Šteta što društveni sukobi nisu pretjerano tražena izvozna roba na svjetskom tržištu, jer bi Hrvatska tako mogla konačno izaći iz višegodišnje recesije i bez problema prestići Njemačku na prvom mjestu po izvozu svojih proizvoda u svijetu. Gospodarski rast bi se mjerio u dvoznamenkastim brojevima, a Kina bi zavidno gledala na hrvatsko eksportno čudo i pitala se što je tajna te male europske države. Ostatku planeta bismo mogli ponuditi vrhunsku i dugotrajnu robu originalne hrvatske proizvodnje te bi brend 'Made in Croatia' zasigurno bio prepoznat od Pekinga do Rija

Sukobi oko partizana i ustaša, onih koji su za sekularnu državu protiv onih koji bi crkvenu, obračuni sindikata i poslodavaca, Vlade i manje-više svih ostalih, pa onda i unutarstranački obračuni od HDZ-a preko SDP-a do HNS-a, svađe oko toga treba li se na svečanim komemoracijama zviždati i urlati, vječita netrpeljivost između Zagreba i ostatka države, napose Splita, okapanja i razbijanja oko dvojezičnosti i prva nacionalnih manjina, bitke (neo)liberala i (neo)marksista oko ekonomskih pitanja, sudski procesi banaka i građana s kreditima u francima... Zapravo je nemoguće dosjetiti se i nabrojati svih sukoba koji razdiru i paraliziraju hrvatsko društvo, jer ako već industrijski skoro ništa ne proizvodimo, to nas ne sprečava da sustavno generiramo društvene konflikte u kojima, s obzirom na to kako su postavljeni, ne može biti pravih pobjednika dok su gubitnici svi građani RH.

U toj bujici najraznolikijih društvenih sukoba nažalost nedostaje jedan koji bi itekako imao smisla i blagotvorno djelovao na budućnost Hrvatske, jer je uvijek bio garancija napretka i modernizacije, a to je sukob generacija. Hrvatski mladi trebaju što prije shvatiti, koliko god to moglo zvučati ružno, da im vlastiti roditelji uništavaju budućnost i dovode ih u situaciju ovisnosti i besmislenog životarenja, i to sve uz refren da čine sve za vlastitu djecu. Mnogi će reći da su to objede i gluposti, jer su njihovi roditelji divni ljudi koji su im omogućili štošta u životu (evo, ja ću prvi!), ali ovdje nije riječ o pojedinačnim iskustvima, nego o društvenim trendovima i suhim statistikama, koje neupitno pokazuju da su hrvatski mladi u jednoj kolosalnoj banani. I to baš zbog društvenih i političkih odluka koje su njihovi roditelji, ali i djedovi i bake donosili i podržavali u proteklih dvadeset godina.