupolimaisen geodome-rakennelman, eli "köyhän miehen planetaarion", sisälle oman psykedeelisen taikamaailmansa, joka hehkuu, valuu ja muuttaa alati muotoaan kirkkaiden värien kilpaillessa keskenään.

Dome Jussi Mankkinen / Yle

– Meillä on tässä tällainen puolikkaan pallon muotoinen peili, jonka kautta projisointi tapahtuu koko tämän domen ylitse.

- Olen lähtenyt liikkeelle omista piirustuksistani, joita olen animoinut. Softa jolla työskentelen on live motion graphic-ohjelma, eli sillä pystyy tuottamaan myös livenä erilaista animaatiota still-kuvasta.

Suvereenin mukaan VJ:n ammatti kaipaisi skenen ulkopuolella lisää arvostusta.

– VJ-kulttuuri voi sinänsä todella hyvin, mutta toivoisin että sitä tuettaisiin enemmän. Nyt on vallalla sellaista mentaliteettia, että tämä on jotakin musiikin kuvittamista ja epämääräistä elektronista kulttuuria, mutta kyllä tämä on mielestäni myös ihan varteenotettava taidemuoto.

Jussi Mankkinen / Yle

Fosforia hehkuvat madot

Metsä on ihmeellinen paikka. Nuori innostunut mies tulee luokseni pimeässä ja näyttää aarrettaan.

– Katso mitä löysin!

Miehen kädessä olevien sammalhaituvien keskeltä loistaa kolme hämmentävän kirkasta, fosforisen vihreää valoa.

Kiiltomatonaaraat ovat saaneet kehossaan aikaan kemiallisen reaktion ja houkuttevat paikalle koiraita.

Yksi vastasi kutsuun.