Dela via: Facebook

Twitter

LinkedIn

Jag tycker att Gustav Fridolin kommit lite väl lätt undan den här skandalen.

Hans ryggmärgsreflex när allt briserade kring Kaplan och sedan Khan var att bångstyrigt vidhålla förtroendet, att Kaplan är “antirasist, feminist, humanist” och att han “inte förstod” att inte hälsa på kvinnor är kränkande.

En snabb koll på regeringens hemsida avslöjar att Fridolin vet mycket mer än han vill medge. Han har en kandidatexamen i Mellanösternkunskap. Han har alltså läst tre år heltid om just Mellanöstern. Är det något han förstår är det historia, religion och politik idag i just Mellanöstern.

Han har fler saker gemensamt med Kaplan. 2003 arresterades han i Gaza och även Kaplan har åkt med Ship to Gaza (2010).

2008 var han samtalsledare på Charta 2008.

Han ställde inte upp i riksdagsvalet 2006 utan arbetade då dels som reporter på TV4 och var även folkhögskolelärare. Han satt också som styrelseledamot i Miljöjournalisternas förening. Två år senare valdes han in i Miljöpartiets partistyrelse och 2011 blev han språkrör.

Charta 2008 tillhör den innersta kretsen av muslimska föreningar som har makt och många av de stora namnen har varit aktiva. Mehmet Kaplan satt i styrelsen i många år.

Hela Charta 2008 och mötet handlar om att motarbeta all form av politik mot terrorism och framför allt motarbeta Säpo. Så här står alltså vår nuvarande grundskoleminister Fridolin, med en jobbig islamist-skandal att hantera, och spelar dum i media när han både är akademiskt examinerad i just Mellanösternkunskap och själv i allra högsta grad varit en del av den här rörelsen.

På sin hemsida har Charta 2008 en att anmälningsformulär för att folk ska kunna rapportera till dem så fort de har kunskap om något som rör terrorism och Säpo. En “counter-Säpo” rörelse alltså. Som både Kaplan och Fridolin sanktionerat.

Men Charta 2008 finns fortfarande i finrummet för så sent som 2015 ordnade ABF och Charta 2008 ett gemensamt seminarium där inrikesminister Anders Ygeman deltog, tillsammans med Anne Ramberg. Han var aktiv i Guantanamo-gruppen 2002.

En annan person som suttit i Charta 2008:s styrelse är jihadisten Anna Sundberg. Elle Um Ana som hon kallades sig de 15 år hon levde med terrorister.

Per Gudmundson, som granskat jihadism sedan 2006, skrev 2012 om Um Ana. Hon var gift med Said Arif som åtalades 2004 i Frankrike för terrorism. Och dömdes.

Han greps 21 maj 2012 i Sverige, då på rymmen. Han hade sökt asyl här.

Idag ser Charta 2008:s styrelse ut så här. Jens Holm är vänsterpartistisk riksdagsledamot, Mattias Gardell är en frontfigur inom vänsteraktivismen. Men jag tänkte fokusera lite grann på Hassan Yusuf.

Yusufs bror är Muhammed Yusuf som greps i Somalia 2008, misstänkt för att ha anslutit sit till al-Shabab. Han dömdes den 16 januari 2016 till 11 års fängelse för terrorbrott i USA. Han deltog i strider för al-Shabab mot engelska och amerikanska styrkor och har även erkänt att han gett materiellt stöd till terrororganisationen.

Hassan Yusuf deltog i november 2014 i ett arrangemang av SUM, MMRK och Ibn Rushd om just detta, när brodern ännu inte dömts.

Charta 2008 har givetvis engagerat sig mycket i fallet, bland annat här 2014 på deras blogg via en rapport de skrev.

Men Charta 2008 har sina fingrar djupt nere i syltburken, för givetvis finns det mycket mer här. I styrelsen för Charta 2008 har förutom Kaplan även en person som heter Amanj Aziz suttit, vilket Johan Lundberg skrev om i Dagens Samhälle den 20 oktober 2014. Då satt Aziz fortfarande i styrelsen.

Aziz etablerade iEra i Sverige, varifrån flertalet medlemmar blivit Syrienkrigare och dött för IS i Syrien, vilket bloggaren Magnus Sandelin bland annat rapporterat om.

Om iEra betyder “Islamic Era” kan man förstå vad de sysslar med.

Aziz är aktiv i Sveriges Förenade Muslimer och projektledare för projektet Stå Upp! som finansierats av MUCFS med 300 000 kronor. Han var aktuell nyligen i media då SFM blev nekade att hyra den lokal de bokat i Göteborg för att Säpo varnade att jihadister är knutna till organisationen . (24 mars 2016, DN)

Per Gudmundson skrev om just Aziz redan 2011. Då var han talesperson för TUFF – Troende Framtida Unga Förebilder, som hade bjudit in hatpredikanten Bilal Philips till Göteborg. Redan då var Aziz bidragsentreprenör och TUFF fick 2011 bidrag på 550 000 kronor för att “motverka islamofobi”. Philips har blivit förbjuden att besöka ett flertal länder och gjort sig känd för homofoba uttalanden, stött självmordsbombning och att våldtäkt inom äktenskapet inte finns.

Aziz skrev när han var chefredaktör för Ummah Observer bland annat att muslimer inte borde rösta. Han är helt solklart islamist.



Förutom att “jobba mot islamofobi” fick Aziz ett annat uppdrag i oktober 2014 som SVT rapporterade om. Han skulle då hjälpa fastighetsägaren Balder som kommunikatör och vara en länk mellan hyresgäster och företaget för boende i Bergsjön.

En annan sak Lundberg rapporterar om i sin arikel i Dagens Samhälle är om hemsida Nyans:muslim. På hemsidan skriver Aman Aziz, men även Kitimbwa Sabuni. Ansvarig utgivare på sidan är Hussein Hamad.

Hamad anklagades i november 2015 (Dalarnas Tidning) för att inte ha redovisat sitt bidrag från MUCFS, de fick inte ens tag i honom. Han fick 1,1 miljoner på två år och lyfte som projektledare 420 000 kronor som lön, det vill säga majoriteten av bidraget gick dit. Ett projekt om……islamofobi. Givetvis. Projektet drevs av Borlänge islamiska ungdomsförening som är medlemmar i SUM.

Så Charta 2008 har haft styrelsemedlemmar som jihadisten Anna, Mehmet Kaplan, Amaj Aziz som bjudit in hatpredikanter och brorsan till terrordömde Yusuf.

Fridolin har medverkat i deras arrangemang, liksom inrikesminister Ygeman.

I förra inlägget fokuserade jag på Ibn Rushd, som är en central del av den här rörelsen. Och jag tänkte fortsätta lite grann med det.

För om man tittar på deras kansli så dyker en del kända namn upp. Omar Mustafa är som sagt förbundsrektor där. Ordförande heter Helena Hummasten, men hon är mest känd under namnde Helena Benouda. Hon har bland annat varit ordförande för Sveriges Muslimska Råd (SMR), som 2009 ingick i regeringens satsning “Dialog om samhällets värdegrund”. SMR ingår också i SST:s Kris och Katastrof-grupp som sammankallas vid kriser som påverkar svenska församlingar eller samhället.

Men Benouda är inte alls långt ifrån terrorism själv, via familjeband. Hennes dotter Safia är nämligen den kvinna som häktades och satt i etiopiskt fängelse 2007, för terrorism. Två år senare var det dags igen, i Pakistan. Skattebetalarna fick betala båda resorna hem.

Safia Benouda är nämligen gift med Munir Awad. Efter dessa två terrorresor dömdes Awad 2012 i Danmark för att ha planerat attacken mot Jyllandsposten. Han sitter tillsammans med de övriga tre som dömdes på Saltviksanstalten i Härnösand och kan bli fria 2020.

Men innan han tänkte göra en Charlie Hebdo i Köpenhamn och storma en tidning med kulsprutor för att döda det fria ordet pratade han på ett seminarium ordnat av Muslimska Mänskliga Rättighetskommittén 2010. Om terrorism. Ironin är påfallande. Faima Doubakil dyker upp, igen, här som arrangör och kontaktperson.

Benouda/Hummasten är även aktiv i organisationen Islamic Relief, som fadderansvarig.

Här dyker ännu ett känt namn upp: Mostafa Kharraki. Han är ledamot i styrelsen för Islamiska Förbundet.

Abdallah Salah har varit eller är fortfarande vice ordförande i IFIS. Det var han som fick uttala sig när Uppdrag Granskning avslöjade att moskéer i Sverige avråder kvinnor som blivit misshandlade att anmäla till polisen.



Islamic Relief i Sverige är terrorstämplat, liksom IFIS. Vilket DN skrev om i november 2014.

Ibn Rushd har alltså nära kopplingar med Islamic Relief och Islamiska Förbundet (IFIS), som är knutet till Muslimska Brödraskapet via FIOE, där Waberi sitter som PR-chef idag.

När Waberi var ordförande för IFIS, vilket han var innan Mustafa tog över 2010, bjöd de 2003 in den andlige ledaren för Muslimska Brödraskapet, Yusuf al-Qaradawi att föreläsa i en moské i Stockholm.

Sajten Mellanösteridag.se har beskrivit dem. De bildades redan 1928 i Egypten och de vill införa kalifat och strikt sharia i hela världen. Samma idé som IS har alltså.

Ibn Rusdh har fler intressanta personer anställda.

Deras utvecklingschef heter Mustafa Tumturk. Han är även ordförande för UETD, som är Erdogan-trogna och knutna till AKP.

I förra inlägget berättade jag att Ibn Rushd och IFIS äger konferensgården Granhedsgården gemensamt. I somras rapporterade Johan Westerholm på sin blogg Ledarsidorna att Granhedsgården ansökt om att få bli asylboende men fått nej av Migrationsverket. De skulle försöka igen.

Tumturk är något mer också. Han är Mehmet Kaplans svåger, Mehmet är gift med hans syster Feride. Kaplan har alltså AKP-trogna i släkten.

En annan person som jobbar på Ibn Rushd är Mohamed Temsamani, som var den muslim som fick yttra sig kritisk mot Kaplan-gate i SVT utan att de berättade att han är partikamrat. Han är även ordförande för Förenade Islamiska Föreningar i Sverige.

En annan person som jobbar på Ibn Rusdh är Majna Ciber, som är administrativ chef. Hon har också varit eller är aktiv i Miljöpartiet, och den muslimska organisationen Frid. Hon finns med i en artikel i DN från 2007 om slöjan.

Ett annat känt namn på Ibn Rush är Mohammad Fateh Atia, som nyligen valdes till ordförande för FEMYSO, som är knuten till Muslimska Brödraskapet och han var tidigare vice ordförande i SUM:

Verksamhetsutvecklare på Ibn är Zaynab Ouhabi, som även är aktiv i Muslimska Kvinnonätverket. Hon är aktiv debattör och har bland annat skrivit debattartikel ihop med Fatima Doubakil och Rashid Musa om Nalin Pekgul och hennes, befogade, anklagelser mot Kaplan och islamismen.

Fram träder alltså en bild av islamism, skattefinansierat och sanktionerat av det svenska offentliga samhället. I centrum finns IFIS, SUM och Ibn Rushd, med nära kopplingar till såväl AKP som Muslimska Brödraskapet.

En hård kärna av väldigt aktiva muslimer som alla har gemensamt att de är mycket aktiva i debatten och har blivit otroligt duktiga på att surfa de svenska systemen. Det är därför det finns så lite inforation om alla dessa grupper. För att det är samma personer överallt.

Många har för skattepengar gång på gång på gång bjudit in hatpredikanter och islamister, vissa fuskar med bidrag, de har kopplingar till terrordömda. Ändå fortsätter vi finansiera dem, ändå bjuds de gång på gång in till det offentliga samtalet som representanter för muslimer.

Jag gissar att de flesta muslimer i Sverige är otroligt less på dessa extrema personer som inte representerar dem ett dugg.

Ju mer man gräver, desto mer dyker det upp.

Varför är detta okej?