Norges behandling av Behring Breivik, sett med amerikanske øyne

Joel Hinckley

17. juli 2014 18:58 Sist oppdatert 18. juli 2014

Jeg har selv jobbet som frivillig i amerikanske fengsler, og jeg kan love at de innsatte ikke hadde tilgang til Playstation eller lignende underholdning, skriver Joel Hinckley. Her er en celle fra Ila fengsel og forvaringsanstalt, der Anders Behring Breivik satt i varetekt. Ila fengsel og forvaringsanstalt/Glefs AS.

Behandlingen av Andres Behring Breivik har vært for behagelig. Det kan inspirere andre til å utføre ekstreme handlinger, mener amerikanske Joel Hinkley.

Debatt

Dette er et debattinnlegg. Meninger i teksten står for skribentens regning.

Innlegget «En amerikaners blikk på Breivik-saken» har i ukene frem mot treårsmarkeringen av 22. juli vært blant Aftenpostens mest leste, til tross for at innlegget er over to år gammelt. Aftenposten tok kontakt med innleggsforfatteren, Joel Hinckley, for å høre hva han mener i dag.

Høsten 1993 kom jeg til Norge som misjonær for Jesu Kristi Kirke av Siste Dagers Hellige – kanskje bedre kjent under betegnelsen den mormonske kirke. Jeg tilbrakte de neste to årene på reisefot i hele Norge og banket på utallige dører for å spre kirkens budskap.

Amerikanske Joel Hinkleyble forferdet over måten rettssaken mot Anders Behring Breivik utspilte seg. Privat

I denne perioden jobbet jeg mye med immigranter og flyktninger. Jeg hadde et godt inntrykk av nordmenn som tolerante og vennlige overfor fremmede kulturer. Men, likevel satt jeg med en fornemmelse av at mange var bekymret.

Ungt og uerfarent

Derfor regnet jeg nærmest med at de latente rasistiske og fascistiske holdningene som er gjennomgripende i hele Europa, før eller siden ville komme opp til overflaten.

Etter mitt syn er Anders Behring Breivik et levende eksempel på ekstrem intoleranse og den voksende innflytelsen slike holdninger har i samfunn som har vært mer eller mindre homogene i tusenvis av år.

Jeg frykter at Norge kommer til å bruke de neste 20 årene på å lære hvordan takle rasisme og de negative konsekvensene som følger med.

Norge er et ungt og uerfarent land når det gjelder raserelasjoner

Norge er et ungt og uerfarent land når det gjelder raserelasjoner. Riktignok har det vært konfrontasjoner mellom nordmenn og samer, for eksempel, men slike hendelser har ikke vært definerende for hvordan det norske samfunnet har utviklet seg. I USA, derimot, har etniske motsetninger vært et sentralt tema i samfunnsutviklingen.

Talerstol

Jeg visste en og annen ting om det norske rettssystemet, blant annet at det ikke finnes dødsstraff, og at det sjelden blir gitt livstidsdommer. Men jeg var ikke forberedt på hvor offentlig rettssaken kom til å bli. Jeg var heller ikke klar over de behagelige soningsforholdene som råder i norske fengsler.

Jeg var ikke forberedt på hvor offentlig rettssaken kom til å bli

Den store oppmerksomheten Behring Breivik fikk under rettssaken, ga meg en vond smak i munnen. Hvis så mye som én person lyttet til ham og ble negativt påvirket, er det én person for mye.

Giftig ideologi

Jeg ble forferdet over måten rettssaken mot Anders Behring Breivik utspilte seg. Det var urovekkende å observere hans manglende evne til å vise anger, og jeg lot meg skremme av at han ble tildelt en talerstol der han uhindret kunne spre sin giftige ideologi.

Kommentar:

Les også Isolasjonens dilemmaer

Nå har jeg ikke full oversikt over reaksjonene og bevegelsene i folkedypet etter at det ble satt punktum for rettsoppgjøret med Behring Breivik, men jeg er overbevist om at det finnes flere personer der ute som er blitt påvirket av hans dogmatiske verdensanskuelse.

Breiviks farlige innflytelse

Samtidig er jeg sikker på at Behring Breivik aldri er langt unna den kollektive bevisstheten – i USA er han mer eller mindre glemt. Selv om det skal sies at han dukket opp igjen i forbindelse med Adam Lanzas skolemassakre i Connecticut. Men jeg er redd for at 22. juli kommer til å passere i det stille uten at hendelsene som fant sted på denne datoen, blir nevnt i amerikanske medier.

Tar man i betraktning at Adam Lanza hadde et rangeringsskjema der han delte ut poeng til massemordere etter et sett med kriterier, blant dem Behring Breivik, og med det ønsket å «slå» rekordene – kan det tolkes i retning av at Behring Breivik kan ha hatt en slags innflytelse på Lanza.

Betaler over skatteseddelen

Videre er jeg foruroliget over at Behring Brevik har tilgang på «hverdagsluksus» de fleste tar for gitt.

Jeg har selv jobbet som frivillig i amerikanske fengsler, og jeg kan love at de innsatte ikke hadde tilgang til Playstation eller lignende underholdning. Dette bekymrer meg, all den tid Behring Breivik snakket svært åpent om hvordan førstepersons skytespill var en viktig komponent i den mentale forberedelsen på å ta liv.

Jeg tar ikke til orde for at han burde fått dødsstraff, men at han bør få strengere soningsforhold i form av mindre frihet og komfort. Det fremstår som underlig at han får leve et liv i såpass velbehag for norske skattebetaleres regning.

Han bør få strengere soningsforhold i form av mindre frihet og komfort

Helt oppriktig ber og håper jeg at Norge aldri blir utsatt for ugjerningene til et menneske som Behring Breivik igjen. Dessverre frykter jeg at det ikke er særlig realistisk.

Den milde behandlingen han fikk under rettsoppgjøret og de komfortable soningsforholdene han har fått, kan inspirere andre til å utføre enda mer ekstreme handlinger.

Teksten er oversatt fra engelsk av Erik Egeland.

Les også: