”Hjälp, de stjäl våra barn!”

Så skrev en av oss, när hon första gången i desperation och förtvivlan tog kontakt med en journalist på Uppdrag granskning. Vi ville berätta om vad vi svenska muslimska familjer går igenom när våra ungdomar manipuleras till att åka till Syrien för strida i Allahs namn.

Vi kan inte ens kalla manipulatörerna för muslimer, de är en sekt.

Vi som skriver detta är två systrar, och väldigt nära anhöriga till två av deras offer. Vi vill berätta om hur verkligheten ser ut för oss anhöriga som har drabbats av det onda, generation efter generation

Vi vill först berätta om vår bror, som hamnade i klorna på de här grupperna när det var krig i Afghanistan. Han var endast 17 år gammal när han på 90-talet kom i kontakt med extremister i Stockholmsområdet.

Han skulle gå ut gymnasiet samma år som han blev rekryterad. Han var en vanlig glad kille som gillade att gå ut med sina kompisar och ha roligt.

Först började han be och gå till moskén, några få dagar efter så började han säga ”haram”, det vill säga ”förbjudet”, om allt möjligt, som tv och vissa matsorter. Vi hade ständigt konflikter med honom då han ville att vi skulle ha en strikt muslimsk livsstil.

Allt han sa var för oss främmande och skrämmande. Det var inte den islam vi känner och som vi lever efter.

Vår anhörige blev helt förvandlad från en mycket snäll och fredlig kille till en för oss okänd människa. Han tog avstånd från sin egen familj för att helt gå upp i den sekt han kommit i kontakt med.

Plötsligt ansåg han att vi inte var ”riktiga” muslimer. 18 år gammal åkte han för att göra jihad i Afghanistan. Han kom till slut tillbaka i väldigt dåligt skick med stora hälsoproblem, både psykiska och fysiska. Sviter som han dras med än i dag.

Ingen från den religiösa grupp han varit med, som tidigare hade varit hans ”enda familj”, brydde sig om honom när han kom hem som ett vrak. Ingen besökte honom på psykavdelningen där han vårdades.

Nu har det här hänt igen.

Våra sår revs upp när vi upptäckte att sonen till den ena av oss började komma i kontakt med nya jihadister. En ung kille, bara 20 år som levt hela sitt liv i Sverige. Han hade gått ut gymnasiet med bra betyg och börjat en utbildning på universitetet.

En vanlig svensk kille med stora framtidsdrömmar. Mycket snäll och omtyckt av alla.

Men så började han också be i moskéer och pratat om jihad och livet efter detta. Vägrade att gå till sin skola och blev en helt annan människa som vi inte känner. Då vi hade erfarenhet sedan tidigare försökte vi allt vi kunde att stoppa denna farliga utveckling redan från första början, men det var omöjligt att övertyga honom att sluta träffa dessa människor.

Även vår bror, som hade samma erfarenhet på 90-talet, försökte prata med honom men förgäves.

Bara ett år efter att ha kommit i kontakt med denna grupp så åkte sonen iväg till Syrien för att ansluta sig till jihadisterna där och, enligt vad han blev lärd, rädda sina muslimska bröder och systrar.

Han kan knappt prata det arabiska språket. Han vet inte ens vilka grupper som krigar mot varandra. Han som var mycket intelligent och kunde analysera saker och ting förvandlades i dessa gruppers händer till en robot som bara gör vad de säger till honom, utan att ifrågasätta.

Vi är många familjer som lider i tysthet och är lika hjälplösa och förtvivlade. Vi vet inte hur vi ska kunna stoppa dessa människor och rädda våra barn.

Vi är en ”afrosvensk” släkt som kom till Sverige under 80-talet. Vi utbildade oss på högskola här i Sverige. Födde våra barn här och jobbar som företagare och inom olika människovårdande yrken. Bor i egna köpta bostäder.

Vi vill med denna beskrivning bara tala om att det inte alls endast är invandrarfamiljer med så kallade sociala problem som drabbas av det onda, utan alla familjer och unga människor som haft oturen att hamna i klorna på dessa grupper.

Vår son/systerson är alltså i krigets Syrien nu. Vi vet inte om vi någonsin kommer att återse honom. Vi vet inte heller var vi kan vända oss för att få hjälp!

Vi vill ändå skrika ut och visa vår förtvivlan för att rädda andra ungas liv från den här cancern som tär på våra liv.

Vi vill be om hjälp att rädda våra ungar från dessa människor genom att stänga av deras källor och stoppa deras inströmning av pengar, utan pengar får de svårare att verka. Politiker och hela samhället måste agera starkt och snabbt mot den här onda ideologin. Ju mer extremism som tillåts i religioners eller demokratins namn, desto mer hat och förödande konsekvenser kan detta skapa i det svenska samhället.

Det vi ville när vi kontaktade medierna var att beskriva våra känslor, upplevelser och hur vi har drabbats av den onda islamistiska extremismen. Vi måste kunna prata lika mycket om det som om annan extremism. Annars lämnar ni alla oss åt våra öden.

Vi är nämligen flera muslimska mammor som är oroliga över våra barns framtid på grund av ”rekryteringen” till jihad. Våra ungdomar är födda i Sverige. i vårt fall har de absolut ingen koppling till eller kännedom om Syrien eller annat land som de blir dragna till för att kriga åt de här ”jävlarna”.

Vi är inte riktigt säkra på var de här rekryterarna hittar våra ungdomar, men vi tror att de börjar med att prata med dem på de vanliga moskéerna som finns runtomkring i landet och sedan samlas på andra hemliga lokaler där ungdomarna verkligen blir hjärntvättade.

Vi vill att medierna hjälper oss att kartlägga och granska de här rekryterarna så att de blir exponerade för omvärlden och vi kan visa ungdomarna deras lögner och vad de egentligen har för syften.

Vi känner oss maktlösa när våra barn skickas till döden genom att utkämpa andras politiska konflikter och krig eller blir potentiella självmordsbombare som mördar sig själva och andra oskyldiga människor.

Ikväll handlar SVT:s Uppdrag granskning om jihadister.

Agera nu innan det är för sent.