E-sport on noor spordiala, mida paljud spordiks ei peagi, kuna mängijad võistlevad, mängides videomänge. Samas on kaalutud, et e-sport võiks olla ka osa olümpiamängudest. Portaali Diktor.ee peatoimetaja Martin Liivand selgitas Vikerraadio saates "Huvitaja", et peamiselt ei ole e-sport olümpiale jõudnud liigselt vägivaldse sisuga mängude tõttu.

"Eelkõige ei ole sellega olnud päri Rahvusvaheline Olümpiakomitee, kelle põhiline argument on see, et e-spordi mängud on liiga vägivaldsed ja vägivallal Olümpiamängudel kohta ei ole. Sellest võib aru saada, sest tõesti otsest vägivalda näiteks Counter Strike'is on küll. Aga teisest küljest ei mängi e-sportlased neid mänge seepärast, et neile nii väga virtuaalselt inimesi mõrvata meeldiks, vaid mängivad seda seepärast, et see on strateegiline sportmäng," ütles Liivand.

See, milles e-spordis võisteldakse, sõltub mängitavast mängust. Leidub nii rallisimulaatoreid, kus virtuaalsel rajal virtuaalses autos Ott Tänakuks kehastununa kaasmängijaid võita kui ka tulistamismänge nagu CS:Go, mille Baltikumi meistrivõistlused said just sel nädalal alguse ja kus on mängutules ka mitu Eestist pärit võistkonda. "CS:Go on tulistamismäng. See kõlab küll brutaalselt ja ebasportlikult, aga tegelikult on see sportlik tiimimäng, kus kaks viieliikmelist tiimi võtavad mõõtu ja üritavad üksteisest jagu saada," rääkis Liivand.

Mainitud mängus on mängijate eesmärgiks mängukaardil erinevaid ülesandeid täita, paigaldades näiteks mõnda kindlasse kohta pomm ning see seal õhata, kusjuures vastasvõistkond püüab seda kõigest väest takistada.

Just võistluslikkus ongi e-spordis tähtsaim. "E-sport ongi võistluslikest videomängudest välja kasvanud ja nende ümber tekkinud uus spordiliik," selgitas Liivand.

Samas väidavad paljud, et videomängude mängimist spordiks küll nimetada ei saa. "Sarnaselt teiste tippspordialadega nõuab see palju pühendumust ja palju harjutamist, põhimõtteliselt enda elu täielikult selle valdkonna ümber üles ehitamist. Samamoodi võib ju öelda ka male kohta, mis on ka klassikaliselt spordiks peetav mäng, kus väga palju füüsilist aktiivsust mängus ei ole," tõi Liivand paralleeli.

Eesti on e-spordi maailmas kujunenud üheks edukamaks riigiks. "Näiteks CS:Go maastikul on meil üks maailma tippu kuuluvaid mängijaid Robin "ropz" Kool, kes mängib Saksa meeskonnas Mousesports ja ka Clement Ivanov, mängija nimega Puppey, kes juhib ise üht maailma kõige paremat Dota2 meeskonda," selgitas Liivand.

Erinevalt platsil toimuvast spordist kohtuvad e-sporti harrastavad füüsilised võistkonnad harva, peamine harjutamine toimub siiski kodus, kuus kuni kaheksa tundi järjest üle interneti mänge mängides ja meeskonna koostööd harjutades. Füüsiliselt kokku tullakse ehk vaid suurte võistluste eel.

Kui tavaspordis liiguvad päris suured rahasummad, siis nii ka videomängude maailmas. "E-sport ei erine selles valdkonnas mitte karvavõrdki teistest spordialadest. Just sel aastal on korraldatud kaks kõige suurema auhinnafondiga e-spordi turniiri üldse. Korraks said edetabeli tippu Fortnite'i maailmameistrivõistlused, kus jagati välja 30 000 000 dollarit ning esikohale jäänud 16-aastane poiss võitis 3 000 000 dollarit," selgitas Liivand.

Ehkki praegused e-sportlased on alani jõudnud, alustades koos sõpradega lõbu pärast mängimist, on praeguseks juba käima lükatud ka päris e-spordi trennid, neist esimene ka Eestis. "Hiljuti pani jalgpalliklubi Nõmme Kalju püsti esimese e-spordi tiimi reaalse spordimeeskonna kõrval. Neil e-sportlastel on plaanis hakata välja õpetama ka järgmist e-sportlaste põlvkonda," rääkis Liivand. Nii käib füüsiline liikumine jalkatrennis käsikäes vaimse treeninguga videomängude maailmas.