Blir Europa verdens museum?

EUs andel av verdensøkonomien har stupt med 30 prosent siden 2000. Flere frykter at Europa ender opp helt uten global innflytelse – som et sted for studier av gammel storhet.

Kineserne Chen Xu, Chen Mo og Ziki Tung er fascinert av Europa, men kommer til en verdensdel som mister mer og mer global makt. Signe Dons

12. apr. 2013 19:58 Sist oppdatert 15. april 2013

«Til høyre ser dere Det kongelige slott. Det er jo ikke verdens mest imponerende slott, jeg vet det, men da det ble bygget var vi så fattige her i Norge at vi ikke hadde råd til noe større».

Guidens stemme spraker over høyttaleranlegget mens turistbussen snirkler seg gjennom Oslos gater. Passasjerene kikker, peker, diskuterer og knipser.

- Norway is a very beautiful place, sier kinesiske Chen Xu (31).

Med knallgul jakke, rød sekk og rosa smarttelefon lyser hun opp en ellers vårgrå slottsplass. Solen steker, men har ennå ikke maktet å lokke frem de første knoppene på trærne i Slottsparken.

- Norge har fantastisk ren luft sammenlignet med Beijing. Og så er det veldig stille og fredelig her, sier Chen.

Flyvertinnen er på sin sjette Europa-tur sammen med kusinen Chen Mo (29) og ektemannen Ziki Tung (32). De simpelthen elsker Europas kultur, historie, natur og byggverk.

- I tillegg kommer vi for å stå på snowboard og shoppe.

Turister i kriseland

Turistene strømmer til Europa. Samlet har Europa hatt en årlig turistvekst på 2,3 prosent fra 2005 til 2011, viser tall fra Verdens turistorganisasjon. Frankrike er fortsatt det mest populære landet for verdens turister, med 79,5 millioner overnattinger i 2011 — 17,2 millioner mer enn USA.

Jørgen Kildahl, konserndirektør, Eon. WOLFGANG RATTAY

Turistene møter et Europa i dyp krise. Størrelsen på EUs samlede produksjon er fortsatt lavere enn i 2007. Europas posisjon internasjonalt har vært fallende i lang tid, men svekkes nå enda raskere på grunn av krisen. For mens millioner av mennesker nå løftes ut av fattigdom i Kina, India og Brasil, forrykkes maktbalansen i verden. I 2000 utgjorde EUs økonomi 24,9 prosent av verdensøkonomien. Innen 2017 forventes dette å ha falt til 17,1 prosent, ifølge tall fra Det internasjonale pengefondet (IMF).- Europa marginaliseres, det er det ingen tvil om. Min store frykt er at vi avindustrialiseres og ender opp som et museum for resten av verden, med vakre bygninger og gammel kultur — en slags historisk fornøyelsespark, sier Jørgen Kildahl.

Nordmannen er konserndirektør i tyske Eon, et av verdens største privateide energiselskaper med 72 000 ansatte. Nylig talte han på konferansen NHH-Symposiet ved Norges Handelshøyskole (NHH) om situasjonen i Europa og fremveksten av de nye økonomiske gigantene.

- EU-landene klarer ikke å snakke med én stemme, og gjennom eurokrisen har vi dessverre sett at nasjonale prioriteringer dominerer. Jeg tror ikke Europa kommer til å sitte ved bordet som en stormakt i 2030, men jeg håper selvfølgelig at jeg tar feil, sier Kildahl.

- Europa er USAs gratispassasjer

Jean-Yves Haine tror ikke Kildahl tar feil. Forskeren jobber for tiden ved Det Norske Nobelinstitutt og er svært pessimistisk på Europas vegne.

- Vi flytter oss fra en verden med én dominerende supermakt til flere mer likeverdige stormakter - det vi kaller en multipolar verden. Stormaktene blir trolig USA, Kina, India og Brasil. For at EU skal være med, må unionen gjøre omfattende endringer.

Å snakke med én stemme vil bli en forutsetning for å få global innflytelse, ifølge Haine.

- Hvis man ikke klarer dette, blir Europas land de første ofrene i en ny, multipolar verden.

Belgieren tror fremtiden vil by på flere kriger og konflikter. På samme tid skifter USAs fokus vekk fra Europa.

- Vi har lenge vært en gratispassasjer i skyggen av USA, og det har fungert greit med én supermakt. Amerikanerne har selvfølgelig gjort ting vi har vært imot, som krigen i Irak, men det har ikke gitt oss store, direkte negative konsekvenser. Men når Washington og Beijing setter seg ned og lager en klimaavtale stikk i strid med EUs interesser, er det en ganske annen ting.

At Europa overkjøres, er noe vi vil se mer og mer av i fremtiden, tror Haine.

- Vi må slutte å tro at USAs interesser er de samme som våre. USA er ikke lenger et europeisk land, men vi fortsetter å oppføre oss som om de er det.

1104Europa2_825339.pdf

- Tyskland er for lite for verden

I dag er fire europeiske land inne på listen over verdens ti største økonomier. Ifølge OECDs fremskrivninger er Tyskland det eneste europeiske landet som vil ligge på topp-ti-listen i 2030, som nummer ni.

- Flere land, som Tyskland, tror kanskje de er store nok til å stå alene. Det tror ikke jeg. Tyskland er kanskje for stort for Europa, men det er for lite for verden.

Haine mener en av Europas største utfordringer er mangelen på militær kapasitet til å løse konflikter i sitt eget «nabolag». Over hele Vest-Europa kuttes forsvarsbudsjetter for å spare penger.

- Vi kan ikke ha 27 land som alle har egne forsvar med litt av alt. Det gir ikke mening. Landene må spesialisere seg, men det innebærer at man stoler på hverandre. Spørsmålet er: Er vi venner for alltid? Kan Tyskland forsvare Tsjekkias luftrom? Alle vet at dette er veien å gå, men det skjer ikke.

Verre for Europa enn USA

Også USAs makt settes på prøve. Erik Solheim, formann i OECDs utviklings­komité og tidligere utviklingsminister, er imidlertid mer bekymret for Europa.

- Amerikanerne har en ung befolkning og verdens ledende universiteter og intellektuelle miljøer. Du finner knapt en forsker i verden som ikke vil være på Harvard, Princeton eller Stanford. USA har også de mest vellykkede selskapene innen de viktigste vekstbransjene. Amerika­nerne har selvfølgelig sine problemer, men utfordringene stikker dypere i Europa.

Betydningen av Norge og den spontane interessen for oss vil svekkes. Solheim nevner Europas aldrende befolkning, lave befolkningsvekst og manglende evne til å snakke med én stemme. Han er imidlertid ikke utelukkende negativ og peker på at EU fortsatt samlet har verdens største økonomi og er verdens største giver av bistandsmidler.

- Vår posisjon i fremtiden avhenger av evnen til å stå sammen og kjempe for felles mål innen fredsprosesser, klima, miljø og energi. Alternativet er at alle viktige beslutninger med stor innvirkning på våre liv tas av andre.

Hva med Norge?

De tre kineserne på Slottsplassen er i ferd med å vende nesen mot Vigelandsparken, men er heldige og får med seg Gardens vaktskifte før de rekker å gå. De knipser ivrig mens kongens menn taktfast utfører befalets kommandoer.

- Vi leser mye om krisen i Europa, men her har vi ikke sett noen tegn til krise. Det går vel bra med Norge? spør Ziki Tung, som jobber som revisor hjemme i Beijing.

Svaret på det spørsmålet er ja. Nordmenn har aldri vært rikere, og arbeidsledigheten er blant Europas laveste. Vår økonomiske stilling i verden er også rekordsterk. I dag har vi verdens 22. største økonomi. Fra 1980 og frem til i dag har vi aldri ligget høyere, viser tall fra IMF.

- Trolig er dette vår beste plassering noensinne, sier Ola H. Grytten, professor i økonomisk historie ved NHH.

Mye tyder imidlertid på at også Norge kan stå foran et stort fall i den økonomiske verdensordenen. Den britiske banken HSBC har laget et anslag for størrelsen på verdens lands økonomier i 2050. Ifølge rapporten vil Norge rase ned til 48. plass.

- Det er selvfølgelig veldig mange usikkerhetsfaktorer knyttet til slike fremskrivninger, og det kan gå både bedre og verre for vår del. Men i det økonomiske miljøet er det ganske stor støtte for at HSBCs anslag er gode, sier Grytten.

Et kraftig fall i den økonomiske verdensordenen betyr ikke at vi blir fattigere. HSBC tror Norge vil fortsette å være blant verdens rikeste land i 2050. Fallet skyldes at en rekke land med store befolkninger har fått fart på sin økonomiske vekst og dermed skyter forbi et miniland som Norge.

I dag ligger vi for eksempel foran Polen, Argentina, Thailand og Sør-Afrika.

- Det er ikke sikkert den gjengse nordmann vil merke et slikt fall i noen stor grad, men Norge kan selvfølgelig miste makt og bli mindre interessant ute i verden, sier Grytten.

- Verre å være utenriksminister

Erik Solheim mener Norge må ta grep for å opprettholde en posisjon på den globale scene.

- Det blir vanskeligere for fremtidens norske utenriksministre, det er det ingen tvil om. Betydningen av Norge og den spontane interessen for oss vil svekkes. Derfor må vi forsøke å gjøre oss så interessante som mulig, sier Solheim.

Erik Solheim, tidligere utviklingsminister Nordby Carl Martin/Aftenposten

Han mener blant annet at nordmenn må lære seg nye språk.- Tiden hvor alle lærer fransk og tysk, er over. Vi trenger folk som kan kinesisk, spansk, arabisk og hindi. Hvis du skal være en suksessrik forretningsmann, er det bare et tidsspørsmål før du må kunne kinesisk. Australia har tatt konsekvensen av dette og vedtatt at alle ungdommer skal lære et asiatisk språk i tillegg til engelsk.

Solheim tror Norge vil kunne fortsette å bokse over sin vektklasse.

- Vi har alle muligheter, men det forutsetter at vi er flinkere enn andre til å se hvor verden går. Det holder ikke lenger å ha grense til Russland. Skal vi være relevante for USA, må vi gjøre ting andre land ikke kan eller vil gjøre og komme med innsikt og analyse amerikanerne ikke har.

Tror militær makt blir viktigere

Forsker Asle Toje ved institutt for statsvitenskap ved Universitetet i Oslo mener Norge trolig blir nødt til å dempe de internasjonale ambisjonene.

- Vi klarte nesten å komme oss opp i G20, men jeg tror ikke vi kommer noe nærmere enn vi har vært. Det vil bli vanskelig å opprettholde denne posisjonen fremover, og vi vil måtte slutte å se på oss selv som en mellommakt og innse at vi er en småstat med fem millioner innbyggere, sier Toje.

Han beskriver det Norge står overfor som «et nedrykk».

- Vi har nytt godt av høy vekst og høye oljepriser. Så lenge det internasjonale systemet har handlet om prestisjemålsettinger, har vi kunne kjøpe oss en posisjon som en mellommakt. Nå kommer andre land etter, og i en verden med flere stormakter vil kanskje militær makt få økt betydning. Der stiller vi svakere.

Toje mener Norge ikke lenger kan drive det han karakteriserer som «utenrikspolitikk etter innfallsmetoden».

- Norske diplomater vil i mindre grad kunne reise rundt og gjøre spennende ting som å megle fred og gi bort penger. Til nå har vi engasjert oss i Midtøsten, Afrika, Asia, Antarktis, Arktis — det har ikke vært det sted hvor vi ikke har utvidede interesser. Fremover vil hindringene bli flere, og listen over hva som er viktig vil skrumpe inn. Utenrikspolitikken vil bli mer som i andre småstater, hvor landets velferd, økonomi og sikkerhet ville måtte prioriteres over idealisme.

Flere valg var åpne for Norge, men vi har allerede har valgt å bli en av USAs mange små allierte, ifølge Toje.

- USA vil trolig kreve mer av oss fremover, men vi vet hva amerikanerne står for og kommer til å være. EU er et sjansespill, og en ren, nordisk løsning ser det ikke ut til å være noen interesse for.

- Ikke et problem at Norge faller

Utenriksminister Espen Barth Eide (Ap) sier det kan være et godt tegn dersom Norge raser nedover fra dagens 22. plass i den økonomiske verdensordenen.

— Vi er for tiden en mellomstor, åpen økonomi, og globalt sett er vi sensasjonelt store til å være fem millioner mennesker. Én grunn er at det går bra med oss, en annen at det går dårlig med endel andre land som logisk burde ligge foran oss, sier utenriksministeren.

Han mener det i det store og det hele er bra dersom Norge faller på listen.

— Fra tidligere er vi vant til å tenke på oss selv som en liten, åpen økonomi, og liten og vellykket er ikke noe dårlig image, det. For Norge er det ikke noe utenrikspolitisk mål å bli nummer én på den listen, for da har verden forøvrig gått til grunne.

Utenriksminister Espen Barth Eide (Ap) Åserud, Lise/NTB scanpix

Fremveksten av Kina, India og Brasil og andre utviklingsland er en del av en normalisering av verdensøkonomien og åpner nye, potensielle markeder for norske eksportbedrifter, understreker Eide. -Vi er på vei bort fra unntakstilstanden som ble skapt under imperialismen. Vesten har dominert de siste 200 årene. Den tiden er i ferd med å ta slutt. Nå er vi på vei tilbake der vi var, men på et mye høyere nivå. Vel bekomme!

Eide trekker frem Oljefondet som en viktig faktor for Norges betydning internasjonalt i fremtiden, og sier Norge fortsatt vil være en viktig aktør innen enkelte nisjer.

-Vi vil forbli store investorer og energieksportører og forhåpentlig forbli store innen enkelte kompetansenisjer. Det kan vi være enten vi er nummer 22 eller 50, sier han.

Kreativ utenrikspolitikk

— Blir det vanskeligere for fremtidens utenriksministre å få innpass hos de største landene?

— Jeg møtte nylig John Kerry (USAs utenriksminister, red.anm.). Han sa at han ikke kunne tenke seg noe annet land USA jobber så tett og godt med om så mange globale spørsmål, som Norge. Det er ikke først og fremst på grunn av vår plassering på listen, men fordi vi bruker en del av vårt overskudd på diplomati i Myanmar, Latin-Amerika, Sør-Sudan og andre steder som opptar USA. Det hjelper å ha penger, og så lenge det går bra med oss, vil vi ha ressurser til å drive med dette.

— Må vi bli mer selektive i utenrikspolitikken?

-Vi skal alltid drive så smart som mulig, men sammenlignet med mange andre land mener jeg at vi allerede har en ganske fokusert og kreativ utenrikspolitikk.

Larry Summers har tro på Europa

Larry Summers har vært finansminister under president Clinton, sjefrådgiver for Obama og rektor ved Harvard. Han peker på at europeiske land fortsatt er blant verdens rikeste og vil være det lenge.

- Mange europeiske land er forbilder for resten av verden når det kommer til organisering av samfunnet. De er blant verdens rikeste, mest konkurransedyktige og produktive land, og jeg tror Europa fortsatt vil ha en plass i solen i mange år, sier Summers.

Larry Summers, tidligere amerikansk finansminister POOL/Reuters

Han tror EU-prosjektet blir viktig for Europas fremtidige plass i verden. - Men det er viktig at fantasien blandes med et realistisk bilde av hva som faktisk er mulig, sier han.

Summers mener Europas svake befolkningsvekst er en stor utfordring.

- Europa må bli bedre på å integrere innvandrere slik at flere kan komme. I tillegg får vi håpe at fødselsratene tar seg opp, men dette er det notorisk vanskelig å forutse.

Jakter nordlys

Kineserne på Slottsplassen bryr seg fint lite om Norge er nummer 22 eller 48 på listen over verdens største økonomier. For dem er Norge et kuriøst miniland i utkanten av Europa — i utkanten av verden.

- I morgen reiser vi til Tromsø. Vi har hørt at vi bør se noe som heter aurora etter eller annet.

- Aurora borealis. Vi kaller det nordlys.

- Ja, nordlys! Vi har sett det på bilder, og det ser veldig fint ut, men folk vi snakket med, sa at det er for sent på året. Hvis det er det, får vi heller komme tilbake en annen gang. Vi reiser jo til Europa hele tiden.

Denne saken er hentet fra Aftenpostens økonomimagasin, som kommer med papiravisen hver torsdag.

euorpasmakt-W6_MbFZPCT.jpg

Fakta Fakta Eurosonens andel av verdensøkonomien lå rundt årtusenskiftet på 18,4 prosent, ifølge IMF. Innen 2060 tror OECD denne andelen er redusert til 8,8 prosent.De anslår at Kinas økonomi da vil utgjøre 27,8 prosent, mens India og USA vil utgjøre henholdsvis 18,2 prosent og 16,3 prosent.Relativt til resten av verden var Europas økonomi på sitt største på starten av 1900-tallet. Da sto Vest-Europa for 34,2 prosent av verdensøkonomien. I 2010 var dette blitt redusert til 16 prosent, ifølge tall fra Maddison og Penn Tables.Alle tallene er justert for prisforskjeller. Vis mer