Nicolai Stokholm Sondrup-Ottsen står på en observationspost og spejder ud. Han er soldat og udsendt på mission til Kroatien i 1993.

Han får øje på en mand langt væk, der er fanget i et hul, han ikke kan komme op af. Nicolai kan se, at manden er gået i panik. Pludselig kommer to andre ham til hjælp. De hiver ham op af hullet, og Nicolai ånder lettet op.

Et splitsekund efter er de alle sammen væk.

De eksploderede, de blev pulveriserede, det var fragmenter der var tilbage. Stykker af deres tøj hang i træerne. Det var frygteligt, fortæller Nicolai Stokholm Sondrup-Ottsen til P1 Dokumentar.

P1 Dokumentar: Traumatiseret af krig - for rask til erstatning Hør udsendelsen her på P1.

Han er i dag 48 år og bor i Horsens med sin familie. Han har været udsendt flere gange til Balkan i 1990’erne og har oplevet en række traumatiske begivenheder, der har sat sig sine tydelig spor på hans helbred.

Det samme har den 45-årige Rico Charis Madsen, der også var udsendt til Kosovo sammen med Nicolai Stokholm Sondrup-Ottsen.

Efter udsendelserne er de begge blevet diagnosticeret med posttraumatisk belastningsreaktion, PTSD, af en psykiater og har på den baggrund søgt om arbejdsskadeerstatning hos Arbejdsmarkedets Erhvervssikring.

Men kun én af dem fik erstatning.

Advokat: Har man fået PTSD af krig, har man ret til erstatning

Hvert år søger krigsveteraner som Nicolai Stokholm Sondrup-Ottsen og Rico Charis Madsen om arbejdsskadeerstatning, fordi de har fået diagnosen PTSD, efter de har været udsendt.

Det er dog ikke alle veteraner med PTSD, der får deres sager anerkendt.

Ifølge Arbejdsmarkedets Erhvervssikring (AES), der behandler sagerne, er der siden 2013 blevet afgjort 832 sager for veteraner og andre statsansatte. 578 sager er blevet anerkendt, mens 254 sager er blevet afvist eller henlagt. 109 sager er stadig under behandling.

Selvom både Nicolai Stokholm Sondrup-Ottsen og Rico Charis Madsen har en speciallægeerklæring fra en psykiater, afvises begge deres sager i første omgang.

Mads Pramming er advokat med speciale i psykiske arbejdsskader og advokat for de to krigsveteraner. Han er stærkt kritisk overfor den måde, Arbejdsmarkedets Erhvervssikring behandler veteranernes sager på.

-Hvis man har fået PTSD, og det er, fordi man har fået det på grund af krig - hvis lægerne vurderer det - så har man ret til erstatning. Så er den ikke meget længere, siger han.

- Det, vi ser, er også, at ved dem, der får afslag, er AES nødt til at problematisere lægernes vurdering.

- Vilkårligt, hvem der får erstatning

Som advokat kan Mads Pramming kke gennemskue, hvilke sager der anerkendes hos AES, og hvilke der ikke gør.

- Det opleves på denne side af bordet som vilkårligt, siger han.

AES siger til P1 Dokumentar, at man ikke kan genkende Mads Prammings påstande.

Til spørgsmålet om, hvordan AES i sagsbehandlingen kan se bort fra en speciallægeerklæring fra en psykiater, der konkluderer klar sammenhæng mellem PTSD og belastning, lyder svaret:

- Vi skal træffe afgørelse om, hvorvidt man lever op til vores betingelser, altså loven, og hvis man gør det, får man erstatning. Vi skal ikke tage stilling til, om en veteran er syg, det er sundhedsvæsenet.

- Så hvis vi når frem til, at en veteran ikke har krav på erstatning efter loven, er det ikke det samme som, at vi underkender en diagnose. Det er slet ikke vores område, siger Anne Kristine Axelsson, der er direktør i AES.

Tudbrøler og sover i 14 timer

Efter at have fået afslag vælger begge veteraner at kæmpe videre. Her ender det med, at Rico Charis Madsen får genoptaget sin sag i 2016, efter særloven er blevet indført i 2014.

For ham ender kampen om erstatning godt. I januar 2017 bliver hans sygdom anerkendt som en erhvervssygdom.

- Jeg tudbrøler, og da jeg er færdig med at græde, lægger jeg mig og sover i 14-16 timer. Jeg er fuldstændig baldret. For mig betyder det, at jeg har råd til at se min søn, hver gang jeg skal have ham, og jeg har råd til min medicin, fortæller Rico Charis Madsen.

Nicolai Stokholm Sondrup-Ottsen anker sin sag til Ankestyrelsen, men han ender modsat sin soldaterkammerat med endnu et afslag. Her argumenteres der blandt andet med, at hans mor døde i den periode, hvor han fik det værre.

- Det kan godt være, at min mors død var med til at skubbe til, at det gik helt galt for mig, men det var ikke det, der fyldte bægeret op. Det var ikke det, der gjorde, at jeg havde det dårligt, da jeg kom hjem fra Kosovo. Det var ikke det, der gjorde, at jeg ikke sov om natten, for der levede min mor i bedste velgående, siger Nicolai Stokholm Sondrup-Ottsen.

Både Rico Charis Madsen og Nicolai Stokholm Sondrup-Ottsen undrer sig over, at det er så svært for dem at få anerkendt deres PTSD-diagnose som en erhvervssygdom.