Granskningen av MP-politikern Awad Hersi, ordförande för Stockholmsstadsdelen Spånga-Tensta, är rena skräckläsningen.

Hersi påstås av flera källor bland annat ha försökt påverka vem som får försörjningsstöd, strukit negativa stycken i beslutsunderlag – och orsakat strömavhopp bland chefer och anställda, enligt en granskning av tidningen Mitt i:s reporter Johanna Edström.

I veckan anklagades han också för att ha försökt påverka en person att vittna mot en enhetschef i Hersis förvaltning i ett fall som rör sexuella ofredanden. Anonyma källor som DN:s Stockholmsredaktion talat med verkar dock inte uttrycka någon förvåning över uppgifterna.

"Jag kan inte säga det offentligt, men tyvärr är det så att politiken här ute är underordnad de informella nätverken, och har varit så under lång tid", säger en person med insyn till tidningen.

Klaner går in i politiken

Källan är inte den enda som vittnar om hur parallella strukturer som klan- och släktband kan göra insteg i politiken. Kenan Yüksel, den förste syrianen i kommunfullmäktige i Södertälje, berättade om detta redan 2012 för tidningen Fokus:

"Klanmentaliteten genomsyrar hela kommunen, från botten och hela vägen upp till toppskiktet. Och så har det också blivit inom politiken. Man förhandlar om rösterna. Man förhandlar fram en plats, en position. Om jag går med i partiet kommer jag inte ensam utan med flera hundra röster. Det har påverkat den svenska politiken. Tyvärr har man släppt in klantänkandet i politiken. På så sätt har man satt demokratin ur spel."

Även socialdemokraten Nalin Pekgul har länge varnat för etnifieringen av politiken och dess negativa effekter.

"Den spärr som normalt hindrar partierna att ställa inkompetenta eller moraliskt tvivelaktiga personer på valbar plats på listan, verkar inte fungera när det gäller människor med invandrarbakgrund. [D]et öppnar vägar att manipulera partierna. Likväl som det finns personer som utnyttjar sin partiposition för att förbättra sin ställning inom en etnisk eller religiös grupp, så kan ledarna inom dessa grupper i sin tur utnyttja "sina" företrädare i de olika partierna. Detta är en viktig förklaring till masstillströmningar av etniska eller religiösa grupper till politiska föreningar. Genom att stödja "sin" man eller kvinna vid ett fåtal strategiska tillfällen har ledaren för en grupp många gentjänster att vänta. Politiken etnifieras", skrev hon tidigare i år.

Märklig tystnad om Awad Hersi

Trots att turerna kring Awad Hersi ser ut att vara en del av detta oroväckande mönster har det varit märkligt tyst kring affären. Visst har några lokalredaktioner i Stockholm bevakat frågan förtjänstfullt, liksom den lokala oppositionen. Men när parallella strukturer hotar demokratin kan det inte reduceras till en kommunal fråga.

Tystnaden från Alice Bah Kuhnke, demokratiminister och partikamrat med Awad Hersi, är därför anmärkningsvärd. Efter de olika skandalerna kring ledande miljöpartister borde hon – eller språkröret Gustav Fridolin, som svajade så under våren - av rent partiegoistiska skäl se till att MP:s linje i grundläggande demokratifrågor är glasklar. Det är extra viktigt eftersom andra partiföreträdare hävdar att kritiken mot Hersi varit känd för MP redan innan han valdes till ordförandeposten. Det vittnar om en förbluffande flathet från lokala miljöpartister.

Awad Hersi nekar till de flesta anklagelserna och stod länge emot MP Stockholms krav på att han skulle avgå. Som för att verkligen tydliggöra de informella nätverkens betydelse försökte i stället en nybildad stödkommitté värva nya medlemmar till Miljöpartiet för att säkra hans omval. Men på fredagseftermiddagen valde Hersi till slut att lämna alla sina politiska uppdrag.

Hans avgång får dock inte strypa debatten om riskerna med att parallella strukturer nästlar sig in i politiken. För detta är ingen personfråga. Om inget görs kommer det politiska systemet fortsätta vara lika sårbart för de som vill utnyttja det för sina egna intressen.

En demokratifråga

Frågan får heller inte reduceras till ett internt MP-problem, vilket bland annat Centerpartiet i Stockholm låtsas som att det är. Det finns en rad exempel på liknande problem i andra partier och i andra politiska församlingar.

Alla partier måste därför vara vaksamma och se över sina rutiner för personval och nomineringar för att undvika att de kapas och används som verktyg för snäva gruppintressen.

Annars är det ytterst demokratin som är i fara.

Läs också:

Parallellsamhällena lär bara fortsätta växa

"Sverige har blundat för klanernas makt"

Följ Expressen ledare på Facebook för tips om fler ledare och krönikor