„Osjećala sam se kao da radim neku vrstu policijskog posla“, kazala je, prisjećajući se sati provedenih čučeći u blatu kraj najveće hrvatske rijeke, skupljajući uzorke mulja tijekom godine dana terenskog rada 2016.

Udiković Kolić, voditeljica Laboratorija za okolišnu mikrobiologiju i biotehnologiju državnog Instituta „Ruđer Bošković“ u Zagrebu i njezin tim izmjerili su alarmantne razine dva uobičajena antibiotika – azitromicina i eritromicina. Da stvar bude gora, pokazali su da antibiotici utječu na stvaranje antimikrobijske rezistencije (AMR) među bakterijama u sedimentu. Jednostavnim riječima, mulj je postao izvor superbakterija – mikroba imunih na lijekove osmišljene da ih unište.

Znanstvenici već dugo vremena upozoravaju da superbakterije postaju ozbiljna prijetnja ljudskom zdravlju.

“Animikrobijska rezistencija je jedan od najzabrinjavajućih problema s kojima smo suočeni, baš poput klimatskih promjena“ tvrdi Johan Bengtsson-Palme, AMR stručnjak na švedskom Sveučilištu u Gothenburgu.

“To je jedna od onih stvari koje mogu potpuno promijeniti smjer čovječanstva u idućih sto godina“.

Antimicrobial resistance is one of the most concerning issues we have, similar to climate change. It’s one of those things that could totally change the course of humanity in the next hundred years. – Johan Bengtsson-Palme, Sveučilište u Gothenburgu

Nije tajna da su rijeke diljem svijeta preplavljene antibioticima, koji u riječne kanale dospijevaju mahom kroz otpadne vode bolnica i gradsku kanalizaciju, nakon što ih „izbacimo“ iz naših tijela.

No znanstvenici i dalje pokušavaju razjasniti sve genetske procese odgovorne za nastanak superbakterija, a istraživanje grupe s Instituta „Ruđer Bošković“ pomoglo je odgovoriti na dio nejasnoća.

Ujedno je otvorilo i neka druga uznemirujuća pitanja.

Rezultati do kojih su došli Udiković Kolić i njezin tim pokazali su razine antibiotika 1000 puta više od onih koje su očekivane kod uobičajenog zagađenja iz gradske kanalizacije. Takve koncentracije mogu isključivo biti nusprodukt farmaceutske proizvodnje, zaključili su znanstvenici.

Jedini mogući krivac: tvornica u vlasništu Plive, najveće hrvatske farmaceutske kompanije, smještena u obližnjem selu Savski Marof.

U istraživanju Udiković Kolić i njenog tima opisana kao „kompanija 1“, Pliva ima dobro poznatu povijest zagađivanja lokalnog okoliša i vodnih puteva.

Prema podacima Agencije za lijekove i medicinske proizvode (HALMED), državnog tijela koje nadzire proizvodnju lijekova, to je ujedno i jedina farmaceutska kompanija u Hrvatskoj licencirana za proizvodnju aktivne supstance azitromicina, za što koristi ezitromicin kao bazu.

Istraživanje grupe s Instituta „Ruđer Bošković“ je jedno od prvih koje je povezalo nastanak superbakterija s otpadom iz farmaceutske proizvodnje u rijekama na području navodno ekološki savjesne Europe.

Iz Plive, koja je inače u vlasništvu izraelskog farmaceutskog diva Teva Pharmaceutical Industries, tvrde da neovisni testovi pokazuju da su njihove otpadne vode sigurne.

Nadležna tijela u Hrvatskoj, čini se, spremna su vjerovati kompaniji na riječ. Umjesto da su ih rezultati istraživanja tima Udiković Kolić potaknuli na hitnu istragu, nisu sve ovo vrijeme napravili puno da i sami provjere postoji li i dalje zagađenje i izvor antibiotske rezistencije u Savi.

Niti su to obavezni učiniti. Unatoč međunarodnoj grižnji savjesti oko jačanja prijetnje superbakterija, i dalje ne postoje hrvatski niti EU zakoni koji reguliraju razine antibiotika u okolišu.

Stručnjaci tvrdi da je takav olaki pristup u suprotnosti s ozbiljnošću opasnosti koju predstavljaju superbakterije.

“Tako visoke koncentracije kakve su nađene u istraživanju Udiković Kolić zasigurno uzrokuju razvoj antimikrobijske rezistencije“ , tvrdi Joakim Larsson, profesor na Institutu za biomedicinu Sveučilišta u Gothenburgu i jedan od pionira na ovom znanstvenom području.

“Ukoliko zagađujemo okoliš s vrlo visokim razinama antibiotika, riskiramo promoviranje pojave novih formi otpornosti u patogenima”.