Min revolutionära anda som jag använde under 1970-talet för att kämpa för ett samhälle för jämställdhet, fred, frihet och ett kärnkraftsfritt Sverige kommer jag nu att använda för ett samhälle där kvinnor får vara människor och ett Sverige utan politisk Islam. Det är dags för oss svenskar att sätta ner fötterna, skriver Kerstin Hofgren Ingasdotter i sin krönika på Katerina Magasin.

September 2005, mitt första besök på Bok & Biblioteksmässan i Göteborg. I ett litet, litet bås, knappt synligt stod en kvinna med en namnunderskriftslista framför sig. Jag stannade, började fråga: Vad samlar du underskifter till? Vad gäller det? Vi började samtala och jag kommer ihåg hennes exakta ord: ”Jag är muslim, jag har kommit till Sverige för att det är ett fritt land. Ni svenskar måste sätta ner fötter mot den politiska Islamen som begränsar kvinnors frihet.” Det var hennes första ord, och sen började vi samtala.

Hur saker och ting utvecklats sedan dess, tolv år senare, behöver jag inte gå in på, vi har alla facit i hand. Idag har vi ett samhälle där ordet rasist används utan att personen som uttalar det behöver stå till svars. Det räcker med att säga: ”Du är rasist”, och därmed är all diskussion avvärjd. För vem vill diskutera med en rasist?

Jag tänker inte gå in på hur min mor, född 1925, arbetade för kvinnors lika rättigheter om än det var det som präglade min uppväxt. Jag tänker inte gå in på hur hennes mormor, född på 1880-talet drev kampen om jämställdhet mellan könen. Jag tänker inte gå in på hur min mor supportade och var drivande i frågan om att min far skulle starta eget företag, även om det egentligen var hon som var företagaren. Jag tänker inte gå in på hur alla inom vänstern, S och V, kämpade som djur för kvinnors lika rättigheter, lika värde. Jag tänker inte gå in på de rättigheter som alla kvinnor har, som vi svenskar ser som absolut självklart. Vi arbetade för ett sekulariserat Sverige där religion skulle vara något privat, inte något som staten drev. Vid millennieskiftet, alltså för sjutton år sedan, skildes staten Sverige från kyrkan. Därmed så stod det klart: religion har inget med Sverige som stat att göra, religion är inte någon faktor som ska påverka politiken. Religion är en privatsak som kan skötas i privatlivet för den som så önskar.

Vad har vi idag? Ett samhälle som under täckmanteln ”religionsfrihet” väljer att ge sitt stöd till en religion (politisk islam) som har allt som ett västerländskt samhälle tar avstånd från. En religion som tycker att bland annat att en kvinnas röst räknas som en halv röst jämfört med en man, att kvinnor ska täcka sin kropp för att inte väcka lustar hos männen, att kvinnor ska i minsta möjliga mån uppträda ute/offentligt. Om kvinnan måste beträda offentlig mark måste hon se till att hon är ordentligt täckt, samt helst ha ett manligt förkläde med sig (släkting). Listan på särbehandling av kvinnor kan göras lång.

Vad ser vi mer idag? Utländska män som våldtar, ibland/ofta i grupp. Anmälningarna går sällan till åtal och i de fall de går till åtal ser vi ett domstolsväsende som ofta friar med skadestånd till den åtalade som följd! När jag ser dessa domar så tänker jag; Antingen så är domstolarna korrumperade eller så lever jag i en drömvärld jag aldrig trodde fanns.

Jag rustar nu för, om inte ett krig, men nästintill. Jag kommer att se till att min dotter och min dotterdotter står skyddade inför de hot de utsätts för. Självförsvarskurser? Absolut, ett måste! Vapen? Ja, de vapen som står till buds, som självförsvarsspray. Min revolutionära anda som jag använde under 1970-talet för att kämpa för ett samhälle för jämställdhet, fred, frihet och ett kärnkraftsfritt Sverige kommer jag nu att använda för ett samhälle där kvinnor får vara människor och ett Sverige utan politisk Islam. Ja, det är dags för oss svenskar att sätta ner fötterna!

Kerstin Hofgren Ingasdotter

Kerstin Hofgren Ingasdotter, 60, är en f d organisations- och ledarskapskonsult som varit verksam både som anställd och som egen företagare. Idag sysslar Kerstin främst med finansiella investeringar. Det politiska engagemanget har varit starkt sedan ungdomsåren. Hon har hela sitt liv varit engagerad i frågan om kvinnors rättigheter och jämlikhet mellan könen, något som ånyo väckt hennes engagemang i samband med dagens aktuella politik.

(Det här är en debattartikel innehållande opinionsmaterial, publicerad på Katerina Magasin. Åsikterna i artikeln står skribenten för.)

********

Vill du också bli intervjuad, komma i kontakt med mig eller tipsa om något, dela med dig av din historia/erfarenheter eller skriva själv? Mejla mig på [email protected] – dock arbetar jag ensam, så jag svarar i mån av tid! Läser alla mejl. Vill du vara med och stötta mig, den fria debatten och oberoende journalistisk? Bidrag till mitt heltidsarbete tas tacksamt emot via swish på 0733289122 eller konto 5206-0000114 (första fyra siffrorna är clearingnummer). Blir glad för varje liten slant! Största tacken på förhand! Och tack alla ni som redan bidragit, ni anar inte hur glad jag är över det ni ger och det ni skriver, även om jag inte kan tacka var och en av er personligen. Ni ger mig kraft och mod att fortsätta. <3