Dela via: Facebook

Twitter

LinkedIn

Hamnarbetarförbundet har bråkat bort 4,5 miljarder svenska kronor och ökat koldioxidutsläppen med 70 000 ton. Den här gången, för de har bråkat sedan 60-talet, startade konflikten för över 1,5 år sedan. För att Hamnfyran i Göteborg kräver att trots att hamnen redan har kollektivavtal (med LO-förbundet Transport) så ska de också tvingas teckna kollektivavtal med Hamnarbetarna. De krävde också saker som fler TV-kanaler i fikarummet.

Och om det inte går att lossa godset på båtar i Göteborg väljer företagen andra vägar. Bilden nedan illustrerar hur Göteborg, och Sverige, tappat intäkter pga att ett litet fackförbund struntar i den svenska modellen.

Ungefär 240 000 containrar har omdirigerats från Göteborg till andra hamnar, vilket motsvarar ett värde på 64 miljarder kronor. Det säger sig självt att vi måste hitta ett sätt att ta ifrån en av landets minsta fackförbund den oproportionerliga makt de lyckats skaffa sig just för att de organiserar en flaskhals i transportsektorn och deras bråkande därför gör enormt stor skada varje gång. Detta vet Hamnarbetarna och bråkar därför så ofta de kan. Trots löner på upp till 50 000 kronor per månad, summor bara en sjuksköterska eller gymnasielärare med 5 års utbildning kan drömma om. Deras ingångslöner är knappt hälften. Lossa containrar behöver du ingen högre utbildning till över huvudtaget, knappt någon utbildning alls faktiskt.

Den samlade andelen export och import av landets BNP är 29 %.

Men för att hamnarna är så viktiga för landets ekonomi kan alltså detta lilla förbund på 1300 medlemmar förstöra för värden på 4,5 miljarder.

Göteborgs hamn har tappat 15 % i marknadsandel till följd av konflikten. Och den genomsnittliga transportsträckan har blivit 18 mil längre per container inom riket.

Framför allt har företag på landets västkust drabbats till högst andel. Framför allt försenas leveranser till kunder, från företag till kunder utomlands.

Framför allt drabbas mindre företag av Hamnarbetarnas bråk i hamnen.

Det har gått så långt så att Socialdemokraterna, som går i LO:s ledband och är förpliktigade att leverera politik för alla miljoner de får varje år från LO, tillsatt en utredning för att utreda konfliktreglerna. LO blev nervösa och erbjud SACO, TCO och Svenskt Näringsliv att förhandla. De lyckades komma överens den 5 juni. LO:s förhoppning är nu att utredningen läggs i malpåse, jag hoppas direktiven ändras för att ändra MBL (medbestämmandelagen) till att sympatiåtgärder stryks som tillåten strejk.

Men för tillfället är i alla fall parterna överens om att strejker för annat än att få till stånd ett kollektivavtal inte i fortsättningen ska vara tillåtet, just för att förhindra fler strejker i landets hamnar när Hamnarbetarna sätter 29 % av landets ekonomi som gisslan.

Vi har inte råd att tappa ytterligare 4,5 miljarder kronor för att de ska spela Allan i hamnarna.

Efter 9 september hoppas jag utredningen får nya direktiv om att fixa resten av den otidsenliga MBL som LO fick på 70-talet av sossarna i present för alla miljoner de gett dem den valrörelsen. Det är inte rimligt att LO, för det är bara LO-facken som strejkar, ska i en slags kartell kunna utpressa företag genom att flera andra fackförbund utan konflikt med företaget genom sympatistrejker bokstavligen kan tvinga bolag i konkurs. Proportionaliteten i makt är uppåt väggarna.

Men för tillfället kan vi glädjas åt att Hamnarbetarförbundets maktposition snart är ett minne blott.

Ett skurkfack down, more to go.

……………………..

Stöd mitt arbete, bli en Patreon

Eller Swish: 0762096244

Backa bokprojektet “Pampens historia“