Karin Nylund, presskommunikatör på Utrikesdepartementet, säger att desinformationen där Sverige omnämns har ökat markant de senaste åren i en artikel på DN:s Kultursidor. På interna genomgångar på UD samt övriga departement gås en rad exempel igenom i syfte att sätta en annan bild. Ledarsidorna.se har tagit del av delar av utbildningen och det finns en hel del frågetecken om vem som står för desinformationen.

– Exempel på detta är Ungerns senaste utspel om så kallade ”no go zones” i Europa där Sverige omnämns, vilket ju är ett falskt påstående och ren desinformation, säger hon.

Vad Nylund använder för faktaunderlag är oklart även fast hon i en detalj har rätt. Polisen använder sig inte längre av begreppet ”No go zones” utan begreppen ”Utsatta områden” och ”Särskilt utsatta områden”.

Ett utsatt område är, enligt polisens egna definitioner i den nyligen officiellt publicerade rapporten ett geografiskt avgränsat område som karaktäriseras av:

 Låg socioekonomisk status

 Kriminell påverkan på lokalsamhället.

Ett särskilt utsatt område kännetecknas av:

 Allmän obenägenhet att delta i rättsprocessen.

 Svårigheter för polisen att fullfölja sitt uppdrag

 Parallella samhällsstrukturer

 Våldsbejakande religiös extremism

 Närhet till andra utsatta områden

Gemensamt för dessa områden är:

Majoriteten av de utsatta områdena har varit föremål för en rad insatser över tid vilket i sig är ett kvitto på att de tidigare insatserna inte varit tillräckligt omfattande för att få en bestående effekt på problematiken.

 Polisär närvaro sker mestadels reaktivt i områdena vilket lett till en bristande tilltro till polisen och rättsväsendet.

Ju längre tid ett samhälle har upplevts leva utanför samhällets normer desto svårare är det för polis och andra samhällsaktörer att återta sin auktoritet.

Flertalet områden har varit utsatta under så lång tid att det har skett en normalisering av det exceptionella inte bara för de boende i områdena utan även för polisen och andra myndighetsföreträdare. 

Resandeproblematiken har en tydlig koppling till de utsatta områdena då majoriteten av de resande bor eller har bott i ett sådant område.

Flyktingströmmarna riskerar att få en stor påverkan på dessa områden.

Det som förenar dessa områden är att de ofta är byggda under perioden 1965-1975, de så kallade miljonprogrammen. Ur en polisiär synvinkel är miljonprogramsområdena ofta svåra att arbeta i då reträttvägar saknas. Dessutom gör vägarnas placering att bilar lätt kan hindras att köra ut ur området. Områdena är även svårspanade eftersom husen är placerade så att de boende har uppsikt över innergårdar. Polisens känsla av att vara bevakad är påtaglig enligt dem själva. Områdena kan beskrivas som områden där rädsla och otrygghet är relativt vanligt samtidigt som området karaktäriseras av låg tillit.

Hela polisens egen rapport om dessas områden kan läsas nedan som inbäddat dokument. Efter att ha läst den bör såväl UD som Dagens Nyheter sannolikt börja ställa sig frågan, och få delar av svaret, om vilka påståenden som är falska, vad som är desinformation och framför allt, vem avsändaren är.

Dagens Nyheter ser ut att rakt av, utan kritisk journalistisk granskning, acceptera UD och Karin Nylunds bild istället för att kontrollera tillgängliga fakta i form av Polisens egen rapport om dessa områden.

DN agerar mer som ett lydigt verktyg åt den politiska makten istället för att bedriva seriös journalistik.