Tømmer fattig by for diamanter. Pengene havner i skatteparadiser.

Fra en gruve ved byen Koidu i Sierra Leone hentes det ut dyrebare diamanter for store summer. Gruveselskapet, kontrollert gjennom en rekke selskaper i skatteparadiser, betaler ikke engang eiendomsskatt.

Moses Bangura er gruvearbeider i Koidu i Sierra Leone. Da ICIJ møter ham på jobb, sier han at han bare harr funnet én diamant den arbeidsuken, og at antallet diamanter har sunket de siste årene. Cooper Inveen / GroundTruth for ICIJ

26. juli 2016 21:15 Sist oppdatert 23. februar 2017

En eller to ganger i uken, samtidig som solen går ned over byen Koidu øst i Sierra Leone, pakker innbyggerne tingene sine og haster opp i fjellene. Det skal sprenges i en diamantgruve.

Noen av familiene i byen med 100.000 innbyggere blir drevet avgårde av politi og sikkerhetsstyrker, rett før sprengladninger detoneres, fjell og jord går i luften og avdekker de verdifulle steinene.

Jorden skjelver og bygninger slår sprekker. Så kan Koidus innbyggere gå tilbake til dagliglivet slik det har fortonet seg etter at et internasjonalt gruvekonglomerat tok over gruvedriften i byen for 13 år siden.

Avgangsmasse, altså stein, grus og jord, fra Koidu-gruven tårner over byen øst i Sierra Leone. Innbyggerne varsles med en sirene hver gang det skal sprenges - da er det bare å komme seg unna og vente på signalet som indikerer at det er trygt å returnere. Cooper Inveen / GroundTruth for ICIJ

Lekkede dokumenter fra det panamabaserte advokatfirmaet Mossack Fonscea, avdekker at Koidu Limited - selskapet som driver diamantgruven - ble opprettet av advokatfirmaet i 2003.

Bak selskapet - i en jungel av tilknyttede selskaper med base i en rekke skatteparadiser - står en av Israels rikeste menn, den omstridte gruvemagnaten Benjamin Steinmetz og hans familie.

Benny Steinmetz står bak Koidu Limited, selskapet som driver diamantgruven i Koidu i Sierra Leone. SHAUN CURRY / Keystone USA

Ender som amerikansk luksus

Mange av diamantene fra Koidu-gruven ender opp med å pryde forlovelsesringer og kjeder som selges på Tiffany & Co., en amerikansk luksuriøs juvelforhandler som lånte gruveselskapet titalls millioner dollar for rettighetene til de verdifulle steinene.

Mossack Fonseca-dokumentene viser at selskapet er eid av Octea Mining Limited, som igjen er eid av en rekke ulike selskaper på Guernsey, De britiske jomfruøyer og i Lichtenstein.

Nasjonale myndigheter truet i 2015, ifølge Wall Street Journal, med å fjerne gruvelisensen siden selskapet hadd flere uoppgjorte lån. Lokale myndigheter i Koidu har anklaget selskapet for å unndra seg eiendomsskatt.

Selskapet: Fritatt fra å betale skatt

Etter flere år med mislykkede forsøk på å få selskapet til å betale for seg, gikk byrådet til sak mot morselskapet, Octa Limited, med påstand om at selskapet hadde en ubetalt eiendomsskattregning på snaut seks millioner norske kroner.

Gruveselskapets mener det er fritatt fra å betale skatt, men bedyret at det er forpliktet til sitt samfunnsansvar.

I april, fire dager etter Panama Papers-avsløringene, slo Høyesterett i Sierra Leone fast at Octea og Koidu Limited er separate enheter, og at Octea teknisk sett ikke eier gruven.

Dermed har selskapet heller ingen plikt til å betale eiendomsskatt.

Gruveselskapet i Sierra Leone er imidlertid bare ett av 131 selskaper, satt opp av Mossack Fonseca, som kan kobles til Steinmetz. På toppen av den styrtrike israelerens bedriftsimperium troner «BSG Resources» - Beny Steinmetz Group Resources - ifølge advokatfirmaets interne dokumenter.

– Hemmeligholdet i skatteparadiser og kompleksiteten i hvordan selskaper kan organisere sin forretningsdrift, gjør det vanskelig for utviklingsland å få en rimelig del av inntektene fra sine naturressurser, sier Tatu Ilunga, en tidligere skatteadvokat og seniorrådgiver på skatt for Oxfam Amerika.

Personer tilknyttet BSGR ble i 2014 etterforsket i Storbritannia, Sveits og USA for å ha betalt bestikkelser for å sikre seg gruverettigheter i Guinea, nabolandet nord for Sierra Leone.

– En liten gruppe som tar seg til rette

Over hele Afrika, på steder med gruvedrift og utvinning av olje, gass og mineraler, er historier som fra Koidu ikke uvanlig.

Aftenposten omtalte mandag hvordan mange afrikanske land rammes av en massiv kapitalflukt:

Mossack Fonseca har opprettet anonyme postboksselskaper til olje-, gass- og gruveindustriene i 44 av Afrikas 54 land.

Naturressurser i disse 44 afrikanske landene knyttes til skatteparadis Ane Hem / Aftenposten

Familier som bor nær forekomster av naturressurser strever ofte i fattigdom og miljøfarer. Samtidig flytter selskaper som henter ut diamanter, olje og andre verdifulle råvarer rundt på milliarder av dollar ved hjelp av postboksselskaper i Panama, De britiske jomfruøyer og andre skatteparadiser.

– Om det er støv, vannforgiftning, tap av eiendom eller vold - nær alle negative konsekvenser av gruvedrift i Afrika må bæres av lokalsamfunnene, sier Tricia Feeney, administrerende direktør av den britiske organisasjonen Rights and Accountability in Development.

– Og alt overskudd går til en liten gruppe som tar seg til rette - personer eller selskaper.

Konfrontasjoner og dødsfall

Koidu Limited har blitt et av Vest-Afrikas mest kjente - og kontroversielle - gruveselskaper. I 2007 og i 2012 protesterte lokalbefolkning og arbeidere mot arbeidsforholdene og miljøkonsekvensene.

I begge tilfeller endte det med konfrontasjon, politiet åpnet ild og drepte to personer i 2007 og to i 2012 - inkludert en 12 år gammel gutt.

I striden om eiendomsskatt i 2015, hevdet selskapet at de hadde brukt millioner av dollar på samfunnsutvikling, inkludert bygging av en landsby der innbyggere som måtte flytte kunne bosette seg, samt vannkraner, busser og en helsestasjon.

I februar 2016, etter at han ledet søksmålet mot gruven, ble Koidu-ordfører Saa Emmerson Lamina suspendert av sentralmyndightene, etter påstander om økonomisk vanstyre, men ingen anklager rettet seg spesifikt mot ordføreren. Lamina hevder at suspensjonen er et forsøk på å stilne hans kritikk av gruven. Lokale medier har spekulert på om ordren kom fra kontoret til president Ernest Bai Koroma. Cooper Inveen / GroundTruth for ICIJ

At selskapet ikke betaler eiendomsskatt, skrev Koidu-ordfører Saa Emmerson Lamina i en erklæring, «fratar lokalsamfunnet tiltrengte ressurser til samfunnsutvikling. Jeg mener at lokalsamfunnet som eier ressursene ikke skal avskjæres fra å dra nytte av sine egne verdier, og i stedet må tigge med luen i hånden».

– Oppgir informasjon når og der det er nødvendig

BSG Resources har avvist å svare på spesifikke spørsmål fra Aftenpostens samarbeidspartner ICIJ til denne artikkelen.

Selskapet svarer at «det bruker oversjøiske selskaper og relaterte strukturer som del av en legitim og fiskalt ansvarlig skatteplanlegging», og at det oppgir informasjon når og der det er nødvendig.

BSG Resources sier til ICIJ at det har «ingen kjennskap» til «et veldig stort antall selskaper» av de 131 Mossack Fonseca-selskapene som fremstår som tilknyttet BSG Resources i advokatfirmaets dokumenter.

Milliardsalg av diamanter

Diamanter fra Koidu dukker første gang opp i Panama Papers i 2002, kort tid etter at borgerkrigen i Sierra Leone var over.

Dokumentene indikerer at Steinmetz-familiens private stiftelse signerte en avtale for å betale over ti millioner kroner for halvparten av lisensen til Koidu-gruven, utstedt av regjeringen i Sierra Leone.

Koidu Limited ble en av Mossack Fonsecas mest travle kunder innen gruveindustri, og selskapene knyttes til gruvedrift i en rekke afrikanske land.

Et av selskapene, Diacor International Limited, er diamantprodusent, og de lekkede dokumentene antyder at selskapet solgte for mer enn én milliard kroner hvert år mellom 2011 og 2013.

Denne artikkelen basert på en lengre tekst avInternational Consortium of Investigative Journalists (ICIJ). Aftenposten er en av ICIJs samarbeidspartnere i Panama Papers.