Lattemetafysikk

Jørgen Skavlan

29. februar 2012

Prinsesse Märtha Louise (t.h.) og Elisabeth Nordeng ga nylig ut boken Englenes hemmeligheter. Det fascinerende er at det åpenbart er mange som tror at prinsessens engler også kan vise seg for dem, skriver Jørgen Skavlan. Berit Roald/Scanpix

Jeg tror vi er mange som lattermildt måpende har vært vitne til det siste av en lang rekke englestunt.

Les også Fjær – og engler som virker

Les også Analyserer gjerne Märthas englefjær

Les også - Boken føyer seg inn i New Age-litteraturen

Les også Prinsesse Märtha: - Vi ble dekket i fjær fra englene

Personlig har jeg lettere for å tro at én fjær faktisk kan bli til ti høns enn at én fjær kan falle av en røytende engel og havne i lommeboken min. Jeg lever også rimelig trygt i troen om at jeg deler denne overbevisningen med størstedelen av det norske folk. Jeg tror vi er mange som lattermildt måpende har vært vitne til det siste av en lang rekke englestunt. Det fascinerende er at det åpenbart også er mange som tror at prinsessens engler, som den Zorro-lignende Metatron og Yasmin i sin regnbuefargede kjole også kan vise seg for dem. De kjøper villig vekk bøker eller betaler for kurs i det håp at noen skal trylle frem sine fjærkledde følgesvenner som om de var Tore Torells duer.

Søken etter «lattemetafysikk»

Jørgen Skavlan

Hva er det med tiden, samfunnet og individet som skaper en slik søken etter det jeg vil kalle «lattemetafysikk»? Om prinsesse Astrid fru Ferner på 60–70 tallet hadde startet engleskole hadde det ført til en konstitusjonell krise. Den gang var Anna Elisabeth Westerlund trygt plassert i Norsk Ukeblad mellom bolleoppskrifter og stikketips og Marcello Haugen bodde i Svarga på Lillehammer og kom sjeldent til byen.

Livet gikk sin gang

Dette holdt lenge for en tilfreds og nøktern befolkning som hadde nok med å bygge landet. Livet i seg selv ga mening og undrene vi trengte fant vi i naturen, i teleksmaskinen og når Erik Bye forenet lenge adskilte misjonærer på TV. Livet gikk sin travle gang uten Reiki, healere, astrallegemer, auravask og Zorro-lignende engler. Vi hadde riktignok hørt at det foregikk underlige ting rundt Åge Samuelsen i Turnhallen, men tungetale og tiende var noe de færreste av oss hadde opplevd. Gud han var så fast en borg og vi kunne den gang alle få ha et forhold til ånd, uten at den var å finne på danskebåten eller på TV3.

Det har vært sagt at den særnorske sjelelige søken vi nå opplever kommer av to ting – lediggang og selvopptatthet. Thomas Seltzer har formulert sin egen tese om at den metafysiske lengsel oppstår hos kvinner samtidig som seksualdriften avtar. Selv tror jeg at dødsangsten spiller en rolle.

Dødsangsten gir seg mange uttrykk. Overfokusering på det sjelelige i forhold til det biologiske liv er i min verden en form ubalanse og fornekting. Det må liksom være noe mer enn vårt endelikt når cellene våre råtner og dør. Vi behandler døden som sykdom og derfor må blikket for all del rettes en annen vei – mot noe uangripelig, uforståelig, abstrakt og sjelelig som blir et slags dødens substitutt. Dermed blir reinkarnasjon ofte en del av denne «lattemetafysikk». At praktisk talt alle disse sjelevandrerne i sine tidligere liv har vært hekser, Jean D’Arc eller en av konene til Henrik den åttende viser at behovet for en betydningsfull identitet i et tidligere liv – eller en mulighet for noe tilsvarende i neste liv – gjør livet her under den norske velferdsdynen lettere å leve.

Mening med livet

Gleden over materiell overflod har sine begrensninger, det vet vi fra forskningen. Når man har hentet ut den siste mening i den siste eksotiske reise eller oppussingsprosjekt, må man søke etter noe annet. Man kan faktisk ikke tilbringe et liv på United Bakeries, på reise eller med oppussing. En mening med livet må finnes. Hva er da mest nærliggende enn noe som er større enn oss, noe man kan ta treårig utdannelse i uten å ha tatt artium først?

Da spiller det ingen rolle at det er så langt vekk fra vitenskap og fornuft som man kan komme – det er bare en tilleggsbonus. «Lattemetafysikken» er en trygg havn for mange – særlig for de med mye tid på sine hender.

Dypdykk i jeget

Vi lever i et egosamfunn. Det gir seg mange utslag. Min sjel, min utvikling, min psyke, mitt hode, min tid og min selvrealisering. Det er nå så mye energier der ute at vi snart greier oss uten lyspærer. I dette ligger det mye rekrutteringsmateriale til kurs i «lattemetafysikk». Det er nemlig seg selv en skal utvikle, bli kjent med, ta på, føle med og se potensialet i. Trenden er ikke å bruke tiden sin i Kirkens Bymisjon, som pasientvenn eller som Røde Kors leksehjelper. Nei, man skal gjøre et dypdykk i jeget. Bite seg fast i sivet der nede til en guddommelig selverkjennelse om hvem du er og hvorfor du er her gjør at du slipper taket, fyker til overflaten, fyller lungene med sjelelig oppvåkning og kan rope til all verden at du også er verdt noe!

Så kan du og englene gå på shopping og drikke latte sammen.