Liikahengitys voi aiheuttaa monenlaisia oireita. Näin tunnistat, kärsitkö vaivasta itse.

Huokailetko tai haukotteletko usein? Kun alat puhua, onko sinulla tarve vetää ensin syvään henkeä? Kuorsaatko öisin?

Jos vastasit myöntävästi, saattaa olla, että hengität väärin.

Saatat tietämättäsi kärsiä niin sanotusta ylihengityksestä. Myös esimerkiksi äänekäs hengitys ja se, että hengitys näkyy selkeästi ulospäin, voivat olla oire tästä huonosta tavasta, kertoo hengitysohjaaja Marketta Manninen, joka on kehittänyt rekisteröidyn Hoitava Hengitys HB -menetelmän.

Liikahengitys tunnetaan hyperventilaationa, mutta hyperventilaatio voi tarkoittaa muutakin kuin paniikkikohtauksen yhteydessä ilmenevää hengityksen haukkomista.

Hyperventilaatio on tila, jossa ihminen hengittää enemmän kuin olisi tarpeen. Tämän johdosta hänen verestään poistuu enemmän hiilidioksidia kuin sitä syntyy, Terveyskirjasto kertoo. Seurauksena on valtimoveren hiilidioksidimäärän pieneneminen ja verisuonten supistuminen, joka voi aiheuttaa moninaisia oireita.

– Esimerkiksi huimaus, kylmät jalat ja kädet sekä käsien pistely voi olla liikahengityksen merkki, Manninen kertoo.

Oikeaoppinen hengitys on samanaikaisesti kevyttä ja syvää. Unsplash

Oikeaoppinen hengitys

Raju hyperventilaatio on yleensä helppo tunnistaa, mutta liikahengitys piilevämmässä muodossa saattaa piinata ja vaivata oloa vuosikausia ilman, että siihen osaa kiinnittää huomiota.

Jos tilaan on tottunut, se tuntuu luonnolliselta. Mutta millaista hengityksen kuuluisi oikeaoppisesti olla?

– Hengityksen pitäisi olla kevyttä ja syvää, rauhallista ja säännöllistä – tietenkin olosuhteet huomioon ottaen, Manninen kertoo. Esimerkiksi intensiivisen liikunnan lomassa on luonnollista, että hengitys kiihtyy. Sen pitäisi kuitenkin rauhoittua suorituksen loputtua.

– Hengitys on helppoa silloin, kun se ei katkeile tai tunnu työläältä; silloin, kun se on luontaisesti syvää palleahengitystä.

Huono hengitystapa on näiden vastakohta. Hengitys on äänekästä, ja huokailut tai haukotukset säännöllisiä. Puheen lomassa voi iskeä tarve haukata henkeä. Hengittämiseen käytetään pääasiassa suuta, ei nenää.

– Yleinen käsitys on se, että mitä isommin hengittää, sitä enemmän saa happea, Manninen mainitsee yleisen harhaluulon ja kertoo syyn, miksi isosti hengittämisen sijaan meidän jokaisen tulisi pyrkiä hengittämään hieman pienemmin:

– Maltillisempi hengitys ei päästä liikaa hiilidioksidia pois elimistöstä.

Hyvä uutinen on, että sopivan rauhallisen hengittämisen voi opetella uudelleen.

– Hoitava hengitys on syvää, mutta samalla hallinnassa niin, että sen volyymi ei kasva, Manninen neuvoo.

Alun totuttelu voi viedä aikansa. Esimerkiksi nenähengitykseen siirtyminen saattaa tuntua hankalalta, ja hengitys voi tuntua hetkellisesti pidättyneeltä. Alun epämukavuuden yli kannattaa kuitenkin jaksaa: oikeaoppinen hengitys palkitsee muun muassa unenlaadun paranemisena.

Hyvä hengitys näkyy Pallea, ohut levy rinta- ja vatsaontelon välissä, on sisäänhengityksen suhteen ihmisen tärkein lihas. Muilla lihaksilla (mm. kylkiväli- ja vatsalihaksilla) on vain avustava rooli hengityksessä. Normaalissa hengityksessä on kolme vaihetta: sisäänhengitys, uloshengitys ja pieni tauko ennen seuraavaa sisäänhengitystä. Uloshengityksen pitäisi olla noin puolet sisäänhengitystä pidempi. Nenähengityksen tulisi riittää, ellei kyseessä ole fyysinen rasitus tai ponnistus. Hyvässä, aktiivisessa sisäänhengityksessä keuhkot täyttyvät alaosiin päin. Ulospäin tämä näkyy pienenä ylävatsan pyöristymisenä ja rintakehän laajenemisena. Uloshengityksessä rintakehä palautuu lepoasentoon. Vaikka hengitys ”työllistääkin” tehokkaasti eri lihaksia, hyvän hengityksen tulisi olla taloudellista ja rentoa. Jos jo pelkkä hengitys tuntuu kuluttavan voimia, kyseessä voi olla hengityssairaus tai huono hengitystekniikka. Lähde: Hengitä ja hengästy (Hengitysliitto)

Lisää vinkkejä hyvään oloon – seuraa @ilhyvaolo Instagramissa!