Mitä maalausten maailmasta löytyykään, kun alkaa rohkeasti tutkia niitä epätyypillisestä näkökulmasta! #taiteilijoidentaivaat

Kun antaa jollekin pikkusormen, se vie – ainakin melkein – koko käden. Herätin henkiin yli 30 vuoden takaisen päähänpistoni tutkia maalausten pilviä ja säitä. Heittäydyin taiteilijoiden taivaiden, kankaille luotujen säiden, sateiden, ukkosten ja myrskyjen maailmaan. Uinunut idea oli täynnä mahdollisuuksia ja lähdin vauhdilla niitä kohti. Syntyi ripeässä tahdissa monenlaista uutta ja ennenkokematonta.

Katselin teoksia tarkkaan ja panin merkille asioita, joihin aiemmin muut eivät ehkä olleet kiinnittäneet huomiota.

Tutkin maalauksia meteorologin näkökulmasta, sääopin teorioiden ja luokittelusääntöjen kautta.

Tarkastelin ison joukon maalauksia ja pidin maalausten säätilanteita totena. Koodasin sääilmiöt ja pilvet, yritin tunnistaa vuoden- ja vuorokaudenajat, yritin paikallistaa tienoita.

Tietokoneen näyttöä tuijotellen vaeltelin karttaohjelman avulla monissa maailman kolkissa. Tunnistin rakennettuja kohteita – katuja, kirkkoja, taloja, siltoja. Tunnistin myös luonnonmaisemia – tulivuoria, merenlahtia, järvimaisemia.

Katselin teoksia tarkkaan ja panin merkille asioita, joihin aiemmin muut eivät ehkä olleet kiinnittäneet huomiota.

Vierailin tiuhaan kirjastoissa. Uppouduin kirjoihin, jotka kertoivat maalauksista ja taiteilijoista. Vierailin taidemuseoissa ja taidemuseoiden nettisivuilla.

Yritin jäljittää maalausten säätilanteita. Toisinaan maalauksessa oleva päivämäärä auttoi asiaa. Toisinaan maalaus oli lähtökohdiltaan fiktiivinen eikä lainkaan tarkoitettu tällaisiin tarkasteluihin.

Eero Järnefeltin maalaus Kukkivaa kesää Kuva: Järvenpään taidemuseo Suvirantaa Kuva: Seija Paasonen / Yle

Yksi yritykseni jäljittää maalausajankohta liittyy Eero Järnefeltin teokseen Kukkivaa kesää.

Maalauksen näkymässä katseen johdattaa Tuusulanjärvelle oja, Räikilänoja Järvenpään eteläosassa lähellä Järnefeltin ateljeekotia Suvirantaa. Ojan molemmin puolin on rehevää rantakasvillisuutta. Kasvillisuuden perusteella päädyn heinä-elokuuhun, sillä maalauksessa rantakukka kukkii.

Eero ja Saimi Järnefeltin kirjeenvaihdon perusteella taiteilija on suuren osan heinäkuuta Korpilahdella. Heinäkuun lopulla hän palaa Suvirantaan.

Maalauksen taivas on täynnä melko korkeita, tummapohjaisia pilviä. Pilvet viittaavat epävakauteen, mielikuvaan siitä, että niistä voi vielä kehittyä kuuropilviä saman päivän aikana.

Tarkistan säätilanteen. Helsingin Kaisaniemen tietojen mukaan heinäkuun loppu on ollut lämmin mutta epävakainen. Monena päivänä on kuurotellut. Heinäkuun lopun säätila sopii hyvin maalauksen näkymään.

Olen kokenut hyvin saman näköisen taivaan saman järven rannalla – en Räikilänojalla, vaan Suvirannan pihalla heinäkuun lopussa 2016. Kuvan oton jälkeen puolen tunnin kuluttua alueella satoi ja ukkosti. Mietin, oliko niin tapahtunut myös 98 vuotta aikaisemmin eli vuonna 1918.

Olen monen maalauksen kohdalla pohtinut, voiko jokin ilmiö olla totta.

Maalausten maailmoihin on mielenkiintoista uppoutua. Huomaan kerranneeni asioita historiasta ja maantiedosta ja myös meteorologiasta. Olen monen maalauksen kohdalla pohtinut, voiko jokin ilmiö olla totta. Olen muutaman kerran tarkistanut maalauksen nimen perusteella yksityiskohtia jopa raamatusta.

Olen uteliaana tutkinut maalauksia omasta vinkkelistäni, oman kiinnostukseni kautta. Rohkaisen myös muita katselemaan maalauksia omista lähtökohdistaan ilman pelkoa siitä, ettei tarkastele maalauksia “oikein”. Maalausten maailmassa matkatessani olen oppinut paljon myös kuvataiteesta. Ja huomaan, että tarve oppia kasvaa koko ajan.

Taiteilijoiden taivaat

Ylen Radio 1:n audiosarja koostuu neljästä osasta, neljästä vuodenajasta, keväästä, kesästä, syksystä ja talvesta. Olen tutkinut vuodenkiertoa maalausten kautta: vuodenaikojen etenemistä, niiden vaihtumista, tyypillisiä sään ja luonnon ilmiöitä eri vaiheessa vuotta.

Aina vuodenajan hahmottaminen maalauksesta ei ole helppoa, mutta mielenkiintoista se on. Suosittelen tällaista lähestymistapaa muillekin!

Puron solinaa, linnun laulua, tuomen tuoksua — se on kevät!

Kuuntele podcast:

Keväästä tutkin muun muassa lumi- ja jääpeitteen hupenemista, jokien tulvimista, maiseman vihertymistä, kevättöitä, kevätkukkien ja hedelmäpuiden kukkimista. Tällaisia maalauksia olivat muun muassa Pekka Halosen Puronsuu (1908, Orioin Oyj), Akseli Gallen-Kallelan Auringonlasku Ruovedellä (1899, yksityiskokoelma), Sulho Sipilän Vapunpäivä (1931, Kansallisgalleria), Pekka Halosen Linnunlaulusta Kaisaniemeen (1889, Harri Silanderin kokoelmat) ja Eero Järnefeltin Syreenipensas (ajoittamaton, Kansallisgalleria).

Taiteilijoiden taivaat, osa 1 Taiteilijoiden taivaat -podcastin taiteteoksia

Valoisia öitä, poutapilviä, ukkosen uhkaa — se on kesä!

Kuuntele podcast:

Kesän etenemistä kuvaavat valoisat yöt, kukkaniityt, kuurosateet, heinäkuun helteet, kesäiset kuutamot ja hallanvaara. Näitä pitivät sisällään muun muassa Gabriel Engbergin Maisema Lapista, kesäyö (1898, Kansallisgalleria), Eero Järnefeltin Heinäkuun päivä (1891, Viipurin taiteen ystävät, Hämeenlinnan taidemuseo), Eero Järnefeltin Kukkivaa kesää (1981, Järvenpään taidemuseo), Fanny Churbergn Maisema Viipurin tienoilta, lähestyvä ukonilma (1877, yksityiskokoelma), Eero Järnefeltin Kesäyön kuu (1889, Kansallisgalleria) ja Hugo Simbergin Halla (1895, Kansallisgalleria).

Taiteilijoiden taivaat, osa 2 Taiteilijoiden taivaat -podcastin taiteteoksia

Ruskaa, sadetta, ensi lunta — se on syksy!

Kuuntele podcast:

Syksyä kuvaaviin maalauksiin liitin muun muassa ruskean sävyisen maiseman, ruskan, intiaanikesän, syyssateet, sumun ja ensilumen. Tällaisia teoksia ovat muun muassa Fanny Churbergin Muuttolinnut (1878, Kansallisgalleria), Willard Leroy Metcalf’n Intiaanikesä Vermontissa (1922, Dallas Museum of Fine Arts), Eero Järnefeltin Kaislikkoranta (1905, Kansallisgalleria), Väinö Kamppurin Sadeilma Mechelininkadulla (1934, Kansallisgalleria), Werner Holmbergin Myrsky Näsijärvellä (1860, Kansallisgalleria) ja Hjalmar Munsterhjelmin Ensilumi (1883, Tasavallan presidentin kanslia).

Taiteilijoiden taivaat, osa 3 Taiteilijoiden taivaat -podcastin taiteteoksia

Pakkasen pauketta, myrskytuulen tuiverrusta, suojasäätä — se on talvi!

Kuuntele podcast:

Talven maalausten tuntomerkkejä olivat muun muassa lumipeite, lähestyvät tai väistyvät lumisateet, paukkupakkaset, suojasää ja talviset auringonlaskut. Tällaisia maalauksia ovat muun muassa Pekka Halosen Talvimaisema Kinhamista (1923, Kansallisgalleria), Magnus von Wrightin Liljenstrandin talo talvella (1860, Kansallisgalleria), Hjalmar Munsterhjelmin Hämäläistalo talvella (1866, Kansallisgalleria), Ali Munsterhjelmin Suojasäällä (1905, Turun taidemuseo), Fanny Churbergin Talvinen auringonlasku (1878, yksityiskokoelma) ja Pekka Halosen Saunanranta, kevättalvi (1906, Didrichsenin taidemuseo).

Taiteilijoiden taivaat, osa 4 Taiteilijoiden taivaat -podcastin taiteteoksia

Podcasteissa mainittuja maalauksia on nähtävissä muun muassa Ateneumissa ja Hämeenlinnan taidemuseossa, mutta varsinkin Järvenpään taidemuseossa syyskuun 2019 loppuun asti olevassa Sadejuovia ja pilvisäteitä -näyttelyssä.

Seijan polku meteorologiasta taiteilijoiden taivaisiin 1980 Säähavainnontekokurssi meteorologian opintojen alkuvaiheessa (sääilmiöiden ja pilvien havainnointi, tunnistaminen ja nimeäminen)

2014 Esitelmä Eeron pilvet (Järvenpään taidemuseo)

11/2015-4/2016 Työskentelyapuraha aineiston keräämiseen ja analysointiin aiheesta Taiteilijoiden taivaat meteorologin silmin (Tiedonjulkistamisen neuvottelukunta)

2016 -> Esitelmiä aiheesta Taiteilijoiden taivaat meteorologin silmin

9/2017-2/2018 Työskentelyapuraha tietokirjan kirjoittamiseen (Suomen Kulttuurirahasto)

5/2018 Tietokirja Taiteilijoiden taivaat meteorologin silmin (Maahenki)

3/2019-9/2019 Näyttely Sadejuovia ja pilvisäteitä (Järvenpään taidemuseo)

7/2019 Podcast-sarja Taiteilijoiden taivaat meteorologin silmin (Yleisradio)

Vertaile Eero Järnefeltin Kukkivaa kesää ja Seija Paasosen ottamaa kuvaa Suvirannasta.