Oleskeluluvan saanut nainen haki matkakorvauksia Maahanmuuttovirastosta, mutta sai kieltävän vastauksen.

Jatkuvan oleskeluluvan perheenjäsenenä vuodeksi saaneelle naiselle haettiin Maahanmuuttovirastosta korvauksia maahantulomatkan kustannuksista.

Maahanmuuttovirasto antoi kielteisen päätöksen, josta nainen valitti ensin hallinto-oikeuteen ja sen jälkeen korkeimpaan hallinto-oikeuteen.

KHO ei lähtenyt muuttamaan hallinto-oikeuden päätöstä ja hylkäsi valituksen.

Korkein hallinto-oikeus ei lähtenyt muuttamaan hallinto-oikeuden päätöstä. KARI PEKONEN

Korkein hallinto-oikeus (KHO) on hylännyt valituksen maahantulomatkan kustannusten korvaushakemuksen saamasta kielteisestä päätöksestä. Valituksen oli tehnyt turvapaikanhakijana Suomeen saapuneen miehen puoliso.

Mies saapui Suomeen useampi vuosi ennen puolisoaan ja hänelle myönnettiin jatkuva oleskelulupa suojelun tarpeen perusteella. Puoliso sai myöhemmin jatkuvan oleskeluluvan vuodeksi perheenkokoajan, eli tässä tapauksessa miehen, perheenjäsenenä.

Perheenkokoajalla tarkoitetaan Suomessa oleskelevaa henkilöä, jonka Suomessa oleskelun perusteella haetaan oleskelulupaa ulkomailla olevalle perheenjäsenelle perhesiteen perusteella.

Puolison saavuttua Suomeen mies haki korvauksia puolisonsa matkakuluille Maahanmuuttovirastosta, mutta korvaushakemus hylättiin.

Puoliso valitti päätöksestä ensin hallinto-oikeuteen, joka hylkäsi valituksen. Myös korkein hallinto-oikeus päätti olla muuttamatta hallinto-oikeuden päätöstä.

Syyt eivät riittävän painavia

KHO:n mukaan hallinto-oikeus totesi päätöksessään hallituksen antaneen esityksen, joka koskee myös kotoutumisen edistämisestä annetussa laissa olevaa momenttia. Tämän esityksen perusteluista oli ilmennyt, ketkä ovat oikeutettuja matkakorvauksiin.

Perustelujen mukaan maahantulomatka korvataan vain niiden kansainvälistä suojelua saavien perheenjäsenten osalta, keillä on ollut perheside Suomessa oleskelevan, kansainvälistä suojelua saavan henkilön kanssa ennen tämän tuloa Suomeen.

Tässä tapauksessa pariskunta oli mennyt naimisiin vasta, kun mies oli ollut Suomessa noin neljä vuotta.

Hallinto-oikeus hylkäsi valituksen. Puoliso vaati valituksessaan korkeimmalle hallinto-oikeudelle, että hallinto-oikeuden ja Maahanmuuttoviraston päätökset kumotaan ja asia palautetaan Maahanmuuttovirastolle uudelleen käsiteltäväksi

KHO kävi läpi eri lakipykäliä ja totesi, ettei hallinto-oikeus voinut päätöksessään ilmenevällä tavalla perustaa päätöstään vain hallituksen esityksen perusteluihin. KHO:n päätöksen mukaan valituksen tehnyttä puolisoa oli pidettävä laissa mainitun mukaisena perheenjäsenenä, jonka matkakustannukset voitiin tietyin edellytyksin korvata lain momentissa säädetyillä perusteilla.

Korkein hallinto-oikeus kuitenkin katsoi, ettei asiassa oltu esitetty poikkeuksellisen painavia syitä, joiden vuoksi kustannusten korvaamatta jättäminen olisi ollut laissa säädetyin tavoin kohtuutonta, ja hylkäsi valituksen.