Sananlaskukin sen tietää: aattona juhla korkein. Eli kun suomalainen juhlii, hän tekee sen aattoiltana. Niinpä juhannuksenakin väkijuoma virtaa valtoimenaan juuri aattoiltana.

Miksi näin? Suomalaisen kirjallisuuden seuran arkistotutkija Juha Nirkko sanoo aattoillan juopottelun ja syöpöttelyn olevan perinteiden näkökulmasta tietynlainen uhrimeno: on lupa odottaa uutta satoa, kun törsätään entistä.

– Vulgaarimpi teoria on, että suomalainen juopottelee niin paljon, että tarvitsee pyhäpäivän toipumiseen, hän vitsailee.

Riskijuhannus ei häviä, mutta ruotsalaistyyppisempi juhannus yleistyy. Jussi Kauhanen

Juhannuksena alkoholinkäyttö on tutkitustikin runsasta. Sellaisetkin ihmiset juovat, jotka muulloin tarttuvat pulloon harvoin. Nirkon mielestä tässä voi nähdä jatkumon menneiden vuosisatojen rituaaleihin, joissa oluen juominen kuului juhlamenoihin.

– Sitä enemmän juhannuksen juomisessa on jatkumoa, mitä enemmän juomiseen suhtautuu rituaalina, Nirkko tiivistää.

Suomalaisten alkoholinkäyttöä tutkinut Pia Mäkelä THL:stä puolestaan sanoo alkoholin olevan symboli ja väline, jolla merkitsemme olevamme arjen yläpuolella.

Nuoret panivat korkin kiinni

Juhannusaattoa leimaa tutkimusten perusteella juominen maalla, mökeillä ja yksityisissä tiloissa. Sen ikäviä lieveilmiöitä ovat juopottelu lasten läheisyydessä ja tapaturma-alttius: erään tutkimuksen perusteella humalakuoleman riski on korkeimmillaan juuri juhannuksena.

– Sillä on paljon merkitystä, miten alkoholia käytetään. Juhannuksena se on ollut ehkä riehakkaampaa kuin muissa juhlissa, miettii kansanterveystieteen professori Jussi Kauhanen Itä-Suomen yliopistosta.

Muutokset nyt varttuvan sukupolven juomatavoissa voivat kuitenkin kuivattaa kosteaa kesäjuhlaa. Yksi alkoholitutkijoita ilahduttanut trendi on alaikäisten voimakas raitistuminen tällä vuosituhannella. Sama ilmiö on huomattu Suomen lisäksi monissa muissakin maissa eri puolilla maailmaa.

– Tänä vuonna on puhuttu siitä, että nuorilta on löytynyt kirkkaita pulloja kevään korvalla. Iso, nuoria raitistuttava trendi on kuitenkin ollut hyvin selvä, Kauhanen painottaa.

Hänen mukaansa tutkimuksissa on havaittu, että sukupolvien varttuessaan oppimat juomatavat kantavat pitkälle. Tämä viittaa siihen, että kun nykyajan suomalaisnuoret ovat keski-ikäisiä, he kenties käyttävät alkoholia maltillisemmin kuin vanhempansa.

Juhannus ruotsalaiseen malliin?

Toinen juhannuksen riskijuomista mahdollisesti vähentävä trendi on se, että kirkkaiden juomisesta on siirrytty miedompiin juomiin vähitellen aina 1980-luvulta alkaen. Kolmas on se, että alkoholin tasaisempi nautiskelu pitkin viikkoa on yleistynyt.

– Se on vähemmän dramaattista kuin eilispäivän viikonloppu- tai palkkapäiväryyppääminen. Tosin pitkin viikkoa tapahtuva alkoholinkäyttö ei ole vähentänyt viikonloppuryyppäystä vaan tullut sen lisäksi, THL:n erikoistutkija Pia Mäkelä myöntää.

Suomalainen juopottelee niin paljon, että tarvitsee pyhäpäivän toipumiseen. Juha Nirkko

Tulevaisuuden juhannusta ei rohkene julistaa kuivaksi senkään takia, että suomalaisten juomisessa mennään koko ajan kauemmaksi yhtenäiskulttuurista. Professori Kauhasen mukaan tilalle tulee polarisaatio: alkoholinkäyttö juhannuksena ja muulloinkin eriytyy taustan ja koulutustason perusteella.

– Erot kasvavat ja se näkyy ravitsemuksessa, ylipainossa ja alkoholinkäytössä. Riskijuhannus ei varmasti häviä lähivuosikymmeninä, mutta ruotsalaistyyppisempi juhannus yleistyy, hän ennustaa.