Bildning för bildningens skull

Jag reste runt i Oman i vintras. Landet var isolerat under större delen av 1900-talet. Efter en märklig statskupp på 70-talet tog dåvarande sultanens son över makten. En av de första reformerna han genomförde var utbildning åt alla.

Analfabetismen skulle bort till varje pris. Omanska staten flög ut lärare med helikopter till isolerade byar och nomadläger. Idag finns det universitet i de flesta större städer och Omans skolsystem kan tävla med många europeiska.

Jag talade med en ung man som precis skulle börja läsa på universitetet. Han visste dock inte riktigt vad. Det spelade inte så stor roll. Han tyckte nämligen att kunskap och bildning hade ett egenvärde och att utbildningen skulle avgöra vad hans yrkesval. Inte tvärtom.

I Sverige har vi rakt motsatt utveckling. Inte nog med valskyldigheten leder till sämre resultat i skolorna. Bildning har inte längre ett egenvärde. Skolsystemet förvandlas sakta men säkert till en leverantör av arbetskraft. Som för enkelhetens skull dessutom är indelade i A- och B-lag.

I några skolor ska eleverna bli entreprenörer. I andra arbetare. Därför får de lära sig yrkessvenska. Eller ingen svenska alls.

Alla ni som är för valskyldighet inom skolsystemet borde vara ärliga nog att berätta att ni skiter i den ökade segregationen. Att ni struntar i att vissa halkar efter. Att ni struntar i att en del elever betraktas som så obildbara att de inte ens kan tillgodogöra sig teoretiska kunskaper.

Men problemet är inte bara att de som lär sig yrkessvenska lär sig en sämre, spotifierad form av svenska. Problemet är också att de lär sig för att kunna sköta ett visst yrke. Att produktionen styr utbildningen och inte tvärtom.

Oavsett om ungarna ska bli entreprenörer eller yrkessvenskar är det fel sätt att börja. Det är inte värdigt ett modernt samhälle att anpassa utbildningen till att eleverna ska axla vissa förutbestämda yrkesroller. Eller ännu värre vissa positioner i samhället. Som sedan är låsta.

Jag har inget problem med att elever lär sig färdigheter. Framförallt inte att de lär sig tänka kritiskt kring samma färdigheter. Men det ska inte vara produktionen som bestämmer vad vi lär oss. Det ska vara våra kunskaper som bestämmer hur vi sköter produktionen. Skolan ska inte leverera beställningar från näringslivet.

Kunskap har nämligen ett egenvärde. Vad är det för fel med att bilda alla bara för bildningens egens skull? Att ge alla samma goda utbildning och – så gott det någonsin går – samma chanser?

Medan vi tittar på ytterligare en säsong av Klass 9a – det vill säga konsekvenserna av flera års politiska attacker mot kunskap, anständighet och bildning – tågar Omans unga mot en ljusnande framtid. Vet vet, kanske de kastar ut sin upplysta despot i havet också.