Släng ut Sharia ur våra svenska domstolar

Människor som bor i Sverige ska lyda under svensk lag och inga andra rättssystem. Att en av våra tingsrätter tycks ha dömt enligt ett parallellt ger rysningar. Nu måste vi kämpa för ett samhälle byggt på individuella rättigheter.

Kvinnor med slöja på Sergels Torg i Stockholm. Foto: PONTUS LUNDAHL / TT /

Detta är en ledare i Kristianstadsbladet. Kristianstadsbladets politiska hållning är liberal.

Solna tingsrätt frikände nyligen en 37-årig man för misshandel av sin fru med argumentet att han verkar komma från en bra familj, samt att kvinnan hade vänt sig till polisen i stället för att berätta för mannens släktingar att han slog henne. Tydligen hade det enligt tingsrätten varit det normala i ´dessa kretsar`, eftersom ”saken” då hade kunnat lösas inom familjen.

Vänta nu. Ville man att brott ska lösas inom familjen i stället för i rättsstaten? Vart är vi på väg?

När Mårten Schultz, professor i civilrätt, skrev om fallet i Svenska Dagbladet på söndagen var vi många som liksom Schultz fick ”kalla kårar”. Formuleringen i ´dessa kretsar´ syftar självklart till klansamhällen. Men klansamhällets regler gäller inte här i Sverige, och vi måste nu ta kampen mot att de ska göra så.

Vi behöver stå upp för individualism, stå upp för rättsstaten där vi alla är lika mycket värda, där vi döms för vad vi gör och inte vilken familj vi kommer ifrån och där vi vänder oss till polisen och inga morbröder och kusiner om vi har utsatts för brott.

Tyvärr tycks Sverige vara delat vad gäller detta. I somras kom en rapport från underrättelseenheten på polisens Nationella operativa avdelning, Noa, som pekade på att det finns 61 utsatta områden i Sverige, där det finns parallella samhällen ”med egna lagar, egna banksystem och egen rättsskipning” (Aftonbladet 21/6). Detta är ett faktum och något vi behöver se upp med.

Så hur kunde det bli så fel i Solna? Jo, bakom domen står två centerpartistiska nämndemän och en av dem är Ebtisam Aldebe. När hon var riksdagskandidat för C i valet 2006 (på tredje plats på Stockholms lista) sa hon i Rapport att hon ville att svenska lagar skulle anpassas för muslimer som lever i Sverige, exempelvis kring arvsrätt som betyder att en son ärver två tredjedelar – eftersom det enligt Aldebe är så att ”en man måste ta hand om kvinnan”. Det avslöjade Rebecca Weidmo Uvell på sin blogg i januari (29/1).

Hon avslöjade även att Aldebes man i valet 2006 skrev ett brev till svenska riksdagsledamöter, bland annat med krav på islamiska grundskolor för att kunna ”förstärka elevernas kulturella och religiösa identitet”, könsseparerade badhus samt att imamer automatiskt skulle få lärarlegitimation för att undervisa på svenska skolor i religion och språk. Han skrev i sitt brev att det var ett krav från ”landets muslimer”.

Jag vill inte döma någon efter vem de är gifta med, men informationen känns relevant.

Efter avslöjandet om händelsen i Solna tingsrätt twittrade Centerpartiet att partiets avdelning i Solna uppmanat nämndemannen att lämna sitt uppdrag. ”Den typen av sexistiska resonemang som hon står bakom är helt oacceptabla", skrev man. Men det som har hänt i Solna är större än sexism. Det handlar inte om att nämndemannen har en antifeministisk kvinnosyn, utan på att hon har ett helt annat sätt att se på individen och staten.

Magnus Persson, gruppledare för Centerpartiet i Solna, ansåg på söndagen att kvinnan självmant borde lämna uppdraget som nämndeman. De är ”inte är för sharialagar”. Men varför agerade inte C redan 2008 när SVT-inslaget sändes? Då menade partiets representant bara att det var ”partidistriktets uppfattning som måste råda”. Sen fortsatte partiet att ha förtroende för kvinnan och hon sitter bland annat i socialnämnden.

VLT:s politiska redaktör Sakine Madon skrev på söndagen ”Har varnat Centerpartiet, och alla andra för den delen, för att sänka kraven på representanter pga "mångfaldspanik" och identitetspolitik” (Twitter 4/3). Det ligger något i det.

Vi behöver ta detta på allvar. I svenska domstolar ska det inte spela någon roll hur fin familj du kommer ifrån. Här ska du inte misstänkliggöras om du vänder dit till polisen. Här står vi på enskildas sida. Punkt.

Det är inte islamofobi att värna om individers rättigheter, och alla muslimer önskar inte sharialagar. Men vi måste samtidigt ha mod att kritisera dem som gör det. Med stark stämma.

Läs gärna också:

Missa inte Per Brinkemos bok Mellan klan och stat.

Tack för att du läser, delar och debatterar. Följ samtalet på Facebook; leta efter Carolin Hanna Dahlman. Jag kan inte ha fler vänner, men sidan är öppen för alla.