U tim su se zadrugama, smještenim po austrijskim selima, uglavnom zaduživali još prije otprilike desetak godina. Zbog ovršnih prijedloga kreditnih zadruga koje sada žele naplatiti svoja potraživanja, mnogi Rabljani uskoro bi mogli ostati bez svojih nekretnina. Prema neslužbenim procjenama, oko 600 stanovnika otoka Raba, od njih ukupno 9.500, kreditno se zadužilo u raznim austrijskim seoskim zadrugama koje sada ovrhom i prodajom imovine Rabljana žele povratiti novac plasiran na jedan od bogatijih hrvatskih otoka.

S obzirom na to da su krediti koji su se podizali u prosjeku iznosili između 150 i 200 tisuća eura, računa se da su austrijske zadruge na Rab plasirale oko 100 milijuna eura. Statistički, moguće je da se svaka peta obitelj iz Raba, Barbata, Banjola, Mundanija, Supetarske Drage ili Lopara nalazi u dužničkom ropstvu. Većina kredita zadrugama nije vraćena i prestala se plaćati nakon samo par godina. Razlozi neplaćanja su različiti, a zadruge kao financijske institucije neumoljive su u borbi za povrat novca. Sudskim putem pojedinačno ganjaju svakog dužnika, a u ovom trenutku na Općinskom sudu u Rabu vodi se 38 predmeta ovrhe.

No Općinski sud u Rabu, s obzirom na to da je riječ o osjetljivim slučajevima, gdje su predmet ovrhe obiteljske kuće osoba koje su dužne austrijskim kreditnim zadrugama, tražio je da ga se izuzme iz daljnjeg vođenja postupka!

Zbog naelektrizirane atmosfere Županijski sud u Rijeci donio je rješenje da se 38 predmeta ovrhe s Općinskog suda u Rabu hitno prebaci na sud u Opatiju. Službeno obrazloženje svodi se na to da su »ročišta vrlo rizična za suce zbog velike senzibiliziranosti i uzburkanih strasti ovršenika«, stanovnika Raba kojima prijeti gubitak imovine.

Predsjednik Sabora Josip Leko saborskim odborima za pravosuđe te za financije i državni proračun uputio je na razmatranje predmete u kojima ovršenici traže obustavu ovrhe u svim pravnim situacijama vezanim uz istragu poslovanja kreditnih ureda i zadruga iz Austrije. Odbor za pravosuđe, na čijem je čelu saborski zastupnik Josip Kregar, dostavio je Hrvatskoj narodnoj banci predstavke građana i Udruge blokirani kojim se od Ministarstva financija i Ministarstva pravosuđa traži odgoda i obustava ovršnih postupaka u predmetima na štetu dužnika oštećenika, a za korist fizičkih i pravnih osoba kazneno prijavljenih za ilegalne poslove lihvarenja. »Iako je odredbama Zakona o potrošačkom kreditiranju uređeno da svaki pružatelj usluga potrošačkog kreditiranja, kao i posrednici pri pružajnju takvih usluga moraju posjedovati odobrenje za rad izdano od Ministarstva financija, HNB-a i HANFE, ovim putem skrećemo pozornost na djelovanje kreditnih ureda bez potrebnih odobrenja«, napisao je Josip Kregar.

»Kako zgrada suda ni na koji način nije fizički zaštićena niti nema osiguranja Pravosudne policije, a ročištima prisustvuje više desetaka građana, ovršenika i članova njihovih obitelji, daljnje provođenje sudskih radnji u zgradi Općinskog suda u Rabu krajnje je rizično za sve zaposlenike«, piše u rješenju Županijskog suda u Rijeci. Ovršenici su zbog preseljenja očajni. U odluci da se predmeti ovrhe »zbog sigurnosnih razloga« prebace s jednog na drugi sud, vide manipulaciju, urotu, zavjeru po kojoj im netko po brzom postupku želi oduzeti imovinu.

Ne bježe od obveza

Rabljanin Emil Pahljina, kojem kreditna zadruga prijeti oduzimanjem nekretnina zbog duga za kredit, kaže da će se u Opatiji ovršni postupak ubrzati do krajnjih granica.

– Zato se predmeti tamo i šalju. Određeni će sudac to napraviti po kratkom postupku kako bi si popravio statistiku, a mi bi ekspresno morali ostati bez svojih nekretnina. Nije bilo razloga za prebacivanje naših predmeta ovrhe u Opatiju, jer nikome na Općinskom sudu u Rabu nismo prijetili, nismo galamili ni bili neugodni. Opatija je zbog onoga što nas tamo čeka naša giljotina, kaže Pahljina koji se kreditno zadužio u jednoj zadruzi u Austriji za 116 tisuća eura.

– Išli smo po novac u Austriju. Kredit sam plaćao do 2010. Davao sam novac direktorima te zadruge na ruke, rate sam im plaćao u kešu, i na taj sam način platio tri puta po 12 tisuća eura. No nisam dobio nikakve potvrde. Samo mi je rečeno da će mi ih poslati, što do danas nisu napravili. Oko 24 tisuće eura platio sam na njihov žiro račun. Kad sam, međutim, shvatio da ne mogu dokazati dio uplata, kad sam shvatio da se oni žele nakon što sam im platio dio duga preuzeti moje nekretnine, kad sam shvatio manipulaciju i prevaru, kad je nestao August Walter koji je bio direktor zaklade kod koje sam se zadužio, a njemu sam novac predavao na ruke, bez potvrde, sve sam prijavio USKOK-u i podnio tužbu za raskid ugovora, kaže Pahljina.

I Ksenija Mišćević, kao i svi ostali ovršenici kojima austrijske kreditne zadruge prijete ovrhom na nekretninama te njihovom prodajom, smatra da su u Opatiji unaprijed osuđeni.