Fredag presenterte De Facto – Kunnskapssenter for fagorganiserte, en tikkende bombe under norsk industri, og en brannfakkel inn i Ap-landsmøtet: Deltakelsen i EUs energiunion setter 30.000 arbeidsplasser knyttet til norsk industri i fare.

LO sa nei til EUs 3. energipakke og avgivelse av suverenitet til Acer da Stortinget behandlet saken i fjor. En av hovedårsakene var at LO ville avvente og se hva som kom i energipakke 4, den såkalte «vinterpakka». Mange antok også at den overnasjonale myndigheten til overvåkingsorganet for EUs indre kraftmarked, Acer, ville øke med energipakke 4.

Alle EUs energipakker er skritt på veien mot et indre kraftmarked der kraften skal flyte fritt. Da Stortingsflertallet vedtok EUs 3. energipakke, og å avgi myndighet til Acer, ble Norge med på veien mot et indre kraftmarked fritt for «konkurransehindringer», som for eksempel nasjonale hensyn. EU-kommisjonen er lei medlemslandenes treghet. Også EU-land har hatt tradisjon for å se kraft mer som infrastruktur enn som en fri flyt-vare. For å få fart på prosessen, støtter EU-kommisjonen aktivt opp om private kabler mellom land.

Først ryker 400 arbeidsplasser i stålindustrien, 600 i ferrolegeringsindustrien og 800 i treforedling.

Derfor kan vi lese «co-financed by The European Union» på NorthConnect-reklamen for privat kraftkabel fra Norge til Skottland, som svenske Vattenfall og tre norske kraftselskaper står bak. NorthConnect vil bety klingende mynt i kraftselskapenes kasser. Samtidig sier LO, Rødt, SV, Sp og store deler av Ap nei til NorthCoonnect, fordi flere utenlandskabler driver strømprisene opp og rammer både industri og forbrukere i Norge.

Det ser altså ut til at de verste mistankene i LO-rekkene og nei til Acer-partiene, slår til i EUs 4 energipakke. Samtidig setter EU opp farten. Nølende medlemsland, som nevnt, er årsaken til at det har tatt tid å komme så langt på vei mot fri flyt av kraft. Nå er det innspurt i EU. Omfattende og detaljert regelverk, kombinert med utvidet myndighet til Acer, sørger for tempo. Det viser De Facto-rapporten «EUs energiunion, strømprisene og industrien», som daglig leder Roar Eilertsen står bak. Rapporten ble lagt fram i Oslo fredag, samtidig og vegg i vegg med Ap-landsmøtet i Folkets Hus på Youngstorget.

Annonse

Dagen før var leder i Telemark Ap, stortingsrepresentant Terje Lien Aasland, på talerstolen og holdt et engasjert innlegg for norsk industri. Konklusjonene i rapporten er en brannfakkel inn i Ap, fordi ledelsen i fjor overkjørte LO og egen grasrot og sa ja til EUs 3. energipakke og Acer, og dermed ja til å være med i energiunionen.

Talsmann for Industriaksjonen, Ståle Johansen, sier til Nationen at Energiunion-rapporten viser at industrien hadde god grunn til å advare mot at Acer kunne føre til industridød i store deler av prosessindustrien. «Det er dramatisk for alle, da dette er hjørnesteinsbedrifter i lokalsamfunnet». Fagforeninger i industrien står bak Industriaksjonen. Målet er å fremme en offensiv norsk industripolitikk fram mot stortingsvalget i 2021. En av kampsakene er naturlig nok «norsk kraft til norsk industriutvikling, stopp nye eksportkabler!»

Ståle Johansen, klubbleder i Kværner Verdal, Fellesforbundet, lurer også på hva motivet for å knytte Norge til energiunionen er: «Når rapporten viser at vi kan bidra med under en prosent av EUs energibehov. Det er noen som ønsker å profittere på økt strømpris i Norge.»

Terje Lien Aasland sa blant annet fra talerstolen på Ap-landsmøtet at: «Ikke en eneste kilowatt skal ut av landet hvis industrien trenger den!» Det betinger selvsagt at vi fortsatt har en industri.

Rapporten viser at det handler mer om pris enn forsyning. Med en prisøkning med 10 øre/kWh, samlet sett ca. 3,7 milliarder kroner, så ryker først 400 arbeidsplasser i stålindustrien, 600 arbeidsplasser i ferrolegeringsindustrien og 800 arbeidsplasser i treforedling. «Sju – åtte lokalsamfunn kan komme til å miste 4 – 5 000 arbeidsplasser», skriver Eilertsen.

Totalbildet for industrien beskrives slik: «De mest utsatte næringene, produksjon av aluminium, jern, stål, ferrolegeringer og papir mv., sysselsetter rundt 12.000 ansatte, som i all hovedsak er spredt på ensidige industristeder kysten rundt. Tar en med den sysselsettingen som genereres utenfor portene, snakker vi om rundt 30.000 arbeidsplasser.»

Rapporten viser også at Acers overnasjonale myndighet styrkes på bekostning av norsk selvbestemmelse over egen energi. Det er et brutalt brudd med både Grunnlovens bestemmelser, og med vår demokratiske tradisjon: Å bruke norsk kraft til det beste for det norske fellesskapet og velferdsstaten.