I Malmö pekar moskéernas kupoler mot samma himmel som kyrkans 1300-talsspira. Här rör tempel och synagoga samma jord. I det Sverige som växer fram och där Malmö finns i dess framkant är tro och religiös tillhörighet inte ett privat särintresse, utan en angelägenhet som rör både samhälle och existens.

Detta är ett utdrag ur Anders Ekhems predikan tillsammans med Ewa Lindqvist Hotz i St Petri kyrka i Malmö den 27 april i år. Predikan är en logisk konsekvens av en rörelse vi sett de senaste 20 åren. Religionen vill ta, och tar, alltmer plats i politiken. Predikan var politisk rakt igenom.

Det finns ett antal orostecken kring detta samtidigt som Ekhem och Lindqvist Hotz menar att Malmö ligger i framkant på samhällsutvecklingen. Malmö skulle inte överleva 2016 utan ett statsbidrag på minst fem MDR SEK samtidigt som handgranater kan köpas öppet i vissa stadsdelar billigare än en chokladkaka. Vissa delar av staden är att se som förlorad mark för statens våldsmonopol. Kriminella gäng och radikaliserade krafter har tagit över. Antisemitismen i Malmö är numera internationellt känd och fortsätter utflyttningstakten som idag kommer Malmö vara en ”Judenfrei” zon inom en generation. Malmö har redan nu mellan raderna aviserat att de kommer behöva ännu mer statliga tillskott för att överleva om de inte ska tillåtas göra stora ingrepp i välfärdsåtagandet.

Malmö erhåller 2016 i kommunal utjämning i praktiken dubbelt så mycket per capita i jämförelse med genomsnittet för samtliga Sveriges kommuner (2014 års siffror). Malmö är den kommun som får i särklass mest i det kommunala utjämningssystemet, ca 5 miljarder 2016 där ca 25% av kommunens samlade intäkter utgörs av utjämningsbidrag. Och läget ser inte ut att ljusna enligt Malmö stad själva:

Arbetslösheten i Malmö ligger på en dubbelt så hög nivå jämfört med snittet för riket

31 % av stadens invånare är födda utomlands

Närmare hälften av gruppen utsatta har högst förgymnasial utbildning. Eftersom nästan samtliga varaktiga anställningar kräver fullgjord gymnasieutbildning är arbetsmarknadsutsikterna sämre för korttidsutbildade.

9,2 procent av hushållen i Malmö, eller nära var tionde hushåll, var 2014 beroende av försörjningsstöd. För riket är motsvarande siffra 4,2 procent

Samtidigt kunde vi se hur varningarna om en ökad religiös radikalisering i Malmö ökat. Ändå dröjde det till december förra året innan en handlingsplan mot våldsbejakande extremism togs fram. Då hade malmöbon Osama Krayem – som misstänks för inblandning i terrordåden Bryssel – redan anslutit sig till IS i Syrien.

Religionen vill ta ännu mer plats, och ta över, från politiken samtidigt som ingen svensk rikspolitiker sätter ner foten och säger nej och markerar allas lika värde som människa. Att religion är något enskilt. En enskild rätt. Snarare går utvecklingen av politiken och partierna i motsatt riktning. Statsminister Stefan Löfvens fru Ulla Löfven är idag kyrkopolitisk ombudsman för det socialdemokratiska partiet och statsministern själv säger att det Socialdemokratiska arbetarpartiet “absolut inte” har spelat ut sin roll i kyrkopolitiken. I intervjun i tidningen Dagen pekar han på just hur religionen i sin ”närhet till medborgaren” ska påverka våra värderingar. Med dagens partiledning, och kanske framför allt regering, har vi nu börjat backa in i ett samhälle som präglas av religion och religiösa föreställningsvärldar istället för det klassiskt socialdemokratiska: sekularitet, empiri, fakta och vetenskap.

Vi har idag en regering som mer än någon annan tidigare präglas av religion- och identitetspolitik. Det är inte för inte Miljöpartiet kallas internt för vänsterns alternativ till Kristdemokraterna. Där är identitetspolitik och religion ständigt närvarande. Kulturminister Alice Bah Kuhnke är kanske det tydligaste exemplet på detta efter den nu avgångne bostadsminister Mehmet Kaplan. Bah Kuhnke menade i en intervju i tidningen Dagen att

Jag övar ständigt upp min tacksamhet till Gud. Tack Gud, att jag varit frisk i dag, ber jag ofta. Varje kväll går jag igenom vad jag kan tacka honom för.

Ett tredje exempel på denna medvetna rörelse från olika trossamfund, att ta för sig i det sekulära politiska systemet, är det avtal som Socialdemokrater för Tro och Solidaritet ingick med Sveriges Muslimska Råd 1999. Av avtalet framgår att Socialdemokrater för Tro och Solidaritet förbinder sig att arbeta in muslimska helgdagar i kalendern, tillåta halal-slakt samt att via politisk påverkan på arbetsplatserna verka för att muslimska arbetstagare skall kunna genomföra fredagsbönen. Projektet finner du som inbäddat dokument i slutet på artikeln.

Trots dessa mycket klara ambitioner från Tro och Solidaritet anlitas professor Ulf Bjereld, ordförande för Socialdemokrater för Tro och Solidaritet och inadjungerad i Socialdemokraternas Verkställande Utskott, flitigt som kommentator i olika medier som Svenska Dagbladet om tillståndet i svensk inrikespolitik utan att behöva skylta med vad han själv, och vad den organisation han bygger sin politiska maktbas på, anser. Svenska Dagbladet med flera tidningar bjuder denna organisation på gratistid i media.

En jude i Malmö har idag inte samma möjlighet till att bära sina religiösa symboler som en muslim. Muslimer som konverterat till kristendomen får finna sig att leva ett liv under dödshot i Sverige, skyddad av ingen. Vare sig statsmakt eller kyrka. Kvinnor i utanförskapsområden tvingas, oberoende av religiös övertygelse, bära heltäckande klädsel. Om detta pratar vare sig den svenska kyrkan eller vår statsminister om. Malmö ligger nämligen i framkant. Alla tycks ha glömt vad den muslimske filosofen Ibn Rushd (ej att förväxla med det muslimska svenska folkbildningsförbundet) sade på 1100-talet:

”Enda sättet att behandla alla människor lika är att separera politik och religion”.

När resten av Europa går mot ökad sekularisering och tydligare åtskillnader mellan politiken och religionen går Sverige idag motsatt väg. Malmö är idag det tydligaste exemplet på hur klyftor och religösa samt etniska skillnader skapat en explosiv situation. En situation som hyllas av Svenska kyrkan som att vara “i framkant”. Denna politiska linje är idag fast förankrad på absolut högsta nivå. Dagens regering blandar ihop religion och politik ännu mer. Med ett kommande resultat som vi inte behöver åka speciellt långt för att se effekterna av. Var vi kan finna ett sannolikt svar på hur vår framtid kommer se ut om inte regeringen ändrar kurs?

Det räcker med att åka till Malmö. Och be en stilla bön……

Var detta inlägg värt en krona tycker du? Eller kanske tre? Bli gärna månadsdonator och bidra till Ledarsidorna.se utveckling. En, två eller tre kronor om dagen gör en enorm skillnad.