TUŽNA srca javljamo rodbini, prijateljima i poznanicima po šumama i gorama naše zemlje ponosne, da je Peticija Nove ljevice protiv preimenovanja Trga maršala Tita, pokrenuta 28. lipnja u namjeri prikupljanja skromnih 5000 potpisa, na dan 14. srpnja 2017. kad se pretpostavlja da više neće rasti, dosegla svega 3424 (sumnjiva) potpisa i zaustavila se na 803 tragikomična komentara.





PIŠE: Mate Bašić

Osim onih koji su se potpisli dva, tri ili četiri puta ili su se potpisali samo svojim egzotičnim osobnim imenima, nadimcima ili pseudonimima bez ostalih podataka, a bilo je na stotine takvih, ipak su svojom živopisnom ljupkošćo posebno odisali potpisnici: Bik Koji Sjedi Croatia, Milan Basta Croatia, Rade Tanjga Croatia, Franjo Tuđman Germany, Matko Meštrović Croatia, Huda Jama Croatia, Rafael Boban Croatia, Jure Francetić Croatia, Kraljnebeski Croatia, Ante Za Dom Spreman Pavelić Croatia, Dinko Šakić Netherlands, Tito Bosnia and Herzegovina.

Od velikih organizacija, stranaka, udruga i institucija koje su se zdušno na političkim forumima i u medijima histerično i gromoglasno trudili spriječiti preimenovanje trga, od samoga su se početka isticali SDP, stranka GLAS koja se izrodila iz HNS-a, Radnička fronta, Zagreb je naš, SABAH, Liga Pusićevih antifašista, NLJSDDOR (Nova ljevica), saborski Odbor za ljudska prava i nacionalne manjine u liku Milorada Pupovca i njegova privatnog Srpskoga narodnog vijeća (SNV), stranka ustaške guje u njedrima Ive Josipovića Naprijed Hrvatska i drugi žestoki zagovornici neviđene, nečuvene, samosvojne verzije hrvatskoga antifašizma 21. stoljeća.

Doduše, ionako je to svejedno, Titovo ime sa zagrebačkoga trga bit će svakako maknuto, no valja primijetiti kako je strašna organizirana politička sila pokrenuta, a na kraju – potpisa tako bijedno malo!

U čije su onda ime govorili čelnici tih stranaka i udruga čije članstvo nije potpisalo, za koga su grmjeli i za koga krečili? Imaju li te stranke i te udruge ikakva članstva, a ako ga kojim čudom imaju, ima li dogovora između vođa i toga članstva? Imaju li njihovi starmali članovi pristup internetu, znaju li se njime služiti?

Ili se titoistički sustav u prah i pepeo pretvorio, samo što oni to ne žele priznati, ni sebi ni drugima?