Når tuben velferdsNorge er sammenklemt og tom er den ikke noe pent syn, men de rikeste vil få fete lommebøker av profitten de tjener på vår velferd.

EØS, TISA og TTIP er ikke handelsavtaler, de er så mye mer. Det som er så mye mer med disse avtalene, er at de er finanskapitalens verktøy for å undergrave demokratiet og velferdsstaten.

Kapitalens angrep på demokratiet

Hva er velferdsstaten? Velferdsstaten er fellesskapet og solidariteten. Det er samfunnsdugnaden og tryggheten i at vi som samfunn tar vare på hverandre. Det er resultatet av generasjoners kamp for arbeidsfolks kår. Mer sikkerhet og samhold, mindre utbytting og utrygghet.

LES OGSÅ: TISA: Ta kampen inn i kommunstyra

TISA og TTIP er det motsatte: de er nyliberalistiske tvangstrøyer. Et verktøy fra høyresida for å slippe en global storkapitalisme løs på samfunnet. Det er konkurranse på profitt, marginer, lønnsvilkår og matsikkerhet. TTIP og TISA er kapitalismens angrep på demokratiet, og de sydd sammen på nyliberalismens lest.

Thatchers arv

Nyliberalismens mor og tidligere statsminister i Storbritannia, Thatcher døde for noen år siden. Det var en død som skapte to kontrastfylte scener. Det var full fest og fyrverkeri i Liverpool over at dama var borte. I Oslo derimot var bildet motsatt, den mørkeblå regjeringas partiledere løp om kapp i media for å fortelle hvilken stor ledestjerne og inspirasjon som var borte.

Og hva var det egentlig denne høyresidas ledestjerne sto for? To sitater ved Thatcher kommer til å stå til evig tid: ”There is no alternative” (det finnes ikke noe alternativ til kapitalismen) og ”There is no such thing as a society” (det finnes ikke noe samfunn).

Thatcher gikk til krig mot både alternativet og samfunnet. Begge deler sto i veien for høyresidas og kapitalens ønske om fritt frem. For mennesket er et atom (there is no such a thing as society), og atomet skal svirre rundt i kapitalismens konkurransejag som sin egen lykkes smed (there is no alternative).

TTIP og TISA er nyliberalismen inkarnert

Vi finner det igjen i politikken: Mistroen til de uføre, angrepet på arbeidsmiljøloven, kuttene til de svakeste, skattelette til de rike, privatiseringen av velferdsstaten og oppsplittingen av felleseiet NSB, troen på at markedet styrer alt perfekt bare ingen blander seg. Viljen til å gjøre hvert menneske til et atom. De kaller det rett nok individualisme, men sannheten er at det er egoisme og hver mann for seg selv, og nåde den som snubler i dette systemet.

LES OGSÅ: TISA Hotell – et hjem for “oss”, et helvete for deg

Rødt sier ikke at dagens velferdsstat og demokrati er perfekt, men det er et godt fundament å bygge videre på. Derfor skal vi slåss hardt mot slike avtaler som TTIP og TISA.

På mange måter er TTIP og TISA legemliggjøringen av nyliberalismen. Sammen angriper disse to avtalene lokaldemokratiet gjennom å avtalefeste nyliberalisme som eneste politikk. TISA vil sakte, men sikkert sprenge velferdsstaten i biter, en privatisert bransje av gangen.

Velferdsstaten skal tømmes

Høyre har snakket om en tannkremtube som de skal tømme, slik at vi ikke kan få alt på plass igjen. Men de glemte “liksom tilfeldigvis” å si navnet på tannkremtuben. Like bekvemt glemte de å si navnet på hånda som skal klemme på tuben. Tuben heter velferdsstaten Norge, og hånda heter TTIP og TISA.

Ei hånd har fem fingre. Denne gangen heter de skrallefunksjon, hemmelighold, multinasjonale konserns udemokratiske styrerom, negativ listing og tvisteløsningsdomstol. Til sammen er dette knyttneven som klemmer innholdet ut av velferdsNorge, og med tvisteløsningsmekanismen er dette knyttneven som aldri åpner seg.

Inne i tuben er vår velferdsstat, slik vi kjenner den i dag. Men når de klemmer til ryker lokaldemokratiet, matsikkerheten, muligheten til sjøl å bestemme kjemikaliene som er lov å putte i mat, i sminke og i leikene til unga våre. Her ligger lønns og arbeidsvilkår som kneler under kapitalens jag etter profitt og her ligger arbeidere som jager rundt som enkeltatomer etter fotfeste og fast jobb i den globaliserte kapitalismen. Når du privatiserer velferdsNorge står du igjen med mørkeblå nyliberalistisk politikk. Konkurranse, profittjag, outsourcing, mennesket som ensomt atom. Det er det jeg har i hånda mi her nå.

Når tuben velferdsNorge er sammenklemt og tom er den ikke noe pent syn, men de rikeste vil få noen fete lommebøker av profitten de tjener på vår velferd. Dermed synes de rikeste at dette er en perfekt deal.

Til sammen er TISA og TTIP Thatchers læresetninger i praksis.

There is no such a thing as society

There is no alternative

Stem nei til TISA

Fortsett derfor kampen, folkens. Jobb opp mot lokalpartier, lokalaviser. Snakk med kollegaer og naboer. Spre ordet. Send inn høringssvar om investoravtalene regjeringen vil godta, innen fristen går ut 14. september. La høringsrunder bli en folkehøring mot hemmelige handelsavtaler, la det bli en protest som de ikke kan se bort fra.

LES OGSÅ: 10 ting du må vite om TISA

Og ikke minst: Bruk lokalvalget til å si nei til TISA. Er det ett språk de store partiene forstår, så er det å miste velgere. Gi dem klar beskjed om at det er uaktuelt å stemme på partier som ikke sier nei til TISA. Det kan være det siste dyttet Arbeiderpartiet kanskje trenger for å gå fra å være uklare om TISA, til å falle ned på riktig side og kjempe sammen med oss mot dette angrepet på demokratiet og velferden.

Vi skal vinne denne kampen. Fagforeninger, mer enn noe annet, er både alternativet til markedsliberalismen, og det var fagforeninger som bygde velferdssamfunnet. Kamp etter kamp er rettigheter vunnet, kamp etter kamp har velferdssamfunnet blitt utvidet… og kamp etter kamp må vi nå kjempe for å beholde det.

Teksten er en tilrettelagt versjon av en appell Anders Evenstuen holdt under en markering mot TISA og TTIP utenfor Stortinget den 20. august.