Jordbruket är grunden för all civilisation. En global livsmedelsbrist skulle leda till oöverskådliga sociala, politiska och humanitära katastrofer. Världen stod för bara drygt 50 år sedan inför ett sådant scenario. Jordens befolkning ökade betydligt snabbare än livsmedelsproduktionen och frågan om den globala livsmedelsförsörjningen tycktes vara olösbar. I dag har vi facit på hur det gick. Trots att vi i dag är mer än dubbelt så många på jorden som på 60-talet är antalet människor som svälter i dag färre och de stora hungerkatastroferna är blott hemska minnen.

Det som helt ändrade förutsättningarna var en kraftig global ökning av avkastningen per areal i jordbruket, inte minst i utvecklingsländerna, det man kallar för den Gröna revolutionen. Den Gröna revolutionen åstadkoms genom en kraftig publik satsning på växtförädling där sorter togs fram som svarade på ökade gödselgivor med kraftigt ökad avkastning. Växtförädlaren Norman Borlaug ledde denna jordbruksrevolution och fick, kanske mest välförtjänt av alla pristagare, Nobels fredspris 1970. Han har kallats för ”mannen som räddade en miljard liv”.