”Felfria politiker ropar ni nu efter, och fläckfria förflutna. Finns dom, vill vi ha sådana? Ja, det får andra svara på…” – Mona Sahlin under Sahlin-affären 1.

Det går inte att komma ifrån att det känns rätt rimligt att vi har en nationell samordnare mot våldsbejakande extremism som är en målerska av rang när landets statsminister är en svetsare. Mona Sahlin målar nya tavlor samtidigt som hon målar in sig i ett hörn och det vi ser spelas upp inför våra ögon här och nu är inget annat än Sahlin-affären 2.0. En mycket grisigare affär, med fler trådar att nysta upp men med samma gamla Mona som huvudperson i farsen…

Mona säger att hon tycker att det är häftigt att betala skatt. Det är ett av de mest uttjatade flosklerna från Mona, tomma ord som staplats på varandra om och om igen. Mona är en erfaren politiker, en av de mest erfarna som finns kvar i makten och härligheten om än i en annan roll här och nu, men Mona krishanterar på ett sätt som får Miljöpartiet att framstå som proffs i samma gren. Mona vet att det här bara är början, att det kommer mer – mycket mer. Just nu handlar det bara om pengar, om löner hit och ersättningar dit, om skatter här och sociala avgifter där. Imorgon är en annan dag och då står Mona inmålad i ett hörn och gapar om ”Är det här ett husförhör heller?” när det blir så mycket mer personligt.

Mona hamnade hos Fogden igen, för obetalda skatter och sociala avgifter. Så mycket för det där häftiga med att betala skatt. Just nu är det – återigen – Monas ekonomiska vandel och omdöme som ifrågasätts. Om någon dag kommer det vara andra karaktärsdrag som skärskådas i drevets öga. Om några dagar kommer Veronica Palm ut med en debattartikel om att Mona jagades bara för att hon är en stark kvinna med svagheter. Om någon vecka kommer Mona kanske ha kommit dit, till någon gång då Mona ”kan berätta allt om allt”…

Tro mig, vi är bara i början av det som kommer att sluta med ett överlagt karaktärsmord. Offret vet vad som komma skall, men trots sin erfarenhet av att hantera media och kriser så gör hon återigen fel. Bara Mona kunde ha räddat Mona, eller försökt iallafall. Men hon gjorde tvärtom, och valde fel väg.

Från pengar till personligt, via en hel del annat som varken Mona eller den omtalade livvakten har något intresse av att lyfta fram. Men de kan inte stoppa det, och den offentliga personen Monas liv kommer återigen att stötas och blötas i rubrikform – vilken dag som helst.

Fortsättning följer…

Vill Du stötta mig med medel för att utveckla bloggen och en eventuell förtalsrättegång? Kolla HÄR. Tack!