För några veckor sedan skrev Paulina Neuding en kolumn i SvD om hur stöket på Hässelby villastads bibliotek tvingat dess ledning att ändra öppettiderna. Väktare hade fått tillkallas flera gånger och flitiga biblioteksbesökare hade slutat komma. Neuding beskrev liknande händelser över hela Sverige – det var omöjligt att inbilla sig att det rörde sig om ett isolerat fenomen.

I ditt svar på Neudings artikel skrev du bland annat att ”vissa platser är mer stökiga, för att biblioteket är placerat på en sådan plats, andra bibliotek är mer stilla.” Det här påståendet kan låta som ett banalt konstaterande. I själva verket blottar det en samhällssyn som är produkten av en tillvaro i en av Europas mest segregerade städer. För någon som sällan eller aldrig vistas i ett utanförskapsområde som Husby, Tensta eller delar av Hässelby kan stök och oro framstå som en naturlag på dessa platser. Något som finns för att de som bor här trivs med det. Stök och oro finns det mycket av här, men det innebär inte att det ska följa med in på biblioteket.