Vanlige sykdommer og operasjoner blir farlige

- Det er mulig å bremse utviklingen

RESISTENT: Prinsippskisse av en resistent bakterie, der genet styrer «forsvaret» av bakterien. Det kan være en helt ufarlig bakterie, men for eksempel også en bakterie med et NDM-1-gen. Og den er ikke hyggelig. Pilene som peker ut fra genet, symboliserer bakteriegenets «angrepsvåpen» som avviser, endrer eller nøytraliserer angrepet fra antibiotika. Vi får altså - på en av tre måter - en bakterie som er resistent mot antibiotika. Grafikk: Tom Byermoen

Frykter at antibiotika vil slutte å virke

(VG Nett) Antibiotika er et grunnfjell i moderne medisin. Men i nær fremtid kan vi måtte klare oss uten.

Tom Berby

Oppdatert 8. august 2017

Artikkelen er over ti år gammel

FRANSK ORDTAK «En forkjølelse som ikke behandles varer i en uke. En forkjølelse som behandles varer i syv dager». Vis mer

I 1956 uttalte den amerikanske presidenten Dwight D. Eisenhower: - Jeg erklærer herved alle mikrobers død!

Men i dag er det antibiotikumet han lovpriste, utrydningstruet. Bakterier som er resistente mot antibiotika, vil bli en voldsom utfordring. Medisin og helsestell kan bli satt 70 år tilbake.

Frykt

Det antibiotikaresistente genet NDM-1 er blant det som skaper frykt, selv om bare to tilfeller er meldt i Norge. Begge personene hadde ligget på sykehus i India, der NDM-1 kommer fra.

OPTIMIST: Den amerikanske president Dwight D. Eisenhower (1890-1969) hadde klokketro på at livstruende mikrober (deriblant bakterier) var bekjempet for alltid. Foto: Scanpix

NDM-1 (New Delhi metallo-beta-lactamase) er ikke det eneste bakterielle gen som ekspertene bekymrer seg for. I dag følger de med på mellom fem og ti kombinasjoner av bakterier med resistensegenskaper. Blant disse er bakterier som MRSA, VRE, PNSP, ESBL og Gram-negative stavbakterier som NDM-1 er en undergruppe av.

- Hva er «worst case» når det gjelder utvikling av antibiotikaresistens?

- At vi en dag står uten antibiotika til å behandle vanlige infeksjoner som lungebetennelse og blodforgiftning. Både cellegiftkurer for kreftpasienter og transplantasjoner vil bli meget risikabelt, sier Dag Berild.

Han er overlege på infeksjonsmedisinsk seksjon ved Aker sykehus i Oslo, og har arbeidet med feltet antibiotikaresistens i snart 20 år.

Artikkelen fortsetter under bildet.

LIVREDDER: - Antibiotika er den medisinen som har reddet flest liv siden det kom i bruk. Levetiden siden 1900 har økt med 30 år. 20 av dette skyldes sosiale forbedringer, 10 skyldes medisin. Sju av disse årene kan knyttes til antibiotika, sier overlege Dag Berild ved Aker Sykehus. Foto: Tom Berby



I dag brukes antibiotika ved transplantasjoner. Ved nærmest alle disse operasjonene oppstår det infeksjoner som må behandles.

Men også til nå ukompliserte inngrep som fjerning av blindtarm kan bli komplisert. Kjønnssykdommen gonoré kan bli vrien å behandle igjen, noe som kan føre til bekkenbetennelse og påfølgende sterilitet.

Tuberkulose kan bli umulig å kurere, og det vil bli risikabelt å gjennomføre underlivsoperasjoner. Dødsrisiko ved lungebetennelse kan i verste fall øke dramatisk.

- Resistente bakterier kan bringe med seg økt dødelighet, økt sykelighet, lenger liggetid på sykehus og økte helsekostnader, sier Berild.

Ikke svartedauden

BRA AN: Vi ligger noenlunde bra an i forhold til antibiotikaresistens i Norge, mener leder for oppfølgings- og registreringsorganet NORM, Gunnar Skov Simonsen.

Gunnar Skov Simonsen er overlege ved Universitetssykehuset i Nord-Norge, og leder for NORM (Norsk overvåkingssystem for antibiotikaresistens). NORM er et helseregister som siden 2003 har kartlagt bruk av antibiotika og spredning av resistente bakterier i Norge.

- Det er også viktig å si at det ikke akkurat er svartedauden som kommer. Vi kommer ikke til å bli syke på nye måter, men spesielt barn, eldre og de som må opereres eller behandles med cellegift, vil bli utsatt dersom relevante antibiotika ikke eksisterer, sier han.

Ikke over natten

- Det verste scenarioet er at vi får pasienter med infeksjoner som vi ikke kan behandle fordi de er infisert med bakterier som er resistente mot alle våre antibiotika. Dette skjer i flere land i dag, men praktisk talt ikke i Norge, sier Simonsen.

- Dette vil ikke skje over natten, men litt etter litt erverver de ulike bakterietypene resistens mot de midlene vi benytter i behandlingen.

- Hvor lang tid kan det ta før vi kan oppleve dette?

- Kanskje om halvannen generasjon. Våre barn vil nok kunne bruke effektiv antibiotika, men kanskje ikke barnebarna våre, sier overlege Berild.

GODE HISTORIER: Overlege Morten Lindbæk legger vekt på at alt ikke er svart. Det finnes gode historier på hvordan vi kan møte resistente bakterier. Foto: Tom Berby

Professor i Allmennmedisin ved Universitet i Oslo, Morten Lindbæk, er leder for Antibiotikasenteret for primærmedisin (ASP). Han bidrar med noe mer optimistiske toner.

- Det går an å gjøre noe. Dette er ikke et hurtigtog som går lukt til helvete. Det er muligheter for å bremse utviklingen. Vi har eksempler fra Island og Finland, der uønskede bakterier spredte seg. Men med bred informasjon mot befolkningen klarte man å stoppe det, og de har ikke større problemer enn oss i dag.

- Situasjonen er ikke så gal i Norden. Her har vi én til to prosent resistente bakterier, mens Frankrike har 30-40 prosent.

Artikkelen fortsetter under bildet.

OPPFINNER: Alexander Fleming (1881-1955) oppdaget det første antibiotika - penicillin - i 1928, og fikk Nobels medisinpris i 1945. Samme år advarte han mot at misbruk av antibiotika kunne føre til dannelse av resistente bakterier. Foto: Scanpix



Antibiotikaenes historie starter i september 1928 da den skotske biologen Sir Alexander Fleming ganske tilfeldig oppdaget penicillin, det første antibiotikum. Alt i 1945 advarte han i et intervju med New York Times om at misbruk av penicillin ville føre til resistente bakterieformer.

RESISTENS: Utviklingen av resistente bakterier følger bruken av antibiotika, her det tilfeldig valgte antibiotikaet Ciprofloxacin. Selges i seks forskjellige former i Norge. Foto: Tom Byermoen

- Vi ser en helt klar sammenheng, forklarer Dag Berild.

- Jo mer antibiotika som skrives ut, jo mer øker resistensen.

- I krig - for eksempel i skyttergravene under første verdenskrig - tok bakterier flere liv enn kuler og krutt, legger Berild til. - Antibiotika var et fantastisk fremskritt. Før døde folk som fluer av tuberkulose. Nå er sykdommen praktisk talt utryddet.

Darwin i hurtigfilm

FASTLEGE: Fastlegene skriver ut 90 prosent av all antibiotika i Norge. Ekspertene mener alle leger må inn i videreutdanning om antibiotika. Illustrasjonsfoto: Stockmarket/Scanpix

Men bakteriene er smarte. Når de blir angrepet, endrer de seg.

- De har en livslengde på cirka 20 minutter, så muterte arveegenskaper manifesterer seg raskt i nye, resistente arter, sier Berild.

- Bakterienes verden er i sannhet darwinisme i hurtig kino. Generasjonstiden er kort, og alt skjer fort. Resistensutviklingen skjer over veldig kort tid, sier Skov Simonsen.

- I 1975 var 50 prosent av antibiotikabruken i Norge unødvendig. I dag er det verre, sier Berild.

- Så hva kan gjøres for å bedre situasjonen?

- Minske bruken av antibiotika!

Svaret er entydig. Her er Berild, Skov Simonsen og Lindbæk helt enige. Man må redusere bruk på sykehus, og privatpraktiserende må skrive ut mindre.

Mottiltak

HYGIENE: Hygienen må stadig forbedres på sykehusene, og også legene der må bevisstgjøres på bruk av antibiotika. Foto: Scanpix

- Det aller viktigste er å få redusert den generelle bruken av antibiotika, ettersom resistens ser ut til å utvikle seg parallelt med bruk. Et annet poeng er sykehushygienen, den må stadig forbedres. Dessuten er det viktig å isolere pasienter som legges inn i Norge etter opphold på sykehus i andre land. Det gjøres også i dag, sier Berild.

- Det er utarbeidet gode retningslinjer for fastlegene, men vi har for lite ressurser til å følge opp tilstrekkelig. Det er veldig stor variasjon i antibiotikabruken hos fastleger, sier Lindbæk.

ASP får i dag en årlig bevilling på halvannen million kroner, nok til halvannen fast stilling. Den svenske søsterorganisasjonen STRAMA får 10 millioner i året.

Folkehelseproblem

Artikkelen fortsetter under kartet.

IKKE BEST: Kartet viser at bruken av antibiotika i Norge ligger på et lavt, men ikke verdensdelens laveste nivå. Frankrike og Hellas er dårligst i klassen. Grafikk: Tom Byermoen



ASP ønsker å etablere et fast pensum og forelesningsrekke om antibiotikaresistens i det norske medisinstudiet. De ønsker kontinuerlig oppfølging og etterutdanning av fastlegene, og videreutdanning av leger som har fått utdannelse eller har praksis i andre land. Men: det mangler penger.

- Når det gjelder sykehusene er det ingen som har et koordinerende nasjonalt ansvar selv om fagmiljøene lenge har etterlyst en slik instans. Det finnes heller ingen god oversikt over hvordan eller hvor mye antibiotika som foreskrives ved norske sykehus. Man har først nylig fått i gang arbeidet med en nasjonal veileder for antibiotikabruk på sykehus, sier Skov Simonsen.

- Dette er et folkehelseproblem, sier Dag Berild.

- Det offentlige må mye sterkere inn med finansiering, ikke minst til forskning på nye produkter. Tidligere kom industrien stadig med ny antibiotika, når andre ble resistente. Nå er det ingen nye på beddingen, så vidt jeg vet.

Publisert: 20.09.10 kl. 10:00 Oppdatert: 08.08.17 kl. 15:32

Mer om Helse Sykehus