Razgovor s munjama i gromovima

Onaj osjećaj koji Vam jednostavno neda mira kada unaprijed znate da vam se približava neka ciklona. Provirujući kroz prozor neprestano i zapitkivajući se krenuti u lov ili ne, hoće li nevrijeme izbjegnuti tvoj grad, ako sad krenem hoće li me kiša zapljusnuti, hoću li poći uzalud i vratiti se neispunjena. Sva su to pitanja unaprijed o čemu fotograf na munje razmišlja prilikom izbora krenuti ili ostati doma. Na moju sreću odlučila sam krenuti u lov. Osjećaj koji Vas prati uzastopce, adrenalin koji Vas ne pušta tokom ‘putovanja’ na lov munja jednostavno je neopisiv. Veoma sam brzo raspakirala svoj aparat i lov je započeo. Dva sam sata sama slikala na orguljama u Zadru dok mi se nisu pridružili kolege Saša Čuka, Aleksandar Gospić te Toni Filipović koji se tek na kraju pridružio ekipi. Sve je bilo Važno, svaka munja, svaki razgovor, svaki uzdisaj, svaki vrisak. Vrijeme je bilo jako vjetrovito i valovito no nitko od nas se nije usudio otići iako nam je bilo hladno jer je lov bio zanimljiviji od nevremena koji nas je mogao zadesiti svakog trenutka.

4 i pol sata sam sjedila sa kolegama i uživala promatrajući ‘vatromet’ munja. Neke trenutke je teško opisati riječima koje proživljavaju fotografi koji vole prirodne nepogode i dive se istom. Meni je ovo bio prvi ulov noćnih munja i mogu reći da sam bila izrazito zapanjena i očarana. Boja neba je bila prekrasna, malo roza, pa pomalo ljubičasta, plava. Sjedila sam tamo 4 i pol sata i nije mi još uvijek bilo dosta. Prve kišne kapi su nas sustizale i morali smo krenuti, spakirati naše aparate i pozdraviti se sa kolegama. Kad pogledate u svoj ekran aparata svoje prekrasne fotografije munja, nije vam žao ni što ste pokisli kao miš vraćajući se po nevremenu prema doma niti vam je žao provedenih sati fotografirajući iste, dapače uživanje je bilo još draže. U prilogu možete pogledati fotografije koje su zabilježile današnji dan (subota 6. kolovoza 2016) oko 2 h ujutro.

Autor : Mia Čop

Komentari