„Neradi tomu říkáme halucinogeny, protože halucinace nejsou to, o co v prožitku jde. Nejdůležitější jsou mystické prožitky, které jsou důvodem, proč jsou tyhle látky léčivé. Léčivý účinek koreluje s mystickým zážitkem.“

O substanci projevila zájem i armáda. Tajné testy na dobrovolnících dopadly tak dramaticky, že následná supertajná zpráva doporučovala umístit LSD do rakety vypálené na Sovětský svaz. Ta by prý naráz vyřadila z provozu celou Rudou armádu.

Koncem 60. let se ale nad kyselinou snů začaly stahovat mraky. Vláda USA zařadila LSD na seznam zakázaných látek v roce 1966 a další země ji následovaly. Sandoz pak výrobu LSD ukončil. Hofmann to v roce 1993 shrnul takto: „LSD není návyková ani toxická. Její nebezpečí spočívá ve velmi hluboké změně vědomí: může být krásná a může být strašná.“

S LSD experimentovala také tehdejší československá armáda. Na dobrovolnících z řad vojáků základní služby zkoušela jejich chování a především to, jak jsou schopni se soustředit.

„LSD bývá spojováno především s hippie érou Západu konce 60. let. To, co se ale už pár let předtím odehrávalo v Československu, nemělo jinde na světě obdobu,“ napsal kanadský novinář Ross Crockford, který dělal průzkum mezi pamětníky tehdejších pokusů.