Olen seurannut turvapaikanhakijoiden liikettä ja sitä seurannutta keskustelua jonkinlaisen epävarmuuden vallassa. Selväähän on, että meillä on mittava kriisi käsissämme – enkä usko, että kaikki ovat tajunneet vielä kuinka suuri se oikein on. Minulla ei ole yhtä ratkaisua, niin kuin tuskin kenelläkään, eikä muuta kuin yleisen tason mielipide: hädässä olevia pitää auttaa, mutta elintasoa nostamaan tulleet pitää palauttaa. Jos turvapaikkamenettelyä käytetään maahanpääsyyn ilman taustalla olevaa uhkaa, se vie oikeutusta koko järjestelmältä.

Siitä emme myöskään pääse mihinkään, että vaikka maahan muuttavista osa työllistyisi myöhemmin, heistä aiheutuu myös kustannuksia. Meille on puhuttu parista sadasta miljoonasta eurosta, mutta en usko että se on sinne päinkään. Arvio on aivan alakanttiin. Samoin viime päivien tulomääristä päätellen arvio 50 000 turvapaikanhakijasta vuodessa on sekin alakanttiin.

Lasketaan silti sen mukaan. Sisäasianministeriö on laskenut, että jokainen henkilö maksaa 16 367 euroa per vuosi. Keskimääräinen hakemuksen käsittelyaika on kuusi kuukautta, mutta hakijoiden paljoudesta johtuen se pitenee todennäköisesti kahdeksaan kuukauteen. Eli kustannus olisi noin 11 000 euroa per henkilö, se kertaa 50 000 on 550 miljoonaa euroa. Jos puolet saa jäädä Suomeen, jokainen heistä kustantaa kotoutuksineen noin tuhat euroa kuussa. Se kestää keskimäärin kaksi vuotta, joten kustannukset tästä ovat yhteensä 600 miljoonaa euroa. Koko paketti maksaa meille 1,15 miljardia euroa. Eikä tuo summa sisällä vielä yksityisiltä vuokrattuja tiloja, terveydenhuoltoa, tulkkien käyttöä ja niin edespäin. Eli puhumme monen miljardin kustannuksista. Siinä rinnalla hallituksen suunnittelemat säästöt ovat lillukanvarsia.

On selvää, että EU-maat on joillain tavalla saatava kunnioittamaan niin Schengenin kuin Dublinin sopimuksia. Muuten rajat on jossain vaiheessa laitettava kiinni. Meidän systeemimme ei kestä tätä määrää ihmisiä, varsinkaan kun meillä ei ole palautussopimuksia esimerkiksi Irakiin. Niitä yritetään tehdä, mutta minkäs teet kun vastapuoli ei halua. Ruotsi on tällaisen saanut, niinpä meille tulee nyt sieltä irakilaisia. Entä sitten, jos tulija saa kielteisen päätöksen? Ei siitäkään seuraa mitään hyvää, että Suomessa on yhtäkkiä valtava määrä ihmisiä ilman sosiaaliturvaa ja papereita.

Olen ehdottomasti sitä mieltä, että turvapaikkaan oikeutettuja pitää auttaa. Mutta samalla pitää myös ihan realistisesti pystyä keskustelemaan vaikkapa nyt lähiajan kustannuksista. Se ei tarkoita, etteikö seuraavaksi voitaisi myös miettiä kaikkia niitä hyötyjä, jota maahan jäävistä työikäisistä ihmisistä on. Voi hyvin olla, että huoltosuhteellemme tämä tekee vain hyvää. Mutta joku tolkku touhussa pitää olla. Ihmisten liikkuvuutta emme voi sinänsä lopettaa, mutta voimme yrittää luoda ja parantaa järjestelmiä niin kotimaassa kuin kansainvälisesti, jotta kansalaiset voisivat luottaa systeemiin – olivat he sitten itse liikkumassa tai maassa, joka ottaa ihmisiä vastaan.