L’escalfament global provocarà canvis substancials els pròxims anys, per exemple, en platges

El Tercer Informe sobre el Canvi Climàtic és el punt de partida per passar a l’acció

Ja sé que no ho han dit un grapat de cunyats en una sobretaula -cosa que, per molts, convertiria l’advertiment en dogma de fe- però no s’hauria de passar per alt que un centenar llarg de científics, per tercera vegada en molt poc temps, ens estan dient que d’aquí a 50 anys, a la Costa Brava no la coneixerem.

Dic la Costa Brava perquè a molts dels que em llegiu, per proximitat, us toca més la fibra que el Delta de l’Ebre, per posar un exemple equiparable. Doncs bé, només una de les moltes conclusions del Tercer Informe sobre el Canvi Climàtic a Catalunya és que si ara tenim 43 platges que s’inunden esporàdicament, el 2050 poden ser 74 i a finals de segle 89 (parlo només de Girona) degut a combinació entre la pujada del nivell del mar que es deriva de l’augment de temperatures i la variació en l’aportació de sediments per part dels rius.

Si voleu una mica més de precisió, segons l’informe, a llarg termini i en l’escenari més sever, es poden veure seriament afectades les platges de Colera, Port de la Selva, L’Estartit i Aiguablava.

També pot haver-hi efectes sobre els ports i l’economia de moltes zones que viuen del turisme de sol i platja pot quedar condicionada. Una altra dada. Calculen els autors de l’informe que una de cada 5 platges del litoral català necessitarà aportació de sorra cada any. Només a Girona hi ha 59 kms de platges i és la part de Catalunya que en té menys.

L’augment de temperatures també ens allargarà l’estiu. Això a molts us farà saltar d’alegria però serà un període de canícules i nits tropicals; aquelles que el termòmetre no baixa de 20 graus i no hi ha déu que dormi.

L’informe també diu que el Ter, el Fluvià i la Muga seran tres dels rius més afectats per la sequera i que les nostres zones turístiques seran de les que més patiran els problemes d’abastament si no seguim avançant de manera decisiva en l’estalvi i a la reutilització.

De fet, es calcula que les necessitats d’aigua augmentaran un 9% als pobles del pirineu, un 18% als d’interior i un 22% als de costa abans del final de segle.

Doneu-li un cop d’ull a l’informe o uns quants perquè és extensíssim. Té més de 600 pàgines i a part d’aquestes quatre pinzellades, es detallen efectes en l’agricultura, en la natura (hi haurà menys incendis grossos però més de petits en punts on ara no n’hi sol haver), en els transports, etc

Si penseu que en faig un gra massa quedeu-vos amb les últimes paraules de la presentació d’aquest document que ha fet el seu coordinador científic, el catedràtic de geografía física de la Universitat de BCN, Javier Martín Vide. Ha estat lapidari. Davant dels consellers Rull i Romeva ha dit que espera que aquest tercer informe no acabi al mateix lloc que el segon: “en algun calaix”. Era l’època de Montilla però després tampoc ningú li ha tret la pols.