Doki Doki počinje nevino, kroz druženje u virtualnom društvu i zadatke vezane uz pisanje poezije na temelju ponuđenih riječi i pojmova. Polako igrač odlazi u sve mračniji svijet…

“Našli smo ga obješenog u svojoj sobi. Na takav način je suicid napravio i jedan od glavnih likova u igri, onaj koji se dugo borio s depresijom. Naš je sin otišao bez riječi, impulsa, znaka”, počela je priču majka 13-godišnjaka koji je počinio samoubojstvo nakon tri mjeseca igranja igre Doki Doki Literature Club.

Računačna psihološka horor igra uzima mlade žrtve diljem svijeta, brojni roditelji djece koja su počinila suicid sumnjaju kako je upravo igra glavni krivac jer djeci mijenja realnost i uvodi ih u mračni virtualni svijet depresije, nasilja, samoozljeđivanja i samoubojstva, a sve preko simpatičnih anime likova, nakon slatkog uvoda, piše Slobodna Dalmacija.

Dječak je bio strastveni igrač Doki Dokija

13-godišnjak koji si je oduzeo život bio je strastveni igrač Doki Dokija. Njegovi roditelji ne mogu sa sigurnošću okriviti igru za smrt sina, no kažu da ozbiljno sumnjaju. Strašno su uznemireni načinom na koji se ubilo njihovo dijete. Naime, dječak se objesio na način na koji se ubio i jedan od glavnih likova u igri, jedan od onih koji se dugo vremena borio s depresijom.

“Od trenutka kada je ušao u igru, do trenutka kada se objesio prošla su tri mjeseca. Je li igra kriva? Ne mogu to potvrditi. Ali mogu sumnjati. Neću nikada doznati je li taj čin došao kao svjesno željena radnja ili rezultat igre”, kazala je slomljena majka.

Djecu igra lako zavede

Igra prvotno nije imala upozorenja o potencijalnom štetnom utjecaju na igrače, no nakon upozorenja roditelja i uzbuna na forumima, sada su tu. No to mnoge mlade još više privlači da je zaigraju.

Doki Doki se lako skida, download je besplatan, a roditeljski pristanak nije potreban. Igru je dosad skinulo više od milijun korisnika, a postoje i ozbiljni fanovi, cosplay scena, kostimografija… Na chatovima i forumima igrači se fotografiraju u kostimima iz igre, s dugim noževima u rukama…

“Koliko god roditelji mislili da svoju djecu mogu kontrolirati na internetu, oni o tome pojma nemaju. Ono što me živcira i boli je stavljanje naglaska na informatiku u školama, uvođenje tableta, wi-fi sustava. Upravo je u školi moj sin na svom laptopiću igrao tu igru”, kazala je majka.

Cijelo vrijeme je znala, ali nije znala kamo to vodi

Cijelo je vrijeme znala da njezin sin igra Doki Doki, čak je s njim i razgovarala o njoj, pratila zanimljivosti, a djetetu je pomogla i da zajedno izradi poklon za prijateljicu koja također voli spomenutu igru.

“Isto kao u igri. Ali tko je tada mogao znati kamo to vodi. Ne znam kada je igra prerasla u nešto drugo. Ali sam primijetila da je moj sin postao depresivniji. U jednom je trenutku kazao kako je igra postala čudna, nekako zastrašujuća. Počeo se mijenjati, slabio mu je interes za školu, imao je problema sa spavanjem. Ali nisam primjećivala znakove koji bi mogli ukazati na potencijalnu tragediju”, kazala je.

Igra počinje prilično nevino

Doki Doki počinje nevino, kroz druženje u virtualnom društvu i zadatke vezane uz pisanje poezije na temelju ponuđenih riječi i pojmova. Polako igrač odlazi u mračni svijet. Igrač se bavi poezijom kako bi osvojio neku od djevojaka, a pritom mu se nude određeni pojmovi. Igra ohrabruje i biranje riječi poput patnja, samoća, depresija, bol, samoubojstvo.

Jedan otac iz Radcliffea također je ostao bez djeteta, također nakon što je on neko vrijeme strastveno igrao Doki Doki. Smrt 15-godišnjeg Bena Walmsleya istražuju pravosudni organi.

Zavedu vas i virtualni svijet pretvore u realni

“Nemamo još potvrda, no vjerujemo kako bi igra mogla biti uzrok njegove smrti. Likovi u igri sugeriraju određene stvari i modele ponašanja, a igrač odlučuje što će napraviti. Oni vas doslovce zavedu i virtualni svijet pretvore u realni. To je najmučniji dio priče”, ispričao je otac.

Ono što se kod ove igre događa naziva se ‘rušenje četvrtog zida’, odnosno rušenje granice između realnog i virtualnog svijeta. ‘Ozbiljni’ igrači se time i hvale, smatraju kako su ulaskom u tu zonu postali misteriozni, intelektualno nadmoćniji od drugih. Istragu otežava činjenica da se igra sama ruši i nestaje s igračeva računala, pritom uništavajući sve sačuvane fajlove i podatke. Ponovnim otvaranjem priča je drugačija, s novim mračnim scenama i više grafike, piše Slobodna.

Psihijatar: Moguće je da djeci likovi iz igre postanu stvarni

Psihijatar Tomislav Franić iz splitskog KBC-a potvrđuje kako igre mogu virtualni svijet pretvoriti u realni.

“Da, lako je moguće kod djece ranije dobi. Ona nemaju kao odrasli apstraktni način razmišljanja. Njihova su razmišljanja konkretna, što znači da nemaju jasnu pretpostavku smrti. Za njih smrt nije nepovratan proces.

Ona ne shvaćaju kako iza toga čina nema povratka. Nemaju sposobnost predviđanja. Što je dijete mlađe, ta je situacija očitija. Igre mogu virtualni svijet pretvarati u realni. Pa se može događati da virtualni likovi u dječjem razmišljanju postaju stvarni. S odrastanjem dječje razmišljanje počinje dobivati znakove apstrakcije.

Ali kada se tragične stvari dogode, tada se u obzir uvijek trebaju uzeti brojni čimbenici, obiteljska anamneza, uzroci koji se mogu dovesti u svezu s tragičnim situacijama”, zaključio je dr. Franić.