– Jeg orker ikke ligge her og sakte visne bort

Jan Petter har bestilt assistert selvmord i Sveits

Mandag setter Jan Petter Stefanussen (67) seg på flyet til Sveits for å dø.

Oppdatert 20. juni 2015

Artikkelen er over fem år gammel

– Jeg hadde hatt lyst til å leve, om jeg var frisk. Men slik livet har blitt, har det ingen mening, sier han til VG.

Gardinene er dratt for i den vesle leiligheten i omsorgssenteret på Oslo Øst. Rommene lukter av en blanding av sigarettrøyk og rengjøringsmiddel.

Les også: Ragnvald ønsker selv å bestemme når han skal dø

Rammet av polio

Inne på soverommet sitter han halvveis oppreist i sengen.

– Jeg er lenket fast til sengen, og trenger hjelp til alt. Jeg orker ikke å ligge her og sakte visne bort, sier 67-åringen.

VIL IKKE MER: 67-åringen sier han gjerne skulle ha levd mye lenger, men sier er blitt så tungt at det ikke gir mening lenger. Foto:Frode Hansen,VG

Stefanussen ble som liten rammet av polio, noe som har ført til at han hele livet har hatt nedsatt muskelmasse. De siste årene har han i tillegg utviklet nervesykdommen polynevropati, som blant annet gir han nummenhet i beina, og sterke smerter.

Onsdag neste uke skal Stefanussen møte opp til den siste avtalen i livet sitt: I leiligheten til stiftelsen Life Circle i den sveitsiske byen Basel skal han få hjelp til å ta sitt eget liv.

Assistert selvmord er ulovlig i Norge, men tillatt i Sveits, og noen få delstater i USA samt i Nederland, Belgia og Luxembourg.

Ifølge en artikkel fra forskning.no i fjor har 611 mennesker som ikke var sveitsiske statsborgere valgt å begå assistert selvmord i Sveits de siste fem årene.

Ser frem til å avslutte livet

– I natt hadde jeg så vondt at jeg ikke fikk sove. Jeg må ha hjelp til å komme meg ut av sengen, til å vaske meg og til å smøre brødskivene mine. Legene sier at jeg kan leve til jeg er 80 år. Det orker jeg rett og slett ikke.

– Hvordan føles det å vite at du snart skal dø?

– Det føles greit. Jeg synes jeg har levd et godt liv, men nå har jeg mistet all livsgnist. Jeg gleder meg litt. I dag er det fredag, også er det lørdag og søndag, og så drar jeg på mandag. Hadde jeg vært dement hadde jeg sluppet å forholde meg til det på samme måte. Jeg tror det kommer til å bli bra, sier han.

Stefanussen forteller at avgjørelsen om å avslutte livet ble tatt i februar i år.

– Jeg innså at dette var det eneste riktige utveien for meg. Jeg fikk høre om den sveitsiske stiftelsen Life Circle, og tenkte det måtte være en god organisasjon å ta kontakt med. En god kamerat av meg hjalp meg med å sende av gårde søknaden, forteller Stefanussen.

I april i år var lederen for Life Circle, Erika Preisig, i Oslo for å delta på en konferanse om aktiv dødshjelp. På Oslo-besøket tok hun seg tid til å besøke Stefanussen.

– Vi hadde en lang, fin prat, der jeg fikk fortalt hvordan jeg har det. I mai fikk jeg beskjed om at søknaden min var godkjent, forteller han.

Avhengig av krykker hele livet

VG har vært i kontakt med Preisig, som bekrefter at hun var på besøk hos Stefanussen.

– Han hadde store smerter, og var veldig svekket i muskulaturen. Jeg synes det er godt å tenke på at vi kan hjelpe han med å få en verdig død, når det er det han selv ønsker, sier Erika Preisig til VG.

Preisig ønsker ikke å oppgi til VG hvor mange mennesker stiftelsen bistår med aktiv dødshjelp i året.

Jan Petter Stefanussen ble født i Kirkenes i 1948. Polioen rammet ham da han bare var to måneder gammel, noe som førte til at han ble tatt med til Oslo og Rikshospitalet. Der var han innlagt i fire år, helt til han skulle begynne på skolen hjemme i Kirkenes.

Han har hele livet vært avhengig av krykker.

– Jeg husker faren min sa at jeg måtte øve meg opp til å bruke krykker før første skoledag. Jeg ble sint på ham fordi han maste på meg. Men jeg gjorde som han sa, noe jeg alltid kommer til å være takknemlig for.

Les: Her hjelpes Jane til å dø

GJENOPPTOK KONTAKT MED SØNNEN: Før Jan Petter reiser til Sveits tok han kontakt med sønnen han ikke hadde møtt på mange, mange år. Foto:Frode Hansen,

Tok kontakt med sønnen etter 20 år

Som 18-åring flyttet han tilbake til Oslo, der han jobbet som taxisjåfør i nesten 40 år. I 1990 bestemte han seg for å bosette seg i Thailand vinterstid. Helt fram til 2013 bodde han delvis i Thailand.

– Det er et fantastisk land. Jeg hadde sett for meg at jeg kunne bo der på heltid når jeg ble pensjonist. Men sommeren 2013 ble jeg så syk at jeg måtte legges inn på sykehus. Da ba jeg om hjelp til å komme meg hjem til Norge. Det nyttet ikke å ligge alene på sykehuset der.

– Jeg har innsett at jeg aldri vil kunne reise tilbake. Det synes jeg er vanskelig å tenke på.

– Hva tenker du om at du selv velger å avslutte livet?

– Jeg mener det bør åpnes opp for at aktiv dødshjelp blir lovlig også i Norge. Når man har så dårlig helse og så mye smerter som meg, er man nødt til å få bestemme selv om man vil leve eller dø. Det burde være en menneskerett.

Stefanussen har en voksen sønn, som han ikke hadde kontakt med på over tyve år. Men for et halvt år siden møttes far og sønn igjen for første gang.

– Jeg personlig synes det er veldig trist at pappa har valgt å avslutte livet sitt, nå når jeg endelig har fått kontakt med ham igjen etter så mange år. Men dette er hans avgjørelse, og det respekterer jeg, sier sønnen Kim Marius Romsås (36) til VG.

Les: Francis og Anne vil dø sammen

Søsteren: – Lovte å være der til siste slutt

Stefanussen blir fulgt til Sveits av søsteren sin og en kamerat.

– Jeg synes det er veldig vanskelig å forholde meg til at han selv velger å avslutte livet. Men jeg har lovet å være der sammen med ham. Det er viktig både for meg og han, sier søsteren Bente Stefanussen Tufto.

KVITTER SEG MED SMERTENE: Jan Petter ser på reisen til Sveits som eneste mulighet til å bli kvitt smertene han har. Foto:Frode Hansen,

En av legene som har behandlet Stefanussen er nevrolog Geir Dunas Slapø ved Oslo Nevroklinikk. Han forteller at polynevropati ikke nødvendigvis er en alvorlig sykdom.

– Det er en sykdom som ofte oppstår blant dem som har hatt polio. Sykdommen fører til nedsatt førlighet og nummenhet i beina, og det kan oppstå sterke smerter senere i forløpet. Men mange pasienter lever godt med denne sykdommen om de får god smertebehandling, sier Slapø.

– Stefanussen har tidligere fortalt meg om ønsket sitt om å reise til Sveits for å dø. Jeg synes det er trist og beklagelig at han velger en slik utvei. Som regel kan man få god type behandling mot denne typen nervesmerter.

REISER FOR Å DØ: Jan Petter Stefanussen (67) er så syk av polynevropati at han har søkt om aktiv dødshjelp i Sveits. Foto:Frode Hansen,VG

Publisert: 20.06.15 kl. 11:32 Oppdatert: 20.06.15 kl. 11:54

Mer om Aktiv dødshjelp