Motstanden har vært stor mot myndighetenes nye Smittestopp-app. Det er forståelig.

At mange av de sterkeste protestene har kommet på Facebook og Twitter er kanskje mer pussig, men det skal jeg komme tilbake til.

Først vil jeg forsøke å rydde litt i debatten:

Det er i hovedsak to grunner til at folk er skeptiske. Noen mener at den ikke vil virke etter hensikten. Andre er negative ut fra personvernhensyn.

Den første innvendingen synes jeg er enkel å håndtere, og ikke så interessant. Om appen ikke virker bra nok, er ingen stor skade skjedd. Da kan den sikkert gjøres bedre.

LES OGSÅ: Slik virker Smittestopp-appen. Flere advarer mot å bruke den

Det er den andre problemstillingen som er alvorlig. Det er nok å vise til George Orwells skrekkvisjon 1984 - framtidsromanen der myndighetenes kontroll med innbyggerne er total, og uttrykket «Storebror ser deg» er en sannhet med overgripende konsekvenser.

I dag er dystopien langt på vei realisert, for eksempel i Kina - med aktiv bruk av overvåkingskameraer og ansiktsgjenkjenning på offentlig sted. Derfor er det all grunn til å være skeptisk:

Hva skal dataene brukes til? Hvem skal ha tilgang til dem? Hvor lenge skal de lagres, og hvordan vet vi at sensitive opplysninger ikke kommer på avveie?

Så vidt jeg kan se, er det ingen tvil om at Smittestopp-appen er et inngrep i menneskerettighetene, om retten til eget privatliv. Det er heller ingen rettspraksis på dette, så det er all grunn til å være forsiktig.

For det første kan fristelsen til «merbruk» være til stede: Selv om dataene utelukkende skal brukes i smittevern-arbeidet, kan forsikringsselskaper være interessert, for ikke å snakke om politiet.

Hva om det skjer en voldtekt, eller et mord? Om offeret har lastet ned appen, kan den kanskje gi svar på hvem som var i nærheten?

For det andre kan det være fare for hacking, og her har kritikerne rett i at sensitive opplysninger har kommet på avveier før, for eksempel fra helseforetak. Det kan skje igjen.

Det blir likevel galt å overdrive denne faren.

Bruken er strengt regulert i egen forskrift, og verken politi eller andre uvedkommende myndigheter skal ha adgang til dataene. Det er også en misforståelse å tro at det sitter noen og «følger med» hvor du er hen, hvem du er sammen med, eller om du for eksempel bryter karantenereglene.

Ifølge informasjonen som er gitt, er dette kryptert informasjon, som bare gir utslag dersom en person som tester positivt på koronasmitte, viser seg å ha vært i nærheten av deg.

Da vil du få beskjed om det - slik at du raskt kan teste deg, eventuelt få behandling.

Appen skal også brukes til forskning, når mengden av big data blir stor nok til å kunne si noe om hvor og hvordan smitten skjer, om det er på bussen, på skolene, eller kanskje i butikken.

LES OGSÅ: Høygravide med koronavirus i New York vekker oppsikt

Så til de harde realitetene: Vi er, for å si det rett ut, i en helvetes situasjon. I en situasjon der fordelene med å få stoppet viruset, overgår ulempene som appen gir.

Å bruke appen kan hjelpe til med å få opphevet eller nedkortet andre og verre frihetsinngripende tiltak, for eksempel hytteforbud, reiseforbud, arrangementsforbud og nedstengte skoler.

For noen ganger er det slik at friheter kan stå i motsetningsforhold til hverandre, og det gjelder her:

I denne situasjonen står uinnskrenket rett til personvern og privatlivets fred mot forsamlingsfrihet og bevegelsesfrihet, for å nevne noe. I dette valget velger jeg derfor det minste ondet - nemlig å laste ned appen og ta den i bruk.

Les flere kommentarer av Erik Stephansen



Dermed viser jeg en viss grad av naiv tillit til helseminister Bent Høie og statsminister Erna Solberg. Jeg velger å tro at jeg selv kan velge å slette appen om jeg ønsker det, og jeg har tillit til at dataene ikke misbrukes og dessuten blir slettet etter 30 dager.

Og dermed er vi tilbake til alle de sterke reaksjonene på Facebook og Twitter.

I disse spørsmålene har jeg definitivt mer tillit til norske, statlige myndigheter enn jeg har til gigantiske, multinasjonale selskaper.

Disse har tidligere vist seg svært så villige til å selge sensitive opplysninger videre. Og faktum er dessverre dette:

Om du overhodet har en mobiltelefon som er i stand til å laste ned apper, har du sannsynligvis allerede i dag én eller flere apper på den som er like usikre - eller verre - enn Smittestopp.

Og enda tydeligere: Om du er daglig bruker av Facebook eller Twitter, Instagram, TikTok eller Google, har du allerede gitt fra deg langt flere rettigheter, og utsetter deg for langt høyere risiko, enn det denne lille appen kan gjøre.

Det hele koker ned til hva som gir minst inngripen i vår personlige frihet og våre normale liv. Derfor har jeg allerede lastet ned Smittestopp-appen, og håper at den raskt vil kunne hjelpe oss å spore og stoppe smitten.

PS:

Som mange andre, må vi som jobber i mediene ta særlige hensyn. Vi kan for eksempel ha fortrolige samtaler med kilder som ikke ønsker å være offentlige. I slike tilfeller er vårt råd til egne journalister å legge igjen telefonen hjemme.