Jindřich Trpišovský (JT) je na lavičce Slavie od konce roku 2017 a myslím, že tato doba již poskytuje dostatek dat na to, abychom zhodnotili, nakolik byl v tomto období kouč (a potažmo i klub) úspěšný. Abych byl objektivní, tak se pokusím jeho prozatimní výsledky porovnat s jeho 2 předchůdci – Dušanem Uhrinem (DUML) a Jaroslavem Šilhavým (JŠ), kteří oba odkoučovali o něco více zápasů, nicméně o tento náskok pravděpodobně přijdou již během této sezóny.

Úspěšnost trenérů pohledem bodů

Je důležité podotknout, že žádný z předchozích 9 koučů (Michal Petrouš 2x) po roce 2010 se těmto posledním 3 trenérům výsledkově ani nepřiblížil. Což si můžeme i ilustrovat na následující tabulce, která ukazuje výsledkovou úspěšnost všech trenérů v lize od roku 2005 seřazenou dle průměrné bodové úspěšnosti v zápase.

Konkrétně Dušan Uhrin dotáhl Slavii v sezóně 2015/16 na 5. místo s celkovou bilancí 14 - 10 – 6 (1,73 Ø bodů/zápas), byl však po neuspokojivém herním projevu a výsledcích odvolán na začátku další sezóny 2016/17 po utkání s Viktorií Plzeň (1:3) s bilancí 1-2-1. Tým převzal Jaroslav Šilhavý, který s opravdu mimořádnými výsledky 19-7-0 (2,46 Ø bodů) dokázal sezónu nejenom zachránit, ale i získat 18. slávistický titul - symbolicky výhrou v posledním kole na Strahově. Na vítězství Jaroslava Šilhavého v našem srovnání se velkou mírou podílí rekordní série 36 neprohraných utkání v řadě. Ke konci jeho angažmá už měli výsledky spíš sestupnou tendenci.

A obzvlášť podzimní venkovní bilance v sezóně 2017/18 byla tristní (2-5-1), kdy jsme vyhráli venku poprvé až v 10. kole s Karvinou. Doma jsme ztratili body pouze při prohře s Libercem, ale i tak byla celková podzimní bilance 9-5-2 (2,0 Ø bodů) výrazně horší než Šilhavého výsledky v předchozí mistrovské sezóně 2016/17 (19-7-0). Což spolu s neúspěchem v základní skupině Evropské ligy a stagnujícím herním projevem vyústilo v jeho odvolání. Jeho nástupce Jindřich Trpišovský sezónu dokončil na 2. místě a vyhrál ligový pohár, čímž splnil oba měřitelné cíle, které mu vedení vytyčilo. Paradoxně však v minulé sezóně z pohledu bodové úspěšnosti (i skóre) za Jaroslavem Šilhavým mírně zaostal.

V současné sezóně se mu již daří o poznání více, na týmu lze vidět herní progres, a i přes četná zranění se podařilo poměrně stabilizovat základní sestavu. Řečí čísel je z toho pak bilance 6-0-1 a důkaz, že se vedení nejspíš rozhodlo správně a zvolená koncepce rozvoje klubu pod taktovkou Jindřicha Trpišovského ukazuje pozitivní výsledky. Pro srovnání, Pavel Vrba za své působení v Plzni (které samozřejmě poskytuje mnohem větší statistický vzorek) má celkovou bilanci 119 - 44 – 31 (2,07 Ø bodů) a i díky poslednímu vzájemnému zápasu ho tedy již Jindřich Trpišovský překonal.

Finanční možnosti

Abych dosáhnul vyšší objektivity, tak kromě výsledků bych rád zanalyzoval i finanční možnosti, které daní trenéři měli z hlediska příchodů/odchodů hráčů. V tomto ohledu samozřejmě musíme podotknout, že Dušan Uhrin ml. začínal v době, kdy klubu vládnul ještě Aleš Řebíček a k přechodu na nového majitele docházelo postupně až v době, kdy byla liga rozehraná. Nyní to jsou tři roky, co klub převzalo CEFC spolu s Jiřím Šimáněm a krom 4 hráčů (Škoda, Deli + odchovanci Zmrhal se Součkem) se během té doby obměnil celý kádr.

Kromě přestřelu s GVK skoro všechny přestupy DUML vyšli a už jenom prodej Baráka s Pavlenkou dokázal bohatě zaplatit příchod všech 16ti hráčů. Z tohoto hlediska se tedy jeví jako měně podařené přestupní okno Jaroslava Šilhavého po mistrovské sezóně, kdy přišli s velkým očekáváním Danny, Rotaň a Altintop. Přesto, že všichni přišli jako volní hráči, tak v tomto případě je třeba zohlednit i jejich platovou náročnost. Vypadá to však, že s příchodem Jindřicha Trpišovského se změnila i přestupová politika a volných hráčů bude přicházet méně. Do současného kádru Slavie takto dorazili Mingazov, Mešanovič a Van Buren, předtím ale třeba i Per Egil-Flo, Jan Laštůvka, Jasmin Ščuk, Dušan Švento, Jiří Bílek nebo již zmíněná trojice hvězdných zahraničních hráčů.

Klub, z kterého do současného kádru přišlo nejvíce hráčů je Liberec, kam jsme dle serveru transfermarkt poslali za poslední 2 roky přes 3 milony euro za čtyři hráče (Sýkora, Kolář, Kúdela, Coufal), kteří spolu s Pokorným a Součkem tvoří v klubu početnou enklávu, kterou již Jindřich Trpišovský trénoval v Liberci a všichni zmínění hráči tam pod ním odehráli více než 30 zápasů (+ pro úplnost Přemysla Kováře zná z Liberce také, nasadil ho však pouze na 3 minuty). Nutno dodat, že všichni tito hráči již dokázali ukázat své kvality, přestože u některých čekáme stále kvalitnější výkony (Kolář, Pokorný).

Jindřich Trpišovský již za 2 přestupová okna utratil za posily více peněz, než oba předchozí kouči dohromady. To dokládá, že klub stále finančně sílí a vstup firmy CITIC klubové pokladně prospěl. I s ohledem na to, je třeba ještě jednou smeknout před Jaroslavem Šilhavým, který dokázal i s menším rozpočtem získat titul.

U některých hráčů přestupová částka nebyla zveřejněna, a tak je její výsledná hodnota v tabulce odhadem na základě tehdejší tržní ceny a spekulací z tisku. Např. u Frydrycha či Bořila pak taky hrálo roli blížící se vypršení smlouvy v jejich klubu, i proto se pravděpodobně Slavii podařilo oba tyto hráče získat pod tržní cenou. Momentálně určitý faktor představuje i to, že ostatní kluby již dobře znají sílu finančního zázemí Slavie a mnohdy tak klub musí za hráče platit určitou přirážku. Dobře to lze vidět na tom, jak se postupně přestupní částky za hráče navyšovaly. Na druhou stranu, to je v současnost trend i na evropském trhu. Věřím, že pokud se ty data zprůměrují, tak ta statistická odchylka bude v celkových číslech tak do +/- 10%.

Barák s Pavlenkou jsou jednoznačně nejhodnotnější hráči, kteří za tuto dobu klubem prošli. Barák má momentálně na trhu hodnotu 14 mil. eur a Pavlenka 10, přičemž při začlenění roku 2014 by se do tohoto seznamu dal zařadit i Jakub Jankto (aktuálně 15 mil. eur), který však odešel do Udinese z U19 a šanci v A týmu nedostal. Při pohledu na tyto čísla je zjevné, že aktuální striktní klubová strategie, co se týče odchodů, je pouze v nejlepší zájmu Slavie. I díky ní se při posledním přestupovém období podařilo ustálit kádr a udržet všechny opory z minulé sezóny. Dá se očekávat, že tato taktika bude (i přes kauzu Bucha) dlouhodobě sklízet ovoce.

Podíl na stavu současného kádru

Posledním hlediskem je stav současného kádru, resp. jak se jednotliví trenéři podíleli na složení aktuální sestavy. Schválně jestli uhodnete, který ze zmíněných koučů má na aktuálním složení A mužstva největší podíl. Vzal jsem v potaz základní sestavu z utkání s Plzní a dohledal, jaký trenér do Slavie konkrétní hráče přivedl. Je to poměrně vyrovnané, nicméně nejvyšší podíl má možná překvapivě Dušan Uhrin ml. se 4 zástupci (Bořil, Ngadeu, Hušbauer, Souček – 1. zápas jako odchovanec klubu), dále Jaroslav Šilhavý (Stoch, Sýkora, Tecl) a až poté s 2 svěřenci Jindřich Trpišovský (Kolář, Coufal). Poslední 2 hráči jsou Simon Deli, který přišel, když tým vedl ještě Miroslav Beránek a dále odchovanec klubu Jaromír Zmrhal, který dostal svou první šanci v A týmu od trenéra Petra Rady.

Tímto bych se chtěl i zastat často kritizovaného kouče Dušana Uhrina ml., který nejenom dostal Slavii po 10 letech opět do evropských pohárů, ale také má velký podíl na složení současného kádru. O tom, jak důležití jsou pro současný kádr Slavie hráči jako Ngadeu, Hušbauer nebo Souček se jistě nikdo přít nebude. Ano, aktuální zlepšený herní projev je velkou zásluhou nového realizačního týmu v čele s Jindřichem Trpišovským, ale je třeba docenit i to v jakém stavu kabinu po jeho předchůdcích přebíral. Ostatně nemusíme chodit v Praze zas tak daleko, abychom mohli porovnat, jak výbornou atmosféru v klubu máme.

Zajímavostí ještě může být, že pokud by se základní jedenáctka sestavila z hráčů, kteří za klub nasbírali nejvíce startů, tak by došlo oproti utkání s Plzní pouze k 2 změnám. A to na pozici pravého beka, kde by Frydrych nahradil Coufala a v útoku, kde v počtu odehraných utkání vládne Milan Škoda. Dá se očekávat, že se situace může již brzy změnit a do základní sestavy budou postupně zabudovány posily jako Baluta nebo Olayinka (či Matoušek?). Obzvlášť křídla v záloze budou po příchodu nových posil pod tlakem a předpokládám, že první, kdo to odnese místem v základní sestavě bude jeden z dvojice Stoch-Sýkora. Oba sice hrají na oko pěkný fotbal, ale často pokulhávají v efektivitě, což lze vidět i při pohledu na statistiky. Jejich spoluhráči Zmrhalovi tuto statistiku kazí první 2 sezóny, kdy vsítil pouze jeden gól, nicméně v posledních pěti sezónach již má průměr 1 gólu na 5 utkání, Stoch vstřelí branku průměrně každý 7. zápas a Sýkora 8,5 zápas. Po sobotním zápase se stejnou produktivitou jako Stoch může chlubit i DZ Tomáš Souček.

Závěrem

Nejsem takový fotbalový odborník, abych si troufl do hloubky analyzovat herní projev mužstva za těchto trenérů. Z mého subjektivního pohledu se hra postupně zlepšila s každým novým trenérem, ale lze to samozřejmě přičíst i čím dám lepším klubovým podmínkám a finančnímu zázemí.

Jindřich Trpišovský měl minulou sezónu určitou dobu hájení, vzhledem k tomu, že Plzeň měla po odvolání Jaroslava Šilhavého náskok 14ti bodů, ale letos již i vedení očekává titul a zároveň úspěšnou konfrontaci v evropských pohárech. Bude zajímavé sledovat, jestli bude tato mise úspěšná a Trpišovský se svým totálním fotbalem uspěje. Pokud ano, stane se po Karlu Jarolímovi druhým nejdéle sloužícím koučem během posledních patnácti let. Ve slávistické obci panuje nebývalý optimismus a data z posledních let ukazují, že je ta nálada oprávněná. Kéž nám to vydrží co nejdéle. Ať žije Slavie!

---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

*42 ligových utkání, které odkoučoval shodně Šilhavý a Petrouš, může JT překonat již v letošní sezóně

** Průměrný slávistický kouč v posledních 15 letech odkoučoval 29 zápasů, průměr je vyšší především díky Karlovi Jarolímovi, který jich během let 2005-10 zvládnul 151.

*** jako góly se počítají pouze branky vstřelené v lize a evropských pohárech