Annonce

Andrej Lapin griner med sin rungende basstemme. Sådan et grin, der næsten kan forveksles med et brøl. Han er ved at fortælle en historie om sin 12-årige datter, som han savner, fordi han ikke har set hende i flere uger. Han er ellers ikke et menneske, der viser følelser, fortæller han. Men lige nu gør han altså netop det. Andrej Lapin lever et normalt liv, der veksler mellem familie og arbejde, passion og pligt. Ligesom de fleste af os andre. Men Andrej Lapin bærer på en historie. Det er 25 år siden, russiske Andrej Lapin blev hvirvlet ind i en af dansk kriminalhistories mest blodige og gådefulde sager. Den 18. august 1993 fandt nogle fiskere ham, i Vesterhavet ud for Esbjerg, alene om bord på en redningsflåde med en dyne, seks dåser ferskner, nogle colaer og en taske med 60.000 D-mark. Forud var der gået et forløb, der af mange stadig opfattes som et mysterium. Andrej Lapin havde arbejdet som sømand på det tyske skib M/S Bärbel, og efter han kom i land stod det hurtigt klart for politiet, at resten af den seks mand store besætning var forsvundet. Lapin blev sigtet for femdobbelt drab efter politiet politiets fund af tekniske beviser og på baggrund af russerens skiftende forklaringer. Men Lapin endte med at tilstå, at han i nødværge havde dræbt to af sine sømandskollegaer med en økse.

Drabene på Bärbel M/S Bärbel var en tyskejet coaster, der i 1993 dannede rammen om et af danmarkshistoriens største mordmysterier. 1993

9. august: Den russiske sømand Andrej Lapin får hyre på Bärbel.

10. august: Bärbel sejler mod London med en ladning raps.

15. august: Bärbels kaptajn taler med sin kone tidligt om morgenen og melder "alt vel om bord". Mellem klokken 8.00 og 8.50 bliver besætningsmedlemmerne slået ihjel en efter en.

18. august: Danske fiskere finder m/s Bärbel drivende i Nordsøen. Andrej Lapin findes i en redningsflåde og flyves til Esbjerg.

19. august: Lapin sigtes for femdobbelt drab og ildspåsættelse.

27.august: Lapin tilstår to drab i selvforsvar.

29. august: Myndighederne i Niedersachsen anmoder om udlevering.

14. september: Liget af kaptajn Telkmann findes af hollandske fiskere.

13. december: Lapin overgives til tysk politi. 1994

5. september: Sagen indledes ved landsretten i Osnabrück i delstaten Niedersachsen. Tiltalen mod Lapin lyder på femdobbelt drab. Anklageren kræver livsvarigt fængsel. 1995

3. februar: Andrej Lapin frifindes på grund af manglende bevis. Han idømmes en betinget dom for ildspåsættelse. 1996

30. juli: Den højeste tyske retsinstans, Bundesgerichthof i Karlsruhe, afviser at tage sagen op på ny. De døde

Den myrdede besætning bestod, ud over kaptajnen, Heinrich Telkmann, af: Maskinist Mikhail Mikhailov, matros Vladislav Bogdan, førstestyrmand Viktor Varenko og kok Anatolij Smolijak. Deres lig er aldrig fundet. Forfatter Jens Henrik Jensen udgave i 2004 romanen "Økseskibet", der er en fiktiv fortælling, der tager udgangspunkt i begivenhederne på Bärbel.

Andrej Lapin i sin dekorerede uniform. Han har mere end 250 redninger som dykker ved det russiske redningskorps i Arktis. For 25 år siden slog han to mennesker ihjel på skibet M/S Bärbel. I dag lever han et fredeligt liv i Rusland. Privatfoto

Andrej Lapin i sin dekorerede uniform. Han har mere end 250 redninger som dykker ved det russiske redningskorps i Arktis. For 25 år siden slog han to mennesker ihjel på skibet M/S Bärbel. I dag lever han et fredeligt liv i Rusland. Privatfoto

Han nægtede drabet på de øvrige tre. De var blevet dræbt af hans to kollegaer, sagde han. Han smed de fem lig over bord, satte ild til skibet og sprang så i en redningsflåde i forsøget på at undslippe sin skæbne. Men politiet holdt fast i sigtelsen, og i 1994 indledtes sagen mod Lapin. Her blev han frifundet på grund af manglende beviser og kun dømt for at sætte ild til skibet. Et chok for både det danske politi og den danske befolkning, der ellers havde udråbt ham som morder. I dag opfattes sagen stadig som et mysterium af politiet, der efterfølgende stod ved sigtelsen af den dengang 28-årige russer. Vi har interviewet Andrej Lapin og talt med ham om livet 25 år efter begivenhederne om bord på M/S Bärbel. Om at være en fredelig familiefar med en skræmmende fortid. Om hans passion for kunst og om at blive anerkendt af Vladimir Putin. Og så har vi talt med ham om, hvordan det føles at slå ihjel.

Annonce

At give noget tilbage

Det er over en måned siden, Andrej Lapin har været hjemme i sin lejlighed i Kaliningrad, og det er over en måned siden, han har set sine to børn. Og han kommer først tilbage igen i oktober. Det er arbejdet, der hiver i ham, fortæller han bag skærmen i en knitrende Skype-forbindelse om bord på et skib, der lige nu sejler rundt på Barentshavet et sted. Han arbejder som redningsdykker for den russiske stat. Han er en af dem, der rykker ud, hvis der sker noget alvorligt et sted ude på havet. På en måde er det paradoksalt, når man ser på hans fortid. Det kan han godt selv se. Men livet ville, at han skulle blive ved med at arbejde til søs. Efter retssagen var overstået, fortsatte Lapin med at arbejde som sømand, og han endte endda som kaptajn på et skib. Men selv om han havde fået rettens ord for, at han var uskyldig, var der noget i ham, der ønskede at give noget tilbage til havet. - Jeg handlede som jeg gjorde dengang. Og jeg slog to mennesker ihjel. Det får et menneske til at tænke sig om og prøve at gøre noget godt med livet. Så derfor besluttede jeg mig for, at jeg ville få et job, hvor jeg kunne hjælpe folk til søs, siger han. Så han blev redningsdykker for den russiske stat. Og i dag har han mere end 250 redninger bag sig og en række anerkendelser fra Ruslands præsident Vladimir Putin.

Den første omtale af drabssagen var kun en større note i Fyens Stiftstidende 19. august 1993. Siden udviklede sagen sig til et af danmarkshistoriens største drabsmysterier.

Annonce

"Det er ikke sjovt at slå ihjel"

Andrej Lapin holder fast i sin forklaring om, hvad der skete om bord på M/S Bärbel dengang for 25 år siden. I den danske befolkning, den danske presse og selv i det danske politi havde man ellers ikke meget til overs for frifindelsen af ham. JydskeVestkysten skrev blandt andet "Nu har vi vores massemorder". Men Lapin gik fri, og det er han selvfølgelig glad for. Og for ham er sagen et overstået kapitel. Han er ked af, at folk dengang var så hurtige til at dømme ham, men han siger, at han jo ved, hvad der skete. Han er uskyldig. Eller han dræbte to mænd i selvforsvar. Og det må han leve med. - Det er jo ikke sjovt at være nødt til at slå ihjel, og jeg havde helst været det foruden. Jeg har jo ondt af familierne til dem, jeg dræbte. Men jeg fortryder det ikke. For hvis jeg ikke havde slået de to ihjel, så havde jeg ikke siddet her i dag, siger Andrej Lapin. I dag har han købt en pistol med gummikugler til. For hvis han bliver nødt til at forsvare sig, så slår han i det mindste ikke nogen ihjel. - Jeg ønsker ikke for nogen, at de skal se et andet menneske dø. At de skal slå et andet menneske ihjel. Det er en underlig kold fornemmelse.

I februar 1995 blev Andrej Lapin frikendt for drab på tre af sine fem sømandskolleger. De øvrige to erkendte han at have slået ihjel i nødværge. Udklip fra Fyens Stiftstidende 4. februar 1995.

Annonce

Ikke sundt at hænge sig i fortiden