Grand Theft Auto V eli GTA V on upeasti tehty videopeli. Sen miljöö on todenomainen ja sen satiirinen juoni on päätä tyhjentävä. Jäisin peliin koukkuun heti, jos minulla olisi aikaa koukuttua, kirjoittaa Sari Helin blogissaan.

GTA V on myös maailmanlaajuinen rahasampo, Suomessakin viime vuoden ostetuin peli. Pelin pelaaminen ei ole lasten leikkiä, koska koko pelin idea on aikuisten maailmasta: varastat autoja, tapat kaikkia, vaikka satunnaisia ohikulkijoita ja teet rikoksia. Peli on totisesti K18 eikä se sovi lapsille.

Pelin tekijät eivät noudata tyypillistä amerikkalaista pelilogiikkaa, jonka mukaan K18-peleissä saa kyllä veri lentää niin paljon kuin kerkiää, mutta paljasta pintaa ei saa näkyä. GTA V:ssä näkyy. Pelissä käydään esimerkiksi strippiluolassa, jossa pelaaja valitsee naisen ja ostaa sylitanssin niin, että erittäin aidon näköinen, tatuoitu stripparin pylly pyörii sylissä.

Pelissä on myös satunnainen raiskauskohtaus. Sen juoni menee näin: tulet juuri parahiksi paikalle kun ryhmä miehiä on raiskaamassa tyttöä tien laidassa. Sinä ammut miehet, joista yksi on alaston, ja tyttö pääsee pakenemaan paikalta. Kohtaus on suosittu myös internetin videopalvelu YouTubessa, jossa pelien kohtaukset avautuvat myös heille, joilla ei ole varsinaiseen peliin pääsyä, kuten lapsille.

Kaikki lapset eivät toki jätä pelien tappo- tai seksinostokohtauksia nettivideoiden varaan vaan pelaavat K18-pelit itse. On vanhempia, joita ei voisi vähempää kiinnostaa mitä jälkikasvu pelaa ja on lapsia, jotka pelaavat salaa. Kielletty on aina kiehtovaa.

En usko siihen, että pelit tekevät ketään hulluksi tai kouluampujaksi.

Joukkoraiskaus, raiskaus, seksin osto ja tappoaseen valinta ovat tulleet ala-asteikäisten puheenparsiin myös niissä tavissuomalaisissa piireissä, joissa ei ole koskaan kuultukaan K18-peleistä ja vakaasti kuvitellaan, ettei koskaan aiota kuullakaan. Sana ruutuaika on vanhentunut yhtä nopeasti kuin käsite laatuaika lastenkasvatuksessa.

En usko siihen, että pelit tekevät ketään hulluksi tai kouluampujaksi. Peli on media siinä missä elokuva tai netti sillä erotuksella, että pelissä pääsee tekemään tekoja, ei vain katsomaan niitä. Lapsen ikään sopiva peli kehittää lapsen kielitaitoa ja ongelmanratkaisukykyä, K18-peli esittelee näiden lisäksi lapselle virtuaaliprostituutiota ja -tappoa.

Jotta lapsi voisi ymmärtää ympäristöään, hänen tulee oppia. Koulun pitää herätä PISA-hurmiostaan, antaa mediakasvatukselle virallinen asema ja oma oppiaine. Ja lapsille pitää aloittaa pelikasvatus osana mediakasvatusta ykkösluokalta lähtien. Lapsille pitää kertoa, ettei kaikkien pelien maailma ole tätä elämää, ettei ihminen nouse kuolemansa jälkeen enää eloon ja ettei raiskaus ole rakkautta. Suomalaista peliteollisuutta kannattaa kuulla pelikasvatuksessa asiantuntijana. Arvioni mukaan ammattilaisilla, jotka pystyvät tekemään ritsoilla tuhottavista sioista rahakoneen, täytyy olla päässään potentiaalia.

Mikä tärkeintä, kodeissa on pakko alkaa ottaa lapsen maailma todesta. Kun lapsi alkaa ruokapöydässä puhua raiskauksista ja tapoista, hänelle pitää vastata eikä tyrmätä.

Ei media, eivätkä pelit sen osana häviä taistelua ihmisten ajankäytöstä. Me yllätetyt aikuiset häviämme, jos me kuvitellemme, että voimme hallita mediamaailmaa tai leikkiä ettei se koske meidän lasta, vaan naapurin kakaroita. Wasted, wanha maailma. Kuolit jo.

Sari Helin

Kirjoittaja on yrittäjä ja Huono Äiti -blogin perustaja