Siden 1989 er regelmængden i Danmark næsten tredoblet. Under hver eneste statsminister fra Schlüter til Thorning-Schmidt er regelmængden med usvigelig sikkerhed vokset. Dag for dag. År for år. Med i gennemsnit 3,9 procent om året eller næsten 1/6 i en valgperiode.

Men siden Lars Løkke Rasmussen i 2015 for anden gang overtog Statsministeriet i Danmark, er der sket en ændring. En ret markant ændring, faktisk. Det viser en ny analyse fra Cepos, der bliver offentliggjort tirsdag.

Regelvæksten under Løkkes regeringer i denne valgperiode har været bemærkelsesværdig lav. I gennemsnit er regelmængden kun vokset med 0,7 procent om året, hvilket er mindre end en fjerdedel af regelvæksten i den næstmindst regulerende periode under Anders Fogh Rasmussen (se figur).

Der er ingen tvivl om, at overregulering er skadeligt. Den internationale litteratur peger på, at regler hæmmer den økonomiske vækst, skader konkurrencen og ovenikøbet ofte skader samfundets mest udsatte borgere (jeg har gennemgået litteraturen i dette notat). Derfor er der løbende politiske tiltag, som skal forsøge at sætte en stopper for regelvæksten.

I Canada har man haft positive erfaringer med at anvende et regelloft, hvor man kun kunne indføre nye regler, hvis man samtidig fjernede andre (se Rasmus Jarlov forklare regelloft i Debatten). Efter provinsen British Columbia indførte et regelloft i 2001, var den økonomiske vækst de efterfølgende 13 år 9 procent højere end i resten af Canada – det stod i skærende kontrast til situationen før, hvor væksten var lavere end gennemsnittet.

Væksten på 0,7 procent i regelmængden siden 2015 er det tætteste, vi har været på at have et egentligt regelloft for regelstaten. Den nuværende regering har haft et byrdestop og noget, der kan minde om en ”afbureaukratiseringsminister” i form af innovationsminister Sophie Løhde. Samtidig har Eva Kjer Hansen (V) og LA’s afbureaukratiseringsordfører, Henrik Dahl, været på ”Tour de afbureaukratisering”, hvilket vidner om, at der har været politisk fokus på regelvæksten i regeringspartierne. Men om det er politisk drive eller blot tilfældigheder, der har lagt en dæmper på regelstatens vækst, kan vi indtil videre kun gisne om.

Tilbage står spørgsmålet: Har vi savnet nye regler? Eller viser udviklingen siden 2015, at Danmark er klar til at få et regelloft, så reglerne ikke løber løbsk, ligesom vi har et økonomisk budget, så udgifterne ikke løber løbsk?

I mine øjne er der ingen tvivl. En ny regering bør efter valget — uanset hvilken farve den får — fastsætte et egentligt regelloft for regelstaten. Til glæde for danskerne.

-----------------

Jonas Herby er specialkonsulent i Cepos og debatterer med en klar liberal kant. Han har især fokus på betydningen af den offentlige regulering og prioriteringer i den offentlige sektor. Jonas Herby er cand.polit. og har tidligere arbejdet i konsulenthusene Cowi og Incentive.