Sedan tidigt 2000-tal har Folkpartiets strateger jagat så kallade 20/80-frågor, det vill säga frågor som är för kontroversiella för de andra partierna att driva, men som har stort stöd i folkdjupet. Frågor som garanterar konflikter, vilket i sin tur säkerställer publicitet. Men strategin har misslyckats i avseendet att vinna röster. Ett skäl till detta är att den utgår ifrån en felaktig premiss – att väljare röstar utifrån en enskild sakfråga. Det är i stället ofta en helhetsbild, eller om man vill, en känsla, som avgör.

Med utspel är det i bästa fall som med barns pysselböcker, där de genom att knyta samman dussintals små prickar får den större bilden att framträda. Men i Folkpartiets fall var det, även för oss med insyn, omöjligt att se hur ordningsomdömen, pappamånader, återinförd värnplikt och ja till euron kunde kopplas ihop till en större vision för Sverige. Ännu mindre en frihetlig sådan.