Aftenposten mener: Krf-Ropstad må få gå sine egne veier

25. juni 2019 06:00 Sist oppdatert 25. juni 2019

Barne- og familieminister Kjell Ingolf Ropstad var ingen steder å se i lørdagens Pride-parade. Det betyr ikke at han heier på diskriminering av homofile eller andre. Fredrik Hagen / NTB scanpix

Leder

Dette er en leder. Lederen gir uttrykk for Aftenpostens syn. Sjefredaktør og politisk redaktør har ansvar for innholdet.

Er du ikke til bords, er du til ords, er det noe som heter. Det fikk barne- og familieminister Kjell Ingolf Ropstad (Krf) merke da han glimret med sitt fravær i lørdagens Pride-parade. Arrangøren uttrykte bekymring for Krfs holdninger. Dagsavisen mente sågar på lederplass at Ropstads fravær «smaker mest av et bidrag til å delegitimere denne viktige markeringen. Det vil heldigvis ikke lykkes».

Ropstad er blitt stemplet som LHBTQ-bevegelsens fiende – nokså ufortjent.

Spørsmålet er hva det betyr å gå i Pride-paraden. Der finnes det ingen fasit, selv om Dagsavisens leder gjør sitt beste for å konstruere en da den slår fast at det er en styrkemarkering «for retten til å elske akkurat den du vil. En solidaritetsmarkering. En klar beskjed om at vi som samfunn ikke aksepterer forskjellsbehandlingen, diskrimineringen, hatkriminaliteten».

Ved å lage en definisjon på hva Ropstad angivelig tar avstand fra, blir det enklere å få ham til å passe inn i fiendebildet. Da ser det ut som om han heier på diskriminering. Ropstad har riktignok sagt at det ikke er slik det henger sammen, men det er litt vanskelig å høre ham der inne i båsen.

Arrangøren av Pride-paraden er den politiske organisasjonen Fri. Noen av Fris hjertesaker er å fjerne sexkjøpsloven, åpne for surrogati og for et tredje kjønn. Alt dette er selvsagt legitimt å jobbe for. Eller gå i tog for, for den saks skyld. For noen var kanskje nettopp å vise støtte til Fris arbeid en del av motivasjonen for å delta i lørdagens parade. Dette er brennbare politiske saker, debatten har vært polarisert med steile fronter, og Ropstad og Fri er motpoler. Ifølge Ropstad er det grunnen til at han ble hjemme på lørdag. Altså ikke for å ta avstand fra homofili eller å støtte diskriminering av utsatte grupper, men fordi det føltes galt å delta på et arrangement som Fri står bak.

KrF var imidlertid representert – med fem ganger så mange deltakere som i fjor. Det burde være gode nyheter for dem som er bekymret for partiets holdninger. De som møtte opp ble imidlertid buet på.

Flere har argumentert for at en kan gå i Pride-paraden uten å støtte alt Fri står for. Det er selvfølgelig riktig. Det finnes tusen gode grunner til å delta i en så betydningsfull markering. Men det betyr ikke at det er umoralsk å la være.

Mangfold innebærer at folk har ulike meninger. Det kan åpenbart sette toleransen på prøve – selv blant de som går i tog for toleranse.