Tämä on tarina Suomesta, tieteestä, tutkimuksesta ja politiikasta. Miksi ainutlaatuinen ja kansainvälinen hiukkastutkimushanke Laguna ei kelvannut Suomelle?

Otsalamppuni valo harhailee väsyneesti pimeässä luolassa.

Sitten se löytyy. Valkoisen maalin jälki kalliossa, yli 1 400 metrin syvyydessä. Käännän päätäni takaisin, hitaasti, valokeila paljastaa sanan kirjain kirjaimelta A-N-U-G-A-L.

Anugal, miljardihankkeen toive tuossa sanassa.

Laguna

Large Apparatus for Studying Grand Unification and Neutrino Astrophysics.

Tai hiukkastutkimushanke, kuten me toimittajat sitä kutsumme.

Sitä tarjottiin Suomelle kuin kultalautasella. Jukka Maalampi

Laguna; hyvä ja selkeä nimi vaikeasti ymmärrettävälle astrofysiikan tutkimushankkeelle.

Laguna; neutriinosuihkujen ampuminen Sveitsistä Suomeen, ja tarkemmin Pohjois-Pohjanmaalle Euroopan syvimpään kaivokseen Pyhäsalmelle.

Laguna; Hukattu mahdollisuus vai järkevän tiukkaa ja taloudellista tiedepolitiikkaa Suomen valtiolta?

Kaivos

Happea riittää noin puoleksi tunniksi.

Olalla roikkuva varahappi muistuttaa kaivoksen riskeistä. Vaikka apu on käden ulottuvilla, niin 30 minuuttia tuntuu vähältä, jos jotain sattuu lähes 1,5 kilometrin syvyydessä.

– Hätätilanteessa laitatte maskin kasvoille ja odotatte apua tai siirrytte lähimmälle pelastuspaikalle, ohjeistaa oppaamme ja maanalaisen hiukkasfysiikan tutkimusjohtaja Timo Enqvist.

Jarno Tahvanainen / Yle

Olemme Euroopan syvimmässä kaivoksessa Pyhäsalmella, Oulun ja Jyväskylän välissä.

Päällämme louhitaan sinkkiä ja kuparia. Olemme taivaltaneet pimeän, meluisan ja kostean matkan kaivoksen syvimpään kohtaan.

Juuri täällä olisi pitänyt napata kiinni Sveitsistä ammutut neutriinot, ja selvittää maailmankaikkeuden syntyä ja tulevaisuutta.

Minulla on jano, mutta juomapullo tyhjeni jo hyvä tovi sitten.

CERN

Euroopan hiukkasfysiikan tutkimuskeskus.

Sveitsissä yli 2000 ihmistä työllistävä keskus tutkii tavallisen ihmisen ymmärryksen ulkopuolella olevia asioita.

Kuinka neutriinot voisivat matkata maankuoressa Sveitsistä Pyhäsalmelle, ja miksi ne pysähtyisivät tänne hikisten miesten, happinaamareiden ja tyhjien juomapullojen keskelle?

Cern selvitti vuosien ajan parasta paikkaa uudelle neutriinotutkimushankkeelle. Pyhäsalmen kaivos oli ykkösvaihtoehto valtaisalle, satojen miljoonien eurojen tutkimuslaboratoriolle.

Sitä minäkin. Eivät mantereen läpi porautuvat alkeishiukkaset suinkaan vapaaehtoisesti olisi tänne pysähtyneet, vaan ne olisi houkuteltu pohjolan perukoille isolla rahalla.

Suomi

Pimeä aine, musta aukko tai taantuma.

Se ja sama, kun Lagunaa tarjottiin Suomelle vuonna 2012.

– Sitä tarjottiin meille kuin kultalautasella. Eurooppalaiselle tutkijayhteisölle Suomen kieltäytyminen oli shokki, muistelee hanketta valmistellut hiukkasfysiikan professori Jukka Maalampi Jyväskylän yliopistosta.

Se tuskin olisi heikentänyt Suomen tieteen yleistä tasoa. Jukka Maalampi

Neutriinot halusivat syöksyä Sveitsistä Pyhäsalmelle, mutta niitä ei päästetty matkaan, koska se olisi tullut liian kalliiksi laman ja taantuman kourissa kipuilevalle Suomelle. Myöskään työllisyysvaikutuksia ei pidetty riittävinä kustannuksiin nähden.

Isäntämaa Suomen mukaan miljardihankkeen hintalappu olisi ollut sille vähintäänkin 200 miljoonaa euroa.

Neutriinon nappaajan rakentaminen olisi tuonut töitä jopa sadoille ihmisille useiksi vuosiksi.

Pyhäsalmen kaivos arvioitiin parhaaksi paikaksi kansainväliselle hiukkastutkimushankkeelle. YLE / Timo Heikura

Pyhäsalmesta olisi tullut vuosikymmeniksi yksi hiukkastutkimuksen johtavia keskuksia, jossa olisi työskennellyt vakituisesti kymmeniä asiantuntijoita ja moninkertainen määrä vierailevia tutkijoita ja turisteja.

Ymmärrän valtion tiukan tilanteen päätöshetkellä, sillä minuakin kusettaa ja janottaa yhtäaikaa parin tunnin kaivosvaelluksen jälkeen.

Pettymys

50 - 100 miljoonaa euroa.

Paikalliset johtajat, päättäjät ja tutkijat arvioivat, että Laguna-hanke olisi liikahtanut kohti Pyhäsalmea paljon pienemmälläkin summalla kuin valtion arvioima 200 miljoonaa euroa.

Kielteisen Laguna-päätöksen teki yhteistuumin kolme ministeriötä vuonna 2012. Seuraavana vuonna niiden yhteisbudjetti oli yli 13 miljardia euroa.

Ruotsissa tutkimusta tuetaan aivan eri tavalla kuin Suomessa. Jukka Maalampi

Virallinen selitys oli hankkeen hinta Suomelle, mutta muitakin syitä on esitetty.

Esille nousevat muun muassa alue- ja tiedepolitiikka sekä tieteen rahoitus; miten pohjoiseen sijoittuva iso hiukkastutkimus olisi vaikuttanut esimerkiksi uuden Aalto-yliopiston ja muiden tieteenalojen rahoitukseen?

Lagunalle kielteistä esiselvitystä olivat tekemässä myös Suomen Akatemia ja Tekes, eli tiedepiireissäkään hanke ei saanut vankkumatonta kannatusta.

– Se tuskin olisi vaikuttanut negatiivisesti Suomen tieteen yleiseen tasoon, niin kuin joissain raporteissa epäiltiin, naurahtaa Laguna-hankkeen sisäpiirissä ollut professori Jukka Maalampi.

Maalampi arvioi, että valtion kustannusarvio oli liioiteltu, mutta CERN:in ja Yhdysvaltain väliset hanke- ja rahoituskuviot olisivat saattaneet viedä muutoinkin neutriinotutkimuksen Pohjois-Amerikkaan.

Ruotsi

Naapurissa kaikki on paremmin.

Malmön pohjoispuolella sijaitseva Lundin yliopistokaupunki ratsastaa hiukkassuihkun harjalla.

Siitä kilpaili useampi valtio. Jukka Maalampi

Lundiin valmistuu parin vuoden kuluttua lähes kaksi miljardia euroa maksava yhteiseurooppalainen hiukkaskiihdytin ESS. Käynnissä on yksi Ruotsin suurimmista rakennushankkeista.

– Siitäkin käytiin kovaa kilpailua, ja Ruotsi voitti sen suurella rahalla. Ruotsissa tutkimusta tuetaan aivan eri otteella kuin Suomessa, professori Maalampi toteaa.

Lund on uuden ajan kynnyksellä. Hiukkaskiihdytin luo uuden kaupunginosan asuntoineen, palveluineen ja hotelleineen. Kulkuyhteys järjestyy uudella raitiovaunulinjalla, ja tutkimuskeskukseen on tulossa yli 500 pysyvää työpaikkaa.

Tuo selvisi minulle vuosi sitten Lundissa, kun ihmettelin kaupungin suuria rakennustöitä.

Nyt mietin vain nestetasapainoani.

Tulevaisuus

Kasvinviljelyä, vesivoimaa ja hiukkastutkimusta.

Pyhäsalmen kaivoksessa on käynnissä pienempiä hiukkastutkimushankkeita. Arto Veräjänkorva / Yle

Louhinta loppuu kaivoksessa kahden vuoden kuluttua, jolloin työt päättyvät yli sadalta mainarilta.

– Kaivoksen kehittämisessä vain mielikuvitus on rajana, tuumaa kaivosoppaamme, tutkimusjohtaja Timo Enqvist.

Uutta toimintaa toivotaan muun muassa kaivoskuiluihin suunnitellusta vesivoimalasta.

Pumppuvoimalaan laskettaisiin vettä kaivoskuiluihin kalliin sähkön aikaan ja pumpattaisiin ylös edullisemmalla energialla. Ikuliikkujaksi laitoksesta ei ole, mutta sähkövarastoksi ja säätövoimalaksi kyllä.

Kesästä alkaen kaivoksessa kokeillaan myös kasvinviljelyä. Tavoitteena on löytää parhaat kasvit kaivoskasvatukseen.

Nykyajan luolapiirrosta, L-A-G-U-N-A, katsoessani en pysty kuvittelemaan perunapeltoa kaivoksen pohjalle.