Venäjän viime viikon suuren nimitysruletin ytimenä on kiihtyvä voimaorganisaatioiden keskinäinen taistelu vähenevistä taloudellisista resursseista, arvioivat kriittiset verkkojulkaisut.

”Putinilla ei ole enää ystäviä”, sanoo aikanaan Kremlissä työskennellyt poliittisen vaikuttamisen konkari Gleb Pavlovski fontanka.russa.

Pavlovskin mielestä henkilövaihdokset niputettiin, jota voitiin häivyttää skandaali tullin johtajan ympärillä. Kotietsinnässä paikkansa menettäneen Andrei Beljaninovin luota löydettiin muun muassa rahakätköjä kenkälaatikoiden alla.

Tulli on perinteisesti ollut lypsylehmä, mutta sen tuotot ovat vähentyneet. Pavlovskin mukaan rahapulan vallitessa paljastuvat ne, jotka kaahivat itselleen liian paljon.

Kansalaisia taas ei vanhan sisäpiiriläisen mukaan voi enempää rokottaa. Esimerkkinä uudesta niukkuudesta Pavlovski mainitsee sen, miten väestöltä erilaisina rangaistuksina perittyjen maksujen osuus valtion tuloista on jo huomattavasti kasvanut.

Muuten Pavloski leimaa henkilövaihdokset teatteriksi, joka oli tarkoitettu paikkansa säilyttäneille. ”Heidän pitää pohtia tilannetta ja pelätä. Ei ole mitään strategiaa, on vain kovien päätösten jäljittelyä.”

Ylennyksiä saaneet tulevat erityisesti KGB:n seuraajan FSB:n ja varsinkin Putinin henkivartiokaartin riveistä. Pavlovski katsoo, ettei käytössä ole muita henkilöstöreservejä.

Samoilla linjoilla on talouslehti Vedomosti, jonka mukaan Putin on tehnyt entisistä henkivartioistaan uuden rekrytointipoolin. Kolme vt. kuvernööriä kuuluu tähän joukkoon ja heistä kaksi nimitettiin viime viikolla.

Vedomosti kiinnittää huomiota siihen, miten jo helmikuussa Tulan vt. kuvernööriksi nimitetty Aleksei Djumin toimi aikaisemmin varapuolustusministerinä ja nyt Jaroslavlin vt. kuvernööriksi istutettu Dmitri Mironov oli varapuolustusministeri. Lehden mukaan heitä on valmistettu uusiin tehtäviin. Jos he niissä menestyvät, he palaavat valtakunnan tasolle.

Lehden haastattelemien politiikan tutkijoiden mukaan Putin yrittää luoda uutta tasapainoa lähipiiriinsä antamalla valtaa laitoksille, joilla sitä ei ole ennen ollut.

Rankimmin nimityksiä arvioi slon.russa Venäjän tiedeakatemian alaisen laitoksen tutkija Jekaterina Shulman, joka hänkin lähtee siitä, että taustalla on koveneva kilpailu vähenevistä rahoista. Toki nimityksiin on hänestä vaikuttanut vielä Putinin lähimiesten ikääntyminen.

Shulmanin mukaan Venäjällä on menossa uudenlainen voimaorganisaatioiden välinen sota, jossa metsästäjä voi muuttua saaliiksi. Samalla presidenttiä kohtaan tunnetun lojaalisuuden merkitys vähenee. Perusteluksi tutkija ottaa sen, että kaikki ovat ”lojaaleja, puhuvat samoja sanoja eikä mielipide-eroja ole.”

Venäjällä ei ole tutkijan mielestä klaaneja vaan eturyhmiä, joiden rajat eivät kulje niiden edustamien voimaorganisaatioiden kesken vaan niiden sisällä. Hän muistuttaa, ettei kyse ole mafiamaisesta rakenteesta, jonka jäsenet ovat uskollisia johtajalle kuolemaan asti. Sen sijaan eturyhmittymät koostuvat opportunisteista, joilla on kasvava ruokahalu. Niiden jäsenillä ei ole yhteistä ideologiaa eikä halua uudistaa Venäjää. Yhdistävänä voimana ei liioin toimi rakkaus johtajaan, vaan toivo saada oma osuus ”piirakasta”.

Historioitsija Boris Sokolov muistuttaa niin ikään slon.russa, miten johdolle sopii, että voimarakenteet kiistelevät toistensa kanssa, koska niiden valvonta on näin helpompaa. Hänestä laitosten piilossa tapahtuvaa mittelyä tukevat sellaiset, jotka haluavat pysyä vallassa mahdollisimman pitkään.

Sokolov käy tulkintansa tueksi läpi aikaisempia vastaavia otteluita. Esimerkkeinä hänellä on Neuvostoliiton alkuvuosilta valtiollisen poliisin ensimmäisen johtajan Felix Derzhinskin ja armeijaa johtaneen Lev Trotskin kamppailu, joka päättyi Trotskin tappioon. Neuvostovallan lopulla KGB:n johtaja Juri Andropov puolestaan kukisti silloisen maan sisäministerin Nikolai Shtshelokovin.