Det pågår en debatt om debatten. Får man säga vad som helst om vad som helst? När statsvetaren Henrik Ekengren Oscarsson myntade begreppet ”åsiktskorridoren”, det vill säga ”den buffertzon där du fortfarande har visst svängrum att yttra en åsikt utan att behöva ta emot en dagsfärsk diagnos av ditt mentala tillstånd”, uppstod en välbehövlig diskussion om det konsensussökande svenska debattklimatet. Varför räds vi åsikter vi inte förstår eller sympatiserar med? Är inte debattens fundamenta en mosaik av olikfärgade åsikter? Kan man alls debattera om alla tycker likadant?

**Det sökande samtalet **har inte som sin främsta ambition att missförstå. I det sökande samtalet lyssnar man mer än man själv talar. I ett sådant samtal bedöms åsikter och argument, inte den som framför dem.