Hei, denne artikkelen er over ett år gammel og kan inneholde utdatert informasjon

Mens de amerikanske antipiratlovene SOPA og PIPA er på sotteseng etter det politiske og opinionsmessige tilbakeslaget lovforslagene fikk under debatten før og etter forrige ukes blackout-kampanje, er en annen, multinasjonal trussel mot den digitale rettsikkerheten under oppseiling.

Hva med en internasjonal handelsavtale som for eksempel pålegger tollere på flyplasser og greneseoverganger å gjennomsøke bærebare musikkspillere og datamaskiner, og beslaglegge dem dersom de finner at de inneholder piratkopiert materiale?

Det kan bli en realitet med den omstridte Anti-Counterfeiting Trade Agreement (ACTA), som i dag ble signert av EU i Tokyo.

Representanter fra EU og 22 medlemsland, blant dem Storbritania, Belgia, Bulgaria, Danmark, Finland, Frankrike, Hellas, Irland, Italia, Latvia, Litauen, Luxembourg, Malta, Polen, Portugal, Romania, Slovenia, Spania, Sverige, Tsjekkia, Ungarn og Østerike deltok i signeringssermonien. Fem andre EU-land, blant dem Tyskland og Nederland, vil trolig signere avtalen snart. Det skriver Desk.no, som siterer Wired.

Australia, Canada, Japan, Sør-Korea, Marokko, New Zealand, Singapore og USA signerte avtalen i oktober 2011, ifølge Wired. Andre hevder at USA ikke har ratifisert, fordi det er uklart om avtalen er en handelsavtale eller en konvensjon. Presidenten kan signere en handelsavtale, mens en konvensjon må kongressbehandles.

ACTA har møtt hard kritikk fra flere hold. Avtalen er blitt behandlet i hemmelighet og «sneket gjennom» som handelsavtale, mens det egentlig er et nytt multinasjonalt opphavsrettsregime, hevder kritikerne.

ACTA skal beskytte varmerker mot ulovlig kopiering, etterlikning og misbruk.

Ordlyden er slik at tankene går til etterlikninger av luksusvarer som vesker og moteklær, men hensikten er i like stor grad å ramme distribusjon av piratkopiert materiale på nettet.

Det er omstridt at dette skal behandles avtalemessig og juridisk på samme måte som for eksempel svindel gjennom etterlikning av en Chanel-veske.

Enda mer omstridt er det at fildeling og annen kopiering til privat, ikke-kommersiell bruk i praksis sidestilles med den storstilte industrielle piratkopieringen av musikk, film og luksusvarer som klokker og vesker som foregår blant annet i Asia.

ACTA kriminaliserer alle nettaktører i avtalelelandene som bidrar til distribusjon av piratkopiert materiale i «kommersiell skala», uavhengig av om det skjer i vinnings hensikt eller ikke.

Kritikerne ser dette som en overnasjonal innføring av et overvåkingsregime der nettleverandører og nettsteder vil tvinges til å overvåke brukerne, for å beskytte seg mot å kunne rammes for brudd på avtalen.

ACTA kritiseres også for å fjerne enkeltstaters innflytelse over egne opphavsrettsregimer. Nasjonal opphavsrett som ikke er i harmoni med ACTA, vil være et brudd med handelsavtalen, hevder kritikerne.

Kan Norge som EØS-medlem bli påtvunget avtalen?

Justisministeren har tidligere uttalt på spørsmål fra Venstres Trine Skei Grande at handelspolitikk overfor stater utenfor EØS-området ikke omfattes av EØS-avtalen, og at handelsavtaler som EU inngår, derfor ikke er EØS-relevante og ikke skal inn i EØS-avtalen.

Dette er det imidlertid ikke alle som er like overbevist om. Og det som ser ut til å være hevet over tvil, er at Norge kan slutte seg til avtalen frivillig, om det er politisk flertall for det.

Datatilsynet, IKT Norge og Forbrukerrådet er alle skeptiske til avtalen og konsekvensene den eventuelt vil kunne få for Norge.

Les mer om ACTA hos engelske Wired.

