Tangierin saarella on vain muutama vuosikymmen armonaikaa ennen kuin se huuhtoutuu mereen.

TANGIER, VIRGINIA Harvassa ovat pitäjät, jossa pormestari toivottaa tulijat tervetulleeksi. James ”Ooker” Eskridgen kädenpuristus satamalaiturilla on luja. Mistään ei huomaa, että Tangierin saaren johtaja on herännyt kymmenen tuntia aiemmin, aamukolmelta.

Eskridge on ehtinyt jo käydä pyydyksillään. Ämpärissä lilluu muutama rapu kotiinviemisiksi.

Osansa päivän saaliista ovat saaneet myös pormestarin kissat Condi Rice, Sam Alito, Ann Coulter ja John Roberts. Pelkistä kissojen nimistä voi päätellä miehen olevan vankka republikaani. Demokraatti tuskin nimeäisi kissojaan republikaaniulkoministerin, korkeimman oikeuden konservatiivituomareiden tai tulisieluisen konservatiivikommentaattorin mukaan.

Musta kiiltäväturkkinen Roberts saattaa tosin muuttua kohta Trumpiksi. Eskridgeä on nimittäin jäänyt kaihertamaan, kuinka korkeimman oikeuden puheenjohtaja äänesti presidentti Obaman terveydenhuoltouudistuksen Obamacaren puolesta.

Pormestari sanoo rakastavansa presidentti Donald Trumpia kuin omaa perhettään. Päässään hänellä on usein Trump-lippalakki.

– Meillä on Trumpin kanssa paljon yhteistä. Molemmat pidämme täyskypsistä pihveistä, emme ole poliittisesti korrekteja, emmekä usko ilmastonmuutokseen.

Presidentti Donald Trump on vakuuttanut pormestari James Eskridgelle, että Tangier ei huuhtoudu mereen. Yuri Gripas

*Ilmastonmuutoskriitikko johtaa saarta, *jonka asukkaista uhkaa tulla ilmastopakolaisia seuraavien vuosikymmenien aikana.

Ilmastotieteilijät ovat laskeneet, että Tangier menettää vuodessa jopa 4,5 metriä rantaviivastaan. Yhdysvaltain armeijan insinöörien tutkimusryhmä laski parin vuoden takaisessa raportissaan (siirryt toiseen palveluun), että Tangier on menettänyt vuodesta 1850 jo yli 66 prosenttia pinta-alastaan.

Armeijan tutkijat hahmottelivat Tangierille kolme merenpinnan nousuvauhdin mallia. Niistä keskimmäisen mukaan Tangierista tulee asuinkelvoton 50 vuodessa ja meri peittoaa kaiken maa-alan sadassa vuodessa. Jos taas tutkijoiden synkin arvio merenpinnan nopeimmasta nousuvauhdista toteutuu, saarelaiset joutuisivat jättämään kotinsa jo 25 vuoden kuluttua.

Ilmastoasiantuntijoiden sijaan Tangierin pormestari Eskridge luottaa Jumalaan. Vakaumuksensa merkiksi hän on tatuoinut käsivarteensa Jeesus-symbolin.

– Saaremme on ollut täällä satoja vuosia ja olemme täällä yhä. Jumala on suojellut meitä. Tarvitsemme aallonmurtajan saaren suojaksi, mutta kohtalomme on lopulta Luojan käsissä.

Useat saarelaiset ovat lähteneet lähetyssaarnaajiksi ulkomaille, kuten Nigeriaan, Ukrainaan ja Intiaan. Yuri Gripas

Tangierissa asuu vahvasti uskonnollista väkeä. Vierailijalle se näkyy viimeistään ravintolapöydässä. Tangierissa ruuan kyytipojaksi ei saa tilattua viinilasillista, sillä alkoholia saarella ei myydä eikä suvaita.

Saarella kerrotaan hymyillen tarinaa, jonka mukaan sikäläinen rouva olisi aikoinaan vienyt viinipullon pois jopa presidentin puolison Nancy Reaganin pöydästä.

Täällä eletään niin kuin Raamattu opettaa, pormestari Eskridge sanoo.

–Nykyään on poliittisesti korrektia erottaa hallinto ja koulu uskonnosta. Mutta se, mikä on poliittisesti korrektia, on useimmiten raamatullisesti väärin, pormestari Eskridge pohtii.

Jumalan lisäksi Tangierissa uskotaan Donald Trumpiin. Häntä äänesti presidentinvaaleissa lähes 90 prosenttia saarelaisista.

– Trumpin väitetään tekevän omalaatuisia asioita, mutta minusta ne ovat maalaisjärkeä. Kuten Amerikka ensin -linjaus, josta häntä arvostellaan. Mutta hän on Yhdysvaltain presidentti, ja minä toivon hänen pitävän Yhdysvallat etusijalla, pormestari Eskridge sanoo.

Itse presidentti Trump soitti kesällä pormestarille hänen suureksi hämmästyksekseen.

– En ollut uskoa korviani, kun minulle tultiin sanomaan, että on parasta palata kotiin, sillä presidentti soittaa pian. Luulin, että kustannuksellani vitsaillaan.

Puhelinkeskustelussa Trump vakuutti, että Tangierilla olisi vielä useita satoja vuosia edessään.

Ilmastotutkijat ovat toista mieltä. Merenpinta ei nouse ilmastonmuutoksen seurauksena tasaisesti (siirryt toiseen palveluun) maapallolla, ja Tangier on yksi niistä alueista, joissa merenpinta nousee keskimääräistä nopeammin.

Aallot jäytävät vain muutaman metrin merenpinnan yläpuolella sijaitsevan saaren huokoista maata. Merenpinnan nousua kiihdyttää jäätiköiden sulaminen, mutta myös pohjaveden pumppaaminen pahentaa tilannetta.

Saaren koulu on nostettu pylväiden päälle tulvien takia. Yuri Gripas

*Saarelaisten arjessa veden vaarallisesta voimasta *näkyy jo merkkejä. Hetteisellä saarella tulvii helposti. Jo yhden sadeyön jälkeen vesi on noussut tielle ja pihoille.

Tangierin 60 kouluikäistä lasta saavat joka päivä muistutuksen tulvavaarasta.

Saaren koulu jouduttiin nostamaan pylväiden päälle, kun vesi työntyi toistuvasti koulun alle. Vesi näyttää lelluvan pylväiden lomassa poutapäivinäkin.

Jokakesäisestä hurrikaanikaudesta onkin tullut Tangierin asukkaille pelottavaa aikaa. Tämän myöntää myös pormestari.

– Jos hurrikaani iskee suoraan tai lähelle saarta, voimme menettää tästä ison osan, pormestari Eskridge arvioi.

Tämä huolettaa Tangierin "tilannekeskuksessa", vanhalla terveysasemalla pormestarin kanssa kokoontuvia kuntalaisia.

Mutta täälläkään kukaan ei pidä ilmastonmuutosta uhkana.

Ei, vaikka ilmastotutkijat ovat yhtä mieltä, että ilmastonmuutos nimenomaan voimistaa hurrikaaneja. Näin käy, kun lämpimämpi merivesi tuottaa enemmän vesihöyryä myrskyjen käyttövoimaksi. Päättynyt hurrikaanikausi olikin Yhdysvalloissa ennätyksellinen hurrikaanien keston ja voimakkuuden suhteen.

Tangierissa pormestari ja iso osa saarelaisista kuitenkin katsoo, että ilmastonmuutoksen ja merenpinnan nousun sijaan Tangierin olemassaoloa uhkaa eroosio eli maan kuluminen.

– Saaremme on pelastettavissa, pormestari vakuuttaa ja koko tilannekeskukseen kokoontunut miesjoukko nyökyttelee.

Tangierilla liikutaan autojen sijaan golfkärryillä ja skoottereilla. Yuri Gripas

Tangierilla uskotaan, että kunnon aallonmurtaja pelastaisi saaren. Länsipuolella sellainen on ollut jo lähes 30 vuotta. Vajaan kahden kilometrin mittainen hengenpelastaja.

– Saari menetti tällä puolella yli seitsemän metriä rantaviivaa vuodessa. Aallonmurtajan valmistumisen jälkeen täältä ei ole kadonnut senttiäkään. Tämä on pelastanut ihmishenkiä ja on se ratkaisu, jonka tarvitsemme Tangierin pelastamiseksi, pormestari painottaa.

Myös Yhdysvaltain armeijan insinöörit ovat esittäneet ilmastotutkimuksessaan aallonmurtajan rakentamista Tangierin suojaksi.

Tosin aallonmurtajan rakentamiseen vaadittavia miljoonia saarelaisilla ei ole. Tangierin pelastusrahastoon on saatu kerättyä vasta alle 2 000 dollaria.

Tangierissa katseet ovat varovasti kääntyneet Washingtoniin tai Virginian osavaltioon aallonmurtajarahoituksen saamiseksi. Mutta saarelaiset eivät ole hattu kourassa kerjäävää tyyppiä.

Jos olisivat, Trumpin hallinnon miljardööriopetusministeri Betsy De Vos tuskin olisi kehdannut lähteä huvijahdillaan Tangierilta ilman, että olisi lahjoittanut senttiäkään saaren pelastusrahastoon, kuten tänä kesänä kävi.

Pormestarin appiukko onkin kuulemma puolivakavissaan ehdottanut, että saarelle päästäkseen jokaisen turistin olisi tuotava mukanaan kivenmurikka. Tällöin kuulemma aallonmurtaja olisi jo valmis.

Cameron Evans löysi rannalta hautakiven, joka on kaatunut merenpinnan nousun seurauksena. Yuri Gripas

Tangierissa koko ikänsä asunut 17-vuotias Cameron Evans on joutunut totuttelemaan ajatukseen, ettei välttämättä pysty elämään koko ikäänsä kotisaarellaan.

– Jos Tangier huuhtoutuu pois, meistä tulee pakolaisia. Menetämme kotimme ja ystävät hajaantuvat kuka minnekin.

Nuori mies ohjaa veneensä noin parin kilometrin päähän Tangierin satamasta, pikkuruiselle saarilämpäreelle Uppardsille. Siellä elettiin vielä 1900-luvun alussa normaalia saarielämää. Aikoinaan sinne pääsi Tangierin pääsaarelta maata pitkin kävellen.

Nyt paikka on aavemainen varoitusmerkki tulevasta.

Rantahietikossa lojuu kumollaan valkoinen hautakivi. Silmä tavoittaa hiekan ja kivien keskeltä myös lasin ja astioiden paloja, jopa jonkinlaisen koneen hihnan.

– Meille voi käydä näin, Evans sanoo ja pyyhkii hiekkaa hautakiven päältä. Haalistuneista kaiverruksista selviää tihrustamalla, että kivi on ollut viimeisen leposijan merkkinä 1800-luvulla eläneelle Nellielle.

Carol Pruitt-Moore on Tangierin asukas seitsemännessä polvessa. Yuri Gripas

Hyytävimmät löydöt Uppardsilta on tehnyt seitsemännen polven tangierlainen Carol Pruitt-Moore. Hän meni pikkusaarelle muutama vuosi sitten myrskyn jälkeen ja löysi rantahietikolta luurankoja.

Yksi oli pieni lapsi. Toinen nainen, jonka kallosta tunnisti yhä hiuskamman. Pruitt-Moore sanoo olleensa hämmentynyt, järkyttynyt ja hetken neuvoton.

– Kysyin heiltä, että mitä minä teidän kanssanne oikein teen.

Myöhemmin arkeologi saapui Uppardsille tutkimaan myrskyn ja veden maasta esiin nostamia luurankoja. Tämä huomasi, että yhdestä kallosta törröttäneet hampaat näyttivät tutuilta. Arkeologi pyysi Pruitt-Moorea näyttämään hampaansa.

Ne nähtyään arkeologi totesi, että rantahietikolla lojuva luuranko saattoi purukaluston perusteella olla hyvinkin Pruitt-Mooren sukulainen. Seitsemännen polven saarelaiselle sukulaisuus on täysin mahdollista.

Pruitt-Moore yrittää käydä Uppardsilla päivittäin. Seurakseen hän saa kultaisennoutajansa Progerin. Hän on kerännyt saarelta useiden kymmenien tavaroiden kokoelman. Lasipulloja, ruukkujen palasia, jopa pikkuisen nuken.

Tangierilla asuu edelleen yli 400 ihmistä. Yuri Gripas

Ensimmäiset siirtolaiset saapuivat Tangierille 1600-luvun lopussa. Se oli yksi ensimmäisiä Euroopasta tulleiden siirtolaisten asuttamia paikkoja, kun Englannista lähteneet Parksit, Pruittit ja Clarkit asettuivat saarelle.

Tangierissa ollaan ylpeitä pitkästä historiasta. Monen talon pihalla on oma perhehautausmaa pitkien juurien merkkinä.

Tangierin mereen pyyhkiytymisen myötä ei katoaisikaan vain yksi 460 ihmisen kalastajakylä, vaan merkittävä osa Yhdysvaltain historiaa.

Saarelaisten mukaan samalla uhkaa hävitä myös pala parasta Amerikkaa.

– Täällä kaikki välittävät toisistaan. Ovia ei tarvitse lukita, koko kylä kasvattaa lapsia. Tämä saari on sellainen kuin koko Yhdysvaltain pitäisi olla, Carol Pruitt-Moore huokaa.

Kolmen neliökilometrin kokoinen katoava paratiisi.

Juttua varten on haastateltu Maailman ilmatieteen järjestön pääsihteeriä Petteri Taalasta.

Lue lisää:

Maailman johtava ilmastotutkija Markku Kulmala tarvitsee kahdeksan miljardia euroa pelastaakseen maailman

Tuho vai täyskäännös? Matkaa vuoteen 2100 ja katso, mitä ilmastonmuutos tekee sinun ja lastesi elämälle (siirryt toiseen palveluun)

Kun vesi vie kodin – Köyhät ja rikkaat valmistautuvat merenpinnan nousuun niin Hollanissa kuin Bangledeshissa

Kuuntele lisää:

Maailmanpolitiikan arkipäivää – Mistä nyt tuulee ilmastoneuvotteluissa?