Et skittent spill

1. des. 2012 11:55 Sist oppdatert 1. desember 2012

Fredag trakk Roger Ingebrigtsen seg fra kampen om å bli toppkandidat til Stortinget i Troms Arbeiderparti. Bugge Mette

Forspillet til Roger Ingebrigtsens avgang gir oss et glimt inn i politikkens mørkeste kroker. Saken er ille, men vil neppe skade Arbeiderpartiet sentralt.

Kommentar

Dette er en kommentar. Den gir uttrykk for skribentens analyser og meninger.

Det er usedvanlig uklokt av en godt voksen mann å innlede et forhold til en 17-åring. Det er enda mer uklokt når den ene er politisk forbilde og den andre en meget ung beundrer. I et slikt perspektiv har Roger Ingebrigtsen — slik mange har gjort før ham - parkert sin dømmekraft.

Toleransen for slike forhold er mindre i dag enn den var for en del år siden. Terskelen for at slikt når offentligheten, er dessuten lavere. Det er ryddigere forhold i de politiske partiene nå. Noen vil si kjedeligere og med mindre aksept for menneskelig svakhet.

Hadde ikke annet valg

Det er åtte år siden Roger Ingebrigtsen hadde et forhold til den unge AUF-jenta. Så sprekker saken bare få dager før Troms Arbeiderparti skal ha nominasjonsmøte.

Harald Stanghelle, politisk redaktør i Aftenposten

Der står Ingebrigtsen som motkandidat til nominasjonskomiteens favoritt, den tidligere AUF-lederen Martin Henriksen. Torsdag oppsummerte avisen Nordlys at stemmetallet lå an til å bli 56 — 51 i Ingebrigtsens favør.Så kommer denne gamle saken opp, og Roger Ingebrigtsen har ikke noe annet valg enn å trekke seg.

Direkte sammenheng

Man trenger ikke være spesielt konspiratorisk for å se at her foregår det et usedvanlig skittent spill. Det forsvarer ikke Ingebrigtsens dumskap, men det kaster et helt spesielt lys på et partimiljø som er villig til å bruke alle metoder i en bitter nominasjonsstrid.

Det er bare de mest naive som vil tro at det ikke er en direkte sammenheng mellom en åtte år gammel sexhistorie og den nominasjonsstriden som nå så dramatisk er avlyst.

For Arbeiderpartiet i Troms kan denne saken gjøre stor skade. Både fordi velgerne ikke belønner rot og skittentøyvask, men også fordi Roger Ingebrigtsens mange støttespillere vil ha problemer med å mobilere den entusiasme som partiet så sårt trenger gjennom den lange valgkampen.

Ryddig håndtert så langt

Arbeiderpartiet sentralt vil neppe bli skadelidende. Når slike skandaler skader et parti så er det i ni av ti tilfeller fordi sakene håndteres så elendig at de vokser seg mye større enn det er grunnlag for. Fremskrittspartiets behandling av Birkedal-saken er et kroneksempel.

Så langt virker det som om Raymond Johansen og hans stab på Youngstorvet har håndtert saken ryddig. Det samme har Roger Ingebrigtsen gjort.

Selvsagt vil det bli stilt spørsmål ved dybden i hans anger. Alle ser jo at det er trussel om offentliggjøring som er grunnen til at han trekker seg, ikke forholdet til 17-åringen. Men Ingebrigtsen har stått frem direkte, klar og uten alle de unnvikende forbehold og pinlige bortforklaringer som er så vanlig i saker som dette.

Det skaper et grunnlag for skadebegrensning som Arbeiderpartiet kan være glad for i en helg da det igjen snakkes mer seksualitet enn politikk når partiets navn kommer på tale.