Split je vjerojatno jedini grad na svijetu koji već punih trideset i pet godina čeka da proradi gradski podzemni metro, žila kucavica suvremenog urbanog prometa, a pored toga jedini je u Hrvatskoj koji ima završen takav prevrijedan objekt prometne infrastrukture.

Premda se u doba kad je građen, krajem sedamdesetih i početkom osamdesetih godina prošlog stoljeća, nazivao manje atraktivnim imenom "ukop pruge", bio je to jedan od najznačajnijih infrastrukturnih projekata u gradu koji se tih godina silovito širio, iako se nije moglo ni naslućivati kakva će ga prometna gužva preplaviti u drugom desetljeću novog milenija.

No, ponosno će kazati ljudi koji su osmišljavali sliku Splita, tada se razmišljalo o budućnosti. Ta je budućnost, po svemu sudeći, nikad bliža; već za sljedeću sezonu najavljuje se izmještanje željezničkog i autobusnog prometa iz gradske luke, koja je većinom godine građanima i putnicima lako dostupna, no u turističkoj sezoni nastaje katastrofalan prometni čep na svim prilazima gradskom središtu, upravo zbog prometnog srca smještenog na istom mjestu gdje ga je uglavila još Austro-Ugarska, kad je grad imao dvadeset puta manje stanovnika, a turista tek nekoliko tisuća.

Kilometarska šetnica

Nekoliko kilometara pruge iz vremena Franje Josipa ukopano je uoči Mediteranskih igara, nekoliko godina kasnije tunel je stigao i do obale, a valja istaknuti kako je uz njegovu trasu ukopan i kanalizacijski sustav koji je sredinom devedesetih godina poslužio kao osnova za gradnju kolektora koji je splitsko more spasio od fekalnih voda i stvorio preduvjete turizma kakav danas poznajemo, drugim riječima, omogućeno je da Split postane jedini grad ove veličine na Mediteranu u kojem je moguće kupanje duž cijele gradske obale u čistome moru. Nadalje, stvorena je i kilometarska šetnica koja vodi do Rive, uz Pazar, danas nažalost neprepoznatljiva, prekrivena metastaziranim ruzinavim metalnim kioscima na kojima se prodaje raznorazna roba, nimalo se ne uklapajući u sliku grada koji drži do sebe. Treća velika stvar je što se Split, koji je bio prugom i starim ukopom presječen na dva dijela, konačno spojio.

Prigodom nedavne promocije projekta koji bi oživio splitski metro, gradonačelnik Andro Krstulović Opara najavio je kako će u proljeće 2019. pored kolodvora u Kopilici početi izgradnja željezničkih postaja u Dujmovači, Svetome Kaju i na Širini u Solinu, za feratu koja bi trebala povezivati splitsku trajektnu i zračnu luku. Krstulović Opara je rekao kako je do kraja kolovoza ove godine kroz splitsku zračnu luku prošlo više od tri milijuna putnika, a kroz trajektnu luku do rujna oko 5,5 milijuna putnika.

Vrhunska kvaliteta

A kako je sve krenulo, kad se Split odlučio za ovaj u Hrvatskoj jedinstveni infrastrukturni pothvat i kako je izveden, doznajemo od jednog od protagonista gradnje metroa, umirovljenog diplomiranog inženjera građevinarstva Petra Čerine, uglednoga inženjera u "Pomgradu", splitskom građevinskom divu koji je gradio složene objekte po Jugoslaviji, ali i na Bliskom istoku, u Africi i na Meditaranu, a u svojem zlatnom dobu zapošljavao oko dvije i pol tisuće radnike.

Današnji umirovljenik, inženjer Čerina bio je voditelj gradilišta ukopa pruge u njegovoj drugoj fazi, početkom osamdesetih godina, kad je izgrađen dio od zgrade HEP-a do željezničke stanice na Rivi.

- Na gradilište ukopa pruge stigao sam 1983. iz Zadra, gdje smo završili "Tankerkomercovu" marinu, a prva faza, od Kopilice do zgrade HEP-a u današnjoj Gundulićevoj ulici, već je bila završena za Mediteranske igre, vodio ju je "Pomgradov" inženjer Čedo Kašić. Inače je projektant tunela bio "Konstruktorov" inženjer Igor Krstulović. Sjećam se koliko mu je bilo stalo do ovog projekta, koliko je žara i pažnje posvećivao detaljima kako bi sve bilo izvedeno na najvišoj razini. Na Turskoj kuli bio je "Pomgradov" pogon u kojem su se radili armiranobetonski elementi koji su se zatim slagali u "tijelo" tunela, a to je bio i početak korištenja prenapregnutih betonskih nosača, tako da se može kazati kako je, što se tiče konstrukcije, splitski tunel vrhunske kvalitete, građen za još puno desetljeća. Danas je teško zamisliti kako je izgledao Split s prugom koja ga je dijelila na dvije polovice.

Uz podzidani ukop građen još u vrijeme Austro-Ugarske redale su se stare, trošne kuće, bokovi ukupa bili su izloženi vlazi, na mnogim je mjestima u usjek istjecala kanalizacija, a posebno smo trebali biti oprezni zbog vojne telekomunikacijske infrastrukture koja je prolazila ispod nekadašnjeg Zagrebačkog mosta, a vodila je iz telekomunikacijskog centra u Vukovarskoj ulici kod Higijenskog zavoda prema zgradi Banovine - prisjeća se inženjer Čerina, dodajući kako je druga faza ukopa, započeta 1983. godine, bila dovršena i puštena u promet već sljedeće godine.

Podzemna stanica

- Paralelno s tunelom, čije su dimenzije bile predviđene za dvostruku željezničku prugu, građen je s istočne strane kolektor velikog promjera za otpadne vode koji je završavao kod Lučke kapetanije. Bio je to vrlo važan infrastrukturni projekt, koji je iskorišten sredinom devedesetih godina, kad su fekalne vode skrenute do kolektora otpadnih voda na Bačvicama i potom vođene u podmorski ispust u Brački kanal, što je rapidno nabolje promijenilo kvalitetu mora na splitskim plažama - objašnjava inženjer Čerina, kojeg pitamo i je li moguće, kao što se spominjalo, da po "krovu" tunela bude uređena prometnica koja bi vodila ravno od križanja Vukovarske i Ulice Domovinskog rata, preko parkirališta do gradske luke.

- Ne, nije moguće jer "krov" tunela nije predviđen za takva dinamička opterećenja. Na tom pravcu zamišljena je šetnica, od koje danas, nažalost, nije ostalo gotovo ništa jer je prekrivena trgovačkim kioscima - kaže naš sugovornik, približavajući nam važnost tunela za ondašnji, ali i sadašnji Split.

Na današnjem Trgu Hrvatske bratske zajednice predviđena je stanica željeznice s izlazima i ulazima, ispod parkirališta, što svjedoči koliko su tadašnje gradske vlasti gledale u budućnost, koja se tek ovih dana i ostvaruje, i to je dobro - kaže Čerina, a komentira i bojazan dijela splitskih građana prema kojima će se seljenjem kolodvora u Kopilicu razvrgnuti prometno trojstvo u gradskoj luci.

- Vremena se mijenjaju i ne mogu se uopće usporediti današnje prometne potrebe Splita, koje su posebno ljeti ogromne, s dobom kad su u gradskoj luci bili stacionirani svi prometni sadržaji. Splitsko središte je vrlo skučeno i nemamo velikog izbora, a kako vrijeme ide, naviknut ćemo se i na novo rješenje - nada se inženjer Čerina.

Ostavština MIS-a

A diplomirani inženjer građevinarstva Ivo Šatara, pomoćnik predsjednika uprave "Lavčevića", bio je 1978. student druge godine Građevinskog fakulteta u Splitu i fotografski amater kojem su pažnju privukli veliki građevinski pothvati uoči MIS-a.

– Kao dijete stanovao sam u "plavim neboderima" na Glavičinama i vlak nam je prolazio ispod prozora. Danas je takva slika teško zamisliva, budući da je u tom dijelu pruga išla u razini tla, a bila je ukopana tek od zgrada HEP-a prema centru. Tada je i željeznički promet bio puno intenzivniji nego danas. Poslije sam stanovao na Spinutu i fotografirao sam faze izgradnje stadiona na Poljudu, a u prosincu 1978. fotografirao sam i radove na ukopu pruge, odnosno izgradnju tunela. Sad mi je žao što nisam napravio i više fotografija tunela budući da je riječ o jednom od najznačajnijih infrastrukturnih objekata u Splitu, koji je aktualan danas, a očito će biti prevažan i u budućnosti. Nešto takvo izgradi se jednom u stotinu godina i nikad više, pa se ni puno veći gradovi od Splita nisu odlučili za takav potez - smatra inženjer Šatara, ustupivši nam vrijedne fotografije koje svjedoče o složenom projektu stvaranja splitskog metroa.

– Prava je šteta što je trebalo proći toliko godina da se na pravi način iskoristi tako vrijedan prometni potencijal, posebice kad uzmemo u obzir planove da se prugom spoje zračna luka i trajektna luka, čime bi se do centra moglo stići za petnaestak minuta. Ali bolje i sada nego nikad. Pored svega, zanimljivo je primijetiti kako je Split vrhunski iskoristio potencijal jednog sportskog natjecanja kao što su Mediteranske igre za izgradnju kapitalnih projekata, među kojima je i gradnja tunela podzemne željeznice. Pitam se, da se nije dogodio MIS, kako bi Split danas izgledao - zaključuje inženjer Šatara.