Rykten sprids snabbt via sociala medier. Bristen på faktakoll riskerar dock att skapa stora trovärdighetsproblem när faran verkligen lurar runt hörnet.

Ett exempel är när det i början av veckan spreds en statusuppdatering på Facebook och Twitter. En person sade sig känna någon som sett ett tunnelbanetåg i Stockholm evakueras av polis och att mörkhåriga människor sedan ombetts bilda led på perrongen för obligatorisk id-kontroll. Blonda och bleka slussades smidigt vidare till en annan vagn för fortsatt färd. Fruktansvärt givetvis och inte helt otänkbart som Europa ser ut i dag och inte minst med tanke på det så kallade Mos Maiorum som just drog igång.

Trots spridningen av statusuppdateringen dök aldrig några foton upp, inga direkta vittnesmål, tidningsrubriker eller utlagda Youtubevideos. Något som skulle ha tagit bråkdelen av en sekund om historien verkligen stämde i vår överuppkopplade värld. Efter lite enkelt researcharbete kunde tidningen Metro sent samma kväll konstatera att nyheten med allra största sannolikhet var fejk. SL kände inte till något om stoppade tåg och när vi på Arbetaren ringde upp den som spridit uppdateringen ville hen inte prata.

Det här är givetvis ett problem. I stället för att ta debatten om vad som verkligen händer – överfyllda flyktingförvar, rutinmässiga Reva-kontroller i form av fejkade biljettkontroller i kollektivtrafiken, de papperslösas hopplösa situation, allt det är nämligen överjävligt så det räcker – känner sig någon tomte där ute tvungen att dra en lögn. En lögn som för en kort stund förvandlas till sanning, innan allt faller platt och diskussionen flyttas från diskriminering av människor med ickeeuropeiskt ursprung till en antirasistisk paranoia.

Sensmoralen blir givetvis densamma som i sagan om pojken och vargen. Till slut kommer ingen att tro dig när du ropar och som läget ser ut i dag finns redan tillräckligt med hemskheter att sprida för att försöka dra allmänhetens blickar till sig.

Så snälla, var lite källkritisk innan du klickar vidare och med stora bokstäver delar att vargen kommer. För i all uppståndelse och debatt efteråt kan polisen lugnt jobba vidare i det tysta, med att gripa och utvisa människor. Att arbeta för att stoppa det – där borde energin läggas.