Miraklet i Sandviken rapporterades först av Gävletidningen Arbetarbladet. DN och Expressen gick på tog upp nyheten senare. Arbetarbladet har nu skrivit en uppföljare som frågat en SKL-expert. ”Rapport sågas av expert”:

”Måns Norberg är särskild expert på SKL på utjämningssystemet, kostnader för flyktingar och hållbar jämställdhet. Han är kritisk på flera punkter.

– Kommunen tjänar inte en massa pengar på invandring. Snarare går det plus minus noll, säger han.”

PwC-rapporten har två delar. Mirakelsiffran en halv miljard i överskott är från del två. Media har inte förstått metodologin bakom siffran. Det är ingenting som ens liknar en vanlig jämförelse av intäkter med utgifter.

Rapporten har på kommunens intäktssida inkluderat invandrares samlade inkomster före skatt plus arbetsgivaravgifter (”produktionsvärde”). Inte bara skatter som går till stat och landsting utan även den lön invandrare tar hem efter skatt inkluderas som en intäkt för kommunen. Nästa obegripliga steg är att addera invandrares ”konsumtionsvärde” och hyror på intäktssidan. En första ledtråd på att något inte står rätt till i rapporten får man när tar en titt på tabellen med huvudresultatet.

Utrikes föddas samlade inkomster före skatt (produktionsvärde) är 538,7 miljoner kronor. PwC anger samtidigt att utrikes föddas konsumttion är 18,7 miljoner kronor. Det är en omöjligt låg konsumtionsnivå i relation till de inkomster och hyror som anges. Förklaringen tycks vara att PwC glömt multiplicera konsumption per månad med tolv. Så beräknades Sandviken kommuns, eh, intäkter från invandring. Från detta subtraheras kommunala utgifter för utrikes födda, men inte staten eller landstingets utgifter. Voilà, på så sätt landar PwC i slutsatsen om en överskott på en halv miljard kronor per år. Metodologin bakom Miraklet i Sandviken är helt enkelt ett haveri.

Arbetarbladet är en Socialdemokratisk tidning i en medelstor ort. Tidningen har den journalistiska integriteten att rätta sin felrapportering. Även migrationsvänliga Tove Lifvendahl är intellektuellt hederlig om PwC-rapportens brister. Dagens Nyheter vägrar fortfarande göra en rättelse eller uppföljning. Jag mailade journalisten som skrev artikeln tre dagar sedan och bad om rättelse, men fick inget svar. DN försöker fortfarande övertyga oss att Sandviken kommun har intäkter på en halv miljard från kommunens invandrare:

”Sandviken tjänar över 500 miljoner kronor årligen på de utomlandsfödda personer som bor i kommunen. I genomsnitt innebär det per person och år drygt 145.000 kronor till samhället.”

Sandviken är en fattig norrlandskommun med ovanligt högt utanförskap. Arbetarbladet rapporterade om detta 2011 “I Sandviken är mer än fyra av tio utlandsfödda utan jobb”. Enligt PwC rapporten själv förvärvsarbetar endast 1334 invandrare i hela Sandvikens kommun, en förvärvsfrekvens på föga mirakulösa 48 procent. Invandrare i Sandviken har relativt låg snittlön. Är det mot bakgrund av detta plausibelt att Sandviken genererar enorma överskott?

Joakim Ruist vid Göteborgs Universitet har forskat om fiskala effekter av invandring från Europa. Han visar övertygande att invandring från Europa till Sverige är lönsam, som jag länge trott. Sveriges kanske mest välintegrerade invandrargrupp är från Västeuropa. Joakim Ruist undersöker även invandrare från Östeuropa (främst Polen och Baltikum) som också klarat sig över medel. Han räknar till sist på Rumänien och Bulgarien separat. Låt oss som jämföra årliga överskott från en forskarstudie med vad DN påstår om Sandviken:

Invandrare från Västeuropa: +43,000 kr/år.

Invandrare från Östeuropa: +14,000 kr/år.

Invandrare från Rumänien och Bulgarien: +10.000 kr/år.

Invandrare i Sandviken (48 procent förvärvsfrekvens): +145.000 kr/år.

Siffrorna ovan är för hela befolkningen. Enligt Dagens Nyheter genererar varje invandrare i arbete i Sandviken ett överskott för kommunen på +380.000 kr per år, eller ca +32.000 kr i månaden.

Miraklet i Sandviken är en av veckans största nyheter. Hundratals opinionsbildare, politiker och journalister har sett de här orimliga uppgifterna. Få tycks ha ens höjt på ögonbrynen. Ett önskvärt (men smått otroligt) resultat accepterades okritiskt genom groupthink. Rapporten om Sandviken började raskt att användas i regeringens opinionsbildning utan metodgranskning. Integrationsminister Erik Ullenhag twittrade “Sandviken påminner om att vi också blir rikare av öppenhet”. EU-minister Birgitta Ohlsson kommenterade om Sandviken för Expressen ”Invandring är frihetsvinst för individen, välfärdsvinst för kommunen och kompetensvinst för företagen”. Eliten gick självbelåtet ut för att håna vanligt folk som var källkritiska. Expressens Tommy Schönstedt twittrade ”Intressanta och positiva siffror om invandringen i Sandviken. Och arga män – jo bara män – mejlar och protesterar…”.

Det ansågs inte anmärkningsvärt att Sandvikens drygt tusen utrikes födda i arbete skulle kunna generera en halv miljard i överskott för kommunen per år. Att Sandviken har en förvärvsfrekvens på 48 procent bland utrikes födda startade heller inga varningsklockor bland Sveriges tänkande klasser. Vad har invandrares sysselsättning med ekonomisk lönsamhet att göra? Vinster från invandringen härrör som alla vet från mystiska abstrakta krafter, som ”öppenhet” och ”tillväxt”. Media har berättat att detta står förklarat av experter i rapporter och studier, (som journalisterna själva visserligen inte kunnat förklara ordentligt eller förstå, men…).

Om Sveriges etablissemang hade ett minimum av ekonomisk allmänbildning om invandring skulle de inte ha gjort bort sig med en så uppenbart felaktig uppgift. En okunnig elit är priset ett land betalar när det blir tabu att diskutera invandring öppet.

Ingen tycks heller ha funderat på hur invandring på kommunnivå i fattiga Sandviken kan vara 10-15 gånger mer lönsam än invandring från Polen, Rumänieneller Baltikum är på riksnivå. Detta trots att Expressen citerade Ruist studier om östeuropa i samma artikel. Ingen konstighet att läsa att kommunen genererar 32.000 kr/månaden i överskott per varje utrikes född i arbete. Det är väl de gamla hederliga dynamiska effekterna som är i farten igen. Kanske förklaras enorma överskott av att en andel av transfereringarna går tillbaka till staten som moms.

Det viktiga är att akta sig för att använda egen slutledningsförmåga som någon sorts populist. Sveriges främsta kulturskribenter, journalister, idéhistoriker, deckarförfattare, broilers, näringslivslobbyister, jurister, modebloggare och teaterchefer har studerat frågan ingående och försäkrar oss om att invandring gynnat ekonomin. Vem tror du att du är som försöker resonera själv i stället för att lita på det som står i Expressen och bekräftas på twitter? För alla – utom möjligtvis (manliga) rättshaverister – var diskussionen om invandringens kostnader avslutad den dag självaste förvaltningschefen på trafikförvaltningen i Sandviken slog fast i DN att invandring är lönsamt för landet. Visst, det finns några avvikare som Assar Lindbeck, Jan Ekberg och Magnus Henrekson som inte håller med. Fast märker du inte att de bara är män?

En central del av den socialliberala självbilden är föreställningen om att man är mer upplyst än den otvättade allmänheten. ”Allas lika värde, fast jag är värd lite mer än andra eftersom jag tror mer på allas lika värde”. Ett psykologiskt motiv för att läsa kvalitetstidningar som New York Times eller Dagens Nyheter är att läsaren känner sig intelligent själv. Man kan säga vad man vill om New York Times, men de framstår sällan som blåsta. Det gör däremot Dagens Nyheter efter det här fiaskot, och när tidningen framstår som ointelligent tappar den en del av sin glans. DN fick sina förtroendefulla läsare att gå på bluffen och många lär nog känna sig dummare i stället för smartare när de får reda på hur det verkligen står till.