Kyllähän se käy itse kullakin mielessä. Kun kävelee marras-joulukuun pimeydessä, räntäsateessa, töiden jälkeen kotiin kauppakasseja kantaen.

Että jossain muualla on nyt lämmintä ja aurinkoa.

Että eikö täältä voisi vain lähteä pois.

28-vuotias Martta Tervonen ei tänä syksynä ole ollut Suomen loskaa katselemassa. Yrittäjänä työskentelevä Tervonen lähti marraskuun alussa Indonesiaan, jossa hän asuu ja tekee töitä huhtikuuhun asti.

Yhtiökumppani jäi Ouluun, mutta työ sujuu, sillä Tervonen on vain yhden Skype-puhelun päässä Balin Ubudissa.

– Olen lähtenyt yrittäjäksi pitkälti sen takia, että haluan elää oman näköistä elämää ja toteuttaa omia unelmia. Olemme pyrkineet muokkaamaan yrityksen toimintaa sen mukaiseksi, että tekemisemme istuu siihen, mitä me ihmisinä haluamme olla, Tervonen kertoo.

Yrittäjä Martta Tervonen työskentelee talvikuukaudet Balilta käsin. Emilia Haljala

Tervosta voi kutsua diginomadiksi, e-nomadiksi tai läppärityöntekijäksi.

Tutkija Esko Kilpi on tarkastellut luovaa tietotyötä ja digitaalisia työympäristöjä. Hän on esimerkiksi toimittanut Sitralle kirjan johtavien suomalaisten ja kansainvälisten asiantuntijoiden näkemyksistä työn muutoksesta ja uuteen työhön liittyvistä mahdollisuuksista (siirryt toiseen palveluun).

Kilpi summaa diginomadisuutta kuvaavan kolme asiaa: diginomadien työ ei ole paikkaan sidottua, he tekevät työtä käyttäen digitaalisia työvälineitä ja tyypillisesti omistavat itse työvälineensä.

– Yleensä maailmalle meno pitää sisällään sen, että yritetään löytää paikka, jossa työn tekeminen on mahdollisen miellyttävää esimerkiksi ilmaston suhteen, tai se on mahdollisimman helppoa, Kilpi kuvailee.

Koko toimisto Balille

Martta Tervonen voi hoitaa työnsä Balilta, sillä hänen pyörittämänsä Luova Laboratorio -media toimii verkossa. Työnteko ei vaadi juuri muuta kuin läppärin ja toimivan nettiyhteyden. Kuuden tunnin aikaero Suomen ja Balin välillä luo haasteita, mutta Tervonen on ratkaissut ongelman rytmittämällä päiväänsä.

– Yleensä teen aamuisin töitä ja päivällä valoisaan aikaan käyn puuhaamassa jotain muuta. Kun aurinko laskee, niin tulen takaisin läppärille, sillä aikaeron vuoksi on hyvä, että teen myös iltaisin töitä, Tervonen kuvailee.

Diginomadisuutta voidaan soveltaa myös suuremmassa mittakaavassa. Tämän on todistanut suomalainen Yousician-niminen yritys. 70-henkinen yhtiö kehittelee musiikin oppimissovellusta, ja työ ei käytännössä vaadi muuta kuin tietokoneet, soittimia ja nettiyhteyden.

Yhtiön johdossa todettiin muutama vuosi sitten, ettei ollut mitään estettä sille, että työtä tehtäisiin välillä jostain muualta kuin omasta toimistosta käsin.

– Tämä oli neljäs vuosi, kun järjestimme tiimillemme mahdollisuuden lähteä ulkomaille. Olemme juuri palanneet Balilta, jossa osa tiimistämme oli koko marraskuun, Yousicianin toimitusjohtaja Chris Thür kertoo.

Vastikään Balilta palannut Yousicianin toimitusjohtaja Chris Thür suunnitelee tiiminsä kanssa jo ensi vuoden reissua. Jari Kovalainen / Yle

Thür sanoo tavoitteena olleen, että mahdollisimman moni pääsisi osallistumaan ainakin ensimmäisen viikon ohjelmaan. Yhtiön 70 työntekijästä 55 lensi Balille ensimmäiseksi viikoksi. Koko marraskuun Balilla työskenteli 18 työntekijää.

– Melkein kaikkien on mahdollista lähteä yhdeksi viikoksi, vaikka olisikin esimerkiksi perheellinen. Työntekijät voivat itse päättää, jäävätkö he pidemmäksi aikaa vai eivät. Osa otti perheen mukaansa, jolloin he pystyivät olemaan paikalla useamman viikon, Thür selittää.

Työntekijöiden kanssa on sovittu, että yhtiö maksaa työntekijöille lennot ja ensimmäisen viikon majoituksen. Jos työntekijä haluaa olla paikalla pidempään, hän maksaa majoituksen loppuajalta itse.

Thürin mukaan ulkomailla vietetyn ajan arvoa on kuitenkin vaikea mitata rahassa. Ensimmäisellä viikolla ohjelmaan kuuluu erilaisia työpajoja ja vierailijoita. Työntekijät saavat työhönsä uutta näkökulmaa ja tutustuvat toisiinsa paremmin.

– On arvokasta pystyä luomaan tiivis suhde työntekijöiden kesken. Arvoa on luovuudessa ja uusissa näkökulmissa, joita matka synnyttää. Hyödymme tästä paljon kuluja enemmän, Thür toteaa.

Tutkija: Ymmärrämme muutosta vasta hyvin vähän

Vaikka esimerkit Balilta saavat työskentelyn kuulostamaan helpolta, on ilmiö kuitenkin työelämätutkijoiden mielestä marginaalinen. Diginomadisuus vaatii työltä vapautta.

Tietotyötä on helppo tehdä aurinkorannikolta, mutta Prisman kassa ei rannalta käsin tuotteita pysty myymään. Käytännössä diginomadit ovat usein informaatio- ja kommunikaatioalalla työskenteleviä yrittäjiä tai freelancereita.

Tutkija Esko Kilpi näkee diginomadisuuden olevan jotain muuta kuin pelkkä marginaali-ilmiö.

– Meneillään on yhteiskunnallinen muutos, jota ymmärrämme vasta hyvin vähän, Kilpi toteaa.

Kuten usein, muutos tulee nuorten myötä. Nykynuoret ovat tottuneet opiskelemaan ulkomailla ja matkustelemaan. Kilven mukaan nähtävissä on valtava muutos 30:n viime vuoden ajalta.

Yousicianin 70 hengen työporukasta 55 viipyi Balilla viikon, mutta osa jopa kokonaisen kuukauden. Akseli Virtanen / Yousician Oy

Myös Martta Tervonen uskoo nuorempien sukupolvien suhtautuvan työhön eri tavoin kuin vanhemmat sukupolvet. Hän kutsuu itseään lifestyle-yrittäjäksi: työ on elämäntapa ja se on rakentunut oman intohimon ympärille.

– Meille suomalaisille työ on aika pyhä käsite. Ajatellaan, että työn täytyy olla raskasta. Mutta ehkä nuorempi sukupolvi ajattelee, että työstä saa myös nauttia. Pohditaan enemmän, millaiset työt voidaan automatisoida ja antaa koneiden hoidettavaksi ja millainen on ihmisen uusi rooli työn tulevaisuudessa, Tervonen sanoo.

Tervosen yritys tarjosi aiemmin etätyötiloja Oulun keskustassa. Kilven tavoin hän näkee muutoksen olevan jo meneillään.

– Suomessa on jo olemassa verkosto, jossa eletään tällä hetkellä työn tulevaisuutta. Ei ajatella, että työn tulevaisuus tulee joskus, vaan se on arkipäivää jo nyt, Tervonen summaa.

Mahdollisuus ja haaste valtioille

Kilpi näkee tilanteen tarjoavan markkinaraon myös valtioille. Hän ottaa esimerkiksi Viron e-kansalaisuuden. Vuoden 2014 lopusta alkaen ulkomaalaiset ovat voineet hakea Viron e-asukkaiksi. Mahdollisuutta hyödyntävät esimerkiksi Virossa yritystoimintaa harjoittavat ulkomaalaiset.

– Vastaavaa tullaan varmasti näkemään myös muissa maissa. Pyritään antamaan valtio ikään kuin palveluna. Ja silloin se valtio, joka palvelee kansalaisiaan ja yrityksiään parhaiten, kerää näitä ihmisiä ja yrityksiä luokseen.

Esimerkiksi Bali houkuttelee diginomadeja, ja Ubudiin on syntynyt useita etätyöskentelytiloja tarjoavia yrityksiä.

Diginomadi-ilmiöön liittyy myös paljon ongelmia. Nomadiset työsuhteet ovat usein väliaikaisia ja pahimmillaan huonosti palkattuja.

– Missään tapauksessa kyse ei ole pelkästään positiivisesta ilmiöstä. Samalla kun monen organisaation elinkaari on lyhyempi, niin ruuhkahuiput määrittävät työvoiman tarpeen, Kilpi toteaa.

.

Tutkija Esko Kilpi pitää diginomadisuuden hyvänä puolena sitä, että se parhaimmillaan lisää ihmisten valinnanmahdollisuuksia. Jari Kovalainen / Yle

Kilpi uskoo, että meillä on syntymässä yrittäjyyden ja palkkatyön väliin kolmas työnteon tapa. Tätä leimaa lyhyet työsuhteet ja työntekijöiden yrittäjämäisyys olematta kuitenkaan varsinaisia yrittäjiä. Se tulee haastamaan perinteiset yhteiskunnalliset rakenteet.

– Miten käy meidän eläkejärjestelmille, miten käy meidän verotukselle, miten käy meidän finanssimaailmalle. Tämä uusi maailma edellyttää meiltä ihan eri tavalla taloudellisia puskureita. Olemme varustautuneet hirveän huonosti lyhytkestoisiin työsuhteisiin ja niistä syntyvään yhteiskuntaan, Kilpi pohtii.

Haavekuvan kultareunukset saattavat myös karista, kun kuuntelee, millaista arkinen puurtaminen Balilla voi olla.

– Kokoushuoneet eivät olleet äänieristettyjä, jos yritit pitää kokousta terassilla, niin apinalauma saattoi liittyä seuraan, välillä internet-yhteys ei toiminut ja vatsavaivat saattoivat haitata, Thür kuvailee.

Silti hän ei tekisi toisinkaan.

– Olemme hieman erilainen yhtiö, teemme asiat eri tavoin. Uskon, että tämä on tulevaisuutta ja yhä useammat yhtiöt harkitsevat tällaisen tilaisuuden tarjoamista työntekijöilleen.