Skolan ska utvecklas. Det är alla politiska partier överens om. Sittande regering lovade storsatsning på skolan innan valet 2014. Fler lärare och färre elever i klassrummen var löften som gavs. Räcker dessa löften för att få till skolutveckling? En röst som hörs väldigt svagt i debatten om möjligheter till skolutveckling är skolans egen röst, lärarnas och elevernas röster, rösterna från oss som faktiskt varje dag har som uppgift att förvalta och utveckla skolan. Låt oss för en gångs skull börja en diskussion om hur skolan skulle kunna utvecklas – i klassrummet.

Mohammed, Anna, Nadiro, Nashiba och Emil sitter i grupp i hörnet av klassrummet längst ner vid fönstret. De andra eleverna sitter också i grupper utspridda i klassrummet. På elevernas bänkar ligger olika långa olikfärgade trästavar. I en diskussion i hela klassen har en av eleverna precis föreslagit att alla ska jämföra hur många röda stavar det behövs för att beskriva en svart stav. Eleverna plockar med stavarna. Ett sorl breder ut sig i klassrummet. Läraren avvaktar elevernas laborerande med stavarna. Ljudnivån ökar sakta.

Mohammed: – Det här går inte att skriva.

Mohammed pekar på den fjärde röda staven som inte får plats med hela sin längd bredvid den svarta staven. Han tar bort den och då blir längden av de tre röda stavarna som blir kvar för kort i jämförelse med den svarta staven.

Nashiba: Det här kan vi inte.

Nadiro: Inte kan.

Mohammed vänder sig mot läraren vid tavlan som lyfter blicken mot eleverna igen.

Mohammed: Det är något ni måste lära oss.

Emil: Något vi måste lära oss…

Det här är klassrummet där elever från världens alla hörn tillsammans med sina lärare ska få möjlighet att ta del av teoretiska begrepp som vår gemensamma historia och vårt gemensamma samhälle bygger på. Det är klassrummet där tidigare lärarerfarenheter och forskning om hur utveckling och lärande kan tänkas gå till får möjlighet att blomma i undervisning. Lektionen har vi, i en grupp av lärare, planerat och designat i ett kollegialt handledningsprojekt. Vi har läst, diskuterat och funderat. Lektionen är filmad, analyserad och reviderad flera gånger. Genom ett strukturerat och systematiskt arbete tillsammans i lärargruppen lyckades vi utveckla uppgifter där eleverna faktiskt frågade efter mer kunskap. Tack alla föregångare, pedagoger och forskare, för att ni formulerat detta så centrala och triviala som gäller som drivkraften för lärande och utveckling – människors önskan om mer kunskap. Dagens skola har nu till uppgift att använda era formuleringar och ert kunnande för att driva undervisning för dagens skolelever.

Skolan har enligt gällande styrdokument till uppgift att bygga på en vetenskaplig grund. En uppgift för dagens skola är alltså att ta del av forskningsrön och omsätta dem till undervisning. De uppgifter som utformades av läraren och eleverna i den ovan citerade lektionen, var möjliga att utveckla tack vare tidigare pedagogers och utbildningsforskares idoga arbete i klassrummet och vid skrivbordet. Eleverna och läraren utvecklade en matematisk modell för en lösning på elevernas problem. Modellen diskuterades i lektionen och eleverna provade att den fungerade även i ett fortsatt laborerande.

Men, skolan kan inte utvecklas genom att enbart använda tidigare pedagogers och forskares kunskaper, inte ens om man som den nu sittande regeringen utlovat, lyckas anställa fler lågstadielärare, eller om man som regeringen också lovat ser till att det blir färre elever i klasserna på lågstadiet. För att vila på en vetenskaplig grund, måste vi i skolan även få möjligheter att fortsätta utveckla undervisning och utveckla kunnande om hur undervisning kan gå till. Ingen vetenskap eller verksamhet kan leva på endast gamla meriter. Vilka uppgifter behöver vi utveckla för att möta dagens behov, som utvecklar dagens och morgondagens samhällsmedborgare? Vi behöver formulera hur lärande och utveckling blir möjligt för våra elever i våra klasser på våra skolor. Utifrån hur vi formulerar lärande, behöver vi utveckla undervisning. Skolan har ett behov av, och ett krav på sig, att genomföra professionellt utvecklingsarbete. Ett professionellt arbete som möjliggörs genom att analysera och reflektera över skeenden i våra klassrum. Ett arbete som bygger på skolans egna analysfrågor. Det vill säga de frågor som uppstår i det sammanhang där frågorna faktiskt ställs. I skolan behöver vi möjligheter att analysera små detaljer som kan vara avgörande för utvecklingen hos de elever vi arbetar tillsammans med. Vi behöver få möjligheter att hitta elevernas kommentarer om att de är redo att gå vidare i nya landvinningar i sin utveckling.

Många studier från många olika länder visar att när lärare får möjligheter till strukturerat och organiserat kollegialt samarbete, som gäller detaljer som gestaltas i undervisning, leder det till ökat fokus i undervisningen. Elever får större möjligheter att ta del av det kunnande som ett demokratiskt samhälle ställer krav på. Det har visat sig att eleverna når högre kvaliteter i relation till kursplanernas kunskapskrav i sådana verksamheter. Vi behöver formulera och göra kunskap synlig för behov som elever har idag, utifrån de behov som mänskligheten alltid haft. Skolan behöver en organisation där kollegialt samarbete görs möjligt. Ett samarbete som fokuserar didaktiska pedagogiska frågor om undervisning och lärande.

Utveckling av dagens skola kan inte stanna vid att hitta plats till alla elever i ett klassrum. Det räcker inte ens att anställa fler lärare och få färre elever i klasserna. Utveckling av undervisning kan inte heller stanna vid att lärare tar del av massiva utbildningsprogram, eller diskuterar om elevers stöd ska dokumenteras som extra anpassningar eller särskilda åtgärder. Utveckling av undervisning är något större, som måste få ske genom strukturerat professionellt samarbete. Skolan behöver organiseras och tilldelas resurser så undervisning kan utvecklas genom professionell analys och professionell reflektion av verksamheten. Skolan behöver möjligheter till didaktiska och pedagogiska diskussioner som kan göra skillnad för eleverna i våra klassrum. I dessa diskussioner behöver olika yrkesgrupper hjälpas åt; läraren, forskaren och den forskande läraren. Skolan behöver utvecklas så vi kan ta tillvara Mohammeds, Annas, Nadiros, Nashibas och Emils önskan om det är något ni måste lära oss, något som vi måste lära oss.

Helena Eriksson

Specialpedagog; Borlänge kommun