– Helsingissä näkee hyvin harvoin ihmisiä, jotka osaavat kantaa arkun oikeaoppisesti. Jos hautajaisissa on paljon ikäihmisiä, se menee, mutta nuoremmat tekevät monen näköisiä temppuja. Melkein pitäisi järjestää ihan arkunkantokursseja, Hietaniemen hautauskappelin vahtimestari Hannu Aho sanoo.

Pieleen mennään yleensä jo kantoliinaan tartuttaessa.

Mainos (uutinen jatkuu alla)

– Kantoliinan kuuluu tulla selän poikki ulommaisen olkapään päältä. Aika usein se kuitenkin pannaan kaulalle paidan kauluksen ja ihon väliin tai sitten kierretään moneen kertaan ranteiden ympäri, jolloin liina kiristyy ja hankaa niskaa niin, että arkkua on mahdotonta laskea hautaan.

– Jos vahtimestari osaa työnsä, hän kyllä puuttuu näihin virheisiin, jotta ne voidaan välttää.

Kuitenkin jo kantajia valitessa pitäisi olla tarkkana.

Mainos (uutinen jatkuu alla)

– Moni ei ota huomioon arkun painoa. Vaikka vainaja olisi ollut hyvinkin kevyt, niin esimerkiksi umpitammesta tehty arkku nostaa kannettavan painon helposti 100–150 kiloon. Se on paljon, kun arkun kantaminen on jo psyykkisesti surun kannalta raskas suoritus. Lisäksi siihen tulee se jännitys, ettei vaan tapahdu mitään sellaista, että horjahtaa tai arkku putoaa.

– Joskus asialle laitetaan kovin nuoria kantajia, joilla ei ole siihen vielä ihan fyysisiä edellytyksiä.



Ammattikantajia erityisesti kaupunkihautauksissa

Jos kantajia ei ole omasta takaa, ammattikantajat voivat kantaa vainajan arkussa hautaan.

– Pohjoisemmassa tai pienemmillä paikkakunnilla olisi varmaan uskomaton tilanne, että arkunkantajia ei löytyisi suvun sisältä tai tuttavapiiristä. Mutta kaupunkihautauksissa ammattikantajia tarvitaan, koska usein tilanne on se, että suvut ovat käyneet pieniksi. Tai sitten on jäljellä vain 80–90-vuotiaita sisaruksia, Aho sanoo.

Ammattikantajia voi kysellä palkattaviksi hautaustoimiston kautta. Tiettävästi myös Lions Clubin jäseniä on joskus ollut auttamassa vapaaehtoisina arkunkantajina. Lisäksi joissakin seurakunnissa pyörii vapaaehtoisten kantajien ryhmiä.

– Yleensä hautaustoimistojen listoilla olevat ammattikantajat ovat eläkeläisiä, esimerkiksi entisiä hautausmaiden vahtimestareita. Tai sitten vuorotyöläisiä, jotka sivutyönään tekevät näitä ”kantokeikkoja”.