Коли росіяни захоплювали Крим та почали окуповувати Донбас, Станіслав Єжов працював радником Посольства України у Вашингтоні, він періодично зустрічався з представниками американського істеблішменту і замість того, щоб відстоювати інтереси України, яка стала жертвою російської агресії – займався розповсюдженням російських міфів та дискредитацією новообраної української влади. Міжнародна розвідувальна спільнота InformNapalm зібрала матеріали, які вказують на довготривалу підривну діяльність Єжова проти України та роботу в інтересах Росії в дипломатичному колі. Ця діяльність почалась, як мінімум, з кінця 2013 року.

Ввечері 20 грудня Служба безпеки України затримала Станіслава Єжова – заступника голови протоколу уряду та перекладача прем’єр-міністра Володимира Гройсмана. В офіційному повідомленні прес-служби СБУ сказано, що чиновник діяв в інтересах спецслужб РФ:

“Правоохоронці встановили, що чиновник був завербований російськими спецслужбами під час довготривалого закордонного відрядження. Оперативники СБ України задокументували, що посадовець за завданням російських кураторів збирав за допомогою спеціального обладнання інформацію про діяльність урядових структур. Отримані дані зловмисник передавав кураторам через електронні канали зв’язку”.

Тепер Єжову інкримінують злочин за ч.1 ст. 111 Кримінального кодексу України “Державна зрада”.

З власних джерел волонтерам міжнародної розвідувальної спільноти InformNapalm стало відомо, що під “довготривалим закордонним відрядженням” мається на увазі робота Єжова радником Посольства України у Вашингтоні (США) в той час, коли Надзвичайним і повноважним послом України у США був Олександр Моцик.

Станіслав Єжов — професійний дипломат. Здобув ступінь магістра в Інституті міжнародних відносин Київського національного університету ім. Тараса Шевченка у 1999 році. До посади радника у Посольстві України у США Єжов працював у МЗС та служив у дипмісії в Словенії.

Березень 2011 року, Істана. Станіслав Єжов сидить поруч з Президентом України Віктором Януковичем і господарем банкету — Президентом Сінгапуру Селлапан Рамою Натаном. Фото Міністерства комунікацій і інформації Сінгапуру (www.nas.gov.sg).

Служба Єжова у Посольстві України у Вашингтоні припала на найтяжчі два роки для України — 2013 і 2014. Саме під час Євромайдану і особливо після захоплення Росією Криму та початку війни на Донбасі Україна потребувала найбільшої підтримки з боку іноземних держав, в першу чергу Сполучених Штатів. В ті важкі дні дипломати мусили працювати 24/7, щоб доводити факти агресії, заручатися підтримкою союзників і домовлятися про фінансову допомогу. Казна була спустошена Януковичем і його оточенням, армія була катастрофічно недофінансована і недоукомплектована, на фронті не вистачало найнеобхіднішого: бронежилетів, кевларових касок, оптичних прицілів, військової уніформи, а також медичних засобів, особливо кровоспинних препаратів.

Як повідомляє наше джерело:

“Саме в цей час Єжов, зустрічаючись у неформальній обстановці з представниками американського істеблішменту замість того, щоб відстоювати інтереси України, займався розповсюдженням російських міфів: про поділ на захід і схід, про громадянську війну в Україні, про націоналістів-радикалів, які раптом вирішили знести режим Януковича і так далі. У тепличних комфортних умовах за вечерями з лососем Єжов впевнено розповідав ці байки американцям. І більшість вірила — бо як не повірити офіційному представнику Посольства України у США?!”

Свою позицію щодо нової влади Єжов особливо не приховував, і навряд чи про неї могли не знати інші працівники Посольства і тим більше працівники спецслужб. Чому вони не перевірили Єжова на предмет можливих зв’язків з росіянами — велике питання. Можливо просто не хотіли зайвий раз себе обтяжувати, а можливо це був і свідомий саботаж.

Єжов не тільки відкрито озвучував свою позицію, але й робив відповідні дописи у соцмережах. Так, наприклад, Вадим Лабас, керівник аналітичного відділу ГО “Оберіг”, опублікував серію скріншотів з дописів та фотографій з соціального профілю Єжова, якими він ділився під час Євромайдану:

Після повернення зі США до України

Після свого повернення до України Єжов деякий час працює в Адміністрації Президента, але вже скоро переходить працювати з Гройсманом, який на той момент був спікером Верховної Ради України. Там він обіймає посаду консультанту Управління забезпечення міжпарламентських зв’язків апарату ВР. Після того, як Гройсмана призначають прем’єр-міністром, Єжов переходить до апарату Кабміну разом з ним. Там він спокійно працює аж до 20 грудня 2017 року, коли й був заарештований СБУ за підозрою у шпигунстві на користь Головного розвідувального управління ЗС РФ.

Виходить, що аж донедавна ніщо не викликало підозри: ані дописи Єжова у російських соцмережах, ані його поведінка і висловлювання під час перебування у США у складі дипмісії. Одним словом, ніщо не видавало “Штірліца”. І він без жодних проблем пройшов перевірку у відповідності до закону “Про очищення влади” у травні 2016 року. Тобто до Єжова з боку органів не було жодних претензій.

Таким чином, Єжов весь час спокійно працював на ворога під час війни. Ходив на зустрічі на вищому рівні. Зустрічався з Байденом, Джонсоном, Мей, Волкером та іншими.

Зустріч з віце-президентом США Джо Байденом. Єжов сидить позаду Гройсмана.

Запис у журналі відвідувань Адміністрації Білого дому також підтверджує те, що Єжов перебував у складі офіційної делегації прем’єр-міністра Гройсмана і зустрічався з Байденом 15 червня 2016 року, тобто вже після успішного проходження Єжовим перевірки.

Зустріч з прем’єр-міністром Великобританії Терезою Мей. Джерело фото: Кабінет Міністрів України.

Зустріч зі спецпредставником США з питань України Куртом Волкером. Джерело фото: Кабінет Міністрів України.

Висновки

Жодна країна не може повністю захистити себе від шпигунів, особливо під час війни. Розумні та хитрі невловимі зрадники завжди можуть заподіяти шкоду державі. Проте є певні посади і професії, де апріорі існує більший ризик активної діяльності таких шпигунів: у військових штабах, органах безпеки та розвідки, на підприємствах ВПК, у апаратах вищих органів влади і, звичайно, серед дипломатів.

Єжов був у зоні ризику, він міг мати доступ до засекреченої інформації і він виділявся своїми проросійськими висловлюваннями. Як він так довго лишався не поміченим? Що це — некомпетентність органів безпеки чи свідоме підігрування ворогу? І скільки в нас ще таких “єжових”? Держслужбовці з відверто антиукраїнськими поглядами масово проходять перевірки і продовжують спокійно працювати далі — от тільки працюють вони на іншу державу, хоч і за кошт українських платників податків. Безкарність породжує нові злочини, а маленька зрада веде до великої.

Матеріал підготувала Анна Коваль (VoT) спеціально для InformNapalm

(Creative Commons — Attribution 4.0 International — CC BY 4.0)

