Siviili- ja sotilastiedustelu on saamassa oikeudet toimia ulkomailla ja puuttua viestintäsalaisuuteen jo ennen rikosta.

OIKEUSMINISTERIÖN työryhmä sai eilen valmiiksi oman raporttinsa luottamuksellisen viestin salaisuudesta.

Kyseessä on osa tiedustelulainsäädännön uudistamista.

Viranomaiset eivät ole saamassa rajatonta oikeutta kuunnella tai seurata kenen tahansa puheluita tai sähköposteja, vaan edelleen niin sanottuihin pakkokeinoihin tarvittaisiin tuomioistuimen lupa.

Perustuslakia ollaan muutamassa niin, että viranomaiset saisivat kansallisen turvallisuuden uhan edessä rajoittaa viestin salaisuutta.

Puolustusvoimat ja Suojelupoliisi ovat saamassa lisää valtuuksia ja oikeuksia tiedusteluunsa, mutta lakiehdotukset ovat vielä kesken.

Nyt tiedustelua voi tehdä vain Suomen rajojen sisäpuolella, ja jos on olemassa rikosepäily. Jatkossa tiedustelua voisi tehdä jo ennen kuin rikos on sattunut, ja tiedustelua voisi tehdä myös ulkomailla.

Suojelupoliisilla on viisi esimerkkiä, miksi se tarvitsisi lisää tutkintavaltuuksia.

1 Terrorismin torjunta

– Kun rikos on tapahtunut ja pommi on räjähtänyt, niin rikosta voidaan selvittää, mutta se voi olla jo vähän myöhäistä meidän näkökulmasta. Haluaisimme päästä kiinni tällaisiin hankkeisiin, jotka eivät Suomessa toteutuisi, Suojelupoliisin viestintäpäällikkö Jyri Rantala totesi.

– On lukuisa joukko kansallista turvallisuutta uhkaavia ilmiöitä, joitten alkuperä on lähes poikkeuksetta Suomen rajojen ulkopuolella. Suojelupoliisi tai muu poliisi saa hankkia tietoa vain Suomessa olevan, yksittäisen tunnistettavan henkilön yksittäisestä konkreettisesta rikoksesta, Rantala muistutti.

2 Vierastaistelijat

– Meillä on tiedossa, että yli 70 tunnistettua suomalaisia on matkustanut Syyrian ja Irakin konfliktialueelle. Sen lisäksi siellä epälukuinen määrä suomalaisia henkilöitä, mutta ei tiedetä keitä he ovat. Näitten henkilöiden selvittämistä emme voi nyt tehdä, koska se ei ole rikos mennä Syyriaan tai Irakiin, Rantala kertoi.

3 Turvapaikanhakijat

– Jos ajatellaan vaikka, että itärajan yli tuli joukoittain turvapaikanhakijoita. Meidän olisi pitänyt pystyä hankkimaan tietoa valtiojohdon käyttöön kansallista päätöksentekoa varten. Siinä ei ollut rikosta Suomen valtiota vastaan, mutta oli paljon tarpeita tietää, mitä siihen liittyy, onko se organisoitua, onko se johdettua jostain ja kauanko se jatkuu, Rantala sanoi.

4 Kyberuhat

– Esimerkkinä ulkoministeriön vakoilutapaus, jota ei olisi omin neuvoin pystytty tunnistamaan, vaan tarvitsimme siihen naapurimaan apua. On valtiollisten tiedustelupalvelujen tunnettuja vakoiluohjelmia, ja emme voi tunnistaa, mihin palvelimista lähtee Suomeen virtaa, emme pääse sitä kautta kiinni tietoliikenteeseen, Rantala kertoi.

5 Trollit

– Informaatiovaikuttaminen, johon ei välttämättä liity rikosta. Minkälaisia ja mistä johdettuja operaatioita on Suomea vastaan maan rajojen ulkopuolelta? Johdetaanko netissä käytävää keskustelua tai hyökkäyksiä, kuka johtaa, mistä johtaa ja mihin sillä pyritään, Rantala kyseli.