”Tiedän, että taidetta on science fiction!” Näin lauloi Eppu Normaali aikoinaan ja näin on asia myös käännöskappaleiden parissa.

Nuorgam tarjoaa kaikille kotiastronauteille seitsemän kappaleen mittaisen tähtimatkan, jonka aikana puurot ja Roswellit menevät hyvinkin sekaisin.

Ensimmäinen pysäkki on Apinoiden planeetta, jolla oppaana toimii Virve Rosti.

Virve Rosti – Apinoiden planeetta

”Outo maa, mä missä oon?

Mä miten jouduin tähän viidakkoon?

Pakoon vain ryntäilin,

perään sain mä yhden suuren simpanssin”

Siinä missä Ami Aspelundin ihannoima Apinamies tursui kiihkeää lempeä, säntäilevät Jukka Virtasen vuoden 1976 käännöskädelliset sopeutumattomina ja kuulijaa hämmentävinä:

”Outo maa, mut leipäpuu

mulle kasvaa, kansa innostuu

laulustain, kiukun syy

on se vain, kun Urpo pääsyliput myy”

On the Planet of the Apes -nimellä kulkevan originaalin on esittänyt vuonna 1974 brittibändi SHABAM, eikä kyseessä alun perinkään ole se kaikkein tolkuimman oloinen ralli.

”On the planet of the apes they keep running,

hiding night and day, trying to get away”

Kappaleesta löytyy netistä niin vähän tietoa, että voinemme epäillä kyseen olevan aktiivisesta unohtamisesta.

Apinoiden planeetta lienee erityisen samaistuttava paikka suomalaisille muusikoille, sillä aiheesta löytyy lauluja Vickyn lisäksi ainakin Mambalta, Joniveliltä, Abduktiolta, Edu Kettuselta ja Yarilta. Mitä tämä sitten tahtoo sanoa, jäänee jokaisen oman tulkinnan varaan.



Virve Rosti – Apinoiden planeetta



SHABAM – On the Planet of the Apes

Eini – Avaruuslaiva

Hengissä selvinneet voivat jatkaa matkaa Einin kyydittämänä, sillä: ”Hyvät matkustajat, avaruuslaiva 109 saavuttaa juuri unennopeuden. Ottakaa miellyttävä asento, sulkekaa silmänne ja rentoutukaa. ”

Näin utuisissa tunnelmissa keinuu Chrisse Johanssonin kääntämä Avaruuslaiva 109 vuodelta 1979. Einin versio on uskollinen Mistralin alkuperäiselle kappaleelle, jonka levytti samana vuonna myös Katri Helena. Avaruuslaiva 109 on niin kiehtova laulu, että Ville Leinonen versioi sen Hei!-levylleen vuonna 2007.

Eli pistetäänpäs laserpyssyt ja yhdeksännet suunnitelmat hetkeksi syrjään, Avaruuslaiva 109 on suomalaisen käännösmusiikin ”Klaatu barada nikto.”



Mistral – Starship 109

Arto Sotavalta – Kapteeni Tom

Seuraavan kahden kappaleen ajan saamme seikkailla alkujaan David Bowien rustaamissa tarinoissa. Suomalaisina tulkkeinamme toimivat Arto Sotavalta ja Matti Siitonen.

Liimatan Tommikos siellä laulelee, oli aikoinaan ensimmäinen assosiaationi Arto Sotavallan tyylikkäästä käännöksestä Kapteeni Tom. Sen sanat ovat jotakuinkin suora käännös Bowien alkuperäisistä Space Odditysta, aina proteiinikapseleita myöten. Joku tosin voi häiriintyä siitä, että kukaan tuskin kirjoittaisi ”näin siis täällä kannussani istun” ellei alkuperäinen laulu rullaisi ”here am I sitting in a tin can.”

Kapteeni Tom, täällä maa, Bowiea on käännetty joskus paljon kökömminkin.



Arto Sotavalta – Kapteeni Tom



David Bowie – Space Oddity

Fredi – Muukalainen

”Oli syksy, myöhä ilta muistaaksein, hou hou

Pientä iltapalaa juuri tein, hou hou”

Näin arkisesti lähtee liikkeelle Vexi Salmen uljas käännöskukkanen vuodelta 1973. Starmanista väännetty Muukalainen on kenties juuri se käännös, jonka ansioista Bowie pyörähtäisi haudassaan, jos siellä lojuisi.

Fredin idyllinen koti-ilta ei anna merkkiäkään siitä, kuinka mullistavaksi kaikki muttuu, kun kosmista rauhaa saarnaava muukalainen ilmestyy ula-radion aalloille.

”Hän auttaa maailmata voisi

jos vain kypsä oisi

tuon ymmärtämään ihminen”

Kertosäe ponnahtaa komeasti korkeuksiin kun tuo suomipopin Obelix ilmoittaa muukalaisen ottaneen koko taivaan kodiksensa. Tästä on jo lähemmäs 40 vuotta, eikä ihminen siltikään liene vielä kypsä ymmärtämään. Hou hou!



Fredi – Muukalainen



David Bowie – Starman

Veltto Virtanen – Ufo

Nyt kun Fredi on saattanut meidät takaisin maankamaralle, voimme katsastaa mitä mystistä tapahtuukaan Ypäjän seudulla?

John Fogertyn lauluja ovat suomeksi esittäneet muun muassa Kari Peitsamo, Kirka, Fredi ja Tapani Kansa, mutta kenties ikimuistoisimman käännöksen takana seisoo baskeripäinen viiksivallu, psykologi, hypnologi, poliitikko ja rockmies Veltto Virtanen It Came Out of the Sky -käännöksellään Ufo.

Ypäjän pohjoispuolelle sijoittuva ensimmäisen asteen yhteys on niin todentuntuinen, että luulisi sen olevan Juhan af Grannin pöytälaatikosta pöhnitty, ellei Velton viljelemä huumori paljastaisi kertomusta tekaistuksi.

”Kylänväki päivitteli Jussia ihmeissään

urheilumieheksi ei häntä ennen tiedettykään

kun verkkarit kintussa hän kiisi keskustaan

koko ajan jatkaen vain julistustaan

Taivaalta se tuli, kumi pyöristäkin suli, se on uhvo!”

Ufo löytyy alun perin Virtasen 1978 julkaistulta seiskatuumaiselta Niilo Yli-Mainio / Ufo, josta se sittemmin päätyi Virtasen Ronkpukki-kokoelmalle. Kyseessä on myös ainoa Veltto Virtasen levyiltä löytyvä käännöskappale.

”Ja sitten tuli paikalle Veltto Virtanen

joka heti otti oikean asteen yhteyden

eli soitti levyfirmaan, sanoi hitin mä teen

nyt on yhteydet onnen seitsemänteen taivaaseen”

Ja kuten kunnon sci-fihenkeen kuuluu, Uhvo teki paluun vuonna 1999 oikeaoppisesti nimetyssä kappaleessa Uhvon paluu.



Creedence Clearwater Revival – It Came Out of the Sky

Robin – Vuonna 2525

Loppusuoralle meidät saattelee Esa Simonen alias Robin, jota eivät kiinnosta skeittaavat tytöt, toisin kuin 2000-luvun kevytkenkäistä kaimapoikaansa. Tämä Robin julistaa meille Zager & Evansin tuomion, joka on syytä kuunnella tarkkaan. Sillä paljon tämän dystopistisemmaksi ei ennustus voi mennä.

Jussi Kylätaskun käännös ja Robinin epätoivoa huokuva tulkinta saavat kuulijan todella kiittämään siitä, ettei tarvitse olla enää Vuonna 2525 tai sen jälkeen. Tosin samalla jossakin aivojen sopukoissa voi kyteä myös pieni toive, että ajassa voisi kuitenkin siirtyä eteenpäin 3 minuuttia 27 sekuntia.

”Vuonna siis nelkytviisnelkytviis

ravintoliuostaan tenavat saa

nyt pillillä maiskuttaa

on hammasharja tarpeeton”

Julistus pistää miettimään, mitä alkuperäisen Zager & Evansin laulussa In the Year 2525 mahdetaankaan sanoa. Ja kyllä, myös siinä hommat menevät jotakuinkin samaan malliin. Tosin Kylätasku osoittaa hienoista pakanuutta, kääntäessään vuoden sataviisi tapahtumia (jotka hämmentävästi tulevat vuoden 6565 jälkeen):

”Vuonna siis sata ja viis on

jo armonaika loppunut sun onneton

Hyvät kun mukanansa luoja vie

Henkiin jos jäänyt yhtään lie Vuonna siis sataviis nää

Luojan sanat maata järkyttää

’Tää saaste muka munko luoma ois?’

Näin lausui Luoja

Haihtui pois”

Alkuperäisessä laulussa Ukko tupsahtaa kehiin vuonna 7510, tuumaamaan jotta ”guess it’s time for the Judgement day”.

Joka tapauksessa, karmaisevaa yhtä kaikki, voi olla, ettei pelkkä foliohattu enää riitä.

Ja ai niin, lukijakunnan fallisemmat edustajat, muistakaapas ottaa astumisenilo irti vielä, kun se on mahdollista, sillä:

”Vuonna siis kuuskytviiskuuskytviis

ei ole syytä toistaan ees rakastaa

kun tyttäret pojat valmistaa

koeputkisarjatyönä vaan, ouvou!”



Robin – Vuonna 2525



Zager & Evans – In the Year 2525

Maria Gasolina – Haloo, haloo marsilainen

Loppuun kevennetääni tunnelmaa ja annetaan brasilialaisten rytmien tanssittaa meitä ennen maailmanloppua.

Kun Pekka Haavistolta kysyttiin Nuorgamin presidenttitentissä, mikä bändi tai artisti tekee maailman parasta musiikkia juuri nyt, hän vastasi:

“Sitä emme voi tietää. Mutta sillä välin voimme kuunnella ja katsella Maria Gasolinan musiikkivideota Haloo haloo marsilainen.”

Ja miksipäs emme voisi. Helsinkiläinen oktetti Maria Gasolina on pitänyt suomalaista käännösmusiikkiperinnettä yllä vuodesta 2001. Ohjelmistoon kuuluu pääasiassa brasilialaista lämpimästi svengaavaa populäärimusiikkia.

Haloo haloo marsilaisen ovat säveltäneet Rita Lee ja Roberto de Carvalho vuonna 1979. Kappaleen teki tunnetuksi brasilialainen laulajatar Elis Regina. Maria Gasolina vuonna levytti käännöksensä 2008.

Kappaleessa luurin päähän saatu marsilainen vaikuttaa kujertelevalta ja keimailevalta. Tyypiltä, joka Marsin lämpimän punaisilla hiekkarannoilla puhelimeen vastaa, jos vastaa, eikä erityisemmin piittaa siitä, kuinka Maapallolla hommat menevät päin prinkkalaa.

Sanoma kappaleessa on siis hyvin perinteinen maaailmanlopun ennustus, mutta puettuna niin letkeään asuun, että paikat alkavat notkua kuin Maijasen Paavolla konsanaan:

”Haloo haloo marsilainen,

no täällä tää maa kutsuu,

sä et varmaan ees voi tajuu,

vaihteenvuoksi täällä soditaan,

näin meillä päin nää hommat hoidellaan, kato vaan”

Käännös saa myös erityismaininnan kappaleen yltiölenseästä puheosuudesta, joka nostaa juron maalaispojan niskavillat pystyyn. Jokainen omalla karvoituksellaan päätelköön sitten reaktion syyn.

– Haloo, heh-hei… tääl on ihan pimee meininki, mä en tajuu miten tää aina menee näin

– Kyl se siitä”



Maria Gasolinan Haloo, haloo marsilainen Anna Cadian tyylikkään animaation kera.



Elis Regina – Alô alô marciano

Keep watching the skies!