Allt fler människor stängs ute från dagens bostadsmarknad. Samtidigt verkar färre vilja eller ens kunna köpa bostad.

Vi ser larmrapporter om mättade bostadsmarknader, sviktande intresse för bostadsköp, bostadsrätter som reas ut eller omvandlas till hyresrätter.

Oroande är också, att allt fler grupper hamnar utanför den ordinarie bostadsmarknaden.

Bostadsbristen har vi diskuterat länge, men idag behöver vi också prata om den ökande bostadsojämlikheten. Denna tar sig bland annat uttryck i växande klyftor mellan det ägda och det hyrda boendet, där det hyrda i allt större utsträckning bebos av hushåll med låga inkomster.

För de segment av hushållen som har råd att välja, har trångboddheten minskat och boendekvaliteten ökat, medan lågavlönade hushåll tvingas bo allt trängre och under mer osäkra former. Hur har vi hamnat här?

En av orsakerna är att de hyresrätter som alltfler grupper har råd med minskar kraftigt i antal.

Enligt SCB har hyrorna ökat i förhållande till konsumentprisindex sedan 1990 och antalet bostadsrätter ökat mellan 1990 och 2017. Men om hyrorna är för höga och allt fler inte kan lösa sin situation genom att köpa sig en bostad, var ska folk då bo?

Ytterligare en problematisk utveckling, menar vi, är att det kommunalt ägda beståndet av hyresbostäder, allmännyttan, stadigt minskat.

Genom ombildning till bostadsrätt, eller genom att privata fastighetsbolag köper upp allmännyttan, minskar vår möjlighet till inflytande över utvecklingen.

Vi ser därför mycket allvarligt på de förslag om utförsäljning som nu aviseras på flera håll i Sverige.

Om fler ska ha råd att bo behöver vi hålla kvar de bostäder som fortfarande har överkomlig hyra! Inte heller fri hyressättning i nyproduktion, som nyligen föreslagits av regeringen, kommer att lösa problemet med bostadsojämlikhet.

Vi har i vår forskning under flera år studerat hyresområden. Vårt fokus är de boendes.

Vanligast är annars att bostadsutvecklingen diskuteras ur mer strukturella perspektiv. Vi kan konstatera, att hyresgäster idag riskerar utsättas för hårt tryck från fastighetsvärdarna.

Det skydd hyresgäster tidigare haft har eroderat. En bidragande orsak till detta är de renoveringar som flera fastigheter i hyresbeståndet genomgått eller står inför.

Kraftiga hyreshöjningar tvingar bort befintliga hyresgäster. Det kallas även för renovräkning.

En annan bidragande orsak är den lagändring 2011 som styrde in allmännyttan mot att drivas ”affärsmässigt”.

Boverket rapporterar att de som på detta sätt tvingas bort från sina hem i stor utsträckning hamnar i områden med lägre genomsnittsinkomster och lägre skolresultat.

Utvecklingen leder alltså till ökad segregation. Men renovräkningar leder även till ökad osäkerhet för allt fler grupper.

Marknadshyror liksom de renoveringar vi följt i vår forskning, kommer att skapa än fler otrygga boendeförhållanden.

Om den svenska bostadspolitiken ska vara socialt hållbar över tid, ett perspektiv som vi menar är helt åsidosatt, behöver politikerna fundera på långsiktigheten i den politik som bedrivs.

Hur skapar vi en bostadsmarknad där allas behov är tillgodosedda och där skillnaden mellan ägt och hyrt boende inte baseras på storleken på plånboken? Och kanske framförallt: Hur kan försvinnandet av hyresrätter med överkomliga hyror stoppas och byggandet av desamma prioriteras?

Fotnot: I kvällens Opinion live (SVT1 kl 22, 28 feb) diskuteras hur unga ska få råd att flytta hemifrån – något som blivit allt svårare i takt med höga bostadsrättspriser, kraftiga hyreshöjningar och ett minskande antal hyresrätter.