Cannabis kan gi nedsatt helse og økt risiko for sykdom. Men det er også godt dokumentert at stoffet har effekt ved en rekke sykdommer. Det er imidlertid tvilsomt om medisinsk bruk av cannabis er et argument for eller imot legalisering.

Figur 1 Cannabis solgt i USA kommer nå med varedeklarasjon, hvor mengde Δ-9-tetrahydrocannabinol (THC) og cannabidiol (CBD) angis. Foto: Caleb Banta-Green

Vår forståelse av risikoen ved cannabisbruk er blitt mer nyansert de senere tiårene. Det er ikke lenger slik at man med nødvendighet blir psykotisk eller får varig nedsatte kognitive evner av å røyke hasj. Selv om den relative risikoen ved cannabisbruk er signifikant forhøyet, skjønner vi nå at den absolutte faren er mer begrenset.

Cannabis har vært kjent som medisinplante i flere tusen år og blir i mange land brukt som det også i dag. Spesielt er virkningen av ulike cannabisprodukter undersøkt hos alvorlig syke og døende, hos kronisk syke der annen behandling svikter og ved tilstander der man helt mangler behandling. Noen eksempler på slik forskning følger her.

Cannabis kan brukes mot kvalme hos cellegiftbehandlede. Moderne kjemoterapi er ofte aggressiv, og kvalme og oppkast kan være vanskelig å kontrollere. Selv om det er utviklet flere effektive legemidler mot cellegiftindusert kvalme, vil ikke alle bli tilfredsstillende hjulpet av disse. Det er gjort relativt mange og gode studier på hvilken plass cannabis skal ha i denne behandlingen. Tidligere er stoffet i de fleste studiene blitt sammenliknet med eldre kvalmestillende midler og er blitt bedømt som bedre enn disse. Mange pasienter foretrekker cannabisproduktene, kanskje også på grunn av den stemningshevende effekten (1). Også nyere oversikter bekrefter at cannabinoider er overlegne i behandlingen av cellegiftindusert kvalme (2, 3).

Man har undersøkt effekten av cannabisprodukter ved alvorlige smerter som følge av kreftsykdom, kirurgi og sykdommer i sentralnervesystemet. Også her finnes det relativt mange studier med god design som viser at stoffet er effektivt (4, 5). Noen stiller imidlertid spørsmål ved om cannabis og cannabinoider er mer effektive enn tradisjonelle smertestillende medisiner, andre tviler på om de vil få en utbredt bruk på grunn av misbruksfaren (6).

Pasienter med multippel sklerose er ofte plaget av invalidiserende indre uro, skjelvinger, smerter og muskelkramper. Uroen lindres ikke av cannabis eller cannabisprodukter (7). Når det gjelder smerter, er dette gjennomgått i en oversikt fra 2007 med seks publiserte studier (4). Cannabinoider viste seg å være bedre enn placebo når det gjaldt smertelindring. Cannabis kan også ha effekt på muskelkramper. Den viktigste bivirkningen var svimmelhet. Et ekstrakt fra cannabisplanten er godkjent for bruk ved spastisitet ved multippel sklerose i Norge.

Anoreksi, avmagring, kvalme og smerter kan være del av det som kalles aidsrelatert svakhet, en tilstand som var vanligere før man hadde moderne hivbehandling. Cannabis ble introdusert som legemiddel fordi man kjente til sukkerhungeren relatert til midlet. Det er vist at cannabis kan ha en effekt her (8).

Det hevdes at cannabis har effekt ved sykdommer som bipolar lidelse, Tourettes syndrom, autisme, migrene og AD/HD. Dokumentasjonen er imidlertid svak, og det er ikke anerkjent at stoffet kan anvendes på disse indikasjonene. Det foregår imidlertid forskning rundt bruk av cannabis, cannabisliknende stoffer eller substanser som på en eller annen måte interagerer med det endocannabinoide systemet for så ulike tilstander som psykose, autoimmune sykdommer og Alzheimers sykdom.