Sinnittelen "kaveriavioliitossa"

Kuinka moni elelee liitossa jossa ei ole suudelmia eikä halauksia ja erotiikkakin on 'kortilla' ? Kohta olen ollut 20 vuotta tällaisessa liitossa ja siihen vielä päälle muutama vuosi seurustelua. En edes saa hyvänyönsuukkoa. Miehen mielestä sekin on 'turha muodollisuus'. Olihan nämä piirteet nähtävissä jo seurusteluaikana, mutta sitten kävi ns. vanhanaikaisesti, tulin raskaaksi. Ja tässä sitä nyt sitten ollaan. Kyllä tällaisessa sisar-veli tai ns. toveriavioliitossa oleminen hiertää. Rakastajaa en ole ottanut. Olen yrittänyt vaan 'sinnitellä'. Surullista on se, että tämä on minulle toinen kerta, kun näin käy. Olin 1990- luvulla avoliitossa jonkun vuoden, ja siinä oli sama homma. Siitä suhteesta sentään 'tajusin' erota. Voihan tietysti muitakin olla tällaisessa liitossa. Jollekin tämä vaikka voi olla ihan ok. Ei kylläkään minulle. Kyllä minä tästä kärsin. Ikää on jo 50 ja pari vuotta päälle, joten kaipa se vaan on hyväksyttävä, että elämä alkaa vaan ns. olla eletty tässä suhteessa. Miten te muut olette toimineet tällaisessa tilanteessa/ kestäneet sitä ? En enää itse jaksa tehdä mitään eroottisia aloitteitakaan. Seksikin on tylsää jyystämistä', mikä ei oikein jaksa 'innostaa'. Läheisyys ja lämpö vaan puuttuu.