Ga bort tutten, fikk drømmedag

Einar Berge Mjølsnes (3) har sluttet med tutt, og besluttet å donere sine kjære tåtesmokker til Brannnvesenet i Sør-Rogland. Lørdag fikk Einar og vennene hans en drømmedag på brannstasjonen.

Publisert: Publisert: 9. februar 2013

Underbrannmester Jostein Rasmussen har en oppmerksom guttegjeng foran seg når han forteller om brannmannens arbeidsoppgaver. De fire guttene er Einar Berge Mjølsnes, Oscar Dagsland Tveterås, Olav Røstad Matre og Håkon Smedvig Nordmeland. I bakgrunnen Stine Berge Mjølsnes. Foto: Kristian Jacobsen

Stein Halvor Jupskås Journalist

Denne artikkelen er over syv år gammel

Stine Berge Mjølsnesmed Einar Berge Mjølsnes på armen. Foto: Kristian Jacobsen

Einar Berge Mjølsnes kommer inn i vognhallen. Foto: Kristian Jacobsen

Einar får god kontakt med brannmann Torbjørn Svendsen. Foto: Kristian Jacobsen

Einar Berge Mjølsnes (rød hjelm, svart jakke),Olav Røstad Matre (rød hjelm og blå jakke), Oscar Dagsland Tveterås, (gul hjelm) på vei til eventyret. Foto: Kristian Jacobsen

brannstasjon_05.jpg Foto: Kristian Jacobsen

Egentlig var det den største av alle helter, Brannmann Sam, som skulle få tuttene. Men dessverre var postkontoret stengt da pakken skulle sendes. Mor Stine Berge Mjølsnes svingte i stedet innom brannstasjonen på Lagårdsveien med posen, og hengte den på dørklinka. "Til Brannmann Sam fra Brannmann Einar" sto det på pakken.

— Ja, det er vel her de leverer spesialavfall?

— Ja, er det ikke det, ler hun.

— Uansett, jeg hadde aldri tenkt at det skulle bli noe slikt som dette ut av det, men jeg glemte jo at en av smokkene hadde en lapp med telefonnummer. Dermed ringte de og vi ble invitert. Det er jo helt supert at de stiller opp og er så sporty, sier Stine Berge Mjølsnes.

Hjemme hos familien på Vaulen er Einars standard hodeplagg den røde brannnmannhjelmen. Den jevngamle kompisen Oskar Dagsland Tveterås har rigget seg til med en skurekost som brukes som stang når det virkelig haster å komme seg ned fra sofaen. Det lekes brannmann fra morgen til kveld. På brannstasjonen på Lagårdsveien fikk både de to og kameratene Olav Røstad Matre og Håkon Smedvig Nordmeland forsøke både den ordentlige hjelmen og den forrektige "stryda", som stålstanga ned i brannbilgarasjen kalles.

Olav hadde følgende kommentar da han fikk prøve hjelmen til brannkonstabel Torbjørn Svendsen:

— Det lukter pølse!

— Det lukter nok bare bål. Eller husbrann. Hva gjør dere forresten hvis det begynner å brenne hjemme?

— Da finner vi fram brannslangene, foreslår Einar, med en stor porsjon entusiasme.

— Men har dere brannslanger da?

— Nei...

— Vet dere hvor man skal ringe hvis det brenner?

— 110, svarer Olav (4).

Underbrannmester Jostein Rasmussen har følgende råd til barnefamilier i tilfelle brann.

— Ungene skal ikke ha en masse å tenke på i slike situasjoner. De skal bare komme seg ut så fort som mulig. Men jeg vil råde alle barnefamilier til å innprente barna at familien har en fast møteplass utenfor huset. Det finnes dessverre eksempler på at foreldre, i fortvilelse over ikke å finne ungene sine, går inn i huset igjen for å lete, med fatale konsekvenser. Så viser det seg etterpå at barnet var hos en nabo, eller i sikkerhet et annet sted, sier Rasmussen.

Etter en times tid med sightseeing i garasjen er det på tide å ta farvel. Alle ungene har fått ny, rød caps med ekte logo fra brannvesenet

— Tusen takk. Det har vært veldig kjekt, sier den nå tutteløse Einar.

— Hva skal dere bli når dere blir store?

— Vi skal bli brannmenner, sier Einar.

Ingen tvil om det, nei.

Hva brannvesenet skal bruke de brukte tuttene til, er foreløpig ikke helt klart. Den glade giver mente de kunne være greie å ha, hvis brannfolkene på utrykning kommer over babyer som trenger trøst.