Seksi tuntuu olevan uskonnoille jonkinlainen pakkomielle.

Muissa asioissa uskontokuntien välillä voi olla suuriakin eroja, mutta niitä yhdistää hysteerinen kiinnostus ihmisten sukuelimiin.

Niitä pitää leikellä, ihmiset pitää luokitella niiden perusteella, niiden käyttöä pitää säädellä ja valvoa ja tuomita aina kulloinkin muodissa olevien normien mukaan.

Kuka, miten, milloin, missä, kenen kanssa?

Aivan kuin maailmankaikkeuden, elämän ja ihmisen luoneilla jumalolennoilla ei olisi parempaa tekemistä kuin vahtia ihmisten pimppejä ja pippeleitä.

Monissa uskonnoissa eri puolilla maailmaa seksi on ollut keskeinen osa uskonnon harjoittamista.

Ilmeisesti seksistä syntiätehneet uskonnot ovat menestyneet kulttuurievoluution kilpailussa paremmin kuin hengellisempiin asioihin keskittyneet kilpailijansa.

Ihmisiä on helppo syyllistää ja armahtaa maailman luonnollisimmasta asiasta.

Tai sitten nykyinen tuomitseva kulttuuri on vain välivaihe.

Uskontojen suhde seksuaalisuuteen ei ole aina ollut näin traumaattinen. Itse asiassa monissa uskonnoissa eri puolilla maailmaa seksi on ollut keskeinen osa uskonnon harjoittamista.

Harva tulee ajatelleeksi, että esimerkiksi kirkkoja ja kiiltokuvia koristavien kerubi-enkelien esikuvana on roomalainen intohimon jumala, lemmennuolia ampuva Cupido, jonka esikuvana oli puolestaan kreikkalainen Afroditen poika Eros.

Alastomana siivekkäänä nuorukaisena kuvattu Eros suojeli antiikin Kreikassa erityisesti miesten välisiä seksikuhteita.

Vastaavasti nyky-Intiaa tuntien on vaikea uskoa, että 400 eKr–200 jKr muistiin merkitty Kama Sutra on alkujaan hengellisiä ohjeita hartaille hinduille antanut teos.

Kama tarkoittaa esteettistä ja eroottista mielihyvää, jonka katsottiin olevan yksi hyvän elämän neljästä keskeisestä päämäärästä.

Kama Sutra on alkujaan hengellisiä ohjeita hartaille hinduille antanut teos.

Jos uskontojen historia olisi mennyt hieman eri tavalla, jumalanpalveluksissa voisi olla hieman erilainen meno kuin nykyään.

Yksi kristinuskon syrjäyttämistä Rooman uskonnoista oli Bacchuksen kultti, jonka palvontamenoja kuvaava sana, bakkanaalit, on edelleen käytössä.

_Jyrki J.J. Kasvi Kirjoittaja on Tietoyhteiskunnan kehittämiskeskus TIEKEn tutkimus- ja kehitysjohtaja_