Vähävaraiset joutuvat kuulemaan itseään rikkaammilta typeriä neuvoja, joista ei ole oikeasti mitään apua. Tätä kutsutaan termillä richsplainaus.

Richsplainaus on Amerikasta Suomeen rantautunut termi, jolla tarkoitetaan sitä, kun varakkaampi ihminen antaa itsestään selviä, typeriä tai muuten älyttömiä neuvoja itseään köyhemmälle ihmiselle. Yleensä tällaisessa tilanteessa varakkaampi ei ymmärrä toisen elämäntilannetta ja puhuu vain omasta, hyväosaisen näkökulmasta. Richplainaus tulee kahden sanan yhdistelmästä rich (rikas) ja explain (selittää).

Terveyden ja hyvinvointilaitoksen tutkija Elina Turunen kertoo, miksi tällaisista neuvoista ei ole hyötyä. Turunen tekee Helsingin yliopistoon väitöskirjaa köyhyydessä selviytymisestä.

”Ei köyhällä ole varaa ostaa halpaa. Kannattaa satsata laatuun!”

– Jos ihmisen on vaikea kattaa pakolliset menonsa tuloillaan, on hyvin vaikeaa ostaa kalliimpia asioita, Turunen sanoo.

Pienituloisuutta ja köyhyyttä mitataan Suomessa eri tavoin. Tällä hetkellä esimerkiksi noin kahdeksalla prosentilla suomalaisista ei riitä tulot kohtuulliseksi katsotulla minimibudjetilla elämiseen. Sitä paitsi ei ole sanottua, että kalliimpi olisi aina laadukkaampaa.

”Kyllä jokainen nyt voi laittaa 20 euroa säästöön kuussa”

– Köyhyydessä elävät ihmiset ovat jo tinkineet välttämättömyyksistä, kuten ruoasta tai lääkkeistään. 20 euroa voi olla iso raha. Jos saa 20 euroa säästöön, se saattaa olla pois jostain muusta tärkeästä.

Turunen sanoo, että köyhyys ei ole vain rahan puutetta, vaan usein se myös kaventaa mahdollisuuksia osallistua erilaisiin asioihin, mikä taas voi johtaa ulkopuolisuuden tunteeseen. Toisaalta vaikka toimeentulo parantuisikin yhtäkkiä, ihminen ei välttämättä koe, että hänen tilanteensa olisi kunnossa.

”Ajattelet liikaa rahaa”

Joskus rahan riittäminen voi olla hyvinkin pienestä kiinni, ja siksi on oltava tarkkana koko ajan.

– Jos pitää keskittyä koko ajan päivästä tai lähipäivistä selviytymiseen, rahaa on pakko ajatella. Esimerkiksi työelämän ulkopuolella oleville tehtyyn kyselyyn osallistuneista yli puolet ei suunnittele tulevaisuuttaan, vaan ilmoitti elävänsä päivä kerrallaan. Vastaajista yli kolmannes koki melko vakavaa psyykkistä kuormittuneisuutta.

– Ihmisen pärjäämistä auttaa, mikäli hän pystyy ennakoimaan tekemisiään pidemmälle, mutta aina se ei ole mahdollista.

”Juurekset ovat halpoja, syö niitä. Myös metsät ovat marjoja pullollaan.”

– Juurekset tai marjat ovat varmaan ihan hyviä sekä köyhille että rikkaille, mutta ne eivät ratkaise köyhyysongelmaa.

Ihmisen toimeentulo muodostuu monista eri tekijöistä, joissa ruoka saattaa olla pieni murunen kokonaisuudesta.

”Kannattaa käydä syömässä vanhempien tai ystävien luona”

– Kaikenlaiset sosiaaliset verkostot auttavat kyllä pärjäämisessä, mutta samaan aikaan ihmiset eivät välttämättä halua olla riippuvaisia toisista, Turunen sanoo.

Tutkimuksissa on huomattu, että monet välttelevät avun vastaanottamista, sillä he kokevat, että se johtaa vastavuoroisuuden vaatimuksiin. Ihmiset eivät ajattele vain taloudellista, vaan myös sosiaalista selviytymistä: suhteita pyritään vaalimaan ja joskus harkitaan, kuinka paljon ihmissuhteita halutaan kuormittaa.

”Raha ei tee onnelliseksi”

Joidenkin tutkimusten mukaan tietyn tulotason jälkeen raha ei enää kasvata onnellisuutta, mutta perustarpeiden tyydyttämisellä on merkitystä onnen tunteeseen. On myös tutkimuksia, joissa on havaittu, että nälkäisen ihmisen ajatukset pyörivät syömisen ja ruuan ympärillä.

– Jos selviytymistä voisi miettiä vähemmän, voimavaroja vapautuisi muiden asioiden tekemiseen.

"Et voi olla köyhä, kun sinulla voi olla varaa koiraan tai tupakointiin”

Eri ihmisille eri asiat ovat tärkeitä ja tukevat hyvinvointia. Lemmikit voivat hyvinkin auttaa jaksamaan arjessa. Pienituloinen lemmikinomistaja saattaa tinkiä jostain muusta kuin lemmikin ylläpidosta.

– Sitä paisti lemmikin pitämistä ei niin vain voi lopettaa samalla tavalla kuin harrastusta. Sen sijaan päihteiden kohdalla kyse on yleensä riippuvuudesta. Sekä köyhille että rikkaille tekee hyvää lopettaa tupakointi, mutta molemmille se voi olla yhtä vaikeaa.

"Tiedän, miltä sinusta tuntuu. Mekin ollaan harkittu kakkosautosta luopumista, koska kyllähän siihen menee rahaa."

– Tällainen kommentti kertoo siitä, että ihmisten kokemukset ovat etääntyneet toisistaan: suurituloiset eivät tunne pienituloisten elämää tai päinvastoin.

Yhteiskunnan kannalta on huono juttu, että sosiaaliset etäisyydet kasvavat niin paljon, ettei pystytä enää samastumaan toisen arkeen. Tämä voi vahvistaa epäluottamusta.

– Jos köyhyys ei kosketa omaa tai lähipiirin arkea, ei välttämättä tiedä, mistä puhuu, kun puhuu köyhyydestä.

”Kyllä etsivä töitä löytää”

Ei aina. Monet eri tekijät vaikuttavat ihmisen työllistymiseen, kuten koulutus ja työhistoria, työkyky, työnhakijoiden ja työpaikkojen määrä ja sijainti.

Mitä sitten pitäisi sanoa?

Ihmisten tilanteet ovat hyvin erilaisia, joten toisen ajatuksia kannattaa kuunnella eikä vain tuputtaa omia neuvoja – etenkin jos niitä ei ole pyydetty.

– Jos tulee kuulluksi ystäviensä tai palvelujen piirissä, se voi vahvistaa osallisuuden kokemusta. Jos toinen vain kertoo, mitä pitäisi tehdä, se ei välttämättä kannusta kauheasti eteenpäin, Turunen sanoo.

Kuuntele podcast-jakso richsplainauksesta!

Miksi me syyllistymme kuitenkin herkästi richsplainaukseen? Millä sävyllä rahasta pitäisi puhua, kuka siitä saa puhua, ja miksi vääränlainen puhe paitsi tuntuu ikävältä niin on myös yhteiskunnallisesti vaarallista?

Toimittaja ja bloggaaja Julia Thurén ja väitöskirjatutkija ja feministi Minja Koskela ruotivat aihetta pohjamutia myöten.

Ylen rahaan keskittyvä podcast Julia Thurén: Melkein kaikki rahasta ruotii tuloja ja menoja, rahan jakamista parisuhteessa ja ystävien kesken, säästämistä ja sijoittamista sekä tarjoaa aiheisiin uusia, kiinnostavia näkökulmia. Podcastia voit kuunnella Areenasta tai tilata sen Spotifysta.