Vinteren 2001 hadde jeg med meg elever på studietur til Moskva der vi opplevde noe svært interessant. I den russiske Dumaen fikk vi gjennom guiden et celebert møte med den russiske politikeren Vladimir Sjirinovskij, lederen for Det liberaldemokratiske partiet. Han var tilsynelatende vennligheten selv, holdt et langt foredrag og svarte villig vekk på spørsmål.

Etter at han hadde vært igjennom alt som er galt med Vesten, og hvordan vi blant annet mangler evne til å forstå arabere, tok har for seg forholdet mellom Russland og Norge. Noe av det han kunne fortelle mine elever, var at de snarest mulig burde lære seg russisk. For om ikke så altfor lenge, kommer Russland til å dominere Norge, var hans klare spådom.

Mange oppfatter Sjirinovskij som en klovn og en bølle. Hvilket han er. (Hans Wilhelm Steinfeld har laget et portrett av han her.) Samtidig: Jeg ser han ukentlig på russisk tv, der han er rikssynser og blir invitert til viktige debatter. Partiet hans – og det er bokstavelig talt hans – fikk i 1993 nærmere én fjerdedel av stemmene ved parlamentsvalget. Sjirinovskij har en rekke ganger offentlig tatt for seg forholdet mellom Norge og Russland.

I 2011 sammenligna for eksempel Sjirinovskij den norske kystvakta med somaliske pirater og gikk inn for bevæpning av russiske fiskebåter. Sjirinovskij er bare én av dem som mener Russland må være atskillig hardere i klypa med Norge i nordområdene. Norge har de siste årene opplevd provoserende handlinger fra Russland, som for eksempel da en lot et russisk militærfly med tsjetsjenske soldater lande på det demilitariserte Svalbard. Eller som da Russland sendte sin visestatsminister Dmintrij Rogozin– som står på en liste over mennesker med status persona non grata i Vesten – til Longyearbyen uten å spørre Norge om lov.

For ett år siden ble det lagt ut en video der det hevdes at det sikkert kommer til å bli en konflikt, og at Arktis kan bli det nye Midtøsten. Videoen er analysert av TV2, og sikkerhetspolitiske eksperter de har konferert med, slår fast at filmen er en regulær reklamefilm for de russiske væpnede styrkene – og at de som har laget den, har forbindelser til russiske myndigheter.

Det er liten grunn til å tro at Putin eller det russiske folk har noe ønske om å ta fra oss Svalbard eller angripe Norge i dagens situasjon. Utfordringen ligger i det at vi ikke kan vite hvem som sitter i den russiske presidentstolen om noen år. Ekstreme nasjonalister med ekspansjonstrang kan ha tatt over, Russland kan ha kommet i konflikt med andre land og se det som en fordel å ha kontroll over Norge.

Når Tyskland sendte oppunder 400 tusen soldater til Norge under andre verdenskrig, var det ikke fordi en trodde motstanden skulle bli så stor, men fordi Norge hadde en svært viktig militær betydning. Hitler var overbevist om at de allierte ville forsøke å ta Norge på grunn av vår strategiske posisjon. Og vår strategiske posisjon har ikke endra seg på de nærmere 80 årene som har gått siden andre verdenskrig brøt ut. Det er god grunn til å tro at ved en eventuell krig om Europa, vil Norge være et viktig land å besette.

Heldigvis har Norge har et rimelig godt forhold til Russland i dag. Men hva gjør vi den dagen soldater i umerka uniformer rusler rundt i gatene i Longyearbyen, og vi mistenker at de er russiske? Norge har et forsvar som i beste fall kan holde stand noen dager eller timer på fastlandet – og langt mindre forsvare Svalbard. Kun ett land i denne verden kan garantere for Norges sikkerhet, og det er USA. Når så utenriksminister Børge Brende går så hardt ut mot en amerikansk presidentkandidat som han gjorde høsten 2016, er det svært uheldig for norsk sikkerhetspolitikk.

Men én ting er å gå hardt ut mot en presidentkandidat, noe helt annet er å gjøre det med en president. Presidenten er en institusjon som representerer sitt land. Da forbundskansler Angela Merkel og den franske presidenten François Hollande gikk ut hardt som de gjorde mot den amerikanske presidenten, var det uheldig, men ikke skjebnesvangert. De representerer tross alt land som er mektige både militært og økonomisk. Norge er et bitte lite land i en stor verden, og inntil vi finner noen andre enn USA til å beskytte oss, bør vi ligge lavest mulig i terrenget.