Dennis Langedal er oppvokst i Jehovas vitner. I 2018 tok han valget som skulle forandre livet hans til det ugjenkjennelige.

Dennis Langedal (24) fra Bergen vokste opp i Jehovas vitner.

Han mimrer tilbake til det han beskriver som en fin oppvekst. I tillegg til å gå på skole og være med venner, gikk han jevnlig på møter med menigheten. Etter møtene gikk han fra dør til dør for å forkynne.

– Jo eldre jeg ble, jo mer satte jeg meg inn i det. Rundt 17-årsalderen var jeg overbevist om at det jeg gjorde var riktig. Jeg følte et behov for å redde andre mennesker, sier han til TV 2.

Dennis fortalte først sin historie i Studvest.

Veien opp

Dennis forteller at han likte samtalene han hadde på dørene. Særlig når han fikk muligheten til å argumentere frem og tilbake, og spesielt de gangene han fikk god respons.

I en alder av 20 år bestemte han seg for å bli pioner. I menigheten betyr det at du gjør frivillighetsarbeid for organisasjonen, og at du må bruke 840 timer i året på å forkynne.

I samme tidsrom reiste han og en kompis ned til Uganda i forbindelse med forkynningsarbeid i seks uker. 24-åringen forteller at de møtte på svært mange troende, og at han fikk ny motivasjon da han kom hjem.

Ble straffet

Målet var nå å bli en menighetstjener i organisasjonen. Men så langt kom han ikke.

– Jeg innrømmet overfor de «eldste» at jeg hadde sett på pornografi, noe som er veldig strengt. Det resulterte i at jeg ikke fikk være pioner den sommeren, forteller han.

De eldste fungerer som indrejustis i menigheten.

Dennis følte straffen var rettferdig. Han bestemte seg nå for å jobbe ekstra hardt for menigheten. Han brukte mindre tid på selve forkynnelsen, og begynte å lese seg opp på troen og det som i miljøet blir kalt for «frafalnes litteratur», som er bøker og kilder i strid med troen.

Dette skulle bli et vendepunkt i livet til Dennis.

– Jeg klarte ikke lenger å svare på motargumentene som kom mot meg. Kritikken begynte å vokse på meg, og jeg gikk frem og tilbake om jeg trodde eller ikke.

Fakta om Jehovas vitner Ble etablert i USA i 1870-årene.

Ifølge Jehovas vitner selv var de i 2016 aktive i 240 land og hadde over 8,3 millioner aktive forkynnere fordelt på 119.485 menigheter. Barn og andre som ikke er aktive kommer i tillegg.

Den viktigste aktiviteten er bibelstudier.

Bibelen er deres fundament. Bibelen leses bokstavelig og anses som skrevet av Jehova, via forfattere som var under Guds ledelse. Derfor forstår Bibelen som Guds ord.

De forholder seg til én Gud.

De tar avstand fra alle former for religion og okkultisme som innebærer reinkarnasjon eller spiritisme.

Aktive vitner samles to ganger i uka i Rikets sal, som forsamlingshusene kalles.

Eksklusjon er ifølge Jehovas vitner nødvendig dersom et menighetsmedlem tar avstand fra vitnenes lære eller gjentatte ganger bryter med Guds bud uten å angre.

De mener at all organisert religion og alle nasjoner, også FN, er underlagt Satans styre. Derfor feirer de (med unntak av minnehøytiden) ingen høytider eller nasjonaldager, de hilser ikke flagget, de nekter militærtjeneste og er politisk nøytrale.

De unngår inntak av blod både som mat og ved blodtransfusjon. Kilde: Store norske leksikon

Selv om Dennis hadde et svært godt forhold til miljøet, begynte han nå å stille spørsmål ved administrasjonen. Flere saker om pedofili ble kjent i media, både i inn- og utland. Han så heller ingen argumentasjon for at blodoverføring skulle være forbudt, slik det per dags dato er.

Han beskriver perioden som svært kaotisk.

– Jeg ville ikke ha navnet mitt assosiert med en organisasjon som gjorde de tingene der, forteller han.

Ekskluderingen

I desember 2017 tok han avgjørelsen om å melde seg ut. Det skulle imidlertid ta flere måneder før han gjorde det offisielt.

– Jeg visste hva det innebar. Jeg visste at jeg kom til å miste kontakt med venner og familie. Men for meg var det enten å være ærlig med meg selv, eller fortsette å være medlem og følge de reglene selv om jeg ikke trodde. Det hadde blitt vanskelig.

På det tidspunktet leide Dennis et rom hos noen i miljøet. Han bestemte seg for å vente med å fortelle nyheten til han hadde flyttet ut, og fått det praktiske på plass.

En onsdag i mai 2018 skulle snu Dennis' verden på hodet.

– Søndagen før ga jeg brevet til de eldste om at jeg ønsket å melde meg ut. Onsdagen opplyste menigheten om at jeg var ekskludert. Så ble det stille, forteller han.

Møtet med familien

Dagen før han leverte brevet, var han på familiemiddag hos familien.

– Det var hyggelig i begynnelsen. Etter hvert ble det snakk om fremtidsplaner, og da sa jeg at jeg tenkte å ta en utdanning, og at jeg ikke hadde noen planer innenfor Jehovas vitner. De spurte om jeg ville legge det helt vekk, og jeg sa ja.

– De begynte å gråte og det ble ganske stille. De så på det som en umulighet at jeg ikke trodde lenger. Det var som å være i sin egen begravelse. Både jeg og de visste konsekvensene av dette, sier han og forklarer:

– I bibelen står det at de ekskluderte ikke skal være en del av organisasjonen, familien og det åndelig fellesskapet. De behandler deg som at du ikke eksisterer. Det var tungt.

Ny mening med livet

24-åringen forteller at han lenge slet med valget. Han følte meningen med livet hadde forsvunnet, den som tidligere hadde vært å tjene Gud. Han måtte finne livsgnisten på nytt, og bestemte seg for sette seg på skolebenken igjen.

Bergenseren begynte nå å føle på en lettelse.

– Da jeg var troende, kunne jeg få dårlig samvittighet av å se en krigsfilm, fordi Gud ikke liker vold. Jeg tenkte ofte at jeg ikke var sterk nok, ren nok og følte meg hele tiden skitten. Jeg følte meg svak, fordi jeg begynte å sammenligne meg med alle andre. Mitt eneste fokus var å være så ren som mulig i Guds øyne.

Nå verdsetter han friheten han har fått, og at troen ikke lenger setter noen begrensninger.

– Jeg kan ta høyere utdanning hvis jeg ønsker det, og jeg slipper å ha dårlig samvittighet for ting som egentlig ikke har noen betydning. Jeg kan være den jeg er.

I dag tar Dennis opp fag ved en privatskole. Hans største drøm er å bli psykolog, fordi han ønsker å hjelpe andre mennesker.

Ønsker kontakt

Den eneste kontakten Dennis har med familien nå er om praktiske ting, som at en pakke har blitt sendt feil. Heller ikke vennene har han noe kontakt med.

– Det eneste som gjør at jeg angrer er savnet av det sosiale, for det er et godt ungdomsmiljø der inne. Jeg savner deler av det fordi det har vært en så stor del av livet, men i det store bildet angrer jeg ikke på at jeg meldte meg ut.

Han vet at han aldri kommer til å melde seg inn igjen. Derfor er han usikker på om han noen gang vil gjenopprette kontakten med familie og venner.

– Det kommer an på hvor sterkt troen står for dem. Jeg håper det kan skje en dag, for det hadde vært fantastisk.

24-åringen understreker at han ikke synes medlemmene er dårlige personer selv om de tror på noe annet, og forteller at han har respekt for mange av dem.

Stort personlig utbytte

Hege Kristin Ringnes jobber som religionpsykolog og fullfører i år en doktorgrad med Jehovas vitner som forskningsfelt. Hun forteller at medlemmer kan få stort personlig utbytte av menigheten, dersom de passer inn og er aktive.

EN SORGPROSESS: Religionpsykolog Hege Kristin Ringnes forteller at mange som bryter ut kan oppleve en stor sorg. Foto: Saggio Francesco/ UiO

– De har et høyere mål i livet og lever etter Guds regler, og det gir en følelse av mening for veldig mange. I tillegg får de fleste et stort sosialt nettverk.

Ifølge Statistisk sentralbyrå var det i 2009 nærmere 15.000 registrerte medlemmer i menigheten. I 2018 var det 12.500 medlemmer. Ringnes forklarer at tallene kan virke lave fordi Jehovas vitner bare melder inn aktive forkynnere i voksen alder.

– Den vanligste årsaken til utstøtelse er seksualitet utenfor ekteskap. Også regelen om å ikke ta imot medisinsk blodoverføring stiller høyt her. I flere medisinske tilstander kan de ikke ta i mot blod, noe som har ført til tilfeller av for tidlig død.

I sine studier har Ringnes snakket med mange som har en lignende historie som Dennis.

– De fleste må bygge identiteten sin på nytt. Noen blir tvunget til å gå ut fordi de har gjort noe galt, og da er ikke nødvendigvis troen borte. Det kan være vanskelig fordi det kan skape engstelse for at Gud ikke er der lenger. Det gir en sorg, og dersom personen hadde gode relasjoner til menneskene i tillegg, er det et stort tap.

TV 2 har vært i kontakt med Jehovas vitner, som ikke ønsker å kommentere saken.