Hei, denne artikkelen er over ett år gammel og kan inneholde utdatert informasjon

Sommeren 2014 meldte nettstedet Forum Libertas at Norge hadde bestemt seg for å stenge den nordiske institusjonen NIKK, som formidler kunnskap om kjønn og likestilling, på bakgrunn av Eias program «Hjernevask».

Det var Kilden kjønnsforskning som først omtalte saken.



Programserien ble sendt på NRK i 2010, og skulle undersøke hva vitenskapen sier om arv og miljø. En av episodene tok for seg forskjeller mellom kvinner og menn, og fikk navnet «Likestillingsparadokset», der Eia intervjuet blant andre kjønnsforsker Jørgen Lorentzen.

Nettstedet påstår at dokumentarserien utløste beslutningen, da de «avslørte NIKKs uvitenskapelige natur og undersøkelser».

Siden da har denne «nyheten», som før øvrig er falsk, spredt seg bredt internasjonalt. Antifeminister fra en rekke land der likestillingen er under stort press, har trykket komikeren til sitt bryst som mannen som beviste at kvinner bør holdes utenfor arbeidslivet for å være hjemme og ta vare på barna.



- Fascister og høyrepopulister omfavner «Hjernevask»

Under mandagens livepodcast «Siste med Marie Simonsen» på Chat Noir i Oslo, fortalte Eia at han var på ferie i Roma med kjæresten, da han begynte å forstå hva som hadde skjedd.

- Det kom tre dødsmuskuløse karer med tattiser bort som kjente meg igjen. Jeg var livredd, for jeg trodde de skulle angripe oss. Men de ville ta bilder sammen. Kjæresten min hvisket til meg «Ikke fortell dem at jeg er halvt marokkansk», forteller han.

- Det var da jeg begynte å skjønne at fascister og høyrepopulister hadde omfavnet «Hjernevask»-prosjektet. De hater likestilling, de hater kjønnsforskning og de hater feminister, og opplever at «Hjernevask» er et angrep på det.

Komikeren blir hyllet som en helt på flere mannsaktivistiske blogger, og på nettstedet til amerikanske National Coalition For Men er han omtalt som «Man of the Decade».

- Han avdekket feminismen og hva den egentlig er, et humoristisk alibi med alvorlige konsekvenser. Se programmet for å se hvordan pseudoforskere virkelig ser ut, skriver de.

Likestillingsparadokset, som disse trekker fram, går ut på menn og kvinner Norge og de andre skandinaviske landene ofte velger tradisjonelt når det kommer til utdanning og yrker, til tross for at vi er blant verdens mest likestilte.

- Synes det er ille

- Jeg synes jo det er ille. Når jeg har gjort intervjuer vil de ikke høre om de programmene som sier at seksuell legning sannsynligvis er medfødt, eller at personlighetsforskjeller sannsynligvis er noe medfødt, og ikke et resultat av oppdragelse, sier Eia.

- De vil bare ha den lille delen av pakka som sier at det finnes noen psykologiske gjennomsnittsforskjeller mellom kvinner og menn, fordi de abonnerer på en teori som går ut på at hvis noe er naturlig, så betyr det at sånn må samfunnet være. Som at hvis kvinner er mer opptatt av mennesker enn av ting, ja, da må jo de være hjemme og passe på disse barna.

- Har du blitt misforstått?

- Jeg mener at hjernevask er et feministisk prosjekt, fordi det det blant annet gjør er å si at du som mor trenger ikke ha dårlig samvittighet for hvordan barna dine blir, for det har du ganske liten innflytelse på.

- Det har oppstått en myte om at jeg har knust kjønnsforskning, og at likestillingsdepartementet har blitt lagt ned. Det har blitt til sju høns.

Siden serien gikk på skjermen i 2010 har kreftene som motarbeider likestilling blitt stadig sterkere i flere land. I januar gikk det så langt at han og medskaper Ole-Martin Ihle bestemte seg for å lukke en diskusjonsgruppe på Facebook fordi det «ble for mye grums».

Festet seg i Sverige

Påstandene om at norske myndigheter har lagt ned kjønnsforskningen er å finne på blant annet polske, tsjekkiske, italienske og latin-amerikanske nettsider, men også i vårt naboland Sverige har de festet seg.

I forbindelse med at den kanadiske professoren Jordan Peterson besøkte Fredrik Skavlan i november, skrev sjefredaktør i den kristne avisa Världen i dag, Lukas Berggren at «Hjernevask» resulterte i at statlig støtte til kjønnsforskning ble fjernet. Dette skal ha skjedd fordi «Genusflummet avslöjades som den pseudovetenskap det är».

Da Ungarns statsminister Viktor Orban i oktober bestemte seg for å legge ned samtlige kjønnsstudier i landet, beskrev også nettstedet Samhällsnytt hvordan den norske kjønnsforskningen ble gransket av TV-serien, og at støtten ble kuttet som et resultat.

Da Sverigedemokratene i starten av april annonserte sitt forslag om å fjerne finansiering av sekretariatet for kjønnsforskning på Twitter, var det blant kommentarene en som oppfordret folk til å se «Hjernevask» for å «forstå hvorfor Norge la det hele smørja».

SKUMMELT: Kjønnsforsker Mari Teigen synes det er urovekkende at norsk likestillingsforskning brukes på dette måten. Foto: Institutt for samfunnsforskning Vis mer

- Urovekkende

Mari Teigen er leder for CORE - Senter for likestillingsforskning, og har forsket på likestillingsparadokset i mange år. Hun synes det er skummelt og urovekkende å se at norsk likestillingsforskning fremstilles av høyrepopulister som et mislykket likestillingsprosjekt.

- Jeg synes det er veldig urovekkende, særlig når det fører til politiske endringer som begrenser kvinners frihet. Abort er et sånt tema, og det er flere temaer innenfor det som omhandler tradisjonelle familieverdier. Det tror jeg ikke kvinner er tjent med, sier hun til Dagbladet.

Hun synes imidlertid det er interessant at feminisme og likestilling blir brukt innenfor en høyrepopulistisk bevegelse som et uttrykk for den misnøyen de føler overfor samfunnet.

- At likestilling blir en form for eliteprosjekt som står i opposisjon til hva folk flest ønsker. Det er ekstra skummelt at den typen forståelser ikke har feste i noe av det vi vet via undersøkelser og forskning.

Kritisk til «Hjernevask»

Teigen mener dessuten at paradokset ble feil fremstilt i «Hjernevask».

- Det hovedargumentet som ble fremmet, som også Jordan Peterson bruker, er at et segregert arbeidsmarked er en naturlig konsekvens når kvinner får velge fritt. Det mener jeg er en feil tolkning av endringene, sier hun.

Da kvinners arbeidsdeltakelse økte kraftig på 60 og 70-tallet så vi samtidig en kraftig utbygging av offentlig sektor og en nedgang i industrien. De jobbene som ble tilbudt kvinner var i offentlig sektor. Det var altså strukturelle omstendigheter som sluste kvinner og menn i ulike retninger, forklarer hun.

- Noen av de landene der det har blitt hevdet at det er det er lavere kjønnsdeling har også veldig lav yrkesdeltakelse blant kvinner. Og du må jo ha en del kvinner i arbeidsmarkedet for å ha forskjeller.

- Ser man på studier over tid, ser vi at det norske arbeidsmarkedet blir mindre kjønnsdelt, selv om det fremdeles er tydelige forskjeller.

- Det handler først og fremst om at kvinner har gått inn i tidligere mannsdominerte utdanninger og yrker. Det er ikke sånn at de velger mer tradisjonelt, det er det motsatte som skjer. Argumentasjonen har tatt et stillbilde av nåsituasjonen og laget en forklaring basert på det. Hvis man studerer endringene over tid er disse argumentene helt urimelige.

Skeptiske til biologiske forklaringer

- Er norske kjønnsforskere skeptiske til biologiske forklaringer?

- Det finnes noen ganske gode grunner på hvorfor forskere har møtt disse forklaringene med en viss skepsis. Det henger sammen med at biologi har vært brukt mange ganger som grunn for å begrense kvinners handlefrihet, og påvirke hva de kan ta del i.

- Sånn jeg forstår det beskriver den biologiske forskningen et komplekst samspill mellom arv og miljø, derfor er jeg ikke sikker på hvordan denne forskningen kan bidra til å forklare de endringene vi har sett, der kvinner velger mer utradisjonelt.

Hun påpeker at mange av dem som uttaler seg i offentligheten om dette er folk med meninger som ofte ikke er spesielt godt faglig fundamentert. Derfor håper hun at flere med spisskompetanse på feltet skal melde seg på i debatten.