U Hrvatskoj je “Lex Perković” još uvijek top tema. Bilo da se brani ili napada još zauzima veliki dio medijskog prostora. Na portalu Tjedno u više navrata pokušali smo objasniti što se događa ili događalo u pozadini onoga što se jednostavno naziva “Lex Perković”.

Jedini smo u više navrata pisali kako u ovome što se sada događa ne treba krivce tražiti samo među hrvatskim udbašima nego i među njihovim kolegama u nekadašnjoj Saveznoj Republici Njemačkoj. Godinama u nekadašnjoj Zapadnoj Njemačkoj nisu ništa poduzeli po pitanju rasvjetljavanja političkih likvidacija jer je bivša Udba usko surađivala s BND-om i nadamo se da će i to u narednom razdoblju isplivati u javnost. Pokušali smo dokučiti što znači premijerova izjava “istjerali ste Kong Konga”.



Podsjetili smo posjetitelje našeg portala na članove RAF-a, odnosno grupe Baader-Menhof, koji su početkom sedamdesetih predavali na Filozofskom fakultetu u Zagrebu, a onda su naglo bili izručeni Njemačkoj. Nekolicina njih uključujući Andreasa Baadera i novinarku Urliku Meinhof, te Baaderovu djevojku Gudrun Ensiln, u zatvorima tadašnje demokratske Zapadne Njemačke počinili su samoubojstva kao da su bili zatvoreni u nekoj od totalitarnih država sličnih Titovoj Jugoslaviji.

Ministar unutarnjih poslova u vrijeme najveće borbe protiv sljedbenika Baader-Meinhofa bio je naš dobri znanac Hans- Dietrich Genscher. Olovna epizoda s RAF-om ostavila je veliki ožiljak u modernom njemačkom društvu, a upravo preko prve generacije pripadnika RAF-a počela je plodonosna i uspješna suradnja dviju država i na obavještajnom planu. Mnogi su nam dali za pravo, međutim koliko god i Njemačka imala svoje prste u “Lex Perkoviću”, po najnovijim informacijama čini se da nije nevažno spomenuti kako za ovaj sramotni pokušaj izvrgavanja europskog uhidbenog naloga nije nebitno spomenuti privatnu vezu aktualnog premijera Milanovića i istaknutog obavještajca u svim sistemima.

OTAC STIPE ZAPOŠLJAVA SINA

Stipe, otac Zorana Milanovića i Josip Perković stari su suradnici. I navodno je na intervenciju Josipa Perkovića sadašnji hrvatski premijer Zoran Milanović postao djelatnik Ministarstva vanskih poslova. Iz pouzdanih izvora saznali smo kako je navodno Josip Perković 1993. molio Ivu Sanadera, tadašnjeg zamjenika ministra vanjskih poslova, a također čovjeka službe od ranije, da zaposli mladog Zorana Milanovića, tada službenika Trgovačkog suda. Zoran Milanović tada još nije bio član SDP-a i po dolasku u MVP je brzo napredovao upravo zahvaljujući karakteristikama koje mu je napisao Josip Perković. Godine 1994. kao pripadnik OŠ-a otišao je u Nagorni Karabah u Azerbajdžanu. Otac Stipe tada je bio istaknuti član HDZ-a, početkom devedesetih obnašao je dužnost pomoćnika ministra Vlatka Pavletića u Ministarstvu Prosvjete, kulture i športa.

Svojedbno je kao tajnik kabineta Mike Tripala bio dobro pozicioniran i u socijalizmu. Bio je i zagrebački gradski zastupnik, također je vodio Odbor za izgradnju dvorane “Vatroslav Lisinski”. Kasnije je radio u Privrednoj banci Zagreb. Nakon pobjede HDZ-a, jednog dana ga je nazvao ministar kulture i prosvjete Vlatko Pavletić i ponudio mu položaj pomoćnika ministra zaduženog za financije. Na novoj funkciji Stipe Milanović je ukinuo SIZ-ove i pokušao uvesti štednju, što je dovelo do sukoba s Pavletićem, koji je na račun ministarstva kupio najskuplji model BMW-a. Bilo je očito da više ne može ostati u ministarstvu, i tada mu je pomoć ponudio Stipe Mesić, koji je bio predsjednik Sabora. Mesić je pokušao Milanovića poslati kao veleposlanika u Ukrajinu ili imenovati tajnikom Matice iseljenika, ali problem je bilo to što nije član HDZ-a. Stipe Milanović danas tvrdi da je odluku o učlanjenju donio na sastanku s Mesićem i Bernardom Jurlinom i da je tada eksplicitno rekao da to čini kako bi iznutra demokratizirao vladajuću stranku. Kako bilo, uskoro je Mesić istupio iz HDZ-a, a sredinom 90-ih ispisnicu je popunio i Stipe Milanović.

MARIJAN ZVANI BASTA

Krsno ime Zorana Milanovića je Marijan. Baka Marija Matasić tajno ga je, bez znanja njegovih roditelja, odnijela na krštenje u crkvu Sv. Petra i Pavla. Obitelj Stipe Milanovića, Zoranova oca, do 1970. živjela je na Knežiji nakon čega su dobili novi stan i preselili se u Nalješkovićevu ulicu 39 na Trnju. Gina (Đurđica) Milanović, majka Zorana Milanovića, bila je nastavnica engleskog i njemačkog jezika, a otac Stipe ekonomist. Zoran Milanović odrastao je u četvrti u kojoj su živjeli brojni oficiri JNA, komunistički dužnosnici i društveni radnici. Preci Zorana Milanovića podrijetlom su iz Rame, ali su se u 18. stoljeću doselili isprva u okolicu Livna, a potom u Glavice pokraj Sinja. Ante, djed Zorana, bio je poznati partizan i komunist iz Glavica.



Kao dječak Zoran je rano dobio nadimak Basta koji je nosio sve do fakulteta. Bio je odličan učenik, ali temperamentan. Milanović se u svom kvartu često tukao s ostalim dječacima i markirao s nastave. Dobro je igrao nogomet i košarku, a bavio se i boksom. Srednju školu upisao je 1981. i stekao zvanje upravnog referenta. Pravni fakultet Milanović je upisao 1985., potom je otišao u JNA. U travnju 1990. Milanović je, zajedno s kolegama postigao velik uspjeh na natjecanju iz međunarodnog prava u Hagu i zaslužio rektorovu nagradu. Godina 1991. za Milanovića je bila važna zato što je upoznao Sanju Musić, djevojku hercegovačko-dalmatinskih korijena, koja će mu poslije postati supruga i roditi dva sina: Antu Jakova i Marka. Nakon studija Milanović je dobio mjesto pripravnika na Trgovačkom sudu u Zagrebu. Već 1993. Zoran dobija posao u Ministarstvu vanjskih poslova, preko čovjeka kojem sada uz pomoć njemačkih ideja sada vraća stari dug. /Dražen Stjepandić/