Sosiaalidemokraattinen poliitikko Pentti Arajärvi kertoi Demokraatissa, että perustulo jakaisi ihmiset A- ja B-luokan kansalaisiin. Arajärven mielestä ”perustulolla elävät voisi unohtaa, koska heillähän olisi toimeentulo”.

Nykyjärjestelmässä esimerkiksi työttömyysturvaa saavia ihmisiä ei tosiaan unohdeta. Sen sijaan heitä kytätään, tempputyöllistetään ja joskus pakotetaan tekemään töitä puoli-ilmaiseksi. On vaikeaa Arajärven tapaan pitää tätä mahtavana juttuna. Perustulon ja avointen työmarkkinoiden maailmassa sosiaaliturvaa saavat voisivat sen sijaan tarjota työtään markkinahintaan pelkäämättä toimeentulonsa puolesta.

Mutta tämä on oman kirjoituksensa aihe.

Puhutaan sen sijaan ihmisten jakamisesta A- ja B-luokan kansalaisiin tai kahden kerroksen väkeen. Tämähän on ollut yksi muidenkin demaripoliitikkojen ja ay-johtajien vakioaiheista. Kahtiajakautumisen vaaraa ovat näiden mielestä aiheuttaneet perustulon lisäksi toisinaan esimerkiksi maahanmuuttajat, toisinaan yleissitovuuden purkaminen.

Jostakin syystä samat poliitikot eivät näytä olevan lainkaan huolissaan niistä kahtiajaoista, joita nykyjärjestelmässä esiintyy. Näitä on useita, kuten seuraavat esimerkit osoittavat.

Ansiosidonnainen työttömyysturva

Uusimman Kelan tilaston mukaan vuonna 2014 keskimääräinen ansiosidonnainen työttömyyspäiväraha oli noin kaksinkertainen verrattuna perustyöttömyysurvaan. Tämä on siis keskimääräinen ero, on paljon ansiosidonnaisella olevia, joiden päiväraha on moninkertainen perusturvaa saaviin verrattuna.

Ei myöskään pidä unohtaa sitä, että täsmälleen samanlaisen työttömän työttömyysturva riippuu siitä, onko hän liiton tai työttömyyskassan jäsen vai ei.

Työttömät on siis ilmiselvästi nykyjärjestelmässä jaettu A- ja B-luokan kansalaisiin. Toisille taataan verorahoilla moninkertainen tulotaso toisiin verrattuna.

Ansiosidonnaiset vanhempainetuudet

Muut ansiosidonnaiset etuudet ovat nekin aika paljon tasa-arvoisempia toisille kuin toisille. Äitiys- tai vanhempainpäivärahat ovat avokätisiä. Tuoreelle äidille maksetaan ensin 90 %, sitten (tämän saa myös isä) 75 % aiemmista ansiotuloista. Myös tämä tarkoittaa sitä, että toisille vanhemmille taataan verorahoilla moninkertainen tulotaso kuin toisille.

Suomessa on siis A- ja B-luokan vanhempia.

Työmarkkinat

Työttömät jakautuvat siis A- ja B-luokkaan sen mukaan, saavatko he ansioturvaa vai eivät. Mutta tätäkin tärkeämpi on tietenkin ero työttömien ja työllisten välillä. Nykyiset keskusjohtoiset työmarkkinat ja yleissitovat työehtosopimukset pitävät työllisyyden alhaisena ja työttömyyden korkeana. Onnekkaat pääsevät töihin työehtosopimuksen mukaisilla ehdoilla, onnettomat jäävät ilman työtä.

Ay-johtajien asennetta tähän kahtiajakoon kuvaa aika lailla STTK:n Antti Palolan hiljattainen toteamus sunnuntaityöstä. Palolan mielestä sunnuntaityö saa jäädä tekemättä, ellei sitä voida tehdä sunnuntailisiä muuttamatta. Toisin sanoen A-luokan työllisten edut ovat tärkeämpiä kuin B-luokan työttömien työllistyminen.

Nykyiset työmarkkinat jakavat ihmiset A- ja B-kansalaisiin, työttömiin ja työllisiin. Markkinoiden vapauttaminen vähentäisi tätä kahtiajakoa, ei lisäisi.

”Kohtuuhintainen” asuntotuotanto

Ns. kohtuuhintaiset asuntojen, kuten kunnallisten vuokra-asuntojen ja Helsingissä hitas-asuntojen tarjonta kohtelee sekin kansalaisia eri tavalla. Koska näiden asuntojen hintataso on markkinahintaa alempi, asunnon haluajia on enemmän kuin asuntoja. Näin ollen vain onnekkaat saavat ”kohtuuhintaisen” asunnon, ja kaikki muut joutuvat maksamaan markkinahinnan. Tämä markkinahinta on lisäksi korkeampi kuin se olisi, ellei kohtuuhintaista tarjontaa olisi.

Toisin sanoen jotkut saavat merkittävän verorahoilla maksettavan tulonsiirron, jota toiset yhtä köyhät tai köyhemmät eivät saa. Samalla kaikkien muiden asumiskustannukset nousevat.

Myös kohtuuhintaisten asuntojen markkinoilla on A- ja B-luokan asunnontarvitsijoita.

Maksuton yliopisto

Hammaslääkärin tai juristin tutkinto on satojen tuhansien eurojen arvoinen. Tutkintoja kustannetaan verovaroilla ja annetaan maksutta maan lahjakkaimmille ja parhaiten menestyville nuorille. Siis niille, jotka pärjäisivät kaikkein parhaiten ilman valtion apua. Kaikkein huonoimmin menestyvät nuoret saavat sen sijaan ehkä työmarkkinatukea tai pääsevät alussa mainittujen aktivointitoimenpiteiden piiriin. Luonnollisesti näiden tukien arvo on parhaimmillaankin mitätön verrattuna hyvään yliopistotutkintoon.

Meillä on siis A- ja B-luokan nuoria.

On helppo yhtyä Arajärven ja muiden demaripoliitikkojen huoleen A- ja B-luokan kansalaisista. Mutta monet heidän vastustamistaan sosiaaliturvan ja työmarkkinoiden uudistuksista itse asiassa vähentäisivät, eivätkä lisäisi kahtiajakoa.

Blogit Liberan blogiin kirjoittavat eri alojen asiantuntijat tai muuten vain mielenkiintoiset henkilöt. Blogit ovat kirjoittajiensa mielipiteitä, eivätkä välttämättä edusta Liberan virallista kantaa.