Annetut rokotukset merkitään lapsena neuvolakorttiin, koululaisilla sekä opiskelijoilla erilliseen rokotuskorttiin. Myös armeijan käyneet saavat sen.

– Se sitten pysyy mukana tai häviää. Yleensä häviää. On enemmänkin sääntö, että rokotuskortti ei ole säilynyt. Tyypillisesti ne katoavat muuttojen mukana, sanoo terveydenhoitaja Nina Strömberg THL:n infektiotautien torjunta ja rokotukset -yksiköstä.

Myöhemmin tietoja joutuu metsästämään useista paikoista. Rokotustietojen päivittäminen vaatii soittokierrosta varsinkin jos asuinpaikkakunta on vaihtunut useasti.

Tietoja voi kysellä terveyskeskuksista, työterveyshuollosta tai yksityisvastaanotoilta.

– Rokotustiedot on aikoinaan kirjattu siihen paikkaan, missä rokotus on otettu. Jos aikaa on kulunut jo kymmeniä vuosia, niin tietojen selvittäminen meneekin jo todella hankalaksi, Nina Strömberg myöntää.

Suomessa rokotuksista ei ole olemassa keskitettyä terveydenhuollon rekisteriä, josta voisi tarkistaa, minkä rokotuksen ja milloin on saanut.

Rokotuskortti Janne Lindroos / Yle

Omakantaan rokotustiedot

Vielä toistaiseksi omia rokotustietoja ei löydy kootusti myöskään Kelan Omakanta.fi (siirryt toiseen palveluun)-palvelusta. Tulevaisuudessa on tarkoitus toteuttaa erillinen rokotukset-osio, josta asiakas löytää tiedot koottuna entistä helpommin.

– Siihen voi mennä arviolta muutama vuosi. Asia on testausvaiheessa, Kelan Kanta.fi -palvelujen kehittämispäällikkö Pia Järvinen-Hiekkanen sanoo.

Hän muistuttaa, että Suomessa on pelkästään julkisella puolella seitsemän eri potilastietojärjestelmää ja yksityisellä muutama kymmen.

– Osa käy jo nyt kirjaamassa myös rokotustiedot Omakantaan, mutta ne löytyvät potilaskertomusten sisältä.

Mikä piikki ja milloin?

Uuden rokotuskortin voi hankkia esimerkiksi omalta terveysasemalta tai työterveyshuollosta.

– On hyvä tietää annetuista rokotuksista, mitä puuttuu tai pitäisikö jotain rokotetta tehostaa. Jokaisesta kannattaa pyytää merkintä korttiin ja pitää se visusti tallessa, terveydenhoitaja Nina Strömberg muistuttaa.

Suomen terveysviranomaisten suositus on, että jokaisella tulisi olla suoja vähintään jäykkäkouristusta, kurkkumätää, tuhkarokkoa, vihurirokkoa, sikotautia ja poliota vastaan. Rokotteet kuuluvat kansalliseen rokotusohjelmaan ja yleensä ne saadaan lapsena neuvolassa.

Jäykkäkouristukselta suojaava rokote pitäisi kuitenkin muistaa uusia kymmenen vuoden välein.

– Tähän tulee jo tänä keväänä muutos niin, että työikäiselle väestölle sen ottamista suositellaan vain 20 vuoden välein, ylilääkäri Tuija Leino THL:n infektiotautien torjunta ja rokotukset -yksiköstä kertoo.

Susanna Wacklin / Yle

Tarkista matkakohteen epidemiat

Matkalle lähtiessä rokotustarpeeseen vaikuttavat matkakohde, vuodenaika, matkan kesto ja se, minkälaisesta matkasta on kysymys.

– Matkoilla olosuhteet ovat itselle vieraat ja haavereita sattuu helpommin. En ihan Tallinnaan tai Ruotsin laivalle mennessä kehottaisi miettimään rokotuksia, mutta heti jos menee pidemmälle ja vähänkään alkeellisiin olosuhteisiin.

Helpompaa varautua kotimaassa kuin pelätä sairastumista matkalla. Tuija Leino

– On helpompaa varautua kotimaassa kuin pelätä sairastumista matkalla, Tuija Leino sanoo.

Ennen matkaa kannattaa tarkistaa hyvissä ajoin maakohtaiset rokotesuositukset. Niistä saa tietoa Internetistä Rokote.fi (siirryt toiseen palveluun) -sivustolta tai THL:n Matkailijan terveysoppaasta. (siirryt toiseen palveluun)

Suositukset vaihtelevat epidemioiden mukaan. Esimerkiksi kuluvan sadekauden aikana Afrikassa Sambian pääkaupunkia Lusakaa on koetellut raju kolera-epidemia. (siirryt toiseen palveluun)

Rokotuskortti voi olla pakollinen

Matkailijoiden rokotteet eivät aina ole pakollisia, mutta jos matkustaa Afrikassa tai Etelä-Amerikassa keltakuumealueelle, matkailijalta vaaditaan todistusta rokotuksesta ennen maahan saapumista.

– Kansainvälinen keltainen rokotuskortti on erityisen tärkeä. Se on ainoa virallinen todistus saaduista rokotteista. Sen puuttuminen voi olla este maahanpääsylle, terveydenhoitaja Nina Strömberg painottaa.

Keltakuumerokotteen suoja on elinikäinen.

– Keltakuume on hyttysten levittämä tauti ja rokotuksella yritetään estää sen leviämistä uusille alueille, sanoo ylilääkäri Tuija Leino.

Myös muista rokotuksista voidaan vaatia todistus maahantulotarkastuksen yhteydessä. Näitä ovat esimerkiksi polio- ja meningokokkirokotukset.

Julkisen terveydenhuollon puolella rokoteohjelman ulkopuoliset rokotteet on ostettava reseptillä apteekista. Yksityisellä matkarokotteita saa yleensä lääkäriasemalta, eikä apteekissa tarvitse käydä.

Osassa Afrikkaa matkailijalta vaaditaan keltakuumerokotus. AOP

Varaa rokotusaika ajoissa

Matkaa suunnittelevan kannattaa olla ajoissa liikkeellä, sillä neuvonta, rokotteiden hankkiminen ja niiden ottaminen vievät yllättävän paljon aikaa.

Kevätlomalaisella alkaa olla jo kiire.

– Jos on helmikuun lopussa lähdössä hiihtolomamatkalle, niin rokotukset tulisi hoitaa kuntoon kiireen vilkkaan. Useissa suoja ei tule heti voimaan tai rokotuskertoja tarvitaan useita (siirryt toiseen palveluun), sanoo Tuija Leino.

– Rokotuksiin on varattava kuukausia aikaa riippuen tietysti siitä, mitä eksoottisimpaan matkakohteeseen matkustaa, Nina Strömberg lisää.

Katso tästä, kuinka rokote toimii

Tuplarokotus ei haittaa

Rokotuskortti on hyvä pitää ajan tasalla siksikin, että rokotteet ovat kalliita. Ylilääkäri Tuija Leino mainitsee hintavan japanin aivokuume -rokotteen, mikä on hyvä ottaa, jos matkustaa useaksi kuukaudeksi Kaukoitään.

– Rokotekortista on se hyöty, ettei piikillä tule käytyä turhaan, hän sanoo.

Rokottamisella ei ole yliannostusvaaraa Nina Strömberg

Jos salapoliisityö omien rokotusten selvittämiseksi ei tuota tulosta, on asiantuntijoiden mielestä parasta varautua varmuuden vuoksi.

– Jos on epävarma, onko saanut rokotteen ja onko suoja olemassa, kannattaa mieluummin ottaa se kuin ajatella, että ehkä olen sen saanut. Rokottamisella ei ole yliannostusvaaraa. Ei haittaa, vaikka olisi tuplarokotteet, terveydenhoitaja Nina Strömberg toteaa.