SVT:s nyhetsreportrar Oskar Jönsson och Kjell Lundström hade sedan tre månader tillbaka på heltid jobbar med att granska det nu avgångna statsrådet Mehmet Kaplan. Det material de har kvar att publicera är, enligt egna uppgifter omfattande skriver Journalisten. Hur omfattande detta material är kommer bli avgörande för fortsatt granskning och debatt.

Samtidigt kommer såväl Rashid Musa, ordförande i Sveriges Unga Muslimer (SUM) som europaparlamentarikern Peter Eriksson (MP) med påståenden att det är islamofobiska krafter som avsatt Mehmet Kaplan från bostadsministerposten. Vad Rashid Musa och Mehmet Kaplan har gemensamt är att de bägge har en bas i det som kallas ”Ibn Rushd”-sfären. Rashid Musa är idag ordförande i SUM, samma organisation var Mehmet Kaplan ordförande i åren 2000-2002.

Sveriges Unga Muslimer ingår i Studieförbundet Ibn Rushd där även IFIS, Islamiska Förbundet I Sverige ingår som medlem. IFIS blev känt i samband med den så kallade ”Omar Mustafa” – affären. Omar Mustafa blev rikskänd då han tvingades välja mellan sin muslimska övertygelse och tolkning och centrala punkter i socialdemokraternas partiprogram samt hans oklara relation till antisemitism.

Något han har gemensamt med Mehmet Kaplan.

Mustafa lämnade socialdemokraternas partistyrelse efter en kort tid. IFIS har även en annan känd profil i sin ordförandelängd. Abdirizak Waberi. Waberi blev under sin korta tid i riksdagen för moderaterna mest känd för att förespråka våld som tillrättavisningsmetod inom äktenskapet samt andra förhållningsregler i enlighet med sharia. Som att inte ta kvinnor i hand för att ta ett exempel.

”Ibn Rushd”-sfären kännetecknas av en stark ekonomi, finansierad med skattemedel, samt omfattande personunioner. Samma namn återkommer i de olika ingående föreningarnas styrelser samt att många byter stolar med varandra genom åren. Musa är en av Kaplans efterträdare i Sveriges Unga Muslimer på samma sätt som Omar Mustafa tog över efter Abdirizak Waberi i IFIS.

Gemensamt för dessa fyra företrädare för Islam är att de alla säger att det bara finns ett Islam. Deras sunni-islam. Där ifrågasättande av den formen av Islam är islamofobi. Andra muslimska företrädare, som Ardalan Shekarabi, Hannah Gadban, Kurdo Baksi, Sara Mohammad delar inte samma tolkning och reagerar inte alls lika kraftigt med “islamofobi-kortet” när till exempel Mehmet Kaplan, Omar Mustafa eller de organisationernas företrädare eller värderingar kritiseras.

Även om nu Mehmet Kaplan har avgått så finns kopplingarna till framför allt Socialdemokraterna kvar. Musa föreläser om islamofobi för SSU med jämna mellanrum, senast den 14 januari i år. Och det finns fler kopplingar. När Nalin Pekgul, känd kritiker till hela ”Ibn Rush”- sfären och själv förespråkare för en modernisering av Islam i den svenska kontexten, förlorade omvalet till ordförande för S-kvinnor mot Lena Sommestad sköttes Sommestads kampanj av Sara Gunnerud, författare till ”Ordets makt i politiken”. Gunnerud har ett förtroendeuppdrag i S-kvinnor idag som ledamot i valberedningen samt sitter i Stockholms Arbetarekommuns representantskap. Gunnerud är till vardags Kommunikationsansvarig för Studieförbundet Ibn Rushd och redaktör för medlemstidningen Kupolen.

Det studieförbund som såväl Nalin Pekgul som Kurdo Baksi varit öppet kritiska mot. Det studieförbund som organiserar flest som gör anspråk på att representera ”Ett Islam” som inte är detsamma som bland annat shiamuslimer, alawiter, alewiter eller andra sunnimuslimska delar och uttolkningar av denna världsreligion.

Waberi, Kaplan och Mustafa är borta från den formella politiken idag. Men banden finns kvar. Och varje kritik mot någon i ”Ibn Rushd” – sfären är i deras värld islamofobi samtidigt som annan kritik mot muslimska företrädare inte är det. Där företrädare som Aida Hadžialić, gymnasieminister och bosnisk muslim, tar avstånd från identitetspolitik och arbetar för allas likabehandling. Hon har utan problem kunnat hålla ut avståndet till både rasism och antisemitism. Samma sak är gällande för civilminister Ardalan Shekarabi. Det finns inga spår på internet av något som kommer i närheten av antisemitism.

Samma muslimska krets, där alla ingår i nätverket runt studieförbundet Ibn Rushd, som oftast rycker fram islamofob-kortet är samma lilla krets som har störst problem att hålla ut avståndet till antisemitism. Mustafa. Kaplan. Eller samma krets som bagatelliserar Jihad-resor. Kaplan. Musa.

Samma personer dyker upp. Från samma nätverk.

Ytterligare parametrar är socialdemokraternas komplicerade förhållande till moskén i Vivalla. Just denna moské har varit basen för en röstskola organiserad av partisekreterare Carin Jämtins närmaste medarbetare Alaa Idris. Från samma miljö har flera medlemmar åkt ner till Syrien för att göra ”Jihad”. Idris är idag en av socialdemokraternas mäktigaste tjänstemän som organisationssekreterare med ansvar för partiets arbete med organisation och stadgar.

Mustafa och Kaplan är nu borta från partipolitiken. Men banden finns i allra högsta grad kvar. Och även andra band, som de i Vivalla. Det vi ser är bara toppen på ett isberg och samtidigt en maktkamp som inte har något med islamofobi att göra. Det är en kamp om vem, och med vilken grad av ortodoxi i sin religiösa tolkning, som skall företräda alla Sveriges muslimer och föra fram vilka religiösa värderingar som skall slå rot i det politiska systemet.

De mer sekulära eller de ortodoxa.