Meget er hændt i de fem år, der er gået, siden vi udgav vores bog The Spirit Level (på dansk: Lighed – hvorfor lighed i samfundet gavner alle). Dengang tog det nye centrumvenstre stadig alt for let på folk, der blev svinsk rige. Og der herskede en forestilling om, at ulighed kun betød noget, hvis det øgede fattigdommen, og at for langt de fleste mennesker hørte virkelig fattigdom fortiden til.

Men alt det og mere til har forandret sig. I kølvandet på finanskrakket og fremkomsten af Occupy-bevægelsen er interessen for ulighed steget. Omkring 80 procent af briterne mener nu, at indkomstforskellene er for store, og den besked har verdens ledere taget til sig.

Barack Obama kalder indkomstulighed for »vor tids afgørende udfordring«, mens pave Frans har sagt, at »ulighed er de sociale onders rod«.

At The Spirit Level uventet blev så stor en succes, skyldes mere held end dømmekraft. Vi føler os nu lidt som hunden, der bliver logret med af sin hale: I løbet af de seneste fem år har vi holdt over 700 forelæsninger til seminarer og konferencer. Vi har talt med akademikere, religiøse grupper, tænketanke fra højre og venstre og internationale agenturer såsom FN, WHO, OECD, EU og ILO.

Social forureningskilde

Mennesker har dybt forankrede psykologiske reaktioner på ulighed og sociale hierarkier. Tendensen til at forbinde materiel velstand med indre værdi medfører, at ulighed farver alle vore sociale forestillinger. Den fremkalder følelser af over- og underlegenhed, af dominans og underordning – hvilket igen påvirker den måde, vi relaterer til og behandler hinanden på.

Ser vi på de forhåndenværende data, bliver det tydeligt, at nærmest alle de problemer, som oftere forekommer på bunden af den sociale rangstige, er mere almindelige i samfund præget af ulighed: Det gælder såvel vold som psykiske problemer, stofafhængighed, overvægt, fængselsophold, ulige muligheder og ringere velfærd for børn.

Disse ulighedskonsekvenser er ikke afgrænset til fattige. En stigende mængde forskning viser, at ulighed skader selve det sociale stof, samfundet er gjort af. En af de fremmeste forskere på feltet, Harvard-professoren Ichiro Kawachi, har kaldt ulighed en social forureningskilde. De helbredsmæssige og sociale problemer, vi har set på, forekommer mellem to og 10 gange så ofte i ulige samfund.

For politiske forsvarere af ulighed har ideen om, at for meget ulighed var en forhindring for udviklingen mod et bedre samfund, altid forekommet monstrøs. De har beskyldt os for at fordreje bevismaterialet med røgslør og spejle.

Men siden udgivelsen af vores bog har stadigt flere studier bekræftet både det grundlæggende mønster og de sociale mekanismer bag. Lighed er godt for såvel rige samfund som USA og fattige som Kina, hvor de provinser med lavest grad af ulighed klarer sig bedst.

Psykosocial effekt

Hvad vigtigere er, så bekræfter stadig større mængder bevismateriale de psykosociale processer, gennem hvilke uligheden kryber ind under huden på folk. Psykosociale eksperimenter viser, at særligt følsomme mennesker bliver set ned på og betragtet som underlegne. Og at sociale relationer, usikkerhed omkring social status og måden, andre ser os på, har stærk indvirkning på graden af stress, på vores kognitive ydeevne og følelseslivet. Studier, som eksplicit forbinder indkomstulighed med disse psykosociale tilstande i samfundet, har imidlertid indtil for ganske nyligt været fraværende. Nu viser nye studier, at ulighed ødelægger familielivet, og at den stigende konkurrence om status højst sandsynligt kan forklare den stigende grad af mobning, som kan konstateres i ulige samfund.

Vi har også vist i vores bog, at psykiske sygdomme er mere udbredte i ulige samfund – noget, som nu er blev bekræftet af mere konkrete studier i depression og skizofreni.

Højere grad af ulighed forstærker følelsen af, at nogle mennesker er mere værd end andre, hvilket gør os alle mere nervøse for, hvordan andre ser på og bedømmer os. Det kan blive for stor en belastning for nogle. Andre forsøger i stedet at styrke deres selvfremstilling. Data fra USA viser, at også narcissisme bliver mere udbredt jo højere grad af ulighed, der er i samfundet.

Økonomien lider

Også de økonomiske konsekvenser af ulighed har fået mere opmærksomhed. Undersøgelser viser, at større ulighed fører til korterevarende økonomiske opsving og hyppigere og alvorligere frekvens af bobler, som gør økonomien mere kriseudsat.

Den Internationale Valutafond har foreslået, at understøttelse af langsigtet økonomisk vækst og mindsket grad af ulighed måske er »to sider af samme sag«. På samme måde peger udviklingseksperter på, at ulighed hæmmer fattigdomsbekæmpelse. Endelig er ulighed begyndt at blive taget alvorligt som miljøproblem. Eftersom ulighed øger konkurrence om status, øger den også forbrugermentaliteten og den personlige gæld.

I Storbritannien er de lokale retfærdighedskommissioner, der skal komme med forslag til at mindske uligheden, blandt de få tegn på reelle fremskridt.

Samlingsregeringen har imidlertid ikke formået at vende den udvikling, der betyder, at den rigeste ene procent bliver rigere hurtigere end resten af samfundet. Organisationen The Equality Trust anslår, at de 100 rigeste mennesker i Storbritannien nu ejer lige så meget som de fattigste 30 procent.

Samtidig tjener topcheferne i landets store virksomheder 300 gange så meget som de lavestlønnede i samme firma. Det er svært at forestille sig en mere effektiv måde, hvorpå man kan fortælle folk på bunden, at de er stort set værdiløse. Politikerne er nødt til at erkende, at mindskelse af ulighed også handler om at forbedre hele samfundets psykosociale tilstand.