Curajul înseamnă să înfrunți opinia majorității în numele adevărului. – Vaclav Havel

Eu l-am votat pe neamț. Dar mai discutăm peste o vreme, când îl vedem în acțiune, că până acum are doar un cec în alb. Ce se poate face acum, este o scurtă analiză a contextului în care el a ajuns să fie votat. Din câte pare, Viorel și cei din imediata lui apropiere, împreună cu toată mizeria implicării BOR în campania electorală – în interesul comun reprezentat de manipularea și spolierea maselor de imbecili -, au reușit cu încetul să convingă mulți oameni să meargă la alegeri si să îl voteze pe oricare altul. Putea să fie neamț, papuaș, inuit sau klingonian. Nu mai conta și nu mai contează.

De multă vreme nu a mai fost prin acest peisaj politic măcar un candidat la președinție care să aibă șanse reale și pe care un om inteligent să îl poată susține fără rezerve… de aici și idea care devine deja obișnuință, de a alege răul care pare mai mic, sau de a vota contra cuiva care pare și mai escroc… și mai imbecil. Desigur, nu găsești sfinți și impecabile genii, filosofi binevoitori, și nici oameni politici de calibrul secolului 21, apți de a face față complexității politice în care se află azi Lumea; dar măcar cât de cât, ce bine era să nu fie jenant să te asociezi cu ființa în cauză. Măcar unul precum Vaclav Havel, Churchill, George Washington sau John F. Kennedy ori ceva de genul acesta… doar că acele vietăți au murit demult și nu au trăit pe aici. Este greu cu liderii politici din țările periferice. Pare că personalități politice de anvergură nu pot să apară pe orice leprozerie postcomunistă marginală, sau poate că pe unele gropi de gunoi-politic ele nu se pot manifesta nicicum. Astfel de personalități politice ar fi un pericol mult prea mare pentru mafiile fără susținerea cărora ei nu au cum să se edifice la un nivel care să fie relevant politic pentru o țară.

Dacă ar exista un om politic de calibru relevant, cu o viziune destul de largă… privitor la aspecte precum dezvoltarea durabilă și utilizarea sustenabilă a resurselor naturale, bază pentru bunăstare economico-socială… și alte mari problematici ale unei societăți umane, te poți întreba cum ar putea să stea la taifas cu politrucii aceștia “pragmatici” pe care îi vezi pe la televiziuni? Să facă o afacere cu borduri sau să facă o “retrocedare” cu ceva zeci de mii de hectare de pădure, sau “să ascundă” flota oceanică. Un astfel de om politic este din total altă lume și nu ar putea să se integreze bine în mafia politrucilor de azi. Ar fi perceput ca un corp alogen, care din start este respins de “anticorpii” care parșiv protejează structurile transpartinice ultramafiotizate. Nu ar avea posibilitatea să ajungă în poziția de lider, pentru că liderul-formal în sistemul actual trebuie să fie o jalnică marionetă aflată la cheremul păpușarilor ce se află în spatele lui, mafioți de variate feluri ce dețin pârghiile prin care să îl controleze și să îl manipuleze încât ei să își poată vedea de afacerile murdare. Dacă ajungi să conștientizezi aceste aspecte elementare, deloc nu te mai surprinde să constați nivelul personajelor dintre care ai de ales… și nu te mai surprinde ce este în spatele lor.

Oare din ce cauze parșive sistemul acesta politic democratic este un mecanism atât de aberant încât ajungi să ai de ales între aceștia? Eu personal nu cred că dacă iei randomizat la nivelul Europei o masă de oameni de circa 20 de milioane, și dacă mecanismul era funcțional… era posibil să se ajungă ca la vot să trebuiască să alegi dintre doi de aceștia pentru poziția de lider. Cred că situația se explică doar prin mecanisme perverse din cadrul structurilor politice, în care ajung să fie propulsate spre vârf persoane cu un anumit stil… care sunt ființe oarecum carismatice și totodată controlabile de cei care se află în spatele lor. Există mafii bine structurate care se luptă între ele, care se despart și se unifică pentru a avea șanse de a controla pârghiile prin care să poată spolia resursele naturale și populația; aceste mafii își aleg câte o mascotă, o păpușă gonflabilă pe care să o propună electoratului; prin mijloace de manipulare în masă (televiziuni, radio, ziare, internet, biserică și afișaj electoral) se ajunge la crearea imaginii publice a personajului. Este decis în cine să se pompeze bani în cantitate uriașă… pentru a îi face o imagine publică… o figură ridicată pe un piedestal, indiferent de capacitatea intelectuală sau de moralitatea individului în cauză. Te poți întreba, dacă nu ar exista structurile politice/ mafiile din spatele lor, toți banii care în cantitate inimaginabilă ajung investiți în mecanisme de manipulare care să îi susțină… ce erau dealtfel ei, oricare dintre cele două persoane dintre care azi poți să alegi.

De fapt, ai de ales între doi exponenți ai structurilor politice, acele structuri pe care prea bine le cunoști. Dacă ai experiența democrației postcomuniste a deceniilor care au trecut, vezi că după alegeri a fost o stare de euforie scurtă, dar oricare a câștigat… a urmat erodarea, declinul, și scârba sau ura față de acea persoană se acumula pe zi ce trecea. Nu o să fie altfel nici acum. Doar că acum din start există astea… deci nu mai trebuie așteptat. A spera schimbări pozitive relevante produse de aceste făpturi, pe care să le simți personal, în familie sau în societate… nu prea este realist; adică, este destul de naiv, prostesc ai putea zice. Dar, totuși… poți alege între două mascote, poți vota una pe care ai prefera să o vezi timp de câțiva ani… adică acea creatură care nu îți provoacă atât de mare repulsie pe cât îți provoacă contracandidatul cu care se luptă în acest scrutin electoral. Din acest punct de vedere, democrația este evident mai bună decât dictatura de orice fel, fie ea dictatura comunistă,… sau monarhia prin care a te naște în careva familie înseamnă că vei putea spolia o masă de supuși cât vei trăi regește… tu și urmașii tăi… indiferent de gradul tău de imbecilitate.

Mare parte din susținerea pentru Klaus a fost de fapt produsul senzației “puie monta”, ceea ce arată cam ce ofertă a putut produce catastrofala clasă politică de pe al noi. Cei inteligenți care au ajuns în situația să îl susțină pe Klaus Werner, au decis să se implice nu doar ca rezultat al unei admirații sincere față de genialitatea ascunsă a acestuia, ci în măsură mult mai mare din scârba față de mizeria asociată cu Victor Viorel, nu doar cu persoana lui dar cu tot anturajul apropiat de el. Când îl auzi pe Werner că zice “noi românii”… parcă nu are precizia germană în exprimare; nu putea să zică „noi, cetățenii români” sau ceva de genul acesta? Eu cred că nici un maghiar care se consideră maghiar nu ar fi zis vreodată, „noi, românii”… pentru că nu sună corect, mai mult decât atât… sună a alba-neagra, a înșelătorie de 2 bani. Ghinion cu politrucii aceștia. Deși pentru cei inteligenți era mult prea evident gradul de prostie pe care îl are Klaus, dificultatea lui de a se exprima coerent și la obiect în timp rezonabil, greutatea de a percepe întrebarea și mult prea lungul timp necesar pentru a scoate o jumătate de frază… totuși, o masă uriașă de oameni au ales să îl voteze. Nu pentru că era o valoare în sine, ci pentru că era alternativa la îngâmfarea parșivă de șmecheraș a lui Viorel. Susținătorii ambilor candidați au utilizat mijloacele dintre cele mai agresive pentru mobilizarea votanților, ceea ce a dus la o radicalizare din ce în ce mai accentuată a tonului. Jalnică bătălie. Aici se vede cel mai clar dezastrul în care se află societatea.

Cei aflați la putere, care controlează resursele bugetare și influențează voturile prin mecanismele pe care le dețin, au făcut totul pentru a își salva puterea; au făcut prea mult. De departe, cea mai mare mizerie din campania electorală ultra-jegoasă este implicarea BOR în manipularea pro-PSD a maselor de oameni imbecilizați, dominați de percepții medievale, creduli, care se uită la preot ca la un reprezentant al zeității, când de fapt este o târâtură care ar lua ultimul ban de la cel mai sărac om al locului. Există aici o reală mafie a sutaniștilor care pentru 1. beneficii financiare trase din fonduri publice (cele adunate din taxe plătite de tine sau luate cu dobândă pe datorie publică) și 2. avuție publică pe care să o preia (diferite clădiri, hoteluri, terenuri, păduri etc), este atât de nesimțită încât se pretează să îi manipuleze cu mârșăvie pe cei ținuți la nivel de înțelegere medieval, hoardele de pupători de moaște. Dar nu a fost destul. Nu au ajutat destul nici măcar fondurile și privilegiile uriașe date sutaniștilor ortodoxiei pentru a îi manipula pe proști… și nici canalele de televiziune care să îi orienteze pe imbecili în direcția dorită de propaganda de stat nu au reușit să contribuie cât se spera, și nici măcar pomenile de ulei + făina, pixuri, ceasuri șamd nu au reușit să împingă procentul până la 50…. Asta da situație… când nici sutaniști plus tv plus ulei nu mai ajută… că scârba și disperarea era deja mult prea mare.

Cei care au stat la cozi uriașe după ce au călătorit în orașele mari unde existau secții de votare – în țările în care există o masivă prezență a celor emigrați de pe aici – au arătat nu uriașa lor iubire față de neamțul Werner, ci mult mai mult scârba nemărginită față de clasa politică jegoasă care a manifestat un dispreț inimaginabil față de viața și demnitatea umană a locuitorilor/ cetățenilor acestei țări. Nu voi zice nimic de minorități, despre elite… despre învățământ, sănătate, știință și cultură… că dezastrul este până la nivelele cele mai elementare. Cei care de foame și lipsă de variante realiste de a persista uman și demn acasă… au plecat să muncească prin vest, acceptând riscul destrămării familiilor lor… și un milion de înjosiri de cele mai variate feluri, aceștia au tentația să îi ofere un cec în alb lui Werner, pentru că e neamț, pentru că are asociată imaginea lui cu un oraș care are aerul respirabil. Nici nu mai trebuie să aibă o mare capacitate de om politic… primește masiv voturi doar pentru motivul speranței că nu Viorel o să fie cel care va câștiga. Sutele de mii de oameni care au votat în diaspora și cei care nu au avut energia/ resursele să ajungă la secția de votare sau atunci când au văzut cozile infernale au decis că nu vor sta o zi la coadă, aceia au o clară părere despre clasa politică din țara asta, mafie-politică ce a favorizat un dezastru socio-cultural inimaginabil în Europa secolului 21; o stare a medievalizării cu soboare de sutaniști și manipulare religioasă de joasă speță, o clasă politică ultrabogată și sărăcirea tuturor celor din afara structurilor mafiote, o stare a disperării și plecării oriunde în Lume. Pentru a stopa acest trend dezastruos, oamenii au ajuns în stare să voteze orice papagal. Cam asta este.

Cei care îmi sunt apropiați, îl votează în mare măsură/ aproape în totalitate pe neamț și asta nu mă surprinde. Dacă însă te uiți cam ce este în spatele candidaților, ai impresia că ai de ales între Hitler și Stalin; cel mai bun să câștige. Am fost la vot și a câștigat cel pe care l-am votat și eu… dar asta nu mă face nicidecum să nu văd că avem de a face cu răul mai mic… cel puțin așa sper. Câștigul este așadar cu ceva gust amar. Nu e dat de pesimism, ci de realismul fără de care orice gândire rațională este imposibilă. Cu Victor Viorel este destul de clară treaba, cel puțin pentru moment: este în cădere liberă și cred că o să îl oprească doar roca de bază. Ceea ce a primit denumirea de „Ciumă Roșie” a fost executat cu sloganul „Puie Monta”. Dar imediat după aflarea rezultatelor votului, vezi cum Hydra care era pitită în spatele neamțului a început să se manifeste vizibil… să jubileze și să își facă planuri. Cu nimic nu sunt mai buni decât votanții mobilizați de Dragnea, tot aceeași formațiune de Halloween. Hai să zicem că iese PSD de la guvernare. Să vezi cine o să fie în locul lor. Îi cunoști, sunt convins (de exemplu: Blaga, Băsescu, Berceanu, Videanu, Roberta Anastase, Boc, șamd.) Sunt sigur că o să fie fain.

© dr. Peter Lengyel

PS. “The conscious and intelligent manipulation of the organized habits and opinions of the masses is an important element in democratic society. Those who manipulate this unseen mechanism of society constitute an invisible government which is the true ruling power of our country. …We are governed, our minds are molded, our tastes formed, our ideas suggested, largely by men we have never heard of. (…) we are dominated by the relatively small number of persons…who understand the mental processes and social patterns of the masses. It is they who pull the wires which control the public mind.” Edward L. Bernays, Propaganda