Dela via: Facebook

Twitter

LinkedIn

Kul att vi i Stockholm fått en ny landshövding. Jag jobbade åt den förförra landshövdingen Per Unckel, en fantastisk person. Men så var han ju också moderat. Han gick bort alldeles för tidig.

Bodström är givetvis sosse, vi har ju en sosseregering och det är regeringen som utser landshövdingar. Anders “låt-Anders-vara-Anders” Danielsson (fd Migrationsverket) blev nyligen utsedd till landshövding i rikets andra största stad. Gissningsvis kommer väl Dan Eliasson, mannen med 9 liv och lika många lik i garderoben, belönas med en dylik post när han får sparken någon gång.

Thomas Bodström personifierar någonstans regeringen Persson-sossarna. Sosse-adel som son till Lennart Bodström. Blev en av Persson favoriter när han plockades in från näringslivet till att bli Justitieminister. Och har hela tiden glidit undan trots skandaler. Tagit sig friheter. Skatteplanerat. Och ändå, belöning efter belöning inom partiet.

Han skrev en självbiografi för ett par år sedan och den sågades lite här och var, bland annat i Aftonbladet bland annat för att Bodström beskriver hur han fuskat sig genom livet men gör det helt oreflekterat. Han stjäl, fuskar i skolan och hämnas på folk som inte ger honom sommarjobb, bland annat genom att sabotera en minigolfbana genom att fylla igenom hålen med betong.

Nu ska vi Stockholmare alltså sitta med honom som landshövding i sex år. Man kan få förlängt också, med tre år. Till regeringens försvar finns det sedan gammalt någon slags överenskommelse att varannan gång är det en moderat i Stockholm och varannan gång sosse så låt gå för det då.

Han utsågs 2000 till ny justitieminister efter att Laila Freiwalds fick gå. Hon hade köpt en ombildad hyresrätt trots att hennes parti drev frågan att det borde förbjudas. Eller hon avgick, för att hon blev arg för att media dök upp hemma hos henne med TV-team. Säger något om vilken annan tid det var bara för 17 år sedan. Idag skulle ingen minister avgå för det.

Hans karriär har kantats av olika små och stora skandaler.

En av dem är utvisningen av egyptierna som fick mycket kritik. Men där försökte Bodström skylla ifrån sig.

2006 slog polisen till mot Pirats Bay, på uppmaning av amerikanska copyrightorganisationen. Han KU-anmäldes därefter för ministerstyre, att han uppmanat polisen att slå till via sin statssekreterare. Vem var då statssekreterare? Jo, Dan Eliasson. Nuvarande Rikspolischef.

Roligt nog lyckades Laila Freiwalds avgå från regeringen Persson igen ungefär då, anklagad för att ha beordrat nersläckning av Sverigedemokraternas tidnings hemsida. Hur många ministrar har vi som avgått två gånger på 6 år?

När Bodström övergick till att bara sitta i riksdagen (när Reinfeldt vann valet 2006) var han en av de som var i själva riksdagen allra minst. Han orkade inte ens närvara vid voteringar utan 47 % av gångerna var han borta.

Han bröt också mot riksdagens regler genom att han spelade in en reklamfilm för den politiska deckare han skrivit. När han satt i riksdagen var Bodström ordförande i Justitieskottet, en tung post.

Men samtidigt som han satt i riksdagen, vilket alltså är ett heltidsarvoderat arbete med hög lön och många förmåner, jobbade Bodström som advokat. Och skrev deckare. Kan förklara varför han sällan ens var i riksdagen men lyfte lön, det gjorde han. Han lät också riksdagens personal svara på hans företags mail. Potejto potato för en person som aldrig i sitt liv rättat sig efter samma sorts regler alla andra förväntas följa utan skapat sina egna.

Det här blev han alltså påkommen med att göra redan 1,5 år efter att han avgått som minister. Bodström struntade alltså i princip i att jobba som riksdagsledamot utan gick direkt till det betydligt mer lukrativa jobbet som advokat, och skötte riksdagsplatsen som någon slags bisyssla.

Ytterligare en aspekt av att han var ordförande i Justitieutskottet är de dubbla rollerna när han samtidigt arbetade som advokat. Oetiskt tycker jag.

2008 och 2009 omsatte hans bolag nästan 2 miljoner kronor per år. Trots att han alltså satt i riksdagen och dessutom var ordförande i Justitieutskottet.

2010 lämnade han politiken. Han fick nämligen inte ledig när han ville. Han hade tänkt att bo ett tag i USA med sin familj och tänkte att han kan väl tjänstledigt men reglerna i riksdagen gäller chockerande nog även Bodström så han fick nej och då valde han att lämna. Inte jättestor förlust eftersom han ju inte var där särskilt mycket. Han ställde alltså upp för omval 2010 och blev omvald trots att han visste att han direkt efter valet ville vara ledig. Vem gör så?

Men han hade massa annat att göra. 2011 startade han och sossen Claes Borgström, också före detta statsråd, advokatbyrån Borgström & Bodström Advokatbyrå AB. Eller rättare sagt, de hade drivit den som HB tidigare och tog över verksamheten i det nystartade aktiebolaget som de hade gemensamt. Detta drev de ihop till 2014.

Redan första året kunde Borgström och Bodström ta ut en saftig utdelning på nästan 1,2 miljoner kronor.

Deras sista verksamhetsår tillsammans delade de ut 5,7 miljoner kronor totalt till samtliga aktieägare, där merparten gissningsvis tillföll Borgström och Bodström själv om inte allt. Jag vet inte om de hade delägare under de få år de körde byrå ihop.

Som det står övergick då all verksamhet till Thomas Bodströms egen advokatbyrå. Sista årsredovisningen visade att han beviljades en utdelning på 5 miljoner kronor. Eller han och eventuellt andra aktieägare.

Bodström har fler bolag, bland Oltumama AB där han bedriver sin författarverksamhet. Därifrån får han också utdelning.

En del av omsättningen får Bodströms byrå från att vara ombud i asylfrågor.

Det intressanta är att sedan Borgströms och Bodströms verksamhet gick till Bodström gick också deras respektive ägande tillbaka till det handelsbolag de innan de 2011 drev verksamhet ihop. Detta kallas “Helsingborg-modellen”, att advokatbyråer kombinerar ägande av aktiebolag och handelsbolag. Varför då? Skatteplanering såklart.

Helsingborgs-modellen handlar om att om ett aktiebolag istället för privatpersoner äger ett handelsbolag så kan man komma runt det faktum att man blir personligt ansvarig för ekonomin i handelsbolaget. Ett HB beskattas heller inte som aktiebolag.

Det är ett vanligt sätt att organisera sin verksamhet för optimal skatteplanering inom just advokat- och konsultvärlden. Men alla advokater är alltså inte tidigare socialdemokratiska statsråd men just här är båda delägarna exakt det.

Här har vi alltså en person som hela livet skarvat och betraktat regler som något man kan förhålla sig till eller inte. Som gör som han vill. Han har dessutom tidigare kombinerat heltidsjobb åt staten med heltidsjobb som advokat trots att han var ordförande i Justitieutskottet. Och han tjänar pengar på asylmål.

Nu ska han chefa över landets största länsstyrelse. Med allt vad det innebär.

Jag undrar stilla om de eventuella konflikter hans bolag, hans bolags intressen och han nya jobb kommer hanteras. Som förut, det vill säga att Bodström struntar i dem för att tjäna pengar. Eller på ett rimligt sätt?