Lapin yliopisto on saanut 52 000 euron rahoituksen Suomen opetus- ja kulttuuriministeriöltä yhteisprojektiin Saamelaiskäräjien kanssa.

Projektissa on tavoitteena selvittää, että minkälaisia haasteita ja erilaisia tarpeita saamelaisilla joikaajilla tai kirjailijoilla on tekijänoikeusjärjestelmässä, kertoo tutkija Piia Nuorgam Lapin yliopistosta.

– Toisena tavoitteena tässä on tarjota Suomen Saamelaiskäräjille sellaista tietoa, mitä he voivat käyttää poliittisessa työssään. Nämä ovat ne laajemmat tavoitteet.

Piia Nuorgam on päävastuussa prosessin läpikäymisestä. Mukana on myös juristi Helsingin ja Tromssan yliopistoista.

Nuorgamin mukaan pitkään on ollut haasteena se, kuka todella vastaa kysymyksiin joiuista, tarinoista ja kirjallisuudesta, kun kyseessä ovat esimerkiksi käyttöoikeudet.

– Onko lupa käyttää yhteistä perinnettä ja miten sitä voi käyttää? Meillä ei ole ollut sellaista yhtä haltijaa tai tiedossa se, kenellä on oikeus tai mahdollisuus vastata näihin kysymyksiin, kertoo Nuorgam.

Ensimmäinen askel kulttuuriperinnön hallitsemiseen

Projekti aloitetaan selvittämällä kirjallisuuden ja joikujen tekijöiden haasteita tämänhetkisessä oikeusjärjestelmässä, joka pohjoismaissa on käytössä.

– Miten he voivat käyttää omaa, yhteistä kulttuuriperintöään, että rajaako se heidän työtään, minkälaisia mahdollisuuksia se antaa, Nuorgam kertoo kysymyksistä, joita heidän on tarkoitus selvittää.

Aluksi työnä on kuitenkin selvittää todelliset haasteet ja toisaalta myös se, mikä on tapaoikeus tai oikeudentaju perinteisissä joiuissa tai tarinoissa.

– Kuka omistaa, kuka hallitsee, miten niitä voi käyttää.

Tutkimuksen alla on myös se, keneltä voi kysyä, mikäli aikoo käyttää vaikkapa jotain joikua.

Saamenmaalta puuttuu omakin keskustelu joikujen käytöstä

Nyt työ etenee siten, että työryhmä suunnittelee elokuussa miten toimi läpikäydään. Nuorgam huomauttaa, että projekti toimii Suomessa ja Suomen tekijänoikeuskäytännön mukaan.

Kulttuuriperintö on Saamenmaalla kuitenkin yhteinen, niinpä haasteetkin ovat yhteisiä. Prosessissa otetaan huomioon yhteisöt ja tekijät myös Ruotsissa ja Norjassa sekä koetetaan tehdä yhteistyötä kyseisten maiden Saamelaiskäräjien kanssa.

– Tässähän meillä on tavoitteena se, että haluamme, että meidän saamelaisten kulttuuri ja yhteinen perinteemme suojellaan meidän hyväksi, mutta samalla haluamme myös, että meidän saamelaisten musiikki ja kirjallisuus voivat olla pysyvä, moderni elintapa saamelaisille.

Prosessissa on käytännöllinen lähestymistapa, missä halutaan ratkaista ongelmat, joita tekijänoikeusasioista löytyy. Nuorgamin mukaan vaikuttaa siltä, että Saamenmaalta puuttuu yhteinen, sisäinen keskustelu joikujen osalta siitä, mitä voi tehdä ja millä tavoin.

– Se tapaoikeus on niin erilainen eri seuduilla. Tarjoamme nyt myöskin mahdollisuuden musiikkialan elinkeinolle.