Kommentti: ”Työstä kieltäytyminen” ei tarkoita työstä kieltäytymistä

Kun viranomaiset puhuvat ”työtarjouksista” ja ”työstä kieltäytymisestä”, ne tarkoittavat aivan muuta, kirjoittaa Teemu Muhonen.

”Työstä kieltäytymisten määrä on nelinkertaistunut lyhyessä ajassa”, kertoi Yle torstaina verkossaan ja iltauutisissaan.

Ylen mukaan työttömät kieltäytyvät yhä useammin heille tarjotusta työstä siitä huolimatta, että se voi johtaa työttömyystukien menettämiseen.

Onpa työttömistä tullut laiskaa ja kiittämätöntä porukkaa, ajattelivat todennäköisesti lukemattomat uutisia katselleet suomalaiset.

Ylen uutinen onkin oiva esimerkki siitä, miten vaarallista on päästää päättäjät ja viranomaiset määrittelemään suomenkielisiä termejä uudelleen.

”Työtarjoukset” ovat ilmoituksia avoimista työpaikoista

Kuten työttömyysetuuksien katkaisemista ja sen yleisimpiä syitä käsittelevistä artikkeleistamme käy ilmi, viranomaiskielessä ”työstä kieltäytyminen” ei tarkoita sitä, että työtön kieltäytyisi vastaanottamasta hänelle tarjottua varmaa työpaikkaa.

Te-toimistojen työttömille lähettämät ”työtarjoukset” ovat nimittäin ilmoituksia avoimista työpaikoista, joihin te-toimisto velvoittaa työttömän hakemaan tukien menettämisen uhalla.

Työttömälle ”tarjottuun” työpaikkaan voivat hakea kymmenet tai sadat muutkin henkilöt. Työ- ja elinkeinoministeriön keväällä tekemässä kyselyssä vain 15 prosenttia kertoi joskus työllistyneensä haettuaan tarjottuun työpaikkaan.

Sen sijaan yli puolet katsoi, että heitä oli velvoitettu hakemaan täysin epäsopiviin paikkoihin. Eräs vastaaja kertoi esimerkiksi saaneensa käskyn hakea kuorma-autonkuljettajaksi, vaikkei hänellä ollut siihen vaadittavaa ajokorttia.

Avoimia työpaikkoja 76 000, työnhakijoita 329 000

”Työstä kieltäytymisten” määrän voimakas kasvu johtuu todennäköisesti siitä, että te-toimistot ovat hallituksen käskystä lähettäneet viime vuosina työttömille selvästi aiempaa enemmän velvoittavia ilmoituksia avoimista työpaikoista.

Siksi myös aiempaa useammat ovat syystä tai toisesta jättäneet hakematta joihinkin heille osoitettuihin työpaikkoihin.

Tätä epäilee syyksi myös työ- ja elinkeinoministeriön neuvotteleva virkamies Petri Syvänen, vaikka hän toteaa, että tilastoista asiaa ei pysty varmasti päättelemään.

Ylen uutinen loi kuvan siitä, että työttömille suorastaan tuputetaan työtä, mutta nämä eivät vain halua ottaa sitä vastaan.

On hyvä muistaa, että esimerkiksi lokakuussa Suomen te-toimistoissa oli 329 000 työtöntä työnhakijaa ja vain 76 000 avointa työpaikkaa.

Kenties päättäjien ja viranomaisten sopisikin väärien mielikuvien välttämiseksi viitata ”työstä kieltäytymisellä” työstä kieltäytymiseen.

Työnhakuun velvoittavan lain rikkomista voisi kuvata esimerkiksi termillä ”työnhakuvelvoitteen rikkominen”.