Kokoomuksen kannat sotesta ja raideliikenteestä eivät vasemmistoliton puheenjohtajan mielestä kerro vapaan kilpailun ajamisesta.

Vasemmistoliiton Li Andersson kolumnoi Nykypäivä-lehden haastaja-palstalla otsikolla Kaukana vapaasta kilpailusta.

– Kokoomuslaiset sanovat haluavansa edistää vapaata markkinataloutta ja uutta yrittäjyyttä tukevaa elinkeinopolitiikkaa. Puolueen viimeaikaiset kannat muun muassa sote-uudistuksen sekä raideliikenteen kilpailutuksen suhteen ovat kuitenkin murtaneet tätä käsitystä. Kokoomuksen tavoitteena näyttäisi olevan muutaman vahvan suuryrityksen intressin ajaminen toimivan vapaan kilpailun sijaan, Li Andersson kirjoittaa.

Hänen mukaansa sote-uudistuksen valinnanvapausmalli tarkoittaa todennäköisesti keskitettyjä markkinoita, joissa toimii kourallinen suuria yhtiöitä.

– Yksityisten sote-keskusten palveluvalikoiman laajuus rajaa pienyrittäjät näiden markkinoiden ulkopuolelle. Taloustieteilijät varoittavat jo nyt alueellisten monopolien synnystä. Julkisin verovaroin pyörivä bisnes, joka toimii luonnollisen monopolin turvin, on hyvin kaukana vapaan markkinatalouden ja toimivan kilpailun ideaalista.

Rautateiden kohdalla kokoomus ja muut hallituspuolueet ovat Li Anderssonin mukaan siirtymässä vielä kauemmas markkinatalouden pelisäännöistä, kun julkinen monopoli aiotaan korvata useilla yksityisillä monopoleilla.

– Hallituksen mallissa VR:n kalusto, huolto ja kiinteistöt pilkottaisiin erillisiksi yhtiöiksi, jotka olisivat minkä tahansa henkilö- ja rahtiliikenteen operaattorin käytössä samoilla ehdoilla. Nämä operaattorit toimisivat alueellisten yksinoikeussopimusten turvin, julkisin verovaroin rahoitettuina. Rataverkko ja kalusto olisivat kaikilla sama, ja uudet investoinnit jäisivät valtion vastuulle, Andersson toteaa.

Hänen mukaansa ”markkinataloudessa pyritään yleisesti kasvattamaan omia markkinoita, mutta tätäkään hallitus ei aio tehdä. VR:n kohdalla se tyytyy vain jakamaan nykyiset markkinat. Tämän ovat hallituksen itsensä palkkaamat konsultitkin todenneet”.

-VR:n moniin haasteisiin ehdotettu kilpailutus ei toisi ratkaisua. Lipunmyyntiuudistus on epäonnistunut ja rataverkoilla on paljon korjausvelkaa: ne ovat sekä ruuhkautuneita että paikoin heikossa kunnossa. Julkisuuteen vuodetut valtion omistajaohjausyksikön teettämät selvitykset osoittavat, ettei ehdotettu kilpailutus halventaisi lippuja, lisäisi liikennettä tai toisi valtiolle lisätuloja. Jos valtio ja kuluttajat eivät kerran uudistuksesta hyödy, on syytä kysyä, kuka hyötyy.

Ehdotetussa mallissa on Li Anderssonin mukaan riskinä, että kansainväliset yhtiöt poimivat parhaat palat ja kuorivat markkinoilta kermat verosuunnittelua hyödyntäen. Vähemmän kannattava toiminta jää yhteiskunnan vastuulle.

– Malli on tuttu finanssikriisistä, jossa pankkien voitot olivat yksityisiä ja tappiot sosialisoitiin. Tämän kauemmaksi markkinataloudesta ei enää pääse.