Ibland måste man få utomståendes perspektiv för att se saker i rätt proportioner. Som när jag i fjol fick frågan från en konservativ tidningsvän i London som ville veta vad som hände i Moderaterna för tillfället.

För att uttrycka det milt, att förklara partiets behandling av Finn Bengtsson var ingen enkel pedagogisk uppgift. Ja, han tänkte rösta på den borgerliga alliansens budgetalternativ i den kommande riksdagsomröstningen. Men partiledning och kollegor ville att han i stället skulle lägga ner sin röst. Logiken framstod inte som helt klar.