Gradnja tvornice streljiva u Hrvatskoj više nije samo želja ili ideja. Ministarstvo obrane opet je ovih dana potvrdilo svoj interes, kao i interes države da tom investicijom bude i strategijski bolje osigurana i vojno sposobnija nego danas, kad se kompletni stokovi streljiva za potrebe vojske i policije uvoze.

Odustalo se 2014.

Prema izjavama zainteresiranih, a to su MORH, državna agencija Alan i HS Produkt kao najveći vojni proizvođač u Hrvatskoj, pronađu li dobitni financijski model, Hrvatska bi mogla dobiti prvu komercijalnu tvornicu streljiva u roku od dvije-tri godine. Ovisno o ambicijama i kapacitetima, za takvu investiciju treba osigurati minimalno 20, a poželjnije i 50-ak milijuna eura. Gradilo bi se po modelu privatno-javnog partnerstva, gdje bi privatni kapital upravljao, a država sudjelovala u dobiti. Hrvatska je proizvodila razno streljivo tijekom Domovinskog rata, no tada nije bilo najvažnije pitanje koliko stoji takva proizvodnja i proizvod. Sada je situacija drukčija i proizvodnja streljiva mora biti i visokokvalitetna i isplativa. U travnju 2014., s istim argumentima, tadašnji premijer Zoran Milanović i njegovi ministri Ante Kotromanović i Ranko Ostojić tijekom obilaska pogona HS Produkta u Karlovcu objavili su da zajednički kreću u projekt proizvodnje pješačkog streljiva.

Tada je rečeno da bi se tvornica streljiva gradila u nekom od napuštenih vojnih objekata u okolici Karlovca. Otvorilo bi se stotinjak radnih mjesta u projektu koji bi stajao 40 do 50 milijuna eura. Tvornica bi posjedovala i izvozni NATO-ov certifikat. Planiralo se, planiralo, no dalje od želje nije se otišlo. Ante Kotromanović kaže da su svi jako željeli gradnju pogona, no da je tada HS Produktu to bio financijski prevelik zalogaj jer se, čini se, investicija popela na 70-ak milijuna eura. Ideja Vlade bila je da u poslu sudjeluje s 20-ak posto. Kotromanović kaže da se s idejom krenulo nakon skandala, kada je proizvođač streljiva iz Srbije isporučio MORH-u vježbovne metke kalibra 5,56 mm, ali pomiješane s pravom, bojevom municijom. (?!)

Ivica Nekić, direktor državne agencije Alan, potvrđuje kako je sada, 2017., izglednije da se ova želja i realizira. Kaže da je 2014. sve zapelo zbog financija, no da se sada uvjerio da i MORH i ministar Damir Krstičević te proizvođači poput HS Produkta jako “grizu” za pogon. Vjeruje da će se sada svi uključiti kako bi se pronašao održivi i elastični financijski model, te da za taj posao postoji interes i u RH i u inozemstvu. Nekić smatra kako partner državi u tome poslu treba biti tvrtka s potvrđenim iskustvom i znanjem, dovoljno financijski moćna i s referencama. Kada je riječ o “elastičnom modelu”, to se odnosi na potrebu da menadžment tvornice streljiva treba u cijelosti ostaviti privatnoj tvrtki, jer to je jamstvo da će poslovati s dobiti i bez uhljebljivanja, a da se financijski dio interesa države potvrdi podjelom profita. Procjene govore da Oružane snage RH godišnje troše oko 10 milijuna metaka, a hrvatska policija dvostruko manje. Doda li se tome da HS Produkt potroši oko 10 milijuna metaka kako bi provjerio pola milijuna pištolja i pušaka koje godišnje proizvede, domaća bi tvornica samo u RH prodavala godišnje 20 do 25 milijuna metaka. Sagradi li se tvornica prema minimalnim planovima, uz trošak od 20-ak milijuna eura, kapacitet proizvodnje bio bi između 30 do 50 milijuna metaka godišnje, kaže direktor HS Produkta Željko Pavlin.

Nova tehnologija

Potvrđuje da je karlovački div u proizvodnji oružja i dalje jako za to zainteresiran. Ovisno o ambicijama, krene li se u gradnju pogona u vrijednosti od 50-ak milijuna eura, proizvodni kapaciteti povećavaju se i do 100 milijuna metaka godišnje. Osnova cijele kalkulacije je, međutim, nabava suvremene tehnologije proizvodnje, jer Hrvatska želi u startu zauzeti komercijalne pozicije na svjetskom tržištu i izvoziti veliki dio te proizvodnje. Proizvođači u Srbiji i BiH imaju, primjerice, solidne proizvode, no rade tehnologijom starom više desetljeća. Stručnjaci kažu da takve nove tehnologije imaju Sjedinjene Američke Države, Izrael, Njemačka i Belgija.