En 25-årig malermester har fået nok af at bo få hundrede meter fra flygtningelejren på Beredskabsstyrelsens grund i Næstved.

Efter måneder med tobaksrygende unge mænd i indkørslen, råben og skrigen, høj musik, hærværk på biler og indtrængen i haven, har

Alexander Thomsen opgivet at blive boende i sit lejede hus på adressen Bag Bakkerne 31 i Næstved.

»Jeg havde en drøm om at købe huset på sigt, så jeg er rigtig ærgerlig over, at jeg må flytte,« siger Alexander Thomsen.

Det skriver Sjællandske.

Det 350 kvadratmeter store hus har været malermesterens base gennem et år, ligesom hans firma, De Danske Malere, har hovedsæde på adressen.

En ideel kombination af bolig og erhverv, ligesom åsens grønne områder har været flittigt benyttet i forbindelse med flere daglige gåture med hunden.

»Men det har jeg ikke længere lyst til. Asylansøgerne har nærmest indtaget åsen, og det er ikke rart at gå rundt deroppe,« siger Alexander Thomsen. Malermesteren er lettet over, at konsekvensen begrænser sig til en opsagt lejekontrakt. Han er med andre ord glad for, at han ikke har investeret i en villa, som mange i kvarteret nu betegner som usælgelige.

»Men jeg ville da hellere bo her end at være nødt til at skulle flytte,« siger han.

Malermesteren flytter nu på landet, hvor der er fred og ro, som han siger.

Her regner han eksempelvis med at slippe for noget af det hærværk, der er blevet begået mod hans firmabiler. Der er blandt andet blevet tegnet med tusch på bilerne til stor irritation for maleren.

Sjællandske har tidligere beskrevet, hvordan naboer i de nærliggende villakvarterer er begyndt at flytte på grund af problemerne med teltlejren.

Alexander Thomsens naboer har ikke lyst til at stå frem og fortælle om de uheldige oplevelser, de har haft efter asyllejrens åbning. Flere af dem, avisen har været i kontakt med, begrunder det med frygten for repressalier, men også fordi ingen vil skydes i skoene, at de skulle være racister eller fremmedfjendske.

Det vil Alexander Thomsen heller ikke, men han har ikke noget imod at fortælle, hvorfor han flytter.

»Det kunne ligeså godt være en ungdomsskole med danske unge, der boede der. Det ville ikke ændre noget. Det er deres opførsel, der er problemet, siger han og understreger, at han ikke bare maler fanden på væggen.«

»Det bliver en lettelse at komme herfra. Jeg er træt af at holde øje med, om der er nogen, der lusker rundt i min indkørsel eller have. Og jeg er også træt af, at min kæreste ikke tør gå rundt i området om aftenen, så jeg er nødt til at hente og bringe hende.«