Hei, denne artikkelen er over ett år gammel og kan inneholde utdatert informasjon

(Dagbladet): Helt siden 2007 har Norge vært en stor bidragsyter til Clinton-stiftelsen - det humanitære familiefondet til Bill, Hillary og Chelsea Clinton.

Over en halv milliard kroner er sendt fra Norge til den kontroversielle stiftelsen, som både Bernie Sanders og Donald Trump har angrepet i valgkampen. Kritikken går på at stiftelsen er «pay to play» – at de som gir penger har fått tilganger og fordeler andre ikke har fått. Stiftelsen er en av hovedgrunnene til at Trump nærmest konsekvent omtaler Clinton som «skurken Hillary».

De norske pengene er brukt i stiftelsens arbeid mot HIV-spredning, for spedbarnhelse og klima. I UDs omtale av disse prosjektene har det blitt framhevet hvor viktige de er for barn, mødre og klima. Og flere evalueringer Dagbladet har lest vurderer også prosjektene som bistandsfaglig gode.

Men Norge har også et annet motiv for å gi penger til Clinton-stiftelsen. Intern UD-korrespondanse Dagbladet har fått innsyn i, viser at begrunnelsen for samarbeidet med Clinton også er politisk strategisk.

Fakta: Clinton-stiftelsen «Bill, Hillary & Chelsea Clinton Foundation» er en veldedig stiftelse etablert av president Bill Clinton i 1997.

Arbeider for klima, helse, utvikling og kvinners rettigheter over hele kloden.

Store bidragsyterne er Wall Street-selskaper, rike enkeltpersoner, andre stiftelser og utenlandske myndigheter.

Norge har fra 2007 til 2015 gitt stiftelsen 584 millioner kroner til forskjellige tiltak, hovedsakelig innen klima og helse i Afrika.

I tillegg har Norge lovet bort 92 millioner kroner fram mot 2019.

«Når det ellers passer for videre avklaring av samarbeidet vil det være viktig å legge samarbeidet med Clinton Foundation til dialog med politisk ledelse, siden begrunnelsen for samarbeidet også i stor grad har vært politisk strategisk», skrev Sigrun Møgedal i 2010.

Hun jobbet da ved seksjonen for globale initiativ og likestilling, men under den første Stoltenberg-regjeringen var hun statssekretær i UD.

Brevet ble skrevet i forbindelse med at Hillary Clinton var blitt utenriksminister og at UD startet et arbeid for å se på hvordan Norge da skulle forholde seg til Clinton-stiftelsen. Overfor Dagbladet viser Møgedal til at samarbeidet mellom Norge og Clinton-stiftelsen ble bygget på kontakt mellom Bill Clinton og de to statsministrene Bondevik og Stoltenberg. Hun omtaler saken som mer enn en bistands-sak.

- Da Hillary Clinton ble utenriksminister, flere år etter at samarbeidet var etablert, var det viktig å ha gangsyn på hva som var riktig måte å håndtere dette på. Saken var i den fasen ikke bare en bistands-sak, men en sak det var nødvendig for ambassaden å holde seg godt orientert om, sier Møgedal til Dagbladet.

Kontakter

I brevet, som er datert 30. juli 2010 skriver hun at samarbeidet med Clinton-stiftelsen også handler om å knytte kontakter i verdens maktsentrum.

«Ambassaden i Washington ved ambassadør Strømmen har fulgt dette arbeidet med tanke på profil og relasjoner i DC», skriver hun.

Wegger Christian Strømmen var Norges Washington-ambassadør i 2010. Han er nå utenriksråd - den aller mektigste byråkraten i UD. Dagbladet har stilt ham en rekke spørsmål om de omtalte politisk strategiske begrunnelsene, som internt i UD ble omtalt som så viktige.

På vegne av Strømmen svarer UDs kommunikasjonssjef Frode Overland Andersen mye om de bistandsfaglige begrunnelsene for samarbeidet, og han understreker at alt har skjedd i tråd med normale prosedyrer.

- Eventuelle spørsmål om de politiske vurderingene av samarbeidet før høsten 2013 må rettes til daværende politiske ledelse.

- Det strategiske målet for et slikt samarbeid var i første rekke å øke gjennomslaget for satsingen. Clinton-stiftelsens prosjekter viste jevnt over gode resultater. Vår vurdering var at stiftelsen kunne bidra til bedre måloppnåelse for den norske satsingen, sier Jonas Gahr Støre, som var utenriksminister da.

Obamas krav

Uansett ble den norske støtten til Clinton-stiftelsen oppfattet som så følsom at det sommeren og høsten 2010 ble vurdert om Norge heller burde avvikle samarbeidet. Det går fram av det interne UD-notatet «Clinton Foundation gjennomgang 2010».

Da Barack Obama utnevnte Clinton til utenriksminister krevde han at hun bygget en mur mellom familiestiftelsen og det amerikansk utenriksdepartementet. Kongressen laget også kjøreregler for at Clintons rolle i stiftelsen ikke skulle komme i konflikt med hennes rolle som utenriksminister. I den norske ambassaden i Washington og i UD i Oslo ble det gjort løpende vurderinger av om dette var tilstrekkelig. Norske utenriksstasjoner der Clinton-stiftelsen har prosjekter ble bedt om å evaluere samarbeidet.

«Det er foretatt løpende politisk/strategiske vurderinger av konsekvensen av norsk samarbeid med CHAI etter Obama administrasjonen tok over i 2009, i samråd med ambassaden i Washington. Posisjonen har vært at Norge også før 2009 var en stor bidragsyter til CHAI, og at en derfor ikke burde endre samarbeidet på grunnlag av Hillary Clintons rolle i regjeringen Obama, forutsatt at den etablerte ordningen for innsyn og styring av virksomheten fungerer», står det i notatet.

Konklusjonen ble at Norge skulle fortsette som en stor bidragsyter dersom de bistandsfaglige resultatene av stiftelsens arbeid fortsetter å være gode.

«En la til grunn at Norge bør være villig til fortsatt å være en stor bidragsyter dersom det er faglig grunn til å holde fast ved at Clinton Found. er best plassert til å gjennomføre de tiltak det er snakk om og at den bistandsfaglige vurderingen fortsatt er at dette er god bruk av bistands-midler», står det i notatet.

Bekymret

I UD var det også bekymring for hvilke signaler det ville sende, dersom Norge trakk seg fra samarbeidet bare fordi Clinton ble utenriksminister. Dersom Norge skulle velge å trekke seg, måtte UD ha en god bistandsfaglig begrunnelse, ble det hevdet.

«Det må forventes i den sammenheng at det også vil ha en viss signaleffekt dersom Norge velger å avslutte samarbeidet, og at det, om en slik konklusjon vil foreligge i samtaler om videre samarbeid, vil kreve en god faglig begrunnelse.», står det.

- I lys av de strenge reglene som ble innført av Kongressen ble det norske samarbeidet med CCI og CHAI videreført, sier Andersen i UD.

Går av

Han omtaler konsekvent et samarbeid med CCI og CHAI, og ikke med Clinton-stiftelsen. Statssekretær Tone Skogen (H) i UD hevdet i et innlegg i Dagbladet at Norge ikke gir penger til Clinton-stiftelsen i det hele tatt. Dette resonnementet bygger på at Norge bare gir penger til Clinton Climate Initiative (CCI) og Clinton Health Access Initiative (CHAI). CCI er både formelt og praktisk en del av Clinton-stiftelsen. Norske innbetalinger har gått til Clinton-stiftelsens konto. CHAI er en del av stiftelsen som i 2010 ble registrert som en egen juridisk enhet. Clinton-stiftelsen beskriver CHAI som en del av sitt arbeid.

Tall Dagbladet har fått fra Norad viser at Norge siden fra 2007 til 2015 har gitt 584 millioner kroner til Clinton-stiftelsen. I tillegg er 92 millioner kroner lovet bort for årene 2016 til 2018.

Clinton-stiftelsen ser selv at videre drift er vanskelig dersom Hillary Clinton blir valgt som president i november. Derfor annonserte Bill Clinton i august store endringer dersom kona skulle vinne valget. Bill Clinton vil tre av som styreleder og stanse all pengeinnsamling. De vil hovedsakelig bare ta imot penger fra USA og andre bistandsorganisasjoner skal overta prosjekter Clinton-stiftelsen har i utlandet.