Overdrivelser, overbyderi og uendelige pengekrav fra offentlige udgiftsområder – sådan er valgkampen, når den er værst. Behøver det være sådan?

Hvad med lidt mere fokus på skaffedyrene i den private sektor? Det er jo privat vækst, der giver de skatteindtægter, der muliggør offentlig vækst.

Hvad med at sætte fokus på institutioner og kommuner, der gør det godt uden ekstra midler i kraft af god ledelse, korpsånd, høj produktivitet og lavt sygefravær?

Alle problemer er jo løst – et eller andet sted i landet. Så lad os dog finde frem til dem, der gør det bedst! Og stikke de gode eksempler op i næsen på dem, der påstår, at flere penge er den eneste vej til saligheden.

Jeg er ikke ude efter kritisk journalistik. Jeg anklager tværtimod de fleste medier for at være ukritiske mikrofonholdere for særinteresser, der kræver til sig selv på bekostning af den uorganiserede almeninteresse.

Særinteresserne trænger til at blive udfordret med betragtninger som: Hvor mange job og skatteindtægter fra den private sektor koster det, hvis deres ønsker skal skattefinansieres? Hvor får vi arbejdskraften fra? Hvor mange flere »varme hænder« ville det give, hvis sygemeldingerne havde samme omfang som i den private sektor?

Hvorfor ikke gøre som dem, der gør det bedst. Som Holbæk Sygehus, der har haft succes med fedmebehandling af hele familier. Som Silkeborg Sygehus, der var først med »kræftpakker«. Som Gentofte Hospital, der var først med at levere resultater af blodprøver inden for en time. Som Fredericia Kommune, der var først med at gøre hjemmehjælp til hjemmetræning. Som Helsingborg, der er langt bedre end danske kommuner til at anbringe børn uden for hjemmet. Ja, jeg nævnte en svensk by, for jeg begriber ikke, at de nordiske velfærdssamfund ikke lærer noget mere af hinanden.

Slå antennerne ud

Midt i al jammeren over dårlig velfærd er det en fornøjelse at følge kommuner, der faktisk gør det godt og har tilfredse borgere. Hvorfor tager det så lang tid, før den gode praksis breder sig?

Et eksempel: Solrød ligger helt i top med den laveste ledighed, den største tilflytning og de mest tilfredse forældre til skolebørn i hele landet. Hvis den ikke ligger øverst, ligger den næstøverst blandt de 98 kommuner.

I ingen anden kommune har børnene sundere tænder end i Solrød, hvor børnetandplejen tidligt blev varetaget af private tandlæger. (Det blev for år tilbage gjort muligt på mit initiativ). Kun 14 pct. af de syvårige har huller, hvilket er det halve af landsgennemsnittet. Der er ingen kommunal børnetandpleje. Børnene og forældrene kan frit vælge tandlæge, herunder familietandlægen. Og det er ikke dyrere end kommunal børnetandpleje. På samme måde er den private del af plejehjemmet Christians Have i Solrød ikke er dyrere end den kommunale del. Valgfriheden giver mere tilfredse borgere, men lægges ofte for had af de offentligt ansattes organisationer, der frygter for deres monopol.

Tænk, hvis medierne i højere grad fortalte om det, der virker, og om dem, der gør det godt. Valgkampen er et eldorado for jammerkommoder, der ikke har fantasi til andet, end at alting skal løses med ekstra penge og højere skatter!

Der er bestemt »huller« i velfærden og mangler, der skal afbødes med større bevillinger. Men det er ikke kun et spørgsmål om penge. Det ved man, når man som tidligere indenrigsminister har set de enorme forskelle fra kommune til kommune.

Derfor, kære medier: Slå antennerne ud, find frem til dem, der har løst problemerne og lad de gode eksempler lyse over valgkampens jammerdal.

Den tidligere chef for DR-nyheder Ulrik Hågerup endte sin karriere i DR med at udgive bogen »Konstruktive nyheder«, hvor hans ærgrelse over Danmarks Radios negative nyhedsdækning kom i lys lue. Han påpegede, at der faktisk findes medier, der med succes har ændret fokus fra jammer til løsninger. At det ikke lykkedes ham at svinge DR-nyhederne rundt er en anden sag.