היינו בתרגיל פלוגתי בהשתתפות טנק שירה במקלע. חמש דקות אחרי שהתרגיל הסתיים והטנק ירד מהעמדה, מגיע בדואי על טרקטורון ומתחיל לאסוף תרמילים. לאור יום, מול כל החיילים, במרחק של כמה עשרות מטרים מאיתנו. זה היה נראה לי מוזר מאוד כי אנחנו נמצאים באזור אימונים, בשטח אש של הבסיס”. ניקולאי בבינסקי, לוחם בגדוד מילואים 8149

אם הסיפור הזה נשמע לכם מוכר, אתם לא טועים. בשנה האחרונה דיווחנו בהרחבה ב’מידה’ על תופעת הגניבות מחיילי מילואים בבסיס צאלים שבנגב, והסיפורים המרתיחים משם נשמעים דומים להפליא לזה של בבינסקי שהתרחש בשבוע שעבר. לכולם מכנה משותף אחד: אוזלת יד מתמשכת של הרשויות בטיפול בבעיה החמורה, וחוסר אונים משווע של החיילים בשטח מול תופעת הגניבות.

אז מה בכל זאת השתנה? כפי שסיפר בבינסקי בשיחה עם ‘מידה’, הגנבים הבדואים שנהנים מחופש פעולה מוחלט הולכים ומשכללים את שיטות הפעולה שלהם, אל מול האכיפה הלא קיימת. “במהלך התרגיל הבחור עם הטרקטורון צפה עלינו מגבעה סמוכה. מיד כשסיימנו להתאמן הוא הגיע. גם אם היינו מחליטים לרדוף אחריו ולתפוס אותו אין שום סיכוי. יש להם כלי רכב חדשים ואיכותיים והם דוהרים בשטח בלי הפרעה”.

אור יזרעאלי, חברו לפלוגה של בבינסקי, סיפר בראיון עם אראל סג”ל ב-103FM כי גם הוא שמע בעבר על מקרי הגניבה בצאלים, אך רק כשהגיע לשטח הבין את המציאות הקשה. “זה פשוט הזוי, אין דרך אחרת לתאר את זה”, אמר והוסיף: “הם מסתובבים בשטחים צמודים לבסיס ועושים בהם כשלהם. המקום פשוט פרוץ. רק לפני שבוע גנבו מתוך הבסיס מכונת שתייה. התחושה היא שמדובר באקס-טריטוריה. זאת פשוט הפקרות, מה יקרה אם יהיה אירוע ביטחוני?”.

“תחושה של חוסר אונים”

חייל מילואים נוסף שמכיר את הסיפורים האלה מקרוב הוא יוגב כהן, שנתקל לראשונה בגנבים הבדואים לפני חמש שנים, במהלך שירותו הסדיר בבסיס שיזפון. “באמצע אימון בשטחי אש היינו נאלצים להפסיק את הירי כי היו בדואים שמסתובבים ליד המטרות ומנסים לגנוב אותן. זה היה קורה בכל תרגיל, וכבר היה חלק מהנוהל”, הוא אומר בשיחה עם ‘מידה’.

אך למרות שכהן הכיר את התופעה משירותו הסדיר, גם הוא נדהם כאשר נתקל בהיקפיה בשירות מילואים שעשה לאחרונה בצאלים, אז התרחש אירוע חריג במיוחד. “מה ששונה עכשיו זה שהם נהיו יותר חצופים. היינו בשטח בלילה והעמדנו ארבעה שומרים מסביב לטנק. הגיע בדואי לבוש במדי צה”ל ופשוט טיפס על הטנק בזמן שישנו עליו. הוא גנב לי את הארנק שהיו בו 500 ש”ח וחפצים אישיים כמו גרבים ותחתונים. אמנם ערב לפני גנבו תיקים לחיילים אחרים, אבל לא האמנתי שזה יכול לקרות ככה”.

"גנבו לי ציוד כשהייתי על הטנק, חייב להיות שינוי" | כאן מגיבים "אני עומד מולם עם טנק ומרגיש חסר אונים": יוגב ידע על תופעת הגניבות בצאלים, אבל לא האמין למה שקרה לו ולצוות שלו במילואים האחרונים#כאן_מגיבים Yogev Cohenדי להפקרות בצאלים Posted by ‎כאן חדשות‎ on Monday, November 19, 2018

לדברי כהן, חבריו האחרים ליחידה היו גם בהלם ממקרה הגניבה. “הם היו בשוק שבדואי טיפס ככה על הטנק וגנב דברים. הם לקחו את זה קשה. לאחד החיילים גנבו את המפתחות של הרכב והוא היה צריך לחזור לחניון כדי לשמור שלא יגנבו גם את הרכב. הוא נשאר בצאלים עד עשר בלילה עד שהביאו לו מפתח אחר. זה פוגע גם באימונים עצמם כי אתה צריך לדאוג שלא יגנבו את הציוד במקום להתאמן. זה לא משהו שנמצא ברקע, אתה חושב על זה כל הזמן”.

עוד מספר כהן כי הגנב היה יכול בקלות לקחת גם נשק וציוד צבאי אחר, אך בחר במקרה הזה לגנוב רק חפצים אישיים. “נראה שהם חכמים מספיק כדי לא לגנוב נשק ולעורר מהומה. יש לי חבר עורך דין שהמליץ לי להגיש תלונה במשטרה אבל הבנתי שחבל על הזמן. בפעם הבאה אני פשוט אביא פחות ציוד”.

אז מה הפתרון לדעתך?

“אני לא יודע. ישנתי על הטנק עם התיק לידי, הייתה שמירה הדוקה, ועדיין גנבו לי אותו. לא יכולתי לעשות יותר מזה. אי אפשר לעשות מעגל שומרים מסביב לכל אוהל וקשה לירות בגנב שצמוד אליך בשטח. חשבתי לעצמי שאם אני אעשה משהו, אני עלול להתחרט על זה אחר כך. זאת תחושה של חוסר אונים”.

“ביזיון נורא, פשוט מטורף”

תופעת הגניבות מבסיסי צה”ל בדרום הארץ מוכרת במשך תקופה ארוכה מאוד, אך נראה כי בשנים האחרונות היא תופחת לממדים מבהילים, במיוחד לנוכח התגובה הנרפית מצד הרשויות שאמורות לטפל בבעיה. לפני כשנה כאמור הבאנו מספר רב של עדויות מצד חיילי מילואים שעברו אימונים בצאלים וחשפו את עומק התופעה ואת ההשלכות הקשות שלה על התנהלות הצבא בשטח, בנוסף לפגיעה חמורה בריבונות ובביטחון המדינה לטווח הארוך.

הנושאים העיקריים שחזרו באותן עדויות היו רמת התחכום והתעוזה של הגנבים שמשתמשים במדי צה”ל ובאמצעי תצפית, אל מול חוסר היכולת של החיילים והמפקדים בשטח לתת מענה הולם. “אני יודע שאף אחד לא יגבה אותי אם אני אירה בגנב, זה מטריף”, אמר אז ל’מידה’ אחד החיילים.

במקרה נוסף של גניבת ציוד אישי עליו דיווחנו סיפר לנו חייל בסדיר כי מדובר בתופעה בעלת מימדים מבהילים: “הבדואים מסתובבים באופן חופשי בשטח וגונבים. זה ביזיון נורא, פשוט מטורף”.

מזל שעדיין אפשר לסמוך על החיילים בשטח שיעשו את העבודה.אבל זה לא פיתרון: מישהו חייב לקחת אחריות על מחדל שטחי האש בצאלים ולהתחיל לעבוד – לפני שיקרה אסון.צפו בראיון של מ"פ פלוגת שיריון במיל' אדם עטר בהעולם הבוקר, ערוץ רשת 13 >>> Posted by ‎די להפקרות בצאלים‎ on Monday, November 19, 2018

בעקבות פרסומים רבים בנושא באמצעי התקשורת על מכת הגניבות בצאלים, הוקמה באותה תקופה תנועת מחאה של מילואימניקים תחת הכותרת ‘די להפקרות בצאלים’, ואלפי חיילים וקצינים במילואים חתמו על עצומה הקוראת לרמטכ”ל לפעול לחיסול התופעה.

אריק גרינשטיין, ממובילי מחאת המילואימניקים, אמר השבוע ל’מידה’ כי יש תחושה שעצימות התופעה הולכת וגוברת. “לא ברור אם זה מכיוון שהגנבים נהיו נועזים יותר וחצופים יותר, או בגלל שהמילואימניקים מציפים את הסיפורים יותר כי נמאס להם לחיות עם המכה הזאת כגזירת גורל”.

לדברי גרינשטיין, כל עוד אין אף גורם שלוקח אחריות ומטפל במחדל הזה, שעלול בקלות להפוך גם לאירוע פח”ע, החיילים ממשיכים להישחק. “היום כבר מעמידים ארבעה שומרים בלילה במקום אחד. מפקדי הפלוגות צריכים להתעסק חצי מהאימון עם אבטחת ציוד אישי במקום להתרכז בתרגילים, החיילים הפשוטים ממורמרים, והמורל נפגע. הם שואלים, ובצדק: איך נלך למלחמה מול חיזבאללה אם בכנופיית שודדים צה”ל לא מסוגל לטפל מתחת לאף שלו?”.

פצצה מתקתקת

לאחר הסערה שהתעוררה בראשית השנה, התקיים בחודש ינואר דיון מיוחד בוועדת החוץ והביטחון של הכנסת ביוזמת ח”כ ענת ברקו. אל”מ ערן אוליאל, ראש מחלקת המבצעים בצה”ל, טען אז כי הוראות הפתיחה באש חודדו במקרה של גניבת נשק חם או סכנת חיים, אבל הן לא נותנות מענה לגניבה של ציוד אישי: “חייל צריך לשמור על הציוד שלו בשטח”, אמר אוליאל.

מפקד מצ”ח אל”מ גיל ממון הציג את נתוני הצבא לפיהם אירעו 49 מקרים של גניבה בצאלים בשנת 2016, וחמישים מקרים ב-2017. בנוסף לכך היו עוד מספר אירועים של גניבת ציוד צבאי, פריצות לבונקרים וגניבת אמצעי קשר, מצפנים ומשקפות. בהתייחס לנתונים טען ממון כי “היכולת להתמודד עם האוכלוסייה סביב צאלים היא נמוכה כי הם פועלים בתחכום ובתעוזה”.

ח”כ ברקו אף הגישה הצעת חוק שתגדיר גניבת נשק כ”גניבה בנסיבות מחמירות”, במטרה למגר את תופעת הגניבות מבסיסי צה”ל. החוק עבר בקריאה ראשונה ומחר צפוי לעלות לקריאה שנייה ושלישית בוועדת חוקה.

“העדויות החדשות על הגניבות מחיילי המילואים בצאלים מציגות תמונה עגומה בה רשויות האכיפה, הצבא, המשטרה והפרקליטות, טרם שלבו כוחות בכדי להביא סוף לתופעה הבזויה הזו”, אמרה אתמול ח”כ ברקו ל’מידה’. “עד היום, המחוקק לא קבע דבר בעניין גניבת נשק. בפועל מעמידים לדין את גנבי הנשק על עבירת אחזקה והובלת נשק, אך החוק לא מתייחס לגנב שנתפס לאחר שמסר או מכר באופן בלתי חוקי את הנשק”.

עוד הוסיפה ברקו כי “הנשק לא נגנב למטרות צדקה. נשק בידי מי שאינו מורשה להחזיקו הוא פצצה מתקתקת, ואיום מוחשי על שלום הציבור וביטחונו. נשק משמש לפשע ולטרור וקוטל חיים מדי יום, ומשמש טרוריסטים צמאי דם. הנשק הזה מגיע אליהם רק לאחר שנגנב”. לדבריה, היא מתכוונת לעלות את הנושא בפני ראש הממשלה בישיבת סיעת הליכוד שתתקיים היום (שני).

“הבדואים ממשיכים לחגוג”

עמיחי יוגב, מנהל מחוז הדרום של תנועת רגבים המתעדת ופועלת בשנים האחרונות כנגד התופעה, מכיר את המציאות בצאלים גם כקצין מילואים המגיע מדי שנה לאימון בבסיס. “כבר שנים ארוכות שאנו מתריעים נוכח התופעה של השתוללות חוליות הטרקטורונים וסדרת פעולות השוד בשטחי צאלים”, הוא אומר ל’מידה’. “בהתחלה צה”ל העדיף להתכחש לתופעה ולהקטין את מימדיה, עד שהסרטונים שהבאנו הציגו את המציאות כפי שהיא, מבלי יכולת לייפות אותה”.

רכב של בדואים בשטחי האימון בצאלים. צילום: יוגב כהן

לדברי יוגב, ההצהרות מצד צה”ל הן זמירות ישנות שלא רלוונטיות למציאות בשטח. “עובדה היא שהכאוס עדיין שולט בשטח כמו לפני עשור. בימים האחרונים הציבור בישראל שומע על מחלוקת בצמרת צה”ל לגבי מצב יחידות המילואים. פתאום אלוף בצה”ל מבהיר שלא תמיד הגרסה הרשמית והנינוחה לכאורה, גם תואמת את המציאות בשטח. אותה בעיה קיימת גם כאן: אנשי חוליות הטרקטורונים לא קוראים את התגובות של דובר צה”ל, הם פשוט ממשיכים לחגוג ולסכן את חיילי המילואים”.

פנינו לצה”ל ולמשרד הביטחון בבקשות תגובה, והן יפורסמו מיד עם קבלתן.