Tästä on kyse Lapsen itsetyydytys eli unnutus on lapselle luonnollinen tapa rentoutua, hakea mielihyvää tai tutkia itseään.

Monille vanhemmille asia on hämmentävä ja ahdistava. Unnutusta esiintyy jo 2-vuotiailla lapsilla. Yleensä siihen ei tarvitse reagoida tai puuttua.

Myös pienillä lapsilla on oikeus seksuaalikasvatukseen. Siihen kannustetaan myös uusissa varhaiskasvatuksen perusteissa.

Vauva venyttelee riemastuneena pippeliään. Taapero venkoilee iltasadun aikana käsi housuissa. Lapsi voi huomata jo varhain, että sukupuolialueelle koskeminen tuntuu kivalta.

Lasten itsetyydytys eli unnutus on luonnollinen asia, mutta ajatus oman lapsen seksuaalisuudesta on monelle aikuiselle hämmentävä, jopa ahdistava. Seksuaalisuudesta tulee herkästi mieleen seksi ja seksistä yhdyntä – asiat, jotka eivät lasten maailmaan kuulu.

Tabu on niin suuri, että Väestöliitossa on kehitetty lasten itsetyydytykselle oma termi, unnutus, jotta siitä olisi helpompi puhua. Väestöliiton lastenpsykiatrin ja tietokirjailijan Raisa Cacciatoren mukaan unnutus on hyvä sana myös siksi, että lapsen itsetyydytys on aivan eri asia kuin aikuisen tavoitehakuinen masturbointi, johon liittyy fantasioita.

Kun lapsi tutkii tai hieroo sukupuolielimiään, kyse on omaan kehoon tutustumisesta ja mukavasta tunteesta. Lapselle alapää on kehon osa siinä missä muutkin.

– Lapsi hakee unnuttelusta turvaa, rauhoittumista, lohtua ja mielihyvää. Aikuiset kuitenkin hämmentyvät, että miten tähän pitäisi suhtautua ja onko tämä normaalia. Unnutus-sana on käytössä etenkin aikuisia varten, Cacciatore sanoo.

Lapsena koetut omaan kehoon liittyvät häpeän tunteet voivat nousta esiin aikuisena. Esimerkiksi seksissä oma nautinto voi nolottaa. Johanna Aulén / Yle

Aikuisten vaikeus suhtautua asiaan luonnollisesti kävi ilmi Väestöliiton vuosina 2013–2014 toteutetusta seksuaalikasvatusta käsittelevästä tutkimuksesta (siirryt toiseen palveluun), jossa selvitettiin hankalia puheenaiheita.

Lisääntymisasioiden ja vaarallisten aikuisten ohella esiin nousi unnutus: miten siihen tulisi suhtautua? Tutkimuksen jälkeen Väestöliitto lisäsi sivuilleen runsaasti tietoa lasten seksuaalisuudesta ja neuvoja vanhemmille. Cacciatore arvelee, että tabu onkin hälventynyt – mutta vain hieman.

Lapsi rekisteröi aikuisen kauhistuksen, ahdistuksen ja uhkailun ja kokee, että hän on jollain tavalla paha. Raisa Cacciatore

Lasten itsetyydytykseen liittyy yhä myyttejä ja tabuja. Cacciatoren mukaan ne ovat ongelma, koska aikuisen spontaani negatiivinen reaktio voi saada aikaan syvän haavan lapsen itsetuntoon.

– Lapsi rekisteröi aikuisen kauhistuksen, ahdistuksen ja uhkailun ja kokee, että hän on jollain tavalla paha. Hän ajattelee, että olen pahoittanut rakkaan ihmisen mielen, vaikka on kokenut vain kokenut mielihyvää.

– Herkkä lapsi saatetaan nähdä sitten seksuaaliterapiassa aikuisena, toteaa Cacciatore.

Uimapukusääntö antaa rajat

Lasten itsetyydytys eli unnutus on yleistä. Väestöliiton vuonna 2013 toteuttamassa tutkimuksessa (siirryt toiseen palveluun) 70 % päiväkotien ammattilaisista kertoi, että omassa päiväkotiryhmässä on lapsia, jotka unnuttavat avoimesti ainakin joskus.

Vanhemmista 8 % kertoi, että oma alle kouluikäinen lapsi unnuttaa avoimesti usein. 20 % vanhemmista havaitsi unnutusta harvoin. Moni lapsi unnuttaa myös silloin, kun kukaan ei näe.

Kaiken ikäiset lapset unnuttavat. Viimeistään kouluikäiset kuitenkin omaksuvat sopivuussääntöjä ja julkinen unnutus katoaa.

Seksuaalikasvatukseen panostetaan nyt myös varhaiskasvatuksessa. Emilia Malin / Yle

Mitä asialle sitten pitäisi tehdä? Väestöliiton lastenpsykiatri Raisa Cacciatorella on vanhemmille yksinkertainen neuvo: Älä tee mitään.

– Tutkiskele omia tunteitasi, mitä olet ehkä itse kokenut ja miten parhaiten tukisit lapsesi kehoitsetuntoa. Suhtaudu lapsen kehoon kunnioittaen ja anna nimi joka paikalle, neuvoo Cacciatore.

Itsensä koskettelua muiden nähden kannattaa kuitenkin lempeästi rajoittaa. Esimerkiksi uimapukusääntö on selkeä tapa havainnollistaa asia lapselle: uikkarin alla ovat yksityiset paikat.

– Kerro, että ne paikat ovat samanlaisia kuin muutkin, mutta erityisen omia ja arvokkaita, ja siksi niitä ei ole tapana näyttää kaikille tai kosketella kaikkien nähden.

Kerro lapsellesi ainakin nämä: Anna nimi kaikille kehon osille. Kaikki kehon osat ovat hyviä.

Uimapukusääntö: Uimapuvun alla olevat kehonosat ovat erityisen arvokkaita ja yksityisiä. Siksi niitä ei näytetä kaikille, eikä niihin saa koskea ilman lupaa.

Toista ihmistä saa koskettaa vain niin, että se tuntuu molemmista hyvältä. Hyvä kosketus ei saa olla salaisuus.

Kolmen kohdan sääntö: Jos jokin tilanne tai kosketus tuntuu pahalta, sano ei ja lähde pois. Kerro tilanteesta tutulle ja turvalliselle aikuiselle. Lähde: Väestöliitto

Jos lapsi kokee "jääneensä kiinni" unnutuksesta ja vanhemman reaktio on negatiivinen, vahinko voi olla suuri, mutta sitä voi myöhemmin lievittää.

– Siitä voi tulla voimakas kokemus, että minussa on jotain todella pahaa ja olen pettymys. Lapsi kätkee sen sydämeensä ja kun seksuaalisuus kehittyy eteenpäin, siitä voi tulla isojakin ongelmia.

Harvinaisissa tapauksissa unnuttamisesta voi tulla ongelma. Cacciatoren mukaan lapsen itsetyydytys voi olla oireilua, joka kertoo stressistä tai muista huolista. Silloin unnutukseen liittyy pakonomaisuus, ahdistuneisuus tai tuskaisuus.

Lapsen voi olla vaikeaa lopettaa, kun pyydetään. Silloin tarvitaan apua, ja vanhemmat voivat kääntyä esimerkiksi neuvolan puoleen.

– Silloinkin on tärkeää, että siitä ei seuraa rangaistus, vaan että lapsi saa apua kun oirehtii, Cacciatore painottaa.

Pienelläkin on oikeus seksuaalikasvatukseen

Alle kouluikäisten lasten seksuaalikasvatus on niin Suomessa kuin muuallakin Euroopassa uusi asia. Kun pikkulapselle kerrotaan seksuaalisuudesta, käytännössä se tarkoittaa omaan kehoon ja tunteisiin tutustumista ja turvataitojen opettelua.

Aikuisen pitää osata selittää ikätasoon sopivasti, miksi sukupuolielimiin liittyy rumia sanoja, mitä ovat vauvan siemenet ja miksi kaveri ei aina tykkääkään takaisin.

Seksuaalikasvatusta pyritään edistämään nyt kaikkialla Euroopassa. Viime syksynä 37 eurooppalaista lapsiasiavaltuutettua vaativat kannanotossaan (siirryt toiseen palveluun), että jokaisella lapsella on oikeus seksuaalikasvatukseen. Taustalla vaikuttaa vuonna 2010 Maailman terveysjärjestö WHO:n julkaisemat seksuaalikasvatuksen standardit.

Pieni lapsi suhtautuu yleensä positiivisesti ja mutkattomasti omaan kehoonsa. Johanna Aulén / Yle

Lasten ja nuorten maailma on muuttunut paljon. Valtuutetut arvioivat, että turvataitoja tarvitaan ajoissa, koska nykypäivänä pienikin lapsi voi törmätä pornoon. Kouluterveyskyselyn mukaan joka viides yläkouluikäinen on ollut yhdynnässä. Suomessa on huomattu, että nuorten eka kerta saattaa tapahtua ilman perustietoja seksuaalisuudesta.

– On korkea aika ymmärtää, että seksuaalikasvatus liittyy myös pienimpiin lapsiin. Lasten elämässähän tämä ei ole uusi asia, mutta monille Euroopan maille se on, lapsiasiavaltuutettu Tuomas Kurttila sanoo.

Aihe ei ole kaikissa perheissä helppo. Kurttilan mukaan monissa perheissä ei ole tarpeeksi tietoa siitä, mitä seksuaalikasvatukseen kuuluu ja miksi se on niin tärkeää.

– Aikuisilla on pelkoja ja avuttomuutta. Vanhemmat ovat joskus hieman tietämättömiä siitä, että millainen on lasten ja nuorten maailma. On oleellista, kuinka suojaamme lasta vahvistamalla hänen persoonaa.

Seksuaalikasvatukseen velvoittavat myös uudet varhaiskasvatussuunnitelman perusteet (siirryt toiseen palveluun) (Opetushallitus) eli "vasu", joka tuli voimaan viime syksynä. Uusi "vasu" määrää kaikki päiväkodit ja esiopetuksen järjestäjät opettamaan lapset kunnioittamaan omaa ja toisten kehoa ja kannustaa vastaamaan lasten kysymyksiin.

Seksuaalisuudesta uudessa vasussa ei puhuta. Väestöliiton Raisa Cacciatore arvelee, että siihen ei oltu vielä kypsiä.

– Sitä sanaa ei ole, mikä tietysti on mielestäni ongelma, Cacciatore toteaa.

Lapsen unnutukseen ei yleensä tarvitse puuttua, mutta lasta voi neuvoa tekemään sitä vain omassa rauhassa. AOP

Kunnat ja muut varhaiskasvatuksen järjestäjät ovat laatineet myös omat paikalliset vasunsa. Ainakin 16 kuntaa, esimerkiksi Tampere, Riihimäki, Nokia ja Kauhajoki, on määritellyt seksuaalikasvatuksen tarkemmin. Yksi kunnista on Rovaniemi, joka saa Kurttilalta kiitosta.

– Rovaniemen kaupunki on ymmärtänyt hienosti mitä vasussa lukee, kehuu Kurttila.

Vaikka kaikkien suomalaislasten pitäisi periaatteessa saada samanlaista ja tasa-arvoista seksuaalikasvatusta, tavoite tuskin käytännössä toteutuu.

– Asia on tunnistettu nyt erittäin hyvin, mutta se, miten kaupungit ja kunnat käytännössä toteuttavat alle kouluikäisten lasten seksuaali- ja ihmissuhdekasvatusta vaihtelee hyvin suuresti. Ammattilaisilla on suuri koulutuksen tarve siihen, miten asiasta puhutaan lasten ja huoltajien kanssa.

Maailman paras nakutanssi

Jos seksuaalisuus on lapsuudessa täysin vaiettu asia, siitä voi seurata monenlaisia ongelmia. Esimerkiksi lapsena koettu seksuaalisuuteen liittyvä häpeä näkyy Cacciatoren mukaan etenkin aikuisten naisten maailmassa. Oma alapää hävettää, siitä ei osaa nauttia ja sitä ei saa katsoa.

– Monet estot ovat iso ongelma aikuisten seksuaalisuudessa.

Vaikka aikuista nolottaisi, seksuaalisuudesta puhuminen kannattaa.

– Aikuisen tehtävänä on avata tämä keskustelu. Ei voi odottaa, että lapsi kysyy antaakseen elintärkeät tiedot ja taidot.

Kyse on lapsen oikeuksista, joita on puitu oikeudessakin. Tammikuussa Euroopan ihmisoikeustuomioistuin teki historiallisen päätöksen, ja linjasi, että 7-vuotiaalla lapsella on oikeus saada seksuaalikasvatusta (siirryt toiseen palveluun) (Iltalehti) riippumatta vanhempien kulttuuriin tai uskontoon liittyvistä mielipiteistä.

Lapsiasiavaltuutetun Tuomas Kurttilan mielestä asiassa ei saa antaa lievennyksiä.

– Turvataidot ovat lapsen etu. Sitä voi verrata uimataitoon, joka on syytä oppia perusopetuksen aikana, Kurttila sanoo.

Lapsi on aivan varma, että hänen nakutanssinsa on maailman paras, ja kehoa voi käyttää ja näyttää kaikin tavoin. Raisa Cacciatore

Cacciatore tietää, että lapsista ja seksuaalisuudesta puhuminen samassa lauseessa voi luoda inhottavan mielikuvan siitä, että jokin uhkaa lapsen viattomuutta. Lastenpsykiatrin mukaan asia on kuitenkin päinvastoin: kyse on viattomuuden suojaamisesta.

– Tarvitaan vielä paljon tietoa siitä, että lapsen seksuaalisuus on aivan eri asia kuin aikuisten. Ikätasoinen seksuaalikasvatus ei tarkoita, että lasten maailmaan tuotaisiin mitään liikaa aikuisten maailmasta, Cacciatore sanoo.

Ulkonäköpaineet pistävät kehonkuvan usein koetukselle viimeistään teini-iässä. Pienen lapsen kehonkuva on kuitenkin yleensä hyvin positiivinen. Sitä kannattaa vaalia.

– Lapsi on aivan varma, että hänen nakutanssinsa on maailman paras, ja kehoa voi käyttää ja näyttää kaikin tavoin. Suojataan tätä fantastista asiaa. Ei liata sitä häpeällä, jotta lastemme seksuaalisuus olisi rikkaampaa, vetoaa Cacciatore.

Lue lisää:

Milloin on syytä huolestua lapsen unnutuksesta? Asiantuntija vastaa

Unnutus rauhoittaa lasta, mutta saattaa hämmentää aikuista