Kissan kieli, jonka lipaisu tuntuu märältä hiekkapaperilta, on osoittautunut paljon luultua monimutkaisemmaksi elimeksi. Sen rakenne selittää, miksi terveestä kissasta ei tule takkuturkkia.

Yhdysvaltalaisen Georgian teknillisen yliopiston väitöskirjatutkija Alexis Noel kiinnostui kissan kielen biomekaniikasta katseltuaan oman kissansa puuhia ja todettuaan, ettei tutkimuksia juuri ollut.

Kissan suusta löytyi älykampa, kuvailee tutkimusta johtanut bioinsinööri David Hu.

Jos kissa lakkaa käyttelemästä kampaansa, se on yksi tavallisimmista sairauden merkeistä. Tutkimusten mukaan kissa huoltaa turkkiaan normaalisti jopa neljäsosan hereilläoloajastaan.

Kielen pintaan pompahtaa nystyjä

Aiemmin oltiin siinä käsityksessä, että kissan kielen pintaa peittävät kartion muotoiset ontot kohoumat, jotka toimivat harjan piikkien tavoin.

Noel ja Hu havaitsivat, että sarveisaineesta muodostuneet nystyt ovatkin kaarevia ja niissä on ontto U:n muotoinen pää. Ero voi kuulostaa pieneltä, mutta se on ratkaiseva, Hu sanoo.

Nystyjä on noin 300. Lepotilassa ne ovat vaakasuorassa, kitaan päin, mutta pompahtavat pystyyn, kun kissa alkaa käytellä kieltään.

Vesijännityksen ansiosta nystyihin kertyy kielen pinnalta sylkeä. Se painuu syvälle turkkiin ja levittäytyy tasaisesti, kun kissa nuolee itseään.

Suurnopeuskamerat paljastivat myös toisen syyn kissan kielen tehokkuuteen. Kun kielen tielle osuu takku, nystyt pyörähtävät ja työntyvät sen ansiosta entistä syvemmälle karvan juureen. Lopulta takku aukeaa.

Sylki puhdistaa ja viilentää

Vaikka jokainen nysty pumppaa turkkiin ja iholle vain pisaran murto-osan kosteutta, kissan turkki saa vuorokaudessa lähes puolen desilitran sylkipesun. Se ei vain puhdista ihoa myöten, vaan myös tasaa lämpötilaa, osoitti lämpökameratutkimus.

Kosteuden haihtuessa ihon ja karvakerrosten välille syntyy selvä lämpötilaero, joka viilentää kissan oloa. Kissa pystyy hikoilemaan vain polkuanturoidensa kautta.

Kuolleiden eläinten kielten mikrokerroskuvaus osoitti, että nystyt ovat lähes saman kokoisia ja muotoisia niin kissalla kuin ilveksellä, puumalla, lumileopardilla, tiikerillä ja leijonalla. Isoilla kissaeläimillä niitä vain paljon enemmän kuin kotikissalla.

Vaikka nystyt ovat melko lyhyitä, lipaisut riittävät isolla leijonallakin karvojen kampaamiseen. Ainoaksi poikkeuksesi todettiin persialainen kissa. Sen paksun turkin huoltamiseen kielen nystyt ovat auttamattoman lyhyitä, joten ihmisen päivittäinen apu on tarpeen.

Kieli toimii samoin niin kotikissalla kuin tiikerillä, myös tällä Dusitin eläintarhassa Bangkokissa elävällä yksilöllä. Rungroj Yongrit / EPA

Vihdoinkin puhtaat housunlahkeet?

Havainnot saivat tutkijat luomaan 3D-tulostimella harjan, jossa on kaarevat, joustavat piikit, ja hakemaan sille patenttia.

He kaavailevat harjaa paitsi lemmikkien hoitoon niin myös välineeksi muun muassa mattojen puhdistamiseen, jossa pesuaine pitää saada leviämään syvälle ja tasaisesti.

Harja voisi myös olla ratkaisu lemmikkien irtokarvoihin, jotka eivät tahdo lähteä vaatteista edes imurilla. Ehkä harjalla saa vähemmäksi jopa hilseen, jonka takia jotkut ihmiset ovat allergisia kissoille, Hu sanoo.

Tutkimus on ilmestynyt PNAS-tiedejulkaisussa (siirryt toiseen palveluun). Science-lehdessä (siirryt toiseen palveluun) on tutkimuksesta video.

Lähteet: AP, AFP, Yle