Kvällsposten rapporterade nyligen på nyhetsplats om en händelse där en elev som kallat en lärare för ”hora” avvisades från lektionen av en annan lärare. Läraren som avvisade eleven polisanmäldes då av eleven och dennes föräldrar. Utan att ta ställning i det enskilda fallet kan man konstatera att läraren som ingrep gjorde något som många lärare drar sig för – att ingripa vid en ordningssituation. Det är inte ovanligt att lärare undviker detta av rädsla för att just anmälas.

Den här händelsen är en del i ett mönster: Det finns ett stort problem med ordningen i den svenska skolan. Inte överallt och hela tiden, men det är likväl ett stort problem. Dålig ordning och förstörd studiero drabbar framför allt de elever som har olika svårigheter i skolan. Det är dessa elever som i första hand betalar priset för stök i klassrummet.

Även lärarna drabbas. Vi ser en trend där antalet anmälningar om hot och våld ökar. Enligt en undersökning från Lärarnas Riksförbund så uppger en av fyra lärare att de i sitt jobb utsatts för hot, våld, sexuella trakasserier eller kränkningar. Utöver detta så har fyra av tio lärare blivit hotade med att anmälas av elever eller föräldrar. Oron för att anmälas leder till att lärare drar sig för att tillrättavisa eller ingripa vid bråk. Det är en helt oacceptabel utveckling som också riskerar att spä på flykten från läraryrket.

Skolan är arbetsplats och arbetsmiljö för alla medarbetare och elever. Det är svårt att föreställa sig motsvarande siffror på någon annan gemensam arbetsplats.

Vi moderater vill tydliggöra skollagens delar om trygghet och studiero. Detta för att stärka och förtydliga lärares rätt att ingripa när det är stökigt. Alla lärare ska känna sig trygga med vilka rimliga åtgärder de har rätt att använda i stökiga situationer, utan att i efterhand riskera att bli anmälda.

Ledarskap, konflikthantering och vardagliga knep för att till exempel lugna ner en situation eller genomföra och avsluta en lektion på klokt sätt, behöver uppenbarligen ges större utrymme, även om det redan i dag finns inom ramen för lärarutbildning.

På en skola är det rektorn som har det yttersta ansvaret för tryggheten. I dag skiljer sig befogenheterna som rektorerna har, gällande att upprätthålla ordningen, beroende på om det är en grundskola eller en gymnasieskola. En rektor på grundskolan har större befogenheter att exempelvis stänga av en elev än vad en rektor på gymnasieskolan har. Rektorsuppdraget måste ha samma befogenheter i både grund- och gymnasieskolan.

Skolorna ska inte behöva uppfinna hjulet på nytt för att få till ett strukturerat arbete mot kränkningar och öka tryggheten. På många skolor finns en brist på kunskap kring kränkande behandling. Skolverket, Skolinspektionen, Brå och Folkhälsomyndigheten bör därför få ett uppdrag att ta fram en webbaserad modell för att kunna erbjuda ett digitalt kompetenslyft i frågor som syftar till att förebygga hot, våld och kränkningar i skolan.

Alla måste veta vilka regler och gränser som gäller i skolan – såväl lärare, elever som föräldrar. Ingen ska heller behöva kallas för ”hora”, varken lärare eller elever. Skolan ska vara trygg och det ska råda studiero, så att alla får med sig den kunskap de ska ha efter lektionen.

Kristina Axén Olin (M)

Utbildningspolitisk talesperson