Att dra slutsatsen att det är lockouten som står för den största kostnaden i hamnkonflikten blir inte rätt, säger Transportföretagens vd Mattias Dahl till Arbetaren.

Transportföretagen säger att hamnfackets strejker hotar hela Sveriges ekonomi. Samtidigt står deras lockouter för mer än 80 procent av de förlorade arbetstimmarna i hamnarna. Men enligt Transportföretagens vd är det är det fel sätt att räkna. Vad som är relevant är vem det var som började.

Hamnarbetarförbundets punktstrejker i hamnarna ”hotar att kosta Sverige miljardbelopp” och strejkerna ”slår hårt mot industrin och svensk ekonomi”. Det är budskapet från Transportföretagen, det strejkande Hamnarbetarförbundets motpart.

Vi räknar inte timmar här eller där.

Mattias Dahl, vd för Transportföretagen

Men samtidigt står organisationens egen lockout för den absoluta merparten av de förlorade arbetstimmarna i hamnarna.

– Vår filosofi är enkel, vi vill att de återgår i arbete och att vi får ett slut på konflikten. Om Hamnarbetarförbundet väljer att strejka, oaktat om det är en eller fem timmar, måste vi försvara oss. Vi räknar inte timmar här eller där, säger Mattias Dahl, vd för Transportföretagen.

Förutom en något längre strejk i en av hamnarna i Göteborg har Hamnarbetarförbundet under årets första månader genomfört punktstrejker som varat mellan två till fem timmar. Med några få undantag har arbetsköparna svarat genom att lockouta alla förbundets medlemmar under resten av dygnet, något de kallar ”konsekvenslockout”.

Enligt Hamnarbetarförbundets siffror har förbundet genomfört och varslat sammanlagt 189,5 strejktimmar, medan arbetsköparorganisationens lockout uppgår till totalt 1021 timmar, vilket är ett tal som inkluderar strejktimmarna. Av det följer att av de förlorade arbetstimmarna i hamnarna står arbetsköparorganisationen för över 80 procent.

Det är den som börjar som gör skadan.

Mattias Dahl, vd för Transportföretagen

Mattias Dahl säger att Transportföretagen inte själva räknat, men han ser ingen anledning att betvivla siffrorna och säger att ”det nog ligger därikring”. Men att dra slutsatsen att det snarare är arbetsköparnas lockout som står för den största kostnaden i konflikten blir inte heller rätt, anser han.

– Det går inte att komma ifrån vem det var som började. Det är den som börjar som gör skadan. Vi förhåller oss till det och försvarar oss. Man kan inte mäta vem som strejkat eller lockoutat mest och dra den slutsatsen, säger han.

Blir det inte felaktigt att framställa det som att Hamnarbetarförbundet ”strejkar sönder” hamnarna och hotar den svenska ekonomin? Skulle man inte till och med kunna säga att det är era lockouter som är det största ekonomiska hotet?

– Som jag ser det tycker jag absolut inte det. Man kan lasta oss för en hel del, men inte för det här. Det är inte vi som vill påtvinga Hamnarbetarförbundet någonting. Vi vill bara ha lugn och ro, säger Mattias Dahl.

Enligt honom hade det inte varit verksamt att bara rakt av spegla Hamnarbetarförbundets varsel. Även om strejktillfällena varar ett kort tag är de, enligt Mattias Dahl, förlagda på ett sådant sätt att de gör maximal ekonomisk skada och gör hela arbetspasset meningslöst.

Kanske försöker man också eskalera krisen i hamnarna med långa produktionsstopp för att tvinga fram någon sorts politiskt ingripande.

Erik Helgeson, förbundstyrelseledamot i Hamnarbetarförbundet i ett pressmeddelande

Hamnarbetarförbundet har ungefär samma tolkning av motståndarens ”konsekvenslockouter”.

– Vår bedömning är att arbetsgivarorganisationen vill skada våra medlemmar ekonomiskt genom kraftiga löneavdrag för att tömma förbundets konfliktkassa. Kanske försöker man också eskalera krisen i hamnarna med långa produktionsstopp för att tvinga fram någon sorts politiskt ingripande, säger förbundsstyrelseledamot Erik Helgeson i ett pressmeddelande.

Det var länge sedan en arbetsmarknadskonflikt i Sverige skedde till den sista kronan i organisationernas kassor. Men Mattias Dahl säger att den ekonomiska kostnaden för arbetsköparna inte är något som i nuläget påverkar deras bedömning om hur konflikten ska lösas.

– Vi går inte inte in på hur mycket vi stödjer medlemsföretagen ekonomiskt, men det är ingen hemlighet att Svenskt Näringsliv har en motsvarighet till fackens stridsfonder.

Enligt Mattias Dahl har Transportföretagen erbjudit ”i princip” det som Hamnarbetarförbundet krävt. Men den saknade pusselbiten är viktig för Hamnarbetarförbundet, nämligen möjligheten att teckna lokala avtal. Men den pusselbiten kan facket glömma, säger Mattias Dahl.

– Vi har gått med på nästan allt, men går aldrig med på lokala avtal. Där är vi tydliga.