La oss tåle litt sexlyst, litt satire, litt klein utforsking uten å bli så inderlig krenket!

Julie Dahle

2. juni 2015 15:48 Sist oppdatert 5. juni 2015

Kanskje det er på tide å ta ansvar for egne grenser, snarere enn å beskylde en uanende deltaker i en seksuell handling om overgrep i ettertid av handlingen? skriver artikkelforfatteren. (Illustrasjonsfoto).

Vi må oppdra våre kvinner, skriver Julie Dahle.

Debatt

Dette er et debattinnlegg. Meninger i teksten står for skribentens regning.

Kjære Tanja Rahm, kjære På Kanten-jury, kjære anonyme «voldtektsoffer» i fredagens Aftenposten Si ;D, kjære utallige bidragsytere til #jegharopplevd og #bare1av100, kjære russ. Jeg har en høne å plukke med dere.

Det har gått inflasjon i å være krenket denne våren. Det florerer utallige, personlige vurderinger av hva som er overgrep og hva som er krenkende adferd.

Alle dere følelsesladde kvinner som av ulike grunner har definert dere som ofre legger press på at resten av oss, som også er kvinner, skal være enige med dere.

Julie Dahle.

Det spesielle med dere som er så krenket, er at dere alltid er urettferdig behandlet og selv er uskyldige. Vi må stoppe opp og stille noen spørsmål ved de uangripelige «sannhetene» om overgrep dere presenterer.

Hvem skal definere hva som er «riktig» feminisme?

Jeg vil gjerne ha svar på hva som er avvikende og hva som er normalt, hvem som skal bedømme det, og etter hvilke kriterier. For til tross for at dere fremstiller dere som sannhetsvitner, så er det ikke umiddelbart gitt at dere eier all definisjonsmakt eller fasiten på hva som er «riktig» feminisme.

For å starte med deg, Tanja Rahm, så har du selv definert hva som skal være gjeldende; menn skal ikke se på kvinner som sexobjekter. Avvik er når menn kjøper sex av kvinner. Du mener det er et overgrep, uavhengig av kvinnens frivillighet.

Videre avgrenser du retten til å uttale seg om følgene av dagens sexlovgivning til en svært liten gruppe.

Først og fremst må man selv ha vært prostituert. Deretter vil du ikke lytte til de prostituerte som har noe positivt å si om prostitusjon, da de etter din mening er enten få og ressurssterke, eller svake og ute av stand til å forstå at all prostitusjon er overgrep, siden de fremdeles er aktivt prostituerte.

Du avfeier en rekke FN-organisasjoners, Den internasjonale arbeidsorganisasjonens og Human Rights Watch's empirisk validerte argumenter for at avkriminalisering og rettigheter for sexarbeidere er veien å gå, som «tåpelige».

Du er fullstendig villig til å sammenblande frivillig sexarbeid og menneskehandel i stedet for å skille mellom de to.

Ofre for menneskehandel har i motsetning til deg ingen valgmulighet.

Ditt ståsted som krenket offer er tilsynelatende det eneste nødvendige kriteriet for å nå konklusjonen om at norsk sexlovgivning er en gavepakke til alle verdens kvinner.

Moralistisk utsagn = modig feminisme?

På Kanten-juryen: Skjerpings! Dere både «mener» og «tror» uten engang å ta dere bryderiet med å faktasjekke Kari Jaquessons påstander.

«Det er for sitt engasjement i år mot den tiltagende aksepten for kvinneundertrykkende porno og vold i TV-underholdningen og blant ungdom at Jaquesson har fått På Kanten-prisen. Juryen mener at prisvinneren har vist betydelig sivilt mot ved å ta opp denne debatten.»

«Juryen tror at Jaquesson har bidratt til en nødvendig bevisstgjøring rundt slike tema, og til å riste folk ut av likegyldighet.»

Dere hedrer Kari Jaquessons subjektive offerfølelse og løfter hennes moralistiske utsagn som modig feminisme.

Du må selv si ifra om hvor grensen din går

Og til deg, anonyme, «voldtatte» jente. I det du åpnet munnen, på vei ned mot kjærestens penis, burde du sluppet ut ordet «nei». Det du beskriver er ingen voldtekt, det er ene og alene din egen usikkerhet og manglende evne til å si ifra hva du ville og ikke ville.

Usikkerhet er helt alminnelig, og ikke minst forståelig, men å kriminalisere og stigmatisere kjæresten din, som du for øvrig fortsatt er sammen med og beskriver som snill, det er hårreisende.

Etablering av forholdet mellom kvinne og mann er grunnleggende og enkelt: Noen må ta initiativet til å si hei, noen må ta initiativet til å få vekslet telefonnumre. Noen må ta initiativet til en date. Noen må ta initiativet til et kyss. Noen må ta initiativet til sex. Noen må ta initiativet til å si stopp om de ikke vil.

Sex er, eller kan i det minste være, intimt og følelsesladd. Det gjelder for mennesker generelt. Det innebærer at hver enkelt må gå noen runder med seg selv og definere egen seksualitet og egne grenser. Det innebærer også et ansvar for å formidle disse tankene til den eller de du eventuelt skal, eller ikke skal ha, sex med.

Uansett hvor grensen går, så må den være synlig. Det er umulig for andre å vite at de har tråkket over din grense hvis du ikke har opplyst om den og uten motstand deltar i seksuell aktivitet.

Vi kan ikke i feminismens navn forvente at menn er tankelesere eller påberope oss offerstatus på grunn av egen anger. Dette gjelder for øvrig Tanja Rahm også.

Loven må beskytte de prostituerte, ikke moralfeministene

Hvorvidt sex skal være til salgs eller ikke, vil på samme måte avhenge av den enkeltes syn og overbevisning. Men det endrer ikke det faktum at prostitusjon eksisterer, og at sexlovgivning bør være til beskyttelse for de prostituerte, ikke for moralfeministene.

Både erfaringer og relasjoner kan være så destruktive at de setter spor, så følelsen av å være krenket kan være riktig i mange sammenhenger.

Jeg har ingen tvil om at du, Tanja Rahm, kan ha opplevd overgrep i din tidligere yrkesutøvelse, slik mange prostituerte opplever overgrep.

Det er også et høyrisikoyrke i så henseende, samtidig som muligheten for høy inntjening er til stede.

Men når du nå føler deg krenket av det faktum at menn kjøper sex, så handler det ikke om annet enn moralisme. Og i kjølvannet av moralismen er det mye lidelse.

For når du er mer opptatt av at 90 prosent av mennene i Tyskland (gi meg forøvrig gjerne en kildehenvisning på denne opplysningen, Tanja), der prostitusjon er lovlig, har kjøpt seksuelle tjenester, enn av skadevirkningene de prostituerte lider under som følge av norsk sexlovgivning, da mister du meg.

Vi må definere feminisme på nytt

Det kan også være slik at noen føler seg krenket av helt alminnelig adferd, av en klønete kommentar eller en dårlig sjekkereplikk.

Og de som krenkes av at Geir sier «sexy bluse, Inger!» i kantina er like hissige på å eie definisjonsmakt på hva som er seksuell trakassering som alle andre som føler seg krenket.

Vi trenger en opprydning i feministenes rekker. Vi må definere hva feminisme er, helt grunnleggende og på nytt.

Jeg trodde feminisme handlet om likestilling, like rettigheter, like stort ansvar for egne avgjørelser og å kjempe for at kvinner ikke skal lide.

Jeg tror jeg tok feil, for det står kvinner i kø i sosiale medier i dag for å slåss om pallplass i krenkethet. Offerrollen krones med oppmerksomhet, anerkjennelse og status, og i disse tider er det tilsynelatende gull verdt.

Kanskje det er på tide å definere prostitusjon som et skikkelig yrke, en handel mellom to selvstendige, samtykkende parter; kjøper og selger, snarere enn å hevde at alt salg av sex er vold mot kvinner.

En likestilling mellom partene undergraver ikke det faktum at overgrep skjer, tvert i mot vil det være tydeligere hva som er overgrep dersom ikke relasjonen i utgangspunktet defineres som et. Men igjen, Tanja Rahm, det ligger i yrkesbeskrivelsen at selgeren er både seksualisert og objektivert, det er jo nettopp sex som selges og kjøpes.

På tide med selvransaking

Kanskje det er på høy tid å ta ansvar for seg selv og ikke legge det ansvaret over på andre?

Kanskje det er på tide å ta ansvar for egne grenser, snarere enn å beskylde en uanende deltaker i en seksuell handling om overgrep i ettertid av handlingen?

Vi bør kanskje ta den litt vanskelige, selvransakende runden om sjalusi og mindreverdighetskomplekser når vi først er i gang, for det er ikke rent få kvinner som har en nær sagt avsky for menns tiltrekning mot andre kvinner enn dem selv.

For det er ekkelt når mannen som sier han elsker deg onanerer til porno, er det ikke? Da er det litt enklere å definere all porno som grunnleggende kvinneundertrykkende og voldelig, er det ikke?

La oss tåle menneskelig adferd

Vi kvinner har et stort dilemma. Vi vil være attraktive og sexy og gjerne få komplimenter. Vi vil at menn skal begjære oss. Men ikke alle.

Ikke Geir i kantina, for han er så ekkel. Da er det seksuell trakassering. Men hvis Anders derimot blunker litt og uttaler de samme ordene, så er det plutselig greit. For da var det ønsket.

Det ligger litt biologi og murrer et sted nedi her. Det er faktisk sånn at vi har kjønnsdrift. Kjedelige greier egentlig, spesielt når Geir har kjønnsdrift. Han fra kantina.

Når moralisme og personlige oppmerksomhetsbehov kamufleres som feminisme, har vi et stort problem.

Dere skygger for den egentlige kvinnesaken, den som handler om reelle overgrep, tvang, vold og slaveri.

La oss heller tåle litt sexlyst, litt satire, litt klein utforsking, la oss generelt tåle litt mer menneskelig adferd uten å bli så inderlig krenket!

Finn nyansene!

Verden svømmer over av vold og overgrep, la oss arbeide aktivt for å gjøre noe med det, snarere enn å jobbe for retten til å innta offertronen.

Lytt til stemmene som forsvinner i mengden, sakene som aldri får hundrevis av likes i feeden din. Sett deg ned og google Ayaan Hirsi Ali, les Marianne Sætres innlegg i Politiforum, finn nyansene, se forskjellene!

Det er på tide å oppdra oss kvinner også.

Få med deg debattene: Følg Aftenposten meninger på Facebook og Twitter.

Les også:

Anders Røyneberg, psykiatrisk sykepleier, prosjektleder PKS — personer som kjøper sex:

Les også «Jeg har sex med en kvinne jeg gir gaver til, men som jeg aldri gir penger til. Er jeg en sexkjøper?»

Mari Kvelvane Johansen (20):

Les også Guttetur til sexparadiset Pattaya? La meg først fortelle deg historien om Koy

Nyhetssak:

Les også 27.000 har i vår tvitret om #jegharopplevd. Nå har sextrakasserings-kampanjen også nådd USA.

Jente (23):