Brexitin kannattajat lupasivat EU-eron tuovan Britannialle säästöjä, talouskasvua ja itsemääräämisoikeutta.

Mikään tästä ei toteudu.

EU-valtioiden päämiehet kokoontuvat sunnuntaina hyväksymään EU:n ja Britannian välisen brexit-sopimuksen, joka on jo ennen voimaan astumistaan lisännyt yritysten huolta työvoimasta ja pienentänyt Britannian vaikutusvaltaa.

Sopimuksen läpimeno on Britanniassa epävarmaa, mutta Ylen haastattelemien asiantuntijoiden mukaan parempaa sopimusta on käytännössä mahdotonta neuvotella.

Kokosimme yhteen sen, mitä brexitöörit ennen EU-eroa lupasivat, ja mihin suuntaan Britannia todellisuudessa on nyt matkalla.

Yle Uutisgrafiikka

Brexitin luvattiin tuovan säästöjä, mutta se kurittaakin valtion kassaa

Britannian talous on kärsinyt tulevasta erosta jo nyt, käsi brexitin ovenrivassa.

Britannia ei ole päässyt nauttimaan ympäröivän Euroopan talouskasvusta, joka oli viime vuonna 2,4 prosenttia, vaan maan talous on nuupahtanut vähän päälle prosentin kasvuun (siirryt toiseen palveluun)vuositasolla.

Center for European Reform (siirryt toiseen palveluun) (CER) -ajatushautomo arvioi syyskuussa, että Britannian talouskasvu on ollut 2,5 prosenttia vähäisempää kuin se olisi ollut ilman brexitiä.

Kasvua hidastaa epävarmuus tulevasta, mikä saa yritykset lykkäämään investointejaan tai tekemään niitä muualle.

Ennen eroäänestystä brexitin puhemiehet mainostivat Britannian säästävän viikossa 350 miljoonaa puntaa EU-maksuissa.

Maksuista eroon pääseminen oli yksi eroa vaativien suurimmista perusteluista, sillä Britannia on ollut EU:n kolmanneksi suurin nettomaksaja Saksan ja Ranskan jälkeen.

Tähän mennessä brexit ei ole kuitenkaan tuonut säästöjä vaan kuluja.

CER laskee, että brexit maksaa Britannialle jo 500 miljoonaa puntaa eli 560 miljoonaa euroa viikossa. Lasku tulee talouskasvun vähenemisestä.

Lontoon pormestarina vuonna 2016 toiminut Boris Johnson kampanjoi aktiivisesti EU-eron puolesta. Hän oli Britannian ulkoministeri kesän 2018 asti. EPA

Brexit tuskin lisää talouskasvua edes pitkällä tähtäimellä

Suurimmat vaikutukset tulevat vasta kun ero on sinetöity. Hintalappu on suurin, jos Britannia kävelee tiehensä ilman sopimusta.

Englannin keskuspankki on varoitellut, että lähtö ilman sopimusta johtaisi vuoden 2008 finanssikriisin kaltaiseen taantumaan.

CER arvioi, että sopimukseton lähtö tarkoittaisi 6 prosentin pudotusta bruttokansantuotteeseen.

Kun siirtymävaihe on tarvottu läpi, voisiko Britannia ponnahtaa entistä uljaampaan kasvuun EU:n ulkopuolella, kuten innokkaimmat brexitin kannattajat uskovat?

CER-ajatushautomon johtaja Charles Grant ei usko tähän. Hänen mukaansa ainoa mahdollisuus olisi tilanne, jossa tullit olisi lakkautettu ja esimerkiksi ympäristösäädökset pitkälti purettu. Britannia luopuisi teollisuudesta ja maataloudesta ja keskittyisi palveluihin.

Mahdollisimman vähäinen sääntely houkuttelisi investointeja. Britanniasta tulisi Pohjois-Atlantin Hongkong.

Sellaista britit eivät kuitenkaan halua. He haluavat pitää maataloutensa ja tehtaansa. Kansa ei tavoittele mahdollisimman alhaista verotusta tai vähäisiä ympäristö- tai muita säädöksiä.

– Poliittisesti toteuttamiskelpoinen brexit ei synnytä lisää kasvua, Charles Grant sanoo puhelimitse Ylelle.

Britannian eroa EU:sta kannattanut kampanja lupasi käyttää jäsenmaksusta säästyvät 350 miljoonaa puntaa viikossa terveydenhuoltoon. EPA

Maahanmuuton suitsiminen ajaa hoiva- ja ravintola-alaa ongelmiin

Brexitin kannattajat voittivat äänestyksen kaksi vuotta sitten paljolti siksi, että moni britti halusi vähentää maahanmuuttoa.

Laaja maahanmuutto oli seurausta siitä, että Britannialla meni vuosikausia hyvin, ja töitä löytyi oikeastaan kaikille halukkaille. Rakennusala ja sairaalat ovat jo suureksi osaksi ulkomaalaisten työntekijöiden varassa.

Vuonna 2015 Britanniaan muutti 400 000 ihmistä, joista suurin osa tuli työn perässä. Puolet muuttajista tuli EU:n sisältä.

Maassa on yhä miltei täystyöllisyys, sillä työttömyysaste on vain neljä prosenttia.

Työnantajat pelkäävät nyt, että brexitin myötä vähän koulutetut maahanmuuttajat saavat lähtöpassit. Rakennusalan lisäksi työvoimapula uhkaa hoitokoteja, ruokatehtaita, hotelleja ja pubeja.

Työntekijöiden virta EU:sta on jo vähentynyt. Irlannista tulijoita on yli 40 prosenttia vähemmän kuin vuonna 2015, ja Puolasta tulijat ovat vähentyneet 26 prosenttia, kertoo työnhakusivusto Indeed Irlannin yleisradioyhtiön mukaan. (siirryt toiseen palveluun)

Myös työpaikat voivat alkaa vähentyä.

CER-ajatushautomon Charles Grantin mukaan Britanniassa toimivat yritykset suunnittelevat tehtaiden siirtämistä muualle.

– Ne eivät kerro siitä julkisesti. Yritys ei kasvata suosiotaan menemällä BBC:n lähetykseen kertomaan, että se aikoo rakentaa uuden tehtaan Slovakiaan eikä Englantiin.

Lontoon Cityn suuret finanssikeskittymät muuttavat ainakin osittain muualle. Finanssipalvelut ovat olleet Britannian keihäänkärkibisnes ja suuri vientiala.

Prinssi Harry ja Meghan vierailivat lokakuussa Uudessa-Seelannissa Chris Jackson / Getty Images

Tullialue vesittää kauppasopimukset

Brexitin vankimmat poliittiset kannattajat haluavat eroon EU:n tullialueesta. Britannia uskoo saavansa aikaan parempia kauppasopimuksia omillaan ilman EU:n painolastia.

– Ei mitään mahdollisuutta, Charles Grant tyrmää.

Nykyisen brexit-sopimuksen mukaan Britannia muodostaa EU:n kanssa tullialueen kahden vuoden siirtymäajaksi. Sinä aikana Britannia ei voi solmia omia kauppasopimuksia, mutta se voi neuvotella niistä.

Britannia ei ole muiden maiden näkökulmasta houkutteleva neuvottelukumppani. Sen tilanne on epämääräinen, koska jos EU ja Britannia esimerkiksi jatkavat siirtymäaikaa, omien tullisopimusten voimaantulo siirtyy.

Vaikka Britannia on maailman viidenneksi suurin talous, sillä ei ole kauppaneuvotteluissa samaa painoarvoa kuin isolla EU:lla.

Britannia käy vilkkainta kauppaa lähimpien naapureidensa kanssa, Nordean analyytikko Sanna Kurronen muistuttaa. Tärkeimmät kauppakumppanit ovat Yhdysvallat, Saksa, Ranska, Hollanti ja Irlanti.

Tärkeimmän kauppasopimuksensa Britannia neuvotteleekin paradoksaalisesti juuri EU:n kanssa.

Kurrosen mukaan Britannian on joka tapauksessa hyväksyttävä EU:n ehtoja kaupankäynnille. EU ei voi kelpuuttaa esimerkiksi huonommissa työoloissa tehtyjä tai vähemmän turvallisia tuotteita.

.

Prinssi Harry ja hänen puolisonsa Meghan osallistuivat paikallisen surffiyhteisön tilaisuuteen vierailullaan Australiassa lokakuun puolivälissä. Dan Himbrechts / EPA

Entiset siirtomaat eivät ole innostuneet kauppayhteyksien tiivistämisestä

Brexitin yhteydessä monet toimittajat ja tutkijat ovat ihmetelleet, uskovatko britit jonkinlaiseen imperiuminsa paluuseen.

Peräpeilissä Britannialla siintää vanha siirtomaaherruus. Sen peruja on Kansainyhteisö, 53 maan löyhä yhteenliittymä. Jäsenet ovat kahta lukuun ottamatta brittiläisen imperiumin entisiä siirtomaita. Kuningatar on edelleen Kansainyhteisön muodollinen valtionpäämies, ja kuninkaalliset vierailevat eksoottisilla saarilla ahkerasti.

Brexitin jälkeen britit ovat tehneet monia kaupanedistämismatkoja vanhoihin alusmaihinsa.

– Britannia on yrittänyt virkistää suhteitaan Kansainyhteisön maihin kuten Australiaan, Nordean Sanna Kurronen sanoo.

Maat ovat kuitenkin kaukana toisistaan. Eikä historia juuri paina kauppasopimusten teossa.

Vaikka Australialle Britannia on kulttuurisesti ja hallinnollisesti tuttu, se on kaupan suhteen enemmän Aasian vaikutuspiirissä.

Mielenosoittajia Britannian parlamentin edessä Lontoossa. Tolga Akmen / AOP

Kansainvälinen vaikutusvalta kuihtuu

Miksei Britanniaa kutsuttu esimerkiksi Syyria-neuvotteluihin, joissa olivat Venäjä, Ranska, Saksa ja Turkki?

Tätä Britannian parlamentin ylähuoneen edustaja, entinen YK- ja EU-lähettiläs David Hannay ihmetteli taannoin mielipidekirjoituksessaan (siirryt toiseen palveluun).

Hannayn mukaan Yhdysvallat ei myöskään konsultoinut Britanniaa erotessaan Venäjän kanssa tehdystä aserajoitussopimuksesta.

Tämä on esimakua tulevasta brexitin jälkeisestä elämästä, jossa Britannia ei ole Washingtonin eikä Brysselin tärkeä neuvottelukumppani. Brexit vie brittiläisen diplomatian marginaaliin, Hannay kirjoitti.

Britannia on yleensä korostanut erityissuhdettaan Yhdysvaltoihin, mutta presidentti Donald Trumpin aikana koko suhde on vaakalaudalla, eikä sillä ainakaan elämöidä.

Euroopan ulkosuhdeasiain neuvostossa tutkija Richard Gowan varoittaa (siirryt toiseen palveluun) Britanniaa painautumasta liiaksi Yhdysvaltain kylkeen YK:ssa. Gowanin mukaan tämä heikentäisi Britannian vaikutusvaltaa, eivätkä britit edes halua olla lähellä Trumpin hallintoa.

Hän suosittelee Britannialle “super-Norja-mallia”. Tämä tarkoittaisi panostamista Norjan tapaan rauhanvälitykseen ja rauhanturvaamiseen, mutta suuremmassa mittakaavassa.

HMS Queen Elizabeth on brittilaivaston suurin sota-alus. Carl Court / Getty Images

Aseellinen mahti voi pysyä – mutta mihin hintaan?

Britannia on pitkään voinut luottaa sotilasmahtiinsa. Se voisi brexitin jälkeenkin ehkä turvata asemaansa maailmassa hyvän puolustuskykynsä avulla.

Britannia on Nato-maa, jolla on ydinase. Se on siinä pienessä joukossa maita, jotka täyttävät puolustusliiton velvoitteen panostaa kaksi prosenttia bruttokansantuotteesta puolustukseen. Brittiläistä tiedustelupalvelua arvostetaan kaikkialla.

EU haluaa jatkossakin luottaa Britannian puolustuskykyyn.

Mahdollinen talouden alamäki voi kuitenkin viedä mattoa Britannian puolustusvoimien alta.

Sillä on jo nyt 20 miljardin punnan alijäämä suhteessa niihin hankkeisiin, joita pitäisi seuraavien kymmenen vuoden aikana tehdä.

Rakenteilla on kaksi isoa lentotukialusta. Niistä Queen Elisabeth on jo testattavana ja Prince of Wales tulossa. Lisäksi ydinsukellusveneiden modernisointi on alkamassa.

Maanpuolustuskorkeakoulun sotilasprofessorin Jyri Raitasalon mukaan Britanniassa on kykyjen ja poliittisen tahdon välinen epätasapaino.

– Jos jokin on kallista, niin ydinsukellusveneet ja lentotukialukset.

Hänen mukaansa myös mennyt suuruus painaa varustelussa. Tavoitteet on mitoitettu pikemminkin entiselle imperiumille kuin keskisuurelle eurooppalaismaalle.

Rahanpuutteessa Britannia joutunee tinkimään laivojen hävittäjämääristä. Maa miettii myös säästöjä maavoimista ja merijalkavestä.

Brittiläiskenraalit (siirryt toiseen palveluun) varoittelevat, että tätä menoa Britannia voi sanoa hyvästit asemalleen sotilasmahtina.

Ranska kärkkyy valmiina ottamaan herruuden Euroopan puolustusasioissa.

Kuuntele Maailmanpolitiikan arkipäivää: Mitä myrskyisästä brexit-prosessista ajatellaan nyt Lontoossa ja Brysselissä? Voiko kansanäänestyksen vielä uusia?