Mistä on kyse? E-urheilija altistaa kehonsa yhtä lailla rasitusvammoille kuin perinteisten lajien kilpailija.

Lajissa rasitusvamman syntymekanismi on tuttu: liikaa rasitusta liian lyhyessä ajassa.

SuperJymyn joukkueessa ranteisiin, olkapäihin, niskaan ja selkään kohdistuneita vammoja ennaltaehkäistään venyttelemällä.

Jatkuvasti kehittyvät pelit ja virtuaaliset ympäristöt voivat vaikuttaa e-urheilijoiden altistumiseen vammoille.

SotkamoE-urheilijan käsi tekee valtavan määrän toistoja monen tunnin pelitilanteen aikana. Perinteiseen urheilulajiin verrattuna liike kohdistuu elekronisessa urheilussa vain ylävartaloon, joka tuntuu kehossa rasitusvammoina.

– E-urheilussa isoin treenimäärä muodostuu itse pelaamisesta. Ammattilaiset pelaavat sata tuntia kahdessa viikossa. Vammojen välttämisessä vaaditaan peruskuntoa, sanoo SuperJymyn manageri Niklas Pehkonen.

Sotkamolainen Jymyn joukkue kilpailee Counter-Strike: Global Offensive -pelissä.

SuperJymyn manageri Niklas Pehkonen seuraa Juho Kovalaisen pelaamista. Niko Mannonen / Yle

Liialliset pelimäärät näkyvät elektronisessa urheilussa pelaajien kunnon laskemisena. Hermoston väsyminen tuntuu pelaajan suorituksessa. Positiivinen harjoitus menee negatiivisen puolelle ja taitotaso laskee.

– Ihmiskehon lainalaisuudet tulevat jokaisessa lajissa vastaan. Yhtä ja samaa liikettä ei voi tehdä loputtomiin. Suoritus heikkenee, jos palautuminen on heikkoa. Myös istuminen altistaa vammoille, sanoo e-urheiluliiton maajoukkuevalmentaja Otto Takala.

Lihasmassasta ja juoksulenkistä apua pelitantereille

SuperJymyn e-urheilijat tykkäävät käydä kuntosalilla ja lenkillä.

– Yksi pelaajamme kasvattaa lihasmassaa salilla. Tärkeintä on, että fysiikka pysyy jollain tavalla kunnossa. Se pitää aivot virkeinä ja pelaaja pystyy pelaamaan ilman urheiluvammoja, sanoo SuperJymyn manageri Niklas Pehkonen.

Punttisalilla harjoittelu on hyvä keino ehkäistä e-urheilussa syntyviä vammoja. Niko Mannonen / Yle

Perinteisessä urheilussa aloitusikä on kymmenen ikävuoden tietämillä. Esimerkiksi nuori jalkapalloileva poika ymmärtää jo varhain mikä merkitys unella, ateriaryhmillä ja kehonhuollolla on suoritukseen. Itsekseen pelaavalta e-urheilijalta ne saattavat jäädä huomiotta.

– Muissa lajeissa niihin ohjeistetaan jo alusta alkaen. Jos tässä lajissa uni kärsii, niin keskittyminen herpaantuu ja pelaaja hakeutuu virheelliseen asentoon, sanoo E-urheiluliiton maajoukkuevalmentaja Otto Takala.

– Vaikkapa joukkuelajeissa venyttelyn ja ruokailun tärkeyttä aletaan korostaa jo hyvin nuorena. Nuoret e-urheilijat eivät ole tottuneet johdettuun tiimitoimintaan. Silloin nämä asiat unohtuvat täysin ja urheilija menee pelaaminen edellä, kertoo Pehkonen.

"Pitsa ja yöllä pelaaminen yhdistyvät edelleen"

Muun muassa hiihdossa, juoksussa ja joukkuelajeissa lajien harrastajat voivat hyvin, koska heillä on valmentaja kertomassa kuinka kannattaa toimia. E-urheilussa pelaaja uppoutuu tuntien ajaksi lajiinsa niin syvälle, että syöminen ja nukkuminen kärsivät.

– Pitsa ja yöllä pelaaminen yhdistyvät edelleen lajissa, vaikka ollaan menossa ammattimaisempaan suuntaan. Itsekseen itsestään ei pidetä niin rautaisesti huolta kuin pitäisi. Koen fysioterapeuttina, että olisi hyvä antaa ohjeita, sanoo hieroja Tuomo Turunen.

SuperJymyn manageri Niklas Pehkosen mukaan joukkueessa kuormitusta kertyy ranteisiin, olkapäihin, niskaan ja selkään. Niko Mannonen / Yle

E-urheilijoita on tutkittu vähän, vaikka tarvetta tutkimustyölle olisi. On helppoa ajatella, että urheiluvammat kuuluvat vain perinteisiin lajeihin.

Tästä syystä e-urheiljoiden kanssa maajoukkueessa mukana ollut hieroja Tuomo Turunen halusi tehdä opinnäytetyön, jonka tarkoituksena on mitata kyynärvarren lihasten toimintaa.

– Helposti luullaan, ettei tässä lajissa tule vammoja, muttei tiedetä kuinka järjettömiä määriä pelaajat pelaavat. Liike on staattista, joilloin koko keho ei tule samalla tavalla käyttöön kuin perinteisissä lajeissa. Muun muassa sormia liikuttavat lihakset joutuvat rasitukselle. Niiden pitää antaa palautua, ihan kuin jonkun muun lihaksen jossain toisessa lajeissa.

Lajissa rasitusvamman syntymekanismi on tuttu: liikaa rasitusta liian lyhyessä ajassa.

– E-urheilussa kyynärvarsi ja ranne ovat kovassa stressissä. Pelissä liike on vispaavaa, ja joku pelaaja käyttää enemmän kyynärvartta, joilloin liike on laajasti poikittaista. Toinen voi pelata enemmän ranteellaan, sanoo e-urheiluliiton maajoukkuevalmentaja Otto Takala.

Virtuaalinen peliympäristö laittaa koko kehon liikkeeseen

SuperJymyn joukkueessa ranteisiin, olkapäihin, niskaan ja selkään kohdistuneita vammoja ennaltaehkäistään venyttelemällä.

– Varsinkin ranneongelmiin meillä on selkeät venytysohjeet, jotka auttavat pahimmille seuduille. Niillä vältetään oireilu. Jos tilanne menee oikein pahaksi, silloin urheilija joutuu fysioterapiaan tai leikkaukseen. Me pyrimme ennaltaehkäisemään vammoja myös fysiikkatreeneillä.

– On olemassa erilaisia palloliikkeitä, joita käytetään. Eli pallo heitetään seinään ja otetaan kiinni. Näitä liikkeitä voi tehdä yksin tai kaverin kanssa, sanoo SuperJymyn manageri Niklas Pehkonen.

Juho Kovalainen ei ole kärsinyt pelaamisesta johtuvista urheiluvammoista. Niko Mannonen / Yle

E-urheilijat käyttävät toistaiseksi vain vähän fysioterapeutin ja hierojan palveluja, koska pelaajat eivät osaa etsiä apua tarpeeksi varhaisessa vaiheessa.

– Ulkomailla käytetään jo muun muassa hierojia, mutta Suomessa ei ole rahaa, sanoo hieroja Tuomo Turunen.

Jatkuvasti kehittyvät pelit ja virtuaaliset ympäristöt voivat vaikuttaa e-urheilijoiden altistumiseen vammoille.

– Virtuaalisessa ympäristössä pelaaminen muuttaa peliasentoa, kun liikettä tulee koko keholle. Se tarkoittaa myös sitä, ettei pelaaja enää istuisi. Tanssipelit ovat tällä hetkellä todella suosittuja. Niissä liike on kokonaan erilaista kuin tyypillisissä e-urheilupeleissä, sanoo e-urheiluliiton maajoukkuevalmentaja Otto Takala.