Når franske Total i år overtager Mærsks olieudvinding i Nordsøen, får selskabet samtidig ret til at blive kompenseret krone for krone af den danske stat for eventuelle skattestigninger de næste 24 år.

Det ser ud til at blive resultatet, efter at Kammeradvokaten har vurderet, at staten reelt ikke har mulighed for at udfase den såkaldte kompensationsret, sådan som flere forligspartier bag Nordsøaftalen ellers har ønsket.

»Nu kan regeringen bare bestemme, at statens værdier nærmest skal doneres væk til et fransk olieselskab,« siger Enhedslistens skatteordfører Rune Lund, mens De Radikales finansordfører Martin Lidegaard erklærer sig »rigtig træt af«, at Total står til at overtage kompensationsretten.

»Jeg ville helt klart have foretrukket, at vi benyttede den her anledning til at gøre op med kompensationsretten. Og hvis ikke det var, fordi Kammeradvokaten er så entydig i sin vurdering, ville jeg også mene, at vi skulle forfølge det,« siger Martin Lidegaard.

Nordsøaftalen har været omdiskuteret, siden den blev indgået i 2003 af et flertal bestående af den daværende VK-regering, DF og R. Frem til 2042 giver den de tre selskaber i Dansk Undergrunds Consortium-Shell, Chevron og A.P. Møller-Mærsk-eneret til at udvinde olie og gas fra Nordsøen.

De økonomiske vismænd har tidligere kritiseret aftalen for at være for gunstig for selskaberne–på bekostning af skatteborgerne.

»Samlet set er der meget, der taler for, at skatteforholdene i Nordsøen bør ændres for at give en mere rimelig fordeling af de ekstraordinære indtjeningsmuligheder, som udnyttelsen af samfundets naturressourcer giver,« konkluderede de i 2012. Et synspunkt, de gentog i 2017, hvor de skrev, at der »lader til at være et betydeligt spillerum for højere beskatning«.

Men det lader sig ikke umiddelbart gøre. For Nordsøaftalen indeholder en særlig klausul, der giver selskaberne ret til kompensation, hvis staten øger beskatningen.

Modstridende vurderinger

Debatten blussede op igen, da Mærsk i august 2017 indgik en aftale om at sælge sin olie- og gasforretning til franske Total for 47 milliarder kroner. Nu øjnede kritikere af aftalen, heriblandt forligspartierne De Radikale og SF, en mulighed for, at staten kunne slippe ud af kompensationsaftalen.

De henviste til, at energi-, klima- og forsyningsminister Lars Christian Lilleholt året forinden havde oplyst til Folketinget, at en ny ejer ikke »uden videre kan indtræde i den del af Nordsøaftalen, som vedrører kompensationsaftalen«.

Men nu skriver Kammeradvokaten i et notat, at det ville »give anledning til så alvorlige retlige betænkeligheder«, hvis man ikke lod Total overtage kompensationsretten, at det »reelt« ikke er »en retlig mulighed«:

»Derfor anbefaler vi, at staten ved en godkendelse af overdragelse af selve eneretsbevillingen til Total samtidig accepterer, at kompensationsaftalen medoverdrages.«

Dermed ser diskussionen foreløbig ud til at være lukket. Tidligere på måneden besluttede et flertal bestående af regeringspartierne, S, R og DF at tage Kammeradvokatens vurdering til efterretning og nedstemme et forslag fra Enhedslisten, der lagde op til at lade kompensationsaftalen udløbe.

»Det er ikke fordi, der politisk er et ønske om det, men fordi den juridiske vurdering er, som den er. Jeg har sjældent set så klart et notat fra Kammeradvokaten,« siger Martin Lidegaard.

Regeringens advokat

Beslutningen skuffer Enhedslisten og SF. De to partier mener ikke, man bør tage Kammeradvokatens vurdering for pålydende.

»Vi synes ikke, Kammeradvokatens vurdering er fuldstændig entydig. Den er ikke vandtæt,« siger SF’s finansordfører, Lisbeth Bech Poulsen.

»Og så skal man altså også huske på, at Kammeradvokaten ikke er en uvildig juridisk aktør. Det er statens advokat.«

SF havde derfor stillet forslag om, at der skulle laves en »uvildig juridisk vurdering« af spørgsmålet, inden der bliver truffet afgørelse i sagen. Men det var der ikke flertal for.

»Jeg kan simpelthen ikke forstå, at man ikke undersøger alle muligheder til bunds,« siger Lisbeth Bech Poulsen.

»Det her er jo et spørgsmål om milliarder.«

– Hvor er det, du mener, at Kammeradvokatens vurdering ikke er vandtæt?

»Jeg synes ikke, den besvarer nogle grundlæggende ting. Er det et grundlovsspørgsmål, er det civilretligt, eller hvad er det? Og hvad ville konsekvenserne være, hvis man forsøgte at komme ud af aftalen? Så fra vores side er vi ikke hundrede procent overbevist. Derfor vil vi gerne have en second opinion.«

Abstrakt svar

Enhedslistens skatteordfører, Rune Lund, finder Kammeradvokatens notat »meget uklart«.

»Og så er det i strid med, hvad Energistyrelsen selv har vurderet, hvilket er højst interessant,« siger han med henvisning til ministerens svar til Folketinget i 2016, der var baseret på en vurdering fra styrelsen.

Det var i går ikke muligt at få en kommentar fra energi-, forsynings- og klimaminister Lars Christian Lilleholt. Men i forbindelse med Folketingets behandling af sagen afviste han, at Kammeradvokatens notat skulle være bestillingsarbejde. Spørgsmålet om, hvorvidt Total kan indtræde i kompensationsaftalen, er »ikke er et politisk spørgsmål«, men et juridisk, sagde han i forbindelse med Folketingets behandling af sagen.

»Det er jo ikke som, når man er ude at købe brød, at man så kan vælge den ene eller den anden bagerforretning,« sagde han.

»Kammeradvokatens vurdering er for os at se meget, meget klar og en vurdering af, at det juridisk set ikke er en mulighed at ophæve aftalen.«

Når han i 2016 svarede Folketinget noget andet, skyldes det, at det spørgsmål, han dengang svarede på, »var abstrakt i sin udformning og ikke baseret på en konkret foreliggende situation«, skriver ministeren i et nyt svar til Folketinget.

Spørgsmålet, der var stillet af Enhedslistens Pelle Dragsted, gik på, om aftalen mellem staten og Mærsk om eneretsbevilling kunne »fortsætte, hvis A.P. Møller-Mærsk sælger sine olieaktiviteter fra«?

»Jeg kan ikke se, at spørgsmålet på nogen måde skulle være abstrakt. Der bliver stillet et meget præcist spørgsmål, og der bliver svaret meget præcist,« siger Rune Lund.

Hurtig på knappen

Det anerkender De Radikales Martin Lidegaard. Men han ser snarere de modstridende svar som udtryk for, at ministeren i 2016 var »lidt for hurtig på knappen« og nu er blevet klogere, end at der skulle være reel juridisk tvivl om spørgsmålet.

»Jeg synes, det er rigtig ærgerligt, at vi har fået en forkert besvarelse – for det opfatter jeg det som. Det er ikke tilfredsstillende, og det har jeg også meddelt ministeren,« siger han.

»Men jeg tror, det ville være spild af tid og penge at få lavet en ny vurdering. Jeg har ikke nogen som helst forestilling om, at man ville nå frem til et andet resultat end Kammeradvokaten«.

– Hvad siger det om den aftale, I indgik i 2003, at man tilsyneladende kan videresælge det her gunstige skattestop? Havde I forestillet jer det?

»Det siger jo, at det var en aftale, der var et resultat af en forhandling, hvor vi ønskede at øge beskatningen med 20 procent i forhold til den eksisterende aftale. Og hvor Mærsk så sagde, at hvis I vil det, så vil vi have en garanti for, at I ikke hæver den igen. Det havde jeg helst været foruden, men jeg er da glad for de mange, mange milliarder, der er rullet ind i den danske statskasse, fordi vi hævede beskatningen dengang.«