21 лютого вони провели акцію біля Адміністрації Президента. Перед АП облаштували «місце для Президента» — там на Петра Порошенка чекали близькі українців, яких заарештували в Росії та окупованому Криму за абсурдними звинуваченнями. Акцію ініціювало Об’єднання родичів політв’язнів Кремля.

Учасники акції хочуть зустрітися з Президентом, щоб дізнатися про перспективи звільнення «бранців Кремля» та можливості включення їх до обмінних списків. Також давно на часі утворення спеціального органу або призначення особи суто для вирішення питань щодо політв’язнів у РФ та Криму.

«На наші попередні звернення не було жодної реакції, — розповідає Ігор Котелянець, голова Об’єднання родичів політв’язнів Кремля, брат Євгена Панова, якого Росія безпідставно звинувачує в диверсіях у Криму. — Спочатку ми використовували стандартні інструменти, такі як звернення, і не отримали навіть відписок. Потім почалися відписки. У листопаді — грудні ми провели доволі активну роботу: влаштовували прес-конференції, брифінг у Верховній Раді. Народні депутати теж робили звернення щодо ситуації. Відповіді виглядають стандартно: «Ми дуже занепокоєні й робимо все можливе».

Зараз родичі політв’язнів комунікують із Уповноваженим Президента з мирного врегулювання конфлікту в Донецькій і Луганській областях Іриною Геращенко, є спеціальна громадська платформа при Міністерстві закордонних справ.

«Ірина Геращенко дуже обмежена в повноваженнях. Вона може займатися тільки питаннями, пов’язаними з врегулюванням конфлікту на сході, — продовжує Ігор Котелянець. — Виконання рішень, які ухвалює платформа по політв’язнях при МЗС, ніхто не контролює. Тому це просто зібрання раз на кілька місяців, практичної користі від яких ми поки не бачимо. Там представники різних відомств звітують, хто що робить.

Наприклад, скільки нот протесту направило МЗС у відповідь на дії РФ, як-то винесення вироків українським громадянам. Є Уповноважений Верховної Ради з прав людини Валерія Лутковська, але вона займається суто гуманітарними питаннями, не пов’язаними з обмінами. Тобто, по суті, «бранцями Кремля» не займається ніхто. Державна система побудована так, що жоден міністр чи уповноважений Президента не візьме на себе додаткову відповідальність. Є тільки одна людина, яка може накласти такі зобов’язання, й до неї ми звертаємось».