Suonpää: Vihervasemmisto on suomalaisen politiikan vastine juutalaisille

Kaikki, mikä on Suomessa pielessä, on oikeiston mielestä myyttisen vihervasemmiston syytä.

Eräänä aamuna, muutama päivä sitten, pääministeri Juha Sipilä heräsi hetkeksi todellisuuteen. Oli pitänyt panna Suomi kuntoon, mutta yhtäkkiä vaalikausi lähestyykin loppuaan ja paikat ovat pahasti rempallaan.

Videota ei voida näyttää koska javascript on kytketty pois päältä selaimesta.

Kempeleläiseen yrittäjäeetokseen ei kuitenkaan kuulu epäonnistuminen, joten itsestään pääministeri ei mitään vikaa löydä. Epäonnistujat ja luuserit ovat vihervasemmistossa, jonka jälkiä pääministeri kertoi yhdessä iloisen kabinettinsa kanssa kovasti joutuneensa korjailemaan.

Sanasta ”vihervasemmisto” tuli äläkkä. Vasemmistoliiton punavihreän puheenjohtajan Li Anderssonin mukaan pääministeri ”normalisoi äärioikeiston kielenkäyttöä” ja vihreiden viherpunaisen ex-puheenjohtajan Ville Niinistön mukaan ”vihervasemmisto” on ”alkujaan äärioikeiston keksimä vähättelevä nimittely”. Sen jälkeen toimittajien oli helppo pöyristyä vihervasemmistosta, joka kaiken muun lisäksi haluaa kieltää myös termin ”vihervasemmisto”. Tämä meni aivan kuten pääministeri oli toivonutkin. Parempi, että puhuvat sanavalinnoista kuin hallituksen politiikasta. Ilman vihervasemmistokohua kukaan ei olisi edes huomannut kesäkokousta, jossa hallitusta johtava somenuija saarnaa omasta erinomaisuudestaan ja keskustan neuvostohenkisestä luottamuksen apilasta.

Suomi on tässä jamassa kokoomuksen ja keskustan jäljiltä, ei vihervasemmiston.

Vihervasemmisto tuli kenties keskusteluun kymmenisen vuotta sitten nimenomaan rasistien käyttämänä, mutta hyvin se on kelvannut vasemmistolaiseen ja vihreäänkin retoriikkaan. Jos seuraavan hallituksen johtotroikan muodostaisivat Li Andersson, Touko Aalto ja Antti Rinne, hallitus kutsuisi itseään ylpeästi vihervasemmistolaiseksi, erotuksena keskustavetoisesta metsäoikeistosta. Sipilän sanavalinta ei ollut lipsahdus vaan päinvastoin hyvinkin harkittu.

Jos pääministeri olisi nimennyt Suomen kurjuuden syyksi vihreät, vasemmistoliiton ja sosialidemokraatit, olisi jopa hänen oma eduskuntaryhmänsä ymmärtänyt, että pääministeri valehtelee. Sellaista valtaa noilla puolueilla tai millään muullakaan vihervasemmistolla ei todellisuudessa ole pitkään aikaan ollut, että heidän jäljiltään olisi ollut paljoakaan korjattavaa. Suomi on tässä jamassa kokoomuksen ja keskustan jäljiltä, ei vihervasemmiston. Se on oikeiston omaa syytä ja melko kiusallista sille. On kaiketi aika noloa johtaa oikeistohallitusta, johon verrattuna parjattu vihervasemmistokin edustaa yhä useammin järjen ääntä.

”Vihervasemmisto” ei Sipilälle ole haukkumasana vaan viholliskuva, helppo syntipukki. Vihervasemmisto on modernin suomalaisen politiikan vastine juutalaisille. Kaikki, mikä on Suomessa pielessä, on oikeiston mielestä tämän tarkemmin määrittämättömän, myyttisen vihervasemmiston syytä. Se vihervasemmisto koostuu erityisesti koulutetuista kaupunkilaisista eli fillarikommunisteista ja naisista, jotka ovat karanneet yliopistoon maaseudun aikamiespoikien käsien ulottuvilta. Pääministerille vihollisia ovat lukutaitoiset suomalaiset, jotka arvostavat koulutusta enemmän kuin pääministerin autotallissaan nikkaroimia kakkaroita. Heidän syytään on kaikki.

Jaa tämä artikkeli:

Tilaa Kirkko ja kaupungin viikoittainen juttukooste

Kommentoi