Hei, denne artikkelen er over ett år gammel og kan inneholde utdatert informasjon

(Dagbladet): Nicoline Bjerge Schie og 40-50 andre overlevende fra Utøya og pårørende følger den lukkede overføringen av rettssaken i tinghuset i Drammen på andre dagen.

- Det var mye verre i går. For mange av oss har det bygd seg opp et veldig trykk fram til saken startet. Det var hardt å høre alle de fæle detaljene. Da ble jeg dratt rett tilbake til Utøya 22. juli. Lydloggen var det verste.

- Det er mye lettere i dag, og sånn virker det for mange av de andre her også, sier 21-åringen til Dagbladet i den første pausen i aktoratets utspørring av Breivik.

Hun lå gjemt under en fjellhylle, og hørte gjerningsmannen rope rett over hodet på seg.

- Spak og stakkarslig - Jeg har vært veldig spent på høre stemmen hans. Den oppfattet jeg ikke på Utøya, bare roping. Og selv om han virker uforståelig kald og følelsesløs, er han likevel spakere i stemmen og mer stakkarslig enn jeg hadde forestilt meg.

- Det er nesten så jeg må synes synd på en person som har hatet så fælt liv at han må reagere på denne grusomme måten, sier Nicoline Bjerge Schie.

Hun har tenkt mye siden 22. juli på hvordan et åpnere samfunn bør være.

Åpen debatt

- Det er ufattelig at en mann kan reagere som han gjorde fordi han åpenbart har følt at han ikke nådde fram med sine ideer på en åpen måte. Jeg tror nok at ekstreme holdninger bør slippe mer til i vanlige kanaler i samfunnsdebatten. De må selvagt operere i åpenhet som alle andre.

- Da blir ekstremister avkledd og mer synlige for oss andre. Kanskje kunne 22. juli vært unngått hvis Breivik og andre ekstremister hadde fått en slags forståelse av at de ble tatt mer på alvor, funderer statsvitenskapstudenten fra Drammen.

