Mostova potpora predsjedničkoj kandidaturi Miroslava Škore važna je zbog dva razloga. Prvo, Most se tim potezom definirao kao radikalna desna stranka, koja podržava zabranu jedine srpske parlamentarne stranke u Hrvatskoj, i koja se slaže s pojedinim nedvojbenim elementima ustaške ikonografije, poput pozdrava Za dom spremni. Dio Mosta od samog osnutka te neobične političke formacije konzekventno zastupa tvrde nacionalističke pozicije, dok su neki drugi njegovi saborski zastupnici ostavljali puno liberalniji i tolerantniji dojam u javnosti.

Mostova odluka da podrškom Škorinoj kandidaturi zauzme krajnje desnu poziciju na hrvatskoj političkoj sceni, vjerojatno je motivirana pokušajem mobiliziranja vrlo desnih birača HDZ a, za koje se zna da su nezadovoljni Plenkovićevom “inkluzivnom”, proeuropskom nacionalnom politikom. Most se, dakle, zauzimajući pozicije krajnje desnice, želi vratiti na važno mjesto u hrvatskoj politici. Drugo, Mostova potpora Škori važna je jer ukazuje na konsolidaciju hrvatske radikalne desnice.

Desnica se počela konsolidirati iza projekta Škoro

Hrvatska krajnja desnica od samog je osnutka Republike Hrvatske upravo tragikomično razjedinjena. Takvom su stanju pridonijele tajne službe koje su redovito utjecale na sukobe u raznim neoustaškim strankama, držeći ih tako pod kontrolom, ali i sami protagonisti i ideolozi hrvatske radikalne desnice, koji uglavnom spadaju u najnižu i najnesposobniju kategoriju domaćih političara. I najpodmitljiviju; kad je bilo koja HDZ ova Vlada trebala bilo kakvu uslugu od čelnika krajnje desnice, mogla je to dobiti za vrlo nisku cijenu .

Radikalna je desnica, dakle, više od četvrt stoljeća provela u rascjepkanosti i svojevrsnoj izolaciji od stvarne vlasti. Sada se, međutim, čini da se radikalna desnica počela konsolidirati iza projekta Škoro. Oko Škore su se okupili svi mogući ustaški nostalgičari, pa Most, pa Zlatko Hasanbegović, koji nije nepopularan, pa poznatiji predstavnici pojedinih veteranskih udruga.

Preko Škore bi mogli postati značajan politički čimbenik

Nema nikakve sumnje da bi i vodstvo HVIDRE željelo vidjeti Škoru na Pantovčaku, ali se to ne usudi glasno reći , jer se ne želi zamjeriti državnom proračunu, čije su donacije glavni razlog postojanja ovakve HVIDRE. Naposljetku, gospodin Škoro može računati i na radikalne katoličke svećenike poput biskupa Košića.

Sve ovo znači da bi modernizirana proustaška ideologija, kroz okupljanje radikalne desnice iza Škorine kandidature , mogla postati značajan politički čimbenik u Hrvatskoj. Što je strateški opasno za budućnost naše zemlje.