En håndfull forskere står bøyd over en gammel stein på gården Øverby i Rakkestad i Østfold.

Rune-ekspert Karoline Kjesrud stirrer dypt konsentrert på noen avlange furer på steinhella mens kolleger lyser med hodelykt og børster bort støv.

– Dette er et sjeldent funn. Jeg får helt frysninger på ryggen når jeg tenker på det, sier Kjesrud, som arbeider ved Institutt for lingvistiske og nordiske studier ved Universitetet i Oslo.

Steinhella er 2,5 meter lang og litt over 1 meter bred. Så langt har forskerne funnet minst 35 runer fordelt på to flater. På siden av steinen har de kommet fram til at det står følgende befaling:

«Lu irilaR raskaR runoR» (Hogg runer, dyktige runemester!)

Rune-ekspert Karoline Kjesrud undersøker Øverby-steinen. Foto: Christian Nicolai Bjørke

Runene er fra 400-tallet og er hentet fra det eldste runealfabetet, eller futarken, som det kalles.

– Det er et urnordisk språk, som ingen lenger snakker, og som svært få kan lese og forstå. Det er svært sjeldent vi finner runer fra denne perioden, sier Kjesrud.

I øverste divisjon

Prosjektleder Frode Iversen sier at lengden på innskriften vitner om at steinen har hatt et viktig budskap. Den kan også ha vært reist av en betydningsfull familie eller slekt.

– På en skala fra én til ti er dette elleve, sier Iversen, som er professor i arkeologi ved Kulturhistorisk museum ved Universitetet i Oslo.

Han plasserer Øverby-steinen i den øverste divisjonen av runefunn i Norge, sammen med Tunesteinen i Sarpsborg, Einangsteinen i Vestre Slidre og Hogganviksteinen i Mandal.

De to første har vært kjent i flere hundre år, den siste ble funnet i 2009.

– Øverby-steinen er dermed det andre storfunnet i moderne tid, sier han.

Ekteparet Schie på gården Øverby i Rakkestad la merke til noen underlige streker på kaffesteinen sin. Foto: Christian Nicolai Bjørke/NRK

Kaffe-steinen til Randi

Steinen var opprinnelig en del av trappa til et nesten hundre år gammelt hus som ble revet i 1990. Det meste av trappa ble kjørt bort, men ekteparet Randi og Olav Schie beholdt den lange steinhella.

– Jeg syntes den var så fin, og foreslo at vi kunne legge den i hagen slik at vi kunne sitte på den og ta en kopp kaffe, sier Randi Schie.

Siden har det blitt mange kopper i sola utenfor det gulmalte våningshuset. Etter hvert la Olav merke til noen underlige streker på den ene siden. Han fortalte det til naboen Emil Omenås, som rengjorde steinen og fjernet mose. En dag vårsola sto lavt på himmelen, tok han et bilde av skyggene strekene lagde og sendte dem til lokalavisa.

Da begynte ballen å rulle.

Nabo Emil Omenås knipset bildene av Øverby-steinen i lav vårsol. Det førte til at arkeologene fattet interesse for den. Foto: Christian Nicolai Bjørke/NRK

Skannet med 3D-skanner

I fjor høst rykket et team med forskere fra Kulturhistorisk museum ut og skannet runeinnskriften med en 3D-skanner som brukes på museets vikingskip. Da oppdaget de også runer på undersiden.

Tirsdag var de tilbake igjen for å skanne resten, og det er spesielt ett ord som forbløffer rune-ekspertene: «raskaR», som kan bety «dyktig».

– Det er første gang dette ordet har vært dokumentert i en runeinnskrift fra urnordisk tid. Det må være et ord som har gått tapt, som vi i dag muligens finner igjen i ord som «rask» eller «kvikk». Er man rask eller kvikk i noe, er man også dyktig.

– Vi har rett og slett funnet igjen et ord vi trodde vi hadde mistet. Denne steinen er med på å gi oss ny innsikt i språkhistorien, sier hun.

På denne steinen fant forskerne det urnordiske opphavet til ordet «dyktig».

Spent på om de får beholde steinen

Randi Schie sier det er helt utrolig at steinen som hun har drukket kaffe på i alle år nå kalles for «en sensasjon» av forskerne.

– Jeg blir helt varm i hjertet når jeg tenker på det, sier hun.

Den siste tiden har hun drukket kaffe et annet sted. Hun har også vært forsiktig med å vaske steinen og gjøre den rein.

Arkeologene er i dialog med Rakkestad kommune om å finne en løsning på hva som skal skje med steinen videre. I og med at den er flyttet på, regnes den nå som et løst kulturminne etter kulturminneloven.

– Jeg er spent på om vi får beholde den, eller om den blir flyttet. Vi vil jo helst ha den på gården. Men en av professorene har sagt at jeg skal få en god erstatning hvis de må flytte den, sier Randi Schie.

– Men vi finner vel uansett en annen plass å drikke kaffe, sier hun.