Minä jo ehdin luulla, että pahin sääntelynpurkuinto oli viime talven poliittisia lumia. Vaalien lähestyessä teema näyttää kuitenkin sinnikkäästi ilmestyvän keskusteluun kuin kevätlumien alta paljastuva koirankakka.

On helppo ratsastaa ajatuksella, että vähemmän sääntelyä helpottaa ihmisten arkea – ainakin niin kauan kun puhutaan sädetikuista, solariumlaitteista tai pienpanimotuotteista.

Useimmiten sääntely on kuitenkin tehty heikomman turvaksi ja kyse on isommista asioista: työelämän pelisäännöistä, ympäristölainsäädännöstä tai vaikkapa sosiaali- ja terveyspalvelujen laadusta.

Mitä se normien purku oikein pitää sisällään?

Vaalien lähestyessä ehdokkaat kannattaakin pistää koville. Kukapa ei kannattaisi turhanpäiväisen valvonnan ja ihmisten elämän vaikeuttamisen purkamista? Tentatkaa tarkemmin: mitä se normien purku oikein pitää sisällään?

Tarkoittaako se järkevää byrokratian poistoa, kuten vaikkapa omaishoidon tuen maksatuksen siirtämistä Kelalle tai kroonisten sairauksien reseption voimassaolon pidentämistä? Hieno homma!

ILMOITUS

Luovuttaisiinko pääkaupunkiseudulla autopaikkojen rakentamisen vaatimisesta tai haja-asutusalueella luparumbasta kun haluaa laittaa taloonsa maalämmön tai aurinkopaneelit? Antaa mennä vaan!

Myös näitä norminpurkutekoja voin kannattaa: yksi yhtenäinen verotaulukko; laaja veropohja josta erilliset vähennykset on minimoitu; sosiaaliturva yhdelle luukulle.

Oikeistopuolueiden norminpurkulistoille piilotetut suurimmat toimenpiteet sen sijaan eivät itse asiassa olekaan normien purkamista.

Päinvastoin, esimerkiksi ”normiministeri” Grahn-Laasosen listalla oleva junaliikenteen yksityistäminen edellyttää valtavasti uusia sääntöjä ja normeja. Keskustan ehdottamat ”tulevaisuuskutsunnat” nuorten terveydentilan ja suunnitelmien kartoittamiseen vaativat nekin omat lisänorminsa ja lisäkustannuksensa.

Sääntelyn purkamisen nimissä keskustalaiset ovat esittäneet myös matalampaa verotusta First North- listalla olevien yritysten omistajille ja kokoomuslaiset vuosilomalain sairaskarenssin palauttamista. Mitäs byrokratiaa se tällainen purkaa? Olisikohan sittenkin kyse ihan perinteisestä oikeistopolitiikasta?

Sääntely, laki tai normi on usein tehty ihmisten ja ympäristön turvaksi ja suojaksi. Kaupassa ei tarvitse itse arpoa ruokamyrkytyksen riskiä tai tuotteen turvallisuutta, lentokoneeseen uskaltaa nousta, lähijärvessä voi uida. Myös hyvinvointivaltio on rakennettu monenlaisen sääntelyn varaan.

Koko karkkia ei siis kannata nielaista. Kultaisiin kuoriin voi olla käärittynä sisältö, joka syö meidän hyvinvointipalvelujemme tai koulutusjärjestelmän pohjaa, ja heikentää oikeusturvaa kaikkein heikoimmilta. Olkaa tarkkoina.

Kirjoittaja on Euroopan parlamentin jäsen.