Almina Nikontovic drejer låget på kaffekanden fra lukket til åben og puffer æsken med Toffifee over bordet.

Sådan begynder en samtale med Frederikshavn Kommunes særlige bosætningskonsulent, der i en tid med vedvarende debat om østeuropæere i Danmark, arbejder målrettet for at få flere af dem til at slå sig ned i toppen af landet.

5 deltajer fra Almina Nikontovic's liv Kom til Danmark som krigsflygtning fra Bosnien i marts 1993.

Taler fem sprog: Bosnisk, dansk, engelsk, fransk og spansk.

Stiller op til efterårets byrådsvalg i Frederikshavn for Socialdemokraterne.

Elsker at være med til at sætte nye ting i gang.

Mediterer jævnligt.

Det kan være dygtige læger, tandlæger og ingeniører, eller det kan være faglærte skibsmalere, elektrikere og smede, der kan deres kram og er vigtig arbejdskraft for kommunens industri og havnevirksomheder.

Fælles for dem er, at de lige nu arbejder i Frederikshavn, Sæby eller Skagen, mens deres familier fortsat bor i lande som Polen og Rumænien.

Det er en skam for et område, der er udfordret af fraflytning, faldende børnetal og en aldrende befolkning, mener man på de her kanter.

For med en kop kaffe og den rette tilgang kan det lade sig gøre at få både arbejdskraft og gode og integrerede samfundsborgere ud af det.

- Det er ikke ’rocket science’, siger 37-årige Almina Nikontovic, der selv har bosniske rødder.

Samtalen begynder i frokostpausen

Indtil nu er 40 familier rykket med til Vendsyssel, og fremgangsmåden er nogenlunde den samme.

Det handler først og fremmest om at få virksomhederne til at udpege de medarbejdere, de er særligt glade for, og så går Almina Nikontovic i gang med at undersøge, hvilke udfordringer de oplever ved at have job det ene sted og familie og bopæl det andet.

Samtalen starter typisk i en frokostpause på medarbejderens virksomhed.

- Det vigtige er at sætte sig ned og bruge tid med dem og sige: Du har været her i de seneste fem år. Hvordan har du det egentlig? Hvordan er det at være væk fra dine børn? Og hvad laver du, når du kommer hjem om aftenen?

- De er jo vant til at bare at arbejde, men det handler om at tage den tætte dialog, og så fortæller de, hvad der bekymrer dem, siger Almina Nikontovic.

"Det, jeg oplevede, og det er ikke sikkert, at alle deler den oplevelse, var stor åbenhed og solidaritet, og at man skulle være en del af fællesskabet." Almina Nikontovic

Bagefter går arbejdet i gang med at løse de problemer, der måtte dukke op. Måske vil medarbejderen gerne rykke familien til Danmark men ved ikke, hvordan børnene kan passe ind i det danske skolesystem, eller hvordan de kan få en almindelig dagligdag til at fungere i her i landet.

Blev selv mødt med åbenhed

Her kan Almina Nikontovic drage nytte af sine egne erfaringer og oplevelser fra dengang, da hun selv stod foran en ny tilværelse i Danmark.

I foråret 1993 måtte hun som 13-årig flygte fra Bosnien med sin familie, da konflikten mellem de forskellige grupper i Jugoslavien fra den ene dag til den anden eskalerede voldsomt.