Tavallinen maailmanparantaja on kuin persjalkainen ja ylipainoinen nuori tyttö, joka uskoo muuttuvansa Kiira Korveksi lähtiessään jumppasukkahousuissa kylille.

Pyyteetön maailmanparantaja pukeutuu maailmanparantajien muotiasuun, jonka täytyy tietysti poiketa tavallisten maailmanhuonontajien asusta mahdollisimman paljon. Suurinta osaa maailmanparantajista ei kukaan muuten tunnistaisi maailmanparantajaksi. Ulkoisen karisman jäädessä pääosin narikkaan, pitää poikkeavan korkeatasoinen ihmisyys tuoda yhteisön tietoisuuteen kritisoimalla nopeasti jotain yleisesti hyväksyttyä vääryyttä. Pienemmästäkin porukasta löytyy aina joku, joka syö lihaa tai omistaa auton.

Ihmisen kova osa on kuitenkin tyytyä siihen, että se Patti Smithiltä näyttävä mies ei välttämättä olekaan se penaalin terävin kynä.

Maailmanparantajia on monenlaisia, mutta ainoa oikea on ihminen, joka elää kuin muutkin, mutta on mielestään yhteisöllisempi, edistyksellisempi, kivempi, oikeudenmukaisempi, kulttuurimyönteisempi, kohteliaampi ja avoimempi. Ihan kuten autoilijoistakin suurin osa on keskivertoa parempia kuljettajia.

Maailmanparantaja kannattaa vapaasti määriteltyä monikulttuurisuutta ja syö mielellään ruokaa, jota tavallinen maailmaaparantamaton ei syö. Maailmanparantaja haluaa ihmiset, jotka eivät manifestoidu kanssamaailmanparantajaksi, ahdinkoon. Maailmanparantaja on huolestunut kaikesta, mistä pitää oikeista lähteistä saamiensa tietojen mukaan olla huolestunut.

Maailmanparantaja harjoittelee vain vahvuusalueellaan olevien asioiden argumentointia, koska täällä Suomessahan ei voi käydä asiallista keskustelua mistään. Muista asioista ei maailmanparantaja suostu keskustelemaan.

Epäilevä Tuomas on sekularisaation myötä ristitty natsiksi ja rasistiksi.

Afrikasta alkunsa saaneessa ja Volgan mutkasta tänne tulleessa amerikkalaisen hapatuksen perseeseenpanemassa junttimaisessa sekakulttuurissa ei ole maailmanparantajalla kivaa. Alkuperäiskansoja missikisoilla riistävä seksistinen perämetsäkulttuuri joutaisi mennä tuntemattomine saatanan sotilaineen yksittäistapausten myötä joutuisasti hevon helevettiin.

Paljolti ihailtujen alkuperäiskansojen veriset heimo- ja sisällissodat perustuvat maailmanparannukseen. Joku vetää kööriä, kunnes maailmanparannuksen ominaisuuksiin taipuvainen henkilö ryhtyy kertomaan porukalle mahdollisuuksista parantaa omaa maailmaa. Yleensä lähdetään kysymyksestä, että miksi noilla on isommat majat kuin meillä.

Maailmanparantaja meuhkaa Facebookissa, tuossa itkumuurin ja K-kaupan ilmoitustaulun nykyversiossa. Maailmanparantaja äityy iltayön tunteina kirosanojen säestämänä ruotimaan maailmanhuonontajiin kuuluvien kanssaihmisten kuviteltuja ajatuksia. Senkin täytyy olla natsi, koska se ei ole maailmanparantaja.

Jesse Torniainen on maailmanparantaja. Hänellä on vakaa käsitys maailmastaan parempana ilman sokeaa suvaitsevaisuutta tai muista maanosista tulevia henkilöitä. Ilja Janitskin on rohkea maailmanparantaja. Hänen ja hänen laillaan maailmasta ajattelevien mielipiteitä julkaiseva nettisivusto kiellettiin. Ville Niinistö on maailmanparantaja, joka pyrkii voittamaan maailmanhuonontajat härskillä salonkipelillä. Li Andersson on maailmanparantaja, joka ainakin näyttää uskovan siihen, että väittämällä mustaa valkoiseksi tarpeeksi pitkään siitä saadaan ainakin harmaa. Tärkeintä ei ole saada mustasta valkoinen, vaan musta pois. Perusargumentiksi käy esimerkiksi: ”Eihän keltainenkaan ole sininen.”

Paavo Väyrynen on maailmanparantaja, joka ei mene pois huonontamasta poliittisten vastustajiensa maailmaa. Useinmiten vastustajat tuleva omasta puolueesta. Hän jatkaa urheasti suurten reformaatikkojen pitkää perinnettä.

Vladimir Iljitš Lenin (os. Uljanov) oli maailmanparantaja. Hän halusi johtaa Venäjän kansan parin teoreetikon ajatelmiin pohjautuen vapauteen. Maailmanhuonontajia piti valitettavasti lanata joukkohautoihin. Tätä perinnettä pitivät yllä myös perässä tulleet maailmanparantajat. Kenellä parani, kenellä ei. Yleensä se parannus ei juurikaan yletä keskivertojuntin maailmaan.

Mukavinta maailmanparannusta on pop-tähteys. Darrassa hutaistua valituslaulua yhteiskunnan vääryyksistä voi hoilata illat pitkät hönöpäissään kansan hurratessa. Sitten voi tilittää omaa inhimillistä heikkoutaan. Kerrankin ei mennyt väliin, vaikka mies sanoi Keskuspuistossa rumasti kultaiselle noutajalle.

Maailmanparannuksen nuotiopiireissä sanan miekkaa käytetään illasta toiseen aika varomattomasti. Tasa-arvo on maailmanparannuksen ydinpolttoaine. Sen tavoitteet asetetaan aina tavoittamattomiksi, koska juoksu abstraktioiden perässä ei tule maaliin. Jostakin puutteellisesta tasa-arvoasiasta kiihottumisen lopahdettua keksitään aina uusi.

Fyysisessä maailmassa on ollut sisäsyntyinen työnjako sukupuolten välillä. Luontainen ohjautuvuus on monessa asiassa syrjäytynyt ja kehitys kehittynyt. Naiset ja miehet ajavat kaivureita, puimureita ja lentokoneita. Taannoisesta mediakohusta päätellen on jo nähty raskaana oleva mieskin.

Jos nyt haluat elää paremmassa maailmassa, et enää avaa ovea naiselle. Ihan ymmärrettävää, koska tarkoituksena on ikiaikaisesti ollut vain tarve asettua takaperspektiiviin. Tämän myötä alkaa kyllä burkha-logiikka avautua ihan eri tavalla.

Itse kavahdan kaikkea sosialismia, myös erästä sen aatehaaraa, eli kansallissosialismia. Sosialismi ja oikeudenmukaisuus ovat kaksi eri asiaa. Joillekin saattaisi kenties syntyä oikeudenmukaisemmat olot ja enemmän valtaa myös kansallissosialistisessa järjestelmässä. Ihan niin kuin kommunismissakin, jos sellaiseen äidyttäisiin. Ja lähellä on käyty.

Ja mistäpä sitä näiden poliittisten tuuliviirien ja maailmanparantajien kanssa koskaan tietää.

Nyt on ääri-sitä ja ääri-tätä. Ääriä tarvitaan, jotta syntyisi yhteiskunnallista kitkaa ja konfrontaatiota. Sitä puolestaan näinä vaikean kohahduttamisen aikoina tarvitsee oikea media.

PS. Rauhallinen rinnakkaiselo on historiaa kohta Suomessakin, kun oikeaksi julistetun maailmanparannuksen vastustuksen kitkemiseksi alkaa syntyä kieleen uudissanoja, kuten vastamedia.