Malmin kentälle kaavailtu asuntorakentaminen on osoittautumassa ennakoitua laajemmaksi ja kalliimmaksi ympäristörasitteeksi.

Malmin kentän maaperästä löytynyttä sulfidisavea pidetään Suomen pahimpiin ympäristöongelmiin kuuluvana maa-aineksena. LAURI OLANDER/KL

Helsingin kaupungin suunnitelmat Malmin lentokentän täyttämisestä asuinrakennuksilla ovat johtamassa vakaviin ympäristöseuraamuksiin.

Alueella tehdyt satunnaiskairaukset ovat paljastaneet maaperässä olevan rikkihappo- eli sulfidisavea. Se on Suomen pahimpiin ympäristöongelmiin kuuluva ainesta, toteaa Geologian tutkimuskeskus.

Vaarallisten savikerrostumien poistamisen ja neutralisoimisen lisäksi rakennushanketta rasittaa myös jättimäinen ilmastotaakka. Pehmeälle maapohjalle rakentaminen edellyttää yli 14000 kilometrin verran teräsbetonipaalua. Se vastaa matkaa Helsingistä New Yorkiin ja takaisin sekä vielä Lappiin.

Metrin välein juntattavien, jopa 25 metriä pitkien paalujen valmistaminen vastaa kolmasosaa koko Suomen vuotuisesta sementtituotannosta. Tämä puolestaan merkitsee yli 350000 tonnin hiilidioksidipäästöjä.

Jättimäiset ilmastopäästöt

Kumpikaan vakavista ympäristöriskeistä ja -rasitteista ei ole saanut kaupunkia pohtimaan uudelleen asuinrakentamisen mielekkyyttä.

Arvostelijoiden mukaan rakentamishanke on kuitenkin räikeässä ristiriidassa Helsingin kaupunginhallituksen hiljattain hyväksymän ilmastostrategian kanssa - se kun määrittelee kaupungin hiilineutraaliksi vuoteen 2035 mennessä.

Malmin kentän paaluttamisen ympäristövaikutuksia ei huomioida lainkaan kyseisessä ohjelmassa. Kaupunki on perustellut asiaa sillä, että sementti valmistetaan muualla kuin Helsingissä.

Malmia lähinnä olevat sementtitehtaat ovat noin 200 kilometrin päässä Paraisilla ja Lappeenrannassa, joten kokonaisrasitukseen on laskettava myös raskaasta paalurallista aiheutuvat päästöt sekä kustannukset.

Suomen Kuvalehti kysyi helmikuussa valtuustoryhmien edustajilta, oliko Malmin kentän rakentamisesta aiheutuva hiilijalanjälki tiedossa siinä vaiheessa, kun päätös asiasta tehtiin. Vastausten mukaan ei ollut.

Pelkästään betonipaalujen valmistumisesta aiheutuvat hiilidioksidipäästöt vastaavat kuitenkin määrältään yli puolta Helsingin kaikista vuotuisista liikennepäästöistä (2017 tie-, raide-,vesi- ja ilmaliikenne).

Ilo ennenaikaista?

Geologian tutkimuskeskus (GTK) julkaisi helmikuussa 2017 tutkimuksen maalajien kerrostumista ja ominaisuuksista Malmin kentän alueella. Helsingin kaupunki tulkitsi tuolloin tutkimustulokset ”myönteisiksi”.

– Sulfidin aiheuttama riski on pieni ja sen esiintymisalue rajallinen, mikä on hyvä asia rakentamisen kannalta, iloitsi Helsingin kaupunkisuunnitteluviraston edustaja Ylen haastattelussa.

Tutkimusryhmässä mukana ollut GTK:n geologi Maarit Saresma korostaa kuitenkin Iltalehdelle, että kyseessä oli suppeahko, lähinnä geoteknisen suunnittelun pohjaksi tarkoitettu tutkimus geologisista kerrostumista ja sedimenteistä.

– Laboratorioanalyysejä ei (näytteistä) tehty, Saresma sanoo.

Viime syyskuussa valmistui kuitenkin mm. Helsingin, Espoon, Vantaan ja Ely-keskuksen tilaama laaja esiselvitys sulfiittimaiden kartoitusmenetelmistä ja suosituksista toimenpiteiksi pk-seudun infrahankkeissa.

Johtavan kansainvälisen suunnittelu- ja konsultointialayrityksen Rambollin tekemä selvitys sisälsi Malmin kentän osalta kolme kairausta. Niistä kaikista saatiin ”erittäin suuren happamoitumisriskin” sisältäviä savinäytteitä, joissa ”rikkipitoisuus oli suuri, happamoituminen nopeaa”.

Toistaiseksi ei ole tiedossa, kuinka syvälle ja laajalle alueelle tuo vaarallinen savi on muodostunut. Yhdessä kairauspisteessä hapan sulfaattimaa ulottui yli viiden metrin syvyyteen. Ramboll on jättänyt kaupungille tarjouksen tarkemmista tutkimuksista.

Riskit kasvavat

Kentän alueelle rakennettaessa sieltä on joka tapauksessa siirrettävä maata yli kahden miljoonan kuution verran. Toistaiseksi ei ole käsitystä siitä, kuinka suuri osa tuosta massasta on rikkihapposavea, eikä siitäkään, mihin vaarallinen maa-aines voitaisiin siirtää.

Malmin kentän kaavailtujen maanrakennustöiden pelätään jo sinällään vaarantavan läheisen, erittäin arvokkaan Longinojan taimenpuron. Tuhansia vuosia maaperässä olleen sulfidisaven löytyminen nostaa riskit entistäkin suuremmiksi.

Juttua korjattu 1.4.2019 kello 11:22. Korjattu Longinojan kirjoitusasu.