PRESSER PÅ: Etter press fra Esa vurderer regjeringen å lage regler om at offentlige tjenester må skilles ut i egne selskap. Barne­hager og treningsanlegg kan være utsatt.

VELFERD

I mange norske kommuner er venstresida på offensiven i sitt krav om at kommersielle selskaper ikke bør levere offentlige velferdstjenester.

I denne opphetede debatten har jussen også vist seg å ha en viktig rolle, og nå kommer et regjeringsnedsatt utvalg med nye forslag til regler som kan gjøre det enda vanskeligere å yte tjenester i offentlig egenregi.

Nærings- og fiskeridepartementets begrunnelse for å bestille rapporten var at det offentlige kan ha enkelte fordeler som presser private ut av markeder.

Bakgrunnen er at stat og kommune ikke betaler skatt til seg selv eller kan gå konkurs, og ifølge EØS-avtalens overvåkingsorgan Esa bryter dette med EU-reglene om offentlig støtte dersom stat og kommune leverer tjenester som private selskaper også leverer.

Utvalget skal blant annet vurdere om det offentlige derfor skal være pliktig å skille ut slike tjenester i egne selskaper. Rapporten skulle vært ferdig til nyttår og er noe forsinket, men ifølge Nærings- og fiskeridepartementet er den klar om ikke lenge.

Konkurranse mellom offentlige og private: • Et utvalg nedsatt av Nærings- og fiskeridepartementet leverer innen kort tid en rapport om det bør innføres nye regler som hindrer at det offentlige får bedre vilkår enn private bedrifter de konkurrerer med. • Bakgrunnen er at EØS-avtalens overvåkingsorgan Esa mener at det offentliges skattefritak og konkursbeskyttelse bryter med EU-reglene om offentlig støtte dersom det offentlige leverer tjenester som konkurrerer med private. • Blant reglene utvalget skal vurdere, er som det offentlige skal bli tvunget til å skille ut deler av virksomheten i egne selskaper.

Potensiell stor betydning

Til nå har Esa ment at dagens praksis er i strid med EØS-avtalen i saker om renovasjonstjenester, sykehusapotek, kommunale treningssentre og om et offentlig laboratorium i Trondheim. Årsaken er at det offentlige i disse tilfellene skal ha levert tjenester som private også leverer.

Hans Petter Graver, professor ved institutt for privatrett ved Universitetet i Oslo, tror det er tilsvarende tjenester som blir rammet dersom regjeringen lager et nytt regelverk i tråd med Esas anbefalinger.

– Større kommersiell virksomhet som renovasjon, kraftleveranse eller parkering er allerede skilt ut, så det blir et mindre problem. Dette vil typisk ramme kommuner som utnytter en restkapasitet og stiller den til rådighet for befolkningen, for eksempel ved å leie ut skolelokaler utenfor skoletid. For mindre kommuner kan dette ha stor betydning, og det er ikke så smått som det høres ut, sier han.

Ifølge Esa skal ikke det offentlige kunne utøve økonomisk aktivitet og samtidig ha skattefritak og konkursbeskyttelse. Definisjonen av økonomisk aktivitet kan derfor bli det avgjørende, og Graver utelukker ikke at eventuelle nye regler kan hindre kommunene å yte tjenester i egenregi som har langt større omfang enn de sakene Esa til nå har behandlet.

– Hva med tjenester som SFO, kulturskole eller barnehager, der det er mye egenbetaling og det finnes private leverandører. Vil det kunne blir rammet?

– Ja slike tjenester kan rammes dersom brukerne betaler vederlag som tilsvarer det tjenesten koster, slik som for eksempel for barnehager. Det avgjørende er om tjenestene tilbys på kommersielle vilkår eller om de er ledd i solidariske eller velferdsmessige ordninger.

Undergraving av sektoren

Det offentlige kan altså føye seg etter Esas råd ved å sette ut tjenester i egne selskaper som de eier selv.

– Er det så farlig om man setter ut store deler av sektoren i egne selskap så lenge de er offentlig eid?

– Dersom man gjør kommunen til et rettssubjekt som skal ha markedsmessige betingelser, med det det medfører av endrede lånevilkår, konkursgaranti og beskatning, snakker vi om store strukturelle endringer av offentlig sektor. Det er en potensiell undergraving av måten vi organiserer offentlig sektor på og en kommersialisering av sosial- og velferdsmessig virksomhet.

Professoren er uenig med Esa og mener ikke at EU-reglene krever at Norge omorganiserer offentlig sektor. Graver sier at slike spørsmål tradisjonelt har vært opp til EU- og EØS-landene å bestemme selv og at Esa går altfor langt i sin tolkning. Om politikken endres, er det ikke derfor nødvendigvis på grunn av EU-reglene, sier han.

– Dette er ikke bare snakk om juss, men også noe som er gjenstand for politiske vurderinger. Opp gjennom historien har man sett av EØS-avtalen brukes som brekkstang for å føre en politikk man ønsker, sier han.

stiann@klassekampen.no