Metsä-, kalastaja- ja tunturisaamelaiset yhdistyksen puheenjohtaja Ari Laakson mielestä ajankohta metsalappalaisen kulttuurin tutkimukseen ei ole heidän yhdistyksensä näkökulmasta hyvä.

Metsä-, kalastaja- ja tunturisaamelaiset yhdistyksen puheenjohtaja Ari Laakson mielestä ajankohta metsalappalaisen kulttuurin tutkimukseen ei ole heidän yhdistyksensä näkökulmasta hyvä. Priváhta.

Valtioneuvoston kanslia osoittaa metsälappalaisen kulttuurin tutkimukseen 80 000 euroa. Tutkimuksen tavoitteena on tukea valtioneuvoston päätöksentekoa saamelaisasioissa.

Valtioneuvoston kanslia avasi viime viikon perjantaina haettavaksi määrärahoja valtioneuvoston päätöksentekoa tukevaan selvitys- ja tutkimustoimintaan (siirryt toiseen palveluun) (Valtioneuvosto). Haku perustuu valtioneuvoston tutkimus-, ennakointi- ja arviointitoimintaa koordinoivan työryhmän määrittelemiin tietotarpeisiin. Yhtenä haettavana teemana on metsälappalaisen kulttuurin erityispiirteet ja kulttuuri-identiteetti.

Saamelaisen määritelmä Saamelaiskäräjälaissa 3§

Saamelainen Saamelaisella tarkoitetaan tässä laissa henkilöä, joka pitää itseään saamelaisena, edellyttäen: 1) että hän itse tai ainakin yksi hänen vanhemmistaan tai isovanhemmistaan on oppinut saamen kielen ensimmäisenä kielenään; tai 2) että hän on sellaisen henkilön jälkeläinen, joka on merkitty tunturi-, metsä- tai kalastajalappalaiseksi maa-, veronkanto- tai henkikirjassa; taikka 3) että ainakin yksi hänen vanhemmistaan on merkitty tai olisi voitu merkitä äänioikeutetuksi saamelaisvaltuuskunnan tai saamelaiskäräjien vaaleissa. Finlex / Laki saamelaiskäräjistä

Tietotarvetta valtioneuvosto perustelee muun muassa sillä, että ajoittain kiihkeänä etenevässä keskustelussa saamelaisuudesta on jäänyt varjoon metsälappalaisten historian, kielen ja kulttuurin piirteiden tarkastelu asianomaisen väestön omista lähtökohdista.

Keskustelua metsälappalaisuudesta on ollut jo vuosia. Keskustelu on ollut kiivastakin. Osan mielestä saamelaiskäräjälain niin kutsuttu lappalaispykälä kertoo saamelaisuudesta, kun toiset taas näkevät, että se on merkintä elinkeinosta.

Metsälappalaisuutta on tarkoitus tutkia omana ryhmänään

Haussa olevien teemojen kuvauksessa kerrotaan, että selvityksessä ei ole tarkoitus peilata kysymystä metsälappalaisuudesta suhteessa saamelaiskäräjien vaaliluettelon kriteereihin. Sen sijaan tarkoitus on kulttuuri edellä selvittää yhteisön oman historian ja muun muassa tapakulttuurin näkökulmasta kyseisen ryhmän erityispiirteitä.

Tietotarvetta metsälappalaisesta kulttuurista kuvaillaan kiireelliseksi, koska esitys saamelaiskäräjälain uudistamisesta on juuri valmistumassa. Hallituksen esitys on tarkoitus antaa eduskunnalle syysistuntokauden alussa. Pitkään valmistellun esityksen tueksi ja jatkovalmistelua ajatellen tarvitaan tietoa alueella olevien eri ryhmien tilanteesta.

– Tarkoitus on esittää myös suosituksia kulttuurin elinvoimaisuuden ylläpitämiseksi, valtioneuvoston teemakuvauksessa todetaan.

Valtioneuvoston selvitys- ja tutkimustoiminta

Metsälappalaisyhdistyksen puheenjohtaja: "Ajankohta on meidän kannaltamme ongelmallinen"

Metsä-, kalastaja- ja tunturisaamelaiset -yhdistyksen puheenjohtaja Ari Laakso sanoo, että teoreettisesti on ihan hieno asia, että halutaan tutkia metsäsaamelaisuutta.

– Tällä tavalla asettamalla tutkimusrahaa metsäsaamelaisten tutkimiseen Suomen valtio tavallaan tunnistaa metsäsaamelaiset yhtenä saamelaisryhmänä, mikä meidän mielestämme on aivan äärimmäisen hienoa, Laakso sanoo.

Laakso kuitenkin suhtautuu epäilevästi ajankohtaan. Hän sanoo, että tällä hetkellä tiedetään, että valtioneuvoston tutkimusraha on kytköksissä saamelaiskäräjälain uudistukseen ja erityisesti lappalaispykälän poistoon kahden vuoden siirtymäajalla.

Saamelaiskäräjälakia uudistava työryhmä on marraskuusta lähtien työskennellyt lakiuudistuksen parissa. Työn oli määrä valmistua huhtikuun lopussa, mutta tietoja uudesta saamelaiskäräjälaista ei ole vielä annettu julkisuuteen.

Toissa viikolla saamelaiskäräjälain uudistaminen aiheutti keskustelua sosiaalisessa mediassa, kun inarilainen eläköitynyt toimittaja ja kunnallispoliitikko Veikko Väänänen kirjoitti blogissaan (siirryt toiseen palveluun)saamelaiskäräjälain uudistuksesta ja sen mahdollisesta sisällöstä. Väänänen toi blogissaan esille, että uudistetusta laista poistettaisiin niin kutsuttu lappalaispykälä. Lappalaispykälän mukaan saamelaiskäräjien vaaliluetteloon on voitu merkitä henkilö, joka on merkitty tunturi-, metsä- tai kalastajalappalaiseksi maa-, veronkanto- tai henkikirjassa.

Ari Laakson mukaan metsäsaamelaisen kulttuurin tutkiminen olisi todella tarpeellista, mikäli ajankohta olisi eri, eikä se olisi kytköksissä saamelaiskäräjälain uudistukseen. Laakson mukaan nyt kuitenkin näyttää siltä, että metsäsaamelaisen kulttuurin tutkimukseen osoitettu määräraha on yksi osa kompromissiratkaisua, jolla pyritään saamaan metsäsaamelaiset pysyvästi suljettua pois saamelaiskäräjiltä, eli evättyä heidän mahdollisuutensa saada virallista tunnustusta Suomen alkuperäiskansaan kuulumisesta.

– Valtioneuvoston nyt osoittama määräraha metsäsaamelaisen kulttuurin tutkimiseen ei nyt valitettavasti anna meille metsäsaamelaisille kovin suurta ilon aihetta, Laakso toteaa.

Entinen saamelaispoliitikko: Kulttuuri, jota ei ole olemassakaan

Saamelaispolitiikassa metsälappalaisuuteen suhtaudutaan pääasiassa epäilevästi. Useat saamelaisyhdistyksen ovat ehdottaneet, että polveutuminen poistettaisiin saamelaismääritelmästä.

Saamelaiskäräjien entinen puheenjohtaja, filosofian tohtori Klemetti Klemetti Näkkäläjärvi erosi saamelaiskäräjien puheenjohtajan tehtävästä vuonna 2015, kun eduskunta hylkäsi silloisen ehdotuksen saamelaiskäräjälaiksi. Näkkäläjärven mukaan eduskunnan päätös säilyttää saamelaismääritelmä entisellään vaarantaa saamelaisten alkuperäiskansa-aseman.

Samana vuonna Näkkäläjärvi pyysi eroa saamelaiskäräjien vaaliluettelosta protestiksi sille, että korkein hallinto-oikeus oli täydentänyt saamelaiskäräjien vaaliluetteloa vastoin saamelaiskäräjien tahtoa. Näkkäläjärvi kirjoitti silloin lausunnossaan, että päätökset täydentää saamelaiskäräjien vaaliluetteloa ovat johtaneet siihen, että saamelaismääritelmä ja sen tulkintakäytäntö eivät vastaa saamelaisyhteisön sisäistä käsitystä saamelaisuudesta.

Klemetti Näkkäläjärvi työskentelee nykyään Lapin yliopistossa arktisten alkuperäiskansojen tutkimuksen tutkijatohtorina. Hänen mielestään metsälappalainen kulttuuri on sellainen kulttuuri, jota ei ole olemassakaan.

Näkkäläjärven mukaan virallisissa asiakirjoissa metsälappalaisuudesta ei juuri löydy mainintoja. Metsälappalaisen kulttuurin tutkimuksessa pitäisi hänen mielestään tuoda esille se, että onko kulttuuria koskaan ollutkaan.

– Ovatko jotkut ihmiset keksineet sen niin, että se on vain heidän mielikuvissaan. Minun mielestäni siinä olisi tutkimuksen aihetta, voisi näyttää että eihän sellaisia edes löydy, Näkkäläjärvi toteaa.

Näkkäläjärven mukaan tutkimus kannattaisi toteuttaa tutkimalla arkistolähteitä ja käymällä läpi virallisia asiakirjoja, kuten maakirjoja, käräjien pöytäkirjoja ja henkikirjoja. Myös hän epäilee valtioneuvoston motiiveja.

– Onkohan niin, että tämä on valtion johtama toimi, joka pyrkii tiettyyn tulokseen, jolla pitää saada hyväksytyksi henkilöitä saamelaiskäräjien äänestysluetteloon, pohtii Näkkäläjärvi.

Klemetti Näkkäläjärvi Jyrki Ojala / Yle

Valtioneuvosto kanslia kerää ministeriöltä ehdotuksia tietotarpeiksi

Valtioneuvoston kanslian projektipäällikkö Sari Löytökorpi kertoo, että kunta- ja uudistusministeri Anu Vehviläinen vastaa valtioneuvoston selvitys- ja tutkimustoiminnasta. Valtioneuvosto tekee vuosittain selvitys- ja tutkimussuunnitelman, josta päätetään valtioneuvoston yleisistunnossa. Siellä on jonkin verran teemoja määritelty, millaisia tietotarpeita kullekin vuodelle valtioneuvostolla on.

Samaan suunnitelmaan varataan myös jonkin verran määrärahoja myöhemmin määriteltäviin tietotarpeisiin. Nämä määrärahat jaetaan täydentävillä avoimilla hauilla. Metsälappalaisten kulttuurin erityispiirteiden ja kulttuuri-identiteetin selvitykseen voi hakea määrärahaa vuoden 3 täydentävässä haussa, joten teema on myöhemmin määritelty tietotarve.

– Me keräämme sitten ministeriöistä ehdotuksia tällaisiksi tietotarpeiksi, joista sitten tarvittaisiin tietoa sen kuluvan vuoden tai seuraavan vuoden alkupuolen aikana. Ne tietotarpeet ovat sellaisia joiden tulee olla useampaa hallinnon-alaa useampaa ministeriötä koskeva, kertoo Löytökorpi.

Näitä tietotarpeita valmistellaan sekä virkamiesten, että poliittisten toimijoiden kesken, Löytökorpi kertoo. Esitykset menevät valtioneuvoston kansliaan ja niitä käsitellään valtioneuvoston tutkimus-, ennakointi- ja arviotoimintaa koordinoivassa työryhmässä jonka puheenjohtaja on valtiosihteeri Paula Lehtomäki. Työryhmässä on jokaisesta ministeriöstä tutkimusjohtaja tai vastaavassa asemassa oleva virkamies, kertoo Löytökorpi.

– Kaikki esitykset käsitellään yhdessä ja me teemme sitten niistä suullisista esityksistä priorisoidun ehdotuksen ministeri Vehviläiselle. Vehviläinen tekee päätöksen mitkä teemat sitten lopulta avataan hakuun.

Valtioneuvoston kanslian projektipäällikkö Sari Löytökorven kommentit lisätty 11.5.2018.

Yle Sápmi on myös pyytänyt haastattelua saamelaiskäräjien puheenjohtaja Tiina Sanila-Aikiolta aiheesta. Sanila-Aikio ei ehtinyt antaa haastattelua vedoten kokouskiireisiinsä.