Fant topphemmelig nødsentral i Oslo

Gjemt i et bomberom på Torshov ligger det som skulle være et kommunikasjonssenter for statsministeren og kongen under Cuba-krisen.

Dag Blakkisrud, forvalter for Telenors kulturarv, viser frem den tidligere topphemmelige telefonsentralen. Rommet er 50-60 kvadratmeter stort. Se mange flere bilder ved å trykke til høyre i bildekarusellen her. Rolf Øhman

3. juli 2013 10:36 Sist oppdatert 3. juli 2013

Alt utstyret står der fortsatt, helt urørt. Rolf Øhman

Doen ble aldri pakket ut. De ansatte skulle vaske seg med vann som var renset og ikke inneholdt atomforurenset materiale. Rolf Øhman

– På 60- og 70-tallet skjedde det store teknologiske endringer. Denne sentralen kan vi si er oldemor til mobiltelefonen, sier Dag Blakkisrud. Rolf Øhman

– Vi tenker at headset er veldig moderne, men her har vi et fra 60-tallet. Slitsomt å ha på seg, da, sier Dag Blakkisrud. Rolf Øhman

– Det vi skal se nå, beviser at myndighetene gjorde noe og visste om at verden var nær en kjernefysisk katastrofe, men man kunne ikke gjøre noe for befolkningen, sier Dag Blakkisrud, forvalter for Telenors kulturarv, og låser opp døren. Rolf Øhman

Dag Blakkisrud, forvalter for Telenors kulturarv, viser vei gjennom porten til bakgården, over plassen og ned en bratt steintrapp, tar frem nøkkelknippet og vrir om hengelåsen. Den tunge døren åpner seg.

Fra å være midt i et boligkompleks, kommer vi inn i en telefonsentral, bygget og innredet på 1960-tallet, da forholdet mellom USA og Sovjetunionen var svært spent.

Doen ble aldri pakket ut. De ansatte skulle vaske seg med vann som var renset og ikke inneholdt atomforurenset materiale. Rolf Øhman

– Dette nødsystemet knytter seg helt spesielt til den såkalte Cuba-krisen, som kanskje var høydepunktet i den kalde krigen. Verden har aldri vært så nær en kjernefysisk katastrofe som da. Dette ble veldig underkommunisert i den norske befolkningen, det kan man jo forstå – det var ikke noe man kunne gjøre noe med, sier Blakkisrud.

Avansert teknologi

Nødsentralen skulle være et kommunikasjonssenter i en krisesituasjon, med regjeringen, statsministeren og kongehuset som eneste abonnenter. Blakkisrud forestiller seg at det kun var sikkerhetsklarerte telefondamer som kunne være her. Fra rommet er det hemmelige utganger, slik at man kunne ta seg ut gjennom disse dersom bygget over ble bombet og raste sammen.

– Den har et ekstra tversgående telefonsystem som kunne kommunisere helt uavhengig av om det vanlige telefonnettet var nede eller ødelagt av sabotasje. Voldsomme kabelverk går ut fra rommet og var knyttet sammen med flere andre underjordiske, hemmeligholdte stasjoner, som tilsammen utgjorde et helt eget nødnett forbeholdt politikere og kongehus, forteller Blakkisrud.

Sentralen består av den mest avanserte teknologi man kunne få på begynnelsen av 1960-tallet.

– Den ble bygget utrolig fort, midt i en krisesituasjon. Det sier noe om de politiske realitetene på 60-tallet, at det var mulig for myndighetene å gi slike ordrer og få televerket til å gjøre operasjonen med det samme.

Siden det aldri ble noe av Cuba-krisen, ble sentralen aldri tatt i bruk. Men den er fredet, og ingenting er forandret. Plasten på stolene er fortsatt på.

Hemmeligholdt

I flere tiår hadde vaktmesteren i bygget fått høre at innenfor døren var det bare noen ekstra doer, de skulle han holde seg unna. Det var først på slutten av 90-tallet sentralen ble oppdaget.

Alt utstyret står der fortsatt, helt urørt. Rolf Øhman

– Sammen med riksantikvaren begynte vi å lage en verneplan for å ta vare på Telenors historiske bygninger, sier Blakkisrud. De ble overrasket da de så hva som befant seg bak døren.

– De syntes det var veldig spennende. Vi synes også det er stas å ha kulturminner som knytter seg til virkelig storpolitiske hendelser, og i tillegg er den veldig godt bevart, sier Blakkisrud.

Kan være flere

I dag er det tomt og alt er avviklet i bygget som den gamle nødsentralen ligger i. Bygget ble reist på begynnelsen av 60-tallet for å være en del av et dobbelt kommunikasjonssystem. Ikke hele bygningen hadde en hemmelig funksjon, noe av det inneholdt også helt vanlige telefonsentraler, som tjente vanlige telefonnett.

Ifølge Blakkisrud er ikke den gamle nødsentralen kjent i lokalmiljøet, og han ser ikke bort ifra at det finnes flere rundt om i Oslo.

– I fjor ble vi ringt opp av en vaktmester på Linderud som plutselig hadde funnet en nedgang i boligblokken han ikke visste hva var. Han hadde sett at det var telegrafmerker der, og lurte på hva han skulle gjøre. Vi dro, og det viste seg at det også var en slik nødsentral, sier han.

Kjenner du til flere hemmelige nødsentraler? Ta kontakt med Osloby-redaksjonen!

Aftenposten grafikk. Anne Gjertsen