De här dagarna har jag känt mig lite som pojken i sagan, han som upptäckte att kejsaren var naken. Jag har ägnat över tio år åt att rapportera om mänskliga rättigheter och censur i Kina. Så kommer jag tillbaka till Sverige och ser att statliga museer används för att sprida propaganda. Det är inte okej, särskilt inte i en demokrati. Självklart skriver jag om det.

Varför blir det så chockartad reaktion när jag gör det?