Huvudet på spiken

Om språkliga uttryck.

Slå huvudet på spiken, vara en black om foten, ta sig en bläcka och inte ett vitten är exempel på språkliga uttryck i svenska språket. De flesta vet hur det går till att spika med en hammare. Men vad är egentligen en black, en bläcka och ett vitten? Och vad syftar uttrycken på? I många uttryck som används i dag möter vi äldre tiders föremål och redskap. Uttrycken blir lättare att förstå om man känner till föremålen, deras benämning och användning.

Mer info - interaktivt

29 föremål och språkliga uttryck

Black – en black om foten

En black var ursprungligen en träklump som skulle hindra fångar att fly och hästar att springa iväg. Tunga blackar av järn användes till exempel vid fångtransporter.

Att något är en black om foten betyder att något utgör ett hinder.

I utställningen: Fotblack av järn, från Cellfängelset i Växjö. Inkom till museet 1881.

Bläcka – ta sig en bläcka

Bläcka är ett äldre rymdmått för brännvin. Det rymmer drygt 8,2 cl. Måttet tillverkades av bleckplåt.

Ta sig en bläcka betyder att ta sig en sup, att bli berusad.

I utställningen: Ett bläckmått från Segerstad socken, Västergötland. Kröningsstämpeln är från 1848.

Fatabur – hämta ur egen fatabur

En fatabur eller fatbur var ett förrådsutrymme eller hus för mat, kläder och husgeråd. Det kunde vara inrymt i gårdens huvudbyggnad men kunde också vara en fristående byggnad.

Ordet har fornsvenskt ursprung och kommer av fat (med betydelsen kläder, husgeråd) och bur (med betydelsen förrådshus).

Hämta ur egen fatabur betyder att man kan hämta något ur det egna förrådet. Man kan till exempel ha ett så rikt förråd av kunskap att man kan hämta direkt ur detta och inte behöver skaffa kunskaper på annat håll.

I utställningen: Foto på Fataburen på Skansen.

Galoscher – drag under galoscherna

I Sverige började gummifabriker att tillverka galoscher på 1890-talet. De blev snabbt populära och en del av modet. 2010 blev de återigen en stor försäljningsvara.

Det ska bli drag under galoscherna betyder att nu ska vi köra fort eller att sätta fart på en trög verksamhet. Det kan ha sitt ursprung i att de gummifabriker som tillverkade galoscher också tillverkade bildäck. Galoscher syftar här alltså på bildäck.

I utställningen: Ett par galoscher av konstgummi tillverkade 1955.

Galoscher – passar inte galoscherna?

Galosch är en yttersko som skyddar den egentliga skon. Galoscher har funnits sedan medeltiden och tillverkades länge av trä, läder eller kork.

Passar inte galoscherna? lär komma från ett tillfälle då skådespelaren Georg Dahlqvist (1807–1873) av misstag fått ut damgaloscher från teaterns garderob. När han försökte få dem på sig frågade garderobiären: Passar inte galoscherna? Uttrycket har numera fått innebörden om du är nöjd eller inte.

I utställningen: Ett par damgaloscher av trä och läder från 1840-talet.

Gryta – små grytor har också öron

Grytan är ett av de allra äldsta kokkärlen. Öronen kunde användas både som handtag och som fästen om grytan skulle hängas över spisens eld.

Små grytor har också öron är något vuxna säger för att påminna varandra om att små barn hör vad de säger.

I utställningen: En gryta av gjutjärn med öron och tre ben. Den är daterad 1762 och tillverkad för ett adligt hushåll.

Haspel – haspla ur sig

En haspel eller härvel är ett textilt redskap som används för att snabbt kunna linda garn till härvor. Man hasplar upp garn på en haspel, varv efter varv, till dess man har fått en härva som ska användas vid vävning av tyg. Haspeln är ett slags mätinstrument för att veta exakt hur mycket garn man har.

Haspla ur sig betyder att hastigt och mekaniskt rabbla upp något eller att säga något snabbt och oövertänkt.

I utställningen: Haspel svarvad av trä. Från Nederkalix socken, Norrbotten.

Hållhake – ha en hållhake på någon

Hållhake, eller krampa, är ett redskap för att hålla fast något i rätt läge. Används ofta av timmermän vid husbygge.

Ha en hållhake på någon betyder att ha vissa kunskaper som man kan utnyttja för att kunna styra en annan persons handlingar.

I utställningen: En hållhake av järn från Floda socken, Dalarna.

Häck – ha häcken full

Foderhäck är en behållare med spjälor runt om. Den fylls med hö till kor, hästar och får. En häck kan också vara ett galler som placeras längs med vagnens sidor vid transport av hö och foder.

Ordet häck kommer från lågtyskans hek, som betyder grind eller galler. Ha häcken full betyder att ha mycket att göra, vara överlastad med arbete. Uttrycket är känt sedan 1896.

I utställningen: Modeller 1:10 tillverkade för Kungliga Skogs- och Lantbruksakademien vid 1700-talets slut: en foderhäck och en höhäck för vagn.

Kappsäck – leva i kappsäck

Ursprungligen en mjuk tygpåse för förvaring av kläder. Den användes av ryttare och hängdes över sadelknappen. Ordet kappsäck är känt i svenskan sedan 1482. Det kan vara en direkt översättning av tyskans Mantelsack (ty. Mantel, sv. mantel, kappa).

Leva i kappsäck betyder att man flyttar ofta, bor lite provisoriskt och därför inte hinner packa upp. Uttrycket finns belagt i texter från tidigt 1900-tal.

I utställningen: En kappsäck av vadmalstyg med läderremmar och knappar av horn. Från Svinhults socken, Östergötland. 1800-tal.

Krita och svart tavla – när det kommer till kritan, ta på krita

Under 1600- och 1700-talen var det vanligt att krögare med en krita skrev upp vad gästerna var skyldiga på en svart tavla. Man åt och drack och när det var dags för betalning kom det till kritan, det var dags att räkna ut och avsluta affärerna.

När det kommer till kritan betyder att något kommer till ett avgörande, när det verkligen gäller. Ta på krita betyder att ta eller få något på kredit.

Kutting – vända på kuttingen

En kutting är ett mindre laggkärl, främst för förvaring av våta varor. Ett annat ord för kutting är kagge.

Vända på kuttingen är att försöka se saker i ett nytt perspektiv, genom att vända upp och ner på invanda tänkesätt och föreställningar. Det har också betydelsen av att skaka om och vända upp och ner på brännvinstunnan för att få veta om det finns något kvar och för få ut de sista dropparna.

I utställningen: En brännvinskutting av brunbetsat trä från Unnaryds socken, Småland.

Ler och långhalm – hänga ihop som ler och långhalm

En blandning av lera och långhalm, långa halmstrån, kunde förr användas som byggnadsmaterial till enklare byggnader. Blandningen användes som fyllnadsmassa i väggarna som därefter beströks med kalkbruk. Ler och långhalm är inte ett särskilt stabilt byggnadsmaterial.

Hänga ihop som ler och långhalm. Numera används uttrycket ofta för att beskriva att något eller några hänger tätt samman. Ursprungligen hade det en ironisk innebörd, att något eller några hänger ihop trots att de egentligen inte passar bra tillsammans.

I utställningen: Lunderhaga gård, Gotland. Foto S. Ambrosiani, 1909 © Nordiska museet.

Lärft – blek som lärft

Lärft är ett slätt, ofärgat tyg av lingarn. För att få tyget riktigt vitt kunde man lägga ut det för blekning i solen.

Bli blek som lärft betyder att bli mycket blek eller helt vit i ansiktet.

Läst – skomakare, bliv vid din läst

Läst är ett hjälpmedel vid skotillverkning – en modell av en fot och ett slags mall till den färdiga skon. En läst kan vara gjord av trä, metall eller syntetmaterial.

Skomakare, bliv vid din läst betyder att man inte ska hitta på något nytt, utan hålla sig till den uppgift man har fått eller inom de områden man behärskar.

I utställningen: En läst till en barnsko från Nås socken, Dalarna.

Nattmössa – tala i nattmössan

Nattmössa användes förr för att hålla huvudet varmt men också för att skydda mot loppor och löss. Såväl kvinnor som män använde nattmössa. Nattmössan kunde se olika ut. Kvinnornas nattmössor var ofta prydda med spetsar och rikt dekorerade knytband.

Tala i nattmössan betyder att prata dumheter och strunt, vilket man kan tyckas göra när man talar i sömnen.

I utsällningen: En nattmössa för kvinna tillverkad 1856.

Nosring – bli dragen vid näsan

Nosringen kan vara just en ring som är fästad i djurets mule eller ett tångliknande redskap. Med hjälp av en nosring kan man leda en tjur utan att riskera att komma för nära djuret och utsätta sig för faran att bli sparkad eller stångad.

Bli dragen vid näsan. Uttrycket betydde ursprungligen att styra eller leda någon efter sin vilja. I dag använder vi uttrycket i betydelsen att bli lurad.

I utställningen: En nosring av järn från Dalarna.

Ok – ett tungt ok att bära

Ett bärok används för att göra det lättare att bära. Fördelas tyngden över axlarna blir det lättare att bära tunga bördor. Oket läggs över axlarna och det som ska bäras hängs i kedjornas eller repens krokar.

Ett tungt ok att bära betyder att någon har betungande uppgifter eller ett stort ansvar. Oket är då något som är tyngande, en börda. Uttrycket finns i Bibeln, särskilt ofta i Gamla Testamentet.

I utställningen: Ok av furu med kedjor och järnkrokar. Har använts av en murare för att bära hinkar med murbruk.

Plugghäst – vara en plugghäst

Plugghästen är en slags biblioteksstol. När man läser sitter man grensle över stolen, vänd mot den uppfällbara bordsskivan där boken läggs. Användningen av denna typ av biblioteksstol finns belagd i Sverige sedan 1700-talets början. Carl von Linné (1707–1778) var en av dem som lät tillverka en sådan stol för sitt bibliotek.

Ordet att plugga i betydelsen att slå eller banka in kunskap användes redan under 1700-talet. Att den här speciella biblioteksstolen kunde kallas för plugghäst finns dock inte belagt förrän under 1800-talet. Hur stolen fick sitt namn och varför en person som pluggar mycket kallas för plugghäst är inte helt klarlagt. Kanske är förklaringen att biblioteksstolen liknar en häst och man sitter grensle över den, precis som när man rider och att man satt på stolen när man pluggade. Stolen kunde därför kallas för plugghäst. Sedan kom ordet plugghäst också att användas om den person som använde stolen mycket. Hästen är ett djur känt för sin stora arbetskapacitet, precis som en människa som pluggar mycket.

I utställningen: Biblioteksstol tillverkad någon gång mellan 1720 och 1750 för språkforskaren Johan Ihre, på Ekebyhovs gård på Ekerö, Uppland.

Rubb och stubb – rubb och stubb

Rubb är det korta, vissnade gräset eller halmstrån som står kvar på åkern efter skörden. En sådan åker kallas för stubbåker. Stubb är något som är kort och avhugget. En stubb var också länge ordet för en kort och snäv underkjol.

Rubb och stubb betyder att ta allt, även det obetydliga och till synes värdelösa. Man kan också köpa eller sälja rubb och stubb, vilket betyder att köpa eller sälja allt. Gör man sig av med rubb och stubb, gör man sig av med allt.

I utställningen: Bild av jordbrukslandskap. Foto G. Lundh 1941© Nordiska museet.

Skäppa – inte sätta sitt ljus under skäppan

Det finns olika sorters skäppor. Såskäppan användes för sädeskornen när man sådde för hand och målskäppan var ett rymdmått för spannmål. Målskäppan var ett mått motsvarande 1/6 tunna, det vill säga ca 25 liter. Målskäpporna användes även för förvaring av spannmål.

Ordet kommer av fornsvenskans skäppa. Det finns flera talesätt med ordet skäppa. Sätter man ett ljus under en skäppa så döljer man ljuset för omvärlden. Uppmaningen att inte sätta sitt ljus under skäppan finns i Bibeln, Matteus 5:15. Det betyder där att vi inte ska dölja våra goda gärningar utan istället lyfta fram dem som föredöme och inspiration för andra. I dagligt tal har uttrycket innebörden att man inte bör dölja hur kunnig eller duktig man egentligen är. Få skäppan full betyder att få skäll. Ha skäppan full betyder att ha mycket att göra.

I utställningen: Målskäppa, rymdmått för 1/6 tunna. Från Eftra socken, Halland.

Spik och hammare – slå huvudet på spiken

Spikens huvud är dess övre del, den man slår på när man spikar.

Slå huvudet på spiken betyder att träffa rätt, att göra eller säga något träffande, precist och riktigt.

I utställningen: Handsmidda spikar från Häringe socken, Södermanland och en hammare från Sanda socken, Gotland.

Stöpslev – ligger i stöpsleven

Stöpslev är ett redskap som används vid smältning av bly eller tenn. Med stöpsleven kan det smälta blyet eller tennet hällas i gjutformar.

Ligger i eller är i stöpsleven innebär att något är under omprövning eller diskussion. Det som ligger i stöpsleven är fortfarande formbart.

I utställningen: En stöpslev från Hede socken, Härjedalen.

Syl – inte få en syl i vädret

En syl är ett smalt och spetsigt redskap som används inom en rad olika hantverk och slöjder. Med en syl gör man hål i läder, tyg och andra mjuka material.

Inte få en syl i vädret betyder att andra pratar så mycket att man inte lyckas sticka emellan med ett enda ord. Det är svårt att få utrymme att säga något. Luften är, bildligt uttryckt, så förtätad av ord att man inte ens kan få en syl i vädret.

I utställningen: En syl som använts av en skomakare i Stockholm.

Såll – läcka som ett såll

Ett såll är ett redskap som förr användes för grovrensning av säd. Sållets botten var tillverkat av vidjor, rep eller rotting som flätats. När sållet skakas faller sädeskornen igenom men skräpet stannar kvar. En sil är också en form av såll.

Läcka som ett såll betyder att läcka kraftigt, till exempel som en otät båt. Läcka som ett såll betyder också att sprida information om något som man borde hållit tyst om. Ha ett minne som ett såll betyder att ha dåligt minne.

I utställningen: Ett såll i svepteknik med kanter av furu och med botten av flätad rotting. Från Öckerö socken, Bohuslän.

Talgdank, Liljeholmensljus, Lumalampa – det går upp en talgdank, det går upp ett ljus, det tänds ett Liljeholmen, det tänds en Luma

Talgdank var ett ljus tillverkat av animaliskt fett. Vid slakt togs allt fett tillvara och kokades. En talgdank var ett talgljus av sämre kvalitet.

Liljeholmens Stearinfabrik AB grundades i Stockholm 1839. Stearinljus framställs av en blandning av animaliskt fett och palmolja. De ger ett starkare sken än talgdankens.

Luma, Kooperativa Förbundets glödlampsfabrik, grundades i Stockholm vid 1920-talets slut.

Det går upp en talgdank, det går upp ett ljus, det tänds ett Liljeholmens, det tänds en Luma. Samtliga uttryck betyder att man plötsligt förstår, ser ett sammanhang eller lösningen på ett problem.

I utställningen: Ett paket med stearinljus. Liljeholmens Stearinfabrik och en förpackning för glödlampa av fabrikatet Luma.

Tumskruv – dra åt tumskruvarna

Tumskruv är ett tortyrredskap som användes för att tvinga och pressa fram bekännelser. Tummen placeras mellan de båda järnblecken och skruvarna dras åt. I Sverige förbjöds tortyr enligt lag 1772.

Dra åt tumskruvarna betyder att man sätter press på någon.

I utställningen: En tumskruv av järn, från Tyskland. Inköpt till museet 1895.

Vitten – inte ett vitten

Ett vitten var ett vitt mynt, alltså ett silvermynt. Kommer av lågtyskans witte med betydelsen vit slant. Vitten betecknade silvermynt av lågt värde.

Inte ett vitten betyder inte det minsta eller ingenting. Att inte äga ens ett vitten betyder alltså att inte äga någonting, inte ens ett silvermynt av lågt värde. Vitten kan också användas i uttryck som mina synpunkter var inte ett vitten värda och betyder då att synpunkterna ansågs vara helt värdelösa eller inte beaktades.

I utställningen: Silvermynt, 1/3 riksdaler från 1789 och 2/3 daler silvermynt präglat under Karl XI:s regeringstid 1660–1697.

Öre – inte ha ett rött öre

Öre är en mycket gammal myntenhet. Sedan Gustav Vasas tid har öre varit ett namn på präglade mynt av olika slag. Sedan 1873 utgör ett öre en hundradel av en krona, alltså ett mynt av låg valör. Mynt präglade av koppar är röda.

Inte ha ett rött öre betyder att vara utan pengar.

I utställningen: Kopparmynt 2 öre präglat 1866 och kopparmynt 1 öre präglat 1742.

Att läsa mer – boktips

Svensk ordbok, utgiven av Svenska Akademien 2009.

Här finns också information om både föremål och uttryck kopplade till dessa.

Här finns också information om både föremål och uttryck kopplade till dessa. Bevingat: från Adam & Eva till Oväntat besök

Av Hellsing, Birgitta, Hellquist, Magdalena, Hallengren, Anders. (Stockholm, Bonnier 2002)

Pressbilder