”Paljon enemmän työtä kuin odotin”, Bengt Holmström kuvailee vuottaan nobelistina.

Viime vuonna taloustieteen Nobel-palkinnon saanut professori Bengt Holmström on joutunut opettelemaan sanomaan ei. Nobel-vuoden aikana on ollut Holmströmin sanojen mukaan odotettua enemmän työtä.

– Paljon enemmän työtä kuin mitä odotin, ja liian moneen menin lupautumaan. Nyt olen viisastunut, nyt on pakko sanoa ei, Holmström kertoo Taloussanomien haastattelussa.

Suomen lisäksi kutsuja on tullut myös maailmalta.

Yhdysvalloissa MIT:ssä työskentelevältä Holmströmiltä on pyydetty kommenttia milloin mihinkin Suomen taloutta koskevaan asiaan. Loppukesästä syntyi kohu, kun Holmström ehdotti, että eläkkeitä tulisi voida leikata. Kritiikin laajuus yllätti professorin.

– En ollut odottanut [niin laajaa haloota], koska se on ihan jatkuva teema Yhdysvalloissa. Ei olisi ollut mitenkään radikaalia sanoa niin tuolla Yhdysvalloissa, Holmström kertoo.

Hän ei kuitenkaan halua puhua eläkkeistä enää sen enempää.

– On tullut vastauksia. Asia on pantu pöydälle ja se on herättänyt keskustelua. Se on se, mihin minä pystyn, koska en tunne yksityiskohtia. Enkä tietenkään suositellut, että alettaisiin eläkkeitä nimellisesti laskemaan, jos se kerran on sillä tavalla [perustuslakiin] kirjattu.

” Enkä tietenkään suositellut, että alettaisiin eläkkeitä nimellisesti laskemaan.

Holmström on kommentoinut aiemmin myös muun muassa Ruotsin vahvuuksia Suomeen verrattuna sekä sitä, että läpinäkyvyys on ymmärretty väärin demokraattisissa maissa. Hän kertoo, että ei ole kuitenkaan lähtenyt kommentoimaan aivan kaikkia asioita, joista hänellä ei ole osaamista.

– En ole mennyt kaikkiin kutsuihin, jotka mielestäni ovat aiheeni ulkopuolella.

Innovointi vaatii lokerointia

Holmström oli keskiviikkona puhumassa Nesteen järjestämässä Suunta eteenpäin -tilaisuudessa. Siellä hän puhui otsikolla ”Miten luovuutta edistetään”.

Holmströmin mukaan innovaatioita ei synny, jos ei ole struktuuria. Jotta ihmiset oppisivat kysymään oikeita kysymyksiä, tulee heidät ensin laittaa niin sanottuihin innovaatiolaatikoihin, joissa kehittelylle on asetettu selkeät rajat.

– Luovuus, uteliaisuus ja lahjakkuus eivät riitä. Asiat täytyy strukturoida ja rajata. Ihmisiä täytyy panna laatikoihin. Ne inspiroivat innovatiivisuuteen, professori sanoi.

” Luovuus, uteliaisuus ja lahjakkuus eivät riitä.

Laatikoiden kyky innostaa on sama kuin esimerkiksi sanaristikoilla tai sudokuilla. Kun ongelma on rajattu, ihminen kokee, että sen pystyy ratkaisemaan.

– Puurretaan sen parissa, koska luullaan, että pystytään siihen.

Esimerkkejä laatikoista löytyy myös yritysmaailmasta. Esimerkiksi Steve Jobs antoi Holmströmin mukaan työntekijöilleen aina tiukat raamit siitä, millainen tuotteen tulisi olla.

– Steve Jobs oli visionääri, hän ei itse innovoinut. Hän antoi tiukan laatikon iPhonelle: yksi nappi, melkein kokonaan lasia ja 9 millimetriä paksu. Ensin tuli 11 millimetrin laatikko, minkä jälkeen kesti vielä kuusi kuukautta, että tuli 9 millimetriä paksu. Hän oli totaalisen ehdoton vaatimuksissa.

Imitointi kannattaa, mutta on vaikeaa

Holmström muistuttaa myös, että suurin osa innovaatioista tulee imitaatiosta.

– Imitaatio on ensiaskel innovaatioon. Katsokaa muita ja oppikaa muilta. Tarkoitus on kuitenkin oppia, ei kopioida. Ymmärretään logiikka ja sitten mahdollisesti siirretään johonkin ihan toiseen ympäristöön.

Hän kertoo, että amerikkalaisen halpakauppaketju Walmartin perustaja Sam Walton on kertonut, ettei ole koskaan keksinyt itse mitään.

– Hän on sanonut, että kaiken olen lainannut muilta. Olen parannellut sitä, soveltanut toisella tavalla ja yhdistellyt. Miksi sitten kaikki eivät imitoi? Se on hemmetin kovaa työtä, kilpailu on kovaa sillä alalla.

Holmström muistuttaa, että hyvin harva innovaattori jää ykköseksi. Suurin osa menee imitaattoreille. Esimerkiksi Walt Disney luuli olevansa täysin myöhässä piirroselokuvien kanssa, mutta kehitteli niitä ja ohitti kaikki aiemmat yrittäjät.

– Kukaan ei muistakaan niitä muita yrityksiä jotka sen keksi, Holmström sanoo.