МВФ повідомив, що робоча сила в Україні за наступні три десятиліття скоротиться приблизно на третину. Це сильно впливає на зростання ВВП. НВ Бізнес вибрав головне з доповіді Фонду.

15 липня Міжнародний валютний фонд опублікував 108-сторінкову доповідь, в якій попередив, що населення в країнах Центральної, Східної та Південно-Східної Європи швидко скорочується і старіє.

«Нове дослідження МВФ передбачає, що населення регіону, без урахування Туреччини (у цій країні демографічна ситуація значно краща. — ред.), скоротиться на 12% до 2050 року через старіння і міграцію. Скорочення робочої сили (сукупність працездатного населення і безробітних, які активно шукають роботу. — ред.), ймовірно, буде ще більшим: знизиться на 25% протягом наступних трьох десятиліть», — зазначив заступник директора-розпорядника МВФ Тао Чжан на конференції в Хорватії, презентуючи результати дослідження.

Хоча зараз населення в регіоні, як правило, молодше, ніж у Західній Європі, Фонд прогнозує, що воно старітиме швидше. Водночас багатьом країнам Центральної та Східної Європи все ще далеко до рівня доходів на душу населення в Західній Європі. Є ризик, що ці країни «постаріють швидше, ніж стануть багатими».

Контекст

Для цілей цієї доповіді:

Центральна, Східна та Південно-Східна Європа (CESEE): Албанія, Білорусь, Боснія і Герцеговина, Болгарія, Хорватія, Чехія, Естонія, Угорщина, Латвія, Литва, Республіка Північна Македонія, Молдова, Чорногорія, Польща, Румунія, Росія, Сербія, Словаччина, Словенія, Туреччина, Україна.

Країни Балтії: Естонія, Латвія, Литва.

Центральноєвропейські нові члени ЄС (РЄ): Чехія, Угорщина, Польща, Словаччина, Словенія.

Східна Європа (EE): Білорусь, Молдова, РФ, Україна.

Південно-східні країни-члени ЄС (SEE EU): Болгарія, Хорватія, Румунія.

Країни Південно-Східної Європи, що не входять до ЄС (SEE non-EU): Албанія, Боснія і Герцеговина, Республіка Північна Македонія, Чорногорія, Сербія.

Західна Європа (WE): Австрія, Бельгія, Данія, Фінляндія, Франція, Німеччина, Греція, Ісландія, Ірландія, Італія, Люксембург, Мальта, Нідерланди, Норвегія, Португалія, Сан-Марино, Іспанія, Швеція, Швейцарія, Великобританія.

Що йде не так

Причин швидкого скорочення і старіння населення в регіоні дві: смертність і еміграція. Народжуваність у регіоні лише трохи нижче, ніж у Західній Європі, тому не є головним фактором.

Що стосується рівня смертності (кількість смертей на тисячу населення), то в країнах Центральної, Східної та Південно-Східної Європи він вищий. Найпоширеніші причини смертей — серцево-судинні захворювання, ненавмисні і навмисні травми, ускладнення під час вагітності і пологів, захворювання травної системи. Східна Європа відстає за рівнем очікуваної тривалості життя при народженні через передчасну смертність від неінфекційних захворювань у людей віком 30+.

Уровень рождаемости (график слева) в регионе немного ниже, чем в Западной Европе. Уровень смертности (справа) - существенно выше / Фото: imf.org

Стандартизованные по возрасту показатели смертности в Молдове, России и Украине примерно в два разе выше, чем в Германии (данные за 2016 год) / Фото: imf.org

У МВФ підкреслили, що ймовірність смерті і далі знижуватиметься серед всіх вікових категорій через поліпшення системи охорони здоров’я та зниження ризику захворювань і нещасних випадків, але через старіння населення рівень смертності в регіоні залишиться вищим, ніж у Західній Європі.

Ще одна причина скорочення населення в тому, що більшість країн регіону з 1990-х років зіткнулися зі значною еміграцією. Оскільки їдуть переважно молодші люди, це прискорює старіння населення. Хоча прогнозувати міжнародну міграцію дуже складно, в МВФ припускають, що еміграція з країн регіону до 2050 року залишиться на рівні останніх років.

«Ці демографічні чинники припускають різке скорочення населення в більшості країн Центральної, Східної та Південно-Східної Європи протягом наступних трьох десятиліть. Прогнозується, що населення майже половини країн регіону до 2030 року скоротиться на 5%, до 2050-го — на 15%. Згідно з прогнозом, Латвія і Болгарія до 2050 року втратять більше однієї п’ятої населення. Тільки в Туреччині кількість населення значно зросте», — зазначили в МВФ.

По данным МВФ, Украина входит в пятерку стран региона, население которых сократится больше всего / Фото: imf.org

Різке скорочення населення призведе до падіння чисельності населення працездатного віку. Прогнозується, що до 2035 року темпи його зниження сповільняться, оскільки зараз найчисленнішою віковою групою є група від 25 до 34 років. Після 2035 року темпи падіння прискоряться і будуть вищими, ніж у Західній Європі.

Снижение количества населения трудоспособного возраста (15-64) до 2050 года / Фото: imf.org

Старіти робоча сила в регіоні буде також швидше, ніж у Західній Європі (водночас населення молодших і бідніших країн CESEE старітиме швидше, ніж населення інших країн регіону). Частка літніх працівників збільшиться з 15,8% у 2015 році до 22% у 2050-му (в Україні — з 11,8% до 21,4%), а співвідношення осіб старше 65 років до осіб віком від 20 до 64 років — з 25% у 2015-му до 50,6% у 2050-му (в Україні — з 24,7% до 46,8%). Це означає, що в 2050 році працездатному населенню доведеться підтримувати більш ніж удвічі більше літніх людей, ніж зараз.

Згідно з прогнозом, робоча сила в країнах Центральної, Східної та Південно-Східної Європи (без Туреччини) скоротиться на 10% до 2030 року і на 26% до 2050 року, навіть якщо враховувати законодавче збільшення пенсійного віку в низці країн.

«Прогнозується, що найбільше скорочення робочої сили до 2050 року — більш ніж на 30% — відбудеться в Болгарії, Латвії, Польщі та Україні», — попередили в МВФ.

Прогноз сокращения рабочей силы в странах региона до 2050 года по сравнению с 2015-м / Фото: imf.org

Як поліпшити ситуацію

Зазвичай для боротьби зі скороченням робочої сили використовують кроки, націлені на підвищення рівня народжуваності та імміграції, а також збільшення кількості працездатного населення. Для підвищення рівня народжуваності влада низки країн регіону надає грошову і житлову допомогу, а також податкові пільги. Водночас є мало доказів того, що фінансові стимули можуть істотно підвищити народжуваність. Навіть якщо це вдасться зробити, відчутний вплив на кількість робочої сили це матиме тільки через 20 років. Що стосується залучення в країну мігрантів, то деякі країни — наприклад, Чехія, Польща та Словаччина — нещодавно спростили процедури працевлаштування для працівників із низки країн, що не входять в ЄС, зокрема з України. Проте, в більшості країн регіону довгострокових стратегій для стимулювання імміграції немає.

Деякі країни, наприклад, Польща, також намагаються повертати своїх громадян, які виїхали працювати в інші країни. Польська влада хоче посилити зв’язок цих людей з батьківщиною і стимулювати їхнє спілкування з польською діаспорою. У МВФ підкреслюють, що до повернення в країну великої кількості мігрантів це поки не привело. Країнам, які хочуть повертати своїх громадян, важливо поліпшувати свої інституції, підкреслив заступник директора-розпорядника МВФ Тао Чжан.

Найдієвішим методом боротьби з різким скороченням робочої сили в МВФ вважають збільшення рівня залученості населення в складі робочої сили. У Фонді зазначають, що в країнах Центральної, Східної та Південно-Східної Європи працює в середньому 68% населення працездатного віку. Це нижче середнього західноєвропейського показника (74%). Найвищий він у Швеції — 82%.

Країни Центральної, Східної та Південно-Східної Європи можуть збільшити залученість у складі робочої сили за рахунок літніх людей і жінок.

«Залучення літніх працівників (55 років і старших) значно нижче в країнах цього регіону, ніж у Західній Європі, частково через дедалі нижчий пенсійний вік. Середній рівень залученості жінок віком від 55 до 64 років становить лише 42% (в Україні — 28,4%) у порівнянні з 49% в Західній Європі і 76% у Швеції. Серед чоловіків показники залученості вищі, але розриви аналогічні: середній рівень залученості становить 58% у країнах Центральної, Східної та Південно-Східної Європи (в Україні — 46,8%) і 65% у Західній Європі (у Швеції — 82%). У багатьох країнах CESEE залученість жінок дітородного віку (віком від 25 до 45 років) нижче середнього показника в Західній Європі. Найбільший розрив у Туреччині і балканських країнах», — розповіли в МВФ.

У Фонді розробили два сценарії підвищення залученості в складі робочої сили — помірний і амбітний. Перший передбачає поступове збільшення залученості жінок у робочій силі до найвищих західноєвропейських показників і підвищення пенсійного віку відповідно до очікуваної тривалості життя, але не вище 67 років. У другому сценарії МВФ пропонує швидко довести частку жінок у робочій силі до найвищих західноєвропейських показників і підвищити пенсійний вік до понад 70 років до 2050 року. У Фонді наголосили, що сценарії ілюстративні. З їх допомогою МВФ хоче продемонструвати, як різні варіанти змін вплинуть на ситуацію в різних країнах. Водночас у Фонді наголосили, що лише кільком країнам такі зміни могли б допомогти повністю побороти скорочення робочої сили. А ось, наприклад, країнам Балтії істотно змінити ситуацію навіть амбітний сценарій не допоможе.

Если бы Украина реализовала амбициозный сценарий, рабочая сила к 2050 году сократилась бы не на треть, а менее чем на 15% / Фото: imf.org

Згідно з оцінкою Фонду, в довгостроковій перспективі найістотніше збільшити робочу силу може підвищення пенсійного віку. У МВФ підкреслили, що потенційна вигода від різних реформ залежить від структури робочої сили, поточного пенсійного віку і рівня залученості працездатного населення в робочій силі в кожній окремій країні. Наприклад, Україні потрібно зосередитися на збільшенні робочої сили за рахунок підвищення пенсійного віку, збільшення залученості жінок і чоловіків віком 55+, а також наростити витрати бюджету, пов’язані зі старінням населення (на пенсійну систему і охорону здоров’я).

На чем, по мнению Фонда, нужно сосредоточиться Украине / Фото: imf.org

На що, крім зменшення робочої сили, вплине погіршення демографічної ситуації

Через старіння населення країн регіону доведеться збільшувати витрати на охорону здоров’я і пенсійну систему. Нині на це йде в середньому 9% і 5% ВВП відповідно. До 2050 року пов’язані зі старінням населення витрати зростуть до 20% ВВП. Деякі країни, зокрема Боснія і Герцеговина, Хорватія, Польща, Словенія і Україна, витрачатимуть на охорону здоров’я і пенсійну систему 25% ВВП або більше. Україна, наприклад, істотно збільшуватиме витрати на пенсійну систему.

Крім того, старіння робочої сили може призвести до зниження сукупної продуктивності праці. Для деяких країн регіону цей ефект може бути значним.

Сукупність цих трьох чинників (зменшення робочої сили, збільшення державних витрат на пенсії і охорону здоров’я і зниження продуктивності праці) призведе до уповільнення зростання ВВП і темпів конвергенції (зближення економік різних регіонів).

У середньому для країн Центральної, Східної та Південно-Східної Європи (без Туреччини) темпи зростання реального ВВП будуть щорічно до 2050 року нижчі приблизно на 1,2 процентного пункту. Це означає, що в 2050 році ВВП буде приблизно на 31% нижчим, ніж якби демографічна ситуація не погіршувалася. Найбільший удар по зростанню ВВП отримає Україна (-1,4 процентного пункту щорічно). Це пояснюється зменшенням робочої сили і продуктивності праці, враховуючи швидке збільшення частки літніх працівників.

Влияние на ВВП / Фото: imf.org

Що стосується темпів зближення рівнів доходів у цьому регіоні і в Західній Європі, то для більшості країн CESEE розрив буде скорочуватися, але повільніше, ніж міг би, якби демографічна ситуація не погіршувалася. Виняток становлять Хорватія, Росія та низка інших країн. Там розрив буде збільшуватися. У випадку з РФ — досить різко.

Украина до 2050 года по уровню доходов немного сократит разрыв с Западной Европой. Россия, наоборот, существенно его увеличит / Фото: imf.org

Скорочення робочої сили і старіння населення також призведе до зниження споживання, інвестицій, експорту та імпорту. Бюджетний дефіцит збільшиться через зростання витрат, пов’язаних зі старінням. Вплив погіршення демографічної ситуації на Україні буде істотним. Зростання інвестицій у середньому щорічно буде сповільнюватися на 2,5 процентного пункту. Співвідношення дефіциту бюджету до ВВП з 2020-го до 2050 року зросте на 13 процентних пунктів, вважають у МВФ.