Aldrig har väl yttrandefrihet och demokrati varit så aktuella som just nu, apropå det som hände i Paris. En annan sak som är viktig för just yttrandefrihet är offentlighetsprincipen. Att alla medborgare har rätt att granska makten. Detta regleras i Tryckfrihetsförordningen 2 kap.

1 § Till främjande av ett fritt meningsutbyte och en allsidig upplysning skall varje svensk medborgare ha rätt att taga del av allmänna handlingar. Lag (1976:954).

Jag har nyligen stiftat bekantskap med denna princip för att granska sittande regering. Och resultatet är hårresande.

Den 17 december begärde jag ut handlingar från näringsdepartementet om bostadsminister Mehmet Kaplans utlandsresor. När jag två dagar senare fick materialet saknades hälften och en del var borttaget med hänvisning till ”rikets säkerhet”.

Vad var det då som hänvisades till rikets säkerhet? Jo, vad statsrådet gjorde sin första dag i Ankara och vad det hade kostat att ha hela delegationen i Hong Kong i fem dagar. Givetvis är rikets säkerhet hotad av några restaurangkvitton! Det var ingen delleverans utan departmentet hoppades väl att jag inte skulle märka att jag inte hade fått allt.

Sedan skrev jag ett blogginlägg, som spreds som en löpeld och lästes 50 000 gånger. Plötsligt fick jag mejl från expeditionschefen med några fler handlingar, fortfarande sekretessmärkt. När jag i mejl ifrågasatt sekretessen, intervjuats i Dagens Opinion och till slut begärt formell överprövning, vilket skickar upp ärendet på regeringsnivå, mejlar han igen. Tre veckor efter min begäran.

Nu är det plötsligt inte sekretess längre och handlingarna avslöjar att Kaplan hade tagit semester. Något de alltså hade försökt mörklägga med alla medel som står till buds – förhalning, inte svara på mejl och sekretessmärka. Ska man som medborgare alltså behöva kunna lagen, vara envis som synden och driva en stor blogg för att få ut det man begär?

Parallellt har jag har försökt få ut information om ett statsråds assistenter. De har helt låtit bli att svara på min begäran flera gånger. Tredje gången jag mejlade svarar de med ett ”god dag yxskaft”-svar. Jag mejlar igen och då påstår de att de inte såg (!) vad jag skrivit och ger mig namnen på pressekreterare istället. För att lägga ut en dimridå. Jag påpekar detta men har fortfarande inte fått svar. Så nu skickar jag samma mejl till dem. Varje dag.

Jag har nu JO-anmält näringsdepartementet. Att inte ge upp när myndigheter försöker mörklägga är en otroligt viktigt markering i yttrandefrihetens tjänst. För att granska makten bygger på att kunna få information om hur de beter sig. Jag har lagt ut varje detalj av den här processen på min blogg för er som vill läsa ännu mer.

Regeringen har bara suttit i sex månader. Men ägnar sig redan åt att mörklägga och åsidosätta yttrandefriheten och verkar anse att medborgarna inte har rätt att se vad statsråden gör. Och det går så långt att de begår formella fel, som att hitta på sekretess när det inte finns skäl, struntar i att svara, förhala och obstruera.

Det är en skam för demokratin. De borde skämmas.

Jag har nu JO-anmält näringsdepartementet. Att inte ge upp när myndigheter försöker mörklägga är en otroligt viktigt markering i yttrandefrihetens tjänst. För att granska makten bygger på att kunna få information om hur de beter sig.

Det här är en opinionstext publicerad i Dagens Samhälle. Åsikterna som uttrycks i artikeln står skribenten för.