Hun har, med egne ord, skrevet under på at være en »revolutionær marxist«. Men nu melder Enhedslistens Pernille Skipper sig nu ud af det trotskistiske Socialistisk Arbejderpolitik (SAP), der ellers netop lokker med at være revolutionære marxister. Det sker, efter at Pernille Skipper har afløst Johanne Schmidt-Nielsen som partiets politiske ordfører.

»Jeg har meldt mig ud af SAP for at undgå, at der kommer en unødig forvirring om, at jeg selvfølgelig repræsenterer Enhedslisten og ikke nogen andre. Det er en anden rolle som politisk ordfører, og det må man bare indse,« siger Pernille Skipper.

SAP, der var ét af de tre partier som dannede Enhedslisten, har historisk udgjort venstrefløjen i venstrefløjspartiet. Da Politiken i 2014 bragte en længere portrætartikel af Pernille Skipper, lød overskriften da også: »Jeg skriver under på, at jeg er revolutionær marxist«.

Citatet kom efter en længere spørgsmål-svar-udveksling om, hvad det egentlig vil sige også at være medlem af SAP, som Pernille Skipper og Enhedslistens daværende kulturordfører, Jørgen Arbo-Bæhr, begge var. Ifølge SAP får man nemlig som SAP’er »del i og bliver en del af en revolutionær marxistisk tradition«.

Selv om Pernille Skipper efter at være blevet politisk ordfører ikke længere har villet taget ordene i munden – fordi hun ikke går op i »mærkater« – skyldes udmeldelsen ikke problemer med SAP’s politiske profil.

»Nej, det har ikke været noget som helst problem de seneste fem år, hvor jeg også har siddet i folketingsgruppens ledelse, og jeg har selvfølgelig heller ikke ændret politisk holdning. Men det er for at sørge for, at der ikke er nogen grund til forvirring,« siger den politiske ordfører.

Vakt anstød

Senest kritiserede SAP i den forrige valgperiode flere gange Enhedslisten for ikke at gå hårdt nok til den daværende socialdemokratisk ledede regering. På landsmødet i november 2014 gjorde SAP status over Enhedslistens parlamentariske taktik under Thorning-regeringen og konkluderede, at partiet stort set kun havde fremført politiske krav, som folketingsgruppen retorisk kunne hævde, at de »forventede«, at regeringen ville gå med til, helt eller delvist, og stort set aldrig såkaldte systemoverskridende, antikapitalistiske krav, som ville bryde med det, regeringen stod for. »Helt katastrofalt blev det, da Enhedslisten ikke ændrede tilgang til regeringen efter først skattereformen, så afvisningen af at ophæve dagpengereformen og til sidst DONG.

I alle tre situationer havde Enhedslisten chancen for ’at gå i opposition’. Folketingsgruppen gjorde det kortvarigt efter skattereformen, men ’oppositionslinjen’ holdt ikke længe,« hed det i en vedtagelse.

Omvendt har det, at SAP har fastholdt sin politiske platform (VS er i dag nedlagt og kommunisterne splittet i tre partier), vakt anstød i dele af Enhedslisten og af samme grund droppede trotskisterne i 2014 ordet parti i Socialistisk Arbejderparti og blev til Socialistisk Arbejderpolitik. Det skete dels i erkendelse af, at SAP – et kvart århundrede efter dannelsen af Enhedslisten – for længst er ophørt med at være et parti. Og dels i erkendelse af, at partinavnet i stedet blot skabte forvirring i Enhedslisten.

Belastende for alle parter

Medlem af SAP og folketingskandidat for Enhedslisten Jonathan Simmel fik i 2013 sin politiske karriere sat på standby efter blandt andet at have fortalt, at han accepterede »en væbnet revolution« i Danmark, hvis den havde folkelig opbakning. Siden er Jonathan Simmel blevet taget til nåde igen i Enhedslisten efter at have beklaget sine »upræcise udtalelser«, og han forstår godt Pernille Skippers beslutning.

Jonathan Simmel understreger, at det handler om, at den politiske ordfører skal kunne holde fokus på Enhedslistens politik, og ikke at SAP’s holdninger er blevet politisk ukorrekte i partiet anno 2016.

»Men det fællesskab, SAP er, handler også nogle gange om at udvikle lidt længere politiske analyser, og nogle gange er de måske ikke 100 procent i overensstemmelse med den holdning, folketingsgruppen har. Det vil være belastende for alle parter – Pernille Skipper og Enhedslisten – hvis hun hele tiden skal konfronteres med spørgsmål om, hvad SAP har meldt ud i en ugekommentar eller vedtaget,« siger Jonathan Simmel.

Uenighed er ikke i høj kurs

Pernille Skippers udmeldelse efterlader Enhedslistens EU-ordfører, Søren Søndergaard, som den eneste SAP’er i folketingsgruppen. Søren Søndergaard, som var med til at stifte Enhedslisten og i slutningen af 1990’erne og starten af 00’erne var partiets måske mest kendte medlem, afviser at han selv har været med til at skabe »unødig forvirring« om, hvem han repræsenterede.

»Nej, men man skal lige se forskellen på at være der, hvor Johanne Schmidt-Nielsen har været – og Pernille Skipper nu kommer – og så hvor jeg, og andre medlemmer af SAP for den sags skyld, har været i Enhedslistens hierarki. En politisk ordfører for Enhedslisten er under et enormt pres på en helt anden måde, end vi har været før. Det er noget, vi selv har valgt ved at opbygge den position, men det betyder, at journalisterne vil bruge alt,« siger Søren Søndergaard og fortsætter:

»Det er jo lidt ligesom man kan begræde den situation, at man heller ikke på et årsmøde kan tage en åbenhjertig diskussion om alt – men sådan er det bare. Det der med refleksioner, uenighed og diskussioner i partierne er ikke i høj kurs. Selv om SAP har den linje, at når man er valgt af nogle i Enhedslisten, så er det dem, man skal repræsentere og stå til ansvar over for, så vi ved alligevel, at nogen ville stille det op, som det ikke var tilfældet. Så det er bare at fjerne den forhindring«.