Pekka Haavisto uskoo, että tietovuoto nousee esiin presidentinvaaleissa. Hänen mielessään on käynyt, kenellä on ollut intressi tuoda asia esiin juuri nyt. Kuva: Kimmo Brandt / Compic / Eduskunt

Vihreiden presidenttiehdokas Pekka Haavisto näkee, että sotilas- ja siviilitiedustelu ovat sotkeutuneet toisiinsa viimeaikaisessa keskustelussa, kun molempien tiedustelujen lainsäädäntöä uudistetaan yhtä aikaa.

– Sotilastiedustelussa ei seurata kotimaisia henkilöitä vaan vieraan vallan instituutioita. Silloin ei tule samanlaisia oikeusturvakysymyksiä kuin oman maan kansalaisten kohdalla.

– Itse suhtaudun kriittisesti massatiedusteluajatukseen siviilipuolella - että kaikkea tietoliikennettä seurattaisiin. Siviilitiedustelun uudistaminen on lähtenyt liikkeelle aivan liian suurisuuntaisesti. Minusta kansalaiset omistavat yksityisyytensä, ja jos se murretaan, täytyy olla kyse todellisesta rikosepäilystä. Muuten mennään helposti mika myllylöihin ja vastaaville epäselville harmaille vyöhykkeille, kun viranomaiset alkavat seurata tietoja.

– Suhtaudun varovasti tiedustelulain nopeaan uudistamiseen. Ehdotus voidaan tuoda nopeasti esiin, mutta siihen on oltava aikaa ottaa kantaa. Sotilastiedustelupuolelta lainsäädännön periaatteet puuttuvat, joten siltä osin uudistus on tervetullut, mutta on edettävä harkiten.

Mikä on kantanne tietovuotoon Viestikoekeskuksesta ja vuodon pohjalta tehtyyn Helsingin Sanomien juttuun?

– Kun ei tiedä kaikkia lähteitä, on tarkalleen ottaen vaikea tietää, mikä on totta. Myös Helsingin Sanomien jutussa puhuttiin yhtä aikaa kahdesta asiasta, ainakin jutun lopussa siviilitiedustelusta. En edes tiedä, miksi se yhdistettiin tällä tavalla Tikkakoskeen. Juttu heittää varjon lainvalmistelun ylle.

– Artikkelin hyvä puoli on, että se nostaa asiat esiin ja keskusteluun. Se antaa pohjan esittää oikeita kysymyksiä toisaalta sotilas- ja toisaalta siviilitiedustelusta. On tervetullutta, että itse asiasta kirjoitetaan. Se pitää tietysti selvittää, onko jutussa käytetty laittomasti hankittua tietoa.

– Viime aikoina on ollut päällä hankalia asioita, kuten EU:n ja Venäjän huonot suhteet ja pakolaiskriisi. On tullut mieleen, käytetäänkö niitä hyväksi tarpeettoman salailevan tiedustelulain eteenpäin viemiseksi.

Miten toimisitte itse presidenttinä tällaisessa tilanteessa?

– En osaa arvioida, paljonko jutussa oli sellaista tietoa, jota ei ole aikaisemmin julkaistu. Vuoto on selvitettävä viranomaistyönä. Presidentti [Sauli] Niinistön älähdys kertoo, että on kyse todellisista tiedoista.

– Jos rikosepäilyn piiriin tulee myös toimittajan työ, tuleeko toimittajille kotietsintöjä ja puhelinkuunteluja? Silloin on kyse lehdistön- ja sananvapaudesta. Ennen kuin ketään lynkataan, on tarkasti käytävä läpi lehden rooli ja se, ketä epäillään. Olisi tärkeää, ettei Suomesta tulisi sellaisia äänenpainoja lehdistön kurmottamisesta kuin jostain muualta Euroopasta. Tämä on tuomioistuinasia, ei poliittinen kysymys.

– Uskon, että tästä tulee tärkeä aihe presidentinvaaleissa, ja se on hyvä. Se on käynyt mielessä, kenellä on ollut intressi tuoda asia esiin juuri nyt. Mikä on alkuperäinen lähde? Vaikuttaa, että tiedusteluorganisaatio itse.