To grader er en dødsdom

Uanset hvad vi gør, smelter indlandsisen altså. Lige nu stiger verdens samlede CO2-udledning, men selv hvis udledningerne faldt drastisk fra i morgen, er løbet kørt.

Det skyldes, at der allerede nu er så meget CO2 i atmosfæren, at den globale gennemsnitstemperatur bliver ved at stige mange år ind i fremtiden. Samtidig viser den nye forskning, at indlandsisens “smertetærskel” er lavere end hidtil antaget.

Det førindustrielle niveau Det førindustrielle niveau er et udtryk for tiden, inden vi begyndte at brænde kul, olie og gas af. Normalt regnes dette for at være år 1850. Siden dengang er koncentrationen af CO2 i atmosfæren steget med ca. 40 procent.

Tidligere har man nemlig regnet med, at isens tipping point - det punkt hvor indlandsisen smelter om sommeren uden at vokse igen om vinteren - ville være, når gennemsnitstemperaturen rammer 2-5 grader over førindustrielt niveau.

Men de nye beregninger viser, at punktet ligger et sted mellem 0,8-3,2 grader - med 1,6 grader som det bedste skøn.

- Gennemsnitstemperaturen er allerede steget med 1,1 grad. Så det er i den grad bekymrende. Især med tanke på, at temperaturen i Arktis stiger meget hurtigere end på resten af kloden, siger klimaprofessor og leder af Nansen Centret i Bergen, Sebastian Mernild.

Han er ikke en af forskerne bag undersøgelsen, men har læst resultaterne.

Parisaftalens målsætning På klimatopmødet COP21 i Paris i 2015 blev verdens lande enige om en global klimaaftale. Klimaaftalen er juridisk bindende for landene, men det er landenes egne klimamål ikke. Målet er, at den globale middeltemperatur maksimalt må stige med to grader i år 2100 sammenlignet med år 1850, hvor industrialiseringen gik i gang - og gerne under 1,5 grader. Den er allerede steget med mere end én grad celsius.

- Paris-aftalen indeholder en målsætning om maksimalt to graders stigning. To grader er en dødsdom for Grønlands is, siger Jason Box.

Grønland er allerede i is-underskud

Hver sommer smelter en del af isen i Arktis. Stykker af isbjerge brækker af, og smeltevandet fra Grønlands iskappe løber ud i havet.

Om vinteren bygger isen sig op igen, når det bliver koldere og sneen falder.

- Du kan tænke på den samlede mængde is som et budget. Og allerede nu er Grønlands budget i underskud, siger Jason Box.

Hver år mister Grønland omkring 250 milliarder tons is. Hvis du dividerer det med antallet af mennesker på Jorden, svarer det til, at hver person ville få 150 liter vand. Hver dag. Året rundt, forklarer Jason Box.

Det lyder voldsomt, men i dag udgør afsmeltningen fra Arktis en forsvindende lille havvandsstigning (23 millimeter siden 1980'erne).

Forandringerne accelererer

Men afsmeltningen accelererer. Og historien viser os, at det går hurtigere, end vi har regnet med. Det skyldes blandt andet en række forstærkende effekter. De såkaldte feedbackeffekter. Mere populært også kaldet dominoeffekter.

Albedoeffekten Inden smeltesæsonen på indlandsisen begynder, er isen klar og hvid og reflekterer derfor det meste af Solens lys. Med andre ord har isen en høj albedoværdi.

Når afsmeltningen begynder, bliver isen mørkere. Det betyder, at isen absorberer mere lys og bliver varmere. Det fremskynder afsmeltningen yderligere.

På grund af klimaforandringerne skrumper både indlands- og havisen voldsomt ind i Arktis. Det reducerer områdets albedoværdi, og derfor stiger gennemsnitstemperaturen også meget mere i Arktis end andre steder på Jorden. Kilde: Ruth Mottram, klimaforsker, DMI.

En af dem er albedo. Du kender den nok fra dit tøjvalg på en sommerdag med høj solskin og 30 grader.

Har du taget den sorte t-shirt på, bliver det hurtigt meget varmt, fordi den sorte farve absorberer sollyset, mens den hvide i højere grad reflekterer det.

Læs også : Grønlands grå og beskidte indlandsis smelter hurtigere

Det samme gør sig gældende i Arktis og i Grønland, hvor de lyse overflader skrumper, mens de sorte vokser. For jo mere is, der smelter, desto mere mørkt vand og mørk landjord kommer til syne. Og igen smelter endnu mere.