Laki suojaa työpaikkakiusattua aikuista paremmin kuin koulukiusattua lasta tai nuorta.

– Siinä on tiettyjä ongelmia. Työpaikkakiusattujen aikuisten oikeusturva on valitettavasti parempi kuin koulukiusatun lapsen tai nuoren, kuvasi tilannetta aamu-tv:n haastattelussa Kiva koulu -hankkeen toinen perustaja, psykologian professori Christina Salmivalli Turun yliopistosta.

Salmivalli istuu mukana opetusministerin asettamassa työryhmässä, jossa mietitään koulukiusaamista muun muassa lainsäädännön kannalta, miksi laki esimerkiksi sorsii koulukiusattua työpaikkakiusattuun verrattuna.

– Työryhmässä pohditaan muun muassa, miten lakia pitäisi muuttaa, koska laki ei esimerkiksi suoraan velvoita kouluja selvittämään kiusaamistapauksia. Velvoite on siellä, mutta epäsuorasti. Se tulee esimerkiksi siten, että koulujen pitää taata kaikille turvallinen oppimisympäristö ja koulutuksen järjestäjän on tehtävä suunnitelma oppilaiden suojaamiseksi väkivallalta ja kiusaamiselta, mutta ei ole suoraa velvoitetta siihen, Salmivalli kertoo.

Salmivallin mukaan laissa ei ole myöskään määritelty, miten toimitaan toistuvissa kiusaamistilanteissa: mihin toimenpiteisiin voidaan velvoittaa ja kenet. Työryhmän loppuraportin ja ehdotuksien on määrä valmistua vuoden loppuun mennessä.

Myytti murrettu

Turun yliopistossa on vuodesta 2009 lähtien kerätty dataa koulukiusaamista vuosittaisilla kyselyillä oppilaille ja koulujen henkilökunnille. Tulokset ovat ilahduttavia.

– Mitä useampia vuosia koulu on ollut mukana toteuttamassa Kiva koulu -ohjelmaa, sitä vähäisempi on sekä muita kiusaavien että kiusatuksi joutuvien oppilaiden osuus. Sama trendi näkyy myös muissa kyselyissä. Koulukiusaaminen ei todellakaan ole lisääntymässä, kuten välillä väitetään, vaan sitä on vähemmän kuin tällä vuosituhannella kertaakaan suomalaisissa kouluissa, Salmivalli kertoo.

Salmivalli korostaa, että keskustelua koulukiusaamisesta pitää silti jatkaa, eikä vajota tyytyväisyyteen.

– Suunta on hyvä ja nyt pitää vain kaivaa parhaat menetelmät: missä on onnistuttu parhaiten ja millä keinoin.

Salmivallin mukaan he ovat tutkineet muun muassa koululuokkien hierarkkisuutta eli miten epätasaisesti tai tasaisesti toverisuosio koululuokassa jakaantuu.

– Pyysimme oppilaita nimeämään kolme suosituinta luokkakaveria. Luokissa, joissa nimeämiset jakautuivat tasaisesti kaikille, luokka osoittautui hyvin epähierakkiseksi ja tasavertaiseksi. Sellaisessa luokassa kiusaamista ei juuri esiinnyt. Kun taas hierarkkisissa luokissa kiusaaminen lisääntyy ajan myötä yhä enemmän.

Salmivallin mukaan kiusaamiseen vaikuttaa myös opettajan asenne kiusaamista kohtaan.

– Joissain luokissa oppilaat tietävät, että oma opettaja on tosi tiukasti kiusaamista vastaan. Niissä kiusaamista esiintyy vähemmän.

Salmivallin mukaan monesti opettajan kiusaamisen vastainen asenne ei ole riittävän selvä oppilaille. Siksi onkin tärkeää, että opettaja kommunikoi näkökantansa selväksi oppilaille.

– Se on tärkeää varsinkin pienemmille oppilaille.

Valtaa ja statusta

Salmivalli valotti haastattelussa myös koulukiusaamisen lähtösyitä. Sellaiseksi hän nimesi vallan ja statuksen tavoittelun.

– Tavallaan se osa ihmisluontoa. Ryhmässä helposti alkaa syntyä hierarkioita ja ihmiset alkavat hakea omaa paikkaansa siinä. Joillekin on hirveän tärkeää olla näkyvillä ja saada päättää. Että minulla on valtaa ja olen siellä hierarkian yläportaalla. Se altistaa kiusaamiselle, Salmivalli sanoi.

– Se on vanha ajatustapa, että kiusaaja aina purkaa omaa pahaa oloaan ja kiusaa sen takia, että hänellä on jokin ongelma. Selvästi on myös lapsia ja nuoria, jotka kiusaavat saavuttaakseen statusta ja valtaa omassa ryhmässä.