Tystade vittnen, ett maktövertag över stans småföretagare och en ständig rekrytering av småkillar till organiserad brottslighet.

I maj, tidigare i år, träffades Ronnebypoliser i yttre tjänst och regionpolischefen i syd, Annika Stenberg, så att poliserna kunde berätta om sin situation. Hur de var rädda att förlora kontrollen över centrumet där systematisk utpressning fått fäste. Hur de oroade sig över tillväxten till den organiserade kriminaliteten. Då var Annika Stenberg nyss tillträdd som polischef över region syds fyra stora län: Skåne, Kronoberg, Kalmar och Blekinge.

Den egna polisstationen i Ronneby hade precis stängt sin reception på grund av personalbrist. Ronnebybor hänvisades till andra städer. Också arresten stängde vilket medförde att resor till häktet i Karlskrona, där två poliser måste följa med på varje körning, tog bort poliser från Ronnebys gator.

Sju månader senare sitter Annika Stenberg ner med Patrik Oldin, polischef för sydost, och politiker från Ronneby och Karlskrona.

– Receptionen på Ronnebys polishus kommer öppna igen efter årsskiftet, vi kan inte säga exakt när. Vi kommer ha en fördjupad dialog om att eventuellt inrätta en till kommunpolis. Den regionala operativa ledningsgruppen ska på måndag ta upp om vi kan göra tillfälliga förstärkningar för situationen som är just nu, säger hon.

Annika Stenberg Foto: TOMAS LEPRINCE

"Ronnebygänget" sprider skräck

Den senaste månaden har Ronneby kommun har identifierat åtta kärnindivider med en längre svans av springpojkar. Tillsammans utför de utpressning, rån, narkotikaförsäljning, stölder, misshandel, hot och skadegörelse – men också ett sorts psykande av småföretagande och nyanlända genom att oinbjudet flytta in i okändas lägenhet, beställa mat på restauranger utan att betala eller blockera vägen för pensionärer på cykel. De tillhör inte något etablerat gäng utan är en kompiskrets som sett chansen att växa sig starka i Ronneby.

– Jag är orolig men just nu är jag lite mer förhoppningsfull, säger Annika Stenberg.

Hon syftar på två gripanden av nyckelpersoner bakom de ständigt pågående utpressningsförsöken. Ett gripande har lett till Migrationsverkets förvar.

Den 19 november skrev Kvällsposten om två bröder utan svenskt uppehållstillstånd som tillhör gängets kärna. Ett stort antal medier spred nyheten. I helgen sattes storebrodern, efter sju år med utvisningsbeslut, i förvar. Tidigare har det ansetts råda verkställningshinder. Annika Stenberg hävdar med eftertryck att polisens plötsliga framgångar i arbetet mot utpressarna inte hänger ihop med att medier uppmärksammat fallet.

– Vi har helt enkelt för lite poliser i Sverige. Vi har en befolkningstillväxt, vi har en brottsutveckling som vi inte är dimensionerade för, vi har i södra Sverige en gränskontroll som tar mycket resurser och dessutom vet ni hur situationen i Malmö ser ut i dagarna. Jag håller med vår rikspolischef om att vi inte ser effekterna av den reformen vi sjösatt ännu, men jag är förhoppningsfull och arbetar för att vi ska se effekter framåt. Jag är förhoppningsfull.

Hon tillägger:

– Alla medarbetare i region syd arbetar intensivt för att vi ska ha en bättre trygghet.

Ändå är Annika Stenberg och lokalpolitikerna överens om att Blekinge sticker ut. Fler polisresurser måste fördelas till sydost och där är Patrik Oldin i sin tur beredd att prioritera lokalpolisområde Karlskrona.

Annicka Engblomb, Camilla Brunsberg, Annika Stenberg, Roger Fredriksson och Patrik Oldin på presskonferens i Ronneby. Foto: Tomas Leprince

"I lördags ville en råna min kusin"

Medan presskonferensen i Ronneby fortfarande pågår samlas tre bekanta inne på Hassan Abdulaziz kombinerade frisörsalong och mobilfixarverkstad. De tycker att polisen synts mer i stan den senaste månaden. Näringsidkare har också fått skyddslarm av polisen.

– Det går uppåt. Det har blivit lite bättre än innan. Men i lördags ville en av killarna råna min lilla kusin. Så jag var tvungen att lägga mig i. Nu är jag rädd. I går kunde jag inte sova, jag åkte till butiken klockan tre på natten för att se om den var sönderslagen, säger Ehab Al-Turfa som driver två livsmedelsbutiker.

Han har precis släppts ut ur häktet efter att ha misstänkts för att ha misshandlat en kärnperson i Ronnebygänget som i sin tur misstänks för rånförsök på Ehabs minderåriga släkting. Han har inte slagit någon, säger han, utan bara knuffat bort. På samma sätt häktades Hassan Abdulaziz efter ett stort slagsmål i oktober som gav honom ett långt knivärr. I dagsläget har fallet inga misstänkta.

Utpressarna som härjar i staden kräver ibland betalning för att inte förstöra.

Ali Omar, Hassan Abdulaziz och Ehab Al-Turfa. Foto: Tomas Leprince

Ehabs svärfar, Ali Omar, menar att de som betalar vad utpressarna kräver hjälper till att göra dem starkare. Det är lätt hänt att tänka att "det är billigare att ge en tusenlapp i månaden än att ersätta krossade skyltfönster". Hans egen 16-åriga son har drabbats av rån- och misshandelförsök av killarna.

Ali Omar är nöjd med att polisen trappat upp sin närvaro den senaste månaden.

– Polisen jobbar mycket nu. De är starkare nu. De är alltid i Ronneby. Men lagen i Sverige är svag.

På nyheten om att receptionen i Ronneby – som för två år sedan stängdes – kommer öppna igen kommenterar Ehab Al-Turfa:

– Men ska det finnas polis också eller bara reception? Det är frågan.

Han menar att gängets makt måste brytas.

– De här killarna vill ha makten över de som bor här i Ronneby. De vill vara det gänget som alla respekterar när de går ut på stan.

En tät kontaktkedja mellan de som drabbats av utpressargänget är en lösning för stunden.

– Just nu är vi butiksägare en egen grupp. Vi är tio till femton personer. Vi håller ihop. Då kanske de inte vågar göra något mot oss, menar Hassan Abdulaziz, som samlat dem i sin salong.

Ali Omar. Foto: TOMAS LEPRINCE

Annika Stenberg: Finns krav att jag ska gå

Annika Stenberg har inga vanliga dagar på jobbet nu i vinter. Åklagarmyndigheten har skickat över hundra klagomål till polisen på brottsutredningar i region syd. Kammarchef Ola Sjöstrand menar att utredningarna i Malmö “nära kollapsat”. Det finns också en stark kritik mot Stenberg personligen.

Facket kräver hennes avgång och de för i nuläget ingen dialog med varandra.

– Det finns ju från polisförbundet ett krav på att jag ska avgå. Jag kommenterar inte det ytterligare i medier, säger Annika Stenberg medan den blekingska riksdagsledamoten Annicka Engblom (M) föreslår att vi byter ämne.

Det senaste har hundratals Malmöbor tyst marscherat för stadens senaste 24-åriga mordoffer. Annika Stenberg har kritiserats för att ta en sedan tidigare inplanerad semestervecka på Kanarieöarna mitt i krisen och att hårt driva en personalfråga om en medarbetares lönetillägg i stället för att synas som stark ledare i regionens ödesfrågor.

Arrangörerna av marschen efterlyste ansvariga politiker och myndighetschefers närvaro. Annika Stenberg var inte där.

– I själva marschen, det tänkte jag inte på, där ska jag vara ärlig. I andra fall är det jag eller Jarl Holmström som är min biträdande och som också är operativt ansvarig. Vi delar på frågorna beroende på vad de har för karaktär. Jag är chef för hela regionen, så jag är inte chef för just Malmö. Där finns andra chefer som ska svara och som också gör det. Men det finns någon form av förväntan av att jag också är chef för Malmö. Det är en felaktig förväntan.

Under marschen till mordoffret Rami Amins minne tryckte ett antal mammor upp lappar med texten: Jag är Ramis Mamma!!! Stoppa våldet!

Jessica Faraj, 50, var en av dem. Hon understryker att hon inte är mordoffrets mamma utan höll lappen som en sympatihandling.

– Jag har tryckt många blad som det jag har i handen och många mammor hade det med sig till marschen. Vi är alla emot våld och vapen. Rami kommer alltid att leva inom oss, säger hon.

Under marschen var hon i tårar. Och många är trötta på det som sker.

Jessica Faraj med lappen "Jag är Ramis mamma". Foto: Khaleel Kassab

Annika Stenberg själv beskriver vår tid som att vi är mitt i en utsatt och pressad situation. Sedan polisregion syd föddes den 1 januari 2015 har Annika Stenberg varit regionchef över fyra stora län.

Hennes probleminsikt har gradvis stigit.

– Situationen vi har sliter väldigt hårt på våra medarbetare och våra chefer. Jag såg inte fullt ut att det skulle komma när jag tillträdde. Jag skulle inte säga att vi har en poliskris. Vi har en resursbrist av poliser och polisanställda, vi har en befolkningsökning och en brottsutveckling där våra resurser inte hängt med. Vad det gäller det riktigt grova våldet där ser vi att Malmö, Helsingborg och Landskrona sticker ut och vi har också en besvärande situation i Växjö. Vi är pressade. Det finns väldigt många behov.

Willy, 69, hittade skadad man

På första advent i år går Willy Persson, 69, en promenad hemma i Ronneby. Utanför Frälsningsarméns lokal ser han en 37-årig man ligga på marken i reflexbyxor och T-shirt från ett måleri. Bredvid ligger splittret av en läskflaska som krossats mot hans huvud. Mitt på eftermiddagen. Han får förklarat att tre unga killar, som Willy Persson känner väl till som medlemmar ur Ronnebygänget, slagit och stampat på kroppen. Willy Persson sätter sig bredvid mannen och tar upp mobilen.

– Vi ringde polisen men de skulle ju köra från Karlskrona.

Istället får han sitta där bredvid. Willy Persson kallar sig helst grävmaskinsentreprenör men han är också är politiskt engagerad som gruppledare för Kristdemokraterna. Han har under lång tid lyft trygghetsfrågan politiskt. Situationer, som den på adventseftermiddagen med den nedslagne mannen, förvånar honom inte längre. Antalet anmälda brott i Ronneby har gått ner i år. Att se det som positivt ger Willy Persson inte mycket för.

– Statistiken stämmer inte. Den företagare som kommer klockan sju på morgonen och ser ett inbrott anmäler inte om man inte kommer fram direkt. Utan då måste man börja städa så att verksamheten kommer i gång.

Ambulansen kommer och tar hand om 37-åringen. Idag två veckor senare har ingen frågat efter Willys namn för att ta upp ett vittnesmål.

De tre bekanta inne på Hassan Abdulaziz frisörsalong känner till fallet.

– Han vill inte anmäla. Han tänker att de kanske kommer efter honom. Eller hans barn, säger Hassan Abdulaziz.