Maatalouden fosforikuorma rehevöittää yhä Itämerta. Mitä jos tulevaisuudessa peltoja lannoitettaisiin kemiallisten aineiden sijaan mieluummin uusilla kierrätyslannoitteilla?

Tästä on kyse Erilaiset kierrätyslannoitteet haastavat kemialliset valmisteet maanviljelyssä.

Kierrätyslannoitteissa käytetään hyväksi esimerkiksi teollisuudesta ja maataloudesta ylijääviä sivuvirtoja, jotka ovat hyvin ravinnepitoisia.

Kierrätyslannoitteiden sisältämä orgaaninen aines on hyväksi maaperälle.

Kasvien tarvitsema fosfori on uusiutumaton luonnonvara ja sitä on maapallolla rajallisesti, joten sen kierrättäminen on tärkeää.

Maatalous on yhä Itämeren suurin kuormittaja. Kaikki ympäristölle ystävällisemmät ratkaisut ovat tervetulleita.

Kanta-Hämeen Jokioisissa, Luonnonvarakeskuksen koelohkolla vilja on kasvanut määrämittaansa. Pienehkö peltoalue on jaettu omiin osioihinsa: yhdessä osassa viljaa on lannoitettu kemiallisella valmisteella, kun taas vieressä lannoitus on hoidettu kierrätyslannoitteella.

Nyt on aika tarkkailla lopputulosta ja verrata, miten kukin lannoite on asiansa ajanut.

– Mitä silmin ja lehtialaa mittaamalla on nähnyt, eroja ei ole, toteaa Luonnonvarakeskuksen erikoistutkija Marja Jalli.

Toisin sanoen vilja on kasvanut samalla tavalla sekä kierrätyslannoitteen että perinteisemmän kemiallisen lannoitteen avustuksella.

Jalli on tyytyväinen näkemäänsä.

– Oikein lupaavat tulokset, hän arvioi.

Tietysti kyse on vasta ensimmäisestä testiviljelystä, ja lopputulos on saatu nimenomaan tämänvuotisissa, melko poikkeuksellisissa olosuhteissa.

Suunta on kuitenkin hyvä, mikä sopii BioA-nimisen kierrätyslannoitteen kehittäjälle Jari Järviselle.

Järvinen on tilannut kierrätyslannoitteelleen Luonnonvarakeskukselta koesarjan. Luken tehtävänä on myös antaa puolueetonta ja tutkimukseen perustuvaa tietoa siitä, miten lannoite toimii.

Yrittäjä Jari Järvinen on kehittänyt kierrätyslannoitteen. Elise Tykkyläinen / Yle

Seitsemän vuoden kehitystyö vaikuttaisi nyt olevan lähestulkoon valmis. Tai harjoittelu, kuten Järvinen itse aikaa kutsuu.

Matkan varrella yhteistyötä on tehty eri tahojen kanssa ja mukana on ollut useita yrityksiä, kuten Cursor, UPM, Stora Enso ja Neste sekä suomalaisia yliopistoja.

Järvisen mukaan BioA-kierrätyslannoitteiden selkeä tavoite on olla kilpailukykyinen vastine kemiallisille tuotteille.

Kierrätyslannoite itsessään ei ole uusi keksintö. Yle uutisoi "buumista" jo kaksi vuotta sitten.

Miksi maanviljelijän kannattaisi valita kierrätyslannoite kemiallisen sijaan? Siihen on monta syytä.

Hyvä ja paha fosfori

Jotta kasvit kasvavat, ne tarvitsevat erilaisia ravinteita, kuten typpeä ja fosforia. Kemiallisiin lannoitteisiin fosfori täytyy louhia, mikä kuluttaa energiaa. Toisaalta fosfori on myös uusiutumaton luonnonvara, jonka on arvioitu loppuvan maapallolta.

Siksi olisikin elintärkeää, että fosforia pystyttäisiin kierrättämään. Tätä juuri kierrätyslannoitteet tekevät: ne pyrkivät nappaamaan ravinteet kiertoon esimerkiksi teollisuuden tai maatalouden synnyttämistä sivutuotteista.

Oleellista on myös kierrätyslannoitteen sisältämä orgaaninen aines, joka auttaa maaperän rakennetta. Orgaanista ainesta vastaa myös karjan tai kotieläinten lanta, mutta nykyisin on paljon maatiloja, joissa eläimiä ei ole.

Päätyipä fosfori maaperään kierrätyslannoitteen tai kemiallisen lannoitteen kautta, oleellista on se, kuinka paljon sato pystyy siitä hyödyntämään.

Ylimääräisellä fosforilla on taipumus valua paikkoihin, joissa se on ennemminkin vitsaus. Kuten Itämereen.

Itämeri on yhä murheenkryyni

Alkuvuodesta julkaistun raportin mukaan Itämeren tilanne ei ole kohentunut ja rehevöitymistä aiheuttava, liiallinen ravinnekuormitus on pääosin peräisin maataloudesta.

Tietysti kakkua on jakamassa useat Itämeren rannalla sijaitsevat valtiot. Näistä Puola on suurin kuormittaja.

– Suomen maatalous vastaa noin viidestä prosentista Itämeren fosforikuormituksesta, Suomen ympäristökeskuksen erikoistutkija Petri Ekholm toteaa.

Fosforin käyttöä lannoitteissa on vähennetty jo toistakymmentä vuotta ja kuormitus onkin Ekholmin mukaan hieman pienentynyt aiemmasta.

Tällä hetkellä ongelma on kuitenkin se, ettei aikoinaan maahan mätetty fosfori katoa sormia napsauttamalla.

– Vuodesta 1995 lannoitus on vähentynyt dramaattisesti. Mutta fosforia on kertyneenä niin paljon, ettei sen määrä kaikilla pelloilla ole vielä pienentynyt tarpeeksi, Ekholm sanoo.

Toisaalta Suomi on sitoutunut Itämeren suojelukomission (HELCOM) toimintaohjelmaan, jonka tavoitteena on vähentää fosforikuormitusta entisestään.

Ekholm ei halua syyttää yksittäisiä viljelijöitä, mutta tavoitteisiin ei päästä, jos lisää muutoksia ei tapahdu.

– Viljelijät ovat tehneet sen, mitä on edellytetty. Samaan aikaan on kuitenkin fakta, että maatalouden kuormituksen pitäisi vähentyä, jos haluamme vähentää rehevöitymistä tässä maassa. Tämä koskee sekä järviä että rannikkoalueitamme.

Tänä kesänä sinilevätilanne etenkin Suomenlahdella oli pahempi kuin koskaan tällä vuosikymmenellä. Ekholm muistuttaa, että sen syynä on ollut meren erityinen ongelma ei niinkään tämän vuoden päästöt: fosforia on vapautunut pintaveteen Itämeren pohjasta ja pohjakerroksista. Toisaalta taustalla on kyllä vuosikymmeniä jatkunut kuormitus.

Elise Tykkyläinen / Yle

Lisää kilpailua lannoitemarkkinoille

BioA-yrityksen toimitusjohtaja ja kierrätyslannoitteen luoja Jari Järvinen seisoo testipellon reunalla ja hypistelee käsissään pieniä lannoitepellettejä.

– Olemme tehneet perusteellista työtä ja lisäksi olemme halunneet, että lannoitteesta tulee hieman edullisempi kuin normaalit, markkinoilla olevat lannoitteet, Järvinen perustelee projektiin mennyttä aikaa.

Järvisen mukaan he pystyvät myymään kierrätyslannoitetta kemiallisia vastineita halvemmalla, koska heidän ei tarvitse hankkia esimerkiksi kallista, louhittua fosforia erikseen.

BioA-kierrätyslannoite saa alkunsa esimerkiksi paperi- tai sellutehtaan toiminnasta syntyvästä sivuvirrasta, joka on orgaanista ja ravinnepitoista. Tämä sivutuote on kuitenkin teollisuudelle hyödytön.

Aines kuivatetaan, siihen lisätään typpeä ja lopulta valmiin pelletin päälle pyöritetään tuhkaa, joka on puhdistettu raskasmetalleista.

– Saamme raemaisen lopputuotteen ja pystymme toimittamaan sen asiakkaalle säkissä, Järvinen kiteyttää.

Tämä on yksi oleellisista eroista esimerkiksi kilpailijaan Soilfoodiin, jonka vastaavat valmisteet ovat märkiä.

Soilfoodin maatalousmyynnin johtaja Sampo Järnefelt kertoo, että lannoitteen jalostaminen raemaiseksi lisäisi heillä kustannuksia merkittävästi. Tämä puolestaan näkyisi tuotteen hinnassa.

Toisaalta viljelijän näkökulmasta rakeiden etu on se, että ne eivät vaadi erityistä kalustoa. Tätä korostetaan maanviljelijöitä edustavassa Maa- ja metsätaloustuottajain Keskusliitossa.

– Jos lannoite on pussissa niin hyvä, ja jos se sopii normaaleihin, joka tilalta löytyviin kylvölaitteisiin, sen parempi, toteaa MTK:n asiantuntija Airi Kulmala.

Toinen erityispiirre BioA-lannoitteessa on tuhka. Järvisen mukaan tuhkan sisältämä kalsium auttaa kasvia saamaan maaperästä sen tarvitseman kaliumin ja fosforin paremmin käyttöön. Näin näitä kahta ei tarvita itse lannoitteessa niin paljoa.

Testiviljely jatkuu

BioA-yrityksen seuraava askel on rakentaa tehdas Kotkaan. Ensimmäinen erä uutta kierrätyslannoitetta tulee myyntiin ensi keväänä.

Tällä hetkellä kemiallisesti valmistettava typpi on lannoitteen ainoa epäorgaaninen ainesosa. Järvisen mukaan se on kuitenkin tarkoitus korvata orgaanisella typellä, kunhan toiminta lähtee vain kunnolla käyntiin.

Tämä tuote sopii Järvisen mukaan myös luomulle.

– Kahden vuoden päästä pystymme kattamaan Suomessa koko luomulannoitustarpeen, hän lupaa.

Testiviljyä on myös tarkoitus jatkaa. Näin kierrätyslannoitteen pitkäaikaisemmat vaikutukset tulevat esiin.

– On kiinnostavaa nähdä, miten biopohjainen valmiste vaikuttaa maaperään ja mikrobitoimintaan sekä eliöstöön. Oletus on, että vaikutukset ovat myönteisiä, Lukesin tutkija Marja Jalli sanoo.

Jallin mukaan Luonnonvarakeskuksessa on tutkittu erilaisia kierrätyslannoitteita, mutta hän ei ole törmännyt aiemmin vastaavaan.

– Tämä lannoite on käytössä hyvin samankaltainen kuin viljelijöille tutut kemialliset valmisteet, hän sanoo.

Luonnonvarakeskuksen erikoistutkija Marja Jalli on seurannut testipeltoa mielenkiinnolla. Elise Tykkyläinen / Yle

Ympäristö kiinnostaa

Kierrätyslannoitteilla on nyt kysyntää. Tämän on huomannut MTK:n asiantuntija Airi Kulmala, ja asian vahvistaa myös Soilfood-yrityksestä Sampo Järnefelt.

Järnefeltin mukaan heidän nestemäiset lannoitteensa loppuivat keväällä ja nyt maanparannuskuitujen osalta on jouduttu myymään ”ei-oota”.

BioA iskee siis hyvään saumaan.

MTK:n asiantuntijan Kulmalan mukaan on ylipäätään hölmö ajatus, etteikö viljelijää kiinnostaisi ympäristö – se, jossa hän itsekin elää ja toimii.

Tulevaisuudessa vesien puhtaudella on entistäkin suurempi merkitys.

– Kun on todennäköistä, että tämän vuoden kaltaiset kesät yleistyvät, viljelijöiden on ryhdyttävä kastelemaan enemmän. Sitä ei voida tehdä sinileväisellä vedellä, Kulmala toteaa.

Myös Ekholm toivottaa kierrätyslannoitteet tervetulleiksi. Hän näkee niissä monia hyviä puolia, kuten fosforin kierrätyksen ja orgaanisen aineksen käytön, mutta Itämeren ongelmaa ne eivät yksinään ratko.

– Ne voivat olla osa ratkaisua, mutta tarvitaan myös paljon muuta.

Muun muassa maatilojen sukupolvenvaihdoksissa ei veroseuraamuksia useinkaan haluta jättää arvailuiden varaan. Elise Tykkyläinen / Yle

Yksi tällainen apukeino voi olla kipsin levittäminen pelloille. Kipsin tarkoitus on auttaa fosforia pysymään paremmin maassa.

Toukokuussa kerrottiin, että Helsingin yliopiston ja Suomen ympäristökeskuksen kipsipilotti on ollut onnistunut ja kipsi on vähentänyt fosforipäästöjä.

Tavoitteena on, että kipsikokeiluja voitaisiin jatkaa koko Itämeren ympäristössä.

Lue lisää:

Maatalous budjettiriihen voittaja – MTK: ”Kymmenien miljoonien tukea pitää peilata satojen miljoonien menetyksiin”

Sellutehtaiden jätteet kelpaavat nyt lannoitteeksi – uusi menetelmä vähentää tehokkaasti maatalouden haitallisia päästöjä

Miksi ihmeessä levittäisimme kipsiä pelloille? Professori antaa viisi syytä

Pelastetaanko Itämeri kipsillä? Pelloille levitetty kipsi vähensi fosforipäästöjä reilusti, ja nyt menetelmä halutaan käyttöön koko Itämeren alueella – keskustele

Raportti: Itämeri ei voi vieläkään hyvin