En mexicansk temafest er ikke passende til en rustur på Københavns Universitet. Det siger universitetets rektor, Henrik Wegener til Berlingske. En sombrero og en skål nachos vurderes simpelthen at kunne krænke de nye studerende.

Debatten om udklædninger begyndte tidligere på ugen, da det kom frem, at ledelsen på jura havde skrevet en mail til rusvejlederne om, at de bør genoverveje deres temaer på årets rustur. Det skyldes konkrete henvendelser fra studerende, som følte sig stødte:

»Det betyder til eksempel, at udklædningstemaer, der går på stereotyper omkring til eksempel etnicitet, seksualitet, religion med videre, ikke anvendes,« står der i mailen, som rektor altså bakker op om.

Han prøver at gemme sig ved at sige, at det ikke er en regel, men det er det jo i praksis, når rektoren og fakultetsledelsen siger det. Det ville klæde ham at stå ved det. Rusvejlederne siger selv, at de ser udklædningsfesterne som en leg, og bestemt ikke har i sinde at krænke nogen.

Der er naturligvis grænser for, hvad der kan foregå på en rustur i universitetsregi. De færreste vil nok mene, at en jødefest med gaskammer vil være på sin plads – så det er helt legitimt, at ledelsen lægger et snit. Men hvis grænsen går ved en sombrero, så har universitetet svigtet den opgave. Så kan alt potentielt være krænkende og enhver form for udklædning og leg umulig.

Der er en grund til, at udklædningsfester er udbredte i rusperioder. Når man klæder sig ud, indgår man i en leg med identiteter, som skaber fællesskaber. Det er en god ting. Men hvad så med dem, som ikke synes, det er sjovt?

Her må svaret i nogle tilfælde være det lidt hårde, at man ikke kan gå i gennem livet uden at blive udfordret på sine holdninger. Hvis man lader den, som lettest føler sig krænket, få vetoret over alle aktiviteter, kan man potentielt ikke gøre noget som helst. Ligesom alt ikke skal være muligt, skal alt heller ikke være umuligt, og det bliver det, når man forbyder en sombrero.

Hvor grænsen går, må være til diskussion. Når den tages, vil det være fordelagtigt at gøre det med udgangspunkt i dansk og europæisk historie – ikke amerikansk. Det er, som om de amerikanske normer ukritisk overføres til en dansk kontekst i disse år.

Og så er det vigtigt at huske, at universitetet er et sted, hvor voksne mennesker skal dannes. Det gør de blandt andet ved at blive udfordret på deres holdninger. Måske ender mexicanerfesten med at være sjov, hvis man bare tager den for dét, den er tænkt som: en leg.