Vaikka aika moni myöntää, että pelkkä päästökauppa tuottaisi paremman tuloksen kuin nykyjärjestelmä, melkein kaikki kuitenkin vastustavat markkinaehtoisia ratkaisuja, koska jokin fusku on aina edullista jollekin osapuolelle.

Markkinaehtoisella ratkaisulla tarkoitan, että sähkön hinnoitellaan kaikille sen käyttäjille tuntihinnan perusteella, sähköverosta luovutaan kokonaan ja se korvataan korkealla ja kattavalla hiiliverolla tai päästöoikeuden korkealla hinnalla (100 €/tonni) ja sähkön siirrossa painottuu kiinteän maksun osuus, koska kustannuksetkin ovat kiinteitä.

Ilmalämppöpumppulämmittäjät eivät halua sähkön tuntikohtaista laskutusta, koska heidän kulutuspiikkinsä ajoittuu paukkupakkasiin, jolloin lämpöpumpun teho ei riitä ja loppu pitää ottaa suoraan sähkölämmityksenä. Jos on totta, että heidän sähkönkäyttönsä painottuu aikaan, jolloin sähkö on kalleinta ja sen marginaalituotanto saastuttavinta, koko lämmitysmuoto ei ehkä ole niin ekologisesti hyvä kuin sen väitetään olevan. Ilmalämpöpumppu ja varaava takka tai jokin lämmön varastointijärjestelmä?

Aurinkopaneelien käyttäjät eivät halua tuntikohtaista sähkön hinnoittelua eivätkä kustannusperusteisia verkkomaksuja, joissa verkkolasku koostuu pääasiassa kiinteistä maksuista ja siirretystä sähköstä veloitetaan vain huippukulutuksen aikana jos silloinkaan. Aurinkosähköä tulee eniten kesällä, jolloin sähkön hinta on halpaa (ja koko tuotanto päästötöntä). Monelle koko taloudellinen logiikka perustuu vapaamatkustamiseen sähköverkossa. Minä tuen aurinkosähköä, koska se korvaa fossiilisia. Jos ei korvaa, en tiedä, miksi sitä pitäisi tukea. Moni kesämökin heinäkuun käytössä oleva aurinkopaneeli ei säästä mitään, ei sähköverkkoa eikä fossiilisia. Tähän suuntaan aurinkosähköä ei pidä kehittää, eikä siihen suuntaan tule myöskään kannustaa.

Kyllä aurinkosähkölle on käyttöä kesälläkin, erityisesti siellä, minne ei kannata sähköjohtoja vetää. Suomessa riittää aurinkosähkölle otollisia kuukausia, jolloin aurinkosähkö korvaa oikeasti myös fossiilisia polttoaineita, jos ei Suomessa niin Virossa.

Niin kauan kun aurinkovoiman liikeidea perustuu verkkomaksujen välttämiseen, siitä ei voi koskaan tulla merkittävä energiamuoto. Aika pieneksi jää tuotanto, jos sähköä ei voi siirtää tontilta toiselle. Halvat siirtomaksut olisivat lopulta aurinkovoiman etu, koska ylijäämäenergiaa syntyy silloin, kun hinta on halpa. Siirtomaksu ja sähkövero voivat viedä sen käytöltä kannattavuuden kokonaan.

Teollisuus ei ylipäänsä halua tehdä ilmaston hyväksi mitään eikä siksi halua, että sähkön hinta nousee päästöoikeuksien hinnannousun vuoksi.

Turveväki ei hyväksy päästökauppaa, koska turpeen hiilidioksidipäästöjä ei pidä huomioida, koska ne ovat kotimaisia.

Tuulivoiman kannattajat eivät halua luopua nykyisestä selvästi ylimitoitetusta syöttötariffista. Kannattaisi miettiä tulevaisuutta 12 vuoden päähän, jolloin syöttötariffi joka tapauksessa loppuu. Silloin voisi olla edullista, että päästöoikeuden hinta on korkea, jotta tuulisähköstäkin saisi hyvän hinnan edes joskus. Talvellehan tuulee, joten korkean hinnan kausia tulee olemaan runsaasti. Tuulivoiman tulevaisuus on siinä, että se kytkeytyy nykyistä suoraviivaisemmin säädettävään vesivoimaan. Helpoiten tämä käy niin, että niillä on sama omistaja, mutta voi sen markkinoidenkin kautta hoitaa – kunhan markkinat saavat toimia.

Keskustalaiset haluavat päästä puliveivaamaan ilmastopolitiikkaa päämääränään kantohintojen nostaminen. Siksi markkinaehtoisia ratkaisuja ei voi hyväksyä.

Kuitenkin, jos meillä annettaisiin markkinoiden toimia nykyistä paremmin, lopulta kaikki voittaisivat.

Aurinkosähkö löytäisi markkinoilta sopivan raon. Kattojen ja seinien päällystämien aurinkopaneeleilla tulee olemaan kannattavaa joka tapauksessa. Aurinkosähköinvestoinnit suuntautuisivat vähän toisella tavalla – tavalla, jonka ympäristöhyödyt ovat suuremmat.

Tuulivoimalla olisi käyttöä – myös 12 vuoden päästä, jolloin syöttötariffi loppuu.

Teollisuus joutuisi lopulta maksamaan ilmastopolitiikasta vähemmän kuin tässä järjestelmässä.

Keskustalaiseen aluepolitiikkaankin olisi enemmän rahaa, jos tekisimme tämän edullisemmin.

Sähkö olisi todella halpaa kaikille käyttäjille silloin, kun sen tukkuhinta on todella halpa. Tämä synnyttää halvalle sähkölle paljon käyttöä ja tuo siten käyttöä myös kesäiselle aurinkovoimalle. Halvan sähkön avulla voidaan valmistaa synteettisiä polttoaineita ja sillä voidaan korvata ajoittain kaikki fossiilienergialla tuotettu kaukolämpö. Ja niin edelleen.

= = =

Kirjoitus perustuu puheenvuoroon, jonka käytin 31.3. Enoro-päivillä.