Sida efter sida, inlägg efter inlägg och rapport efter rapport om sextrakasserier i samband med nyårsfirande på olika delar av Sverige men också Europa.

Åsikt efter åsikt angående att det ser ut som att det är ensamkommande flyktingbarn och nyanlända som tycks ligga bakom dessa trakasserier. Då behövs jag mer än någonsin. Det som kanske behövs än mer är att rätt människor inser att de behöver mig, eller rättare sagt behöver personer med samma bakgrund och historia som min. Vi kan varken blunda för – eller ignorera detta. Vi måste tvärtom agera och agera på ett starkt sätt och vara enade som aldrig förr. Situationen för med sig risker, risker som är så mycket större än vi kan ana i dag.

Det handlar inte om att pojkar eller män från vissa delar av världen är i större behov av sexuella tillfredsställelser än andra. Inte heller handlar det om att dessa människor respekterar kvinnor mindre än vi gör här.

Snarare om att deras definition av respekt inte riktigt stämmer överens med den definition som vi är vana vid och agerar utifrån. För vissa är respekt att skydda, skydda kvinnan från den ”smutsiga” omvärlden men också att ”skydda kvinnan från sin egen svaghet och naivitet”. Denna definition av respekt har vissa människor blivit lärda sen barnsben. Våra bilder är så olika att jag inte tror att Freuds teorier om barndomen och dess olika stadier skulle kunna tillämpas på människor från vissa delar av världen. Den finns ”lärda” personer som har lärt hur man ska respektera kvinnor, att det är respekt att skrämma kvinnan för sig själv och sin omgivning.

Ursäkta mitt ordval, men du är dum om du tror att det endast handlar om män eller pojkar som nyligen har kommit till Sverige eller endast de som kommer hit.

Det handlar om kulturer som kan uppstå och byggas upp oavsett var man lever i världen. Tyvärr finns det bara ofta fler risker, i form av det som jag beskriver i förgående stycke, i vissa delar av världen och det är något som vi måste komma ihåg.

Det handlar om hierarki och syn på kvinnor och kvinnlighet, men lika mycket om syn på män och manlighet. Har du som läser detta exempelvis någon gång satt dig ner och tänkt på hur det kan komma sig att en 17-årig pojke väljer att mörda sin 19-åriga syster som han verkar älska så mycket? Eller är han ofta endast förövare i dina tankar?

Du har säkert tänkt och diskuterat just hans syn på kvinnor och kvinnlighet men har du tänkt eller diskuterat hans syn på sig själv och hans roll som man i sin familj? Det är just där sådana frågor aldrig har ställts som jag behövs – för att väcka dem.

Skulle du som politiker våga peka på att vissa religioner, kulturer och samlingslokaler medför en viss kvinnosyn? Då pratar jag inte bara om samlingslokaler där medlemmarna leds av personer som svingar järnrör och kallar kvinnor för ”hora”.

Det är i de arenorna där de frågorna ses som obekväma som jag behövs. Där jag kan lugna dig i ditt tänkande och försäkra dig om att vi är många som inte skulle se dig som rasist om du är saklig och opartisk. Där jag kan bryta dina rädslor och få dig att se dem som utmaningar i stället.

Visste du att det finns arenor där pojkar sitter stilla, lyssnar på och ser upp till auktoriteter som uppmanar till våld av kvinnor, om kvinnorna försöker tro att de kan bete sig som män? Du kanske har hört det, men har du vågat ha kvar den tanken och försökt att göra något åt det? Om inte så är min fråga, varför? Vad är du rädd för? Men framför allt varför är du inte rädd för att dessa saker ska gå för långt?

Det är ju vi, folket och medborgarna som blir drabbade och det är din plikt som politiker, tjänsteman och journalist att hjälpa oss och dig själv ur detta. Problemet är bara att det inte görs genom att tysta ner ett visst problem för att gynna din politiska agenda.

Du måste kunna säga välkommen hit som du så gärna ofta säger, men du måste också kunna säga jag är beredd att vägleda dig i den nya världen. Inte ”jag ska skydda dig till varje pris". Du måste ju skydda mig som kom hit som flykting för att ta del av de vackra värderingar och den frihet som Sverige hade att erbjuda, svik inte mig.

Låt mig i stället hjälpa dig att aldrig ångra mitt val av flykt till världens bästa land.

Dekan Izat

Socionom och föreläsare