VÄRLDEN De är livsfarliga. De förstör det intellektuella samtalet. Det är en zombieapokalyps i postmodern teoribildning. Här är listan på var mans skräck – mardrömsfeministerna från rödaste helvetet.

Du kliver in på krogen en fredagkväll för att dricka öl med polarna efter en hård arbetsvecka på slakteriet. Redan i dörröppningen möter du en fjunig, solariebränd och metrosexuell ursäkt till grabbhalva som blänger efter ett par fjortisar som tjuvröker i kort-kort. Plötsligt får du kalla kårar, det blir tyst och hjärtat stannar.

Något som är hämtat från Stephen Kings ”Det” står och blänger. Det går inte att artbestämma eller förstå mer än att det är en agressiv och lättkränkt jävla varelse som vägrar släppa blicken från dig. Det förföljer dig under kvällen och när du som bäst skryter för polarna om hur du dumpade den förbannade ruggugglan till flickvän häromveckan kommer avgrundsvrålet som på beställning.

– Din jävla sexist!, skriker hon och kastar ett drinkglas i ansiktet på dig.

Stunden då du inser att den rabiata skräcködlan framför dig är ditt ex, som nu blivit feminist. Vi har alla varit där och nu ger vi dig den ultimata guiden på hur du känner igen dem i tid. Här är listan på mardrömsfeministerna från rödaste helvetet!

Pronomhen. Har förstått att språket är nyckeln till förtryck. Önskar att hon bodde i USA eftersom det är så svårt att översätta xi/hir, ze/mer och peh/pehm till svenska. Tröttnade på ”hen” innan det blev trendigt och betraktar det numera som ett uttryck för majoritetssamhällets transfobi. Har en blogg som ingen läser.

Getthocat. Reclaimar ytligheten, lägger mer pengar på nageldekorationer och extensions än på feministisk litteratur. Men det är okej, eftersom hon är rasifierad (mamma kommer från Spanien) kan hon anspela på alla de uttryck som för vita kvinnor är själva definitionen av sexism. Twerkar, gillar Kim Kardashian och hänger med ”killarna på Redline”. Har kanske släppt en singel som ingen lyssnar på.

Femkom. Lyckas med konststycket att romantisera en totalitär ideologi som bär skulden till miljontals människors död samtidigt som hon talar om hur förtryckande liberala demokratier är. Tror att Stalin var transgender och drömmer om revolution. Nyckelord: postpatriarkala samhället och ”leva i kommunismen”. Har ett twitterkonto som kanske två, max tre personer följer.

Medelklassiga Marie. Plain och medelmåttig. Missade aldrig en inlämning under sina år på socialhögskolan, viker sina enfärgade toppar och jeans så att de inte skrynklas och ”unnar sig” typ spa ibland. Hennes leende ger omgivningen spänningshuvudvärk och även fast hon såklart är medveten om strukturer och hur viktigt det är att prata om strukturer tycker hon ändå kanske inte att man behöver vara så arg, eller så behöver man det, hon vet inte riktigt. Månadsgivare till Amnesty och Rädda Blåvalen. Fantiserar om att nypa små barn.

Nyhetens behag. För ett halvår sedan var hon som vilken annan av dina bekanta som helst. Postade efter-gym-bilder med en burk kvarg i handen, delade ”what happens next”-artiklar och ville flytta till New York. Sedan tog hennes lite gapigare, lite argare kompis med henne på ett homeparty med Fi och den senaste tiden har du sett hur ord som ”patriarkat” och ”mansnormen” smugit sig in i hennes statusuppdateringar. Är egentligen ofarlig.