HJERNEN: – Er vår virkelighet, og det foregår en enorm innsats blant forskere for å forstå hvordan hjernen fungerer. Og hjerneforskning har noe å hente fra psykedelika, skriver kronikkforfatteren. Foto:Lionel Bonaventure,Afp

Debatt

Det er på tide å revurdere psykedelika

Ny forskning viser at psykedelika kan gi store utbytter med svært lav risiko. Også hjerneforskning har noe å hente fra psykedelika. Med perspektiv fra forskning, klinisk psykologi og menneskerettighetslov er det på tide å revidere våre holdninger til psykedelika.

22. april 2015

Dette er en kronikk. Kronikken gir uttrykk for skribentens holdning. Du kan sende inn kronikker og debattinnlegg til VG her.

Artikkelen er over fem år gammel

TOR STENSOLA, PhD, affiliert Champalimaud Centre for The Unknown, Lisboa Portugal

De fleste av oss ser oss gjerne lykkelig uvitende om at bak sinnets slør jobber et håndfast, fysisk organ. Hjernen; rosa, pulserende og mystisk homogen som den virker, skaper alle persept og skjuler effektivt at den en gang finnes der.

Men det er nå en ufattelig innsats som går inn i å fortstå hvordan hjernen fungerer.

Selv Obama er på hjernebølgen med milliardsatsingen «BRAIN Initiative», satt i sving i fjor.

Ny forskning

Tor Stensola. Foto:Privat,

Nylig har det vært mye nasjonal og internasjonal fokus på ny forskning rundt et par substansklasser – MDMA (ecstacy) og psykedelika – og hvorvidt våre oppfatninger og ikke minst lovgivningen stemmer overens med objektive mål. Forskere ved NTNU publiserte nylig i et stort studie at disse stoffene ikke viser noen statistisk trend mot å forårsake mentale helseproblemer i brukere. Om noe, snarere tvert imot.

Resultatene setter seg pent i selskap med lignende arbeid som har akkumulert stødig de senere år. Kliniske studier viser at blant de 400 som fikk psykedelika og 1100 som fikk MDMA var det ingen negative utfall.

Psykedelikas svartelisting har aldri vært vitenskapelig motivert, og til tross for svært lav risikoprofil og ingen systematisk kobling til hippietidens anekdoter, er stoffene satt i samme gruppering som tyngre stoffer.

Som hjerneforsker ser jeg et ansvar for å rette oppmerksomhet til hva forskningen forteller oss, spesielt hvis dette har lite samsvar med lovgivning og generell oppfatning. Hva er disse stoffene? Hva kan de tilføre? For å utforske disse spørsmålene syns jeg det er informativt å ta et hjerneperspektiv.

LES: Et forbud mot LSD er absurd.

Et instrument

Hjernen er vår virkelighet. Vi har kun indirekte kontakt med verden der ute. Alt strømmer som elektriske impulser, plukket opp av kroppens sensorer, til hjernen hvor signalene blir analysert og integrert i dens enorme cellenettverk. Man kan tenke på hjernen som et instrument, kanskje ei hardingfele. Virkeligheten spiller på overstrengene, og resonansstrengene under lager et tidsriktig harmonisk ekko av originalen.

Hjernen får et mylder av sensorinformasjon; i stedet for fire resonansstrenger som fela, har den flere milliarder, nemlig hjernecellene og nettverkene de former.

Det er i disse nettverkene at opplevelser og kognisjon oppstår. Studier har vist ettertrykkelig at alle sider ved kognisjon er kritisk avhengige av spesifikke deler av hjernen.

Drømmer

Gjennom døgnet opererer hjernen i forskjellige «gir». Ett aspekt av slike gir er hvor bevisste vi er. Bevissthet er generelt krevende å definere. Vi vet vi har den når vi er våkne og fokuserte. Vi vet at vi ikke er bevisste når vi sover. Men finurlig nok har vi opplevelser da også, nemlig gjennom drømmer.

I våken tilstand blir hjernen bombardert av informasjon fra en omverden full av både farer og muligheter, og som brikker i evolusjonens spill er det essensielt å forstå og forutse den ytre verden best mulig. I våken bevisst tilstand er det derfor signalene fra omverden samt forventninger om disse som dominerer mye av hjernens aktivitet.

Men hjernen er også svært aktiv på egen hånd. I søvn – og kanskje grunnen til at vi har det – blir ikke hjernens aktivitet lengre tviholdt av den rike strømmen av inntrykk fra utsiden. I stedet er hjernen nå heller aktiv på egne premisser. Nye opplevelser skal behandles og lagres, og hjernen sorterer ut informasjonen uten forstyrrelser fra utsiden. Uten våken bevissthet er det friere spilleregler for hjernebarkens aktivitet, som er fordelaktig for å søke ut nye koblinger i cellenettverkene.

Unik tilstand

Psykedelika ser ut til å gi en unik tilstand som inkorporerer naturlige egenskaper fra søvn og våken bevissthet, men til stor effekt. Hjernen blir drevet mer av sin egen arkitektur i stedet for mønstre fra omverden, men med intakt – selvforsterket – bevissthet, i rak motsetning til drømmer.

Denne luken til å oppleve vanligvis skjulte signalstrømmer har stort potensial for konstruktiv selvrefleksjon i sammenheng klinisk psykologi, ett av hovedmotivene bak non-profit-organisasjonen EmmaSofia, drevet av forskerparet Pål-Ørjan Johansen og Teri Krebs. Den psykedeliske tilstand har flere fellesnevnere med dyp meditasjon, og naturlig tilgjengelig psykedelika har i årtusener vært sentrale i religiøse søken og ansett som en ressurs for innsikt.

Spesielt nettverk

Psykedelika oppnår sine effekter hovedsakelig gjennom ett spesielt nettverk i hjernen. Serotoninsystemet består av en liten gruppe celler dypt inni hjernen som sender koblinger til hele hjernebarken. Serotoninsystemet er hva vi kaller et modulerende system, et nettverk som ikke analyserer signaler som de fleste nettverk gjør, men heller setter «tonen» disse opererer i.

Vi har mange modulerende system, hvor serotonin og dopamin er de mest kjente. Sammen bestemmer disse systemene hvilket gir hjernen er i til enhver tid. Via serotoninsystemet tilfører psykedelika hjernen et nytt gir, ved å åpne opp signalbaner som ellers er stengt.

Siden man får god eksperimentell kontroll da stoffene er enkle å dosere farmakologisk, gir psykedelika også unike muligheter for hjerneforskning: å studere mekanismene bak hvordan hjernebarken inntar unike prosesseringstilstander samt deres særegne kognitive egenskaper.

Det er på tide å løfte på sinnets slør og revurdere hvordan psykedelika kan bidra.

Publisert: 22.04.15 kl. 15:13

Les også