Vid ceremonin medverkade representanter från flera svenska myndigheter; Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB), Försvarsmakten, Kustbevakningen, Sjöfartsverket och Statens haverikommission.

För att hedra offren och de anhöriga skedde en officiell kransnedläggning vid Estoniamonumentet. Kungen lade ner en krans liksom statsrådet Karin Enström, representanter från Stiftelsen Estoniaoffer och Anhöriga samt Estoniagruppen.

Under ceremonin höll Kungen tal och sa:

”Estoniafartygets förlisning natten den 28 september 1994 var den största civila fartygsolyckan i Europa efter andra världskriget. 852 människor omkom. 501 av dem kom från Sverige.

Förlisningen var en katastrof av stor omfattning som sände en chockvåg genom hela samhället.

Tioårsdagen av förlisningen år 2004 var en vackert inramad ceremoni här på Djurgården. Deltagare var anhöriga och överlevande samt representanter för olika delar av samhället. Idag samlas vi åter på 20-årsdagen och det känns naturligt och rätt för mig att närvara.

För vissa är orsaken till förlisningen fortfarande ett trauma som kan rymma både besvikelse och kanske vrede. Känslor som bör respekteras.

Jag känner stor ödmjukhet inför alla namn som finns inristade i monumentet här på Djurgården. Och den sammanfattande texten på monumentet uttrycker det vi alla känner idag; ʹDeras namn och öde vill vi aldrig glömmaʹ."