Glem alt om finanskrisen, den globale opvarmning, de multilaterale virksomheder og selskaber som Google eller Microsoft, der ikke betaler ret meget skat i Danmark, selvom de tjener kassen. Glem dem, der gemmer deres penge væk i Panama og andre eksotiske steder. Glem de rige, der bliver rigere, og de fattige, der bliver fattigere. For alle de problemer er ingenting i forhold til mig.

Lige nu er jeg og de andre udlændinge nemlig det største problem i Danmark. I hvert fald hvis man spørger Pernille Vermund fra Nye Borgerlige. Og jeg, som troede, at jeg kunne integrere mig i det danske samfund, hvis bare jeg lærte sproget, tog arbejde som avisbud, opvasker og rengøringsassistent i begyndelsen og så arbejdede mig op.

Jeg troede faktisk, at jeg ville klare den, hvis jeg bare tog arbejdshandskerne på og levede op til de krav, som den daværende statsminister, Anders Fogh Rasmussen, og hans støtter i Dansk Folkeparti kom med. Jeg har bestået danskprøven, læst på lærerseminariet, fundet arbejde og betaler skat. Jeg har været gift med en dansk kvinde i 13 år nu. Hun har lyst hår, blå øjne og hedder Mette. Hun er pæredansk. Lige så dansk som Pernille Vermund.