Andra säsongen av SVT:s Det stora matslaget har rullat igång. En samling mer eller mindre kända svenskar rekryterar amatörkockar från hembygden för att tävla mot en annan stad med en inhemsk trerätters meny. I andra avsnittet väljer Josefin Johansson från småländska Hyltebruk att laga en helt vegetarisk meny med bland annat nässelsoppa och kantarellkroppkakor. Det är då författaren och matkritikern tillika domaren Mons Kallentoft väljer att 1) fråga Johansson varför Hyltebruk ”missunnar” domarna animaliska råvaror från sin ort, och 2) frågar sig huruvida laget ska lyckas komponera en fullödig meny utan proteinet.

För det första är det genant att en person som Kallentoft, som inte är sen med att skryta om hur han ätit på tusentals restauranger och minsann vet ett och annat om råvaror och matlagning, helt missat det faktum att protein inte är lika med kött. Vet Mons Kallentoft verkligen inte att fullvärdigt protein går att hitta i mängder av andra råvaror som baljväxter, nötter, frön och spannmål? För det andra är det beklagligt att han heller inte verkar förstå skillnaden mellan vegetarisk och vegansk mat. Han påstår tveklöst att Hyltebruks meny saknar animaliska produkter trots att denna är full av mejerier som grädde, smör och mjölk. Mejeriprodukter kommer oftast från kor och är alltså animaliska.

Samma faktaförvridning har även kunnat observeras i TV4:s kocktävling Sveriges mästerkock. Ett tävlingsmoment bestod i att de tävlande skulle tillaga en vegetarisk soppa varpå domaren Markus Aujalay presenterar utmaningen som att ”tillaga en soppa helt utan protein”. Att påstå detta, samtidigt som deltagarna erbjuds ett dignande skafferi med flertalet av de proteinrika, vegetabiliska råvaror som nämndes i föregående stycke, är inget annat än lögn och missledning. Allt på bästa sändningstid.

Denna ignorans är inte bara pinsam för Kallentoft, Aujalay, SVT och TV4. Den bidrar också till att vegetarisk kost fortsätter att ses som avvikande och rent av skadlig. Kallentoft väljer att aktivt spä på denna stigmatisering genom att tala om att ”missunna” honom kött, och påståendet om vegetariskt som ”helt utan protein” spär på missuppfattningen om att vegetarisk mat inte är tillräckligt näringsrik.

I en värld som rämnar, där storskalig kött- ägg och mejeriproduktion står för nästan en femtedel av jordens totala koldioxidutsläpp, är det direkt avgörande att vi i västvärlden övergår till en mindre köttintensiv kost. Att detta är det enda rimliga i fråga om miljö, hälsa och etik är något som forskningen bevisat ett otal gånger. Enligt Djurens rätts senaste undersökning är dessutom var tionde svensk idag vegan eller vegetarian. Vi vill också kunna njuta av matlagningsprogram utan att sättas i skamvrån och få våra kostval ifrågasatta av ”experter” på området. Vad som är ännu viktigare är att denna svartmålning av vegetarisk kost som ofullständig upphör så att oroliga föräldrar kan känna sig säkra på att deras barn äter ordentlig mat i skolan, trots att kött inte står på matsedeln. Försök till vegetariska dagar i skolköken har ofta motsatts med motivationen att barnen blir undernärda, eller att vegetarisk mat inte skulle vara tillräckligt god. Dessa två missuppfattningar blir effektivt bekräftade av både Kallentoft och Aujalay.

Kanske har varken Sveriges mästerkock eller Det stora matslaget ambitionen att vara folkbildande, men den information som förmedlas genom våra största medieproducenter borde rimligtvis omfattas av något slags ansvar för att i alla fall inte vara direkt felaktig. SVT, public service, borde i synnerhet ta sitt ansvar för att bidra till en större nyansering. Vegetarisk mat kan inte längre marginaliseras utan måste normaliseras.