– Ettåringer er nok kommet i barnehagene for å bli. Men dette betyr at barnehagene må legge til rette for de minste barna. Det kan gå både bra og dårlig.

Dette sier Lars Smith, professor i utviklingspsykologi ved Universistet i Oslo.

Ikke bare bra med tidenes barnehagedekning

Nye tall fra Statistisk sentralbyrå viser at 91 prosent av alle norske barn nå har barnehageplass. Dette er en stor kontrast sammenlignet med for 36 år siden, der tallet nådde knappe 20 prosent.

Tilbake i år 2000 var det 63 prosent med heltidsplass og 37 prosent med deltid.

På mange måter er dette en god nyhet, men en stor grunn til økningen er at stadig flere ettåringer fyller plassene.

Kunnskapsminister Torbjørn Røe Isaksen uttalte for et år siden at 9.600 flere ettåringer burde få plass i norske barnehager fra og med denne høsten. Samtidig sliter flere norske barnehager med bemanningsproblemer.

Dette mener Smith kan være bekymringsverdig.

– For mange barn på én voksen gjør at ettåringene fort forsvinner i mengden. Disse kan ikke snakke eller uttrykke seg like høyt og tydelig som litt større barn på 2 til 5 år, sier han.

– Kan få psykiske vansker senere

I 2016 gikk 43 015 ettåringer i barnehage. Dette er det høyeste tallet på fem år og det tredje største tallet gjennom alle tider. I gjennomsnitt er også en gjennomsnittlig ettåring i barnehagen åtte timer hver dag, viser tall fra SSB.

Dette mener Smith er for lenge.

– En ettåring har akkurat etablert tilknytning til foreldrene. Når denne da skal være borte så mye som åtte timer fra dem hver dag, fem dager i uken, trenger den en alternativ tilknytningsperson. Det er ikke alltid så lett ut ifra personalmessige grunner, sier han.

En undersøkelse som heter «Liten i Norge», viser også at barn som er åtte timer eller lenger i barnehagen, har høyere nivå av stresshormonet kortisol enn de som ikke går, eller tilbringer mindre tid i barnehage.

Smith understreker at det ikke bare holder å passe på barna, men også se dem, glede seg sammen med dem, trøste dem og gi dem omsorg når de trenger det.

– Får ikke barna denne form for erfaring kan det resultere i at de blir utrygge og får dårlige relasjoner til jevnaldrende og andre voksne. Det kan også resultere i tilpasningsproblemer senere i livet, sier Smith.

– Om å gjøre å være best forelder

En som kan forstå hvorfor foreldre plasserer barna tidlig i barnehage, er forfatter og tobarnsmor Kristin Storrusten.

– For meg har det funket veldig bra å sette både 10 og 12 måneders gammelt barn i barnehage. Det er bra det gjøres forskning på det, men jeg opplever at forskning rundt det å være forelder fort brukes til å «guilt trippe» foreldrene.

For tiden er hun aktuell med diktsamlingen «Barsel», hvor hun har satt sine ord på fødselsdepresjon, kolikk og ellers tingene frustrerte foreldre gjerne ikke tør å si høyt.

IKKE DÅRLIG SAMVITTIGHET: Forfatter og tobarnsmor Kristin Storrusten hadde ikke dårlig samvittighet da hun leverte 10 og 12 måneders gammelt barn i barnehagen. Foto: Bjørn Wad / Tiden Forlag

– Jeg føler det fort blir en konkurranse om å skulle være den beste forelderen. Mødre skal klare mer og mer selv, og det blir satt opp et ideal om at en god forelder er en som er til stede for barnet hele tiden. Det viktigste er jo kanskje at det får nærhet. Akkurat hvordan man velger å løse dette avhenger fra person til person, sier hun.

Selv var hun ikke en av dem som var skapt for å gå hjemme for lenge, og opplevde det som en lettelse å kunne levere barna i barnehagen. Hun syns også det sosiale har vært bra for barnas utvikling.

– Jeg ser at barna mine er blitt glade i andre, knytter gode vennskapsbånd, lærer mange ord og blir nysgjerrig og glad i verden rundt seg, sier Storrusten.

Barnehagene må endre seg

Med et samfunn i endring hvor flere kvinner vil ut i arbeidslivet og med familier avhengige av to inntekter, mener Smith at barnehagene nå må tilrettelegge for utviklingen.

– Jeg mener at tilvenningsperioden bør være lenger enn i dag, gjerne 14 dager sammen med en av foreldrene med litt nedtrapping av antall timer etter hvert. I tillegg må ikke ettåringene være i for store grupper eller sammen med eldre barn, men ha spesialgrupper for ett - og toåringer.

Han legger også til at det er viktig at foreldrene informeres om at de ikke bør ha ettåringene i barnehagen for lenge hver dag.