Nepomohlo ani varování předních technologických osobností a spolutvůrců prapůvodní sítě internet, že zrušení tzv. síťové neutrality může nebezpečně zdeformovat fungování internetu. V USA si přesto zrušení síťové neutrality odhlasovali a tím otevřeli cestu k filtraci internetového obsahu.

Internet s regulovaným tokem

Co to znamená? Že tamní poskytovatelé internetu mohou například účtovat internetové připojení podle toho, k jakým službám ho budou zákazníci používat. Třeba za datově náročnější streaming videa by se platilo více než za surfování na sociálních sítích. Stejně tak mohou přiškrtit ty služby, které se jim „nehodí“, typicky torrentové sítě nebo servery z šedé zóny internetu.

Republikáni včele s Donaldem Trumpem však považovali pravidla síťové neutrality za omezení svobodného podnikání internetových operátorů. Ti za zrušení pochopitelně silně lobovali a tvrdili, že jim pravidla brání v rychlejším rozvoji sítí.

Ze strany internetových operátorů však nyní zaznívají protichůdné hlasy, že zrušení síťové neutrality pro ně teď nic zásadního neznamená, protože se k žádným úpravám přípojek nechystají. Sluší se dodat „zatím“. Změna rozhodně nemusí být nijak skoková, ale postupná.

Pravidla pro síťovou neutralitu zavedla administrativa Baracka Obamy teprve v roce 2015 právě proto, že se pozvolna objevovaly případy znevýhodňování různých typů internetového obsahu a do budoucna hrozilo, že se takové praktiky rozšíří ve velkém. Poté by mohlo dojít na boje mezi poskytovateli internetu a různými internetovými službami, přičemž velké firmy budou mít daleko silnější vyjednávací pozice než ty menší.

Pravidla určovala, že má být internetové připojení nabízeno zcela volně bez ohledu na to, jaký typ obsahu na něm koncový uživatel stahuje. A na dodržování dohlížel úřad tamní telekomunikační úřad FCC. Ten se nyní těchto pravomocí vzdal. Jediným nařízením zůstává, že pokud operátor k nějakému filtrování obsahu na přípojkách přistoupí, musí tuto skutečnost veřejně oznámit.

Ubrání internet sami uživatelé?

Příznivci internetové sítě zřejmě nebudou namítat, že zachování principu síťové neutrality je správná věc. Na druhou stranu je možné argumentovat, že domáhat se jí přímým nařízením je zbytečné. Internetových operátorů je mnoho a zákazník má zpravidla možnost volby. Je tedy možné, že by se různě profilované nabídky internetu mezi koncovými zákazníky nakonec ani neujaly.

Malým příkladem jsme teď i my v Česku. Ačkoli základní principy síťové neutrality v Evropě platí, nejsou to pravidla nějak přísná a neutrální musí být pouze základ. A tak naši mobilní operátoři letos přišli s doplňkovými balíčky, v rámci kterých si můžete zaplatit „neomezené“ využívání vybraných komunikačních služeb a sociálních sítí nebo hudebních služeb, případně videoslužeb.

Jenže jak se ukazuje, dost dobře nejde takovou službu zajistit i technicky. A tak se uživatelé začnou divit, že po kliknutí na odkaz na Facebooku už jim je internet účtován zvlášť, i když mají předplacený balíček pro sociální sítě. Anebo že když koukají v rámci videobalíčku na YouTube, reklamy se počítají zvlášť a velmi rychle jim tak mohou vysát FUP. Je možné, že zákazníci procitnou a nebude o takové služby zájem, ačkoli mohou na první pohled působit výhodně.

Zrušení síťové neutrality v USA může každopádně ovlivnit i pořádky u nás v Evropě. Určitě se objeví nové hlasy lobujících nadnárodních operátorů, že když to zrušili v Americe, mohli bychom i v Evropě...