OM ARBEJDET I DET OFFENTLIGE

It er en tandpasta, man ikke kan mase tilbage i tuben. Når nye it-systemer skal udvikles, eller gamle it-systemer opdateres i takt med nye regler og ordninger, hyrer mange myndigheder it-konsulenter, fordi man ikke selv har it-musklerne. Men flere fortæller, at der er stor forskel på, hvordan it-afdelinger i det offentlige og det private fungerer – og det kan skabe spændinger.

“Jeg sagde op som it-konsulent for at arbejde i en kommune. Før skulle jeg helst arbejde 70 timer om ugen, så jeg kunne fakturere min arbejdsplads i det offentlige for 50 timer – og de sidste 20 timer var interessetimer. Jeg arbejdede solen sort og hev sindssygt mange penge hjem. En af mine chefer mente, man godt kunne levere 3.600 timer om året. Det kræver altså, man fakturerer drømme, man har, hvor man arbejder. Det var langt ude. ” Tidligere it-konsulent, i dag kommunal it-ansat.

“Jeg kender mange it-konsulter, som har følt, at tingene går langsomt, når de er ude i det offentlige. Og det kan jeg sagtens genkende. Skatteministeriet, som jeg arbejder under, er en politisk organisation, så det kan gå trægt med, hvad man skal prioritere af projekter, fordi alt skal godkendes i mange led.” It-ansat i Udvikling- og Forenklingsstyrelsen.

“Netcompany, som jeg arbejder for, tjener fucker mange penge (sidste år omsatte Netcompany for 2,6 milliarder kroner, red.). Men vi er også effektive for at nå deadlines. Egentlig ville jeg godt kunne arbejde i det offentlige, men det går simpelthen for langsomt. Ofte er jeg frustreret over tempoet. Op til launch på store it-projekter kan jeg eksempelvis være nødt til at ramme 50-60 arbejdstimer for at nå det. Men det sætter sig også dybt.” It-konsulent i Netcompany.

“Jeg oplever, at arbejdstempoet i det offentlige er lidt afdæmpet. Kontoret er groft sagt tømt fredag 13.30, og folk insisterer på en ugentlig hjemmearbejdsdag. Det er ikke alle, der arbejder lige hårdt.” Selvstændig it-konsulent gennem 15 år, har arbejdet på flere store offentlige it-projekter.

OM LØNNINGERNE

Der er store forskelle i lønnen mellem de privatansatte it-konsulenter og deres offentligt ansatte kolleger. Flere it-konsulenter fortæller, de bliver betalt omkring 1.000 kroner i timen, når de arbejder på it-projekter i det offentlige. Andre har helt opgivet konsulentlivet på grund af arbejdspres og er gået ned i løn til fordel for en fast stilling i det offentlige.

“På et godt år tjener jeg lidt over en million kroner om året. Det er ikke noget, jeg skammer mig over. Jeg er bestemt min pris værd – jeg er ekspert på mit område, og man får ikke bedre. Jeg har oplevet noget jantelov over, at jeg tjener, som jeg gør. Men når vi hyres ind til store offentlige it-projekter, er det, fordi vi har specialiseret os i noget, meget få mennesker kan.” Selvstændig it-konsulent.

“Jeg har ansvaret for et konsulentteam på ti personer, som hver bliver betalt over 700 kroner i timen. Jeg har ansvaret for, hvilke opgaver de har, og for at godkende deres arbejdstid, og jeg kan afsløre, at det er minimalt, hvad vi får for de penge. Men ingen længere oppe i systemet ser ud til at synes, det er et problem. Det virker, som om man har vænnet sig til, at it-udvikling gerne må koste absurde beløb. For en ledelse, der ikke forstår sig på it, er det bare fantasipenge.” It-ansat i det offentlige.

“Da jeg var konsulent, kunne jeg ikke se rimeligheden i, vi tog så høje timepriser. Jeg fik jo ikke 1.400 kroner udbetalt i timen – pengene gik til nogle aktionærer og en stor administration. Min løn var 60.000 kroner om måneden med et bonusprogram på op til 200.000 kroner årligt. En glimrende løn, som det offentlige slet ikke kan matche. I dag får jeg lige over 50.000 kroner om måneden. Men bonusser er der ikke meget af.” It-ansat i det offentlige, tidligere it-konsulent.

“I min kommune har vi aftaler med mindre konsulenthuse, hvis ekspertise vi afhænger af, hvor vi godt kan få presset timelønnen ned på 1.000 kroner for en junior-it-konsulent. Ellers ligger de mere erfarne, seniorkonsulenterne, omkring 1.400-1.500 kroner. Det er helt vanvittigt.“ It-ansat i en kommune i Nordsjælland.

“Som offentligt ansat har jeg selv været med til at ansætte it-konsulenter til 1.200 kroner i timen. Men de har også været guld værd, når de med det samme udpegede et problem, som vi sparede månedsvis på at finde så hurtigt. Generelt vil jeg sige, det går bedst, når man hyrer konsulenter til små it-projekter. De store prestigeprojekter, hvor der er mange konsulenter på, har det med at løbe løbsk og blive meget dyre.” Tidligere it-ansat i det offentlige, i dag selvstændig it-konsulent.

“Jeg blev ansat som it-konsulent i Netcompany lige efter universitetet. Min startløn var 36.000 kroner. På mit første it-projekt i en kommune betalte kommunen Netcompany en timeløn på 600 kroner for mit arbejde. Og det er jo det, konsulentbranchen kan, som det offentlige ikke kan. Det betaler godt.” It-konsulent i Netcompany.

OM LOYALITET

Man kalder det braindrain, når et lands bedst uddannede tager arbejde i udlandet. Et lignende braindrain foregår i offentlige myndigheder, som benytter mange eksterne it-konsulenter, der – efter at have arbejdet på et it-projekt – forlader myndigheden for at finde arbejde andetsteds. Al oparbejdet ekspertise og viden forsvinder – og når nye konsulenter kommer ind, begynder det forfra. Samtidig er der også et loyalitetsspørgsmål mellem de offentligt ansatte og konsulenterne.

“Udfordringen med konsulenter er, at når de forsvinder, så tager de viden og overblik med sig, så al rettelse af eksempelvis kode og generel forståelse af, hvad der er foregået i forbindelse med et it-projekt, er væk.” It-ansat i offentlig organisation.

“Som konsulent står man altid lidt udenfor. Man er ikke en del af arbejdspladsen. I den kommune, jeg var konsulent i, kom jeg der to-tre gange om ugen i nogle år. Men jeg blev aldrig set på som en kollega. Jeg repræsenterede et konsulenthus. Det var især hårdt, når der blev implementeret it-systemer, som ikke lige virkede i første omgang, og som jeg havde arbejdet på. Så kunne det godt ske, jeg ikke blev inviteret med til frokost.” Tidligere it-konsulent, i dag it-ansat i det offentlige.

“Når jeg kom fra et konsulenthus og ud i en myndighed, så var det konsulenthuset, jeg repræsenterede, og dem, jeg gjorde det godt for. Men det betød også, jeg var følelsesmæssigt afkoblet projektet, som jo betyder alverden for den myndighed, man aflønnes af. I dag, hvor jeg sidder i en styrelse og arbejder på et system til at inddrive skat, så er det dét, der betyder noget. Det er sagen, jeg brænder for.” Tidligere it-konsulent, i dag it-ansat under Skatteministeriet.