Ingen «Thunberg-effekt» i lagmannsretten: Leteboring i Barentshavet bryter ikke med Grunnloven

Her lederne Frode Pleym (t.v.) og Gaute Eiterjord for henholdsvis Greenpeace og Natur og Ungdom. Vis mer byoutline David Bach, E24

Publisert: Oppdatert: 23. januar 2020 11:57 , Publisert: 23. januar 2020 11:00

Borgarting lagmannsrett har torsdag offentliggjort sin dom i runde to av «Norges første klimasøksmål», hvor miljøorganisasjonene saksøkte staten for brudd på Grunnloven.

Lagmannsretten mener, i likhet med Oslo tingrett, at tildelingen av letelisenser i 23. konsesjonsrunde ikke strider med Grunnlovens paragraf 112, og forkaster anken.

«Ved den konkrete vurderingen kom lagmannsretten, som tingretten, til at vedtaket ikke innebar brudd på Grunnloven § 112», skriver lagmannsretten i sin pressemelding til den 44 sider lange dommen.

Det betyr et nytt nederlag for Greenpeace, Natur og Ungdom og partshjelperne, som siden 2016 har ment at tildeling ødelegger fremtiden til kommende generasjoner.

Sakskostnader tilkjennes ikke, hverken for tingretten eller lagmannsretten.

Ville stanse runden

Konkret ønsket miljøvernerne at retten skulle stanse 23. konsesjonsrunde fra 2016, hvor Statoil, Conoco og flere andre selskaper fikk tilgang til 40 nye blokker i ti utvinningstillatelser, den første åpningen av helt nye områder på sokkelen siden 1994.

Krangelen i rettssalen har handlet om hvor langt Grunnlovens vern av fremtidige generasjoner og miljøet egentlig strekker seg.

Imidlertid skriver lagmannsretten at de, i motsetning til tingretten, kom frem til at «bestemmelsen gjelder for samtlige miljøskader som er påberopt, også utslipp av klimagasser fra forbrenningen av olje og gass etter eksport, og at utslipp som følger av det aktuelle vedtaket ikke kan vurderes isolert, men må ses i sammenheng med øvrige utslipp av klimagasser.»

Samtidig er det virkningen av klimaendringene i Norge som er det sentrale, slår lagmannsretten fast.

Dessuten ligger terskelen for brudd på bestemmelsen høyt. «(...) domstolene bør utvise tilbakeholdenhet ved overprøving av vedtak som er truffet gjennom grundige politiske prosesser i regjeringen og Stortinget», skriver lagmannsretten.

Anker på direkten

– Dette er et stort skritt nærmere seier, sier leder Frode Pleym i Greenpeace Norge til E24.

Han varsler at de kommer til å anke videre til Høyesterett.

– Lagmannsretten konstaterer, som tingretten, at miljøparagrafen er en rettighet. Det er viktig. I tillegg går de lengre på to punkter, og sier for det første at utslippene fra eksportert norsk olje er relevant i vurderingen – det er kjempeviktig – og for det andre at saken er prinsipielt viktig ved ikke å idømme sakskostnader.

– Konklusjonen fra vår side, på grunn av at lagmannsretten sier miljøparagrafen er en rettighet og eksportert olje er relevant, er at oljeleting burde kjennes ugyldig. Det tar vi videre til Høyesterett, sier Pleym.

Natur og Ungdom mener dommen er sterkere enn utfallet i tingretten, og mener de skal vinne saken, enten i eller utenfor retten.

– Til tross for mange delseire gir lagmannsretten staten lov til å fortsette med tomme løfter om et levelig klima i Grunnloven, samtidig som de åpner for oljeleting som fører til det motsatte. Men dommen gir oss nok seire til at vi tror vi skal vinne denne saken, enten det skjer i rettssalen eller utenfor, sier Therese Hugstmyr Woie, leder i Natur og Ungdom.

MDGs Une Bastholm skriver i en pressemelding til E24 at kampen fortsetter.

– Jeg tar til etterretning at lagmannsretten ikke legger nok vekt på hvilke konsekvenser det vi norske politikere gjør i Norge, har på klimaet også utenfor norske grenser, og syns det er synd.

– Miljøparagrafen i Grunnloven sier at norske myndigheter er forpliktet til å sikre et sunt og godt miljø for innbyggerne og etterkommerne. Vi vil fortsette å kjempe for å gjennomføre politikk i tråd med miljøparagrafen og den akutte klimakrisen vi står ovenfor. Det betyr at vi vil kutte norske utslipp mye både i Norge og globalt, sier Bastholm.

Regjeringsadvokaten: Grundig dom

– Dette er en grundig og omfattende dom, og den legger en rekke føringer på tolkningen av paragraf 112. Staten tar til etterretning at paragraf 112 gir en materiell rettighet som domstolene kan prøve. Det var ikke vår prinsipale anførsel, men er i tråd med vår subsidiære anførsel, sier regjeringsadvokat Fredrik Sejersted til E24.

– Det viktigste for staten er at retten slår fast at «terskelen for å konstatere brudd på Grunnloven § 112 er (...) høy, og det er tale om samfunnsøkonomiske og politiske avveininger som det løpende tas stilling til i Stortinget, og som ligger i kjerneområdet for hva domstolene bør være tilbakeholdende med å overprøve».

Sejersted medgir at lagmannsretten også gir miljøbevegelsen noen grunner til å være fornøyd.

– Dommen legger mer rettslig innhold i paragraf 112 enn det staten anførte, og slik sett har jeg ingen problemer med å anerkjenne at det er elementer her som miljøorganisasjonene har grunn til å være fornøyd med, sier han.

Tingretten sa også nei

I tingretten fikk miljøorganisasjonene rett i at paragraf 112 er en rettighetsbestemmelse i seg selv, men at vedtaket om å gi utvinningstillatelser i 23. konsesjonsrunde ikke var et brudd på denne bestemmelsen.

Tingretten mente at avhjelpende tiltak, omtalt i paragrafens tredje ledd, var tilstrekkelig.

Tingrettsdommen ble anket direkte til Høyesterett, med begrunnelsen at «klimatrusselen er så alvorlig at det haster å få stanset de omstridte oljelisensene». Ankeutvalget avviste imidlertid søknaden.

Regjeringen har hele tiden avvist saksøkernes krav om å stanse 23. konsesjonsrunde, og sier at miljøvernerne går altfor langt i å utvide tolkningen av en generell paragraf i Grunnloven og bruke den til et politisk formål, nemlig å endre norsk oljepolitikk.

Advokatene Cathrine Hambro fra Wahl-Larsen Advokatfirma og Emanuel Feinberg fra advokatfirmaet Glittertind representerte saksøkerne i retten. Regjeringsadvokaten, ved regjeringsadvokat Fredrik Sejersted, representerte den norske stat.

«Thunberg-effekt»

I et faktaark om søksmålet før saken skulle opp for lagmannsretten, trakk miljøvernerne opp de mange støttespillerne saken har fått verden over.

«Greta Thunberg, Leonardo DiCaprio, Emma Thompson, Jostein Gaarder, Hanne Sørvaag, Knut Nærum og Karl Ove Knausgård er blant dem som støtter rettssaken og sier nei til ny oljeutvinning i Barentshavet», skriver de.

Filter Nyheter snakket med jusprofessor Jørn Øyrehagen Sunde, som mente dommerne kunne ha blitt påvirket av engasjementet til blant annet Thunberg.

– Retten tar i utgangspunktet ikke politiske hensyn, men dommerne er også mennesker. De blir påvirket av samtalen og holdninger i sin egen vennekrets, sine egne følelser, og av å få strekk av ungene sine ved middagsbordet. Så ja, Thunberg har sin effekt på dommerne, sa Sunde til Filter.

Men det ble ingen Thunberg-effekt denne gangen heller.

Tidslinje 2016

22. april: Norge signerer Parisavtalen

18. mai: Regjeringen tilbyr ti nye oljeutvinningstillatelser gjennom 23. konsesjonsrunde

10. juni: Regjeringen tildeler ti nye oljeutvinningstillatelser gjennom 23. konsesjonsrunde

21. juni: Norge ratifiserer Parisavtalen

18. oktober: Greenpeace og Natur og ungdom saksøker den norske stat 2017

14. februar: Oslo tingrett kunngjør rettsdatoen

11. juli: Besteforeldrenes klimaaksjon blir med som partshjelpere i søksmålet

14. november: Klimarettssaken starter i Oslo tingrett 2018

4. januar: Oslo tingrett avgir sin dom

5. februar: Natur og Ungdom og Greenpeace anker avgjørelsen fra Oslo tingrett, og ber om

en direkte anke til Høyesterett

12. april: Direkteanke til Høyesterett avvises. Saken sendes til Borgarting lagmannsrett 2019

12. august: Naturvernforbundet blir med som partshjelpere i søksmålet

5. november: Klimarettssaken starter i Borgarting lagmannsrett i Oslo Kilde: Klimasøksmål.no Vis mer vg-expand-down