KRIG: Hun ble presset til å akseptere bombingen av Libya på telefon fra et hotell i Trøndelag. Nå tar Liv Signe Navarsete et oppgjør med daværende statsminister Jens Stoltenberg.

Sju år etter at Norge deltok i borgerkrigen i Libya kommer dommen over beslutningen om å gå til krig – flere måneder forsinket.

Rapporten vil bli offentliggjort etter sommeren, og etter det Klassekampen erfarer, vil den inneholde flere nye faktaopplysninger om det som skjedde da daværende statsminister Jens Stoltenberg fikk med seg regjeringen på å sende norske F-16 på krigsoppdrag i Nord-Afrika.

I et portrettintervju i Klassekampen i dag sier daværende Senterparti-leder Liv Signe Navarsete at hun angrer på at hun aksepterte krigen, og at den norske beslutningsprosessen var «totalt uforsvarlig».

Navarsete sier hun har delt meningene sine med utvalget som det siste halvåret har undersøkt den norske krigen.

Presset til å si ja

I portrettintervjuet forteller Navarsete at hun tok beslutningen mens hun satt på et hotellrom på Hell i Trøndelag sammen med partiledelsen, «med mobiltelefonen på høyttaler, seint på kvelden».

Regjeringen hadde hatt statsråd samme dag uten at spørsmålet om krig hadde vært oppe til diskusjon.

I stedet ble diskusjonen tatt over telefon seint på kvelden, etter at både daværende SV-leder Kristin Halvorsen og Navarsete hadde forlatt Oslo.

Navarsete sier det var «et veldig tøft press», og at hun og resten av Senterparti-ledelsen mente krig var feil.

– Men vi ga opp på et tidspunkt, sier hun.

Liv Signe Navarsete

Hun sier nå at krigen «var ingen lykke for Libya», men spekulerer i om den norske intervensjonen kan «ha åpnet noen dører i etterkant» for Jens Stoltenberg.

Stoltenbergs beslutning

Lite er til nå kjent om selve beslutningsprosessen innad i regjeringen, men forfatter og forsker Ståle Wig har i boka «Seierherren: En uautorisert biografi om Jonas Gahr Støre» dokumentert deler av historien.

På kvelden fredag 18. mars 2011 var forsvarsminister Grete Faremo, statssekretær Espen Barth Eide og utenriksminister Jonas Gahr Støre i statsministerboligen på Frogner i Oslo.

I tillegg til de ledende politikerne fra Arbeiderpartiet var forsvarssjef Harald Sunde til stede, sammen med minst én representant fra etterretningstjenesten.

Til sammen skal rundt ti mennesker ha vært i rommet, Omtrent halvparten kom fra embetsverket.

Det var ifølge Wigs historie statsministeren selv som fattet beslutningen om å gå til krig.

Kommer over sommeren

Li­bya-ut­val­get: I november i fjor satte regjeringen ned et utvalg som skulle «evaluere den nasjonale beslutningsprosessen og beslutningsgrunnlaget» for den norske deltakelsen i intervensjonen i Libya i 2011.

Utvalget er ledet av tidligere Høyre-leder, utenriksminister og ambassadør Jan Petersen.

Rapporten skulle egentlig publiseres før sommeren, men utvalget ble forsinket i arbeidet. Offentliggjøring er nå satt til «over sommeren» av Forsvarsdepartementet.

Utvalget som har undersøkt Norges deltakelse i Libya-krigen er ledet av tidligere partileder for Høyre, utenriksminister og ambassadør Jan Petersen.

Arbeidet har blitt noen uker forsinket, men utvalget har skrevet ferdig en rapport som nå er til kontroll både i Forsvarsdepartementet og i Utenriksdepartementet.

Departementet opplyser at det ennå ikke er satt en dato for offentliggjøring, men at det ikke kommer til å skje før over sommeren.

Mandatet for undersøkelsen er snevret inn til å gjelde en vurdering av det juridiske grunnlaget for krigen, i tillegg til den norske beslutningsprosessen.

«Forelå et FN-mandat»

Tidligere SV-leder Kristin Halvorsen har sommerferie, men har skrevet en kommentar på e-post. Hun mener man i diskusjonen om Libya-krigen må skille mellom ulike beslutninger:

«Det forelå et klart FN mandat om å opprette en flyforbudssone for å unngå at Gaddafi begikk overgrep mot sivilbefolkningen i Benghazi. Det støttet SV og Norge – i likhet med nesten hele venstresida i Europa», skriver hun og nevner Vänsterpartiet i Sverige og Enhedslisten i Danmark.

«Den beslutningen var ikke uansvarlig, men diskutert i regjering. SV så raskt at operasjonen endret seg til å ha regimeskifte som mål. Det mente SV var utenfor mandatet og vi krevde umiddelbart at norske bidrag skulle avvikles – det ble de også», skriver hun.

Halvorsen mener likevel at den norske beslutningsprosessen var «uakseptabel», og at saken burde vært forelagt Stortinget. Halvorsen avslutter med at «slik bør alle viktige internasjonale militære bidrag behandles».

Svarer ikke på kritikken

Klassekampen har også vært i kontakt med Jens Stoltenbergs kommunikasjonsrådgiver Stein Hernes. Generalsekretæren i Nato har ikke selv svart på kritikken fra Navarsete, men Hernes har sendt Klassekampen et kort svar på e-post:

«NATO-operasjonen i Libya hadde et klart FN-mandat i resolusjonene 1970 og 1973 fra FNs sikkerhetsråd. Norges deltakelse ble støttet av samtlige partier på Stortinget.»

Videre skriver han at «Stoltenberg har møtt det regjeringsnedsatte utvalget som skal evaluere den sivile og militære innsatsen under operasjonen i Libya i 2011, og har på denne måten bidratt til at deres arbeid og rapport blir mest mulig fullstendig».