Først i verden: På denne norske tråleren fjernes fiskebein av en robot med røntgensyn

ÅLESUND (Aftenposten): Høyteknologiske roboter som lager beinfrie fiskeporsjoner om bord, sikrer arbeidsplassene for norske fiskere.

Den 75 meter lange fabrikktråleren «Ramoen» er bygd ved det spanske verftet Astilleros Armon og har kostet 340 millioner kroner. De neste årene kommer den til å fiske for 120-130 millioner kroner årlig - fortrinnsvis torsk og hyse i Barentshavet. Arnfinn Mauren

Arnfinn Mauren

28. okt. 2016 10:07 Sist oppdatert 16. juni 2017

– Denne båten er i øyeblikket norsk fiskeris «state-of-the-art», det ypperste som finnes i dag, mener skipper Egil Skarbøvik om bord i den splitter nye fabrikktråleren «Ramoen».

Det mest unike ved den nye tråleren til 340 millioner kroner finnes under dekk: En skjæremaskin som bruker vannstråling og røntgenteknologi til å kutte fiskefileten i porsjonstykker og fjerne alle bein – før de blir pakket og frosset om bord.

Det er første gang en slik maskin er installert om bord på et fiskefartøy.

– Utfordringen har vært å sikre at maskinens høyteknologiske komponenter ikke påvirkes av forholdene til sjøs; at nøyaktigheten ikke blir dårligere når det er grov sjø, forklarer markedssjef Agust Sigurdarson i det islandske selskapet Valka som har utviklet maskinen.

Fakta TRÅLERFLÅTEN I NORGE Den første norske fabrikktråleren, «M/TR Longva» ble bygget i 1962. I 1990 var det 25 fabrikktrålere i Norge. En stor andel av dem hørte til på Nordvestlandet. Nå er det bare tre igjen. Fabrikktrålerne foredler, pakker og fryser fisken om bord – i løpet av to til fire timer etter at den er fanget. Nedgangen i tallet på fabrikktrålere, skyldes i stor grad to forhold: Gamle trålere er blitt solgt og norske redere har i større grad satset på frysetrålere, der fisken bare blir hode- og halekappet, frosset ned og sendt til bl.a. Kina for filetering. Frysetrålere krever betydelig mindre mannskap enn en fabrikktråler. «Ramoen» har et mannskap på 32 personer, en frysetråler kan klare seg med nærmere halvparten. Den norske havgående flåten er blitt betydelig redusert de siste årene. Dette skyldes at også denne fartøygruppen har vært gjennom en såkalt strukturering, det vil si at flere kvoter blir slått sammen. I dag består den havgående flåten av ca. 260 fartøyer. Disse står for vel 60–65 prosent av førstehåndsverdien av fangsten som norske fartøyer bringer på land. Struktureringen har bidratt til økt lønnsomhet. Torsketrålerne hadde en driftsmargin på 17 prosent i 2014. Kilde: Fiskebåt/Fiskeridirektoratet Vis mer

Skjæremaskinen om bord i fabrikktråleren «Ramoen» kombinerer røntgen og 3D-teknologi. Fiskebein ned til 0,2 millimeter blir lokalisert og en robot vannskjærer ut beinene og lager porsjoner av fileten. Maskinen har en kapasitet på opptil 1200 kilo i timen. Valka

Robotene bidrar til at verdiskaping skjer i Norge

Det er ikke mange i Fiskeri-Norge som fortsatt satser på å foredle mest mulig av fisken om bord. «Ramoen» er bare en av tre fabrikktrålere igjen. De fleste trålerne hodekapper fisken, fryser den og sender fisken til foredlingsanlegg på land, som kan ligge i Kina eller Øst-Europa.

– Vi mener at å gjøre det på denne måten, øker vi den norske verdiskapningen. Båten skaper 50–60 arbeidsplasser, forteller en av rederne, Atle Vartdal.

Å produsere ferdige porsjonsstykker om bord bidrar til at fisken får en høyere verdi når den forlater Norge, enn om den hadde blitt eksportert hodekappet og fryst til utlandet. Robotene er altså med på å trygge verdiskapingen og hindre at arbeidsplassene flagges ut av Norge.

Båtens viktigste marked er fish & chips-sektoren i Storbritannia, men rederne er overbevist om at den beinfrie filetproduksjonen kan gi dem et fortrinn på andre markeder også.

– Med den nye teknologien vil dagligvaremarkedet, både i Norge og i utlandet, bli viktigere, ifølge rederiet.

Les også 12-åringene ville selge krabbe. Så ringte Fiskeridirektoratet.

Skipper Egil Skarbøvik er storfornøyd med å styre Norges nyeste tråler.Lørdag er det dåp i Ålesund. Arnfinn Mauren

Utnytter hele fisken og kutter bunkersforbruket

Den islandske skjæremaskinen er bare én av nyvinningene. Om bord i båten lages det også fiskemel og fiskeolje fra avskjæret etter filetproduksjonen. Dermed blir hele fisken utnyttet.

Fabrikktråleren illustrerer også fiskerinæringens økende fokus på energiforbruk og miljøtiltak. For nesten hver eneste ny fiskebåt som nå bygges, blir det tatt nye steg innenfor dette området.

– Dette er den «grønneste» fiskebåten som hittil er blitt bygget, hevder salgssjef Monrad Hide hos Rolls-Royce Marine, som har designet båten.

Han underbygger dette med et mer energieffektivt skrogdesign, et hybrid fremdriftssystem og en liten hovedmotor. Oljeforbruket pr. kilo fisk er ifølge rederne nede på nivå med en sjark.

– Totalt håper vi å redusere bunkersforbruket med 10–15 prosent sammenlignet med vår forrige båt, opplyser rederne.

Les også Havet vil skape milliardvekst for Norge

Bygget i Spania, men mye norsk om bord

Bak den nye fabrikktråleren står to tradisjonsrike rederfamilier på Sunnmøre; selskapet Eros med daglig leder Per Magne Eggesbø og tre selskaper knyttet til brødrene Knut og Atle Vartdal.

De tre rederne som står bak «Ramoen»: Per Magne Eggesbø, Knut Vartdal og Atle Vartdal. Arnfinn Mauren

Men verftsnæringen i området kapret ikke kontrakten denne gangen. Fabrikktråleren er bygget i Spania. Da kontrakten ble inngått ga det en gevinst på rundt 10 prosent, sammenlignet med tilbudene fra norske verft.

– I dag ville valutakursen ha utlignet den forskjellen. Skulle vi inngått kontrakten i dag, ville sannsynligheten for at vi valgte et norsk verft være stor, sier rederne.

Men mye av båten er likevel norsk. Motoren er produsert i Bergen og filetfabrikken – utenom skjæremaskinen – er levert av Bjørdal Industrier i Ørsta. Denne fabrikken utgjør alene 55–60 millioner kroner av båtens kostnad.

Vi videreutvikler våre artikler.

Hjelp oss å forbedre, gi din tilbakemelding. Gi tilbakemelding