Det är en lång tradition av mjölkbönder som brutits i Mattmar. Släktgården från 1649 har gått i arv i flera generationer.

– Det finns ett diplom med alla namn. Den sista som står där är min mormors morfar. Efter det tog min mormors bror över, sen min mamma och nu är det vi, säger Åse Bixo,

Hon sitter vid köksbordet och kramar om kaffekoppen med båda händerna.

– Det är tungt att bryta, fortsätter hon.

Det var Åse Bixo som tillsammans med sin man Emil Halvarsson Bixo tog över gården och verksamheten för sju år sedan. Men i dag tar en del av det slut.

– Sista kossorna åkte iväg i morse efter mjölkningen. Det känns väldigt tomt, säger Emil Halvarsson Bixo.

När familjen tog över gården hade de stora planer för verksamheten. Men det ekonomiska läget kom aldrig.

– Vi ville göra om ladugården och kanske bygga till en ny. Utveckla verksamheten. Men det var aldrig läge när allt var så osäkert med mjölkpriserna, säger Åse Bixo.

Den slitna ladugården gjorde arbetet med familjens 20 kor extra tungt. Enligt Åse Bixo tog det lika lång tid att mjölka gårdens 20 kor som det tar att ta hand om 100 kor i en robotladugård. När hon fick problem med ryggen blev Emils arbetsbörda extra stor.

– Både Emil och ekonomin hade brakat om något år. Eller så hade vi kunnat satsa och byggt men det känns inte som det är möjligt nu när läget ser ut som det gör. Framtiden känns osäker. Vi valde att lägga av, säger Åse Bixo.

Det låga mjölkpriset har satt sina spår i familjens ekonomi.

– Nu har de gått upp lite grann i alla fall. Och det är ju jättebra för dem som fortfarande håller på. Men för vår del räckte det inte, säger Åse Bixo.

Även Jordbruksverket har haft ett betydande finger med i spelet då utbetalningen av mjölkböndernas kompensationsstöd blev kraftigt försenat förra hösten, vilket drabbade hårt.

– Det lider vi av fortfarande, Det ekar väldigt tomt på konton som brukar ha ganska bra stark kassa den här årstiden, säger Åse Bixo

Under tisdagsmorgonen lämnade de sista djuren gården i Mattmar. De flesta av korna lyckades familjen sälja, men resten blev hämtade av slaktbilen. Åse och Emil visar den tomma ladugården, där endast två kalvar finns kvar. Att säga hej då var tungt för alla inblandade.

– Det var jättejobbigt. Vi var ute och klappade och sa hej då i gårkväll. Min mamma som har haft den här gården i 37 år, tyckte det var jättesvårt. Barnen var också ledsna, säger Åse Bixo

Morgonens mjölkbestyr visar tydliga spår i ladugården. På onsdag kommer mjölkbilen en sista gång. Det väcker mycket känslor.

– Det är en epok som går i graven. Det fanns jättemånga mjölkbönder här i Mattmar när jag var liten. Nu var vi sist, säger Åse Bixo.

Emil Halvarsson Bixo städar bort lite av komockorna från golvet.

– Det blir ett helt annat liv, säger han.

– Det kommer kännas väldigt tomt i början. Du kommer vakna innan klockan 06 ändå och kliva ut genom dörren, säger Åse Bixo och ler.

Läs även:

De tar kamp för den norrländska mjölken och bygger om butiken

De är bönderna som lämnar Arla för Norrmejerier

Arla höjer mjölkpriset med 20 öre