Det finns en betydande klyfta inom den svenska borgerligheten, skriver ledarsidans gästbloggare Janerik Larsson på SvD.se (27/4). Som exempel på klyftans art anges Annie Lööfs debattartikel i Expressen nyligen, där hon sätter ner foten mot röster som vill stänga gränserna under rubriken ”Det räcker nu” (26/4) samt, i andra ringhörnan, Expressens Anna Dahlberg, som nyligen skrev under rubriken ”Asylvisum är en dröm utan verklighetsförankring” (25/4).

Klyftan, så som Larsson beskriver den, är det alltför tomma utrymmet mellan Annie Lööfs känslor och Anna Dahlbergs krav på realism. Larsson tror att den kan överbryggas, och visst, det tror jag med. Men det kräver att känslorna inte ständigt utnämns till huvudrollsinnehavare.