Antti Törmänen ottaa kiiltäväksi lakatusta pyöreästä puuastiasta sysimustan pyöreän nappulan (se voisi olla salmiakkimakeinen) elegantein ottein etu- ja keskisormiensa väliin ja asettaa sen määrätietoisesti pelilaudalle. Kun lauta ja liuskekivestä tehty nappula eli kivi kohtaavat, kuuluu terävä kolahdus.

Tähän tapaan aasialaista go-peliä on pelattu jo 1500 vuotta, tai joidenkin lähteiden mukaan jopa 4000 vuotta. Go keksittiin Kiinassa, josta se levisi vähitellen Koreaan ja Japaniin.

Gon idea on varsin yksinkertainen: pelaajat yrittävät vallata toisiltaan alueita tai vangita vastustajan kiviä. Kuulostaa helpolta, muttei sitä ole. Pelinä go on esimerkiksi huomattavasti monimutkaisempi kuin shakki.

– Tärkeintä gossa on analyyttinen ajattelu. Pitää pystyä miettimään loogisesti ja rauhallisesti, mihin suuntaan peliä haluaa kehittää, Törmänen summaa.

Pelilaudan ideana on, ettei se ole symmetrinen. Jussi Mankkinen / Yle

Koukuttava go

26-vuotias Antti Törmänen on monellakin tapaa harvinaisuus. Aalto-yliopistosta tuotantotalouden kandidaatiksi valmistunut nuori mies halusi elämältään jotakin ihan muuta, ja nyt hän työskentelee go-ammattilaisena Japanissa. Törmänen on 18 vuoteen ensimmäinen länsimaalainen, jolle Japanin go-liitto on myöntänyt ammattilaisstatuksen. Länsimaalaisia go-pelaajia on ollut tähän mennessä Japanissa muutama hassu.

– Kiinnostuin 12-vuotiaana japanilaisesta kulttuurista, ja go tuli vastaan netin kautta. Ajattelin tuolloin, että voikohan tämä oikeasti olla kiinnostavaa, katsotaanpa.

– Koukutuin peliin melko nopeasti, ja ryhdyin käymään kotikaupunkini Oulun go-kerhossa. Sitten aloitin koti- ja ulkomaiset turnaukset ja päädyin Japaniin.

Japanissa Törmänen pääsi mukaan ammattilaisopiskelijoiden erityisohjelmaan, joka on suunnattu lapsille ja teineille, mutta johon otetaan myös alle 30-vuotiaita ulkomaalaisia.

– Jos pelaa Japanissa kaksi ja puoli vuotta pikkulapsia vastaan ja häviää 10-vuotiaille tytöille, oppii häviämistä pakostakin sietämään.

– Suomessa olin oppinut pelimuotoja ja erilaisia tekniikoita vastustajilta ja kirjoista, mutta tästä ei loppujen lopuksi ollut kauheasti hyötyä. Periaatteessa en ollut huono pelaaja, kun lähdin opiskelemaan Japaniin, mutta siellä siirtorepertuaari meni aivan uusiksi. Nyt on helpompi perustella, miksi joku siirto on hyvä, kun sen on oppinut suoraan ammattilaiselta, Törmänen kertoo.

Valkoiset kivet on tehty simpukasta. Jussi Mankkinen / Yle

Go-renessanssi

Go oli Japanissa erityisen suosittu 1940-luvulta 70-luvulle, mutta sitten sen suosio hiipui. Kyseessä alkoi olla vanhempien ihmisten viihdemuoto: eläkeläiset rynnivät go-salonkeihin viettämään iltapäivää pelaamalla ja juomalla vihreää teetä. Nuoria go ei enää kiinnostanut.

Tilanne muuttui 2000-luvun alussa, jolloin markkinoille asteli uusi manga- ja anime-sarja Hikaru no Go. Sarjaan liittyy haamuja sekä go-pelaamista, ja se houkutteli runsaasti lapsia ja nuoria pelin pariin.

– Japanissa ja muuallakin Aasiassa vanhemmat voivat päättää lapsen puolesta, että tässä olisi sinulle hyvä harrastus, joka parantaa myös keskittymiskykyä, eli menepä go-kouluun, Antti Törmänen toteaa.

– Myös Kiinassa ja Koreassa pelaajamäärä on kasvanut valtavasti, ehkä juuri Japanin siivittämänä.

Suomessa go on väkilukuun suhteutettuna suositumpaa kuin muissa länsimaissa. Aktiiviisia turnauspelaajia on parisataa, tuhatkunta osaa pelata peliä kohtuullisesti ja säännöt tietäviä pelaajia on noin 5000. Gon ykkösmaihin kuuluu Aasian maiden lisäksi Venäjä. Naapuristamme löytyy useita go-kouluja. Syynä tähän lienevät Venäjän pitkät perinteet shakin suhteen.

Gossa vallataan alueita. Jussi Mankkinen / Yle

Go ja tekoäly

Etenkin länsimaissa gon pelaajat ovat usein ohjelmoijia ja matemaatikkoja. Tekoälyn tutkijoille go tarjoaakin pähkinän purtavaksi.

Deep Blue -tietokone voitti shakin maailmanmestarin jo parikymmentä vuotta sitten, mutta tekoäly ei vieläkään pysty päihittämään gota muutaman vuoden pelannutta amatööriä. Arvoitus kiehtoo muun muassa Facebookin ja Googlen kaltaisia jättiläisiä, jotka ovat ryhtyneet kehittämään tarkoitukseen sopivaa tekoälyä.

– Ensinnäkin, gossa on huomattavasti enemmän siirtomahdollisuuksia kuin shakissa, ja toisekseen pelit ovat aivan toisenlaisia. Shakissa vastustajan kuninkaan vangitseminen päättää pelin välittömästi, kun taas gossa pyritään rajamaan alueita ja peli päättyy, kun rajattavia alueita ei enää ole, Antti Törmänen kertoo.

Gota voi pelata myös netissä. Jussi Mankkinen / Yle

Go ja aikakäsitys

Go-pelisession kestolle ei ole olemassa optimaalista aikaa, mutta esimerkiksi Antti Törmäsen pisin peli on kestänyt hulppeat seitsemän tuntia, tosin siihen väliin mahtui ruokatauko.

– Jos kyse on siirtojen laadusta, niin mitä pidempi peli, sen parempi. Ammattilaispeli saattaa kestää kaksikin päivää. Kummallakin pelaajalla saattaa olla peliaikaa kahdeksan tuntia, jolloin yhdelle siirrolle on varattu aikaa minuutti.

1930-luvulla Japanissa pelattiin legendaarinen ja varsin ikimuistoinen go-ottelu.

– Ylemmässä asemassa oleva pelaaja keskeytti pelin milloin halusi ja meni kotiinsa miettimään siirtoja. Peli kesti kuukausia, tosin sitä ei pelattu joka päivä, Törmänen hymyilee.

Pelaajiakin on erilaisia:

– Japanilaiset ovat perinteisesti rauhallisia. Kiinalaiset ja korealaiset ovat kovia tappelemaan ja yrittävät heti alussa hyökätä vastustajan kimppuun, vangita vastustajan ryhmiä ja voittaa ottelun nopeasti.

Antti Törmänen Jussi Mankkinen / Yle

Go ja mediajulkisuus

Japanissa go näkyy jokapäiväisessä elämässä ehkä vähän samaan tapaan kuin Suomessa sauna. Japanin go-liitolla on oma viikottainen sanomalehtensä, ja suurimmissa julkaisuissa on säännöllisesti go-aiheisia kolumneja sekä go-pähkinöitä.

Lehdistö myös sponsoroi turnauksia sekä uutisoi niiden etenemistä. Joka sunnuntai Japanissa esitetään pari tuntia kestävä televisioturnaus. Go-ammattilaiset ovat myös julkkiksia, ja Antti Törmänenkin on antanut medialle uudessa kotimaassaan viitisen haastattelua kuukauden aikana.

Go edustaa japanilaista muotoilua kauneimmillaan. Jussi Mankkinen / Yle

Ammattina go

Nuoren suomalaismiehen ammatillikseksi haaveeksi ei aivan heti mieltäisi go-pelaamista, mutta siihen liittyy yllättäviäkin etuja.

– Jos mietin nykytilannettani, niin minulla on monipuolinen ja varma ammatti, josta minua ei potkita koskaan pois. Olen samalla sekä urheilija, tutkija, opettaja että kirjailija. Jossain määrin olen myös valtion virkamies, koska edustan Japanin go-liittoa.

Go-ammattilaisen palkkakaan ei ole mitenkään kehno. Alemman tason ammattilainen pelaa vuodessa 20-30 peliä, ja palkkio per peli on noin 500 euroa. Jos pärjää hyvin ja voittaa, palkkio voi nousta 4000 euroon peliltä ja pelien määrä taas voi kasvaa puoleen sataan kappaleeseen vuodessa.

Vähänkään tasokkaampi ammattilainen ansaitsee 2000-3000 euroa kuussa. Alemman tason ammattilainen taas voi pelaamisen lisäksi opettaa, mistä maksetaan 30 euroa tunnilta. Törmänen itse asuu sponsorin kustantamassa asunnossa keskellä Tokiota.

– Huipputasolle pääseminen gossa on kuitenkin suhteellisen vaikeaa, etenkin jos on länsimaalainen. Pitää muuttaa Japaniin, opetella kieli ja pitää pystyä hankkimaan oma elantonsa. Arvioisin, että niitä jotka päätyvät tänne länsimaista edes yrittämään, on tähän mennessä ollut toistakymmentä.

Jussi Mankkinen / Yle

Go ja käytöstavat

Antti Törmäsen mukaan arkielämä Japanissa ei juuri eroa suomalaisesta, ja kyse on ollut lähinnä hienosäädöstä.

– Jos ei välitä siitä, ettei oman ulkonäön takia joukkoon ole helppo sulautua, eroja Suomeen ei juuri ole.

Törmänen puhuu myös hyvää Japania.

– Peruskielen kanssa ei ole ongelmia, mutta japanin kielessä on erilaisia kohteliaisuustasoja. Go-opettajani on hyvin tarkka käytöstavoista, ja niitä olen vähitellen oppimassa. Jos puhuu vanhemman tai korkeammassa asemassa olevan henkilön kanssa, pitää sanat muodostaa eri tavalla kohteliaan vaikutuksen aikaan saamiseksi. Sellaisen totuttelu kestää aikansa.

Gohon kuuluu myös aimo annos japanilaista filosofiaa.

– Gossa saavutetaan tasapaino erilaisilla vaihtokaupoilla, mikä lienee japanilaisuudelle luonteenomaista. Peliajattelun kannalta on tärkeää, että jokaisella vaihtokaupalla saa pikkuisen enemmän kuin vastustaja, eikä yritä ottaa kaikkea kerralla. Japanissa asuu valtavasti ihmisiä, ja toinen pitää pystyä ottamaan huomioon, Törmänen toteaa.