Nuorten työllistämiseen erikoistunut yrittäjä arvostelee vanhempia, jotka kirjoittavat työhakemuksia jälkikasvunsa puolesta.

Yrittäjä Heidi Alarieston haave on se, että kaikille suomalaisnuorille löytyisi kesätyöpaikka. PEKKA AHO

Kesätyönhakusesonki on käynnistymässä isot yritykset edellä. Pienet seuraavat yleensä perässä keväämmällä.

Näihin aikoihin ilmestyy perinteisesti myös juttuja, joissa eri alojen yrittäjät haukkuvat nykynuoret jokseenkin kelvottomiksi työntekijöiksi värikkäin sanankääntein ja anekdootein. Teini-ikäisille kesätöitä ja muita lyhytaikaisia työsuhteita välittävä yrittäjä Heidi Alariesto ei kiellä, etteivätkö työelämän pelisäännöt olisi monille nuorille vieraita: myöhästely, vätystely ja kännykän räplääminen työajalla ovat oikeita ongelmia.

Ennemmin kuin nuoriin, Alariesto suuntaa torunsa nuorten vanhempiin. Hänestä nuoren pääsy työelämään - ja siellä pärjääminen - on kotikasvatuksesta kiinni.

- Hyvää tarkoittavat vanhemmat haluavat tehdä asioita lapsensa puolesta eivätkä hoksaa sitä, miten tärkeää on laittaa nuori tekemään itse, Alariesto selittää.

Hän on törmännyt esimerkiksi vanhempiin, jotka soittelevat työnantajille lastensa puolesta. Se on varmasti huonoin mahdollinen tapa vakuuttaa työnantaja nuoren reippaudesta ja oma-aloitteisuudesta.

- Työhakemuksissa näkee sellaisia sanoja, joista tajuaa heti, että nyt on tekstin kirjoittanut joku muu kuin nuori itse, Alariesto ottaa toisen esimerkin.

- Usein vanhempien olisi hyvä pysytellä taka-alalla ja antaa nuoren tehdä itse, vaikka nuori tekisi sitten virheitäkin, hän summaa.

Rahahanat kiinni

Eikä päällepäsmäröinnin haitallisuus rajoitu vain palkkatyön hakuun. Alarieston mukaan sama virhe toistuu myös kotitöissä.

- Liian usein vanhemmat haluavat välttää konflikteja. Onhan se totta, että usein olisi helpompi tyhjentää tiskikone itse kuin komentaa lasta tekemään se.

Alarieston mukaan lasten käskeminen kotitöiden tekoon on kuitenkin korvaamattoman tärkeää, jos heidän toivoo pärjäävän myöhemmin työelämässä.

" Ilmaista " viikkorahaa ei pitäisi jakaa ollenkaan, Alariesto sanoo, vaan siihen pitäisi sisältyä säännöllistä osallistumista kotitöihin. Ysiluokasta ylöspäin nuorelta voi edellyttää myös kesätöiden tekemistä tai vähintään niiden hakemista.

- Jos nuori ei hae kesätöitä, ei vanhempien pidä antaa yhtään rahaa koko kesänä, Alariesto linjaa.

Sukupolvemme on velkaa

Kesätyötarjonta on monilla paikkakunnilla kuitenkin varsin kurja, ja moni motivoitunutkin nuori jää ilman paikkaa.

Erityisen hankala tilanne on alaikäisillä, 15-17-vuotialla nuorilla. Juuri heidän auttamisensa on Alarieston päämäärä. Hänen yrityksensä Kesäduuni-kampanjan kautta työllistyi viime kesänä 600 nuorta Helsingin, Oulun ja Rovaniemen seudulla. Tämän kesän tavoite on 1 500.

- Minun haaveeni on, että jokainen 15-17-vuotias pääsisi kesätöihin.

Tämän haaveen toteuttamiseksi Alariesto toivoo rohkeutta myös työnantajilta.

- Ei yrittäjä voi olettaa, että ensimmäisessä työpaikassaan oleva nuori osaisi heti kaiken. Mutta siitä se lähtee, kun nuoret pääsevät näyttämään, mitä osaavat. Joku 16-vuotias kasvaa silmissä sen 15 senttiä, kun on ollut vähän hommissa. Se on nuorelle itselleen todella palkitsevaa, ja sitä on ilo seurata vierestä.

- Meidän sukupolvemme on seuraavalle velkaa sen, että otamme heidät töihin, Alariesto muistuttaa.

Heidi Alarieston ajatuksia nuorten työllistymisestä kertoi ensimmäisenä Lännen Media.