Gängen får status – på våra fritidsgårdar

Debattören: Musik som glorifierar en kriminell livsstil ska inte spelas i kommunala lokaler

Publicerad: 23 augusti 2019 kl. 04.00

Detta är en debattartikel. Det är skribenten som står för åsikterna som förs fram i texten, inte Aftonbladet.

Foto: TT Det är inte gangster-rappande tonåringar som ensamma är problemet. Frågan vi gemensamt rår över är samhällets sanktion av deras budskap, skriver Gustaf Lantz.

DEBATT. När statsministern tog upp diskussionen om att de som köper narkotika också har ett ansvar för gängkriminaliteten upprördes många.

Tanken på att vad som sker i Danderyd hör ihop med vad som sker i andra delar av landet kan tydligen för vissa framstå som både ny och provocerande.

Det får nog trots allt anses ligga i farans riktning att den kokain som sniffas i Danderyd i något led har hanterats av gäng med förgreningar utanför kommungränsen.

Den organiserade brottsligheten närs dock inte bara av inkomster. Minst lika viktigt är stödet omgivningen tillhandahåller genom sitt erkännande av brottslingars status.

På en teaterscen kan en skådespelare inte spela kejsare själv. Det är medspelarna som avgör om publiken ser en trovärdig härskare. På samma sätt är gängen beroende av sin kontext. Detta erkännande ges inte bara i området där gänget har sin bas.

På SVT:s Sommarlov fick ungarna höra en låt från artisten Suzi P som mötte kritik för sitt hyllande budskap till en kriminell livsstil. I P3 var programledaren nyligen lyrisk över artisterna Dree Low och Einár som ”lägger tunga ryhmes”. Sedan spelades låten ”Min Nivå” som bland andra innehåller följande fraser:

”Dom här hororna är ej på min nivå/…/Och hon har pattar och det ingen silikon/…/Om det blir ett bråk då det kommer bli ett dråp/…/Och alla i min clique, dom riskerar sitta år/…/Och min Glock, den gör hål i dig även om du är Tyson.”

Med över 6 miljoner lyssningar på Spotify, och med Public service oreserverade stöd, gynnas de kriminella gängens status av låten.

Jag vill inte ha ett samhälle som präglas av censur. Jag vill att ungdomar själva ska kunna definiera vilka de är, och vad de tycker med hjälp av kulturen. Men jag vill inte att de ska stå oemotsagda när de sprider budskap som går tvärs emot all humanism och solidaritet.

Jag talade nyligen med en bekant som är polis. Han beskrev frustrationen när han arbetade i en kommun som hade uppmanat polisen att vara mer närvarande på fritidsgårdar. När han och kollegorna hörsammade detta och kom på besök fick de höra låtar som glorifierar brottslighet och uppmanar till våld mot poliser.

Jag har själv besökt många fritidsgårdar i landet, och vid ett tillfälle sett hur ungdomar ostörda suttit och titta på en video med maskerade män som viftar med vapen och sjunger texter med samma innebörd – på storskärm tillhandahållen av kommunen i närvaro av dess personal. Jag meddelade ansvarig politiker som överraskad lovade ändring.

Givetvis finns det väldigt många bra fritidsgårdar och projekt i våra kommuner som gör en verklig skillnad till det bättre för individer och samhälle. Skickliga lärare, idrottsledare eller fritidspedagoger kan tveklöst förebygga brottslighet. Men negativa förebilder kan på samma sätt starta en resa mot avgrunden.

Jag som socialdemokrat kommer alltid att arbeta för att minska klassklyftorna. Jag tror på ett samhälle där vi gemensamt röjer stigar så att den som föds i uppförsbacke kan ta sig fram. Jag vill göra det lätt att välja rätt, och svårt att vara brottsling.

De som glorifierar allt sådant som håller människor tillbaka har den motsatta agendan. Det kommer alltid i ett fritt samhälle finnas personer som försöker locka fram det sämsta hos oss.

Det är inte gangster-rappande tonåringar som ensamma är problemet. Frågan vi gemensamt rår över är samhällets sanktion av deras budskap.

Vi alla måste ta ansvar. Framförallt gäller detta samhällets företrädare oavsett nivå. Det borde inte vara så svårt att verksamhet finansierad av allmänna medel inte ska understödja budskap som går emot verksamhetens syfte.

Min förhoppning är därför att det säkerställs att ingen fritidsgård, eller annan offentlig inrättning, medverkar till att stärka de kriminella gängens status. Samhället ska ge människor verktyg att välja rätt väg i livet.

Tillsammans ska vi ge de goda förebilderna luft under vingarna. Och sådana finns det gott om i Sveriges utsatta områden.



Gustaf Lantz, riksdagsledamot justitieutskottet (S)



⁠ Häng med i debatten och kommentera artikeln

– gilla Aftonbladet Debatt på Facebook.

KOPIERA LÄNK

Publicerad: 23 augusti 2019 kl. 04.00