Naiset ovat ihmissuhteissaan väkivaltaisia yhtä usein kuin miehetkin. Heidi löi puolisoaan Villeä viimeisen kerran kaksi vuotta sitten.

Se hetki kaksi vuotta sitten on pyyhkiytynyt Heidin mielestä täysin. Hän ei muista mitään viimeisestä kerrasta, kun pahoinpiteli puolisoaan Villeä.

Heidi oli kuulemma pompannut ylös sängystä silmittömän raivon vallassa ja alkanut lyödä. Mies puolustautui nostamalla kädet eteensä.

Silloin Heidin peukalo vääntyi lyödessä.

– Vasta Villen puolustautuminen ja viiltävä kipu peukalossa saivat minut heräämään ja lopettamaan lyönnit.

”Syytin myös huonoa lapsuuttani”

Heidi käytti väkivaltaa puolisoaan kohtaan ensimmäisen kerran kuusi vuotta sitten. Riidat alkoivat ihan pienistä arkisista asioista, kuten siitä, kenen vuoro oli viedä roskat, miksi muovi on taas lajiteltu väärin tai kuka unohti tyhjentää tiskikoneen. Pari kertaa vuodessa riidat eskaloituivat fyysiseksi väkivallaksi.

– Tartuin lähimpään tavaraan ja heitin sillä Villeä. Yleensä ne olivat vaatteita tai tyynyjä, mutta joskus heitin myös puhelimen tai kirjan. Myöhemmin aloin lyödä.

Aluksi Heidi pani käytöksensä nuoruuden piikkiin. Hän alkoi seurustella Villen kanssa lukiossa, ja he ovat olleet yhdessä yksitoista vuotta.

– Syytin myös huonoa lapsuuttani.

Kuritusväkivalta oli Heidin lapsuudenkodissa tavallista. Alkoholisti-isä saattoi pamauttaa sanomalehdellä takaraivolle tai antaa luunapin. Heidi todisti myös muutaman kunnon selkäsaunan, jotka hänen veljensä sai.

Vanhempien välillä oli paljon henkistä väkivaltaa, mutta Heidi muistaa myös muutamia fyysisiä tappeluita, joissa äiti pelkäsi henkensä puolesta. Isä oli etenkin humalassa arvaamaton.

– Pikkuveljeni on nykyään vakavasti masentunut. Itse omaksuin näkymättömän tytön roolin enkä puhunut tunteistani.

Väkivaltaisuus voi kulkea suvussa

Vaikka pahoinpitelyä ei mikään oikeuta, väkivaltaisuuden taustat on hyvä ymmärtää. Näin sitä on helpompi ehkäistä ja hoitaa.

Usein väkivaltaisen käytöksen taustalta löytyy yhteinen nimittäjä: ne, jotka ovat lapsuudessaan kokeneet ja nähneet väkivaltaa, tarttuvat siihen herkemmin myös itse aikuisina.

Poliisille tulleiden tietojen mukaan naiset käyttävät vakavaa väkivaltaa yhtä paljon kuin miehet. Sekä tekijät että uhrit kuitenkin vaikenevat aiheesta herkästi, joten etenkin lievät naisten tekemät pahoinpitelyt jäävät usein ilmoittamatta, arvioi naisten väkivaltaa tutkinut Pia Keiski Tampereen yliopistosta.

On hyvä muistaa, että myös henkinen väkivalta aiheuttaa traumoja ja voi kerrostua sukupolviketjuihin. Keiskin mukaan henkistä väkivaltaa ovat esimerkiksi vähättely, huutaminen tai kontrollointi.

Keiski huomasi tutkimuksessaan, että väkivaltaisuus ei ole luokkasidonnaista.

– Useimmilla tutkimukseni naisilla on korkeakoulututkinto. Naiset olivat myös kovin vaativia itseään ja samalla kumppaniaan kohtaan, Keiski toteaa.

Puoliso hillinnyt itsensä

Heidi tunnistaa itsensä kuvauksesta.

– Minun on ollut vaikea sietää puolisoni heikkouksia, hänen mukavuudenhaluaan tai sitä, että hän on pyytänyt minulta herkästi apua. Uskon kuitenkin, että väkivaltaisuuteni olisi purkautunut ennemmin tai myöhemmin puolisoni luonteesta riippumatta.

Keiskin mukaan mies usein vastaa naisen väkivaltaan väkivallalla. Heidin puoliso on kuitenkin aina hillinnyt itsensä.

– Muutaman kerran olen pelännyt, että hän antaa samalla mitalla takaisin. Osatekijä hyökkäävään käytökseeni on ehkä se, että luotan häneen niin voimakkaasti.

Heidi koki väkivaltaisuudestaan valtavaa häpeää, muttei suostunut hakemaan apua, vaikka poikaystävä pyysi. Heidiä nolotti, ja hän olisi halunnut lakaista tilanteet maton alle, mutta Ville toivoi anteeksipyyntöä ja halusi keskustella tapahtuneesta.

– Pyysin anteeksi, mutta usein se oli vaikeaa. Yritin myös vähätellä tilanteen vakavuutta. Välillä olin silti itsekin kauhuissani, miten pystyin sellaiseen toimintaan.

Mikä sai Heidin lopulta hakemaan apua ja mitä hänelle kuuluu nyt? Lue lisää Me Naisten alkuperäisestä artikkelista.

Lue myös:

Tuomas eli vuosikymmeniä väkivaltaisessa liitossa, jossa vaimo alisti ja nöyryytti – ”Ajattelin pitkään, että tämä kuuluu normaaliin suhteeseen”

Juristi Mia Oksala kärsi vuosia, kun aviomies hakkasi arvaamatta: ”Emme koskaan riidelleet, kun Lasse löi”

”Häpeä sai jatkamaan” – eronneet suomalaisnaiset kertovat, mikseivät lähteneet vahingollisista suhteistaan aiemmin

Taksinkuljettaja Kati, 52, kohtaa työssään lähisuhdeväkivallan uhreja: ”Aika usein se päättyy niin, että itkemme molemmat”