Sommarens bästa Public service-upplevelse står Danmarks radio för. ”Asger og de nye danskere” är en tv-serie i sex delar om det som alla pratar om.

Upplägget är detta: Asger Aamund är entreprenör och framgångsrik finansman, samhällsdebattör och mediekändis, 77 år och en mycket rättfram man. Han tycker att den danska invandrings- och integrationspolitiken är ett stort misslyckande. 16 miljarder, sägs de senaste decenniernas icke-västliga invandring kosta staten, varje år. Aamund är djupt kritisk. Fast inte bara kritisk, han vill också hjälpa till. Han kan inte acceptera att det ska vara så oerhört svårt för så väldigt många att få jobb i Danmark bara för att de har sina rötter någon annanstans. Sålunda tar han sig an en brokig samling arbetslösa ”nydansker”, i syfte att få dem ut på arbetsmarknaden.

Abel är 32 år och kommer från Eritrea. Han har en universitetsutbildning i filosofi, dessvärre värdelös i Danmark. Men, visar det sig, Abel vet hur man svetsar. Han avlägger ett prov, får beröm och anvisas en snabbkurs för att uppdatera sin teknik. För en väldigt billig penning har Danmark helt plötsligt en kvalificerad svetsare till. Att inget hänt innan Asger tar sig an saken, är givetvis ett underbetyg till den danska arbetsmarknadspolitiken.

Bra tv om samhällsproblem

Julien kommer från Kongo. Han kan så många språk och har så många examina att han verkligen borde ha ett kvalificerat arbete. Julien söker hundratals jobb varje år, men – det verkar nästan som att hans ihärdighet framför allt syftar till att dokumentera hur diskriminerad han är. För när Asger uppmanar honom att kontakta en specifik person, som kan dirigera honom i exakt den riktning där hans unika kompetens skulle ge honom den fördel han annars saknar, då vill inte Julien. Det spelar ändå ingen roll: ”Heter man inte Jesper har man ingen chans i Danmark", slår han fast. Så skapar han sitt eget lilla arbetslöshetshelvete.

Nedim har lämnat en kriminell tillvaro och söker extrajobb medan han läser in gymnasiekompetens. Mohammad kommer från Syrien och har examen inom turism. Men trots att han har en dansk fru är han urdålig på danska och vägrar ta okvalificerade jobb. Stella är flykting från Iran, har varit arbetslös i många år och ser ut som en sorgsen Mona-Lisa. Sabah, född i Danmark och med examen i offentlig förvaltning, är övertygad om att det är hennes slöja som orsaken till att hon fortfarande inte har något arbete.

Några av deltagarna behöver en spark därbak, andra behöver höra att offerkoftan i själva verket är en tvångströja. Den som tycker sig vara för fin för att städa eller servera tas ur den villfarelsen. Den som inte vågar tro på sin egen förmåga får chansen att visa upp sin duglighet.

Andra behöver höra att offerkoftan i själva verket är en tvångströja.

Man måste inte instämma i Asger Aamunds samtliga politiska analyser för att uppskatta den kombination av respekt, brutal ärlighet och genuin vilja att hjälpa, som genomsyrar alla sex avsnitten. ”Asger og de nye danskere” är ett fint exempel på hur skildringen av enskilda fall kan belysa en generell problematik. Därtill är det bra tv – alltså kul, trots att det inte handlar om dating, träning, dans, musik eller matlagning. Och, serien kan fortfarande ses på dr.dk, också från Sverige.

Läs också:

Jag flyttar inte hem till sjukvårdskrisens Sverige

Vi vet ju nästan ingenting om islam