Valet är över och upp hoppar den gamla kärnkraftsfrågan igen! Allianspartierna kan förväntas försvara den lag de genomfört och som tillåter att tio gamla kärnkraftverk får ersättas med nya.

Eftersom Sverigedemokraterna inte vill sätta något tak alls föreligger en majoritet för att lagen ska bli kvar. Samma majoritet skulle förmodligen också stoppa eventuella försök att budgetvägen söka införa sådana ytterligare pålagor på kärnkraften att den blir olönsam.

Det finns en allmän insikt om att världen för att möta klimathotet måste bland mycket annat minska på användningen av de koldioxidutsläppande fossila bränslena.

Uranbränsle ger inga sådana utsläpp. Det är inte förnybart men det är hållbart. Med modern teknik räcker jordens uran- och thoriumresurser till tusentals år av kärnkraftsdrift.

Vore det inte dags för ett regeringsdugligt Miljöparti att sluta se kärnkraften som en manifestation av den onde och i stället som en teknik som gjort och gör det möjligt för Sverige att generera praktiskt taget all vår el utan utsläpp av koldioxid?

Borde inte Miljöpartiet tillsammans med Socialdemokraterna vara beredda gå in i en blocköverskridande överenskommelse om långsiktig energiförsörjning som tillåter svensk kärnkraft?

Det är svårt att se att ett parti som motsätter sig kärnkraft verkligen tar hotet mot jordens klimat på allvar.

I valdebatten har Miljöpartiet tryckt på energins kostnader och velat hävda att kärnkraften inte är konkurrenskraftig. Men kanske man skulle lägga ihop det som står på elräkningarna för sol och vind med de subsidier som betalas via skattsedlarna och jämföra med en räkning för kärnkraftsel där man dragit av skatter och avgifter för så kallade el-certifikat?

Tror någon att asiatiska länder som Kina, Sydkorea, Indien och mängder av andra länder som England, Finland och nästan hela Östeuropa skulle bygga ut kärnkraften om de inte ansåg att det var lönsamt?

LO-chefen oroade sig häromdan för risken att svensk industri skulle kunna förlora i konkurrenskraft mot den amerikanska industrin som nu får extremt billig gas och olja.

Vi och andra i Västeuropa, inte minst Tyskland, borde oroa oss också för att Asien till konkurrensfördelen av billig arbetskraft lägger fördelen av en stabilt ökande kärnkraft.

Ingen energikälla är helt utan risker men det kan vara värt betänka att brustna vattenkraftsdammar är de olyckor som kostat störst antal människoliv.

Efter olyckan i Fukushima har EU:s medlemmar genomfört stresstest vid alla sina kärnkraftverk och EU har i samförstånd med medlemsländernas experter utfärdat rekommendationer om hur säkerheten kan stärkas ytterligare.

Det är viktigt att sådant samförstånd också uppnås beträffande huvuddragen i de bestämmelser som ska utfärdas nationellt för en god enhetlig europeisk standard.

Härdsmältor med utsläpp i miljön har känts som en särskilt skrämmande säkerhetsrisk. Nya typer av kärnkraftverk som utvecklas – och byggs både i Kina och USA – eliminerar den risken.

Kinasyndromet med härdsmältor som bränner sig igenom jorden kan vi lägga till handlingarna.