Ligestillings- og turismeordfører Rasmus Horn Langhoff (S) har stillet 273 spørgsmål i løbet af det sidste år. Nødvendigt, siger han.

Tirsdag begynder det nye folketingsår. Dermed tager de 179 medlemmer af Folketinget tager hul på et nyt år med nye forhandlinger, nye debatter - og nye spørgsmål.

I det forgangne år er det ifølge Folketingets egen opgørelse blevet til hele 16.510 spørgsmål om alt fra indfrielsesgebyrer ved stigninger i bidragssatserne på realkreditlån til hvordan det går med udflytningen af de statslige arbejdspladser.

I alt har de 179 medlemmer af Folketinget stillet 16.510 spørgsmål på samråd, via Folketingets udvalg eller som såkaldte §20-spørgsmål.

273 af dem er stillet af Rasmus Horn Langhoff (S), og det gør ham til den mest spørgende socialdemokrat. Han er ligestillingsordfører og turismeordfører. Valgt i Kalundborgkredsen. Og det er særligt spørgsmål med relevans for Vestsjælland, hvor han er valgt, der dominerer billedet, når man søger i hans spørgsmål på Folketingets hjemmeside.

- Jeg bruger spørgsmålene i mit lokale arbejde. Det kan være noget trafikalt eller det kan være i forhold til politidækning eller uddannelse. Jeg har presset på for en ingeniøruddannelse i Kalundborg. Her bruger jeg spørgsmålene til at få mere viden, men også for at få ministren til at forholde sig til en lokal sag, siger Rasmus Horn Langhoff til TV 2.

De spørgelystne politikeres værktøjskasse De 179 medlemmer af Folketinget har tre redskaber i værktøjskassen, når de vil have viden ud af en minister. De kan stille skriftlige spørgsmål om faktuelle oplysninger i et af Folketingets udvalg. De skal besvares inden for fire uger. De kan stille § 20-spørgsmål til en minister, der skal svare på skrift inden for seks hverdage. Disse spørgsmål handler om ministerens holdning til et givet spørgsmål og har navn efter § 20 i grundloven. MF’erne kan også kalde ministeren i samråd, hvor ministeren møder op og svarer på spørgsmål fra det eller de medlemmer, der har indkaldt til samrådet.

Regeringen deler ikke ud

Særligt kampen for en lokal jernbane, Tølløsebanen, har fyldt meget.

- Det er et eksempel på, at jeg har stillet mange spørgsmål, haft ministeren i samråd og lagt pres på i medierne. Det endte med, at banen stadig er der i dag – og at den også er der om ti år. Der har spørgsmålene hjulpet.

Ministre opfører sig som ål sommetider, og hvis man skal fange ål, er det godt med en gaffel. Rasmus Horn Langhoff (S), folketingsmedlem

Spørgsmålene er ifølge Rasmus Horn Langhoff et helt nødvendigt redskab i det politiske arbejde. Især når man sidder i opposition.

- Da vi var i regering, havde jeg let adgang til informationer og havde derfor ikke behov for at stille spørgsmål. Nu oplever jeg, at jeg har meget, meget svær adgang til informationer. Regeringen deler ikke ud til højre og venstre. Så hvis jeg skal have informationer, skal jeg ikke bare stille spørgsmål, men jeg skal stille de rigtige spørgsmål.

Det handler om at gafle ministeren

Bemærk flertallet. Ofte stiller Rasmus Horn Langhoff nemlig to, tre eller fire spørgsmål om det samme emne. Det er for at "indhegne" ministeren, forklarer han.

Blå bog: Rasmus Horn Langhoff (S) Født 8. oktober 1980 i Slagelse Cand.mag. i historie og medier fra KU, 2014. Folketingsmedlem for Socialdemokratiet i Kalundborgkredsen fra 2011. Ligestillingsordfører fra 2011, turismeordfører fra 2015. Formand for Folketingets transportudvalg 2014-2015. Gift med tidligere folketingsmedlem Anne Sina (S) og far til Ingeborg (født 2014). Bor på Amager.

- Jeg har spurgt flere gange om udvidelsen af Kalundborgmotorvejen. Det kæmper jeg indædt for. Jeg stiller de spørgsmål for at få ministeren til at forholde sig til det, fordi jeg er af den overbevisning, at der ikke er nogle gode argumenter imod. Med spørgsmålene forsøger jeg at lægge et politisk pres på ministeren, så det ikke bare er noget, der bliver gemt og glemt. Jeg går også samtidig ud og lægger pres i de lokale medier, siger han.

Kunne du ikke bare stille ét spørgsmål - så længe det er formuleret tilpas skarpt?

- Hvis jeg bare havde stillet et spørgsmål, så er der en stor risiko for, at ministeren nemt kan svare uden om. Hvis jeg stiller flere spørgsmål, kan han vælge at besvare dem samlet, men han bliver nødt til at svare på dem alle. Dermed får jeg gaflet ham. Ministre opfører sig som ål sommetider, og hvis man skal fange ål, er det godt med en gaffel.

Når han giver sådan et ikke-svar, så ryger han direkte i åbent samråd. Sådan må det være, når han ikke kan finde ud af at svare ordentligt. Så kan han få lov til at sidde og vende sagen med mig i halvanden time. Det kan være, det får ham til at tage spørgsmålet alvorligt en anden gang Rasmus Horn Langhoff (S)

Ikke-svar får konsekvenser

26. februar spurgte Rasmus Horn Langhoff beskæftigelsesminister Jørn Nørgaard Larsen (V) om det gjorde indtryk på ham, at hver femte mand inden for HK-området slet ikke holder fædreorlov. Det viste en undersøgelse, som HK har foretaget blandt medlemmerne.

29. februar kom svaret:

- Jeg synes, at det er glædeligt, at fire ud af fem fædre ifølge den refererede undersøgelse fra HK vælger at holde orlov med deres børn, skrev beskæftigelsesministeren.

Det var Rasmus Horn Langhoff ikke tilfreds med.

- Når han giver sådan et ikke-svar, så ryger han direkte i åbent samråd. Sådan må det være, når han ikke kan finde ud af at svare ordentligt. Så kan han få lov til at sidde og vende sagen med mig i halvanden time. Det kan være, det får ham til at tage spørgsmålet alvorligt en anden gang, siger han.

Dyre spørgsmål

En opgørelse, som dagbladet Information foretog i 2013 viser, at Justitsministeriet vurderede, at udvalgsspørgsmålene i gennemsnit koster 1.500 kroner at besvare, mens § 20-spørgsmålene løber op i 2.500 kroner. Et samråd løber i snit op i 15.000 kroner.

Rasmus Horn Langhoff er altså ikke nogen helt billig herre at have siddende på tinge. Men han har ikke tænkt sig at holde igen i den kommende folketingssamling, der begynder tirsdag.

- Jeg holder åbenbart gang i beskæftigelsen i embedsapparatet, og det er jo dejligt. Det er jo arbejdstid, der bliver brugt til at kvalificere Folketingets arbejde. Jeg tror ikke, jeg gør folkestyret en tjeneste, hvis jeg undlader at stille vigtige spørgsmål, fordi jeg er bange fra at bruge en embedsmands tid ovre i Beskæftigelsesministeriet, siger han.

Hvis man skulle forestille sig, at du kunne nøjes med at stille færre spørgsmål, hvad skulle der så til?

- Mere tilgængelighed. At der rent faktisk var mulighed for at drikke kaffe med beskæftigelsesministeren. Jeg ved ikke hvor mange gange, jeg har inviteret mig selv på kaffe hos ham, men han har altså ikke hugget til endnu. Tilgængelighed ville gøre, at man kunne få en snak. Han er også velkommen her, siger Rasmus Horn Langhoff og fortsætter:

- Hvis jeg troede på, at jeg kunne tale med ministeren i en eller anden sammenhæng, så kunne vi jo gøre det på den måde. Så slap vi for at køre det gennem systemet. Men det at køre det gennem det officielle system giver mig en garanti for at få svar. Den garanti kan jeg ikke få andre steder, siger han.

Viden forpligter

Og nå ja, så kan ministrene jo også blive bedre til at svare, tilføjer han.

- Det sekund, ministrene holder op med at opføre sig som ål, så kan jeg holde op med at være ålefanger. Så kunne vi eliminere en del af spørgsmålene, men det kræver jo altså, at ministeren svarer på spørgsmålene i stedet for konstant at dreje deres svar i en bestemt retning.

Som opposition må man slås for at få nogle informationer. Og det er kun blevet værre, påpeger han.

- Jeg synes, den siddende regering er lidt slemmere til det end jeg har oplevet tidligere borgerlige regeringer være. Da jeg var formand for transportudvalget (under SR-regeringen, red.), synes jeg vi var bedre til at tage fat i de borgerlige ordførere. Viden forpligter også. Det kan nogle gange være smart at give ordføreren fra oppositionen noget viden. Jeg undrer mig over, at vi skal slås meget mere for at få informationerne. Det kan man gå og bande over og ærgre sig over. Eller også kan man stille spørgsmål.

Rasmus Horn Langhoff har valgt den sidste strategi.