Frågan är om alliansledarna i går morse anade att DÖ innan dagen var över skulle vara bruten. På KD:s riksting blev ordvitsarna allt mer påfrestande ju längre debatten gick och när varje argument hunnit gå ett par varv drogs streck i debatten. Med rejäl majoritet vann nejsidan slutligen omröstningen och KD:s riksting beslutade att lämna DÖ. Det var ett klokt beslut. När det starkaste argumentet för en ordning är att det är den minst dåliga viker stödet med rätta.

Den som pallade hela debatten kunde finna att jasidan hade svårt att formulera något särskilt övertygande. När den hävdade att DÖ skulle hållas av hedersskäl – avtal hålls sade man – kunde motståndarna förklara att partiet främst har ett avtal med sina väljare och att det är långt viktigare att leva upp till deras förtroende, än till Löfvens och Fridolins.