Musikforeningen PB43 lukker med en afskedsfest den 29. april, og det er en forbandet skam. Som del af kulturhuset og foreningen PB43 måtte de sidste år flytte fra Prags Boulevard 43 på Amager til langt færre kvadratmeter i Nordhavnen. Den overordnede forening måtte vinke farvel til omkring to tredjedele af sine kreative iværksættere, fordi der ikke var plads. Og nu må den altså lukke og slukke for sin musikalske afdeling, fordi reglerne for området angiveligt forhindrer den i at arrangere den rette form for events.

Det er en forbandet skam, fordi vi her ser endnu et eksempel på den stigende tendens til at lukke byrummene for kunstneriske og kreative sjæle, iværksættere, undergrundsoperatører – til fordel for langt mere profitabelt og dyrt nybyggeri til beboelse og til erhverv.

Gennem de seneste år er musikkollektivet Henning Young på Krimsvej på Amager samt det store kunstner-værkstedskollektiv HCØ Hus på Frederiksberg blevet lukket af samme grund. Og det vigtige musikalske kraftcenter for københavnsk eksperimentalmusik Mayhem får ikke nødvendigvis fornyet sit lejemål på det yderste af Østerbro.

I Københavns Kommune kniber det med en overordnet reaktion på det stadig mere presserende problem. Visse lyspunkter er der dog. Ved Amagerbanen Syd er et nyt beboelses- og erhvervsprojekt, hvor der i startredegørelsen fra borgernes side udtrykkes ønske om at give plads til kreative erhverv og iværksættere.

Det lyder godt. Men det er langtfra nok, og udviklingen i Carlsberg Byen taler sit tydelige sprog om utilstrækkelig kommunal indsigt i lokalmiljøernes behov for diversitet og i kulturens behov for ordentlige rammer. I Carlsberg Byen bliver de kunstneriske iværksættere nu smidt på porten efter at have modnet området. En klassisk gentrificeringsstrategi med henblik på at skabe merværdi har været bragt i anvendelse: Send kunstnerne ind og gør det attraktivt for beboelse. Se værdien stige, til du ikke kan holde dig længere. Smid dem ud. Og byg, for helvede, byg!

Sidste år mente kulturborgmester Carl Christian Ebbesen (DF) her i avisen, at kreative iværksættere måtte finde sig i kortsigtede lejemål. »Man er nødt til at udnytte de muligheder, der er, og hele tiden være omstillingsparat.« Og han ville ikke være »klynkeborgmesteren«. Men de kreative iværksættere og alternative kunstnere har faktisk bare brug for arbejdsro og fleksible rammer. Ikke medynk. Og hvor skal de i øvrigt flytte hen næste gang?

Uden ordentlige betingelser for vækstlag og anderledestænkende vantrives kulturlivet. Og husk på, at der skam også kan være økonomi og branding bag de humanistiske floskler. Tre af vores absolut største internationale musiksucceser – nogensinde – har alle nydt godt af de alternative byrums frihed i deres kunstneriske virke.

MØ trådte sine barnesko i Ungdomshuset på Jagtvej, ja, viste stedet respekt ved at optræde i dets nye lokaler på Dortheavej i september sidste år med sit gamle punkband, MOR. Lukas Graham formede sit udtryk ved gratis og improviserede koncerter i Børneteateret på Christiania. Og Iceage, der har sat sig dybe spor i international, moderne rock, huserer stadig den dag i dag på Mayhem.

Den kulturelle – og sociale – diversitet er ved at blive udvasket i det centrale København. Og så ender vi med at leve i hyperhomogene velfærdsbobler uden ordentlig ilttilførsel. Samtidig med at de alternative kulturer bliver ghettoiserede. Ungdomshusets nye placering et godt stykke ude i Nordvest har således fjernet stedet så langt fra centrum, at dets kulturelle betydning for andre end den hårde kerne er stærkt formindsket.

Vi kommer ikke længere forbi det overrumplende. Fordi stederne, der kan præsentere det, er ved at forsvinde. I stedet får København i vid udstrækning pengestærke etablissementer, der giver folk, hvad de har regnet sig frem til, at de vil have. Men det er der ingen udvikling i.

Og det er i øvrigt svært at forudse storhed. Hvem ville have troet, at en knægt fra Børneteateret ville være superstjerne i dag? Eller at nogle mutte drenge fra Mayhem skulle modernisere rocken? Eller at en pige fra Ungeren, der råbesang »Fisse i dit fjæs!«, en dag skulle samarbejde med verdens mest celebre musikproducere? Hvem giver den næste generation af utilpassede unge en scene at fyre den af på i deres formative år? Og ikke mindst: Hvor står den scene i København om bare 10 år?