Miehen humalassa tekemä henkirikos on edelleen suomalainen erityispiirre, selviää tuoreesta pohjoismaisesta vertailusta (siirryt toiseen palveluun).

Suomessa vuosina 2007–2016 tehdyissä henkirikoksissa epäilty oli humalassa kolmessa neljästä tapauksesta. Vastaavat luvut Ruotsista ovat täysin toisenlaiset, kuten alla olevasta kuvasta selviää.

Suomesta tutkimuksessa oli mukana Helsingin yliopiston Kriminologian ja oikeuspolitiikan instituutti.

Osa artikkelin sisällöstä ei ole välttämättä saavutettavissa esimerkiksi ruudunlukuohjelmalla. Toteutus vaati toimiakseen JavaScriptin.

Mitä näkemäsi kuva tarkoittaa ihmishengiksi muutettuna? Jos Suomessa olisi tapahtunut tutkimusjaksolla yhtä vähän humalassa tehtyjä henkirikoksia kuin Ruotsissa, se olisi tarkoittanut yhtä surmattua ihmistä vähemmän vuodessa sataa tuhatta asukasta kohden.

Toisin sanoen: keskimäärin yli viittäkymmentä surmattua vähemmän joka vuosi.

Suomessa henkirikoksen uhriksi joutuu asukaslukuun suhteutettuna noin kaksi kertaa niin paljon ihmisiä kuin Ruotsissa vuosittain. Ero selittyy lähes kokonaan päihtyneenä tehtyjen henkirikosten yleisyydellä Suomessa. Huumeiden vaikutuksena tehdyissä henkirikoksissa vastaavia eroja maiden välillä ei näy.

– Suhde on sellainen että jos alkoholi poistetaan, käytännössä väkivalta poistuu, sanoo yliopistotutkija Martti Lehti Kriminologian ja oikeuspolitiikan instituutista Krimosta.

Tällä vuosikymmenellä Suomenkin kehityksessä on kuitenkin ollut valonpilkahduksia. Vuosi 2017 oli Ylen saamien henkirikosseurannan tietojen perusteella ensimmäinen, jolloin alle puolet kaikista henkirikoksesta epäillyistä oli humalaisia miehiä. Alla olevasta kuvasta näet, kuinka suuri osa henkirikoksista epäiltyjä on ollut Suomessa päihtyneitä miehiä ja kuinka suuri osa naisia ja muita kuin päihtyneitä miehiä.

Osa artikkelin sisällöstä ei ole välttämättä saavutettavissa esimerkiksi ruudunlukuohjelmalla. Toteutus vaati toimiakseen JavaScriptin.

Vuonna 2017 tehtiin puolet vähemmän henkirikoksia kuin 2000-luvun synkimpinä vuosina. Parannusta on tapahtunut nimenomaan humalassa tehtyjen surmien määrässä. Tutkijat eivät uskalla antaa kovin pitkälle meneviä arvioita siitä, mistä kehitys johtuu.

– Meillä väkivalta on hirvittävän alkoholisidonnaista. Siksi on luonnollista, että jos muutoksia väkivallassa tapahtuu, se tapahtuu juuri alkoholisidonnaisessa väkivallassa. Sitä ei kuitenkaan täysin tiedetä, minkä verran alkoholi on syy suomalaiseen väkivaltaan ja minkä verran se on vain mukana, sanoo Martti Lehti.

Myös useimmissa muissa länsimaissa henkirikosten määrä on vähentynyt 2010-luvulla. Kehitys on kuitenkin monessa maassa pysähtynyt kuluvan kahden vuoden aikana – myös Suomessa. Syyt ovat eri maissa erilaiset.

– Ruotsissa Tukholman, Göteborgin ja Malmön lähiöiden jengiväkivalta on selvä syy. Tanskassa puolestaan perheen sisäiset henkirikokset ovat lisääntyneet, Lehti sanoo.

Suomessa henkirikoksia näytetään tehdyn viime vuonna taas enemmän humalapäissään kuin toissa vuonna.

"Pitäisi teipata sellofaaniin kääritty voileipä mukaan"

Mistä suomalaisen väkivallan avioliitto alkoholin kanssa johtuu? Tämä on askarruttanut tutkijoita pitkään.

Psykiatrisen vankisairaalan vastaavan ylilääkärin Hannu Lauerman mukaan Suomi tunnistettiin jo 1930-luvulla osaksi Baltian ja Balkanin maiden kautta kulkevaa "vodkavyöhykettä, jossa miehet juovat yhdessä tislattua alkoholia ja tappavat toisiaan huomattavasti enemmän kuin muut".

Psykiatrisen vankisairaalan vastaava ylilääkäri Hannu Lauerma Antti Karhumäki, Yle

Tutkijat ovat sittemmin löytäneet "vodkavyöhykkeelle" biologisia ja perinnöllisiä selityksiä. Suomessa henkirikoksia on tehty perinteisesti eniten Itä- ja Pohjois-Suomessa, joka eroaa geneettisesti muusta maasta selkeästi.

– Valtaosa ihmisistä pystyy käyttämään alkoholia tulematta millään tavalla aggressiiviseksi. Mutta sitten on olemassa ihmisiä, jotka ovat osin geneettisten ja aineenvaihdunnallisten syiden vuoksi tavattoman onnekkaita saamaan Alkon arvonnassa rähinäviinapullon, Lauerma sanoo.

Impulsiivisia, alkoholiongelmaisia, hoikkia miehiä. Ja olen todellakin nähnyt näitä ihmisiä henkilökohtaisesti ja voin sanoa, että näin on. Matti Virkkunen

Perinnölliset tekijät vaikuttavat riskiin sairastua alkoholismiin. Toisaalta geenit voivat näkyä serotoniinin toiminnassa ja verensokerissa. Osin suomalainen erikoisuus on Lauerman mukaan tila, jossa ryyppäävät ihmiset menettävät ruokahalunsa ja näläntunteensa.

– Se johtaa äärimmillään täydelliseen sekavuustilaan. Sen takia olen epävirallisesti ehdottanut, että kun Suomessa myydään pullo kirkasta viinaa, siihen pitäisi teipata sellofaaniin kääritty meetwurstivoileipä mukaan.

"Siellä on joukossa Suomen vaarallisimpia miehiä"

Oikeuspsykiatrian emeritusprofessori Matti Virkkunen on hyvin vakuuttunut siitä, että alkoholisidonnaisen väkivallan yleisyys Suomessa selittyy tietyllä geenimutaatiolla. Serotoniinireseptori 2B:n geenimutaatio lisää impulsiivisen väkivaltakäytöksen riskiä. Ruotsalaisissa tätä tutkijoiden "rähinägeeniksi" nimeämää poikkeamaa ei omasta takaa ole.

Valtaosa mutaation kantajista on normaalisti käyttäytyviä ihmisiä. Joukosta löytyy kuitenkin miehiä, joita yhdistää taipuvuus harkitsemattomaan väkivaltaan, päihderiippuvuuteen ja matalaan painoindeksiin.

– Eli impulsiivisia, alkoholiongelmaisia, hoikkia miehiä. Ja olen todellakin nähnyt näitä ihmisiä henkilökohtaisesti ja voin sanoa, että näin on. Siellä on joukossa Suomen vaarallisimpia miehiä, Virkkunen sanoo.

Kaikki tutkijat eivät kuitenkaan ole yhtä vahvasti geeniselityksen takana kuin hän.

Ei se merkitse kantajalle maailman loppua, jos mutaatio todetaan. Sen jälkeen voi kuitenkin suunnitella tarkemmin, mitä tehdään jatkossa. Matti Virkkunen

Keskimäärin henkirikokset tehdään Suomessa noin 1,8 promillen humalassa. Tällaisessa kunnossa suuri osa meistä ei olisi enää toimintakunnossa. Päihdeongelmaisilla alkoholin sietokyky on kuitenkin korkeampi. He voivat kyetä väkivaltaan, vaikka veressä olisi paljonkin alkoholia.

Valtaosa henkirikoksen tekijöistä on työelämän ulkopuolella olevia työikäisiä, jotka eivät ole parisuhteessa. Heillä on taustalla päihdeongelma ja rikosrekisteri. Tyypillinen piirre on myös asosiaalinen persoonallisuushäiriö, johon liittyy piittaamattomuus muiden oikeuksista.

– Asosiaalisia persoonallisuuksia on väestöstä kaksi prosenttia, mutta vangeista heitä on 60 prosenttia. Tämä pieni osa väestöstä tekee pääosan henkirikoksista, sanoo Lauerma.

"On vain ajan kysymys milloin geenitestit otetaan käyttöön"

Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen THL:n ylilääkäri Aulikki Ahlgren-Rimpiläisen mielestä alkoholiin liittyvä väkivalta on Suomessa ilmiö, johon ei ole kenties tavallisuutensa vuoksi pystytty puuttumaan tarpeeksi. Toisaalta mitään helppoja ratkaisuja asiaan ei ole.

Hän ehdottaa keinoiksi ainakin asunnottomuuden torjumista ja päihdehakuisten ihmisten auttamista muun mielekkään toiminnan, kuten harrastusten pariin.

– Moni katuu humalassa tehtyjä väkivaltaisia tekoja jälkikäteen. Jos tunnistaa itsessään riskipiirteitä, kannattaisi pohtia etukäteen, miten tällaisiin tilanteisiin ajautumista voisi kohdallaan välttää.

Emeritusprofessori Matti Virkkunen on jo pitkään kannattanut geenitestauksia alkoholisoituville, vaikeasti käytöshäiriöisille nuorukaisille. Jos testeissä paljastuu väkivaltataipumusta lisäävä geenimutaatio, kantajan ja hänen omaistensa on hyvä tietää siitä.

Hänen mukaansa geenitestien yleistyminen ja halpeneminen ovat muuttaneet tilannetta olennaisesti.

– On vain ajan kysymys, milloin ne otetaan käyttöön. Eikä se merkitse kantajalle maailmanloppua, jos tällainen mutaatio todetaan. Se kuitenkin muodostaa järkevän perustan ennaltaehkäisylle, kuten alkoholin käytön lopettamiselle.

Sotavuodet eivät selitä Suomen väkivaltaisuutta

Hannu Lauerman mukaan perinnöllisten ja biologisten tekijöiden lisäksi väkivaltaisuudelle altistaa mukaan erittäin voimakkaasti lapsuudessa koettu väkivalta. Siksi hän etsisikin ratkaisuja sosiaali- ja perhepolitiikasta, kuten ongelmaperheiden tukemisesta.

– Ongelma on siinä, että hyvin moni ongelmaperhe ei halua tulla tuetuksi. He eivät omasta mielestään ole ongelmaisia, vaikka perheessä ei olisi normaalia ruokaa eikä edes vuorokausirytmiä.

Ahlgren-Rimpiläinen sanoo, että syrjäytyneiden keskuudessa on Suomessa vallalla edelleen hyvin humalahakuinen juomiskulttuuri, vaikka muualla yhteiskunnassa juomatavat ovatkin eurooppalaistuneet. Myös alkoholin ja lääkkeiden sekakäyttö on väkivaltaan taipuvissa piireissä tavallista.

– Alkoholi tyhjään mahaan juotuna ja käytettynä vastoin ohjeita bentsodiatsepiini-tyyppisten rauhoittavien lääkkeiden kanssa on erittäin voimakas väkivallan riskitekijä. Tämä on oman aineistoni perusteella hyvin yleinen yhdistelmä, sanoo puolestaan Lauerma.

Jos alkoholi poistetaan, käytännössä väkivalta poistuu. Martti Lehti

Tutkimusten mukaan Suomessa on tehty länsinaapuriin verrattuna paljon henkirikoksia jo satojen vuosien ajan. Krimon Martti Lehden mukaan on myös "aika vahva näyttö", että historiallisesti alkoholin kulutus on ollut Suomessa suorassa yhteydessä henkirikollisuuden vuotuisiin vaihteluihin.

– Jos näin on, yksi tehokas keino vaikuttaa henkirikollisuuteen olisi vaikuttaa suoraan alkoholin kokonaiskulutukseen. On eri asia, millä tavoilla siihen voidaan vaikuttaa.

Lisäys 25.10. kello 13.30: Täsmennetty kohtaa, jossa käsiteltiin Suomen ja Ruotsin eroja henkirikosten määrässä. Lisätty virke: "Suomessa henkirikoksen uhriksi joutuu asukaslukuun suhteutettuna noin kaksi kertaa niin paljon ihmisiä kuin Ruotsissa vuosittain."