Eksterne kommentarer: Dette er en debattartikkel. Analyse og standpunkt er skribentens egen.

Hei, denne artikkelen er over ett år gammel og kan inneholde utdatert informasjon

Jeg har som et tankeeksperiment lyst til å ta ulvedebatten fra en annen vinkel; forbrukeren og de 100 000 andre sauene som dør i utmark.

Cathrine P. Spange, Vis mer

Jeg er glødende forsvarer av norsk landbruk av mange årsaker; mattrygghet, dyrevelferd, kulturlandskapet, arbeidsplasser etc etc - så la oss ta tak i en av de tingene som betyr mest for akkurat meg som kunde; dyrevelferden.

For sauen.

Når jeg som kunde skal velge kjøtt i butikken, er jeg opptatt av hvordan dyra har hatt det, og selv om det er noen mangler igjen på dyrevelferdsloven, er jeg stolt tilhenger av å kjøpe norskprodusert mat - den er på verdenstoppen i etisk drift, og det er på verdenstoppen av lite bruk av medisiner. Så langt så godt.

Landbruket er dypt avhengige av meg som forbruker, vi forbrukerne er den fremste forsvareren av importvern, vi støtter subsidier fra spleisekassa for å opprettholde et godt og trygt norsk landbruk og ikke minst vern av en stolt bonde som varemerke.

Tilliten til bøndene øker, spør bare FrP-landbruksministerne om støyen hver gang de forsøker å endre landbruket til sitt «frie markedskraft-bilde». Det blir sånt rabalder at de må trekke seg nesten hver gang.

Støtte fra oss altså, kundene deres.

Vi, forbrukerne.

Men så kommer vi til utmarksbeite, rovdyrpolitikk og naturmangfoldet. Da begynner vi å vakle, og dette samspillet mellom bonden og forbrukeren får noen slag for baugen.

Først ulven; vi er dypt uenige om at den skal tas ut, ikke bare uenighet mellom bonden og forbrukeren, men mellom Norge og internasjonale avtaler om bevaring av nasjonalt kritisk truede arter. (For de av dere som leser internasjonale aviser, så har vi sett alt for mange overskrifter de siste dagene av typen; 'A MASSACRE’ Outrage as majority of Norway’s majestic wolves will be killed this winter).

Her kan vi diskutere til vi blir blå alle sammen, har ingen tro på at jeg får rikket ulvemotstandere, like lite som de får rikket meg (vanlig norsk debattklima, altså)

MEN, kjære sauebonde (nei, ikke alle, jeg VET, ikke alle!) – la oss si dere får det som dere vil, neste år er ulven radert ut. Gratulerer. Så la oss ta det et skritt videre;

Da har dere fått 120 000 av de sauene som dør hvert år på utmark ned til 118 000 dødsfall. (Ulv spesifikt står for 1680 dødsfall, viser tall fra 2015.

Så jeg er veldig spent på følgende; hvordan løser dere da problematikken med at sauer faller ned fjellskrenter og dør? Skal vi for eksempel sprenge bort fjellskrenter? Hvordan løser vi problematikken med at sauer blir kjørt i hjel av bil? Skal vi forby bilkjøring i utmarksbeiter? (Blir umulig å komme seg fra Dombås til Todalen lengre, men la nå den debatten ligge).

Hva med de sauene som dør av fluelarver? Skal vi gjeninnføre DDT og sprøyte Norge fra fly?

Vi kan fortsette sånn med alle de resterende 100 000 dødsfallene for norske sauer som ikke skyldes rovdyr, men jeg er helt sikker på at dere forstår hvor jeg vil. Dere har jo nå intenst ropt om at SAUER DØR PÅ UTMARK!, – og i dette eksperimentet har vi tatt bort årsaken til knapt 2 000 av dem. Altså gjenstår KNAPPE 120.000

(Grunnen til at jeg gnukker dette inn er at jeg ber ikke om nok en ulvedebatt – jeg ber om en debatt som dere implisitt også ber om; hvordan hindre dødsfall av dyr på beite.)

Dere skjønner; jeg synes ikke dyrevelferden er god for norske sauer. Den blir ikke sett etter, den blir sluppet løs på våren og hentet om høsten og er det noen innom så er det fot-turister som sender insta-bilder av død sau i en fjellskrent eller en lokalavis som viser fire påkjørte sauer på E6.

Og ja, bilder fra bønder som viser dyr opprevne av rovdyr.

Men drit i ulven – jeg er seriøst interessert i å høre hvordan dere vil løse de 100 000 dødsfallene som ikke skyldes fredede rovdyr. For hvis jeg ikke snart får høre at mitt forsvar av norsk dyrevelferd står på godt fundamenterte ben så vurderer jeg å sloss for å åpne for å kunne kjøpe får-i-kål-kjøttet mitt fra Spania, Portugal, Hellas, Italia, Østerrike, Frankrike, Romania. For der passer de på sauene sine når de går ute.

Eller er det sånn at dere aksepterer at det dør 100 000 sauer på utmark?

Vi må seriøst gå fra erstatningskultur til forebyggingskultur i norsk landbruk, og jeg har trua på dere så jeg går mer enn gjerne arm-i-arm!

Så la oss seriøst diskutere; hvordan hindre de 100 000 dødsfallene som skjer i norske utmarksbeiter før vi diskuterer de 20 000 antatt rovdyrdrepte.

Hvis vi er riktig heldige har de samme løsning.

Kilder:

– Per 1. august er det påvist 20 prosent færre skadetilfeller enn på samme tid i 2015. Vi ser en klar nedgang for alle rovviltarter, bortsett fra bjørn, som har gjort betydelig mer skade enn i fjor, sier seksjonsleder Lars Bendik Austmo i Statens Naturoppsyn (SNO).

Talet på sau auka med 3,5 prosent til 1 095 700 i 2016. Det var om lag 12 500 bedrifter med sau i 2015, ein auke på 1,4 prosent frå året før. Siden 2007 har økningen vært på 7% (SSB)