Hei, denne artikkelen er over ett år gammel og kan inneholde utdatert informasjon

(Dagbladet): I sommer parkerte en BMW på Lørenskog.

Det tyske bilmerket var Norges tredje mest registrerte i fjor, og for et utrent øye var ikke den svartlakkerte bilen noe spesielt syn, kanskje bortsett fra det utenlandske skiltet.

Likevel stoppet en person opp. Han eller hun tok fram mobilkameraet, tok et bilde og sendte det videre. Så spredde frykten seg blant mottakerne.

- Dette viser at de ikke bryr seg. De bryr seg ikke om hva norske myndigheter eller tsjetsjenere tenker. Neste sommer er jeg hundre prosent sikker på at det kommer flere biler. Regimet har testet oss, sier Mikael (31).

Frykten for Kadyrov

I OSLO-OMRÅDET: Dagbladet får bekreftet fra flere hold at den tsjetsjensk-registrerte bilen til venstre befant seg på Lørenskog i sommer. Foto: Tipser Vis mer

31-åringen forteller om hvordan bokstavene KPA ikke er noe vanlig kjennemerke. I virkeligheten står det for Ramzan Kadyrov - den brutale lederen som siden 2007 har styrt Tsjetsjenia med jernhånd.

Selv om bilens tilstedeværelse i Norge i utgangspunktet er helt lovlig, er Kadyrov en mann som mange tsjetsjenere fortsatt frykter.

- Jeg vet hvor brutale de er. De bryr seg ikke om menneskerettigheter, det er ingenting. De har vist det flere ganger, sier Mikael om det tsjetsjenske regimet.

Fakta om Ramzan Kadyrov Ramzan Kadyrov (41) har siden 2007 vært president i den russiske republikken Tsjetsjenia i Nord-Kaukasus.

Sønn av Akhmad Kadyrov, en tidligere tsjetsjensk opprørsleder som senere byttet lojalitet til myndighetene i Kreml, for så å bli drept under et bombeangrep i 2004.

Er i likhet med sin far lojal overfor myndighetene i Kreml.

Ramzan Kadyrov er blitt anklaget for en rekke menneskerettighetsbrudd, både mot opposisjonelle og mot personer mistenkt for å være homofile.

Nekter selv for menneskerettighetsbruddene. Kilder: NTB

Brutal virkelighet

Dagbladet møter norsk-tsjetsjeneren i en by på Østlandet. Han kikker seg rundt i den lille kafeen, og forsikrer seg om at ingen hører på samtalen vår.

Så begynner han å snakke.

Han forteller om hvordan krigen brøt ut på nittitallet, hvordan slektninger og bekjente av ham reiste ut i skogen for å kjempe, og hvordan han som åtteåring gledet seg til kamp og spenning.

Han ville se helikoptre, men fikk også se krigens ofre.

- Det er noe som kommer til å være med deg hele livet. Smaken av krig. Lukten av blod og skrikene. Den ekle lukten etter en eksplosjon. Det var sånn hver dag ... Du så begravelser. Det var så vanlig at hvis du ser døde mennesker på veien, så bare går du. Du hopper over, og går videre, forklarer Mikael.

Ble geriljasoldat

For tsjetsjeneren var det naturlig å se på russere som fiender. Et slags synonym for menn med rifler.

Sytten år gammel begynte Mikael å hjelpe den lokale opprørsgruppa i området rundt den tsjetsjenske hovedstaden Groznyj.

- De hadde kjent meg siden jeg var en liten gutt, og visste at de kunne stole på deg, sier 31-åringen til Dagbladet.

I starten bar han pakker og viderebrakte beskjeder - akkurat som mange andre gutter på hans alder. Deretter ble det mer alvorlig.

Frykten for russisk etterretning gjorde at Mikael måtte forlate familien og flykte ut i skogen. I løpet av de fire årene han var der, ble han en del av kretsen rundt Doku Umarov.

- Laptopen hans var låst, og siden jeg hadde jobba på en internettkafé kjente jeg litt til data. Det var ikke hacking, det var vanlig ting som jeg har gjort. Men jeg fikk kallenavnet «Hackeren» og ble med Umarov som kameramann og dataingeniør, sier Mikael om møtet med opprørslederen.

Fakta om Tsjetsjenia og konflikten Tsjetsjenia har 1,2 millioner innbyggere, og hovedstaden er Groznyj.

Var i praksis selvstendig fra Russland en periode på 1990-tallet.

Russland gjeninnførte direktestyre i 2000. Den første Tsjetsjenia-krigen fra 1994 til 1996 kostet flere titusen mennesker livet.

I 1999 angrep russiske styrker på nytt.

Den offentlige årsaken var at tsjetsjenske opprørere angrep naborepublikken Dagestan samt at flere boligblokker ble sprengt i Russland

Russiske styrker tok kontrollen over Tsjetsjenia, men separatistene fortsatte å gjøre motstand. Russiske myndigheter lyktes etter hvert med å svekke separatistene ved å drepe deres viktigste ledere.

I april 2009 trakk russerne store deler av styrkene sine ut av Tsjetsjenia. Det regnes som slutten på den andre tsjetsjenske krigen, men konflikten har blitt videreført gjennom flere enkeltangrep.

Et av de mest kjente skjedde i 2010. Da ble minst 40 personer drept og over 100 såret i et terrorangrep der to kvinner sprengte seg på et T-banetog i Moskva. Kilde: NTB

Flyktet til Norge

Umarov, som utnevnte seg selv til emir av Tsjetsjenia, skulle seinere bli Russlands mest ettersøkte, blant annet etter at to bomber gikk av i Moskva i 2010.

Det var et år etter at Mikael kom til Norge.

Han sier til Dagbladet at radikaliseringsprosessen til Umarov var årsaken til at han brøt med geriljaen, og for at han forlot Tsjetsjenia.

NRK har omtalt hvordan frykten for russerne plager ham den dag i dag.

I en serie hendelser ble han kontaktet og truet av folk som sa de var fra FSB (russisk etterretning. red.anm.) i 2010. Ifølge Mikael har de siden den gang kontaktet ham flere ganger, både via telefon og andre flyktninger.

- De sa at de skulle lete etter meg over hele verden, og at jeg til slutt kom til å bli redd for min egen skygge. At jeg hele tiden må finne nye steder å gjemme meg, og at jeg til slutt kommer til å havne et sted der det er kaldt og vått, sier Mikael til Dagbladet.

- Lett å verve

Mikael legger til at truslene i starten dreide seg om familien hans. De sa at de skulle skade hans mor, hans far og hans da åtte år gamle lillebror.

Nå er familien for lengst ute av Russland, og i tilsynelatende sikkerhet.

Likevel forteller Mikael om en konstant frykt som gjennomborer det tsjetsjenske miljøet i Norge. Denne frykten dreier seg i stor grad om dem som reiser hjem igjen, og de som har kontakt med det landet de en gang flyktet fra.

- Det er lett å verve folk om de er interessert i et miljø eller en person. Og hvis en person reiser tilbake, selvfølgelig verver de ham, eller forsøker å presse ham til å gjøre noe for dem. Og du kan aldri være sikker på dem som reiser til Tsjetsjenia, sier Mikael til Dagbladet.

- Folk er redde, understreker han.

Drap i Wien

Det kan motstandere av det tsjetsjenske regimet ha gode grunner til å være. I 2009 ble Umar Israilov, en Kadyrovs tidligere livvakter, myrdet i Wien.

BBC skriver at drapet skjedde på åpen gate, og at det østerrikske politiet mener at Ramzan Kadyrov beordret handlingen tre menn ble dømt for.

En fjerde person, Lecha Bogatirov, er fortsatt på rømmen.

Samtidig har Der Spiegel beskrevet hvordan flere tsjetsjenere har varslet om det som skal være et større nettverk av Kadyrov-lojale agenter i Tyskland.

Mikael er redd for at noe liknende skal oppstå her.

- Hva frykter du?

- Drap og trusler, og hva som helst. I Norge, svarer den forhenværende flyktningen.

FRYKTER DRAP OG TRUSLER: Mikail (31) mener at norske myndigheter må være oppmerksomme på hva tsjetsjenske myndigheter foretar seg. Foto: Karl Martin Jakobsen / Dagbladet Vis mer

Blir kartlagt

I Politiets Sikkerhetstjenestes (PST) trusselvurdering for 2017 heter det at flyktninger vil være et mål for utenlandsk etterretning i det inneværende året.

«Formålet er enten å presse eller true personer til å samarbeide, eller å tvinge dem til å avstå fra regimekritisk aktivitet. Slik aktivitet omfatter også kartlegging av andre personer som anses som fiender av sine respektive regimer», heter det i PSTs vurdering.

Da Dagbladet tar kontakt med sikkerhetstjenestens seniorrådgiver Martin Berntsen, bekrefter han at det tsjetsjenske miljøet i Norge tidligere er blitt forsøkt kartlagt. Han understreker imidlertid følgende:

- Flyktningspionasjens natur er at den er vanskelig å få øye på. Derfor finnes det ingen konkrete land som utmerker seg. En del land samler aktivt inn informasjon om borgere fra eget land. Disse borgerne inngår gjerne i miljøer som er kritiske til de hjemlige myndighetene.

- Vanskelig å bevise

- De som blir utsatt for flyktningspionasje kan for eksempel bli gjort oppmerksomme på at regimet vet noe om familien deres i hjemlandet, og dermed utsatt for press, legger PST-seniorrådgiveren til.

Formålet bak dette presset er ofte å kontrollere personene som blir kontaktet. Metodene skaper også frykt i miljøene flyktningspionasje rammer.

Likevel er fenomenet utfordrende å etterforske, ifølge PST.

- Vi jobber med flyktningspionasje hele tiden, men det er ofte vanskelig å trekke saker inn for rettsvesenet. Årsaken til det er at det er vanskelig å bevise at et tilfelle faktisk er flyktningspionasje, og ikke interne stridigheter i miljøene det gjelder. Vi må ofte forfølge det på andre måter, sier Berntsen.

Tror på Mikael

Når det gjelder Mikaels tilfelle, kontaktet han norske myndigheter tilbake i 2010.

Norsk-tsjetsjeneren tok også kontakt med Den norske Helsingforskomité og organisasjonens seniorrådgiver Aage Borchgrevink.

Han ser på 31-åringens historie som troverdig.

- Vi sjekket ut saken hans, og fikk bekreftet at han hadde blitt kontaktet av noen som sa at de var fra FSB. De chattet sammen mens han var på vårt kontor. Vi har hatt liknende saker før, og det virket troverdig, sier Borchgrevink til Dagbladet.

- Jeg mener at de har forsøkt å rekruttere ham, tilføyer han.

Hevner seg på slektninger

Borchgrevink legger til Kadyrov-regimets tilstedeværelse i Norge ikke er like omfattende som i land som Tyskland og Østerrike.

Den tilstedeværelsen som finnes skaper imidlertid betydelig uro.

Den norske Helsingforskomitéen har ved flere anledninger blitt kontaktet av tsjetsjenere som hevder seg truet og overvåket.

- De fleste frykter ikke for egen sikkerhet, men for at ting skal skje med slektninger i hjemlandet. Kadyrovs modus operandi har alltid vært å ansvarliggjøre familien. De må svare for sine slektninger, sier Aage Borchgrevink til Dagbladet.

Det er denne frykten som gjør at folk ikke vil høre når Mikael snakker om Kadyrov, Vladimir Putin og situasjonen i hjemlandet.

Noen snur ryggen til. Andre blir sinte.

- Det er trist at de som overlevde krigen er redde for å snakke om det som skjer i Tsjetsjenia. At de som slåss mot okkupasjonen og var villige til å dø for vår frihet, er redde nå. Det er veldig trist, sier den tidligere geriljakrigeren til Dagbladet.

Ber Norge ta tak

På spørsmål om hva norske myndigheter kan gjøre med situasjonen, trekker han fram de som reiser tilbake til Russland og Tsjetsjenia.

Det samme området de en gang flyktet fra.

- Norske myndigheter bør være veldig oppmerksomme på disse personene. Hvis folk som fikk juridisk beskyttelse på grunn av regimet i Tsjetsjenia, nå begynner å representere det samme regimet, bør de få et skikkelig spark tilbake. Du trenger ikke beskyttelse hvis du mener at regimet er helt ok, mener Mikael.

- Du kan reise tilbake hvis du er så fornøyd med dem.

Kan kastes ut

Justisdepartementet skriver følgende når Dagbladet tar kontakt angående flyktninger som reiser hjem igjen til områder de tidligere søkte beskyttelse fra:

«Når det gjelder flyktninger som reiser tilbake til landet de har flyktet fra, så kan det være misbruk av asylinstituttet. I så fall risikerer de reaksjoner etter utlendingsloven. Dersom slike reiser bryter med forutsetningene for at det ble gitt oppholdstillatelse og asyl, kan flyktningstatusen og oppholdstillatelsen kalles tilbake».

«Justis- og beredskapsdepartementet ga 14. januar 2016 en instruks til UDI, UNE og Politidirektoratet om å opprette tilbakekallssaker når de blir kjent med slike reiser, også etter tips», heter det videre i e-posten.

Avstår fra å kommentere

Den russiske ambassaden i Oslo avstår fra å kommentere opplysningene som framgår i denne saken.

«Ambassaden har ikke noen informasjon om problemstillingene du tar opp i din e-post, og har dermed ikke noe grunnlag for å kommentere. Vi tviler sterkt på at en reportasje basert på rykter og ubekreftet informasjon er verdt å publisere», skriver Olga Kiriak, pressetalsperson ved ambassaden, til Dagbladet.