Vi trenger mer kunnskap om menn, selvmord og samlivsbrudd | Anonym mann

Anonym Mann

30. jan. 2020 18:00 Sist oppdatert 30. januar 2020

Vi må tørre å stille ubehagelige spørsmål, skriver Anonym mann. Shutterstock/NTB scanpix

I denne gruppen er det spesielt mange menneskeliv vi kan redde.

Debatt

Dette er et debattinnlegg. Meninger i teksten står for skribentens regning.

Erna Solberg snakket om selvmord i sin nyttårstale. Det bringer tilbake minner fra jeg selv mistet min egen bror.

I 2018 var det 674 registrerte selvmord i Norge. Nesten to og en halv gang flere menn enn kvinner tok sitt eget liv.

Erna Solberg fremhevet i sin tale kvinners problemer spesielt. Det gjør vondt. For hvorfor skal kvinners utfordringer fremheves når det er menn som dør i store tall?

Seiglivede myter

• Menn tar livet av seg fordi de ikke greier å sette ord på følelser

• Menn oppsøker ikke hjelp når de trenger det

Dette er to seiglivede myter om menn og selvmord. Hvis menn tar livet sitt fordi de er så dårlige til å sette ord på følelser, og fordi de ikke greier å oppsøke hjelp, hvorfor viser statistikken da at tre ganger flere kvinner enn menn forsøker å begå selvmord hvert år?

Svaret er nok at dette er vanskelig for oss alle både å sette ord på og be om hjelp for, uavhengig av kjønn.

Mer forskning

Sosiolog Anders Barstad gikk gjennom 50 års selvmordsstatistikk i Norge og fant ut at samlivsbrudd indirekte er en av de viktigste årsakene til selvmord blant menn i Norge.

Hvorfor forskes det da ikke i større grad på sammenhengen mellom menn, selvmord og samlivsbrudd? Er det enklere for samfunnet ikke å vite? Vi må tørre å stille ubehagelige spørsmål om skal vi kunne gjøre noe med dette. Vakre ord alene er ikke nok.

Statistikken viser at i to av tre tilfeller er det kvinnen som bryter ut av etablerte forhold, gjerne etter å ha vurdert det lenge.

Menn forteller ofte om at samlivsbruddet kom «som lyn fra klar himmel». Så forskjellene fra «godt forberedt» til «fullstendig uforutsett» kunne ikke være større.

Grove beskyldninger

Samfunnet er også dårlig til å redusere konflikter rundt barnefordeling. Det ser vi på den store mengden foreldrekonflikter som havner i retten.

Kampen om barna kan koste millionbeløp. En del foreldre får gratis rettshjelp og kan maksimere enhver konflikt uten økonomiske konsekvenser for seg selv, men til store utgifter for den andre.

Et stort antall fedre har ikke jevnlig kontakt med barna sine. Jeg opplever at påstanden «far er ikke så opptatt av barna sine», ofte er en omskrivning av at far er presset vekk som omsorgsperson og ikke får muligheten til å være far. Det viser historier på nettsteder som Mannsforum:

Tilsynelatende normale ekteskap nærmest eksploderer i grove beskyldninger om rus, vold og misbruk så fort det kommer til barnefordeling. Høyt konfliktnivå belønnes, godt drevet frem av advokater som ofte løfter konflikter til neste nivå.

Kan redde menneskeliv

I boken Samværssabotasje skriver Camilla Pettersen om hvordan menn opplever seg trakassert ut av barns liv etter et samlivsbrudd. Et høyt konfliktnivå betyr ofte seier for mor, skriver hun.

Men hva det betyr for selvmordsstatistikken for far, vet vi mindre om. Tør vi å lete, finner vi nok tall som direkte knytter menns selvmord til samfunnets håndtering av barnefordelingssaker.

I min egen bekjentskapskrets kjenner jeg fem menn som har tatt livet sitt, inkludert min bror. Alle fem hadde nylig vært gjennom et samlivsbrudd.

Samfunnet trenger mer kunnskap om menn, selvmord og samlivsbrudd. For i denne gruppen er det spesielt mange menneskeliv vi kan redde.

Aftenposten kjenner innleggsforfatterens identitet. Han er anonym av hensyn til brorens familie.

Følg Aftenposten meninger på Facebook og Twitter