Avustajakoneiston paisuttamista perustellaan lainvalmistelun sujuvoittamisella sekä sillä, ettei kukaan ”kuole työtaakkansa alle”.

Opetusministeri, vasemmistoliiton puheenjohtaja Li Andersson perusteli Ylelle avustajien määrän lisäämistä lainvalmistelun tason parantamisella.

Pitkään avustajatehtävissä työskennellyt henkilö pitää Anderssonin lausuntoa erikoisena.

– Nimenomaan lainvalmisteluun avustajien ei pitäisi sotkeentua. Enemmänkin avustajilla on työllistävä vaikutus virkakuntaan, kun he vievät ministerin toiveita ja pyyntöjä eteenpäin.

Toinen pitkäaikainen poliittinen taustavaikuttaja katsoo, että ”argumentit, joiden mukaan avustajien määrän kasvattamisella voitaisiin parantaa lainsäädäntöä tai poliittista ohjausta, ovat höpöhöpöä”.

– Lainsäädännön tekevät virkavastuulla olevat virkamiehet, poliittiset avustajat eivät ole koskaan kirjoittaneet pykäliä. Tämä on pyllylleen menevä suunta, taustavaikuttaja tuhahtaa.

Kolmas IS:n haastattelema, niin ikään pitkään avustajatehtävissä toiminut henkilö sanoo, ettei lainvalmistelu toimi, jos virkamiehet eivät tiedä, mitä tavoitellaan.

– On asioita, joissa poliittista keskustelua tarvitaan enemmän, esimerkiksi verotuksessa. On sovittu yksi tai kaksi virkettä, mutta hallituksen esitykset eivät voi perustua yhteen tai kahteen virkkeeseen. Toisaalta roolijako on tärkeä, avustaja ei kirjoita hallituksen esityksiä.

Pääministeri Antti Rinne (sd) on perustellut Iltalehdelle avustajakoneiston kasvattamista Suomen EU-puheenjohtajakaudella, joka edellyttää Rinteen mukaan ”työssä jaksamisen näkökulmasta riittäviä resursseja”.

Puolivuotinen EU-puheenjohtajakausi on IS:n haastatteleman taustavaikuttajan mukaan keinotekoinen perustelu avustajien määrän lisäämiselle.

– EU:ssa on välikausi eikä siellä ole mitään toimeenpanemista. Meillä on valtavan osaava EU-sihteeristö.

Avustajamäärän lisäämistä perustellaan siis myös inhimillisillä syillä, jaksamisella.

Yksi avustaja katsoo, että isompi avustajamäärä tarkoittaa sitä, ”ettei kukaan kuole työtaakkansa alle, vaikka olisi hommissa koko hallituskauden ajan”.

– Kaikki pystyvät elämään täysipainoista elämää työn lisäksi. Ihmiset ovat olleet väsyneitä aikaisemmilla hallituskausilla, se on monesti viikonloppuihin, iltoihin ja öihin ulottuvaa työtä ja rasittaa avustajien perheitä.

Perustelu ei vakuuta täysin haastateltavaa, jolla on pitkä tausta avustajatehtävistä.

– Poliittinen avustaminen ja politiikka voi olla 24/7, halusi tai ei. Jos halutaan inhimillisiä työpäiviä, se perustelu pitää sanoa julkisuuteen eikä mennä sen taakse, että parannetaan lainvalmistelua.

Ministereiden jaksaminen nousi tapetille viime hallituskaudella, kun työ- ja oikeusministeri Jari Lindström (sin) uupui työtaakkansa alle. Ministereiden määrää lisättiinkin kolmella Juha Sipilän (kesk) hallituskauden puolivälissä.

Sipilän hallitus päätti alun perin karsia avustajia uskottavuussyistä. Sipilän kauden lopussa erityisavustajia ja valtiosihteereitä oli yhteensä 47, kun Rinteen hallituksessa avustajia on yhteensä 85.

– Sipilän kauden alussa jouduttiin leikkaamaan monista asioista ja yhteiskunnallisen hyväksyttävyyden näkökulmasta ajateltiin, että ei voi olla yhtä osa-aluetta, johon ei puututa lainkaan, IS:llä kerrataan.

Heikkenikö poliittinen päätöksentekoapparaatti viime hallituskaudella merkittävästi sen vuoksi, että töitä paiskittiin pienemmällä väellä?

– Ei todellakaan, pienemmällä väellä saatiin enemmän aikaiseksi, IS:lle arvioidaan.

– Tässä mennään ääripäästä toimeen. Sipilän hallituksessa ministereiden ja avustajien määrä oli viritetty aika minimiin, se näkyi ainakin ihmisten jaksamisessa, ehkä tuloksissakin, toinen arvio kuuluu.

Viime hallituksessa nähtiin sellainenkin erikoisuus, että liikenne- ja viestintäministeri Anne Bernerillä (kesk) ei ollut erityisavustajaa lainkaan.

Se ei ollut välttämättä hyvä ratkaisu, kilpailevasta puolueesta arvioidaan IS:lle.

– Monet hänen ajamistaan asioista, esimerkiksi liikennekaari, törmäsivät osittain siihen, että hän ei ehtinyt, muistanut tai ymmärtänyt sitouttaa tai informoida hallituskumppaneita uudistuksista, joita hän vei eteenpäin.

Opposition piirissä avustajamäärän kasvattaminen herättää huolta poliittisten voimasuhteiden kääntymisestä entistä enemmän hallituksen hyväksi.

– Isommalla avustajamäärällä hallitus saa tosiasiallisesti lisää poliittista valmisteluvoimaa, totta kai se vahvistaa hallituspuolueiden asemaa suhteessa niihin, jotka eivät ole hallituksessa.

Toisaalta avustajamäärän lisäämisen arvioidaan johtavan siihen, että avustajat kyttäävät ministeriössä entistä enemmän ”toistensa tekemisiä ja tekemättä jättämisiä”.

Esikuntien paisuttamisesta on vallinnut erilaisia näkemyksiä myös hallituksen sisällä.

IS:n tietojen mukaan Sdp, vihreät, vasemmistoliitto ja Rkp olivat Säätytalon hallitusneuvotteluissa avustajamäärän lisäämisen kannalla ja keskusta pisti vastaan.

Sipilä joutui taipumaan, ja uusi hallitus lähti tässäkin asiassa päinvastaiseen suuntaan kuin Sipilän hallitus neljä vuotta aiemmin.