„Nii julgeid edasiminekuid ühiskondlike tuumprobleemide lahendamisel ei ole Eestis ammu olnud,“ kiitles Jevgeni Ossinovski juuni algul sotsiaaldemokraatide üldkogul. Sotside juht rääkis, kuidas sotsiaaldemokraadid tuleviku Eestit ehitavad. Ja see Eesti, kui jälle Ossinovskit tsiteerida, „on uuenduslik ja julge riik, mis julgeb sammuda edasi ning on piisavalt nõtke, et olla globaalse innovatsiooni eestvedaja“.

Minister Ossinovski ja tema ametnikud on toredad ja intelligentsed inimesed, aga nad on lootusetud paternalistid.

Et kõik saaksid ikka rõõmsa tujuga puhkusele minna, lahendati suve hakuks kiiresti ära mõned tuumprobleemid. Õlle hinna tõstmine muidugi. Mõned nädalad tagasi, nagu mäletate, otsustati ära keelata koolipuhvetites pirukate müümine. Globaalne innovatsioon sai kõvasti hoogu juurde.

Rida (mida keelata, piirata, käskida, alla suruda) on aga pikk: solaariumid, suhkur, kommid, e-sigaretid, õlu, siider, jogurtid, happy hour baarides, pähklid pubiletil, liiga magusad ja liiga soolased söögid, ajalehti müüvad lapsed, valed automootorid, valed mõtted, tätoveeringud. Kõik need ja palju muid tuumprobleeme on töös. Mõni juba ära reguleeritud, mõni veel algatuse staadiumis.

Kogu sotside ülejäänud poliitika, eriti sotsiaalvaldkonnas ja hariduses, on vana hea „määrime kõik rahaga üle, omamata vähimatki aimu, kas sellest mingit kasu on“.

Innovatiivne, uuenduslik ja nutikad lahendused – need fraasid korduvad sotsiaaldemokraatide liidri jutus tihti. Lihtsaid lahendusi ei pakuta. Ossinovski isegi hoiatab: on naiivne loota, et kusagil on lihtsad lahendused, mis toovad stabiilsuse. „Kui vanad lahendused ei tööta, tuleb uusi otsida. Nii olen ka teinud,“ lubab Ossinovski.

Ilmselt ma elan intellektuaalselt mõnel teisel planeedil, aga kui vaadata neid kolme aastat, mil sotsid valitsuses olnud, paistab nende nutikate ettepanekute tööriistakast (ühiskondlike tuumprobleemide lahendamiseks ja globaalse innovatsiooni eestvedajaks saamisel) koosnevat ainult kahest instrumendist: keelame kõik ära ja ehitame Eesti riiklikke üürimaju täis.

Kogu sotside ülejäänud poliitika, eriti sotsiaalvaldkonnas ja hariduses, on vana hea „määrime kõik rahaga üle, omamata vähimatki aimu, kas sellest mingit kasu on“.

Mõni ütleb nüüd, et liialdan. Et ei taheta ju lõplikult keelata. Et igal pool ei keelata, vaid ainult piiratakse või tõstetakse makse või mida iganes. Ja näe, president ei kuulutanud näiteks magusamaksu seadust välja. Ja kui keelatakse, siis mitte kõigile, vaid ainult noortele.

Ma ei jaga küll päris hästi ära, et kui 17aastane võib abielluda, võib kohalikel valimistel hääletada, teda võidakse kaitseväkke võtta, ta võib püssi lasta ja autot juhtida, siis miks ta kohvikust moosipalli osta ei tohi?