I dagarna lanserade organisationen Svenska Freds en kampanj för ”ett välkomnande försvarssystem”. ”The Singing Sailor Underwater Defense System” är en blinkande neonskylt, av allt att döma föreställande en dansande homosexuell sjöman, som sänkts ned på Östersjöns botten utanför Stockholm.

Utöver neonblinkandet sänder sjömannen ut ett meddelande på morsekod till vad som får antas vara homofoba ryska inkräktare: ”This way if you’re gay”.

Kampanjen är rolig. Svenska Freds har ingen brist på varje sig humor eller kreativitet. Men när det kommer till att hitta lösningar på vår tids allvarliga säkerhetsproblem är Svenska Freds verktygslåda minst sagt begränsad.

Svenska Freds kampanj bör ses i ljuset av den allt mer allvarliga säkerhetssituationen i vårt närområde.

Sedan Rysslands annektering av Krim och efterföljande krig i östra Ukraina har landet snabbt trappat upp sitt aggressiva beteende i Östersjöregionen. Utöver hot, storskaliga militärövningar, luftrums- och (får förmodas) undervattenskränkningar hotar nu Ryssland öppet att använda kärnvapen mot de skandinaviska och baltiska länderna.

Vid sidan av aggressiva och direkt provocerande handlingar fortsätter landet en storskalig modernisering och upprustning av sitt försvar.

Därtill har Ryssland under de senaste åren utvecklats till en komplett auktoritär stat. Den demokratiska utvecklingen i landet har gått åt fel håll ända sedan Vladimir Putin först tillträdde som president år 2000. Sedan han återinstallerades på posten 2012 har repressionen stramats åt ytterligare i ett förödande tempo.

I dagens Ryssland är civilsamhället utsatt för allt striktare begränsningar, medielandskapet till övervägande del statskontrollerat och befolkningen föremål för en intensiv statspropaganda. Oppositionella mördas på öppen gata, senast min vän Boris Nemtsov som sköts ihjäl utanför Kreml i februari.

Till råga på allt har vi situationen för Rysslands homosexuella, den grupp som Svenska Freds särskilt lyfter fram i sin kampanj.

Sedan 2013 är ”propaganda” som syftar till att ”förespråka icke-traditionella sexuella relationer” förbjuden i Ryssland. I praktiken innebär det att allt ifrån Pride-parader till bärandet av regnbågssymboler kan betraktas som olagliga. Människorättsorganisationer har rapporterat om hur hatbrott och förföljelser av homosexuella ökar, och att polisen ofta ser mellan fingrarna när det kommer till att klara upp brotten.

Svenska Freds tycks tro att utvecklingen i Ryssland bäst vänds genom en öppen och välkomnande attityd gentemot landet.

Men historiska erfarenheter från Sovjetunionens fall fram tills i dag visar att strategin inte fungerat. I nästan 25 år har Väst försökt närma sig Ryssland genom handel och upprättandet av militärt reglerande avtal. Det senaste årets händelser är ett smärtsamt bevis på misslyckandet. Att i detta läge som Svenska Freds föreslår ”flytta militära resurser till utveckling och nytänkande” lär förvärra situationen ytterligare.

Att leva i ett land som Sverige är ett privilegium. Vi som bor här tar rättigheter för givna som människor fängslas eller mördas för på andra sidan Östersjön. Men rättigheter kommer inte gratis. I slutändan måste vi vara beredda på att stå upp för och försvara våra värderingar.

Den yttersta garanten för vårt levnadssätt kommer i form av ett starkt försvar. Blinkande sjömän i neon är, oavsett lustighetsgrad, ett dåligt skydd för det öppna samhället.

Katarina Tracz

Chef för tankesmedjan Frivärld, författare till den kommande boken "Fredens hav? Ökade spänningar kring Östersjön"