Suomen oikeusistuimissa käsitellään joka vuosi useita tapauksia, joissa joku on julkaissut netissä loukkaavaa tietoa toisen ihmisen yksityiselämästä.

Tyypillisesti näissä tapauksissa tekijät ovat selittäneet toimineensa vahingossa tai vedonneet sananvapauteen. Tai sitten he ovat puolustautuneet sillä, että toisen ihmisen yksityiselämää koskeva tieto on julkaistu vain yksityisellä Facebook-sivulla, WhatsApp-ringissä tai muuten rajatulle yleisölle.

Se ei ole läheskään aina riittänyt. Yksityiselämää loukkaavasta tiedon levittämisestä on määrätty tuhansien eurojen korvauksia. Oikeudenkäyntikulujen ja sakkojen kanssa somepostauksen hinta on voinut kohota lähes 7 000 euroon. Törkeimpien tapausten varalta laissa on varattu jopa vankeusrangaistuksen mahdollisuus.

Seuraavat esimerkkitapaukset ovat käräjäoikeuksista ja hovioikeuksista. Nimikkeenä on ollut yksityiselämää loukkaava tiedon levittäminen.

Näihin ei osata suhtautua riittävän vakavasti. Matti Tolvanen

1. Postasi lapsen seksuaalisesta hyväksikäytöstä tuomitun kuvan Facebookiin

Mies linkkasi Facebook-ryhmään uutisen, jossa kerrottiin toisen miehen saaneesta tuomiosta lapsen seksuaalisesta hyväksikäytöstä – yhdellä erolla. Hän liitti julkaisuun myös tuomitun kuvan, joka oli peräisin tämän omalta FB-tililtä. Tämä oli tuomitulle liikaa, joten osapuolet menivät oikeuteen.

Kuvan postannut vetosi sananvapauteen. Hän perusteli, ettei julkaisun tarkoituksena ollut halventaa ketään. Kuvan hän sanoi saaneensa ainoastaan sen vuoksi, että tuomittu oli sen itse julkaissut Facebook-profiilissaan.

Ratkaisu: Korvauksia kärsimyksestä, sakkoja ja oikeudenkäyntikuluja kahdessa tuomioistuimessa yhteensä lähes 7 000 euron edestä. Tuomio ei ole kuitenkaan lainvoimainen, sillä siitä on myönnetty osittainen valituslupa korkeimpaan oikeuteen.

Käräjäoikeus ja myöhemmin hovioikeus joutuivat puntaroimaan tässä kahta perusoikeutta: yksityiselämän suojaa ja sananvapautta. Hovioikeus linjasi, että vaikka rikos ei ole siihen syyllistyneen yksityisasia, myös rikoksesta tuomitulle kuuluu oikeus elää rauhassa.

Valokuvan julkaisemisella oli merkitystä – oikeuden mukaan kuvan julkaiseminen ei ollut tarpeen asian käsittelemiseksi, vaan se kiinnitti perusteettomasti huomiota tuomitun persoonaan ja siten muodosti loukkaavan kontekstin. Sillä ei ollut merkitystä, että tuomittu oli julkaissut kuvan itse omassa Facebook-profiilissaan.

Lisäksi oikeus huomautti, että keskustelupalstoilla julkaistut mielipiteet saattavat johtaa lynkkausmielialan leviämiseen, kuten tässäkin tapauksessa kävi. Facebook-postauksen alle sateli asiattomia ja väkivaltaisia kommentteja, jotka jouduttiin poistamaan.

2. Latasi itsestään ja exästään "tribuuttivideon" YouTubeen

Kun nuoren parin suhde oli päättynyt, mies latasi YouTubeen neljä kuvakollaasivideota itsestään ja entisestä tyttöystävästään. Kuvien päälle hän oli kirjoittanut tekstejä, kuten "i miss you so much".

Kertomansa mukaan mies oli halunnut "tribuuttivideoillaan" vain tunnustella mahdollisuutta palata yhteen. Ex-tyttöystävä piti kuitenkin videoita nöyryyttävinä ja niiden lataamista "häiriintyneenä" toimintana. Mies oli jo ennestään lähestymiskiellossa. Juttu päätyi oikeuteen tapauksena, jossa yksityiselämää loukkaava tiedon levittäminen oli vain yksi osasyyte.

Mies perusteli oikeudelle, että naisen oman Instagram-tilin kuvat olivat huomattavasti "yksityisempiä ja nolompia" kuin miehen YouTubeen julkaisemat. Hän vetosi myös siihen, että hänen YouTube-kanavansa oli hyvin epäsuosittu.

Ratkaisu: Korvauksia kärsimyksestä 900 euroa. Samassa jutussa käräjäoikeus tuomitsi miehen myös kolmesta lähestymiskiellon rikkomisesta sekä lievästä pahoinpitelystä. Viisi syytettä toivat miehelle kolmen kuukauden ehdollisen vankeusrangaistuksen korvauksineen. Tämä tapaus on kuitenkin menossa vielä hovioikeuden käsiteltäväksi, sillä mies on valittanut tuomiosta.

Käräjäoikeuden mukaan yksityiselämän alueelle kuuluvista tiedoista toiset kuuluvat lähemmäksi ja toiset kauemmaksi yksityisyyden keskiöstä. Keskiöön kuuluvat lähtökohtaisesti tiedot seurusteluelämästä, seksielämästä ja terveydentilasta.

Tässäkin tapauksessa oikeus totesi, että ratkaisevaa ei ole se, kuinka suuren joukon käytetty väline saavuttaa. Riittää, että yksityiselämää koskeva tieto on toimitettu lukuisten ihmisten saataville. Myöskään sillä ei ollut merkitystä, että naisella oli ollut vastaavia kuvia julkisesti esillä omalla some-tilillään. Oikeuden mukaan nainen ei olisi ikinä antanut miehelle lupaa julkaista kuvia.

Oikeus katsoi, että miehen julkaisemat YouTube-videot ovat olleet omiaan aiheuttamaan naiselle vähäistä suurempaa kärsimystä. Korvausten suuruuteen vaikuttivat myös videoiden määrä, sisältö, kesto ja saatavuus.

Samoin kuin jos liikenteessä sanotaan, että jokin toiminta on omiaan aiheuttamaan vaaraa, ei siinä tarvitse olla tilannetta, jossa joku on ollut vähällä jäädä alle. Matti Tolvanen

3. Jakoi kuvan kaverinsa peniksestä WhatsAppiin

Nuorten alkoholinhuuruiset mökkibileet saivat yhden miehen kannalta ikäviä seurauksia, kun hän innostui tanssimaan ja riisuutumaan naisporukan edessä. Yksi naisista otti kuvan miehen sukupuolielimestä ja lisäksi videopätkän, jolla mies tanssi, riisui housunsa ja pyllisti kameralle.

Video julkaistiin yhdessä alle kymmenen henkilön WhatsApp-viestiringissä. Valokuva peniksestä julkaistiin kahdessa muussakin WhatsApp-ryhmässä.

Videon ja kuvan ottanut ja julkaissut nainen vetosi siihen, että mies oli – joskin humalassa – antanut luvan videon ja kuvan ottamiseen ja oli seuraavana päivänäkin vain naureskellut sille. Nainen myös sanoi miehen tienneen, että aineisto oli julkaistu WhatsAppissa. Nainen ei kuitenkaan muistanut, millä sanoilla mies olisi antanut luvan julkaisemiseen.

Ratkaisu: Videon osalta syyte hylättiin, mutta valokuvan osalta ei. Nainen joutui maksamaan korvauksia kärsimyksestä, sakkoja ja oikeudenkäyntikuluja noin 1 800 euron edestä. Lieventävien tekijöiden vuoksi korvauksia määrättiin minimimäärä, 500 euroa.

Valokuva levisi WhatsAppissa ainakin noin 30 henkilön saataville. Käräjäoikeuden arvion mukaan tämä on riittävän iso henkilömäärä, jotta kuvan voitiin katsoa saatetun rikoslain mukaisesti "lukuisten ihmisten saataville".

Oikeus katsoi sukupuolielimen kuvan levittämisen olevan omiaan aiheuttamaan miehelle kärsimystä tai vahinkoa, vaikka hän olikin kuvaushetkellä suhtautunut siihen hyväksyvästi. Sekin vaikutti, että kuva oli asiayhteydestä irrotettuna, eikä osana tanssiesityksen yhteydessä tapahtunutta poseeraamista. Mies oli myös tunnistettavissa muista WhatsApp-rinkiin lähetetyistä viesteistä.

Lupa kuvata ja lupa julkaista ovat eri asia. Oikeuden mukaan mieheltä ei kysytty eikä hän antanut lupaa julkaisemiseen. Naisen olisi pitänyt tietää, että mies kokisi tanssiesityksen aikaisesta rohkeudesta huolimatta yksityiselämäänsä loukkaavaksi sen, että hänen peniksensä kuva jaettiin eteenpäin myös sellaisille ihmisille, jotka eivät olleet paikalla tilannetta näkemässä.

4. Postasi Facebookiin kuvan juustolautasesta – ja samalla "vahingossa" velallisensa tiedot

Oikeuteen päätynyt omalaatuinen tapahtumaketju alkoi, kun nainen julkaisi Facebookissa kännykkäkuvan valmistamastaan kotijuustosta. Juustolautasen alla oli pankin kirje, josta näkyi naisen velallisen nimi, luoton numero ja määrä sekä tieto siitä, että maksu oli viivästynyt.

Kun velallinen haastoi naisen oikeuteen, tämä väitti pankin kirjeen jääneen juustolautasen alle vahingossa. Tätä oikeus ei uskonut, varsinkaan kun nainen oli kirjoittanut Facebook-kuvan otsikoksi "Köyhän herkulliset eväät :)" Lisäksi nainen vetosi siihen, että hänen Facebook-profiilinsa ei ollut julkinen, vaan postauksen pystyi näkemään vain noin 120 ihmistä. Velallinen kertoi oikeudelle kärsineensä muun muassa unettomuutta asian vuoksi.

Ratkaisu: Korvauksia kärsimyksestä, sakkoja ja oikeudenkäyntikuluja hiukan yli 1 000 euron edestä.

Oikeus katsoi, että vaikka vastaajan Facebook-profiili oli suljettu ja velkomustuomio julkinen, teko täytti silti lakiin kirjatun määritelmän toisen yksityiselämää koskevan tiedon esittämisestä lukuisten ihmisten saataville. Oikeus huomautti, että kenenkään ei tarvinnut tosiasiassa saada tietoa velkasuhteesta – riitti, että tieto oli saatettu saataville. Myös pankin kirjeen julkaiseminen katsottiin oikeudettomaksi, eli sille ei ollut suostumusta.

Yksittäisen luoton laiminlyöntiä ei sinänsä pidetty sellaisena tietona, joka olisi ollut omiaan aiheuttamaan velalliselle kärsimystä. Ratkaisussa painoi kuitenkin tekotapa ja tahallisuus. Oikeus päätyi huomattavasti pienempiin korvauksiin kuin mitä velallinen oli hakenut.

Tämä ei ole ainoa yksityiselämää loukkaavasta tiedon levittämisestä annettu tuomio, jossa vastaaja on yrittänyt vedota vahinkoon. Vuonna 2009 sattuneessa tapauksessa mies julkaisi kotisivuillaan käräjäoikeuden tuomion, joka koski lapsen seksuaalista hyväksikäyttöä. Hän kuitenkin jätti poistamatta tuomiosta hyväksikäytön uhrin henkilötiedot. Mies vakuutti oikeudelle toimineensa vahingossa, mutta tuomittiin ja joutui maksamaan uhrille 3 500 euron korvaukset.

5. Julkaisi Facebookissa maahanmuuttajan tiliotteen, vetosi sananvapauteen

Mies oli saanut haltuunsa kuvan maahanmuuttajan pankkitiliotteesta. Hän julkaisi osakuvan tiliotteesta Facebookissa. Pian kuvioon ilmestyi myös nainen, joka jakoi tiliotteen kuvan maahanmuuttovastaiseen Facebook-ryhmään.

Vastaajat puolustautuivat vetoamalla sananvapauteen: he halusivat ainoastaan käydä keskustelua siitä, että maahanmuuttajat saivat heidän mielestään tukia kantaväestöä enemmän. Lisäksi he eivät väittäneet maahanmuuttajan syyllistyneen mihinkään lainvastaiseen.

Ratkaisu: Korvauksia kärsimyksestä, sakkoja ja oikeudenkäyntikuluja. Molemmat vastaajat joutuivat maksamaan noin 1 500 euroa.

Oikeus myönsi, että sananvapaus oikeuttaa käymään keskustelua maahanmuuttajien tuista. Facebookissa julkaistut tiedot kuuluvat kuitenkin selkeästi ihmisen yksityiselämään. Oikeuden mukaan vastaajien olisi täytynyt ymmärtää, että tiliotteen kaltaisten tietojen julkaiseminen tässä yhteydessä oli omiaan aiheuttamaan asianomistajalle kärsimystä.

Harkitsematon tai tahallinen, ilkikurinen tai ilkeä päätös ja Enterin painaminen. Se on niin helppoa. Jyrki Aho

6. Todisteli isyyttään Facebookissa, uskoi kertoneensa vain faktoja

Mies kirjoitti omalla Facebook-sivulla olevansa biologinen isä lapselle, jonka nainen oli synnyttänyt ollessaan avioliitossa toisen miehen kanssa. Hän myös levitti tätä tietoa yksityisviesteissä naisen lähipiirille. Mukaan hän liitti vielä DNA-testien tuloksen, jotka miehen mukaan todistivat hänen isyytensä. Lisäksi mies kertoi viesteissä vaikeuksista liittyen muun muassa lapsen tapaamiseen.

Nainen kertoi oikeudelle saaneensa miehen toiminnasta paniikkikohtauksia, unettomuutta ja ahdistusta siitä, että lapsi saisi kuulla miehen levittämiä tietoja joltain ulkopuoliselta.

Mies ei mielestään ollut tehnyt mitään rikollista. Hän katsoi levittäneensä vain tosiasioita lapsen isyydestä. Hän puolustautui sanomalla, ettei isyyden julkinen tunnustaminen voisi olla teko, josta aiheutuisi kärsimystä lapselle tai hänen äidilleen.

Ratkaisu: Korvauksia kärsimyksestä, sakkoja ja oikeudenkäyntikuluja hiukan yli 6 000 euron edestä tapauksessa, jossa mies tuomittiin toisesta teosta myös kunnianloukkauksesta. Se ei tapahtunut netissä.

Käräjäoikeus katsoi, että miehen Facebook-kirjoitukset eivät täyttäneet kunnianloukkauksen tunnusmerkkejä. Sen sijaan ne sisälsivät selvästi naisen yksityiselämän alaan kuuluvia tietoja, ne oli julkaistu ilman suostumusta ja julkaisun katsottiin olleen omiaan aiheuttamaan naiselle kärsimystä ja halveksuntaa. Ratkaisevaa ei ollut, oliko mies todella naisen lapsen biologinen isä vai ei.

"Joka oikeudettomasti joukkotiedotusvälinettä käyttämällä tai muuten toimittamalla lukuisten ihmisten saataville esittää toisen yksityiselämästä tiedon, vihjauksen tai kuvan siten, että teko on omiaan aiheuttamaan vahinkoa tai kärsimystä loukatulle taikka häneen kohdistuvaa halveksuntaa, on tuomittava yksityiselämää loukkaavasta tiedon levittämisestä sakkoon tai vankeuteen enintään kahdeksi vuodeksi." -Rikoslaki 24 § 8

"Aamulla sitä voi jo katua"

Vaikka yksityiselämää loukkaava tiedon levittäminen poikii nykyään lähinnä nettijulkaisuista nostettuja syytteitä, se on ollut Suomen laissa jo vuodesta 1974. Lain syntyyn yhdistettiin tapaus, jossa Hymy-lehden syytettiin aiheuttaneen kärsimystä kirjailija Timo K. Mukalle teiliaamalla hänet artikkelissa Riiput jo ristillä, Timo K. Mukka.

Aluksi "Lex Hymy" koski lähinnä joukkotiedotusvälineitä. Nykyään sitä on sovitettu kattamaan myös sosiaalisen median julkaisut. Voi ajatella, että kuka tahansa voi somen avulla aiheuttaa sellaista kärsimystä toiselle ihmiselle, jollaisesta Hymy-lehteä syytettiin.

– Harkitsematon tai tahallinen, ilkikurinen tai ilkeä päätös ja Enterin painaminen. Se on niin helppoa. Aamulla sitä voi jo katua, mutta kun se on nettiin mennyt niin sinne se on mennyt, poliisitarkastaja Jyrki Aho Poliisihallituksesta kuvaa.

Viime vuosien oikeustuomioissa on luotu tulevaa oikeuskäytäntöä sille, missä menee esimerkiksi sananvapauden ja yksityiselämän loukkaamisen raja. Monet yllättyisivät, jos lukisivat, millaisista tapauksista tuomioita on annettu, uskoo rikosoikeuden professori Matti Tolvanen Itä-Suomen yliopistosta.

– Näihin ei osata suhtautua riittävän vakavasti. Jopa monelle poliitikolle [oikeuskäytäntö] voi tulla yllätyksenä sen perusteella, mitä he ovat julkisuudessa esittäneet.

Kuten yllä luetelluista tuomioista selvisi, ei ole rikoksen kannalta ratkaisevaa, kuinka suuren joukon toisen yksityiselämästä levitetty tieto tavoittaa. Riittää, että se on asetettu saataville nettiin. Silläkään ei ole aina merkitystä, onko julkaisu aiheuttanut kärsimystä tai onko sillä haluttu aiheuttaa kärsimystä. Sen vuoksi rikoslaissa on sanamuoto: "on omiaan aiheuttamaan vahinkoa tai kärsimystä".

– Samoin kuin jos liikenteessä sanotaan, että jokin toiminta on omiaan aiheuttamaan vaaraa, ei siinä tarvitse olla tilannetta, jossa joku on ollut vähällä jäädä alle, Tolvanen valottaa.

Asiantuntijat pitävät mahdollisena, että tulevaisuudessa yksityiselämää loukkaavia tiedon levittämisiä päätyy oikeuteen vielä nykyistä useammin. Toisaalta tapauksia ratkotaan paljon myös sovittelussa. Lisäksi kyseessä on asianomistajarikos, toisin kuin esimerkiksi kiihottaminen kansanryhmää vastaan. Se tarkoittaa, että tapausta ei tutkita, ellei asianomistaja itse tee tutkintapyyntöä.

Lue myös: Luuletko tietäväsi, mitä saa kuvata ja mitä julkaista? Testaa tietosi 10 kiperällä kysymyksellä.

Korjaus 5.5.: Jutun alkuperäisessä versiossa ei lukenut, että esimerkkitapauksessa 1 hovioikeuden tuomiosta on myönnetty osittainen valituslupa korkeimpaan oikeuteen.

Lähteet: Hovioikeuksien, korkeimman oikeuden sekä Pohjois-Savon ja Helsingin käräjäoikeuksien ratkaisut tapauksista, joissa nimikkeenä on ollut yksityiselämää loukkaava tiedon levittäminen vuosina 2012–2016.