”Kyllä sitä vähän paheksutaan”, sanovat miehet rikkureista.

Arttu Korhosen, Aleksander Korolinin, Sami Enonkosken ja aluepäällikkö Johanna Sparfin aseena oli mahdollisia rikkureita vastaan oli pampun ja sumuttimen sijasta voimallinen paheksuminen.­

Helsingin Päärautatieasemalla kulkee löyhässä rivissä neljä maailmaa tarkkailevaa miestä.

Olenko minä veljeni vartija, kysytään Raamatussa.

Kyllä. Toni Lindgren, Arttu Korhonen, Aleksander Korelin ja Sami Enonkoski voivat vastata kysymykseen myönteisesti.

Paitsi että he ovat ammatiltaan vartijoita, he vahtivat nyt veljiään ja sisariaan, sillä se on ollut lakkovahdin tehtävä ammoisista ay-ajoista lähtien.

Mahdollisten rikkureiden vahtiminen.

Palvelualojen ammattiliittoon (PAM) kuuluvat vartijat ovat lakossa keskiviikkona ja torstaina. Noin 30 lakkovahtia partioi keskiviikkona pääkaupunkiseudulla työpaikkojen liepeillä vahvistuksena nainen PAM:in esikunnasta, aluepäällikkö Johanna Sparf.

Kun Toni, Arttu, Aleksander ja Sami partioivat, visuaalisesti se tuo mieleen elokuvista tutun O. K. Corralin taistelun lainvalvojien ja lainsuojattomien välillä. Paitsi että vastapuolta ei ole näkyvissä.

Rikkurin rikkuria ei löytynyt.

Ammattitaidosta se ei ollut kiinni. Neliapilan askellus paljasti kokeneen kulkijan. Askellus henki viipyilevää urbaania ammattilaisuutta, joka oli kuitenkin kaukana Matti Klingen ja hengenheimolaisten ”flaneerauksesta”.

Katseet olivat valppaita. Silmät olivat tottuneet mittailemaan ympäristöä ja jakamaan sitä toiminnallisiksi sektoreiksi. Kädet hakeutuivat herkästi keskivartalolle, tällä kertaa taskuihin, sillä jotain näiltä miehiltä nyt puuttui.

Vyöt. Releet ja rensselit. Oli vain punaiset liivit. Ja farkuissa onneksi taskut.

Todelliset huippuammattilaiset lakkovahteina. Vasemmalta Toni Lindgren, Arttu Korhonen, Johanna Sparf, Aleksander Korelin ja Sami Enonkoski.­

Potentiaalinen rikkuri pääsisi suhteellisen vähällä.

Normaalisti näillä miehillä saattaisi olla yllään kaasusumutin, käsiraudat, enintään 70 senttimetriä pitkä patukka tai teleskooppipatukka, joka on määritelmällisesti avattuna vähintään 45 senttimetriä ja enintään 70 senttimetriä pitkä patukka, joka voidaan kuljetusta varten painaa kokoon.

– Kierrellään kohteita, katsellaan, miten lakko toimii ja mikä sen vaikutus on ollut jäsenistöön, Arttu Korhonen kertoo.

Entä jos näette rikkurin?

– Kyllä sitä vähän paheksutaan.

Muut miehet hörähtävät.

”Vähän” on niin sanottu understatement. Korhonen on savolainen. Tosi tilanteessa rikkurin paheksumisessa turvauduttaisiin niin voimalliseen paheksunnan käyttöön kuin se vain ikinä on mahdollista.

Mutta siihen se jäisi.

– Emme voi pakottaa ketään emmekä estää ketään. Meillä on vain moraalinen vaikutusvalta, Toni Lindgren sanoo.

Aleksander Korelin, joka ei ole sukua kuuluisalle venäläispainijalle, myöntää lakkovahtien partioinnin muistuttavan ulkonaisesti vartijan työtä, mutta käytännössä se poikkeaa siitä täysin.

– Vartijantyötä säätelee laki yksityisistä turvallisuuspalveluista, Korelin sanoo.

–Opetin hänet painimaan, kuittasi Aleksander Korelinin utelun, onko hän sukua Aleksandr Karolinille. Kuvassa myös kohuttu Roosa nauha.­

Lakkovahdin työ on aika paljon symbolista.

Korelin on työssä Luonassa, joka tuottaa muun muassa vastaanottopalveluita pakolaisille. Hänellä on punaisen PAM-liivin rintamuksessa Roosa nauha.

Tässä nelikossa on myös Securitaksen ja Avarnin miehiä.

Securitaksessa kuulutaan PAM:iin. Rautatieasemalla ei näkynyt keskiviikkona Securitaksen univormuja, mutta Helsinki-Vantaan lentokentällä aamulla useampiakin.

– Siellä on voinut olla esimiehiä töissä. Tällä alalla on aika nuoriakin esimiehiä, Sparf sanoo.

– Järjestäytymisaste on noussut hirveästi viime aikoina ja se on ollut perinteisesti lähellä 80 prosenttia, Lindgren kertoo.

– Vaikka alalla on paljon nuoria ja opiskelijoita, iso osa työsuhteista on pitkiä.

Vanhemmat neuvovat keltanokkia liittymään liittoon.

– Vaikka alan työpaikat ovatkin siistiytyneet, niin jäsenyys auttaa, jos joutuu vaikeuksiin. Ilman sitä on ihan yksin, nelikko muistuttaa.

Avarn vastaa Helsinki-Vantaan lentoaseman ykkösterminaalin turvatarkastuksista. Kakkosterminaalin turvatarkastukset hoitaa Roosa nauha -episodista tuttu Airpro, jonka työntekijät kuuluvat Ilmailualan Unioniin. He eivät ole lakossa.

Helsingin Päärautatieasemalla havaittiin eilen työntouhussa yksinäinen Palmia-asuinen vartija. Heillä on eri sopimus, joten he eivät ole lakossa.

Laki määrittelee vartijaksi henkilön, joka turvallisuusalan elinkeinoluvan haltijan palveluksessa suorittaa vartioimistehtäviä. Vartijalla on oikeus estää henkilön pääsy vartioimisalueelle tai poistaa hänet sieltä.

Lakkovahdilla ei näitä oikeuksia ole. Hänen teleskooppipatukkansa on ay-moraali, käsirautansa ay-omatunto, kaasusumuttimensa ay-puhe.

Juttua korjattu klo 18.14. Yrityksen nimi on Avarn Security.