Sjumilaskolan, mitt i Norra Biskopsgården. Här talas mer än 20 språk – och ofta går det inte ens att få tag i svenskspråkiga vikarier.

”Kriminella åkte in på motorcyklar och sköt med paintballgevär” S jumilaskolan ligger mitt i Norra Biskopsgården. Det är en grundskola upp till nian med 99 procent invandrarbarn. De talar över 20 språk, tio procent är nyanlända och en tredjedel har varit i Sverige mindre än fyra år. Skolinspektionen gjorde förra hösten en inspektion på Sjumila och beslutade om vitesföreläggande på 1,4 miljoner kronor om inte en rad brister rättades till. I nyhetsrapporterna talades om ”stökig” miljö, att eleverna inte känner sig trygga och att det förekommer bråk och kränkande språkbruk.

– Kritiken är befogad och kommer att vara en hjälp i vårt kommande förändringsarbete, sa områdeschefen för skolorna Päivi Malmsten i ett pressmeddelande. Det är en sådan där nyhet som brusar förbi. Stök. Bråk. Förändringsarbete. Orden saknar doft och konkretion och ger egentligen ingen kunskap. De bara förstärker förortsklichéerna.

Jag beställde fram underlaget för vitesförläggandet. Efter sekretessprövning fick jag ta emot en tjock bunt dokument i ett tomt rum på Skolinspektionen i centrala Göteborg, långt bort från förorten men nära flera bra restauranger och den superhippa inredningsbutiken Artilleriet.

I pappersbunten fanns så mycket av vårt samhälles goda intentioner. En likabehandlingsplan. ”På Sjumilaskolan ska alla elever känna sig välkomna oavsett religion, etnisk tillhörighet, kön, funktionshinder, sexuell tillhörighet eller läggning… Sjumilaskolan är en solidarisk, jämställd och jämlik skola där elevperspektivet genomsyrar hela verksamheten.” Där talas om gemensamma lekdagar, trygghetsgruppen, stadieövergripande konferenstid och ökad samsyn. Mänskliga rättigheter med fokus på genus. Där talas om gruppstärkande aktiviteter, rutiner för att upptäcka trakasserier och kränkande behandling och andra rutiner för att utreda och åtgärda när elev kränks av personal. Det är ett samhälle där vi inte lämnar något åt slumpen. Alla ska med. Alla ska få påverka. Alla ska bli sedda och må bra.

Inspektörerna konstaterar det under lektionen bara varit tyst i sammanlagt sex minuter vid två tillfällen när läraren läst högt eller förklarat en text.

Och så fanns i pappershögen de protokoll som inspektörerna upprättade efter sina besök på skolan. Jag måste här be läsaren om ursäkt för ett par riktigt långa citat och be om tålamod. Läs noga och betänk att detta är en skola i ett av världens mest demokratiska och välmående länder: ”Sammanfattning av lektionsobservationer” Lektioner i högstadiet

Lektion 1: Bild, 55 minuter, 14 elever

Klassen har vikarie denna lektion. När lektionen börjar är färre än hälften av eleverna på plats. Läraren avvaktar cirka fem minuter till några fler kommit in. Flera elever har jackor och mösa på sig, vissa under hela lektionen. Eleverna har påbörjat en uppgift som de ska fortsätta med. Det tar mellan 10 och 13 minuter innan samtliga elever hämtat sitt material och satt sig på sina platser. Under dessa första minuter droppar elever in i klassrummet. Eleverna går runt och pratar högt med varandra, pojkar skriker ’fuck off’ till varandra utan att läraren tar notis om det. En grupp med fyra flickor kommer snabbt igång med sitt arbete. Läraren säger kontinuerligt till eleverna att vara tysta och försöker efter cirka åtta minuter gruppera om vissa elever för att få lugn och ro i klassrummet. Läraren säger ’Det är bild – det betyder inte att ni får skrika!’ …När det är tio minuter kvar av ordinarie lektionstid lämnar eleverna klassrummet.” Detta är alltså skolan i ett land där politikerna talar om ”kunskapslyft” och att det är med en välutbildad befolkning som vi bygger vårt välstånd. ”Lektion 2: Språkval Sv/En, 65 min, 19 elever” Lektionen skulle hållas av två lärare men då endast en är närvarande har alla eleverna svenska…

Kl. 13.00 – 13.05 fyra elever kommer in

13.07 en elev kommer in

13.07 en vuxen kommer in

13.08 vuxna och barn kommer in

13.08 en elev kommer in

13.09 flera elever går ut

13.10 en elev går ut

13.10 en elev rycker upp dörren

13.10 en elev går ut

13.10 en elev går ut

13.11 två elever kommer in

13.11 elev går fram och knuffar elev, blir tillsagd av läraren, går och går ut

13.12 elev går ut

13.12 elev som knuffade annan elev kommer in

13.13 elev kommer in

13.13 elev kommer in och låser dörren efter sig

13.15 det knackar på dörren och två elever blir insläppta

13.15 en elev går ut

13.17 någon knackar på dörren, elev kommer in

13.21 elev kommer in

13.22 elev går ut

13.26 någon rycker upp dörren men kommer inte in

13.35 elev knuffar annan elev och går ut

13.45 dörren rycks upp igen men ingen kommer in

13.46 dörren rycks upp igen

13.58 elever öppnar dörren när en elev läser högt för klassen, läraren stänger dörren och låser” Kommisarie Pål Sjölander. I nspektörerna konstaterar det under lektionen bara varit tyst i sammanlagt sex minuter vid två tillfällen när läraren läst högt eller förklarat en text. Låt mig ge ytterligare ett kort utdrag ur Skolinspektionens protokoll: ”Skolinspektionens utredare väntar på att klass 9A:s lektion ska börja men läraren kommer inte. En elev springer in på toaletten medan en annan elev med kraft slänger en bok mot toalettdörren. När eleven på toaletten öppnar dörren och tittar ut försöker den andra eleven få upp dörren genom att ta stöd med en fot mot väggen och rycka kraftfullt i dörrhandtaget. Eleven på toaletten lyckas stänga dörren igen och då sparkar den andre eleven våldsamt i väggen och rycker våldsamt i dörren. Under tiden detta pågår reagerar de andra eleverna som står i korridoren inte märkbart på det som sker. Ett par elever har varit och letat rätt på läraren och kommer nu med läraren, tio minuter efter utsatt lektionsstart.” ”Det handlar inte om att rektorn eller lärarna är dåliga eller att det skulle vara något fel på pedagogiken. Det handlar om regler och normer”, säger sociologen Maria Wallin. Det finns mycket, mycket mer i Skolinspektionens underlag. Att lärare bara går förbi när elever förstör saker eller ”utövar våld gentemot varandra eller gentemot en kollega.” Tre elever som sparkar sönder en möbel i korridoren när en vuxen går förbi och säger: hej. Om lärare som har stressymptom som sömnsvårigheter, högt blodtryck, trötthet, ångest, känsla av overklighet och alienation, förvirring och vanmakt. Lärare som är ovänner med lärare.

Personal som inte klarar att få slut på slagsmål som fortsätter och fortsätter.

Elever med hörselskydd.

Rädda lärare.

Rädda elever. Och skolan får kritik och kommunen ska betala vite om det inte blir ordning. Men det är inte skolan i sig det är fel på, säger sociologen Maria Wallin.

– Det handlar inte om att rektorn eller lärarna är dåliga eller att det skulle vara något fel på pedagogiken. Det handlar om regler och normer. Det omkringliggande samhället har flyttat in i skolan, den är en spegel av hur Biskopsgården fungerar, eller snarare inte fungerar.

Vi hade en plats där kriminella åkte in med lätta motorcyklar på skolan och sköt med paintballgevär. Det gör de för att manifestera sin makt.

All grov kriminalitet kräver tystnad. Maria Wallin, sociolog.

De kriminella gängen sätter sin prägel direkt och indirekt på områdena.

– Vi hade en plats där kriminella åkte in med lätta motorcyklar på skolan och sköt med paintballgevär. Det gör de för att manifestera sin makt. All grov kriminalitet kräver tystnad, säger Maria Wallin. Gangstrarna kan inte ha folk i området som ringer polisen när de säljer knark. Eller misshandlar. Eller idkar utpressning. Eller handlar med stulna varor som även kan säljas till småbutiker.

– Om någon stjäl en lastbilslast med Läkerol så gör han inte det för att han är rosslig i halsen, säger Wallin. De där tablettaskarna kommer att säljas i butiker.

Polisen letar bevis efter mordet på en 26-årig man, som sköts till döds utanför Sjumilaskolan hösten 2015. Foto: THOMAS JOHANSSON

G ängen har ett intresse av att hålla området segregerat från det övriga samhället. En analys från kriminalunderrättelsetjänsten nämner en person som fick sina rutor skadade och som filmade gärningsmännen på gården. De tillhörde Backagänget. De såg mannen, bröt sig in i hans lägenhet med hjälp av en kofot, hotade mannen med pistol och kniv och rånade honom. Barnen och ungdomarna som bor i området möter kriminalitet varje dag och lär sig snabbt kodspråk och vem som är vem.

– Mina barn har varit rädda för att leka på gården, säger Geday Noor, en somalisk kvinna som försörjer sig som städare på Scandic. Jag trivs inte längre i Sverige. Mödrarna gråter, så många barn är kriminella… Sociologen Maria Wallin:

– I ett område som Biskopsgården gör barnen ett aktivt val om de inte blir kriminella. I det ljuset blir det inte så absurt som det först verkar när en lärare säger att Sjumilaskolan ”är den trygga platsen i det här området” och en annan uppger att eleverna ”inte ens vill ha lov”. Efter sprängdådet där 8-årige Yusuuf dog bildades en föräldraförening i Biskopsgården. Här har den sitt andra möte med inbjudna talare. N är jag läst Skolinspektionens rapporter finner jag det imponerande att 33 procent av eleverna klarar att gå ut nian med godkända betyg. Vilken kamp det måste vara att skaffa sig den kunskapen! Det kommer elever till Sjumila som ska börja sjuan och som aldrig gått i skola tidigare. Vilken kamp! Jag tänker på grabben som kommer in när jag besöker somaliska kvinnoföreningen. Han har en bok i handen och tittar in på väg till biblioteket där han ska plugga med en kompis. Jag tänker på Aliyare Gaani, ungdomsledare i föreningen Neutrala, som säger att han inte ger sina barn mobiler förrän de fyller 18, för de ska inte lockas ut på gårdarna på kvällarna, de ska studera.

– I mina döttrars klass är mer än hälften nyanlända, säger han. Deras framtid är lite dyster… Aliyare Gaani kom till Sverige från Somalia för 21 år sedan.

– Mina fyra äldsta barn gick i skolan på andra sidan stan, i vanliga svenska skolor med ordning och reda.

(Det kom förresten in en kula i Neutralas lokal förra året när det var skottlossning på torget utanför.) Någon – en annan invandrare – säger att svenskarna inte insett vidden av problemet. Hur ska en 18-åring som kommer hit förstå landet han kommer till? Pingst. Påsk. Midsommar. Strindberg. Svenska värderingar! Om han eller hon inte känner till de sakerna, hur ska 18-åringen då begripa sitt nya hemland? Förortsskolorna har tagit emot 90 procent av alla nyanlända, säger personen jag talar med. Bara att få höra korrekt svenska får stor betydelse för eleverna på en sådan skola.

Vi förstår att erat jobb är att hitta vikarier när det behövs men ni kan väl åtminstone skicka vikarier som kan någonting om ämnet och vikarier som kan svenska… Ur ett brev till kommunen från en grupp tjejer på Sjumilaskolan.

Jag ringer registratorn i Västra Hisingens stadsdelsnämnd och frågar vilka brev som kommit till kommunen om Sjumilaskolan. En stund senare får jag några i mailen, bland annat ett som diariefördes femte februari i år: ”Hej

Vi är 5 tjejer som går på Sjumilaskolan och vi har ett klagomål när det gäller våra vikarier. Vi är trötta på att det alltid är vikarier i stället för riktiga lärare. Alla vikarier som vi har fått är dessutom inte utbildade till lärare eller det ämne som de undervisar för eller vikarierar för…

Vi förstår att erat jobb är att hitta vikarier när det behövs men ni kan väl åtminstone skicka vikarier som kan någonting om ämnet och vikarier som kan svenska…

Hur ska vi få bra betyg då? Hur ska vi klara oss sedan i gymnasiet – där kraven är högre?

Vi har försökt att prata med våra rektorer men ingenting hjälper. Vi vill att ni som är ’högre’ än våra rektorer reagerar nu, för våran skola har redan dåligt rykte och det blir bara sämre…

Det är sista terminen för oss och vi gör vårt bästa för att få bra betyg och komma bra in på gymnasiet, men om vi kommer att ha olika vikarier varje dag som inte kan undervisa eller inte kan prata och förklara sig på svenska språket så kommer det inte gå bra och vi kommer inte kunna göra någonting och det är vi som är framtiden.

För oss känns det som att vi är någon billig skola som inte har betydelse för något…

Kan ni snälla hjälpa oss till en bättre framtid?

Vi vill bidra till att bygga upp till ett bättre samhälle och bättre Sjumilaskolan.

Tack Ps: Vi skulle verkligen vilja få svar, ni når oss på (ett telefonnummer)” Enligt en notering ringde Peter Johansson, sektorschef för utbildning i Västra Hisingen, upp telefonnumret och framförde att han också tycker det är bekymmersamt med obehöriga vikarier. Han uppmanade flickorna att tala med sin rektor (vilket de, som framgick av brevet, redan hade gjort). Det svaret är en illustration till samhällets impotens, men det är en självvald impotens, ty de flesta kunniga personer jag talar med anser att lösningen på gangsterismen och utanförskapet är självklar och om än inte enkel. Nyrekryteringen till gängen måste upphöra och då kommer de att dö ut. Det är ju inte så att somalier är särskilt benägna att begå brott, lika lite som albaner, balter, jugoslaver, greker för att inte tala om finnar före dem. ”Jag växte upp i Biskopsgården och såg mig inte som ’alban’”, säger Jahja Zeqiraj, stadsdelsnämndens ordförande. I Biskopsgården fanns ett tag kuriöst nog även portugisiska gäng, berättar Jahja Zeqiraj, stadsdelsnämndens socialdemokratiske ordförande. Han kom till Sverige från Kosovo 1987, fem år innan dåvarande invandrarministern Birgit Friggebo sa att ”uppenbarligen finns någon tradition eller någonting annat som gör att (kosovoalbaner) är mer benägna att snatta och stjäla cyklar och tvätt.”

– Jag växte upp i Biskopsgården och såg mig inte som ”alban”. Jag såg mig som svensk och blir väldigt provocerad när barn säger att de är exempelvis somalier fast de är födda i Sverige.

Facken måste vara öppnare för att skapa riktiga och viktiga jobb. De eviga praktikplatserna måste bort. Vi har sett folk som praktiserat i 20 år! Hur ska de bli förebilder för sina barn? Jahja Zeqiraj, ordförande för stadsdelsnämnden i Biskopsgården..