Jaana Järvinen on ollut kauppiaana vaasalaisessa K-marketissa pari vuotta. Näpistykset ja varkaudet ovat kauppiaalle tuttu juttu.

Järvisen mukaan osa varkaista on niin röyhkeitä, että nappaa hyllystä tavaraa kainaloon ja kantaa ovesta ulos. Yksi näpistelyn ilmiö ovat ”juoksukaljat” eli alkoholin kuljettaminen kassan ohi maksamatta, vaikka juosten.

– Onhan se aika turhauttavaa. Vähän kuin, että teille tulee joku olohuoneeseen, ottaa kirjahyllystä tavaraa ja kantaa ulos, Järvinen sanoo.

Järvisen kaupassa myymälävarkauksiin on pyritty aktiivisesti puuttumaan. Valvontakameroita seurataan ja tarvittaessa myymälävarkaudesta epäiltyjen henkilöiden kanssa keskustellaan. Kaupassa on myös tehty teknisiä uudistuksia myymälävarkauksien estämiseksi.

Epäiltyyn varkauteen puuttuminen kysyy kuitenkin rohkeutta. Kauppias toivoisikin ohjeita tilanteiden kohtaamiseen.

– Olisi hyvä, jos joku turvallisuustaho vaikka järjestäisi meidän alalle koulutuksen ja olisi saatavissa joku ”virallinen ase”, millä pystyt toimimaan ja puolustamaan itseäsi, kun haet tavaraasi takaisin, Järvinen sanoo.

Satanen jokaisen kukkarosta

Kaupan liiton arvion mukaan näpistykset ja myymälävarkaudet ovat vuositasolla 500 miljoonan euron ongelma. Näpistely maksaa sata euroa per suomalainen. Vauvasta vaariin.

– Sanotaan, että kaupasta varastetaan 450 miljoonaa tavaraa. Rikollisesta hävikistä puolet, 200-250 miljoonaa, on ruokakaupoista. Nyrkkisääntö on, että Suomessa kauppojen varkaushävikki ja siihen uhratut vartijakulut ovat noin 100 euroa per kansalainen, sanoo Kaupan liiton asiamies, turvallisuusasioista vastaava Matti Räisänen.

Suomessa kauppojen varkaushävikki ja siihen uhratut vartijakulut ovat noin 100 euroa per kansalainen. Matti Räisänen

Juoksukaljat ovat ympärivuotinen ongelma, jota esiintyy kaikkialla – enemmän tai vähemmän. Osasta tapauksia tehdään rikosilmoitus, osa jää vain yrityksen hävikiksi. Räisäsen mukaan yritykset opastavat henkilökuntansa itse varkaustapauksien varalta.

– Henkilöturvallisuus on aina tärkeintä. Pitää tiedostaa, mikä on riski, jos eskaloituu pahemmaksi väkivaltatilanteeksi, Räisänen sanoo.

Pieniäkin asioita

Matti Räisäsen mukaan hyvin koulutettu ja valpas henkilökunta sekä siisti kauppa ovat tekijöitä, joiden on todettu vähentävän hävikkiä. Olutvarkauksia on pyritty estämään esimerkiksi myymällä irtotölkkejä kahvallisten monipakkausten sijaan.

– Oluthan myös sijaitsee usein liikkeen takanurkassa. Mitä pidemmän matkan joudut sitä kantamaan, sitä hankalampaa, Räisänen sanoo.

Kaikkia myymälävarkauksia ei kuitenkaan pystytä estämään. Osa torjuntakeinoista ei ole myöskään taloudellisesti kannattavia. Osa taas ehkä hyvinkin pieniä ja arkisia asioita.

– Kun asiakas tulee kauppaan hänet huomataan ja hänelle sanotaan hei. Osalla ihmisiä se ainakin ehkäisee varastamisalttiutta, koska henkilö huomaa, että hänet on havaittu, Räisänen sanoo.