“Nukkuvien puolueeksi” kutsutaan usein vaaleissa äänestämättä jättäviä. Siihen liittyy mielikuva laiskasta, ehkä sivistymättömästä massasta, joka jättää tärkeän kansalaisvelvollisuutensa käyttämättä.

Moni äänestämättä jättävä vaikutti yllättyneeltä, kun pyysimme Ylen verkkosivulla julkaistussa kyselyssä kertomaan miksi et äänestä. Erityisesti siksi, että kysymyksessä ei ollut syyllistävää sävyä. "Kerrankin joku on tekemässä juttua tällä näkökulmalla", kirjoitti tamperelainen Simo Suominen vastauksessaan.

Yhteiskuntatieteitä opiskellut 27-vuotias oululaisnainen kertoi seuranneensa politiikkaa pitkään.

"Olen tehnyt pitkään harkitun päätöksen siitä, että en halua äänestää."

– Pidänkin aika loukkaavana sitä, että nykyinen äänestämättömyyteni tulkitaan nukkumiseksi. Tosiasiassa olen tehnyt varsin tietoisen, pitkään harkitun päätöksen siitä, että en halua äänestää, hän kirjoitti vastauksessaan.

Vaalitutkimuksista tiedetään (siirryt toiseen palveluun), että kaikissa vaaleissa aktiivisimmin äänestävät hyvätuloiset ja korkeasti koulutetut. Matalaksi äänestysprosentti jää alueilla, joille on keskittynyt huono-osaisuutta, työttömyyttä, vuokra-asuntoja ja maahanmuuttajia.

Äänestyspassiivisuuden taustalla vaikuttaa usein tunne tai kokemus eriarvoisuudesta.

Kokosimme kymmenistä kyselyvastauksista *neljä yleisintä perustetta *sille, miksi moni kertoi jättävänsä ainakin joissakin vaaleissa äänestämättä. Suurin osa ei halunnut kertoa asiasta julkisesti nimellään. Eräs mainitsi, että äänestämättömyyden julkituonti “johtaa usein vihamieliseen nälvimiseen”.

Yle Uutisgrafiikka

AIRI TUOMINEN: "Kaikki poliitikot ajavat lapsiperheiden asiaa"

Lapsuudenkodista metsän keskeltä lähdettiin aina äänestämään, vaikka äänestyspaikalle piti matkata kymmenen kilometriä, muistelee 62-vuotias Airi Tuominen. Äänestyspäivä oli hänen vanhemmilleen juhlallinen asia, ja äänestyksen päälle juotiin äänestyskahvit.

On Tuominen itsekin äänestänyt ja aikoo antaa äänen presidentinvaaleissa, mutta kunta- ja eduskuntavaaleissa äänestäminen on jo pitkään tuntunut turhalta. Kukaan ei aja hänelle tärkeintä asiaa. Ei yksikään poliitikko, eikä puolue.

– Vaaleista ja vuosikymmenestä toiseen lisätään perheiden hyvinvointia ja jätetään yksinasuvien asiat hoitamatta. Eriarvoisuus kasvaa, Tuominen sanoo.

Airi Tuomisesta on tehokkaampaa olla koko ajan vähän äänessä kuin käydä harvakseltaan äänestämässä. Yksi vaikutuskanava on Yksinasuvat ry, johon hän liittyi pari vuotta sitten. Tapio Rissanen / Yle

Tuominen on muuttanut juuri Hämeenlinnan keskustaan uuteen asuntoon, josta on upea näköala. Hän ei ole itse vähävarainen, mutta kokee saaneensa yhteiskunnan jäsenenä pelkän maksumiehen roolin.

– Minulla tilanne ei ole se, etten pärjäisi. Mutta ärsyttää, kun mielelläni pitäisin sen saman elintason, jota pariskunnat pystyvät ylläpitämään.

Tuominen on asunut lähes aina yksin. Neljäkymmentä vuotta työuraa, pääasiassa asuntojen myyjänä. Kaksi vuotta sitten hän onnistui jäämään eläkkeelle, koska oli ottanut vapaaehtoisen eläkevakuutuksen.

Poliittisia päätöksiä tehdessä unohdetaan aina Tuomisen mukaan tarkistaa, miten perheiden suosiminen yhteisten rahojen jaossa vaikuttaa yksinasuviin.

Monet pienipalkkaiset naiset kituuttavat pienellä eläkkeellä, kuten Tuomisen oma äiti.

– Jos ei pärjää siinä kilpajuoksussa, sehän voi johtaa syrjäytymiseen. Enemmistö toimeentulotuen saajista on yksinasuvia.

Kerran eduskuntavaaleissa Tuominen sujautti äänestyslipun väliin erillisen lapun. Siinä luki, ettei hän äänestä, koska kukaan ei ole ilmoittanut ajavansa yksinelävien ihmisten asioita. Hän toivoi, että viesti olisi päätynyt vaalien jälkeen julkisuuteen, kun media tekee juttuja hylätyistä äänistä. Mutta lapusta ei seurannut yhtään mitään.

Lapsiperheet ja maksuton varhaiskasvatus olivat taas poliitikkojen huulilla viime kuntavaaleissa. Tuominen kirjoitti yhdelle mahdollisena pitämälleen ehdokkaalle ja kysyi, mitä tämä tekisi yksinasuvien hyväksi.

– Eipä tuo vaivautunut vastaamaan. Enkä minä vaivautunut äänestämään. Ei minulle ole mitään merkitystä sillä, kuka sitä perheiden asiaa ajaa.

Yle Uutisgrafiikka

TIMO TUOVINEN: "Eduskunnasta puuttuu asiantuntijuutta"

Kun Timo Tuovinen äänesti ensimmäistä kertaa, hän kirjoitti vaalilipun täyteen törkeyksiä. Hän käytti äänioikeutensa protestoidakseen systeemiä. Vuosi taisi olla 1982 tai 1988. Se oli ensimmäinen ja yksi harvoista kerroista, kun Tuovinen kävi äänestyskopissa.

Sen jälkeen 51-vuotias Tuovinen on ollut kolmesti itse ehdolla vaaleissa ja äänestänyt aina itseään. Ensimmäisellä kerralla hän oli perussuomalaisten listoilla kuntavaaleissa ja sen jälkeen kaksi kertaa Piraattipuolueen riveissä.

Outokumpulainen Timo Allan Tuovinen on äänestänyt vain muutamia kertoja koko elämänsä aikana. Itseään hän on kuitenkin äänestänyt kolme kertaa. Toni Pitkänen / Yle

Syy Tuovisen omiin ehdokkuuksiin ei ollut ainakaan aluksi poliittinen. Se imarteli, kun perussuomalaiset tulivat kotoa hakemaan ehdokkaaksi. Toisella kerralla Tuovinen halusi omien sanojensa mukaan pestä itsestään pois “persuleiman”. Kolmannella kerralla kannatti olla itse ehdolla, koska oma äänisaalis hyödytti piraattien toista ehdokasta. Yhden äänen sijasta Tuovinen siis luovutti kuusi ääntä kaverilleen.

Syy siihen, ettei Tuovinen ole äänestänyt kuin itseään viimeisissä vaaleissa on yksinkertainen: ehdokkaat eivät vastaa omaa maailmankuvaa riittävän hyvin ja he jäävät tuntemattomiksi.

Tuovisen ei ole ikinä tarvinnut selitellä äänestämättömyyttään, eikä hän myöskään sitä häpeä.

– En minä syyllisyyttä tunne, jos ei yksinkertaisesti ole [sopivia] ehdokkaita.

Yksi syy Tuovisen äänestämättömyyteen on myös kuntavaalien ja eduskuntavaalien vaalitapa. Outokumpulaismies kritisoi järjestelmää siitä, että ehdokkaan äänet valuvat puolueen eduksi ja läpi voi päästä sellaisia ihmisiä, joita hän ei kannata.

Politiikka on Tuovisen silmissä ryvettynyttä ja siksi hänen mielenkiintonsa sitä kohtaan on vähentynyt.

– Kun vihapuheet otetaan aseiksi, niin onhan se politiikka mennyt aika likaiseksi.

Tuovinen ajattelee, että nykyinen järjestelmä pitää kyllä yhteiskuntaa pystyssä, mutta sitä ei pyritä kehittämään.

Tuovisella on kuitenkin ratkaisu järjestelmän uudistamiseksi. Hän ajattelee, että puolueilta pitäisi ottaa pois rahaa ja valtaa. Vastapainoksi eduskuntaan tuotaisiin lisää eri alojen asiantuntijoita. Henkilön valitsemisen sijasta Tuovinen ehdottaa asiaäänestämistä. Eduskunnan kahdestasadasta kansanedustaja voisi valita sata kansanedustajaa nykyisellä tavalla.

– Toiset sata edustajaa olisivat erilaisten järjestöjen asiantuntijoita, Tuovinen tiivistää ehdotuksensa.

Yle Uutisgrafiikka

MATTI VANHALA: "Työn verotusta ei ole laskettu, vaikka on luvattu"

– Minulla ei ole ystäviä Arkadianmäellä. Hyvätuloiset palkansaajat ovat Suomessa paitsiossa. Ei heillä ole yhtään edun ajajaa, toteaa helsinkiläinen Matti Vanhala.

Vanhan kansan ihminen, joka on tehnyt aina paljon töitä, Vanhala luonnehtii itseään.

Hän pussittaa kokeneesti palloja perinteikkäässä biljardisalissa Helsingissä. Saavutuksena on yli 30 lajin Suomen mestaruutta.

Matti Vanhalasta on kurjaa kuulla, kun poliitikko vakuuttaa olevansa valmis maksamaan enemmän veroja ja samaan aikaan tienaa itse osan tuloistaan verottomana. Jyrki Ojala / Yle

Vuodesta 1978 lähtien hän on paiskinyt töitä yhtä mittaa, tällä hetkellä automaatioasiantuntijana.

Jos 60-vuotias Vanhala joutuisi vielä ennen eläkeikää työttömäksi, hän uskoo, että eduskunnassa riittäisi kyllä selkääntaputtelijoita. Niin moni puolue on ilmoittanut ajavansa huono-osaisten asiaa.

Tärkein asia hänelle on työn verotus. Hän on katkera siitä, että Suomeen on rakennettu järjestelmä, joka tekee työnteon kannattamattomaksi. Työpaikkoja on runsaasti avoimena, mutta niihin ei saada ihmisiä. Lisätöiden tekemisestä rokotetaan verottamalla siitä yli puolet.

Vanhalaa ihmetyttää, miksi ihmisten käyttäytymistä halutaan ohjata rankalla verotuksella pois työnteosta. Samaan tapaan kuin valtio ohjaa ihmisiä haittaveroilla pois epäterveellisistä paheista, alkoholista ja tupakasta.

– Jos ihminen kokee, ettei ole mitään järkeä kouluttautua lisää tai tavoitella paremmin palkattua työtehtävää, se on kansantaloudellinen tappio. Meidän pitäisi saada ihmiset haluamaan sitä, että he menevät omassa elämässään eteenpäin.

Vanhala kuuluu mielestään petettyyn vähemmistöön, niin sanotusti suurituloisiin. Heihin, jotka ylittävät solidaarisuusveron alarajan. Ylimääräistä veroa joutuu maksamaan yli 72 300 euron vuosituloista.

– Mutta eihän me todellisuudessa olla mitenkään rikkaita.

Ainoa puolue, joka edes juhlapuheissa ajaa hänen kannattamiaan asioita on Kokoomus. Käytännössä sekin tekee Vanhalan mukaan päinvastaista. Kokoomus oli pääministerivastuussa, kun tuotiin solidaarisuusvero ja kotitalousvähennystä päätettiin leikata.

Siksi Vanhala ei ole enää äänestänyt 20 vuoteen. Poikkeuksen tekevät tulevat presidentinvaalit, koska niissä ei päätetä sisäpolitiikasta. Ulkopolitiikan istuva presidentti on Vanhalan mielestä hoitanut hyvin.

Yle Uutisgrafiikka

SIMO SUOMINEN: "Ehdokkaana näin, kuinka vähän voi muuttaa"

Simo Suominen viskasi mukillisen kokista kokoomuslaisen valtiovarainministerin Alexander Stubbin päälle tamperelaisessa kauppakeskuksessa. Aktivisti yllättyi siitä, kuinka paljon julkisuutta hänen tekonsa marraskuussa 2015 sai.

“Valehtelija, leikkaaja!” hän ehti huutaa muutaman kerran ennen kuin turvamiehet tarttuivat kiinni. Käräjäoikeus tuomitsi Suomiselle kunnianloukkauksesta ja lievästä vahingonteosta sakkoja.

Oliko teko Suomisen mielestä jotain vaikuttavampaa kuin äänestäminen?

– Eivät yksilön yksittäiset teot ole sinällään kovin vaikuttavia, täytyy olla aina osa isompaa liikettä tai ryhmää. Näen tuon tempauksen jatkumona muille mielenosoituksille ja puhetilaisuuksien häiritsemisille, Suominen sanoo.

Simo Suominen on valmistanut punaisen lipun mielenosoituksia varten. Tarkoituksena on elvyttää työväenliikkeen perinteitä ja kirjoittaa lippuihin konkreettisia vaatimuksia. Tapio Rissanen / Yle

Mielensoituksissa Suominen on vastustanut hallituksen leikkauspolitiikkaa, Natoa ja rasismia. Hän toimii yhdessä kommunististen ja anarkististen yhdistysten kanssa. Anarkistit muodostavat hänen mukaansa aina oman porukan kutakin “projektia” varten.

Uskon politiikkaan hän on kadottanut osittain sen takia, että on katsellut sitä läheltä. Suominen on Suomen kommunistisen puolueen jäsen ja ollut heidän ehdokkaansa kunta- ja eurovaaleissa.

Puolueissa ei hänen mielestään ole valinnanvaraa, vaan kaikki toistavat samaa kaavaa: oppositiossa ollaan vasemmalla, hallituksessa oikealla. Poliitikot puhuvat äänestäjille, mitä tietävät heidän haluavan kuulla. Vaikka samalla ovat hyvin selvillä siitä, että oikeasti asiat päätetään neuvottelemalla kabineteissa, poliitikkojen kesken.

Tällä hetkellä Suomisella ei ole syytä äänestää: hänelle riittävän iso muutos ei ole se, että vaaleissa saisi valita "mausteet", mutta itse rakenne säilyisi samana.

Kirjastovirkailijaksi kouluttautunut Suominen on työtön mutta hankkimassa työllistymistä edistävää lisäpätevyyttä. Kun kuorma-autokortti on taskussa, hän pyrkii kirjastoauton kuljettajaksi.

Opiskelija-asunnossa hän kirjoittaa myös uutta pamflettia herätelläkseen ihmisiä toimintaan.

Byrokratiaviidakoiksi muuttuneet eurooppalaiset valtiot täytyisi hänen mielestään uudistaa melkein kokonaan, tehdä vallankumous.

Nykyisillä poliitikoilla hän ei usko olevan halua tarpeeksi suuriin muutoksiin ja lakiuudistuksiin. Poliitikot ovat Suomisen mielestä liian rikkaita siihen, että heidän kannattaisi ottaa riskejä köyhien puolustamiseksi. Siksi asiat jatkuvat aina ennallaan.