Lähteiden mukaan lastensuojelussa ei haluta puuttua vaikeisiin tapauksiin.

Perheväkivaltaan kuolleen Vilja Eerikan tapaus jää tuskin ainoaksi, pelkäävät Helsingin lastensuojelua tarkkailevat sidosryhmäläiset. Lähteet kertovat STT:lle, että lastensuojelu on pääkaupunkiseudulla paikoin yhä alennustilassa eikä edes lasten kokema väkivalta välttämättä jää haaviin.

Yhdellä sosiaalityöntekijällä voi olla 70 asiakasperhettä ja työtä tehdään lähteiden mukaan toimistovetoisesti tapaamatta ihmisiä tarpeeksi. Koska kaupunki jätti vastuun Vilja Eerikan tapauksesta yksittäisille lastensuojelun työntekijöille, osa sosiaalityöntekijöistä karttelee pahimpia tapauksia.

– Helsingissä näkyy, ettei puututa vaikeisiin tapauksiin. Selkeästi osa työntekijöistä skippaa ja vetoaa, ettei kuulu minulle. Jopa asiakkaan kuullen sanotaan näin, yksi lähteistä sanoo.

Lähteet kertovat ongelmiksi työntekijöiden vähäisen määrän ja huonon tiedonkulun.

– Meillä on ollut tapaus, jossa sosiaalityöntekijä on tehnyt kaksi vuotta töitä lastensuojeluilmoituksen kanssa ja vasta sitten on huomattu, että tämähän ei olekaan perheen ainoa lapsi.

Helsingin lastensuojelun johtaja Saila Nummikoski ei tunnista kuvattuja ongelmia. Hän kertoo, että ongelmia on yritetty korjata.

– Helsinki on pyrkinyt kehittämään esimerkiksi yhteistyösuhteita ja tiedonkulkua, jotka osoittautuivat Vilja Eerikan tapauksessa pääongelmiksi.

STT haastatteli Nummikosken lisäksi juttua varten poliisia, erityistä tukea tarvitsevien lasten kanssa työskentelevää ihmistä ja kahta muuta lastensuojelun lähellä työskentelevää henkilöä.

"Kukaan ei kiristä verkkoa"

Lastensuojelun sidosryhmissä työskentelevät ovat huolissaan siitä, että edes ilmeisiin ongelmiin ei aina puututa. Yhden Helsingin lastensuojelun kanssa toimineen mukaan lastensuojelutyöntekijöiden tapaaminen tai ilmoitukset ala-asteikäisistä lapsista eivät ole johtaneet toimiin.

– Olemme saattaneet tehdä kuukauden aikana useita lastensuojeluilmoituksia esimerkiksi lapsen itsetuhoisista tai väkivaltaisista puheista. Sosiaalityöntekijän näkökulma saattaa kuitenkin olla, että heidän mielestään tästä voi jo alkaa vetäytyä. Piiri pieni pyörii, mutta kukaan ei ota askelta eteenpäin. Verkko pysyy, mutta kukaan ei kiristä sitä. Vähän sellaista näennäistoimintaa, lähde kuvaa.

Erityistä tukea tarvitsevien lasten kanssa työskentelevä lähde sanoo, että tiedonkulku katkeaa usein jo pelkästään sosiaalityöntekijöiden liian nopean vaihtuvuuden vuoksi.

"Olet vapaa irtisanoutumaan"

Lastensuojelua tuntevat kuvaavat ongelmien johtuvan työntekijöiden sijaan työskentelytavasta. Heidän mukaansa työkulttuuri on joustamatonta, työntekijöitä on liian vähän ja johtaminen on paikoin huonoa. Kaikki haastatellut halusivat puhua nimettöminä, koska ongelmista puhuvia työntekijöitä on uhkailtu.

–Todetaan, että olet vapaa irtisanoutumaan ja töihin tulijoita kyllä riittää, yksi lähteistä kertoo.

Nummikoski kiistää, että työntekijöitä uhkailtaisiin lastensuojelussa.

– On ihan aidosti lupa nostaa esille ongelmia, ja työntekijöillä on myös sellainen velvoite lastensuojelun laadun ja edun turvaamiseksi.

Haastatellut kertovat, että ongelmien määrä vaihtelee eri puolella Helsinkiä.