Taidekiistojen pitkä historia Tampereella – Kansa murtautui kirkkoon, kun Hugo Simberg maalasi kattoa

Tampereen ensimmäinen taidekohu alkoi vuonna 1904, kun Hugo Simberg maalasi teoksiaan Tuomiokirkkoon. Käärme katossa ja alastomat pojat lehterikaiteessa olivat kaupunkilaisille liikaa. Kun Simberg aloitti työnsä, kirkon ovet suljettiin, jotta taiteilijan työrauha säilyisi. Kaupungilla levisi huhu, että kirkkoon oli tulossa maalauksia alastomista ihmisistä, käärmeistä ja ehkä piruistakin. Lopulta väkijoukko mursi kirkon paksun tammioven ja tunkeutui sisään. Kaupunkilaiset tyytyivät katselemaan maalauksia, mutta riitely maalauksista jatkui pitkään. Taidemaailman ja tavallisen kansan suhteessa on riittänyt käänteitä. Tampereen taidemuseon Kansan asialla -näyttely esittelee, miten kansaa on kuvattu taiteessa ja millaisia suomalaisten näkemykset taidemaailmasta ovat reilussa sadassa vuodessa olleet. Mukaan mahtuu monenlaista kansaa alkaen Nils Schillmarkin Mansikkatyttö -maalauksesta vuodelta 1782. Schillmark maalasi Mansikkatytön maalaisromantiikan henkeen. Kartanontyttö poseeraa talonpoikaispuvussa marjatuokkosen kanssa. Taiteilijat ovat kuvanneet kansallistunnetta, korpikansaa ja kapinoivia lakkoliikkeitä. Wäinö Aaltosen Pirkkalaispatsaat Tampereen Hämeensillalla ovat 1920-luvun monumentteja suurtalonpojille. Patsaat on nyt siirretty turvaan ratikkaremontin tieltä. Kansa ei ole kadonnut kulttuurikeskustelusta. Suomalaisilla riittää mielipiteitä taiteesta ja kansalaiset tekevät taidetta myös itse. –Tämä on meidän panoksemme Suomi 100 -juhlavuoteen. Amanuenssi Marja-Liisa Linder on koonnut näyttelyä useamman vuoden ajan, kertoi taidemuseon johtaja Taina Myllyharju . Näyttely on Myllyharjun mukaan katsaus suomalaisen taidehistorian klassikoiden keskellä. Näyttelyssä on noin 180 teosta 30 kokoelmasta. Patsas piti suojella Etenkin julkiset taideteokset ovat herättäneet sanomista kansan syvissä riveissä. Tampereella Tuomiokirkosta seuraava lihava taideriita alkoi Viktor Janssonin Vapaudenpatsaan pystytyksestä vuonna 1920. Patsaan puolustajien mielestä Vapaudenpatsas symboloi isänmaan vapauttamista venäläisyyden ikeestä. Vastustajia "Vihapatsas" muistutti valkoisesta terrorista. Lopulta korkein hallinto-oikeus sovelsi muinaismuistolakia vastapystytetyn muistomerkin suojelemiseksi. Nyt patsaan ympärillä velloo uusi kiista, kun sitä ollaan siirtämässä raitiotielinjan tieltä pohjoisemmas Hämeenpuistoon. Nyt patsaan ympärillä velloo uusi kiista, kun sitä ollaan siirtämässä raitiotielinjan tieltä pohjoisemmas Hämeenpuistoon. Politiikan ja uskonnon lisäksi arvostelun kohteeksi on joutunut abstrakti taide. Tampereella keskustelua herättivät esimerkiksi Aimo Tukiaisen Elonvirta – Päiväperho vuodelta 1966. Myöskään Raimo Utriaisen teräslevyrakennetta Emil Aaltosen muistomerkissä ei ollut helppo sulattaa vuonna 1969. Teoksia kutsuttiin yleisönosastoissa möykkytaiteeksi. Raimo Utriainen kiihdytti keskustelua puolustamalla monumenttitaidetta Taide -lehdessä. Kansan asialla 18.11.–25.2.2018 Tampereen taidemuseossa. Kansan asialla esittelee taidemaailman ja tavallisen ihmisen suhdetta. Mukana noin 180 teosta 30 kokoelmasta. Näyttelyn kuraattori on amanuenssi, FT Marja-Liisa Linder. Näyttelyluettelossa ovat mukana myös kokoelmapäällikkö Tapio Suomisen kokoamat Tampereen taidekiistat. Miälentilat ITE on lyhenne sanoista Itse tehty elämä. Taidetta, joka kumpuaa tekijänsä elinympäristöstä, taustasta ja kokemusmaailmasta. Luovuus, kekseliäisyys ja kädentaidot ovat nykykansantaiteen ydintä. ITE-taiteilijat esittävät teoksiaan omassa arjen ympäristössään. Heillä ei ole koulutusta taiteen tekemiseen. Tekijät ovat kehittäneet ja soveltaneet tekniikoita omaperäisesti. ITE-taide on ottanut käyttöön uusia materiaaleja ja tekotapoja. Maaseudun Sivistysliitto on etsinyt ja esitellyt ITE-taidetta kaksituhattaluvun alusta saakka. ITE Pirkanmaalla -hanke kartoittaa paikallisia ITE-taiteilijoita. Tulokset liitetään mukaan koko Suomen ITE-taiteen digitaaliseen DigITE -tietokantaan. Hankkeen uusia löytöjä on esillä taidemuseon Miälentilat-näyttelyssä ITE-kokoelmateosten ja nykytaiteen kanssa. Näyttelyn ovat kuratoineet Minna Haveri, Elina Vuorimies ja Tapani Pennanen.