Hei, denne artikkelen er over ett år gammel og kan inneholde utdatert informasjon

Journalistenes politiske preferanser ville gitt et storting uten Frp, dersom velgerkorpset besto av mediefolk. Kjetil Rolness er bestyrtet, og som alltid monomant innvandringskritisk. Det er tid for å slå underlødig politisk mynt.

Stortingets sammensetning er det nærmeste vi kommer et representativt utvalg av befolkningens politiske preferanser. Så klart bildet blir helt ko-ko hvis vi later som om velgerne bare har én bestemt yrkesbakgrunn. Hvordan ville Stortinget se ut hvis velgerkorpset var bønder? Hvordan ville Frp?s mandattall vært hvis alle velgere var bruktbilselgere? Poenget er søkt. Og ubrukelig - i likhet med mye når Rolness ikler seg islamkritikkens gevanter og bestiger sin digitale gyngehest.

Sannheten, opplyser Rolness, er altså den «At Norge i mange år har hatt en av de høyeste innvandringene i Europa i forhold til folketallet. 75 prosent av asylsøkerne har fått innvilget sin søknad. (...) Det har ikke vært vanskelig å få opphold i Norge, tvert imot.»

Ergo, ifølge Rollnes, kan ikke «Norge i mange år ha(r) ført en streng asyl- og innvandringspolitikk.» Vel. Her baller det seg til.

Asyl får man i Norge hvis man er flyktning etter FNs flyktningkonvensjon. Det vil si hvis man finner det godtgjort at asylanten er forfulgt slik og sånn og har behov for beskyttelse. Da innvilges man asyl - i anstendighetens navn og i henhold til internasjonale forpliktelser. Verken journalistene eller UDI har kontroll på hvor mange med beskyttelsesbehov som melder seg ved grensen. Når det er 75 prosent av dem som søkte om asyl som får det innvilget, betyr det at det er 25 prosent som ikke får opphold. Vi kan ikke godt anta at de som fikk asyl, ikke hadde beskyttelsesbehov. Det får i så fall Rolness ta med UDI.

Disse mekanismene har regjeringen forstått, for nå dreier mye av asylpolitikken seg ikke om å hjelpe hjelpetrengende, men om å sørge for at de som trenger hjelp ikke melder seg her. Det vil si, gjøre det bortimot umulig å fremme asylsøknad og å tilby så kummerlige asylvilkår at asylantene heller søker beskyttelse annet sted.

En stor del av innvandringen kommer som følge av asylantens familiegjenforening. At kravene som må oppfylles for å bli gjenforent med familien er easy peasy - blant annet inntekt på 305.000 og fire års botid - må man være fastboende norsking med berøringsangst for å mene.

Så, det er fullt mulig, sågar rimelig og etterprøvbart, å hevde at Norge i mange år har ført en streng asyl- og innvandringspolitikk. Det er alarmistisk og essensielt politisk når Rollnes likevel roper opp om at «Et helt grunnleggende faktum i debatten er altså snudd på hodet, slik at folk blir villedet når de skal ta stilling til den videre politikken.»

Innvandringskritiske synspunkter er altså dysset ned? Regjeringens politikk, Fremskrittspartiets program, Facebook-Høyres tråder og alskens klakører i kommentarfelt og sosiale medier når ikke fram og kommer ikke til orde?

Ærlig talt, Rolness ... Godt Facebook-høyre også er under sperregrensen.