Du er kanskje, i likhet med meg, en av mange som har tatt en Myers-Briggs personlighetstest. Det florerer av varianter av denne på nettet og den er blitt meget populær fordi folk umiddelbart kjenner seg igjen i testen. Den ser ut til å fange inn helt grunnleggende trekk ved folks personligheter.

Fire uavhengige dimensjoner

Testen forsøker å plassere deg i 4 forskjellige kategorier ut fra fire forskjellige spørsmål. Hvert av spørsmålene har ett av to mulige svar.

Spørsmål 1: Hvordan fokuserer du? (Introvert/Extrovert)

Folk har en tendens til å enten være fokusert utover i den ytre verden (Extrovert) eller innover i sin egen indre verden (Introvert), og disse to gruppene har forskjellige egenskaper.

Ekstroverte egenskaper (E) Introverte egenskaper (I) – Handle først, tenke senere – Tenke først, så handle – Trenger jevnlig kontakt med mennesker for å få energi – Trenger jevnlig alenetid for å få energi – Blir typisk motivert av ytre ting og mennesker – Blir typisk motivert av egne tanker og ens indre univers – Liker mangfoldige og gjerne flyktige sosiale relasjoner – Foretrekker kommunikasjon og relasjoner på enmannshånd

Spørsmål 2: Hvordan forstår du? (Sensing/iNtuition)

Liker du å fokusere på det konkrete og direkte sansbare slik som farger, lyder, smak og lukter, eller foretrekker du å få et mentalt overblikk, å se ting i perspektiv? Da er du enten en sansende eller intuitiv person.

Sansende egenskaper (S) iNtuitive egenskaper (N) – Lever mentalt i nuet, fokuserer på muligheter i nåtiden – Lever mentalt i fremtiden, fokuserer på fremtidige muligheter – Faller naturlig å bruke “sunn fornuft” og praktiske løsninger – Faller naturlig å bruke fantasien og finne opp nye muligheter – Husker godt fakta og detaljer ved tidligere hendelser – Husker godt mønstre, sammenhenger og forbindelser – Improviserer best fra erfaringer – Improviserer best fra teoretisk forståelse – Liker klar og konkret informasjon, misliker gjetninger når informasjon ikke er entydig – Komfortabel med flertydige, kaotiske data og med å gjette deres betydning

Spørsmål 3: Hvordan vurderer du? (Thinking/Feeling)

Analyserer du informasjon fra avstand, logisk og beregnende? Eller engasjerer du deg følelsesmessig og lar disse styre din vurdering? Da er du enten henholdsvis tenkende eller følende.

Tenkende egenskaper (T) Følende egenskaper (F) – Faller naturlig å bruke fakta og logiske argumenter når man skal ta en beslutning – Faller naturlig å bruke følelser og konsekvens for folk når man skal ta en beslutning – Legger naturlig merke til oppgaver og arbeid som må gjøres – Legger naturlig merke til folks behov og reaksjoner – Klarer enkelt og naturlig å gi en objektiv og kritisk analyse – Søker naturlig konsensus og populære meninger – Aksepterer konflikt som en naturlig og normal del av forhold mellom mennesker – Liker ikke konflikt. Er nærmest allergisk mot disharmoni mellom folk

Spørsmål 4: Hvordan handler du? (Judging/Perceiving)

Alle mennesker bedømmer (tenker og føler) og oppfatter (sanser og intuiterer) når de bearbeider informasjon og handler, men hos de fleste mennesker dominerer en av disse i deres forhold til den ytre verden, altså hvordan man forholder seg til handlinger. Bedømmende og oppfattende mennesker utviser to vidt forskjellige handlingsmønstre.

Bedømmende egenskaper (J) Oppfattende egenskaper (P) – Planlegger i detalj før man handler – Komfortabel med å ta ting på sparket – Fokuserer på oppgaver, fullfører meningsfylle arbeidsstykker før man går videre – Liker å gjøre mange ting i parallell (multitasking), ha variasjon, blande lek og arbeid – Arbeider best og unngår stress når man ligger foran skjema – Tåler tidspress og jobber best med en stram tidsfrist hengende over seg – Faller naturlig å bruke målsetninger, datoer og rutiner til å organisere livet sitt – Liker ikke å inngå forpliktelser som reduserer fleksibilitet, frihet og variasjon

Ved å besvare disse spørsmålene plasseres man i en av 16 mulige kategorier som representerer personlighetstype. En person kan for eksempel være Introvert, iNtuitive, Thinking og Judging, og Myers-Briggs-testen kategoriserer da denne som INTJ, som er den sjeldneste Myers-Briggs-kategorien. Kun ca 3-4% av befolkningen er INTJ, men blant norske liberalister er INTJ-typen dramatisk overrepresenterte.

Jeg støtte for første gang bort i Myers-Briggs-testen på internett for nesten 20 år siden (ja, internett eksisterte faktisk da). Jeg husker at jeg ble meget fascinert av denne testen og jeg syntes at kategorien jeg kom frem til, ENTP, passet som en god beskrivelse på meg. Jeg slo meg til ro med dette lenge og tenkte ikke mer over det, inntil jeg tok testen på nytt for 5 år siden. Da oppdaget jeg at jeg ikke lenger var samme kategori. Faktisk hadde jeg store problemer med å plassere meg i noen bestemt kategori. Jeg så i mye større grad enn før ut til å falle midt mellom alle kategoriene, et slags nullpunkt.

Hva kunne dette skyldes? Var ikke dette en personlighetstest? Og personligheter går vel ikke rundt og endrer seg sånn rett uten videre? Dette fikk meg til å tenke nøyere gjennom hva Myers-Briggs-testen måler og hva det kunne bety at jeg tilsynelatende havnet i begge kategorier, dvs. at jeg var blitt omtrent like introvert som ekstrovert osv.

Heldigvis var jeg på dette tidspunktet utstyrt med et solid filosofisk grunnlag. Da jeg tok testen på nytt hadde jeg lest meg grundig opp på Ayn Rand og brukt tusenvis av timer på å tenke gjennom blant annet sinnets oppbygning, og jeg innså etter hvert at mine endringer på testen i betydelig grad skyldtes det jeg hadde lært fra hennes filosofi.

De falske dikotomiene

Dette fikk meg til å begynne å se Myers-Briggs-testen i et stadig mer kritisk lys, og da slo det meg at store deler av testen bygger på noe som Ayn Rand identifiserte som falske dikotomier (to-delinger). Alle har hørt fraser som “i prinsippet er det bra, men i praksis fungerer det ikke.” Dette er en vanlig dikotomi i filosofien mellom det praktiske (sansbare) og det prinsipielle (det konseptuelle). Du kan enten være praktisk eller prinsipiell, men ikke begge deler i henhold til det tradisjonelle synet. Ayn Rand derimot sa “det som ikke fungerer i praksis fungerer heller ikke i prinsippet.” Med dette mente hun at gode prinsipper må være utledet fra virkeligheten, fra det sansbare.

En annen falsk dikotomi som hun angriper er logikk/følelser-dikotomien. Alle har sett Mr Spock i Star Trek som oppfører seg som en robot og sier “følelser er ulogiske.” Ideen bak dette er at dersom man skal være logisk kan man ikke ha følelser. Enten logikk eller følelser, men ikke begge deler. Ayn Rand sa derimot at følelser ikke er noe annet enn en refleksjon av summen av ens verdier som er blitt ervervet over tid, altså resultat av ens tidligere valg. Dersom disse tidligere valgene var logiske og rasjonelle vil man få sterke følelser knyttet til logiske og rasjonelle verdier.

En tredje falsk dikotomi er materialisme/idealisme. Enten er man styrt av ytre, materielle faktorer (miljø, velstand, samfunn osv.) eller så er det sinnets makt over materien. Man har altså i henhold til denne dikotomien valget mellom å være en tanketom materialist eller en virkelighetsfjern idealist. Ayn Rand forkastet denne dikotomien og siterte opplysningsfilosofen Francis Bacon “for å styre naturen må den adlydes.” Med andre ord, den materielle verden er viktig for våre liv og vi bør hele tiden forholde oss til den, nyte den og gjøre det beste ut av den. Men samtidig er vi utstyrt med en evne til å konseptualisere, en indre skaperkraft som har en ekstrem evne til å transformere den ytre verden.

Jeg begynte å tenke over at kanskje grunnen til at jeg ikke lenger passet veldig bra inn i Myers-Briggs-testen men havnet nærmere et slags nullpunkt mellom alle kategoriene var fordi jeg hadde arbeidet bevisst med å forsøke eliminere de falske dikotomiene i mitt eget liv. Materialisme/idealisme-dikotomien passer for eksempel meget godt inn i ekstrovert/introvert-kategorien. En materialist er ekstrovert, opptatt av den ytre verden og lar seg styre av denne, mens en idealist bryr seg mer om de indre verdiene og sitt eget tankeunivers. På tilsvarende vis faller tenkende/følende inn i logikk/følelser-dikotomien. prinsipiell/praktisk sammenfaller med intuitiv/sansende-kategorien.

Det integrerte sinn

Min mening per i dag er at Myers-Briggs-testen først og fremst måler tillærte feil og svakheter (og en del styrker) i ens psyke, ikke en medfødt uforanderlig personlighet. Jeg skal ikke påstå at jeg har det mest balanserte og integrerte sinn i hele verden, men jeg tror at jo mer rasjonelt liv man lever you mer trekkes man mot denne null-sonen mellom alle Myers-Briggs-kategoriene. Jeg avviser ikke at testen måler visse medfødte tilbøyeligheter og at det derfor vil være naturlig for folk å helle litt i den ene eller den andre retningen, men dersom man scorer veldig ekstremt i en bestemt retning kan det være en indikasjon på at man har gjort dårlige valg og skaffet seg dårlige verdier i livet sitt.

Er man for eksempel ekstremt utadvendt (E) betyr det at man ikke har noen selvstendig eksistens som individ. Man er direkte avhengig av andre i en sånn grad at man ikke tåler å være alene med seg selv. Er man ekstremt innadvendt (I) betyr det at man har et dårlig selvbilde og ikke trives med sin fysiske tilstedeværelse sammen med andre mennesker eller i den ytre verden. Begge disse svakhetene går det an å jobbe med. Det går an å bygge opp sin selvtillit over tid og handle på en slik måte at man ikke blir fullt så innadvendt. På tilsvarende vis kan man bygge opp sin personlighet slik at man blir mer selvstendig og blir så avhengig av andre mennesker.

Er man ekstremt sansende (S) tyder det på at man ikke har utviklet sitt konseptuelle fakultet ordentlig. Er man ekstremt intuitiv (N) tyder det på at man ikke har utviklet sitt sanseapparat. Er man for tenkende (T) betyr det at man kronisk undervurderer følelsenes betydning, både i tenkning og i relasjoner mellom mennesker. Er man for følende (F) betyr det at man rygger inn i fremtiden og samler opp selvmotsigelser i sinnet sitt som et fluepapir samler fluer. Er man for bedømmende (J) går man glipp av kreativiteten som oppstår via spontane handlinger og er man for oppfattende (P) blir ens liv for ustrukturert og rotete.

I stedet for å se på Myers-Briggs-testen som et mål på hvordan man er født bør man gjerne mer se på den som noe som måler forbedringspotensial. Legg merke til at det at man blir mer sensitiv til følelser er ikke det samme som at man skal slutte å tenke logisk. Det ene er ikke i konflikt med det andre. Med andre ord, å bli mer psykologisk balansert betyr ikke å bli dårligere på de tingene man er gode på, men å bli bedre på de tingene man er dårlige på.

Det samme gjelder det å være opptatt av den ytre verden og det konkrete. Dette ekskluderer på ingen måte at man samtidig også kan være opptatt av å konseptualisere, planlegge og sette i system. Man kan gjøre begge deler. Faktisk er dette en nødvendighet. Begreper er til syvende sist redskaper for å manipulere den ytre virkelighet til ens egeninteresse. Den indre verden dreier seg altså om den ytre.

Alle begreper må derfor være utledet av og forankret i den konkrete virkeligheten. Det betyr at mennesker må bruke mye tid på å bry seg om den konkrete sansbare virkeligheten for å kunne få gode begreper. Hvorfor er gode begreper viktige? Fordi de gjør oss i stand til å veve sammen våre erfaringer til et konsistent, logisk, integrert nettverk som gjør oss i stand til å leve harmonisk både i forhold til den ytre virkelighet og vår indre.

Jeg avviser dog på ingen måte at mennesker har medfødte psykologiske evner og tilbøyeligheter og Myers-Briggs-testen fanger inn noe av dette, men dessverre fanger den også inn ting som sterkt påvirkes av personlige valg. Ta derfor Myers-Briggs-testen mer som en personlig utfordring enn en fasit.