Tästä on kyse Vuodesta 2014 lähtien kymmenet tai sadat suomalaiset ovat ilmoittaneet verohallinnolle salattuja tuloja ulkomailta – etenkin sveitsiläisistä pankeista. Verottaja on hoitanut valtaosan tapauksista määräämällä ainoastaan veronkorotukset ja jälkiverot. Hiljattain verohallinto teki verokatujista kuitenkin 28 tutkintapyyntöä poliisille. Verohallinto ei kommentoi, miksi juuri nämä tapaukset on päätetty viedä rikosprosessiin. Verottaja voi joko määrätä veronkorotuksen tai tehdä poliisille tutkintapyynnön veropetoksista. Jos teosta on rangaistu veronkorotuksella, ei sitä voida enää edes tutkia rikosprosessissa. Käytännössä verottajan veronkorotuspäätökset ovat myös syyttämättäjättämispäätöksiä. Tieto annetusta veronkorotuksesta on salassapidettävä, rikosprosessi on aina lähtökohtaisesti julkinen.

Verohallinto kieltäytyy antamasta haastatteluja siitä, miksi suurinta osaa pimeitä ulkomaisia tuloja ilmoittaneista on rangaistu ainoastaan salassapidettävillä veronkorotuksilla – samaan aikaan kun 28 henkilöstä on tehty tutkintapyynnöt poliisille.

Rikos- ja prosessioikeuden professori Matti Tolvanen näkee vakavia ongelmia menettelyssä, josta Yle kertoi viime sunnuntaina.

Verohallinto voi lain mukaan määrätä veropetoksista veronkorotukset, mikäli teko on niin vähäinen, että siitä selviäisi oikeudessa sakoilla. Toisaalta lievemmätkin teot pitäisi ilmoittaa poliisille, jos teko on esimerkiksi ollut toistuva. Mikäli verottaja määrää veronkorotukset, ei poliisi voi samaa tekoa enää edes tutkia, saati että siitä voitaisiin syyttää tai tuomita.

Vain pieni osa poliisille

Verottaja on hyväksynyt kymmeniä tai jopa satoja oma-aloitteisesti tehtyjä oikaisuvaatimuksia, joissa kansalaiset ovat ilmoittaneet verottajalle salattuja ulkomaisia tuloja. Usein kyse on ollut sveitsiläisten pankkien kautta tehdyistä sijoituksista.

– Me emme voi näiden lukujen perusteella varmistua, onko verohallinnossa tasapuolisuus toteutunut. Siitä voi verohallinto joutua antamaan selvityksen jollekin taholle jossakin vaiheessa, kommentoi Tolvanen.

Tolvasen mukaan perustuslaissa turvattu julkisuusperiaate velvoittaa verohallintoakin kertomaan päätöksenteon perusteista. Erityisen tarpeellista se olisi hänen mukaansa tässä tilanteessa, kun verottaja käytännössä tekee poliisin puolesta tutkimattajättämispäätöksiä ja rikosprosessin julkisuus on yksi yhteiskunnan perusarvoista.

– Kun verotuspäätökset menevät verosalaisuuden piiriin, niin ne ovat ei-julkisia. Jos poliisi tekee tutkinnan lopettamispäätöksen, niin se on julkinen sitten, kun se on tehty, sanoo Tolvanen.

Verottajan tasapuolisuudesta mahdoton varmistua

Tolvasen mukaan verohallinnon toiminnassa on kaksi ongelmaa: avoimuus ja yhdenvertaisuus.

– Emme voi mitenkään arvioida, onko yhdenvertaisia perusteita sovellettu, kun niitä päätöksiä ei saa. Eihän asianosainenkaan saa. Jos jostain on aloitettu tutkinta, niin verottaja ei kerro, miten hänen juttunsa oli suhteessa muihin. Se on kyllä hyvin ongelmallista, jos syytettykään ei saa tietää, miksi hän joutui syytteeseen ja joku toinen ei, Tolvanen sanoo.

Tehokasta katumista ilman lakia

Osa poliisin saamista tutkintapyynnöistä koskee alkuvuodesta 2015 tehtyjä oikaisuvaatimuksia. Verottajan rikosilmoitusharkinta kesti siis miltei kaksi vuotta. Samaan aikaan verottaja on hyväksynyt suuret määrät oikaisuvaatimuksia tekemättä niistä tutkintapyyntöjä.

Tolvasen mielestä olisi saatava selvyys siihen, millä perusteella valikointi rikosprosessin ja veronkorotusten välillä on tehty. Tolvasen mukaan näyttää siltä, että verohallinto saattoi ottaa varaslähdön tehokkaan katumisen lain soveltamiseen jo ennen kuin sitä oli säädetty.

– Pitäisikö tähän jo laillisuusvalvojien pyytää selvitystä verottajalta? Eduskunnan oikeusasiamiehelle tai oikeuskanslerillehan verohallinto joutuu selvityksen antamaan. Sanotaan näin, että siellä olisi ehkä syytä kiinnostua tästä, Tolvanen sanoo.

Tehokkaan katumisen lakia alettiin valmistella, kun viranomaiset ja poliitikot alkoivat saada varojaan piilottaneiden suomalaisten asianajajilta yhteydenottoja. Niissä kerrottiin rahojaan salanneiden olevan halukkaita ilmoittamaan varat verottajalle, mikäli pelkoa rikosseuraamuksista ei ole. Sipilän hallitus toi lakiesityksen eduskuntaan viime vuonna, mutta veti sen lopulta pois kovan kritiikin vuoksi.

Verottajalla on myös voimassaolevan lain mukaan mahdollisuus kuitata pienet rötökset pelkillä veronkorotuksilla, mutta vakavat tai toistuvat rikkomukset pitäisi ilmoittaa poliisiille.

Kritiikistään huolimatta Tolvanen on tyytyväinen siihen, että verottaja on nyt – ilmeisesti ensimmäistä kertaa – tehnyt tutkintapyyntöjä verokatujien tapauksista.

– Sinällään on tietysti hyvä, että näitä tutkintapyyntöjä nyt tehdään, koska se oli kestämätön linja, mitä alunpitäen ajateltiin. Siinä on kyllä lakia tulkittu todella luovasti, että veronkorotuksella nämä hoidettaisiin, sanoo Tolvanen.