Nastavlja se osipanje Živog zida. Iz stranke je otišao i njen tajnik, 52-godišnji umirovljeni natporučnik Hrvatske vojske Ivan Đanić koji je članom Živog zida postao krajem 2014.

U početku sam im vjerovao

– Tada sam prepoznao ideju. Vidio sam u tim mladim ljudima Živog zida istu onu priču koju smo mi branitelji vidjeli nakon završetka rata, a to je da Hrvatska nije postala onakva zemlja za kakvu smo se borili. U rat smo otišli s idejom da se borimo za malog čovjeka, a činilo mi se da je borba za malog čovjeka i nit vodilja Živog zida – kazao nam je uvodno Đanić koji je cijeli Domovinski rat proveo na banijskom bojištu kao pripadnik 145. brigade Dubrava i 2. brigade Gromovi, da bi karijeru zapovjednika i savjetnika nastavio u Školi za dočasnike u Jastrebarskom te 2005. otišao u mirovinu.

– Čim sam došao u Živi zid intenzivno sam se angažirao pa su mi Vladimira Palfi i Sinčić lani u prosincu predložili da postanem tajnik stranke. Dao sam im prijedlog ustroja stranke jer sam vidio da se stranka širi, a nema razvijenu infrastrukturu. Kazao sam im da, isto kao i u vojsci, piramidalni sustav i unutar stranke mora postojati, da se zna tko za što odgovara. Složili su se s tim i očekivao sam da ćemo po tome raditi. No sumnje su se počele javljati kada su se među članstvom pojavile priče o krivotvorenju skupštine i potpisa. Znao sam pitati i Sinčića i Ivana Pernara što je s tim glasinama, a oni bi mi odgovarali: “Pusti to, ignoriraj. Hoće nas uništiti vanjske strukture.”

U početku sam im vjerovao – nastavio je Đanić koji je radio volonterski. Ipak, sumnja se produbljavala jer, kako kaže, najgore mu je bilo što se stranka nije razvijala, nisu se razvijale gradske ni županijske organizacije. – A kad je krenula druga kampanja za parlamentarne izbore, uvidio sam da zaista nešto nije u redu. Iz Osijeka je u Zagreb došao Hrvoje Runtić kako bi preuzeo izborni stožer i on se jako angažirao. Neke su mu stvari postale sumnjive, otišao je u Ministarstvo uprave i tamo je vidio krivotvorene potpise na dokumentima lažne skupštine stranke pa je to pokazao i meni. Tada sam zaista počeo sumnjati da nešto duboko ne štima.

Runtić je počeo postavljati pitanja, a i sam sam uvidio da odluke u stranci ne donosi Glavni odbor, već ih netko donosi samoinicijativno. Sve što je Runtić iznio – istina je. Ja kao tajnik nisam imao uvid ni u jedan službeni dokument ni u financijska izvješća. Nisam čak znao ni to tko je član stranke, tko je platio članarinu. Moj se posao svodio na primanje i slanje mailova te distribuciju pojedinačnih odluka članstvu, a odluke je mahom donosila Palfi, ne Glavni odbor – govori Đanić dodajući da je vrh stranke sve informacije čuvao kao zmija noge, a čim bi netko počeo propitkivati, u njih se javljala sumnja u tog čovjeka.

Prekinuli komunikaciju

– Runtić ih je pitao zašto tajnik nije član Glavnog odbora, a odgovoreno mu je da tajniku dovoljno ne vjeruju. I kada su vidjeli da postavljam sve više pitanja, jednostavno je od 28. kolovoza prestala komunikacija sa mnom. Zbog svega toga više ne želim biti ni član stranke. Mi se nismo razišli u ideji, jer probleme blokiranih i Ovršnog zakona treba riješiti, ali smo se razišli zbog unutarstranačke neorganizacije. Ako stranka nema svoje knjigovodstvo i razvijeno tajništvo, kakva je to organizacija?! Ne može to tako funkcionirati.

Ne može se dogoditi da supredsjednici stranke Pernar i Sinčić idu u banku podizati novac, a mi ne znamo zašto se novac podiže i što se događa jer nitko nikome nije polagao račune. Sve je to privatna priča gdje su članovi stranke iskorišteni za osobne interese nekoliko pojedinaca. Sve je to katastrofa. Sve bi trebalo “resetirati”, sazvati novu skupštinu i krenuti ispočetka. Iz svega sam izašao jer čista obraza želim ići i dalje – zaključuje Đanić koji čeka da DORH istraži što se sve u Živom zidu zapravo događalo.

>> Pernar: Sabor je samo nastavak borbe koju pet godina vodim na ulici