Varovaisen arvion mukaan Suomen kerros- ja rivitaloasuntoihin on asennettu jopa kymmeniä tuhansia asuntokohtaisia mittareita, joita ei kuitenkaan käytetä veden laskutuksessa.

Uusiin taloihin on tällä hetkellä pakko asentaa rakennusvaiheessa asuntokohtaiset vesimittarit. Viime syksystä lähtien asuntomittarit tulivat pakollisiksi myös vanhempiin taloihin – putki- tai linjasaneerauksen yhteydessä.

Kuningaskuluttaja-ohjelma keräsi isoilta asuntokohtaisten vesimittarien valmistajilta tietoja mittarien yleisyydestä. Selvityksen mukaan huoneistokohtaisia vesimittareita on nyt Suomessa vajaat 300 000. Mittarinvalmistajien mukaan vain reilua puolta niistä varten on hankittu myös mittarien etäluentajärjestelmä. Jäljelle jää vähintään 130 000 asuntoa, joissa on mittarit, muttei etäluentaa. Monissa näistä taloista mittarit luetaan itse, joko asukkaiden tai huoltoyhtiön toimesta.

Tarkkoja tietoja tyhjän panttina pyörivien mittarien määrästä ei löydy. Kuningaskuluttajan varovaisen arvion mukaan mittarit jäävät kokonaan lukematta neljäsosassa niistä taloista, joihin ei ole hankittu etäluentaa. Näin päästään noin 30 000:een asuntoon, joissa kalliit mittarit ruksuttavat tyhjän panttina.

Halvimmatkin asuntokohtaiset vesimittarit maksavat satasen luokkaa. ”Haamumittareihin” on näin ollen hukattu rahaa useampi miljoona.

Laskutus hankalaa ja kallista

Kummallisuus Suomessa on, että asuntokohtaiset mittarit pitää kyllä asentaa, mutta niitä ei ole pakko käyttää. Siitä, miten vedestä laskutetaan, päättää Suomessa aina taloyhtiö tai talon omistaja. Lain suomaa porsaanreikää on käytetty ahkerasti.

Syy siihen, miksi asuntojen omia vesimittareita ei aina lueta, on se, että taloyhtiön kannalta mittarien lukeminen on työlästä tai maksaa liikaa. Myös mittarien etäluentajärjestelmät ovat kalliita, joten talon omistaja saattaa jättää ne hankkimatta ja tyytyä lain minimiin eli pelkkiin mittareihin.

Esimerkiksi Suomen suurimmalla yksityisellä vuokranantajalla. VVO:lla on noin 3 000 kotia, jossa pyörii asuntokohtaiset mittarit, mutta vesimaksu kuuluu silti kaikissa taloissa vuokraan sen kummemmin erittelemättä. Mittarit pyörivät turhaan, koska VVO:n mukaan laskutus on "hankalaa ja kallista".

Toisella suurella, eli SATO:lla on asuntokohtaiset vesimittarit noin 2 000:ssa asunnossa. Vain puolessa niistä laskutetaan vedestä kulutuksen mukaan. Noin tuhannessa asunnossa mittarit ruksuttavat siis omia aikojaan "koristeina".

SATO vetoaa asukkaiden vaihtuvuuteen ja laskutuksen kalleuteen:

– Maalaisjärjellä ajatellen eihän siinä järkeä ole, sanoo SATO:n yksikön johtaja Juha-Pekka Järvenpää.

– Pidämme tärkeänä, että vesimittareita olisi mahdollisimman paljon käytössä, emme ole vielä vaan löytäneet tarpeeksi kustannustehokasta menetelmää tähän.

Myös isoilla asumisoikeusyhtiöillä, kuten ASO-kodeilla ja TA:lla vesimaksu on useimmiten leivottu vuokran sisään. Opiskelija-asunnoissa tilanne on sama. Sielläkään ei suitsita veden lorottamista rahallisen porkkanan avulla.

Järjestelmien kalleuden lisäksi ongelmana on, että eri mittarinvalmistajien järjestelmät ja laitteet eivät nyt toimi keskenään. Vedenkulutuksessa asuntokohtaiset vesimittarit yleensä näkyvät, yleensä mittarien mukainen laskutus pienentää veden kulutusta jopa 15–20 prosenttia.

Lisää asiasta illan Kuningaskuluttaja-ohjelmassa torstaina TV1 klo 20.00.

Katja Solla, Kuningaskuluttaja