Jeden z nejzajímavějších přestupových příběhů tohoto transferového období skončil a Slavia hlásí první posilu. Reprezentační obránce Vladimír Coufal podepsal v Edenu smlouvu na tři roky. Sešívaní tak vyhráli bitvu o kapitána Liberce s konkurenční Spartou. 25letý zadák by se měl zapojit do přípravy vicemistra na novou sezónu v sobotu. V rozhovoru vysvětluje, proč dal přednost Slavii před Spartou, zda se nebál přijetí fanoušků na Letné, jak vnímal problémy nového zaměstnavatele na konci ligy.

Přestup se v posledních dnech protahoval. Jak moc jste si oddechl, že je hotovo?

Hrozně moc! I když už bylo všechno domluvené, v jednu chvíli jsem nevěřil, že to dopadne. Už jsem se trochu propadal do schízy, protože Liberec pořád vymýšlel další úpravy a kompenzace ve smlouvách. Honza Nezmar (sportovní ředitel Slavie), se kterým jsem byl v kontaktu, z toho byl už hodně nešťastný. Pomalu jsem přestával doufat, ale jsem rád, že to nakonec dopadlo takhle, na všem jsme se domluvili a já mám klid na svou práci. Doufám, že ji budu dělat minimálně tak dobře jako v Liberci. Jsem obrovsky rád, že tahle přestupová sága skončila.

Ona měla poměrně zajímavý průběh. Nejprve jste mířil do Sparty, ale nakonec jste skončil ve Slavii. Jak k tomu obratu došlo?

Sparta mě poprvé kontaktovala asi měsíc před koncem ligy. Do té doby jsem oficiální nabídku od Slavie neměl, ta měla tehdy své problémy. Sparta vše mohla dotáhnout, ale neudělala to. A když se pak Slavia ozvala, byla to jasná volba. Má jistotu Evropské ligy, může hrát Ligu mistrů. Myslím, že je tam i lepší parta. Navíc znám trenéra Trpišovského. Má fantastické fanoušky a nádherný stadión. To jsou hlavní faktory, které rozhodly pro Slavii. I manželce se více líbila Slavia. Prý má hezčí stadión a dresy. (úsměv).

Fanoušci Sparty vám však spílají, že jste nejednal férově, když jste si se Spartou již plácnul, pak jste však změnil názor a upřednostnil finančně zajímavější nabídku.

Tohle není až tak úplně pravda. Se Spartou jsem si neplácnul, jak to psali v nějakém deníku. Byl jsem na jednání, kde jsme si normálně podali ruku jen při přivítání a odchodu. Tak, jak se patří. To je celé. Nepodali jsme si ruku na to, že budu hrát ve Spartě. Trochu to otočili... Ale to je jedno. Jsem rád, že jsem ve Slavii. Kdyby se neozvala, možná bych teď byl ve Spartě, v té době to byla jediná oficiální nabídka. Ale jsem hrozně rád, že se ozvala a že teď můžu být v Edenu.

Před půl rokem jste mi říkal, že upřednostňujete sportovní stránku před finanční. Platilo to i teď?

Kdybych šel po finanční stránce, tak jsem byl v zimě v Turecku. To je asi důkaz, že mi o peníze v prvé řadě nejde. Chci být úspěšný, vyhrávat trofeje a z fotbalu mít radost. To jsou hlavní faktory, proč fotbal dělám. Slavia má od nových majitelů dlouhodobější koncepci a cíle, které by měla splnit. A to mě přesvědčilo. Vypadá to, že budou muset získávat titul každý rok, což chci i já. Budou se muset prát o Ligu mistrů, hrát zajímavý fotbal. Trenéra Trpišovského znám, vím, jaký styl fotbalu hraje. Ve Slavii jsou hodně kvalitní hráči na to, aby to pochopili a abychom měli úspěchy. To mě oslovilo.

A jak moc jste Spartu zvažoval i z pohledu přijetí jejích fanoušků? Na podzim po vyhroceném zápase Liberce se Spartou vám nemohli přijít na jméno, na hřišti jste se pohádal s Ben Chaimem, padaly ostré výrazy. Přestup na Letnou by byl pikantní.

Ano, ale z toho jsem strach neměl. Když někdo neunese něco, co je na hřišti, a jde s tím ven, tak ani nebudu říkat, co to pro mě je... Je to jeho věc. Už jsem jednou říkal, že udělám vše pro to, aby byl můj tým úspěšný. A to samé budu dělat ve Slavii. Chci za každou cenu vyhrávat a mít výsledky. Ben Chaim tehdy přišel do české ligy jako hvězda. Věděli jsme, co od něj můžeme čekat a potřebovali ho rozhodit. Povedlo se to mně a se Spartou jsme nakonec v devíti uhráli remízu. Jen můžu říci, že výrazy, které jsem měl údajně Ben Chaimovi říci, nejsou pravdivé. Nebylo to tak. Já bych se za nic určitě neomlouval.

Na druhou stranu Slavia měla na konci ligy problémy s majitelem, nemáte z tohoto pohledu obavu?

V té době jsem od ní ani oficiální nabídku neměl. O nějakých problémech jsem samozřejmě věděl, ptal jsem se i Honzy Nezmara, jsme spolu v kontaktu pořád. Říkal mi, ať nemám vůbec žádný strach, že se to vyřeší. A nakonec se to vyřešilo tak, že za sebou mají ještě větší firmu, než měli. (úsměv)

Už jste to naťukl, ale jak velkou roli hráli právě trenér Jindřich Trpišovský a sportovní ředitel Jan Nezmar, které z Liberce dobře znáte?

Velkou. Nezmiče znám strašně dlouho, trenéra Trpišovského také. Už jen to, že trenér Trpišovský přijede za mnou a ve druhém případě jsme museli jet do Prahy na jednání za někým jiným. To také o něčem svědčí. Když o vás má někdo zájem, přijede za vámi a nemusíte tam jezdit vy. Člověk i z jednání pozná, kdo o vás stojí víc.

Jak velkým lákadlem je možnost zahrát si Ligu mistrů?

Bude to hrozně těžké. Soupeři jsou nevyzpytatelní a jsou to evropské velkokluby. Neodvažuji se procentuálně vyjádřit, jak velká šance to je. Ale s trenérem Trpišovským jsme byli v Liberci úspěšní, předkola umí zvládat, takže doufám, že by se nám něco podobného mohlo podařit i ve Slavii. Bylo by to skvělé, kdyby se v Edenu hrála Liga mistrů.

Bude pro vás přechod do většího klubu snazší, když z Liberce znáte celý realizační tým i hodně spoluhráčů?

Znám se i s kluky, co nejsou z Liberce. Jsou to vesměs fajn kluci, skromní, kamarádští. S tím by vůbec problém být neměl, měl bych tam zapadnout. Bude to úplně v pohodě.

Jak vnímáte fakt, že dál rozšiřujete libereckou kliku ve Slavii?

Nevím, jak bych to měl vnímat. Ve Spartě byla také spousta hráčů, kteří byli v Liberci na hostování. Když je hráč dobrý a trenér má o něj zájem, tak myslím, že je jedno, z jakého je klubu. Hlavní je, jestli se ti hráči dokážou prosadit a budou mít úspěchy. Je úplně jedno, jestli přišli z Liberce, Jihlavy nebo Slovácka.

Jenže případným rizikem může být, že v případě neúspěchu se může liberecká klika stát snadným hromosvodem, tedy i vy.

To určitě může, proto se nám musí dařit a já doufám, že se nám dařit bude!