Ble muligheten

Første gang Iman Meskini fikk tilbud om å komme på audition til rollen som Sana, var hun skeptisk. Var det plass til en som henne – en troende muslim med hijab – i en dramaserie for ungdommer?

– Jeg sa til castingansvarlig at ungdommer er interessert i drikking, hooking og festing – ting jeg verken gjør i virkeligheten eller kan gjøre på TV. Jeg skjønner ikke hvordan en sånn karakter skal være interessant.

Da svarte serieskaperne at det var akkurat det de var ute etter, en som kunne representere jenter som henne.

– Jeg visste ikke hvor viktig det var å ha en rollefigur du kan kjenne deg igjen i, før jeg ble det selv. Jeg har aldri drømt om å bli skuespiller, for jeg har aldri sett noen som ligner meg på TV. Jeg hadde ikke tenkt på det som en mulighet før jeg selv ble den ­muligheten, sier Meskini.

– Er det vanskelig å være troende som ung i dag?

– Det er i hvert fall ikke lett. Men det er generelt ikke lett å være ung i dag. Om du er kristen, muslim eller sikh – det å tro gjør at du er i et mindretall. Det har generelt vært en mangel på representasjon av religiøse på TV.

– Var det noen fordommer om muslimske jenter du tenkte at det var viktig å avkrefte da du tok rollen i Skam?

– Ja.

Plutselig er det som om Sana svarer, ikke Iman. Hun hever stemmen, legger trykk på hvert ord.

– Mange tror at alle er tvunget til å gå med hijab. Det stemmer for noen, men ikke for alle. Og det tenker jeg ikke har med selve plagget å gjøre, men det handler om tvang. Det er ingen som liker å bli tvunget til noe, enten det er å ta hijaben på eller ta den av.

Hun dunker fingrene i bordplata.

– Det jeg kjemper for, er at de som vil gå med hijab og velger det selv, skal få lov til det. Jeg blander meg ikke borti hvordan andre går kledd, og så håper jeg at ingen blander seg borti hvordan jeg går kledd.

Ansvar

Iman Meskini tror det er en mening med alt. Denne livsfilosofien gjør det lettere å unne ­andre mennesker godt, mener hun.

– Du blir mindre sjalu hvis du klarer å tenke at det som er ment for andre, er ikke ment for deg. Jeg tror det er spesielt viktig i det samfunnet vi ­lever i, hvor du hele tida blir eksponert for hvordan andre har det.

Selv kom Meskini ganske langt i søkeprosessen til en anerkjent, internasjonal skole i Wales. Men så kom avslaget.

– Jeg ble kjempelei meg. Men så tenkte jeg at da er det sikkert noe annet som er meninga for meg her hjemme. Og det er jeg veldig glad for nå, for da kom Skam. Livet tok en helt annen retning.

– Tenker du at Skam var Guds plan?

– Ja, jeg tror alt er Guds plan. Men vi har alle et valg om hvordan vi skal forholde oss til det.

Meskini tenker ofte på at hun er heldig som har vokst opp i Norge, har god helse og alt hun trenger.

– Verden er utrolig urettferdig. Jeg har alle de mulighetene jeg kunne drømt om. Men hva bruker jeg det til? Bruker jeg det til kun å tilfredsstille meg selv hele livet, eller bruker jeg det til å gjøre noe for andre?

– Hva er ansvaret ditt nå?



– Jeg tenker at ansvaret mitt nå er å være et godt forbilde for de som føler at jeg på en eller annen måte representerer noe større. Jeg vet at mange unge ser opp til folk som er kjente i dag og vil imitere dem. Og da har jeg et ansvar. Det er et ansvar jeg har vært villig til å ta. Men jeg er også veldig nøye med at jeg kun representerer meg selv, min historie og min mening.

– Det kan jo være et veldig stort ansvar?



– Så lenge jeg har hatt på meg hijab, har jeg følt det ansvaret. Nå er det bare løfta til et høyere nivå.