Enhver kan se logikken og rimeligheden: Den, der skruer sin virksomhed sammen, så den undgår at betale skat i Danmark, skal ikke have lov at stikke snablen i statskassen for at få del i Folketingets hjælpepakker til erhvervsdrivende, som er truet på deres eksistens i coronakrisen.

Den mulighed blev bare ikke bremset i den udvidelse af hjælpepakkerne til erhvervslivet, som alle partier i Folketinget blev enige om i fredags.

Aftalen fik Enhedslisten til at konstatere, at »ny hjælpepakke kan ikke gå til skattely«, mens det socialdemokratiske nyhedsmedie PioPio konstaterede, at »Virksomheder i skattely kan ikke længere få del i statslig corona-krisehjælp«.

Begge udsagn er et stykke fra virkeligheden. ’Skattely’ er i aftalen defineret som de 12 lande, som står på EU’s sorte liste over skattely – og de 12 lande spiller kun en meget lille rolle, når virksomheder vil undgå at betale skat i Danmark.

Det viser dugfriske tal fra projektet The Missing Profits of Nations, som er et samarbejde mellem tre forskere på universitetet i Berkeley i Californien, USA og Københavns Universitet.

Hensigten med aftalen er sympatisk, men den ligner et slag i luften. Ludvig Wier, PhD, Berkeley universitet.

Deres forskning viser, at ud af de 33 milliarder kroner fra selskabers overskud, som i 2017 blev ført ud af Danmark til skattely, gik allerhøjst 6,3 procent til de lande, som er på EU’s sorte liste, og som reglerne i hjælpepakken handler om.

Mens hele 87,5 procent af de mange milliarder blev kanaliseret til EU-lande som Irland, Holland, Luxembourg, Belgien og Malta, som ikke er på listen og aldrig kommer der.

»Det muliges kunst«

Dermed kan langt de fleste af de virksomheder, som sender overskud fra Danmark i skattely, fortsat få glæde af de næsten 400 milliarder kroner, som Folketinget har stillet til rådighed for hjælpepakkerne, hvis de opfylder de andre kriterier, blandt andet at omsætningen er faldet med mindst 35 procent.

»Hensigten med aftalen er sympatisk, men når den ikke gælder lande som Irland, Holland og Luxembourg, ligner det et slag i luften«, siger Ludvig Wier, Berkeley universitetet, som er en af de tre forskere bag undersøgelsen.

Det var Enhedslisten, som fik skattely med i den nye aftale, og politisk leder Pernille Skipper ved godt, at den langtfra er effektiv.

»Jeg skal gerne erkende, at træerne vokser ikke ind i himlen med den her beslutning. Vi påpeger i aftalen, at vi ikke vil acceptere, at virksomheder kan få del i hjælpepakkerne, hvis de ikke har bidraget ved at betale skat i Danmark, men i praksis har virksomheder mulighed for at gøre det«, siger Pernille Skipper.

»Danmark har underkastet sig EU’s betingelser, og i den situation har vi erkendt, at der var meget lidt andet at gøre i den akutte situation. Det viser bare pointen med, at EU’s liste har meget klare mangler. EU-listen er et kæmpe problem for bekæmpelsen af skattely«, siger Pernille Skipper.

Erhvervsminister Simon Kollerup (S) forholder sig i et skriftligt svar til Politiken ikke til aftalens meget begrænsede rækkevidde:

»Vi strækker os som samfund utroligt langt for at hjælpe lønmodtagere og virksomheder gennem krisen og har indtil videre lavet hjælpepakker for næsten 400 mia. kroner. Jeg synes, det er et fornuftigt princip, at man selvfølgelig ikke den ene dag kan stå og bede Danmark om hjælp og den næste dag vende fællesskabet ryggen og sende sine penge til et land på EU’s skattelyliste«.

Aftalens betydning kan vise sig at være endnu mindre, når ordene er fortolket færdig.

Hvad betyder det for eksempel, at virksomheder kan udelukkes fra hjælpepakken, hvis de har »base i skattely«?