Historiallinen muutos täynnä kysymyksiä

Suomessa valmistellaan sosiaali- ja terveydenhuollon uudistuksen vanavedessä historiallista alue- ja kuntahallinnon remonttia. Hallitus paalutti uudistuksen perustukset marraskuussa, kun se päätti 18 itsehallintoalueen perustamisesta nykyisten maakuntien pohjalle.

Niille siirretään sote-palvelujen lisäksi maakuntien liittojen tehtävät, pelastustoimi, ely-keskusten alueiden ja elinkeinoelämän kehittämistehtävät. Samalla selvitetään, voidaanko joitakin aluehallinnon tehtäviä siirtää kunnille, kuten työllisyyden hoito.

Tehtäväsiirtoja valmistelee selvitysmies Lauri Tarasti. Hän jättää ehdotuksensa jo tammikuun loppupuolella.

Pääministeri Jyrki Kataisen (kok.) hallitus tavoitteli kaksiportaista järjestelmää, jonka olisivat luoneet vahvat peruskunnat ja valtio. Harjoitus kaatui, koska kunnat eivät halunneet luopua itsenäisyydestään.

Uudessa mallissa luovutaan kaksiportaisesta hallintomallista, johon Suomi on nojannut koko itsenäisyytensä ajan. Suomi on ollut keskusjohtoinen maa, jossa kunnat ovat huolehtineet kansalaisille tärkeistä hyvinvointipalveluista.

Nyt Suomeen luodaan uusi itsehallintoalueisiin perustuva aluehallinto, johon edustajat valitaan vaaleilla. Malli on tuttu monista Euroopan maista.

Hallintoa virtaviivaistetaan, kun satoja kuntayhtymiä puretaan, joten puheet himmelivallankumouksesta ovat perusteltuja. Edessä on kuitenkin valtava määrä kysymyksiä, joihin on löydettävä vastaukset.

Kuntien rooli muuttuu täysin, kun sote-palvelut siirretään itsehallintoalueille ja niiden budjeteista lähtee yli puolet pois. Toisaalta on muistettava, että erikoissairaalanhoidon kohdalla monille kunnilla on jäänyt tähänkin asti pelkkä maksajan rooli ja kuntakohtaiset erot palveluissa ovat suuret.

Suurilla kaupungeilla riittää tehtävää jatkossakin, mutta mitä tekevät pikkukunnat, joissa on enää muutama koulu, kaavat on tehty ja monet muut tehtävät on ulkoistettu. Kunnille jää elinkeinopolitiikasta ja elinvoimaisuudesta huolehtiminen. Toisaalta elinkeinoelämän kehittämistehtäviä siirtyy itsehallintoalueille. Tässä on selvä ristiriita.

Yksi suurimmista kysymyksistä on se, mikä on kolmen uuden tason, kunnan, itsehallintoalueen ja valtion, keskinäinen suhde. Tulevat itsehallintoalueet ovat hyvin erilaisia. Joillakin alueilla keskuskaupunki ja sen ympäryskunnat ovat vahvoja. Osa alueista koostuu pienistä kunnista. Johtaako uudistus siihen, että Kataisen hallituksen ajatus vahvoista kaupunkiseuduista toteutuu?

Mikä on suuren keskuskaupungin suhde itsehallintoalueeseen ja toisaalta valtion keskushallintoon? Ovatko itsehallintoalueet kunnan ala- vai yläpuolella ja suojeleeko vahva kunnallinen itsehallinto kuntia?

Yksi oleellinen kysymys koskee itsehallintoalueiden itsenäisyyttä, rahoitusta ja verotusoikeutta. Kuinka paljon valtaa valtio antaa niille vai pitääkö se alueet tiukassa ohjauksessa? Kysymyksiä riittää.