Administrația prezidențială are un site nou. Responsive, colorat, cu poze etc.

În cuvintele președintelui:

Cu un design modern și o interfață prietenoasă, vreau ca acest site să fie un pas spre o comunicare mai eficientă cu fiecare dintre dumneavoastră. Am inițiat această platformă pornind de la următoarele principii: mai multă transparență, navigare facilă, comunicare integrată.

Câteva observații:

Președinția rămâne cu domeniul acela ridicol în engleză (presidency.ro) dar nu s-a obosit să pună infomații în nicio limbă străină pe noul ei site. Engleză măcar? Germană? Despre franceză și esperanto ce să mai zic?

Foștii președinți ai României au fost trimiși în subsol. O căutare cu „Traian Băsescu” sau „Ion Iliescu” întoarce următorul rezultat:

Navigarea aia facilă nu privește subiecte care au legătură cu alți președinți. Vechiul site a fost izolat la www.old.presidency.ro. Vă mai interesa cumva ce au făcut predecesorii d-lui Iohannis? Eu zic că da, măcar pentru comparație așa. Ei bine, atunci mergeți pe fostul site și descurcați-vă acolo. De ce să vă fie accesul facil la informații despre Traian Băsescu pe noul site? E al lui Klaus Iohannis, mai încetați cu pretențiile.

Și să nu credeți că doar dl Iohannis are obiceiul trimiterii predecesorilor sub preș. Încercați, de exemplu, să găsiți online pe undeva arhiva de comunicare a Agenției de Strategii Guvernamentale din vremea cabinetului Năstase. Dusă e. Și sunt sute de alte exemple.

Încă ceva despre presidency.ro. „Comunicare integrată”? Ăsta e contul de instagram al Administrației Prezidențiale:

All in all, noul site al președinției e o improvizație inutilă. Un fel de cioară vopsită și nefolositoare. Nu înțeleg de ce s-au grăbit. Pentru sper că de grabă e vorba. În treacăt fie spus, nici mă interesează cine l-a făcut. Mai important e cine l-a acceptat așa: lucios, incomplet și cu un caracter de omagiu discret pentru persoana președintelui.

Constatările de mai sus vin după o navigare superficială. Nu am apucat să caut și content. Poate revin la el.

Mă deranjează teribil acest dispreț pentru istoria recentă și o să fie al naibii de costisitor să o recuperăm. Comunicarea oficială a instituțiilor publice românești e aproape imposibil de studiat dacă au trecut câțiva ani și, eventual, faraonul/kaiserul/bossul s-a schimbat între timp. Dispar de pe net ca și cum n-ar fi fost vreodată.

N-am găsit un ghid de comunicare online publică valabil pentru toate instituțiile publice românești dar sigur așa ceva trebuie să existe. Și trebuie urmărit cu încăpățânare dacă nu vrem ca generațiile următoare să fie la fel de confuze ca astea actuale.Trebuie să știm de unde venim și de ce istoria noastră recentă arată așa cum arată. O comunicare decentă și o memorie întreținută cum se cuvine ar fi un prim pas.