Avocatul răposatului Miloșevici, dar și al multor figuri interlope locale, a fost mitraliat sâmbătă, în stil profesional, în fața locuinței sale din Belgrad.

Cum spuneam, avocatul omului de afaceri român, refugiat la Belgrad, Sebastian Ghiță, își dă acum seama că e riscant să stai așa mult la computer și o să-i ceară un spor de periclitate.

Spre deosebire de Balcani, unde dușmanii politici sunt mitraliați în cofetărie, trecând prin Ungaria, unde bâta lor bate rotula ta și privind în partea cealaltă spre Ucraina-Rusia-baltici, unde ziariștii politici țin o bazooka în dormitor pentru cazul în care ar avea nevoie, România rămâne țara ocării neviolente fizic.

Nu vorbesc de întâmplătoarea palmă, dar ar minți cu nerușinare politicianul sau jurnalistul care ar susține că se simte în nesiguranță fizică în România, el și familia lui, din pricina convingerilor politice.

Acolo unde, la sârbi sau albanezi, adversarul politic sau procurorul e împușcat neceremonios în stradă, la români li se pune cel mult clei în cutia poștală.

Nu vorbim de săbii ninja între cămătari, ci de reala absență a violenței politice între două revoluții.

In realitate, cum o arată cu regularitate studiile specializate, în chestiunea violenței în general România e o țară mai sigură decat Finlanda sau Elvetia. România se situeaza printre tarile cu orasele cele mai sigure din Europa. Aș vrea să văd o femeie cu ciorapi rupți umblând noaptea prin Anderlecht (locul ăla din Bruxelles, astăzi islamizat masiv, de unde vine o echipă de fotbal, dar unde se mai află și mănăstirea în care a locuit Erasmus).

Această absență a violenței reale în România o constată, de pildă, sistematic, raportul despre criminalitate al Oficiului ONU pentru Droguri si Criminalitate. In România și în țările din Balcani au loc mai putine furturi si agresiuni decat in Europa Occidentala.

In Balcani, urbanismul prezinta o natura diferita de cea a Europei Occidentale. Societatile estice au pastrat un important mod de viață rural, ceea ce reduce riscul provenit din promiscuitatea urbana din alte parti, precum si din violenta potentiala generata de aceasta promiscuitate. Apoi, în ciuda salariilor inca mici, tarile din Balcani au o politie mai prezentă decat cele din America de Sud. Albania si Croatia prezinta chiar un numar de politisti mult mai ridicat decat majoritatea tarilor occidentale.

Cifra omorurilor si a asasinatelor este, de asemenea, mai mica decat ne-am astepta. Pastrand proportiile, cifra crimelor e mai coborâtă in Albania decat in Statele Unite. In Macedonia, mai putine persoane sunt omorate in fiecare an decat in Portugalia sau in Suedia. In România, o țară cu o populatie de 22 milioane locuitori, doar vreo trei omoruri sunt comise prin impuscare in fiecare an.

România se apropie astfel de nivelul zero al omorurilor comise cu arme de foc, excepțiile în Balcani fiind Albania și Serbia.

Printre motivele care ar explica nivelul coborât al criminalitatii reale se mai numara si faptul ca, desi salariile in regiune raman mult mai mici decat in Occident, est-europenii nu indura totusi o saracie urbană la limita subzistentei, iar mentalitatea egalitarista a comunismului continua sa functioneze.

Apoi, un numar mare de delincventi au parasit zona studiata, mergand sa opereze in Occident. Aceasta a dus, intr-adevar, la diminuarea criminalitatii in tarile lor de origine, dar ar fi interesant de studiat situatia la nivelul intregii Europe, luand in considerare si fenomenul emigratiei, precum si modificarile sociale si economice produse astfel. Poate asta ar explica, in parte, faptul ca in România rata furturilor de masini este de numai 33 la 100.000, pe cand in Marea Britanie ajunge la cifra astronomica de 1.330 de masini furate la fiecare 100.000.

La nivel psihologic, însă, un detaliu interesant e faptul ca, desi orasele est-europene sunt mai sigure decat cele occidentale, perceptia populara este exact inversa: mai bine de jumatate din români si bulgari spun ca se tem sa umble noaptea prin cartierul lor, fata de o medie in Europa Occidentala de numai 24%.

Cf. și pentru lectură mai departe:

Despre vecinii noștri bulgari am mai scris în :

Cf. și interviul meu cu un om urmãrit de Mafie, un mort în așteptare: