Sverige har en fantastisk cancervård, bland de bästa i världen. Dessvärre sätts behandlingen alldeles för ofta in för sent. Regeringen har därför de senaste åren gjort stora satsningar på att korta köerna, och att minska skillnaderna mellan olika regioner. Men årets Cancerfondsrapport visar att de genomförda insatserna än så länge inte varit effektiva.

– Väntetiderna i cancervården är ett geografiskt lotteri. Vi ser alldeles för små resultat av de standardiserade vårdförlopp som har införts i regionerna för att minimera onödig väntan, säger Jan Zedenius, överläkare och medicinskt sakkunnig på Cancerfonden.

Bara 21 regioner klarade målet

Bröstcancer är den vanligaste cancersjukdomen hos kvinnor. Men bara tre av 21 regioner klarade målet att 80 procent av bröstcancerpatienterna ska opereras inom 28 dagar från välgrundad misstanke till operation, visar Cancerfondens jämförelse. Skillnaderna är stora både inom och mellan sjukvårdsregionerna.

I Västra Götaland har man längst bröstcancerköer i landet. Bara 27 procent får vård i tid. En liknande situation finns i Stockholm med 31 procent. Något bättre har man det i Skåne där närmare hälften, 44 procent får sin operation inom 28 dagar. Kortast köer finns i Kronoberg. Här lyckas man med att ge vård i tid till 97 procent av kvinnorna.

Lång väntan för patienter

Vården av patienter med prostatacancer har varit mycket omdiskuterad de senaste åren. Under 2017 klarade inte en enda region målet att prostatacancerpatienter ska opereras inom två månader. Många patienter måste vänta betydligt länge än så på behandling. I Stockholm är det i genomsnitt 134 dagars väntan, i Västra Götaland 123 dagar, Skåne har 153 dagar. I Blekinge har man lyckats bäst i landet med i genomsnitt 100 dagars väntan.

När det gäller andra kvalitetsindikatorer, som exempelvis rätten till kontaktsjuksköterska och att patienterna ska bedömas i multidisciplinära konferenser, är måluppfyllelsen för låg på sina håll och skillnaderna mellan regionerna för stora.

Ansvaret ligger främst hos regionpolitikerna

– De standardiserade vårdförloppen är bra och viktiga. Men byråkrati, ålderstigna it-system, brist på personal och bristande organisation bromsar genomförandet, säger Jan Zedenius och fortsätter:

– Det är viktigt att betona att problemen är för stora för att enbart kunna hanteras av läkare och sjuksköterskor i det vardagliga arbetet. Det handlar om organisation, infrastruktur och resurser. Ansvaret för detta ligger ytterst hos regionpolitikerna. Deras arbete med att förverkliga vårdförloppen måste fortsätta, och intensifieras, säger Jan Zedenius.