Nå gjenoppstår Norges fjerde vikingskip

Klåstadskipet løftes frem fra glemselen. 16. mai gjøres de første øksehuggene på en kopi i full skala i Tønsberg.

40 prosent av Klåstadskipet ble reddet – det vil si kjøl pluss mesteparten av babord side. Skipet står utstilt inn mot en vegg i Slottsfjellsmuseet i Tønsberg.

Terje Avner

10. mai 2014 21:48 Sist oppdatert 12. mai 2014

— Dette blir moro. Jeg gleder meg, sier professor emeritus i norrøn arkeologi, Arne Emil Christensen.

Og han har en helt spesiell grunn til å glede seg. Det var nemlig han som ledet utgravingen av skipet i 1970. Hver tirsdag i lang tid nå har han møtt opp i Slottsfjellsmuseet i Tønsberg.

Skipsbygger Geir Røvik skal lede byggingen av kopien av Klåstadskipet. Her står han ved roret i kopien av Osebergskipet, hans forrige store prosjekt. ALEXANDER VESTRUM/NTB SCANPIX

Her arbeider han og daglig leder Geir Røvik i Stiftelsen Nytt Osebergskip med å måle opp originalskipet, gjenskape det i en modell med skala 1:10 og lage arbeidstegninger til det nye skipet.

Nåtidens skipsbyggere har imidlertid nok av utfordringer. Bare rundt 40 prosent av skipet er funnet, og form og stevner må beregnes og rekonstrueres. Da er det godt at skipsbyggerne er de samme som tidligere har bygget kopien av det langt mer berømte Osebergskipet.

— Vi setter i gang byggingen 16. mai, sier båtbygger Geir Røvik. Han skal lede byggingen av Klåstadkopien, et arbeid som er ventet å ta ca. fire år.

— Byggingen er en del av formidlingen av historien om Klåstadskipet, så vi tar det pent og rolig.

Fakta Vikingskipene Tuneskipet: Vikingskip fra rundt 900 e.Kr. Skipet ble funnet i en gravhaug på Nedre Haugen gård på Rolvsøy i Fredrikstad i Østfold. Total lengde antas å ha vært 18,67 meter, største bredde ca. 4,4 meter.Gokstadskipet: Vikingskip fra slutten av 800-tallet. Det er Norges største bevarte vikingskip. Skipet ble funnet i «Kongshaugen» (Gokstadhaugen) på gården Gokstad i Sandefjord i Vestfold. Det er 23,8 meter langt, 5,2 meter bredt og har 16 åreparOsebergskipet: Vikingskip som ble bygd på sørvestlandet i år 820 og funnet i Oseberghaugen ved Tønsberg i Vestfold 10. august 1903. Skipet er 21,5 meter langt, 5 meter bredt og med 0,65 meter fribord. Det har 15 årepar og en mast med antatt høyde mellom 9 og 13 meter.Klåstadskipet: Omtales som Norges fjerde vikingskip. Det ble funnet allerede i 1893, men først gravd ut i 1970. Kjølen er 16,15 meter lang.Kvalsundskipet: Et rent roskip (et lite langskip uten mast og råseil) som gjerne tidfestes til ca. år 690 (+/- 70 år). Skipet ble funnet i en myr på Kvalsund i Herøy i Møre og Romsdal i 1920. Det er 18 meter langt og 3,2 meter bredt. Vis mer

Røvik har vært i Danmark og plukket ut åtte-ti eiketrær, blant disse treet som skal formes til den nesten 17 meter lange kjølen. Resten av trevirket skal i hovedsak hentes fra norske skoger.

Forliser i storm

Treverket i Klåstadskipet er datert til 990-årene. Det er ikke mulig av funnet å fastslå hvorvidt skipet var nytt eller gammelt da det forliste, men skal vi dramatisere tiden og omstendighetene, kan det bli omtrent slik:

Viken (Oslofjorden) i 990-årene:

Det er vikingtid i Norge. I vest— og Midt-Norge strides man om makten. Olav Tryggvason utfordrer og slår Håkon (Sigurdsson) Jarl i Trøndelag ca. år 995. Men i Viken har det lenge vært forholdsvis fredelig nå. Området er under dansk kontroll. Makten skifter fra kong Harald Blåtann til sønnen Svein Tjugeskjegg uten at den vanlige mann og kvinne i området rundt fjorden merker noen forskjell. De sliter med sitt. Driver gårdene, rydder mark, fisker i fjorden, slår av en handel.

Slik kan Klåstadskipets skrog ha sett ut. Skipet hadde også mast og seil da det forliste i 990-årene.

Kanskje er det sent på høsten. Det er storm og uvær i Viken. Vinden pisker opp fjorden i store brottsjøer fra sør. Et drøyt 20 meter langt og 4,5 meter bredt handelsskip er på vei nordover, kanskje fra området som i dag kalles Eidsborg i Telemark. Her har de lastet skipet med brynesteiner, en norsk eksportartikkel gjennom nærmere to tusen år. Ingen vet hvor skipet skulle, men utenfor Viksfjorden mister mannskapet om bord kontrollen. Skipet driver inn i fjorden og videre inn i Klåstadkilen i Larvik kommune og legger seg på tvers på grunt vann. Lasten i skipet får det til å velte utover. Halve skipet blir liggende under vann.

40 prosent av Klåstadskipet ble reddet – det vil si kjøl pluss mesteparten av babord side. Skipet står utstilt inn mot en vegg i Slottsfjellsmuseet i Tønsberg. TERJE AVNER

Lokalbefolkningen forsyner seg raskt av det de kan fra det havarerte skipet. Slammet dekker restene. Nedre Klåstad gård, år 1893 :

Grunnen har hevet seg et par meter siden handelsskipet forliste ca. 900 år tidligere. Bonden på gården drenerer jordet sitt og støter på gammelt treverk. Han husker godt utgravingen av det berømte Gokstadskipet, bare noen mil og et drøyt tiår unna. Kan det være et nytt vikingskip han har støtt på?

Antikvar Nicolay Nicolaysen, som var ansvarlig for utgravingen på Gokstad, kommer til Klåstad for å undersøke. Han blir bare mildt interessert. Dette er neppe noe nytt Gokstad-funn. Men kanskje finnes det midler til videre undersøkelser neste år, mener han. Det gjør det ikke. Gårdbrukeren trenger marken, så han dekker funnet til igjen.

En modell i papp i skala 1:10 bygges før skipsbyggerne går løs på fullskalakopien. I modellen har man «speilvendt» de eksisterende bordgangene for å bygge opp mest mulig også av skipets styrbord side. TERJE AVNER

Klåstad, år 1969:

Norge har tre fantastiske skip fra vikingtiden, alle funnet i gravhauger. Tuneskipet ble funnet i Nedre Haugen gård på Rolvsøy i Fredrikstad i 1860-årene, Gokstadskipet ble utgravd i 1880-årene, og Osebergskipet ble funnet i 1903. Klåstad-funnet var glemt og ukjent for de fleste utenom kretsen av spesielt interesserte.En av dem som virkelig var interessert, var arkeologen Arne Emil Christensen. Han hadde blant annet vært med på utgravingen av fregatten «Lossen» på Hvaler i 1967. I 1969 fikk han høre at det var planlagt en oppdemming av det indre området av Klåstadkilen. Konsekvensene av en slik oppdemming ville være at grunnvannet i området sank, og at det som fantes igjen av funnet fra 1893 ganske snart ville blitt helt ødelagt.

— Høsten 1969 gikk vi over jordene. Ingen visste lenger nøyaktig hvor skipet lå, men vi stakk metallstenger ned i grunnen og lette metodisk. Snart støtte vi på det som måtte være skipet, forteller Christensen.

Klåstadkilen skulle demmes opp. Det hastet med å redde det som var igjen av Klåstadskipet. Bilde fra Vestfold kommunes film <i>Arven om Klåstadskipet</i>.

— Tanken vår var først og fremst å dokumentere funnet, ta bilder og kanskje få med oss små gjenstander. Men det skulle vise seg at skipet var i bedre forfatning enn vi fryktet. Det måtte være mulig å rekonstruere det, mente vi. Se video: Klåstadskipet graves ut

På Slottsfjellsmuseet

Restene av Klåstadskipet ble gravd frem i 1970 og preservert i årene som fulgte. Funnet besto av det meste av kjølen, det meste av bordgangene på babord side, noen årekeiper (tolleganger) og 30 til 40 brynesteiner, antagelig fra bruddet i Eidsborg i Telemark. De fleste av bordgangene er i eik, hugget i Oslofjordområdet. De to øverste bordgangene er i furu. Andre deler er av bøk.

I dag er funnet stilt ut i Slottsfjellsmuseet i Tønsberg. Her har det, til nå, måttet finne seg i å leve i skyggen av de andre skipsfunnene fra vikingetiden – alle stilt ut i Vikingskiphuset på Bygdøy i Oslo. Nå skal imidlertid Klåstadskipet løftes frem i lyset på ny.

Og den skal seile i Vestfold som for 1000 år siden.