Suomalainen Frozenbyte on Trine-sarjan neljännessä osassa, The Nightmare Princessä, onnistunut tuomaan takaisin sen saman taianomaisuuden joka teki sarjan ensimmäisestä ja toisesta niin hyviä. Tuloksena on satumaisen hyvä pulmapeli.

Julkaisupäivä: 8.10.2019

Studio: Frozenbyte

Julkaisija: Modus Games

Saatavilla: PC (Windows, testattu), PlayStation 4, Xbox One & Nintendo Switch

Pelaajia: 1-4, moninpeli lokaalisti tai verkossa

Ikäraja: 12

Peliä pelattu arvostelua varten: noin 9 tuntia



Trine 4: The Nightmare Princen tarinassa aiemmista seikkailuista tutut Amadeus, Zoya ja Pontius palaavat jälleen yhteen kun he saavat tehtäväkseen palauttaa kiukutteleva ja karkuun lähteneen prinssin takaisin koulun penkille. Tehtävää hankaloittavat prinssin näkemät painajaiset, jotka vuotavat unimaailmasta tosielämään saakka, luoden kolmikon tielle pelottavia hirviöitä.

Amadeus on laatikkoja ja muita objekteja tyhjästä esiin taikova velho, joka pystyy maagisilla voimillaan siirtelemään osaa pelimaailman kohteista ympäriinsä. Zoya on jousella ja nuolilla aseistautunut ketterä varas, joka voi viritellä naruja eri kohteiden välille. Kolmantena sankarina Pontius toimii kolmikon lihaskimppuna ja vihollisia miekalla huitovana ritarina, jonka kilpeä voi käyttää laajasti apuna myös taistelun ulkopuolella.

Frozenbyten seikkailun tarjoamat fysiikkapohjaiset pulmat perustuvat sankareiden väliseen yhteistyöhön. Amadeus voi esimerkiksi asettaa vaakalaudan päälle sitä paikallaan pitävän laatikon. Sen päältä ketterä varas pääsee heilahtamaan köysiensä varassa tasolle, josta Pontius heijastaa kilvellään auringonvaloa oven avaavaan linssiin. Trine 4: The Nightmare Prince ei kuitenkaan rajoita pelaajan luovuutta, vaan saman pulman ratkaisemiseen on yleensä tarjolla usempi vaihtoehtoinen tapa.

Varsinkin Trine 4: The Nightmare Princen alkupuolella pulmat ovat kohtuullisen simppeleitä. Pelin edetessä vaikeustaso kasvaa, mutta mistään Baba is Youn kaltaisesta aivoja räjäyttävän hankalasta pulmapelistä ei ole kysymys. Sen sijaan Trine 4 on mukavan leppoisa seikkailu, joka haastaa mutta ei aja hermoromahduksen partaalle. Näin Trine 4 istuu mainiosti myös kasuaalipelaajille tai niille, jotka eivät yleensä pelaa kovin paljoa videopelejä.

Seikkailu toimii mainiosti sekä yksinpelinä että co-op-seikkailuna. Yksin pelattaessa pelaaja voi vaihtaa napin painalluksella käyttöönsä jonkin kolmesta sankarista, kun taas co-opina pelimaailmassa vipeltää yhtä aikaa kaksi sankaria. Co-opia voi pelata joko useammalla peliohjaimella samalta ruudulta tai vaihtoehtoisesti verkon välityksellä. Co-opina Trine 4: The Nightmare sopii erinomaisesti myös perhepeliksi.

Pulmat pysyvät samoina sekä yksinpelissä että co-opina pelattaessa. Co-opissa pelaajat voivat auttaa toisiaan ja esimerkiksi toinen pelaaja voi kiivetä Pontiuksen kilven päälle seisomaan, jolloin pulmista voi joissain tapauksissa tulla hieman helpompia.

Trine 4: The Nightmare Princen tarina ja pelimaailma ovat kuin suoraan lapsuuden satukirjoista. Juoni sitoo mukavalla tavalla tapahtumat ja eri peliympäristöt yhteen, vaikka mitään järisyttäviä juonenkäänteitä siltä ei kannatakaan odottaa. Vastaan tulevat hahmot, kuten sympaattinen siili, ovat kuitenkin piristävän erilaisia ja ne tuovat hymyn huulille.

Satumaisuus jatkuu myös grafiikoiden puolelle. 2,5D-kuvakulmasta kuvattu seikkailu on hyvin kaunista katsottavaa ja välillä pelaajan tekee mieli vain pysähtyä ihastelemaan taustalla näkyviä maisemia. Silloin tällöin taustalta voi saada myös apua pulman ratkaisemiseen. Erään kerran valtava kotka pitelee pelaajalle siltaa ilmassa, kun taas toisessa kohdassa pukki puskee tiellä seisovan puun kumoon.

Trine 4: The Nightmare Princen tunnelman kruunaa hieno soundtrack, jota kuuntelisi mielellään taustamusiikkina myös itsenäisenä julkaisuna. Yhdessä tarina, graafinen olemus ja musiikki luovat loistavan ympäristön, jossa pelaamisesta ja pulmien ratkaisemisesta tulee hyvä mieli.

Vaikka sivulta toiselle etenevä Trine 4: The Nightmare Prince on kaukana avoimen pelimaailman seikkailusta, kannattaa tasoissa silti pitää silmät auki ja seikkailla mahdollisuuksien mukaan. Sinne tänne on piilotettu salahuoneita, joissa on tavallista hankalampia pulmia ratkaistavaksi. Pulman ratkaisemisesta palkitaan uniikilla keräilyesineellä. Lisähaastetta tuovat myös kenttiin ripotellut pullot. Vaikka pulman pystyisi tavallisesti ratkaisemaan melko nopeasti, vaatii pullojen kerääminen selvästi enemmän miettimistä.

Kokonaisuudessaan Trine 4: The Nightmare Prince on erinomainen pulmapeli, josta on vaikea keksiä pahaa sanottavaa. Epäonnistuneen Trine 3: Artifact of Powerin jälkeen on mukava nähdä, että pelisarja on saatu palautettua raiteilleen. Pieninä nillityksen aiheina kamppailuosuudet eivät ole yhtä hauskoja kuin varsinainen pulmanratkaisu, mutta mitään kovin kamalaa pakkopullaa nekään eivät ole.

Vaikka pulmanratkaisu on hauskaa, on Trine 4: The Nightmare Princessä silti kaikkein parasta sen tarjoama tunnelma. Kyseessä on ehta hyvän mielen peli, jonka värikkäässä satumaailmassa oleskelu tuo hymyn kasvoille huonoinakin päivinä.

TRINE 4: THE NIGHTMARE PRINCE

”Trine 4: The Nightmare Prince on satumaisen hyvä pulmapeli joka tuo hymyn huulille.”