De som ikke stemmer

Odd-Petter Solhaug tror aldri han kommer til å stemme. Møt ungdommene som ikke lar seg rive med av valgkampen.

Navn: Odd-Petter Solhaug (20)Bor: Dokka i Nordre Land kommuneGjør: Tiltaksplass som vaktmesterHar stemt: AldriHva skal til for at du skal stemme: Den som skal få meg til å stemme, skal være god! Olav Olsen

31. august 2013

Navn: Ahmed Hussein (20)Bor: OsloGjør: Helse og sosialfag, Ulsrud videregående skoleHar stemt: AldriHva skal til for at du skal stemme: Hvis det plutselig kom en lov som sa at alle innvandrere må ut av Norge. Olav Olsen

— Jeg har aldri interessert meg for hva de politikerne egentlig prater om. Det blir så mye ord. Og lite forandring.

Odd-Petter Solhaug har stanset kantklipperen, så det blir ørens lyd å få på Dokka, kommunesenteret i Nordre Land i Oppland.

Etter videregående har 20-åringen mest fått småjobber. Nå har han tiltaksplass som vaktmester i kommunen, blant annet med ansvar for viltvoksende gress. Han håper på en fast jobb. Men ser altså ingen grunn til å engasjere seg i valgkampen.

— Da jeg var 18 tenkte jeg at jeg skulle prøve å følge litt med på valgdueller og slikt. Men jeg datt fort av. De snakket over hodet på meg.

Han gjør seg klar til å starte maskinen igjen.

— Det er greit med folkestyre. Men jeg overlater det til andre som vet hva partiene står for.

Ulike grunner

De har fått mye oppmerksomhet i år, de rundt 300 000 unge som i likhet med Odd-Petter ikke bruker stemmeretten sin. Men hvem de er, og hvorfor de ikke benytter sitt demokratiske privilegium, har vi hørt mindre om.

Sannheten er at det finnes lite håndfaste data. Men ut fra det vi faktisk vet, og anerkjente forklaringsmodeller, er det mulig å blinke ut fire hovedgrupper av unge hjemmesittere (se faktaboks).

— Vi vet at det delvis handler om arv. Ingen ting slår utdannelse og deltagelse i arbeidslivet når det gjelder valgdeltagelse. Dette "smitter" over på barna, sier forsker Guro Ødegård ved Institutt for samfunnsforskning (ISF).

— Enkelt sagt betyr det mye å komme fra et hjem med mange bøker der man diskuterte politikk rundt middagsbordet, fastslår hun, og peker også på at færre unge stemmer i kommuner der valgdeltagelsen generelt er lav.

Sløv – jeg?

Vaktmesteren på Dokka passer godt inn i bildet: Nordre Land ligger langt nede på stemmestatistikken. Hjemme ble det aldri snakket politikk, ingen av foreldrene har høyere utdannelse, og han vet ikke om hverken de eller de fem søsknene stemmer. Langt mindre på hvilket parti.

— Men er det ingen saker du synes er viktige?

— Njaa... De kunne godt bevilget mer penger til kultur og musikk, som jeg er interessert i. Og så har jeg lest at noen partier vil skape flere arbeidsplasser. Det er bra. Men jeg aner ikke hvem det er.

— Er du rett og slett sløv?

— Hvis du blir kalt sløv for ikke å være interessert i politikk, så har det gått feil vei med makta.

Ikke akkurat nå

På universitetet på Blindern er valgkamptemperaturen betydelig høyere enn på Dokka. Men Christoffer Kristiansen (24) lar seg ikke distrahere på vei til lesesalen.

— Akkurat nå har jeg mer enn nok med studiene og butikkjobb ved siden av. Skulle jeg satt meg inn i hva partiene mener, blir det masse ekstraarbeid, sier han og forklarer at han etter tre år i Oslo stadig er folkeregistrert i Drammen.

Navn: Christoffer Kristiansen (24)Bor: På studentby i Oslo, adresse i DrammenGjør: Bachelorstudent i historie og arkeologiHar stemt: To gangerHva skal til for at du skal stemme: Jeg får nok litt dårlig samvittighet hvis Siv Jensen kommer til makten. Olav Olsen

— Da jeg bodde hjemme, dro hele familien sammen til valglokalet. Det var så enkelt. Jeg gidder ikke ta en ekstra tur dit for å få stemt.

— Så du var mer engasjert før?

— Det var vel mest for å stemme. Også da var det mye snakk om at ungdom ikke stemte, smiler han.

Bunnpunkt ved 22 år

Arkeologistudenten representerer faktisk svært mange unge sofavelgere. Det er nemlig ikke førstegangsvelgerne som holder seg hjemme. De siste valgene har nær seks av ti av dem gjort sin borgerplikt. Men når de er ferdige på videregående og forlater heimen, stuper deltagelsen. Bunnpunktet sørger 22-åringene for, så få som tre av ti av dem slipper stemmeseddelen i urnen.

— Det handler mest om livsfase. De lever ikke lenger i eget lokalsamfunn og er i en overgangsfase med studier, jobb eller militærtjeneste. I slike perioder er interessen for politikk ofte lav, sier Johannes Bergh, forsker på Institutt for samfunnsforskning.

Når 30-årene nærmer seg, stemmer de unge igjen omtrent som resten av befolkningen.

Også Christoffer Kristiansen regner med å vende tilbake til velgernes rekker.

— Når jeg er ferdig med studiene, kommer jeg sikkert til å engasjere meg mer. Men alle partiene er veldig like, og det blir stort sett det samme uansett.

Glødende hjemmesittere

Noen dropper å stemmer fordi de mangler engasjement. Andre fordi engasjementet er så glødende at de ikke finner noen å stemme på. Hardcore dyrevernaktivister, anarkister og kategorien vi kan kalle blitzere er blant dem som ofte har skydd valgurnene. Men i år meldes det fra flere alternative miljøer at folk som knapt har sett et valglokale planlegger å trekke valgkortet 9. september. Forklaringen heter Miljøpartiet de Grønne og til dels Piratpartiet.

Men for Mehrnaz Bamdadsoofi (25) holder

Navn: Mehrnaz Bamdadsoofi (25)Bor: TrondheimGjør: Masterstudent i Sosialt arbeid, jobber deltid med flyktninger og er aktiv i forbundet Tjen folketHar stemt: Da jeg var 18Hva skal til for at du skal stemme: Jeg ønsker ikke å delta ved å levere et papir som legitimerer dagens styre. Mari Vold

det at hun stemte da hun var 18.

— Jeg har innsett at det ikke spiller noen rolle hvem man stemmer på. Det er pengene som rår og de store selskapene som sitter med den reelle makten, sier hun da hun endelig har tid til et intervju innimellom masterstudier, jobb og aktivisme i Trondheim. Som medlem av det ultraradikale forbundet Tjen folket, oppfordrer hun til boikott av valget.

— Boikott er en aktiv handling. Det er bare nyanseforskjeller mellom partiene på Stortinget. Ingen av dem vil gjøre noe grunnleggende med krig, undertrykkelse og fattigdom. Kapitalisme betyr lidelse for de aller fleste i verden. Å stemme i dag er å legitimere et system som skaper avmakt.

— Hvordan vil du selv forandre samfunnet?

— Jeg tror ikke på det borgerlige demokratiet der folk blir skuffet gang på gang. Jeg vil ha en revolusjon og arbeide for et samfunn som bygger på folks behov, ikke profitt.

Hun tenker litt.

— Få for all del frem at man ikke er sløv selv om man ikke stemmer.

Klasseskille

Ifølge forsker Guro Ødegård er disse idealistene interessert i politikk, men avviser de konvensjonelle deltagelsesformene.

— Sivil ulydighet benyttes ved behov, og den sparsomme forskningen tyder på at dette er ressurssterke unge med gode skoleprestasjoner og høye utdanningsambisjoner, sier hun.

Forskeren er forøvrig enig i at "sløvsinn" rundt valgdagen i hvert fall ikke er noe rent ungdomsfenomen.

— Det vi kan kalle sløvsinn finnes jo i alle generasjoner, og det er klassebasert, sier hun og peker på en siste faktor som i stor grad påvirker stemmeiveren: Minoritetsungdom stemmer i langt mindre grad enn sine etnisk norske jevnaldrende.

Dans viktigere

En som vil befeste den statistikken er Ahmed Hussein (20). Det hjelper ikke at selveste Jens Stoltenberg besøkte Ulsrud videregående skole og ba Ahmed og de andre bruke stemmeretten.

— Haha. For meg var han bare en kjendis, ler Ahmed, som rett og slett ikke gidder å stresse med å stemme.

Navn: Ahmed Hussein (20)Bor: OsloGjør: Helse og sosialfag, Ulsrud videregående skoleHar stemt: AldriHva skal til for at du skal stemme: Hvis det plutselig kom en lov som sa at alle innvandrere må ut av Norge. Olav Olsen

Han bruker all ledig tid på sin lidenskap: Dans.— Jeg føler ikke at politikk er viktig for meg. Jeg har skolen, et sted å bo og dansen. Og så er det så kjedelig å høre på politikerne, fastslår han, etter å ha tilbrakt litt tid på stortingsgalleriet.

— De snakket om å bygge veier. Men på en veldig rar måte. Ellers snakker mange om at Frp ikke vil ha utlendinger her. Det synes jeg er kjipt, alle er jo like mye verd.

— Hva engasjerer deg?

— Å holde ungdom borte fra gata. Jeg var der selv, hang med dårlige venner. Så hørte jeg om ungdomshuset X-Ray og begynte å danse der.

Han kommer på noe.

— Jeg er så lei av at hvert parti mener de er best. Kan de ikke heller bli enige om en bra sak som kan utvikle et nytt Norge?

Plutselig stråler øynene hans.

— Det er dét vi lærer på dansingen. Alle må samarbeide om et show. Ellers går det ikke.

hilde.lundgaard@aftenposten.no

Fakta Disse stemmer ikke Den uinteresserteHar vokst opp i et miljø med liten interesse for politikk og lav valgdeltakelse. Ofte foreldre med lav utdannelse. Går oftere på yrkesfag enn studiespesialiseringOpprørerenHar gjerne et stort politisk engasjement, men finner ingen tradisjonelle partier som passer. Ser eventuelt ingen grunn til å støtte systemet gjennom å stemme. Antas å være en marginal gruppe.AndregangsvelgerenHar flyttet hjemmefra for å jobbe, studere elelr dra i militæret. Får kanskje ikke tilsendt valgkort og har havnet litt utenfor det ryddeige systemet "hjemme hos mor".MinoritetsungeUnge med innvnadrerbakgrunn stemmer i betydelig mindre grad enn etnisk norske. De med bakgrunn fra Øst-Europa, Asia og Afrika deltar minst. De som ikke er født i Norge er i overvekt. Mange har språk barriérer og lav kunnskap om norsk politikk.Profilene er utarbeidet i samarbeid med Guro Ødegård og Johannes Bergh ved Institutt for samfunnsforskning Vis mer