Av André Nilsen, styreleder i Normal Norge

Vår nye eldre- og folkehelseminister, Sylvi Listhaug, har uttalt at hennes arbeid for å bedre folkehelsen blir å fokusere på opplysning og kunnskap til folket istedenfor å moralisere. Det gjør hun rett i - og dette burde gjelde for cannabis og andre rusmidler også.

Da kan vi oppnå skadereduksjon på flere felt som angår folkehelsen.

Folk må få bestemme selv

Sylvi Listhaug sier at folk må få bestemme selv hvor mye rødt kjøtt de spiser, hvor mye alkohol de drikker, eller hvor mange sigaretter de røyker. Samtidig ønsker hun å legge til rette for at folket skal ha best mulig forutsetninger for å ta disse beslutningene.

Hun vil altså droppe den moraliserende pekefingeren og peker i retning mot kunnskap, åpenhet og ellers fri vilje til folket. Det er ingen oppfordring til å tilegne seg usunne vaner, men hun mener at ingen fortjener å bli dømt for slike valg. Hun ønsker også å fokusere på å hjelpe de som ønsker hjelp til å bli kvitt avhengighet.

Debatt-skapende dame

Sylvi Listhaug skaper ofte debatt med sine uttalelser. De som har reagert negativt på uttalelsene hennes denne gang er ikke få. Det er forståelig at enkelte reagerer når en folkehelseminister sier at alle bør få konsumere så mye rødt kjøtt, alkohol og sigaretter «de bare ønsker».

Det er en holdning mange mener treffer feil hos en spesielt utsatt målgruppe: de som er avhengig, de som misbruker og de som overkonsumerer. Vi vet samtidig at samme målgruppe ikke får mindre problemer av moraliserende lekser. Tvert om. De får det verre.

Vi trenger bare å se på de som bruker ulovlige rusmidler for å se at det stemmer.

Stigma og tabu tynger

Stigma og tabu tynger de som sliter, og bidrar til at de som sliter mest blir utstøtt fra samfunnet, og forverrer dermed deres situasjon betydelig. Med forbud, moralisme og fordømmelse kommer frykt og skam, og dette hindrer individer fra å stå frem og be om hjelp.

Også ikke-problematiske brukere av illegale rusmidler, de fungerende, gjemmer sine holdninger i frykt for å bli rammet av samme formelle og uformelle sanksjoner.

Les også Kjære Sylvi Listhaug, du trenger vår hjelp

Retten til å bestemme over egen kropp og bevissthet opphører i dette landet når det er snakk om valg av rusmidler. Det finnes mange forklaringer på dette.

Men sannheten er at det finnes ikke egentlig noe rasjonelt forsvar. Det er en logisk brist i vår kollektive bevissthet som tillater at forbudet mot å bruke enkelte rusmidler lever i beste velgående.

Hard og brutal håndhevelse

«Narkotikaforbudet» har eksistert så lenge mange av oss kan huske. Forbudet har ikke bare eksistert, det har blitt håndhevet hardt og brutalt. Det har blitt forsterket med bruk av så mange emosjonelle virkemidler at de som taler forbudet imot blir mistenkeliggjort og anklaget for å ha en skjult agenda.

Paradoksalt nok får også de som taler forbudet imot skylden når forbudet ikke fungerer - eller når man ser en økning i bruk av illegale rusmidler i befolkningen.

Man kan være uenig i hva slags retorikk en folkehelseminister skal ta i bruk, men jeg tør påstå at de aller fleste støtter at rødt kjøtt, alkohol og sigaretter fortsatt bør være lovlig.

Den samme logikken bør anvendes når det er snakk om andre rusmidler. Vi vet for eksempel at sigaretter og alkohol er langt mer skadelig for individ og samfunn enn de aller fleste andre rusmidler. Det ville ihvertfall vært tilfelle dersom alle rusmidler var lovlig produsert, regulert og kontrollert, slik kjøtt, tobakk og alkohol er i dag.

Moralisme gjør lite godt

Moralisme kan føles godt å håndheve, men gjør faktisk lite godt for skadereduksjon.

Skadereduksjon oppnår vi når vi er åpne og tolerante mot hverandre. Ved å gjøre kunnskap om farer og risiko tilgjengelig for brukeren, samt ved å tilby hjelp til de som ønsker hjelp.

Det gjelder enten det er snakk om overvekt, alkoholavhengighet eller annen rusavhengighet.