I april 2011 offentliggjordes missbruksutredningen, den mest gedigna granskning av svensk beroendevård som någonsin företagits. Utredaren identifierade en lång rad allvarliga problem i samhällets sätt att hjälpa personer med beroende och lade fram 70 förslag för att hantera dessa utmaningar. Som företrädare för läkare, psykologer och forskare engagerade inom beroendevården var vi starkt positiva till utredningens inriktning.

Under de snart två år som gått har situationen knappast förbättrats. Samhällets hjälpinsatser når fortfarande endast en liten minoritet av alla med beroende. Sverige har fortfarande en med europeiska mått hög narkotikadödlighet. Vi har en splittrad och otydlig behandlingsorganisation som är dålig på att implementera nya metoder och inte tilltalar brukarna. Dessutom har vi en tvångsvårdslagstiftning som är så pass gammalmodig och bristande i rättssäkerhet att vi internationellt anses avvika från resten av Europa och i stället jämförs med Ryssland.