Aţi spus de mai multe ori că deţineţi documente ce arată că planurile revoluţiilor din Europa de Est din 1989 au fost întocmite la Moscova. Ce documente aţi găsit privind planurile pentru Revoluţia Română?

Da, a existat un plan la Moscova legat de Revoluţia Română. A fost o hotărâre a Politburo (n.red. - Biroul Politic) al Partidului Comunist al Uniunii Sovietice redactată în 1988, hotărâre în care se făcea referire la regimul opresiv din România şi la schimbarea acelui regim.

Concret, ce scria în acel document din 1988 legat de România?

Am văzut un raport al lui Alexander Nikolaevich Yakovlev-membru al Politburo în anii 1980 şi considerat forţa intelectuală din spatele programului de reforme al lui Mikhail Gorbaciov. Iar în acel document al lui Yakovlev se face referire la hotărârea Politburo din 1988. Nu am văzut direct acea hotărâre. În raportul încotmit de către Yakovlev, acesta explica faptul că România era un caz special şi că în 1989 trebuia să se schimbe ceva în România.

Vladimir Bukovsky, dând autografe pe cărţile sale

Cum aţi descrie prietenia dintre Ion Iliescu şi Mikhail Gorbaciov?

Cred că prietenia dintre Ion Iliescu şi Mikhail Gorbaciov a fost cheia schimbărilor produse în România în decembrie 1989. Moscova se baza pe Ion Iliescu legat de faptul că acesta va face în România ceea ce Moscova dorea să facă. Şi tocmai de aceea, planurile legat de schimbarea regimului în România îl includeau evident pe Ion Iliescu ca lider al României post-Ceauşescu.

Dar de ce era Ion Iliescu atât de special pentru Moscova?

Pentru că Gorbaciov avea încredere în el. Iliescu şi Gorbaciov fuseseră prieteni la Moscova în perioada studiilor universitare. Au studiat în aceeaşi perioadă la Moscova şi au menţinut apoi relaţia de prietenie.

Bukovsky şi fostul preşedinte american Jimmy Carter

Cât de mult este posibilă o nouă Uniune Sovietică în Rusia?

Cred că nu este posibil un asemenea lucru. Au încercat să îl facă, dar au văzut că este un proiect nerealist. Baza economică a devenit mai mică, aşa că şi posibilităţile sunt mai mici, influenţa este mai mică decât era înainte. Iar vecinii Rusiei nu îşi doresc sub nicio formă să ajungă din nou sub controlul Moscovei. Ca să rezum, indiferent cât de mult încearcă ei să recreeze Uniunea Sovietică, nu va merge. Uitaţi-vă numai la ce s-a întâmplat în Ucraina şi veţi înţelege cât de imposibil este acest proiect.

În 1992 aţi fost invitat de către Guvernul rus să luaţi parte ca expert şi să depuneţi mărturie la procesul deschis pentru a determina dacă Partidul Comunist Sovietic a fost o instituţie criminală. Pentru a vă pregăti mărturia, aţi primit acces la un mare număr de documente din arhivele secrete sovietice. Care document v-a şocat cel mai mult?

Cea mai mare parte a arhivelor consultate m-a impresionat, în ceea ce mă priveşte. M-a impresionat cât de mult ajunsese Uniunea Sovietică să influenţeze Vestul şi cât de mult putea să manipuleze URSS politica din Vest. Aceasta a fost pentru mine partea cea mai şocantă. Ştiam represiunile din Uniunea Sovietică, le trăisem. Însă succesul extern al Uniunii Sovietice, extinderea influenţei şi controlului său în alte ţări, au fost foarte surprinzătoare.

Aţi fost acuzat de posesie de imagini conţinând pornografie infantilă. Care e răspunsul dumneavoastră la acele acuzaţii?

Toate acuzaţiile formulate de către autorităţile britanice au fost retrase. Cazul a fost închis. Am fost declarat nevinovat şi nu am mai ajuns în faţa instanţei.

A stat 12 ani în închisoare, lagăre de muncă şi spitale psihiatrice

Născut pe 30 decembrie 1942 la Belebei, Uniunea Sovietică, Vladimir Bukovsky a devenit opozant al Uniunii Sovietice în anii 1960. A fost întemniţat fără proces în 1963 şi şi-a petrecut următorii 12 ani în închisoare, lagăre de muncă şi spitale psihiatrice. În această perioadă, scriitorul a făcut greva foamei de 20 de ori. A fost cel care a denunţat în faţa Occidentului folosirea abuzivă a spitalelor de psihiatrie împotriva deţinuţilor politici.

La propunerea altui faimos disident, savantul Andrei Saharov, Leonid Brejnev a acceptat un schimb de deţinuţi politici: Vladimir Bukovski pentru Luis Corvalan, lider al Partidului Comunist din Chile, încarcerat după lovitură de stat a generalului Pinochet. Schimbul, petrecut în iarna lui 1976, l-a propulsat în centrul atenţiei publice internaţionale. A urmat mii de reportaje, apariţii la televiziune, la radio şi în presă scrisă, întâlniri cu personalităţi politice ca Jimmy Carter sau Margaret Thatcher, şi publicarea cărţilor în care denunţa sistemul opresiv din ţară sa: To Build a Castle, My life as a dissenter (1978), Cette lancinante douleur de la Liberte (1981) – traduse în numeroase limbi –, Les pacifistes contre la paix (1982). În 1991, după puciul de la Moscova, la solicitarea lui Boris Elţîn de a depune mărturie în procesul intentat comuniştilor conservatori de la Kremlin, Bukovsky a revenit în URSS şi a copiat din arhivele PCUS mii de acte şi documente strict secrete. Întors în Occident, a publicat Judgement în Moscow (1995), carte apărută în nouă limbi, inclusiv în română şi care va fi publicată în premieră în acest an în engleză în Statele Unite, la Editura Ninth of November Press, şi în care a dezvăluit legăturile secrete ale Kremlinului cu guvernele democratice din Europa de Vest, cu partidele comuniste din aceste ţări, cu mişcările pentru pace şi cu personalităţi respectate din lumea liberă, producând un scandal uriaş. Urmarea, a devenit persona non grata în propria lui ţară.

Vladimir Bukovsky are studii de biologie şi neurofiziologie la Universităţile Cambridge (Marea Britanie) şi Stanford (S.U.A.). Locuieşte la Cambridge din 1976 şi a fost unul dintre apropiaţii fostului spion rus Alexander Litvinenko.