Ny DNA-teknologi er et meget kraftfullt verktøy og har bidratt til å oppklare en rekke kriminalsaker i utlandet. Bioteknologirådet mener det er på tide at Norge tar debatten.

Kristin Halvorsen er leder i Bioteknologirådet og Ole Johan Borge er direktør i Bioteknologirådet.

2. mai 1999 ble liket av ei 16 år gammel jente funnet nær byen Veenkloster i Nederland. Politiet hadde DNA-profil fra åstedet, men søk mot DNA-registeret endte uten treff. Jenta var sist sett i live i nærheten av et asylmottak. Uten andre spor vokste mistanken mot irakerne på mottaket. Ettersom saken forble uløst, steg konfliktnivået.

På denne tiden var det utviklet gentester som kunne si noe om ytre trekk. For å roe gemyttene ba domstolen om at DNA ble undersøkt for å se etter geografisk opphav. Kunnskap om hvilket kontinent ditt arvestoff kan spores tilbake til, kan indirekte si noe om hvordan du ser ut. Testen viste at mannen politiet lette etter, høyst sannsynlig hadde nord-europeisk utseende. Menn i området ble kalt inn for å avlegge DNA. Etter tre år, og tester av mer enn 1000 personer, ble mannen som hadde begått drapet identifisert.

DNA-tester for identifikasjon bidrar både til å finne gjerningsperson og å utelukke uskyldige fra mistanke. Men når søk i DNA-registeret ikke gir treff, og det heller ikke finnes vitner eller kameraovervåking, er det foreløpig tilbake til start for norsk politi. I dag er det imidlertid kommet flere nye muligheter i slike situasjoner.

Les også Ap vil tillate prøverørsbarn med DNA fra tre personer

En mulighet er å bruke politiets DNA-registeret for å søke etter slektninger. I dag gir søk i dette registeret bare treff når det er rett individ. Men registeret kan teknisk også brukes for å se om en nær slektning er registrert. Dermed kan mange personer indirekte være søkbare.

Kristin Halvorsen er leder i Bioteknologirådet

En annen mulighet er å søke i private slektsdatabaser. I noen land, slik som USA, har det blitt vanlig å sende inn en biologisk prøve for å finne ut hvor en stammer fra. I noen tilfeller har politiet søkt etter personer i disse private databasene og fått treff. Det er nå så mange som har sendt inn prøver at forskere har vist at i dag kan hele 60 prosent av de med europeiske forfedre identifiseres. Om utviklingen fortsetter vil snart tilnærmet alle kunne identifiseres via slike databaser.

Gentester for hår- og øyenfarge

Nå er det også kommet gentester som sier noe om enkelttrekk. Tester for pigmenter er foreløpig de beste. En test for blå eller brune øyne skal være 95 prosent nøyaktig. Svart hår kan fastslås med 90 prosent nøyaktighet, og tester for brunt og rødt hår har 80 prosent sannsynlighet. Lyst hår er vanskeligere å fastslå.

Det forskes også for å utvikle tester for alder, høyde, hårtype, fregner, anlegg for grått hår og tidlig skallethet. Et annet forskningsfelt er ulike trekk ved ansiktsform slik som nese, kinnbein, øreflipp og hake. Å kunne fastslå spesifikke ansiktstrekk ved hjelp av gentester, har blitt omtalt som «den ultimate drømmen» for politiet. Men foreløpig vet vi mindre om sammenhengen mellom gener og ansiktstrekk. Mange gener er involvert i dannelsen av slike trekk, og disse genene kan ha flere funksjoner. Gener styrer heller ikke alt. Alder, hormoner, trening og ernæring spiller også inn. Og utseende kan selvsagt lett endres kosmetisk.

Bioteknologirådets anbefaling

I alvorlige tilfeller mener et flertall av Bioteknologirådets medlemmer at søk etter slektninger i politiets DNA-register bør bli tillatt, men at rammene for slike søk først må utredes nærmere. Men ikke alle i Rådet er enige i det. Noen mener slike søk ikke bør tillates, mens andre anbefaler å utrede dette spørsmålet nærmere.

Tilsvarende anbefaler et flertall av Bioteknologirådets medlemmer at politiet i alvorlige kriminalsaker bør kunne sjekke en DNA-profil mot private slektsdatabaser. Forutsetningen er at databasen eksplisitt åpner for slik utlevering i kontrakten med sine kunder og at det er et tydelig samtykke. Også her er det noen medlemmer som mener dette spørsmålet må utredes først, mens noen sier nei fordi dette er registre som er opprettet for helt andre formål.

Ole Johan Borge er direktør i Bioteknologirådet.

Bioteknologirådet er også delt i synet på om politiet skal stå fritt til å gjøre DNA-analyser av biologiske spor for å få informasjon om utseende til personen som la igjen prøven. Seks av medlemmene mener bruk av moderne genteknologi vil kunne hjelpe politiet i etterforskningsarbeidet og bidra til økt rettssikkerhet ved både raskere pågripelse, mindre kostbar etterforskning og økt presisjon i politiets arbeid. Fem av medlemmene mener slike analyser reiser kompliserte personvernspørsmål, og at saken bør utredes grundig før man avgjør om slike tester skal tas i bruk.

Europeisk praksis varierer

Etter at drapet i Nederland ble oppklart, endret myndighetene lovverket og åpnet opp for DNA-tester for synlige trekk. Fortsatt er Nederland det eneste landet i Europa med en slik lovregulering. Storbritannia har imidlertid samme praksis som i Nederland, selv om lovverket ikke nevner gentester eksplisitt. I Sverige er tester for avstamming, alder og utseende tillatt. Tyskland er i dag det eneste landet som eksplisitt har forbud.

Her hjemme har Riksadvokaten anbefalt at flere sider ved bruk av DNA i straffesaker bør utredes. Saken i Nederland viser hvordan en gentest kan nøytralisere fordommer. Samtidig kan det være problematisk å målrette etterforskning mot bestemte grupper basert på genetikk. Bioteknologirådet mener derfor at det trengs en grundig debatt om juss, etikk og nytteverdi knyttet til politiets bruk av DNA-tester.