Kun Yle Elävä arkisto 10 vuotta sitten eli 9.9.2006 avattiin, Yle otti kansainvälisestikin vertailtuna huimia harppauksia. Netti oli vielä nuori ja suomalaiset, nykyiset nettipalvelut perustamatta.

YouTube oli avattu vain muutamaa kuukautta aikaisemmin keväällä 2005. BBC teki vasta ensimmäisiä kokeiluja uudella netin mediasoittimellaan, iPlayerilla. Yle Areena ja kaupallisen puolen Katsomo ja Ruutu eivät vielä olleet edes haaveina.

Ylen silloinen toimitusjohtaja, Euroopan yleisradioliiton eli EBU:n puheenjohtaja Arne Wessberg tunsi tulevat tuulet, kutsui helmikuussa 2005 huoneeseensa ja kysyi, ryhtyisitkö urakkaan:

”Tehtävänäsi on avata Ylen arkistoja Suomen kansalle populaarilla tavalla."

”Saako toimeksiannon kirjallisena”, kysyin Wessbergiltä.

”Se on siinä, tämä lause”, vastasi toimitusjohtaja.

Elävän arkiston syntysanat oli lausuttu. Toimeksianto oli nasakka. Sivulauseita ei tarvittu. Jälkeenpäin ajateltuna toimeksianto oli hyvä ja selkeä. Siinä oli sanottu tärkein tavoite ja ilman reunaehtoja.

Ketterästi liikkeelle, mutta mallia ei ollut

Sitten olimmekin ketterästi liikkeellä. Suoraa mallia maailmalla ei ollut. BBC:llä oli paperilla Creative Archive -luonnos ja Kanadan yleisradioyhtiöllä opetuskäyttöön nettisivustot. Muuten kaikki oli mietittävä ja kehitettävä itse.

Alkuvuodesta 2006 olimme vielä tilanteessa, ettei ollut toimitusta, ei tiloja, ei julkaisujärjestelmää, ei tarkkaa suunnitelmaa palvelun rakenteesta, ei tietoa ulkoasusta, eikä tietoa tekijänoikeuksistakaan.

Oli kuitenkin palava halu perustaa uusi palvelu ja avata Ylen arkistoja Suomen kansan yhteiseksi iloksi. Toimeksiantoni mukaisesti keräsin ympärilleni Ylen parhaat voimat.

Suunnitelmia alkoi syntyä.

Tehtiin kartoitus, mitä käyttökelpoista arkistoista oikeasti löytyy ja missä formaatissa. Tehtiin selvitys tekijänoikeuksista. Tehtiin luonnoksia mahdollisesta sisällöstä, ulkoasusta ja julkaisujärjestelmästä.

Vaikka julkaisujärjestelmästä ei ollut tietoakaan, aloitettiin jo heti tausta-artikkeleiden kirjoittaminen ja sisältöluokkien hahmottelu.

Työtä tehtiin työajoista välittämättä ja koordinointikin oli suurpiirteistä: "Hoida sinä musiikki ja urheilu, sinä lapset, sinä maailma, niin minä hoidan Suomen", kuutioitiin sisältöluokkia isolla kirveellä juuri perustetun toimituksen kesken, johon alkuvaiheessa kuuluivat Seija Aunila, Rita Landström, Jukka Lindfors, Paavo Rytsä ja sittemmin myös Elina Yli-Ojanperä. Ruotsinkielistä Arkivetia kehittivät ja kartuttivat Charlotta Hedman ja Ida Fellman. Ylen tv-arkistosta ideointiin ja toimitustyöhön osallistui erityisesti Seija De Rybel. Toimituksen tarvitsemaa julkaisujärjestelmää ideoi mm. Hannu Sola.

Ainahan ihminen omaa hevostaan kehuu, mutta tästä tulee hemmetin hieno palvelu!

Siinä välissä ohjaksiin oli jo tarttunut uusi toimitusjohtaja Mikael Jungner, joka räväkkään tapaansa asetti maalin: Uusi palvelu on syytä avata 9.9.2006, jolloin Yleisradio täyttää 80 vuotta.

Mikael seurasi työtämme tiivisti ja kyseli säännöllisesti, pysymmekö aikataulussa ja saammeko palvelun auki Ylen juhlapäivänä 9.9.2006 ”lahjana Suomen kansalle”. Työni etenemisestä raportoin myös Olli-Pekka Heinoselle ja Ismo Silvolle. Lähin keskustelukumppani oli Jari Lahti, joka jo kaavaili uusia avauksia "laajakaistarintamalla", kuten termi silloin kuului.

Kesäkuussa 2006, tarkemmin 19.6.2006 klo 7.35, olen uskaltanut jo lähettää Jungnerille sähköpostin: ”Ainahan ihminen omaa hevostaan kehuu, mutta nyt voi jo aivan vilpittömästi luvata, että tästä Elävästä arkistosta tulee hemmetin hieno palvelu!”

Jännä ja aurinkoinen päivä

Hikisen kesän ja kovan puserruksen jälkeen Elävä arkisto oli kuin olikin valmis avattavaksi määräpäivään mennessä.

Avauspäivä eli 9.9.2006 oli jännittävä, hieno ja aurinkoinen lauantaipäivä. Ensi vaiheessa Elävässä arkistossa oli tarjolla elävää kuvaa noin 160 tuntia ja radio-ohjelmia 550 tuntia. Radiotarjonnan pohjana oli Yle Arkki -niminen palvelu, jonne oli jo ehditty julkaista jonkin verran vanhoja radio-ohjelmia. Tausta-artikkeleita Elävään arkistoon ehdittiin tehdä jo avaukseeen mennessä noin 2 200 kappaletta.

Elävä arkisto sai heti avauspäivänä huippuyleisön. Sivuilla kävi viikonlopun aikana lähes 80 000 vierailijaa.

Kymmenessä vuodessa Elävästä arkistosta on kasvanut tuhti palvelu. Jos tänään päätät katsella kaikki videot ja kuunnella kaikki radio-ohjelmat, joita Elävässä arkistossa on tarjolla, urakkasi kestää useamman kuukauden.

Eilinen elää Elävässä arkistossa. Nostalgiset ajankuvat eri vuosikymmeniltä, suuret uutistapahtumat, urheilun huippuhetket sekä viihteen, draaman, musiikin ja lastenohjelmien parhaat palat muodostavat Elävän arkiston ytimen.

Erityisesti täytyykin muistaa ne ihmiset, jotka ovat vuosikymmenten aikana ansiokkaasti ohjelmia tehneet ja tallentaneet niin radiossa kuin tv:ssä. Ylen arkistojen ammattilaisten huolenpidon ansiosta nämä ohjelmat ovat yhä meidän katseltavissa ja kuunneltavissa.

Nyt Elävässä arkistossa on tv-ohjelmia ja vanhoja filmejä noin 4 300 tuntia ja radio-ohjelmia noin 2 500 tuntia. Näitä ohjelmia taustoittaa yli 13 000 tausta-artikkelia. Tarjolla on myös ympäri vuorokauden toimiva nettiradio, joka lähettää kellon ympäri vanhoja radio-ohjelmia. Vanhimmat filmit ovat 110 vuoden takaa, vuodelta 1906 kaupunkikuvaa Helsingistä. Ja tietysti palvelu pelaa myös ruotsiksi Arkivet-sivuston kautta.

Nykyisin Elävän arkiston playerin voi embedata eli upottaa myös Ylen ulkopuolisille sivuille. Ehtona on, että sisältö esitetään sellaisenaan, eikä sitä käytetä mainostarkoituksiin.

Myös tekijänoikeuksien kanssa on menty alan järjestöjen kanssa huimasti eteenpäin. Vanhojen filmien ja klippien kautta on vaiheittain edetty myös kokonaisten ohjelmien julkaisuun, esimerkkinä vaikka perusteellisilla tausta-artikkeleilla varustetut Fennada-elokuvat, kokonaiset, hienot musiikkiohjelmat sekä asia- ja ajankohtaisohjelmat. Medioiden kotina on Elävän arkiston lisäksi myös Yle Areena.

Myös filmivälähdyksiä, äänitehosteita ja valokuvia on avattu vapaaseen käyttöön. Elävän arkiston ja Arkivetin metatiedot ovat tarjolla koneluettavassa muodossa, joita voi hyödyntää eri sovelluksissa.

Nyt Elävässä arkistossa käy lähes 150 000 eri kävijää viikossa, parhaimpina viikkoina palvelussa vierailee jopa yli 240 000 eri kävijää. Vierailujen kokonaismäärä Elävän arkiston kaikissa sisällöissä on viikkotasolla lähes 800 000.

Julkista tunnustustakin on tullut kosolti. Toimitustiimi on saanut parikymmentä palkintoa, mm. tiedonjulkistamisen valtionpalkinnot.

Elävä arkisto vastaanotti Koura-palkinnon vuoden 2006 sivistysteosta. Kuvassa vasemmalta Seija Aunila, Jukka Lindfors, Rita Landström, Paavo Rytsä, Seija De Rybel ja Reijo Perälä. Elävä arkisto vastaanotti Koura-palkinnon vuoden 2006 sivistysteosta. Kuvassa vasemmalta juontaja Arto Nyberg, Elävän arkiston tuottaja-toimittaja Seija Aunila, toimittaja Jukka Lindfors, tuottaja-toimittaja Rita Landström, toimittaja Paavo Rytsä, arkisto Kuva: Yle/Seppo Sarkkinen

Elävä arkisto on yhteispelin tulos. Monet kädet ovat tehneet intohimolla tätä työtä. Paras palaute tulee kuitenkin käyttäjiltä kiitoksina, toiveina ja vinkkeinä. Niistä kiitos!

Alkuun päästyään Ylen nettikehitys otti huimia harppauksia. Vain vajaan vuoden päästä Elävän arkiston avauksesta oli vuorossa toinen suuri avaus. Yle Areena avattiin juhannusviikolla 2007, mutta se onkin jo toinen tarina.