Det er fascinerende å se hvordan folkelig irritasjon over NRK så ut pre-internett. En kollega har delt noen brev med NRKbeta som vi synes det er for gæli å ikke dele videre med dere, femti år etter at brevene ble sendt.

Njål i en høystakk

Kollega Njål Engesæth – kanskje mest kjent som Lisenskontrolløren fra TV – har i researchen til sine programmer kommet over de vidunderligste ting i NRKs ulike arkiver. En dag han romsterte rundt i papirarkivet, kom han over en samling brev sendt til daværende Kringkastingssjef Ustvedt.

Forbannet være du og ditt Fjernsynsteater!

På vegne av vanvittig mange:

At folk mener noe om sin rikskringkaster, har åpenbart pågått en stund. I våre dager er folk stort sett ganske blide (for tiden sier rundt 75% at de synes de får valuta for lisensen). Men det er selvsagt ikke slik at alle liker alt, og i perioder av NRKs historie har bølgene gått riktig høyt.

Fjernsynsteatret

I 1964 hadde NRK drevet med regulære TV-sendinger i fire år. Og nyskapningen Fjernsynsteatret (som ble drevet som et eget teater) vakte oppstuss. Kringkastingssjef Ustvedt hadde to år bak seg i stolen. Ved tiltredelsen hadde han tenkt seg at kunstneriske program (som fjernsynsteater) skulle stimulere publikum og gi dem impulser. Og at man derfor skulle legge bort mye av den tradisjonelle hensynsfullheten som preget NRK når det gjaldt disse programmene.

«Aktiv kamp mot en rekke fordommer og tabuforestillinger» var noe han ville virke for som kringkastingssjef, lovet han før tiltredelsen, forteller Hans Fredrik Dahl på side 353 i bind 2 av sin vidunderlige NRK-historie; Over til Oslo: NRK som monopol 1945-1981

Ufyselig

Forestillingen som virkelig fikk begeret til å flyte over, var Harold Pinters Elskeren, som fjernsynsteatret sendte i oktober 1964.

Hvor i all verden ligger verdien i å vise slike utsøkt forskrudde mennesker? Selv fant jeg stykket bare ufyselig og utrivelig. Professor i religionsfilosofi og etikk Johan B Hygen

De Som Lider I Stillhet

Bygg opp-aksjonen samlet inn 129 000 underskrifter på et opprop som tok avstand fra forestillinger som dette. På den ene siden sto disse underskriverne, professor Hygen og fru Liss Holck – talerør for de syke og svake, «de som lider i stillhet», som Dahl skriver i boken.

I motsatt hjørne finner vi bl.a. Kringkastingssjef Ustvedt, forfatter og dramatiker Johan Borgen (som oversatte og dramatiserte flere ting for fjernsynsteatret), «det kulturelle venstre» anført av Dagbladet og tilhenger av samtidsdrama, hr Teatersjef Brinchmann. Sistnevnte ser jo nesten ut som han kunne passert som teatersjef på vei opp og frem også i vår tid:

Hva var så dette skrekkelige?

Nå undrer du sikkert – som oss – på hva som var så anstøtelig dengang. Heldigvis finnes det bevart i arkivet – her kan du selv se hva som skapte slike enorme bølger den gang; NRKbeta bringer deg Elskeren av Harold Pinter:

Vi kan trygt garantere en god popcorn-opplevelse.

Men, tilbake til 1960-tallet:

Folkelig protest

Selvsagt er det også dem som vil bidra mer enn bare å skrive under på en liste. Under finner du et skjønnsomt utvalg utdrag av brev fra arkivet. Det er gått noen år, så vi skal ikke banne på at Elskeren er eneste foranledning for brevskriverne, men enten det ene eller det annet ligger bak; misnøyen fremstår som relativt autentisk:

Det er et under at de som var unge i 1965 (de er rundt 70 år nå) levde opp når betingelsene var slik:

Innsendt bidrag fra en Aune Sand-forløper

Dette er selvsagt også en mulig teori:

Han skal komme tilbake for å dømme levende og døde = 41 = 5 = E … fra A til Å. Fra Å til A i det norske er lik X … eller E fra Z i det italienske (blir) S. 1 del fransk … alfabet blir 5 på den siste eller Z en S. Z i det spanske … den 24 og siste.

Håper de tolererer dette Herr Ustvedt … til å forsvare mitt livssyn og idealisme…

En hyllest til Det Normale og råd om yrkesvalg

Vitenskapen tar feil. Feil feil feil.

Kringkastingssjef Ustvedt, Skam Dem