Göran Persson var statsminister för Sverige mellan år 1996 och 2006. Han var också partiledare för det politiska partiet Socialdemokraterna mellan år 1996 och 2007.

Göran Perssons politiska gärning

Göran Persson påbörjade sin politiska bana genom att år 1971 bli ombudsman i SSU eller “Sveriges socialdemokratiska ungdomsförbund”. Han blev sedan studiesekreterare i ABF. I slutet av sjuttiotalet blev han invald i riksdagen, som han sedan lämnade år 1984 och blev snart därefter kommunalråd i Katrineholm. Han utvaldes år 1989 till skolminister, och genomförde då en kommunalisering av grundskolan som dittills varit i statlig regi. Mellan år 1993 och 1994 var han talesperson för Socialdemokraterna i ekonomiska frågor. Från 1994 var Göran Persson finansminister, och arbetade då med sanering av statsfinanserna. Han genomförde skattehöjningar och besparingar för detta ändamål.

Efter att han blivit statsminister 1996 samarbetade Göran Persson med Centerpartiet och genomförde ett besparingsprogram. Han fortsatte efter valet 1998 som statsminister med stöd av Miljöpartiet och Vänsterpartiet. Socialdemokraterna ledde då en minoritetsregering. Samarbetet mellan Socialdemokraterna och stödpartierna fortsatte också efter nästa val som hölls 2002.

Socialdemokraterna

Socialdemokraterna bildades år 1889, med en stark koppling till fackföreningsrörelsen. En av de viktigaste frågorna var allmän rösträtt, då arbetarklassen i Sverige vid den här tiden var utesluten från val i kommun och riksdag. De rådande bestämmelserna för rösträtt tillät endast rika medborgare att rösta. Den 1 maj 1889 instiftades socialistlagen, som innebar att arbetarna uppmanades överge socialdemokratin. När partiet bildades hade det tre tusen medlemmar. Att vara med i partiet var provocerande för arbetsgivarna. Om de fick reda på att en arbetare var med i Socialdemokraterna eller facket fanns risken att arbetaren blev avskedad. Dessa personer kunde också bli svartlistade, vilket hade till följd att de inte kunde bli anställda på något annat företag.

Regeringen och lånemarknaden

År 2015 tillsattes en utredning av regeringen för att ta fram förslag som skulle ge en mer ordnad snabblånemarknad. Ministrarna ville utreda kostnadstak, vilket innebar att avgifter och räntor inte översteg vad konsumenten lånat. Man ville också utreda ett räntetak, vilket begränsade kreditgivarens möjlighet när det gäller att ta ut högre räntor. Regeringen ville då också införa ändrade skuldsaneringsregler, så att fler låntagare kunde bli skuldfria.

Några år senare, år 2018, överlämnade regeringen en proposition till riksdagen där man listade ett antal förslag för att kreera bättre villkor på marknaden för snabblån. Man föreslog återigen ett kostnadstak och ett räntetak. Målet var en ansvarsfull lånemarknad, vilket minskade risken när det gällde att ta snabblån.