"Van" ei varsinaisesti tarkoita mitään, mutta sitä voi käyttää kaikissa asiayhteyksissä. Itämurteisiin kuuluva "Ka" tai "kah" toimii hieman samaan tapaan.

Mistä on kyse? Van on Kainuun murteessa useasti esiintyvä sana.

Se voi merkitä mitä tahansa, mutta useimmiten se sijoittuu lauseen tai sivulauseen alkuun kuten "vaan" tai "mutta".

Suomen kielen professorin mukaan vaan-konjunktiosta on tippunut yksi A-kirjain pois, koska savolaismurteille tyypilliseen tapaan pitkät a- ja ä-vokaalit diftongiutuvat.

Kajaani– Van, mennään jo!

– Van, älähän hättäile.

– Van, kyllä se tänne korpeen välttää.

– Van, annahan kun minä näytän.

Jos haluaa sulautua Kainuussa korpikansan joukkoon, kannattaa ottaa haltuun van-sana. Se on hyvin ominainen ilmaisu Kainuussa eikä sen käyttö ole vaikeaa. Sen kun voi sujauttaa puhuessaan mihin tahansa asiayhteyteen. Iän päivät Kainuun murteessa esiintynyt "van" on kuin suomen kielen "no niin".

Tapasin eri puolilta Kainuuta olevia ihmisiä ja muistan, että esimerkiksi Suomussalmelta oli oppilaita, jotka sanoivat hyvin painokkaasti: "Van, se välttää!" Seija Mustaneva

– Sillä on asiayhteyden mukaan tuleva merkitys. Sitä voidaan käyttää esimerkiksi sekä myönteisessä että kielteisessä mielessä. Sillä voidaan tehostaa omaa sanomista, mutta oleellista on, että se tulee lauseen alkuun. Se voi tulla myös sivulauseen alkuun. Se voi korvata esimerkiksi mutta-sanan, valottaa Kainuun Lausujien puheenjohtaja Seija Mustaneva.

Onko mitään asiayhteyttä, jossa sanaa ei voisi käyttää?

– Ei ole mitään asiayhteyttä, jossa sitä ei voisi käyttää, kun murteesta puhutaan. Toki kirjakieli on sitten erikseen, huomauttaa Taina Surma-aho, joka on Kainuun Lausujien perustajäseniä.

Van, äänenpaino ja paikkakunta ratkaisevat

Jos ehdit jo ajatella, että "van, Kainuun murteen haltuunotto on helppo homma", odota vielä hetki. Ei nimittäin ole ihan sama, millä äänenpainolla van-sanan lausuu ja miten sen milläkin paikkakunnalla sanoo.

Seija Mustanevan mukaan van on jossain päin Kainuuta pehmeä, jossain epävarmempi ja pohtiva. Hän törmäsi sanaan ensimmäistä kertaa 1970-luvulta, kun tuli Pohjois-Pohjanmaalta Kainuuseen.

Van on hyvin ominainen ilmaisu Kainuussa eikä sen käyttö ole vaikeaa. Sen kun voi sujauttaa puhuessaan mihin tahansa asiayhteyteen. Elisa Kinnunen / Yle

– Tapasin eri puolilta Kainuuta olevia ihmisiä ja muistan, että esimerkiksi Suomussalmelta oli oppilaita, jotka sanoivat hyvin painokkaasti: "Van, se välttää!"

– Ristijärvellä kuulemma pelkkä van on myöntävä vastaus, mutta jos sanoo van, van, on se hieman epäröivä ei, Mustaneva jatkaa.

Vanin sukulainen ka vaatii harjaannusta

Jos menee Kuhmoon, ei siellä pärjää pelkällä "vanilla". Kuhmossa lauseiden alussa on usein ka-partikkeli, joka on tyypillinen itämurteille. Ka (tai kah) on sanojen katso, kas, kappas ja katsos kaltainen. Sillä osoitetaan tunnepitoista reaktiota tapahtuneeseen.

Kotimaisten kielten tutkimuskeskuksen Murresanakirjan mukaan kahia käytetään Kainuun ohella Savossa sekä niin kutsutun savolaiskiilan alueella eli Karjalassa, Keski-Suomessa ja Pohjanmaalla sekä jonkin verran Peräpohjolassa ja Länsipohjassa asti.

– Sitä käytetään hyvin paljon keskusteluissa ja se muistuttaa yleiskielen no-sanaa. Esimerkiksi kun sanotaan, että mitä kuuluu, voi sanoa, että "Ka, mitä kuuluu". Keskustelun aikana "ka" voi puolestaan tarkoittaa "kyllä". Sillä on hyvin paljon erilaisia käyttötarkoituksia, kertoo Jali Moilanen, joka on tehnyt Oulun yliopistossa Suomen kielen kandidaattitutkielmansa ka-partikkelin käytöstä Kuhmossa.

Eihän vaan ole sinänsä mikään erikoinen murteellisuus, mutta sanan frekrenssi, eli taajuus, voi olla Kainuussa suurempi kuin muualla. Harri Mantila

Myös yläsavolaistaustainen sanataiteilija ja murreharrastaja Olavi Rytkönen pitää kahia hyvin monikäyttöisenä.

– Sillä voi kuvata hämmästystä tai suuttumusta. Sillä voi usuttaa vaikka ottamaan kahvia, jolloin pelkkä ”kah” riittää. Ja tarjouksen voi ottaa vastaan ihan vain vastaamalla ”kah”.

Rytkönen myöntää, että sanan käyttö vaatii käyttäjältään harjannusta.

– Sillä voi lieventää tai korostaa sanomaansa. Äänenpaino ratkaisee paljon, tulkitaanko sanomisesi rakkaudentunnustukseksi vai haukkumiseksi.

– Itsellä se tulee luontevimmin myöntymisen merkkinä. Esimerkiksi, jos jos joku vaikka kysyy, että lähdetäänkö syömään. Vastaan, että "Ka lähdetään!, kertoo kajaanilaislähtöinen Moilanen.

Vaan, jolta vietiin A

Van on juurtunut hyvin vahvasti Kainuun murremaaperään, mutta suomen kielen professorin mukaan kainuulaisilla ei ole yksinoikeutta sanaan.

– Se ei ole mikään Kainuun murteen erikoispiirre, vaan kyllähän tuolla tavalla sanotaan suomen kielessä ihan yleisesti vähän missä tahansa. Totta on se, että Kainuussa sitä käytetään ehkä yleisemmin kuin muualla, huomauttaa Oulun yliopiston professori Harri Mantila.

Van-sanan merkitys onkin Mantilan mukaan sama kuin mutta- ja vaan-sanoilla. Sanalla itsellään ei näin ollen ole merkitystä, vaan merkitys tulee kaikesta, mitä sanotaan ennen ja jälkeen sen.

– Eihän vaan ole sinänsä mikään erikoinen murteellisuus, mutta sanan frekrenssi, eli taajuus, voi olla Kainuussa suurempi kuin muualla, Mantila jatkaa van-sanan olemuksen pohdintaa.

Van-sanan merkitys on sama kuin mutta- ja vaan-sanoilla. Elisa Kinnunen / Yle

Mantila huomauttaa, että "vanin" pohjalla on ihan tavallinen suomen kielen vaan-konjunktio, joka on lyhentynyt Kainuuseen tullessaan.

– Sen, että se on Kainuussa lyhyt, uskon tulevan siitä, että Kainuun murteessa kaikki pitkät ä-äänteet ovat alunperin diftongiutuneet oa:ksi. Siis sanotaan, että soa, Mantila kertoo.

Koska Kainuun murre on savolaismurteiden alaryhmä, käyttäytyy se savolaismurteille tyypilliseen tapaan niin, että pitkät a- ja ä-vokaalit diftongiutuvat. Savon murteessa tämä näkyy vaikkapa sanojen maa ja pää kohdalla, jotka muuttuvat muotoon mua ja piä. Kainuussa diftongiutuminen on lievempää.

Ihan alkujaan vaan-sana on joko vanha omaperäinen sana tai germaaninen laina.

Van, tunne menee tieteen edelle

Alueen murreidentiteetti ei koe kolausta professorin sanoista ainakaan Seija Mustanevan ja Tanja Surma-ahon mukaan.

– No ei minusta. Tietenkin se riippuu siitä, miten suuripiirteisesti asioita ajatellaan. Kun puhutaan tieteellisesti asioista, on se vähän eri asia kuin se, mikä on kokemusperäinen tunne asiasta, pohtii Mustaneva.

Van on siis tärkeä asia ja Kainuun murteen erikoispiirre, mutta ei kuitenkaan kuolemanvakava.

Sillä voi usuttaa vaikka ottamaan kahvia, jolloin pelkkä ”kah” riittää. Olavi Rytkönen

– Esimerkiksi itse käytän van-sanaa lasteni kanssa, mutta se on meille vähän kuin vitsi. Käytämme sitä vähän huumorimielessä, kertoo Taina Surma-aho.

Mustanevan ja Surma-ahon mielestä Kainuun murre elää ja voi hyvin. Sitä edesauttaa heidän mukaan se, että murteita arvostetaan ja korostetaan yleisesti tänä päivänä.

Asia ymmärretty? Van!