När det under förra sommaren uppdagades att Transportstyrelsen gett icke-säkerhetsklassad personal tillgång till sekretessbelagd information blev det en stor skandal. Ministrar fick visserligen gå, men ingen tog något egentligt politiskt ansvar för det som inträffat. Infrastrukturminister Anna Johansson (S) och inrikesminister Anders Ygeman (S) hävdade att de inte gjort något fel. Statsministern tonade ned deras roll i haveriet genom att säga att han hade fortsatt förtroende för dem.



Under våren har Konstitutionsutskottet granskat regeringens hantering av skandalen på Transportstyrelsen. Kritik riktades mot statsminister Stefan Löfven (S) som har det yttersta ansvaret. Även den tidigare inrikesministern och den tidigare infrastrukturministern kritiserades. Vad gäller den senare konstaterade utskottet att myndigheten ingick i hennes ansvarsområde och att hon fick information om det som hänt i ett mycket sent skede, trots att informationen tidigt fanns i hennes departement.



Utskottet konstaterar att frågan om huruvida Transportstyrelsen ”medvetet agerat på ett sätt som medfört risker för rikets säkerhet” inte togs upp mellan Johansson och hennes dåvarande statssekreterare. Utskottet hävdar att detta är ”uppseendeväckande” och skriver att ”ansvaret för den bristfälliga relationen dem emellan är statsrådets”.

Vidare skriver KU: ”Som statsråd hade dåvarande infrastrukturministern även ansvar för de otillräckliga kontakterna mellan Näringsdepartementet och Justitiedepartementet samt för att Näringsdepartementet inte informerade Statsrådsberedningen om de risker för rikets säkerhet som uppkommit.”



Det är svidande kritik som borde få den tidigare infrastrukturministern att krypa till korset och be om ursäkt för sin bristande hantering av frågan – eller åtminstone ha vett nog att ligga lågt. Men icke. I stället skickade hon i samband med beslutet, via Socialdemokraterna i Göteborg, ut ett pressmeddelande där hon tonade ned allvaret i kritiken.



”För mig personligen känns det bra att min bild bekräftas och att jag i och med dagens besked kan lägga den här historien bakom mig och titta framåt.” skriver Johansson i pressmeddelandet. ”Framåt” är i det här fallet mot riksdagen. Socialdemokraterna i Göteborg har satt Johansson som etta på sin riksdagslista, trots de många misstagen hon begick som infrastrukturminister.



Riksdagsledamöter ska vara folkets främsta företrädare. Hur väl kan man företräda medborgarna om man i handling visat att man utsätter dem för fara genom bristande kommunikation med sin statssekreterare och med de myndigheter som man ansvarar för? Vidare, hur lämpligt är det av Socialdemokraterna i Göteborg att placera henne som toppnamn på listan när hon inte ens inser och kan erkänna att hon felat?



Att Johanssons parti låter inkompetens toppa riksdagslistan säger mycket om Socialdemokraternas syn på de folkvaldas ansvar gentemot medborgarna. Vad gäller Johansson avslöjar henne obrydda manér att hon fortfarande saknar förståelse för allvaret i sina misstag.

Dela Kopiera länk