Mens det danske sommervejr har været en lunken affære, er sommerens bandekonflikt kogt over. Mere end 20 skyderier siden den 18. juni taler sit tydelige sprog om den voldsparathed, der præger forskellige grupperingers interne stridigheder.

De mange skyderier har forventeligt – og forståeligt – skabt et politisk krav om handling, og dette krav har regeringen ikke siddet overhørig.

Den 8. august meddelte justitsminister Søren Pape Poulsen (K), at han har anmodet Rigsadvokaten og Rigspolitiet om at undersøge, hvorvidt grupperingen Loyal to Familia kan forbydes ved dom efter grundlovens paragraf 78, der omhandler foreningsfriheden.

Det er dog lidt af et gamble, justitsministeren kaster sig ud i. For også under tidligere konflikter mellem rockere og/eller bander har forrige justitsministre fået undersøgt mulighederne for et sådant forbud, og her har meldingen været, at det var usandsynligt at få medhold i en sag ved domstolene. Såfremt Rigsadvokaten og Rigspolitiet når frem til samme konklusion i denne omgang, vil Pape risikere at fremstå som vingeskudt snarere end handlekraftig, og der er derfor ganske meget politisk kapital på spil.

Hvorfor er det, at man ikke blot kan få opløst en gruppe som Loyal to Familia, eller rockergrupper som Hells Angels, når nu deres medlemmer gang på gang bliver dømt for alvorlig kriminalitet?

Her kommer grundlovens beskyttelse af foreningsfriheden ind i billedet.