Yksinkertaisin kehitysavun muoto on antaa rahaa kehitysmaiden asukkaille. Suoraa raha-apua välittävä avustusjärjestö GiveDirectly on tehnyt tästä helppoa ja halpaa. Järjestön työntekijät etsivät Keniassa käsiinsä kaikkein köyhimpiä ihmisiä, jotka elävät alle dollarilla päivässä (perustuntomerkki: asuu savimajassa), ja antaa heille noin vuoden parin keskituloa vastaavan rahasumman. Kukin saa käyttää rahat miten parhaaksi katsoo, ilman ehtoja. Jälkeenpäin tutkijat käyvät selvittämässä mitä vaikutuksia avulla on ollut avunsaajiin ja heidän naapureihinsa.

Mihin avunsaajat sitten käyttävät rahansa, muuhun kuin niihin ilmeisiin ruokaan ja vaatteisiin? Keniassa tyypillinen iso ostos on ollut olkikaton korvaaminen metallisella katolla. Se on investointi, joka parantaa asumisen laatua pitkäksi aikaa ja myös maksaa itsensä takaisin muutamassa vuodessa, koska halvempi olkikatto täytyy uusia kovin usein. Tämä on apua tehokkaimmillaan: saajan käytettävissä olevat varat kasvavat enemmän kuin avun verran.

GiveDirectlyn perustajat ovat tutkijoita, joten tutkimustiedon kerääminen ja sen käyttäminen toiminnan kehittämisessä tulevat heille luonnostaan. Rahaa ei tietenkään (ainakaan vielä…) riitä annettavaksi kaikille Kenian köyhille. GiveDirectly valitsee avunsaajat kriteerit täyttävien joukosta satunnaisesti, joten ilman rahaa jäävät toimivat luonnollisena kontrolliryhmänä. Satunnaistamisen ansiosta raha-avun todelliset vaikutukset voidaan mitata erityisen tarkasti.

Kahden vuoden toiminnan jälkeen GiveDirectlyn tulokset Keniassa näyttävät hyvin lupaavilta. Niistä nähdään mm, että raha-apu kasvattaa ansiotuloja. Huomattava osa avusta selvästikin investoidaan tavalla, joka hyödyttää sen saajia vielä alkuperäisten rahojen loputtua. Suora raha-apu on kustannustehokas tapa auttaa, koska välikäsien ja byrokratian määrä on minimoitu, ja päätöksen rahan käytöstä tekevät ne joita rahalla on tarkoitus auttaa.

Totta kai jotkut käyttävät rahansa typerästi. Toisaalta monet hyvää tarkoittavat valtioiden ja kansalaisjärjestöjen apuprojektit ovat myös käyttäneet rahojaan typerästi. Typeryyttä ei voi kokonaan välttää missään ihmisen systeemissä. Lisämonitorointi ja neuvonta voisi parantaa raha-apua saavien tulemia, mutta myös maksaa rahaa. Tärkeä tutkimuskysymys onkin, minkätyyppiset lisätoimenpiteet ovat kustannustehokkaita.

Useissa maissa on saatu hyviä tuloksia raha-avulla, joka ehdollistetaan jollekin helposti mitattavalle asialle, esim sille että avunsaajan lapset käyvät koulussa (ns CCT, conditional cash transfers). En yllättyisi jos GiveDirectly ottaa tulevaisuudessa käyttöön jotain ehtoja raha-avulle. Satunnaistettujen kontrolliryhmien ansiosta sen on suhteellisen helppoa selvittää eri toimenpiteiden todelliset vaikutukset ja kustannustehokkuus.

Suora raha-apu olisi hyvä vertailukohta mille tahansa kehitysapuprojektille. Sitä voi pitää kehitysavun luonnollisena vaihtoehtoiskustannuksena. Eli mistä tahansa kehitysavusta pitäisi aina kysyä, onko tästä enemmän apua kuin suorasta tulotuesta autettaville? Ottaen huomioon kaikki kustannukset avun hallinnoinnissa ja seurannassa? Jos vastaus on, että ei, niin on parempi antaa tuki rahana. (Se voi olla “tylsempi” tapa auttajan kannalta, mutta mielestäni homman pointti on autettavan hyöty eikä auttajan saamat vibat).

Jokaisella apuprojektilla pitäisi siis olla todistustaakka siitä, että se on tehokkaampaa kuin suora raha-apu. Se, että tällaisen vertailun voi ylipäätään tehdä vaatii hyvin suunnitellun tutkimuksen projektin (tai sen pilotin) vaikuttavuudesta. GiveDirectlyn tapaiset sattunaistetut kenttäkokeet ovat hyvä esikuva vaikuttavuuden arvioinnille. Satunnaistaminen on mahdollista, jos avun kohteet ovat jotain maata pienempiä yksiköitä. Kontrolliryhmä voi koostua myös kylistä tai provinsseista.

GiveDirectlyn tehokkuus on osaksi teknologian kehityksen ansiota. Rahojen siirtäminen Itä-Afrikassa on nykyään turvallista ja halpaa toimivan mobiilirahan (M-Pesa) avulla. Avunsaajalla ei tarvitse olla omaa kännykkää, vaan riittää että hänelle annetaan sim-kortti. GiveDirectlyn saamista rahoista 93% menee avunsaajille.

GiveDirectlyn verkkosivulla on paljon lisätietoa ja maksuyhteystiedot.

Lisälukemista

Haushofer & Shapiro (2013): Policy Brief: Impact of Unconditional Cash Transfers.

Baird et al (QJE 2011): Cash or Conditions: Evidence from a Cash Transfer Experiment.

Korkeatasoista tutkimustietoa kehitysapuprojekteista: J-PAL.

Lisäkuulemista. NPR podcast (15 min): What Happens When You Just Give Money To Poor People?

Avainsanat: hyväntekeväisyys, kehitysapu

Aihealueet: Kehitystalous