De nya reglerna innebär att det tydligt att det är arbetsgivarens ansvar att:

stå för dina arbetskläder,

bekosta dina arbetskläder,

tvätta dina arbetskläder.

De verksamhetsområden som berörs är särskilda boenden (äldreboende), hemtjänst, LSS-boende och hälso- och sjukvård. Undantaget från föreskriften är de personliga assistenter som arbetar i enskida personers hem samt att det finns lokala undantag där assistenterna bär arbetskläder.

Med arbetskläder menas kortärmad överdel och underdel. Hur kläderna ska se ut finns inte reglerat i föreskrifterna. Däremot finns det beskriviet vad kläderna ska ha för funktion och användingsområde:

de ska kunna tvättas i 60 grader,

de ska bytas varje dag,

de ska hållas åtskild från privata kläder,

de får endast användas på arbetet. (Om arbetet bedrivs på flera arbetsplatser, får de dock även bäras mellan dessa.)

Den stora skillnaden med Arbetsmiljöverkets nya föreskrifter är att arbetskläder nu hamnar under arbetsmiljölagen och därmed blir det arbetsgivarens lagstadgade skyldighet att stå för kläderna.

Konsekvenser av den nya föreskriften (AFS 2018:4)

Vid alla insatser av omvårdnad men även omsorg med fysisk kontakt finns det en smittrisk och en risk för vårdrelaterade infektioner. Det är därför arbetskläder bara får bäras på arbetet och utgör en nödvändig arbetsmiljöåtgärd som inte ska belasta dig som arbetstagare på något sätt.

Som arbetstagare har man ett eget ansvar att följa föreskrifterna och de rutiner som finns i verksamheten.

Kommunal tolkar föreskriften

I alla nya föreskrifter så finns det olika tolkningar. Kommunals ståndpunkt är, för att kunna leva upp till såväl Socialstyrelsens som Arbetsmiljöverkets föreskrifter så ska arbetskläderna tillhandahållas av arbetsgivaren, tas av på arbetsplatsen, hållas strikt åtskilda från andra kläder och tvättas av arbetsgivaren.

Det ska redan idag finnas tillgång till omklädningsrum, som ska vara skilda för män och kvinnor, samt att det ska även finnas duschutrymme och låsbara skåp, enligt AFS 2009:2.