Britannian hallitus ajautui myrskyyn, kun sekä brexit-ministeri David Davis että ulkoministeri Boris Johnson ilmoittivat erostaan vajaan vuorokauden sisään 8. ja 9. heinäkuuta. Ero nosti spekulaatiot brexitin tulevaisuudesta kokonaan uudelle tasolle.

Kumpikin eronneista ministereistä arvosteli pääministeri Theresa Mayta kovin sanoin liian pehmeästä brexit-suunnitelmasta.

Davisin mukaan Mayn linja antaa EU:lle liian paljon liian helpolla. Johnson taas totesi suunnitelman jättävän brexitin tavoitteet puolitiehen ja tekevän Britanniasta EU:n siirtomaan.

Johnsonin erokirjeen mukaan Mayn synti on se, että hän heiluttaa jo valkoista antautumislippua vaikka on vasta lähdössä neuvottelemaan lopullisesta brexit-sopimuksesta.

Theresa May on pohjimmiltaan realisti. Hän tietää, että ero ilman sopimusta olisi Britannialle äärimmäisen tuhoisa ja yrittää siksi saada aikaan edes jonkinlaisen sopimuksen EU:n kanssa.

May ymmärtää myös, ettei Britannialla ole ässiä hihassaan, kun se neuvottelee itseään lähes seitsemän kertaa suuremman EU:n kanssa.

Ainakin vielä puolilta päivin tiistaina 10. heinäkuuta hallituskriisin pahimmat kuohuvat näyttivät tyyntyvän. Davisille ja Johnsonille on nimitetty seuraajat ja pääministeri Mayn asema vaikuttaa turvatulta.

Mutta kuinka pitkäksi aikaa, sitä kukaan ei tunnu osaavan ennakoida.

Maylla on vastassaan oman konservatiivipuolueen brexit-haukat, jotka ajavat kovaa brexitiä väsymättä. He ovat saaneet Mayn ahtaalle, vaikka jättävät itse järjestelmällisesti kertomatta, millaiset seuraukset heidän vaihtoehdollaan on Britannialle.

Mayn syrjäyttämiseen vaadittaisiin vähintään 48 konservatiivikansanedustajan tuki.

Mikäli näin tapahtuisi ja uudeksi pääministeriksi valittaisiin kovan brexitin kannattaja, mahdollisuudet minkäänlaisen erosopimuksen syntymiseen EU:n kanssa heikkenisivät selvästi.

Jos brexit toteutuu ilman sopimusta, vaikutukset näkyvät Britanniassa heti.

Kaikki maahan saapuva rahti olisi tarkastettava ja tullattava rajoilla. Maan satamissa tai kanaalin rautatietunnelin yhteydessä ei ole tiloja tai tekniikkaa eikä riittävää henkilökuntaa tarkastusten suorittamiseen, joten käytännössä rahtiliikenne juuttuisi loputtomiin jonoihin.

Tämä aiheuttaisi todennäköisesti tavarapulan päivittäistavarakaupoissa, arvioi the Financial Times. Noin kolmannes maassa myytävistä elintarvikkeista tuodaan EU-maista. Tuonnin pysähtyminen alkaisi näkyä tyhjinä hyllyinä kahdessa päivässä.

Nälänhätään tilanne ei johtaisi, mutta valtava määrä tuotteita, joita britit ovat tottuneet kuluttamaan, ei olisi enää saatavilla.

Kovan brexitin kannattajat eivät ole tarjonneet mitään ratkaisua siihen, miten rahdin pysähtyminen rajoille estettäisiin.

Myöskään Irlannin ja Pohjois-Irlannin rajakysymkseen kovan brexitin ajajilla ei vaikuta olevan ratkaisua.

Mikäli ero ilman sopimusta tapahtuu, 499 kilometriä pitkä raja suljetaan ja sen ylittäminen onnistuu vain tulliasemien tarkastusten kautta. Näkyvää rajalinjaa tai tulliasemia ei vain ole tällä hetkellä olemassa ja brexitin päälle vyöryvällä aikataululla niiden rakentaminen ajoissa on mahdotonta.

Arvoitus on myös se, kuinka kovan brexitin kannattajat ratkaisisivat tilanteen, jossa teollisuuskemikaalien ja muun muassa lääkkeiden tuonti Britanniaan katkeaisi, koska maa ei enää kuulu niitä valvovan EU-lainsäädännön piiriin.

Tuonnista tulisi sananmukaisesti laitonta.

Yksin kemikaalien tuonnin estyminen sulkisi Britanniassa tuhansia tehtaita öljynjalostamoista hammastahnatuubittamoihin, koska ne ovat riippuvaisia maan ulkopuolelta tuotavista raaka-aineista.

Laillisten lääketoimitusten katkeaminen aiheuttaisi puolestaan katastrofin maan terveydenhoitojärjestelmässä. Todennäköisesti jo parin viikon kuluessa Britanniaan jouduttaisiin toimittamaan lääkkeitä hätäapuna kansainvälisten avustusohjelmien kautta.

Edes lentoliikenteen katkeaminen Britannian ja EU:n välillä ei tunnu kiinnostavan kovan brexitin kannattajia.

Sopimuksettoman brexitin myötä Britannia putoaisi European Open Skies -sopimuksen ja Euroopan lentoturvallisuusvirasto EASA:n valvonnan ulkopuolelle ja samalla laillinen siviililentoliikenne EU-maiden ja Britannian välillä loppuisi.

Ne harvat ratkaisuehdotukset, joita kovan linjan edustajat ovat esittäneet, ovat olleet täysin epärealistisia.

Tunnettu esimerkki on paikkansa jättäneen brexit-ministeri David Davisin keväällä 2016 ennen brexit-kansanäänestystä julkaisema suositus siitä, että Britannia ja Saksa tekisivät brexitin jälkeen kahdenvälisen kauppasopimuksen.

(1/3) Post #Brexit a UK-German deal would include free access for their cars and industrial goods, in exchange for a deal on everything else — David Davis (@DavidDavisMP) May 26, 2016

Davisilta jäi mainitsematta se, ettei Saksa voi EU-jäsenenä tehdä kahdenvälisiä kauppasopimuksia. Tuskin se edes haluaisi.

Boris Johnson puolestaan ehti kesäkuun puolivälissä värikkääseen tapaansa haistatella pitkät taloudellisille menetyksille, joita syntyisi kansanvälisten yritysten joukkopaosta jäljellejääviin EU-maihin.

Financial Times -lehden haastattelemien asiantuntijoiden mukaan Britannia menettäisi kovan eron myötä jopa yhdeksän prosenttia kansantulostaan.