Socialdemokraternas kräftgång, eller ras, i opinionen förklaras av partisekreterare Lena Rådström Baastad med att valrörelsen endast handlat om migration. Att socialdemokraterna kommer att ta tillbaka initiativet när valrörelsen breddas till att handla även om välfärdsfrågorna.

Det är inte säkert att S tjänar på en breddning. Välfärdsfrågorna är på agendan redan, men inte på det sätt som socialdemokratrnas ledning kanske önskat. Välfärden, där landsting och kommuner är de främsta bärarna, är idag under stark press. En press som ökat under mandatperioden.

I Dagens Arenas serie om hoten mot demokratin beskriver Joachim Vogel, professor emeritus i sociologi, nedrustningen av äldreomsorgen under de senaste 20 åren. Vogel pekar på att en otydlig lagstiftning i form av Socialtjänstlagen lämnar ett orimligt spelrum för den kommunala självstyrelset att utan insyn spara in på sin äldrevård. Avslutningsvis summerar Vogel ett antal förslag för att komma åt problemen inom äldrevården.

Kommunernas äldreboenden utvecklas mot terminalvård. Var femte som flyttar in dör inom en månad. Mellan 2000 och 2014 försvann 30.000 platser (33 procent på kommunernas äldreboenden, så kallat särskilt boende, SÄBO. Även kommunernas hemtjänst har dragits ned. Vårdtiderna för de äldsta, svårt sjuka och handikappade, som till slut fått en plats på SÄBO har blivit allt kortare. De äldre som beviljas SÄBO kommer in allt senare, och i allt sämre skick.

Sverige har numera även det lägsta antalet sjukhusplatser inom EU, 2,7 platser per 1000 invånare, jämfört med EU-genomsnittet (5,2). Det innebär ett ökat tryck på kommunernas äldreomsorg. Antalet kommuner som rapporterar brist på vårdplatser har ökat från 77 till 125. På bara 3 år.

Det pågår för närvarande en Statlig Offentlig Utredning inom det område som Vogel adresserar. Den SOU, 2017:39 – Översyn av Socialtjänstlagen som ska levereras i höst om Socialtjänstlagen, SoL, är utformad så att alla reformer skall rymmas inom dagens ekonomiska ram och att inga inskränkningar för göras i det kommunala självstyret. De förslag som lämnas ska rymmas inom ramen för befintligt åtagande. Eventuella reformer som innebär kostnadsökningar skall särredovisas i särskild ordning i enlighet med praxis.

SKL, Sveriges Kommuner och Landsting, bedömer att kommuner och landsting behöver ett tillskott på minst 63 MDR för att vidmakthålla dagens åtaganden under nästa mandatperiod. Det vill säga, de tio vårdmiljarder de fick i år måste öka till tjugo för 2019 och därefter permanentas som statsbidrag till kommuner och landsting. Och läget är inte bara problematiskt i landet. Situationen är på gränsen till panik.

Kommunerna, som står för omsorgsåtagandet inom ramen för SoL redovisar endast delar av pensionsskulden. Mellan 8-12 kommuner är egentligen redan i konkurs då fordringarna överstiger värdet på tillgångarna om pensionsskulden skulle redovisas till fullvärdesprincipen.

Trots regeringens tio vårdmiljarder läggs BB i Sollefteå ner. Samtidigt är region Jämtland Härjedalen var tvungna att säga upp 100 vårdbiträden och undersköterskor i vården under april på grund av resursbrist. Ett annat exempel från landet utanför Stockholm är Värmlands landsting förväntas göra ett underskott på 256 MSEK. Det är främst personalkostnader som driver fram underskottet.

Sedan 2016 har ekonomin varit ansträngd i Värmlands läns landsting och personal friställdes, övertidsstopp infördes och åtgärdspaket vidtogs. Trots återigen ökade personalkostnader visar landstinget upp personalbrist. Ledningen har nu slagit i nödbromsen och infört ett besparingspaket. Personal vid geriatriska kliniker i Värmland vittnar om hyrläkare till en kostnad om 70 000 kronor per vecka som inte behärskar svenska i tillräcklig omfattning för att kunna ha en dialog med de inlagda äldre patienterna. Samma ekonomiska situation råder i Blekinge som behöver spara 39 MSEK innan året är slut.

Besparingar är idag den enda vägen då de flesta kommuner och landsting slagit i skattetaket samt att var femte krona som kommunerna lånar upp via Kommuninvest är avsedda för kostnader som egentligen borde finansieras via skattsedeln. Kommunerna lånar idag i allt högre utsträckning till drift, räntor och amorteringar.

Välfärdsfrågorna är på agendan redan, men inte på det sätt som socialdemokratrnas ledning kanske önskat.