Oikeudellisessa päätöksenteossa on havaittavissa alueellisia eroja, vaikka Suomen yleisten tuomioistuinten (käräjäoikeudet, hovioikeudet ja korkein oikeus) ratkaisutoiminnassa luotetaan vakiintuneeseen oikeuskäytäntöön, ilmenee tuoreesta väitöstutkimuksesta.

Hallintotieteiden maisterin Mika Sutelan väitöstutkimus Arbitrium an decisio – Oikeudellisen päätöksenteon yhtenäisyys yleisissä tuomioistuimissa on luonteeltaan empiirinen tutkimus, jonka tilastollisen analyysin keskeinen kysymys oli, onko suomalaisten tuomioistuinten välillä havaittavissa systemaattisia eroja seuraamusten ankaruudesssa.

Tutkijan mukaan on, mutta tarkkoja syitä eroihin on vaikea todentaa, ja tämä vaatisi hänen mielestään runsaasti lisätutkimusta.

Mainos alkaa

Mainos päättyy

– Tätä tehdessä valkeni, että alalla olisi tutkittavaa vaikka kuinka paljon, Sutela kertoo.

Entisessä Joensuun käräjäoikeudessa, josta tuli Nurmeksen käräjäoikeuden yhdistyttyä siihen Pohjois-Karjalan käräjäoikeus, annettiin törkeistä rattijuopumuksista vankeustuomion lisäksi oheissakkoa selvästi muuta maata harvemmin.

Sittemmin tilanne on tasoittunut. Vuosina 2010 – 2013 Etelä-Karjalan käräjäoikeudessa oheissakko annettiin ehdollisen vankeustuomion lisäksi keskimäärin 99,4 prosentissa tapauksista, niin vastaava lukema Pohjois-Karjalassa oli 79,2 prosenttia.

Rangaistuskäytäntöjen eroihin voivat vaikuttaa muun muassa alueelliset tavat ja perinteet.

Tutkimuksen mukaan Helsingin käräjäoikeudessa tuomittiin pääsääntöisesti ehdollista vankeutta oheissakon kanssa jopa uusijoille. Sen sijaan Kymenlaaksossa uusija ei koskaan selvinnyt ehdollisella tuomiolla.

Keski-Suomen käräjäoikeudessa ehdotonta vankeutta tuomittiin jopa ensikertalaisille.

Lue lisää tiistain Karjalaisesta.