Gudrun Schymans 100 000-kronorsbrasa under en Almedalsvecka är rena kaffepengar. Jonas Sjöstedt är redo att elda upp miljarder. Han vill inte att Vattenfall stämmer tyska staten efter det att Merkel panikvände och stängde den tyska kärnkraften. Vänsterledaren tycker att svenska skattebetalare ska efterskänka motsvarande drygt 40 miljarder svenska kronor till Tyskland.

Gustav Fridolin - ni vet politikern som sprang runt med en kolbit - tyckte i valrörelsen att Vattenfall helt sonika skulle avveckla sina tyska kolkraftverk och försegla gruvorna. För om verksamheten säljs leder det bara till att någon annan orsakar samma utsläpp och därför måste brunkolen stanna i jorden!

Hur stor hade mångmiljardnotan för Vattenfall blivit av en sådan gigantisk kapitalförstöring? Det får vi veta när företaget har lyckats sälja verksamheten. Politikern med kolbiten är givetvis medveten om att kärnkraftsavvecklingen dramatiskt ökar Tysklands beroende av brunkol och av Putins gas. Men en god miljöpartist behöver sällan ta hänsyn till den komplicerade verkligheten. Åtminstone inte under en valrörelse.



Men nu kan Gustav Fridolin och miljöminister Åsa Romson fira med tårta i regeringskansliet. De har åtminstone lyckats nita Vattenfall på hemmaplan och tvingat det helstatliga bolaget till en rejäl kapitalförstöring. Vattenfall tidigarelägger sin stängning av Ringhals 1 och 2 till åren mellan 2018 och 2020. Inte på grund av att reaktorerna skulle vara färdiga för pension som Oskarshamn 1 - utan på grund av dålig lönsamhet.

Visst är elpriserna låga och bedöms förbli så ytterligare några år. Men själva dödsstöten är den rödgröna höjningen av effektskatten på kärnkraft med 16,7 procent. Effektskatten motsvarar nu en fjärdedel av marknadspriset på den nordiska elbörsen.

Eva Halldén, vd för Ringhals, pekar på hur effektskatten påverkar lönsamheten. Och Vattenfalls koncernchef Magnus Hall konstaterar att styrelsen utan denna kärnkraftskatt "inte skulle ha tagit det här beslutet i dag."

Efter detta glädjebesked för Miljöpartiet - och omfattande kapitalförstöring för Sverige - lär Romson försöka framstå som en troende marknadsliberal och hänvisa till att Vattenfall minsann avvecklar Ringhals på rent "marknadsmässiga grunder".

Och jovisst, det går att avveckla fler jobb än de på Vattenfall på marknadsmässiga grunder. Det kan inträffa om regeringen höjer jobbskatterna så kraftigt att konkurrenskraften försämras.



Skatter som ekonomiskt styrmedel ska också användas mot den förnybara energi miljöpartister annars brukar omfamna. Miljöminister Åsa Romsons regering inför en solskatt på 30 öre per kilowattimme för större solcellsanläggningar.

Först en rejäl skatt på koldioxidfri kärnkraft så att den förtidsavvecklas, därefter en skatt på ett energislag som ska ersätta kärnkraften. Nog verkar det ha gått ett par proppar i regeringskansliet.

Miljöpartisterna älskar också att tala om energieffektiviseringar i miljonprogrammen. När en fastighetsägare sätter upp en solcellsanläggning och använder 99 procent av elen till de egna hyreshusen och säljer 1 procent vidare, ja då blir av någon anledning 100 procent av elen skattepliktig. Men skatteintäkterna på solel anses väl helt nödvändiga för att finansiera statliga bidrag för solcellsutbyggnad.

Staten, den tar och den giver, energipolitiken katastrofal förbliver.