Suomesta löytyi ruoka-aarre: Pääsi kansalliseen geenipankkiin – ja on toistaiseksi syöntikiellossa

Museonhoitaja Sanna-Mari Niemi kertoo, että Fredrikan puutarhan raparperi oli henkitoreissaan, mutta nyt kasvi kukoistaa uudessa kasvupaikassa päärynäpuun ja syreeniaidan välissä. Juha Perämäki

Mia Grönstrand

Runebergin kodin puutarhassa Porvoossa kasvaa kulttuuriaarre, joka viime vuoden toukokuussa hyväksyttiin talletettavaksi Luonnonvarakeskuksen (Luke) kansalliseen geenipankkiin.

Kyse on raparperista (Rheum rhabarbarum), mutta ei mistä tahansa raparperista, vaan geeniperimältään sen verran harvinaisesta lajikkeesta, että se sai nimen Fredrika Runeberg raparperi.

Tarina alkaa muutaman vuoden takaa, jolloin Luke peräänkuulutti tietoa suomalaisissa pihoissa kasvavista raparpereista. Kasvia on puutarhoissa viljelty pitkään, mutta varsinaista tietoa siitä on vähän.

Kävi ilmi, että 60 prosenttia Suomessa tavattavasta raparperista on yleistä Queen Victoria -kantaa, mutta Runebergin kodin puutarhasta lähetetty jakopala osoittautui geeneiltään erilaiseksi.

– Kuusikymmentäkolme prosenttia geeneistä poikkeaa yleisestä lajikkeesta, museonhoitaja Sanna-Mari Niemi kertoo Uusimaa-lehdelle.

Poikkeama oli sen verran suuri, että lajike sai oman nimensä.

Puutarhaa hoitava, vanhoihin puutarhoihin ja kasveihin erikoistunut puutarhuri Josef Rauh kertoo, että raparperi pelastui, kun Fredrikan puutarhaa inventoitiin joitakin vuosia sitten.

– Se oli surkeassa kunnossa. Raparperi nostettiin ja istutettiin uuteen multaan ja valoisampaan paikkaan. Nyt kasvi on alkanut toipua, Rauh kertoo Uusimaalle.

Raparperi on mitä todennäköisesti ainakin Fredrika Runebergin aikainen, ellei jopa vanhempi.

Ulkonäöltään kulttuuriaarre poikkeaa siitä yleisemmästä lajikkeesta lehtien muodon ja varren paksuuden osalta.

– Lehti on suipompi, varsi ohut ja punainen, Rauh esittelee.

Toistaiseksi raparperi on syönti- ja poimintakiellossa, jotta kasvi saisi elpyä rauhassa.

Asiasta kertoi ensin Uusimaa.

Rheum rhabarbarum Raparperi eli tarharaparperi kuuluu tatarkasveihin. Kotoisin Kiinasta, missä sen juurta on käytetty tuhansia vuosia lääkkeenä. Euroopassa raparperi tunnettiin luultavasti jo keskiajalla, mutta sitä ei käytetty elintarvikkeena, vaan se luokiteltiin pikemminkin myrkylliseksi tai syötäväksi kelpaamattomaksi kasviksi. Nimen on arveltu juontuvan ikivanhasta kauppaväylästä. Tehokkaana lääkekasvina pidettyä raparperia kasvoi Uralin rinteillä, ja sitä kuljetettiin Välimeren maihin pitkin Volgaa, barbaarien jokea - Rha Barbarum.