Tuuliwatti: 5 tuulivoimalan puisto Iin Kuivaniemeen. Google: 3 puistoa ja 44 voimalaa Kannukseen, Isojoelle ja Närpiöön. IKEA: 4 puistoa ja 25 voimalaa Pohjanmaalle ja Varsinais-Suomeen. Energiequelle: 5 voimalan tuulipuisto Pyhäjoelle. ABO Wind: 24 voimalan puisto Haapajärvelle. Kymmenien miljoonien tulot kunnille Yhdestä tuulivoimalasta kiinteistöveroa tuulivoimayhtiö maksaa kunnalle vuosittain 27 000-30 000 euroa.

Kohta 300 tuulivoimalaa tekee tuetta saman määrän sähköä kuin 700 tuulivoimalaa veronmaksajien tuella.

Valtava muutos raivaa nyt tietä tuulivoimasähkön rakentamisessa Suomessa. Viimeisen 10 kuukauden aikana on julkistettu jo 500 miljoonan euron investointisopimukset kymmenestä tuulipuistosta, joihin rakennetaan yhteensä yli 100 tuulivoimalaa ilman valtion tukia.

Puistot toteutetaan pitkäaikaisilla sähkönostosopimuksilla, joissa sähkönostoja saa sähkön, riippuen sopimusmallista keskimäärin noin 29–35 euron megawattituntihinnalla. Viime vuonna Suomessa sähkön keskihinta oli ennen veroja 47 euroa megawattitunnilta ja nyt maaliskuunkin keskihinta pyöri noin 40 eurossa.

Voimaa Tuulesta yhteenliittymän edustajan ja Wpd Finlandin toimitusjohtajan Heikki Peltomaan mukaan uusia pitkäaikaisilla sähkönostosopimuksilla toteutettavia tuulipuistoja tulee seuraavan vuoden aikana vähintään samalla tahdilla kuin viimeisen kymmenen kuukauden aikana.

”Nyt ollaan toteuttamassa yli 100 voimalaa, valtion toisen kilpailutuksen seurauksena rakennetaan 70 voimalaa ja uskon ja lähes tiedän, että parin vuoden sisällä markkinaehtoisesti tehtyjä voimalaprojektien määrä nousee niin suureksi, että Suomessa pyörii ainakin 300 tuulimyllyä ilman veronmaksajien tukea”, Peltomaa sanoo.

Kun yhden tuulivoimalan hinta on keskimäärin noin viisi miljoonaa euroa, 200 uuden voimalan rakentaminen merkitsisi lähivuosiksi noin miljardin euron investointeja.

Miksi asialla on merkitystä? Siksi, että Suomi on saamassa nyt uuden investointiruiskeen paljon entistä parempien ja tehokkaampien tuulivoimaloiden rakentamisesta, ja investoinnit perustuvat markkinaehtoisuuteen.

Peltomaa havainnollistaa, mitä tuulivoiman tekninen kehitys tarkoittaa.

Veronmaksajien syöttötarifilla rakennetut noin 2 000 megawattia tuulivoimaa eli noin 700 tuulivoimalaa tuottavat vuosittain kuutisen terawattituntia sähköä.

”Nyt julkaistut ja rakenteilla olevat 103 voimalaa tulevat tuottamaan sähköä kaksi terawattituntia eli pääsisimme 300 voimalalla jo tuohon kuuteen terawattituntiin.”

Eikä tässä edes kaikki. ”Siemens julkisti juuri 5,8 megawatin tehoisen tuulivoimalan ja Vestaksella on jo 5,6 megawattinen. Tulevaisuudessa voimme varmaan 50 tuulivoimalalla saman määrän sähköä kuin nyt on tarkoitus tehdä 300 voimalalla”, Peltomaa visioi.

Kyse ei ole suoraan enää edes tuulivoimalan tehosta vaan valtavasti parantuneesta käyttöasteesta.

”Nyt käytössä olevat voimalat ovat teholtaan keskimäärin 3,3 megawattia, uudet rakennettavat 4,6 megawattia. Teho on siis kasvanut vajaat 40 prosenttia. Sähköä vanha voimala tuottaa karkeasti 9 000 megawattituntia, mutta uusi jo noin 18 000 megawattituntia. Rakentamiskustannukset voimaloilla ovat samat. Tästä syystä pystymme myymään sähköä ostajille sopimustyypistä riippuen 29–35 euron megawattituntihintaan”, Peltomaa sanoo.

Wpd rakentaa parhaillaan 14 tuulivoimalan tuulipuistoa PPA-sopimuksella, jossa sähkönostajana on Google.

Peltomaan mukaan näistä PPA-sopimuksista ovat tällä hetkellä kiinnostuneet yritykset, joilla on suuri sähkönkulutus, mutta alalla on myös toimijoita, jotka selvittävät mahdollisuuksia koota pienempiä yrityksiä saman sopimuksen alle.

Tuettomat tuulipuistot vastaavat jo viidesosaa Suomen tuulivoimatuotannosta

Tällä hetkellä Suomessa on toiminnassa noin 2 044 megawatin edestä tuulivoimakapasiteettia. Nyt ilman tukia rakennettavien 10 tuulipuiston kapasiteetti tulee olemaan hiukan yli 400 megawattia eli se vastaa viidesosaa olemassa olevasta kapasiteetista.

Keskiarvollisesti yhden tuulivoimalan investointi on noin 5 miljoonaa euroa kun lasketaan koko tuulivoimapuiston kustannukset mukaan.

”Siten 103 tuulivoimalaa on noin 500 miljoonan euron investointi, joka pitkäaikaisten sähkönostosopimusten johdosta tehdään Suomeen”, Peltomaa korostaa.

Tavoitteet ovat paljon hurjemmat.

”Tavoitteena on, että vuonna 2030 tuulisähkö kattaisi 30 prosenttia Suomen sähkönkulutuksesta. Tämä tavoite toisi 30 terawattituntia tuulisähköä Suomeen”, Peltomaa sanoo.

Se vaatisi ehkä yli 20 miljardin euron investointeja tuulivoimaan.

”Jos tavoitteet toteutuvat, Suomen pitäisi jo nyt keskustella vakavasti sähkön myynnistä keskiseen Eurooppaan ja olla aktiivinen tarvittavien uusien siirtoyhteyksien rakentamisen suhteen. Kannattaa muistaa, että Norja on jo toteuttamassa tuhansien megawattien yhteyksiä Isoon-Britanniaan, joka tulee merkittävästi vaikuttamaan Pohjolan sähkömarkkinaan”, Peltomaa sanoo.

Peltomaan arvion mukaan tuulivoimalan 25 vuoden elinkaaren ajan kunnat saavat noin 45-50 miljoonan euron kiinteistöverotuotot, kun otetaan vuosittainen 2,5 prosentin arvon alenema huomioon.

”Lisäksi tuulipuistojen rakentamiseen liittyviä urakoita tullaan kilpailuttamaan paikallisesti 120-150 miljoonan euron arvosta ja tuulipuistojen huoltotoiminta luo uusia työpaikkoja kuntiin.”

Miksi tuulivoima kiinnostaa yhtiöitä?

Tärkein asia on eittämättä hinta, mutta myös se, että hinta voi olla vakio kymmenenkin vuotta.

”Tuulipuistot toteutetaan pitkäaikaisilla sähkönostosopimuksilla, joissa sähkönostoja saa sähkön edellä mainitulla noin 29-35 euron megawattituntihinnalla.”

Hinta vaihtelee Peltomaan sen mukaan miten ostaja haluaa tuulisähköä ottaa vastaan. ”Yksinkertaisin sopimus on se, että ostaja ottaa vastaan kaiken sähkön silloin kun sitä vain syntyy. Toinen ja yleistymässä oleva tapa on ostaa tuulisähköä oman käyttöprofiilin mukaisesti ja tuuliyhtiö takaa tieten tuulisähkömäärän ostajalle. Silloin tuulisähköyhtiö yleensä tekee varmistussopimuksen kolmannen osapuolen kanssa, jotta ostaja saa sähkönsä myös silloin kun ei tuule.”

Hinnan lisäksi kyse on yhtiöille imagosta, mutta myös ennustettavuudesta ja päästöttömyydestä.

”PPA-sopimus takaa sähkön ostajalle ennustettavaa, markkinahinnan vaihtelulta suojattua, halpaa ja päästötöntä sähköä.”