Når de godt og vel 25.000 ansatte i Aarhus Kommune i dag møder på arbejde, er det slut med at ryge i arbejdstiden. Kommunen har nemlig indført et totalt rygeforbud, som betyder, at rygning er forbudt, uanset om de ansatte er inde, ude eller holder pauser.

Kommunens medarbejdere skal være rollemodeller, og forbuddet er indført for at forbedre sundheden og sikre, at ingen bliver udsat for passiv rygning.

Kommunens rådmand for Sundhed og Omsorg, Thomas Medom (SF), ser ikke forbuddet som et drastisk skridt.

- Jeg tror, at det er en naturlig udvikling, og om et par år ser vi tilbage på det, som vi nu ser på, at man ikke må ryge på en restaurant. Jeg synes, det er et fornuftigt initiativ, siger han til DR Nyheder.

Kommet for at blive

Ikke-rygerpolitikken skal administreres af ledelsen i de forskellige afdelinger, og Aarhus Kommune kommer ikke til at sætte ekstraordinære restriktioner i værk for at håndhæve forbuddet.

Men det er ikke alle, som er lige begejstrede. På rådmandens skrivebord har han to bunker med mails. En bunke fra de glade ansatte og bunke fra de utilfredse. Thomas Medom slår dog fast, at uanset hvordan reaktionerne bliver, er forbuddet kommet for at blive.

- Det er ikke fordi, der står et oprør parat, og ligesom tidligere rygepolitikker bliver den her også ført ud i livet. Jeg er overbevist om, at der kommer flere kommuner med, siger han.

Farlig tendens

Et oprør er heller ikke lige på trapperne, garanterer fagforeningen FOA. Men ifølge Kirsten Normann Andersen, der er FOA's afdelingsformand i Aarhus, skal kommunerne begynde at tænke sig om, inden der bliver trukket den slags beslutninger ned over hovedet på de ansatte.

- Det kan godt være, at der er lavkonjunktur, og det er svært at få arbejde lige nu. Men hvis man som arbejdsgiver vil blande sig så meget i folks personlige liv, så kan jeg forestille mig, at kommunerne vil få rigtigt svært ved at få ansatte i fremtiden, siger hun.

Kirsten Normann Andersen er helt enig i, at det er nødvendigt med en rygepolitik. Også at arbejdsgiverne har ret til at bestemme, hvad de ansatte bruger arbejdstiden til. Men hun stejler over, at de ansatte ikke selv må administrere deres pauser, og at de skal bruges som rollemodeller for hele kommunen.