Vähän seksiä ja väkivaltaa voi olla, mutta emme arvostele Kiinan ideologiaa, sanoo Mika Kaurismäen elokuvan kiinalainen tuottaja.

Näyttelijät Kari Väänänen ja Vesa-Matti Loiri ryystävät ahvenkeittoa kiinalaisilla mausteilla pian valkokankaalla Pekingissä. Suomalaistähdet esittävät vanhuksia, jotka aluksi nyrpistelevät "limanuljaska"-pöperölle, jota kiinalainen yllätysvieras ryhtyy keittämään hiljaisessa lappilaiskylässä.

Mika Kaurismäen Mestari Cheng -elokuva odottaa Kiinan ensi-iltaansa tammikuussa kiinalaisena uutenavuotena, jolloin perinteisesti miljoonat ihmiset lähtevät yhdessä elokuviin.

Kaurismäen elokuva on tehty suomalais-kiinalaisena yhteistyönä. Sen kolmen miljoonan euron budjetista kolmannes tulee Kiinasta. Suomalaiselle elokuvalle se on jo iso raha.

Myös moni muu suomalainen elokuvantekijä pyrkii parhaillaan Kiinan markkinoille. Suomen ja Kiinan valtiot ovat neuvotelleet laajasta elokuva-alan yhteistyösopimuksesta, joka on allekirjoitusta vaille valmis.

Iskeekö Kiinan sensuuri? Miten Kiinan raha vaikuttaa elokuvien sisältöön? Ohjaaja Mika Kaurismäki ja elokuvakriitikko Kalle Kinnunen Maailmanpolitiikan arkipäivää -ohjelmassa.

Sensuuri ei huoleta

Maailman suurimmaksi elokuvamarkkinaksi rynnistävä Kiina houkuttaa nyt, mutta jäävätkö elokuvantekijät Kiinan pehmeän vallan eli Kiinan imagon nostamisen pelinappuloiksi?

Kiinaa johtava kommunistinen puolue määrää myös elokuva-alaa. Sensuurin alle joutuu väkivallan ja seksin lisäksi politiikka. Puoluetta tai valtiota ei saa arvostella.

Kaurismäkeä Kiinan tunnettu sensuuri ei huoleta.

– Meidän tarina oli niin simppeli. Ei ollut mitään sellaista, mihin sensuuri olisi voinut puuttua. Seksin ja väkivallan esittäminen valkokankaalla ei kiinnosta muutenkaan, Kaurismäki miettii.

Mika Kaurismäellä on suunnitteilla uusia elokuvia yhteistyössä kiinalaisen tuotantoyhtiön kanssa. Mårten Lampén / Yle

Lämminhenkisessä elokuvassa ei tosiaan löydy väkivaltaa. Seksiin vivahtaa vain nopeasti vilahtava suudelma elokuvan lopussa.

Elokuvan juoni menee suurin piirtein näin: Lappilaiseen kylään saapuu kiinalaiskokki, jonka keitokset mullistavat kyläläisten elämän. Kokin keittolientä lusikoituaan kyläläisten vaivat verenpaineesta kuukautiskipuihin helpottavat.

Kaurismäen mukaan Hannu Oraviston käsikirjoittamaa Mestari Chengiä suunniteltiin alun perin vain suomalaisyleisölle. Kiinalaiset tulivat mukaan vasta siinä vaiheessa, kun elokuvaan tarvittiin kiinalaisnäyttelijä. Samalla avautui tie Kiinan markkinoille.

“Kun hallitus sanoo näin, se on suuri siunaus”

Muun muassa Raattaman kylässä Kittilässä kuvattu rakkaustarina on saanut virallisen Kiinan suosion. Sen huomaa myös Helsingissä kulttuurikeskus Caisassa, missä Kiinan suurlähetystö järjesti lokakuussa Mestari Cheng -elokuvan näytöksen kutsuvieraille.

Ohjaaja Kaurismäki kilistelee kuohuviinilaseja kiinalaisen yhteistyökumppaninsa Chin-yi Yueh’n kanssa ja asettuu vieraiden kuvattavaksi elokuvan mainosjulisteen eteen.

Ohjaaja Mika Kaurismäki (keskellä), osatuottaja Chin-yi Yueh (ensimmäinen oikealta) ja muu tuotantotiimi juhlistivat Mestari Cheng -elokuvaa lokakuussa Helsingissä. Kirsi Crowley / Yle

Yueh'n mukaan hänen tuotantoyhtiönsä oli etsinyt jo jonkin aikaa yhteistyökumppaneita Pohjoismaista. Hän kertoo, ettei tiennyt mitään Suomesta ennen kuin löysi Kaurismäen.

– Me etsimme kumppaneita sieltä, mistä hallituksemme niitä haluaa, Yueh sanoo.

Päätöksen yhteistyöstä sinetöi Kiinan viranomaisten innostus. Viranomaisilta tuli kirjallinen viesti. Se on kiinalaiselle tuottajalle enemmän kuin hyvä enne.

– Kun näytimme demovideon, saimme viestin, että tämä on paras mahdollinen esimerkki kansainvälisestä yhteistyöprojektista. Kun hallitus sanoo näin, se on suuri siunaus, Yueh sanoo.

Kiinassa elokuvat on siirretty vuonna 2018 maata hallitsevaa kommunistista puoluetta lähellä olevan propagandaministeriön alaisuuteen. Se tarkoittaa sitä, että viranomaiset valvovat, mitkä elokuvat pääsevät maahan.

Tällä hetkellä viralliseen kiintiöön hyväksytään vuosittain 34 ulkomaalaista elokuvaa. Yhteistyöprojektit pääsevät Kiinan markkinoille kiintiöiden ohi.

Kiinalaiselle tuotantoyhtiölle onnistuminen tarkoittaa tasapainoilua hallinnon toiveiden ja rahallisen tuoton välillä, Yueh selittää. Johdon toiveita kuunnellaan tarkalla korvalla.

Mika Kaurismäki (oik.) ohjasi Kari Väänästä (kesk) ja Chu Pak Hongia Mestari Cheng -elokuvan kuvauksissa. Jouko Piipponen /Marianna Films

– Tietenkin yritysten päämääränä on ansaita rahaa. Mutta me mietimme, miten saavutamme tasapainon isänmaallisuuden, missiomme ja tuoton kesken, Yueh selittää.

Käsikirjoitukset luetaan tarkasti, jotta ne eivät sisällä mitään loukkaavaa tai hyökkäävää Kiinaa vastaan. Mutta ei sensuuri ole liian tiukka, hän vakuuttaa.

– Vähän seksiä ja väkivaltaa voi päätyä elokuvaan, jos on taitava ohjaaja. Ja yhtä sun toista voi arvostellakin. Mutta on yksi poikkeus. Emme arvostele Kiinan ideologiaa. Olemme isänmaallisia ja rakastamme maatamme, joten emme tekisi sellaista, Yueh vakuuttaa.

Elokuva on ulkopolitiikkaa

Kiinassa elokuvakin on ulkopolitiikkaa. Tuottaja Chin-yi Yueh näkee elokuvayhteistyön osaksi Kiinan suurta Yksi vyö, yksi tie -hanketta. Siinä Kiina rahoittaa miljardeilla euroilla infrastruktuuri- ja kauppahankkeita kasvattaen vaikutusvaltaansa maailmalla.

– Hanke ei ole vain kauppaa. Se on myös kulttuurien yhteisymmärryksen lisäämistä. Sillä kosketetaan sydämiä, Yueh sanoo.

Ohjaaja Kaurismäki sanoo olevansa tietoinen Kiinan sensuurikoneistosta. Hongkongin demokratiamielenosoitukset saavat häneltä sympatiaa. Kiinaa kritisoivan elokuvan tekeminen esimerkiksi uiguurivähemmistöstä ei onnistuisi, ohjaaja myöntää.

– Eikä kiinnostakaan lähteä tekemään. Löytyy paljon muitakin alueita, joista pystyy tekemään elokuvia, Kaurismäki sanoo.

Mutta missä menisi Kaurismäen raja sensuurille?

– En koskaan tekisi sitä, minkä takana en itse seiso, ohjaaja vastaa.

Kaurismäki korostaa, että Mestari Cheng -elokuvan sanoma on ennen kaikkea erilaisia ihmisiä yhdistävä. Se on vastalause vihapuheelle ja valeuutisille. Kaurismäen mukaan jopa maiden johtajat yllyttävät vihapuheella ihmisiä toisiaan vastaan.

–Tein elokuvan, jossa ei jahdata ketään, ammuta ketään, ei uhata ketään. Ainoa törmäys on kahden kulttuurin hyvin pehmeä törmääminen, Kaurismäki kuvaa.

Pukudraamat kelpaavat, merelle karkaava Muumipappa ei

Usea muukin suomalaiselokuva on suuntaamassa Kiinaan. Opetusministeriön rahoittamassa Bigger Picture -hankkeessa Kiinaan tähtää yhteensä 19 tuotantoa animaatioelokuvista dokumentteihin ja tv-sarjoihin.

Hankkeen vetäjät ovat vieneet elokuvantekijöitä esittelemään ideoita mahdollisille tuotantokumppaneille Kiinaan jo muutaman kerran. Kiinalaiset kumppanit ovat sijoittaneet jo muun muassa yhteen hankkeessa mukana olevaan suomalaisanimaatioon satojatuhansia euroja.

Jani Joenniemi esitteli suomalaisia elokuvaideoita Guangzhoun dokumenttielokuvafestivaalilla Kiinassa joulukuun alussa. Guangzhou Documentary Festival

– He näkivät, että jengi on siellä kansainvälistä. Moni on ansainnut natsansa Hollywoodissa, yksi Bigger Picture -hankkeen vetäjistä Jani Joenniemi.

Joenniemi kertoo, että Kiinan keisarinaikaiset pukudraamat ovat suosittuja, koska ne eivät sohaise vuonna 1949 valtaan noussutta kommunistista puoluetta. Ulkomaiset luontodokumentit pääsevät myös markkinoille.

Mutta Kiinaa huonossa valossa esittävät käsikirjoitukset hylätään. Joenniemi kertoo Shanghaihin sijoitetusta rikoselokuvasta, jossa yhdessä kohtauksessa varastettiin käsilaukku kadulla.

– Viranomaiset kielsivät sen sanoen, että Shanghaissa ei ole rikollisuutta, hän sanoo.

Joenniemi itse on tehnyt vuosikymmeniä kulttuurivientiä Kiinaan. Sensuurin kohteeksi joutui jopa Muumipappa ja meri -teatteriproduktio. Perhearvot eivät osuneet yhteen.

– Nimenomaan paikallinen partneri koki, ettei tarina sovi Kiinaan. Hän ihmetteli, miksi muumipappa menee soutelemaan saarelle yksin ja jättää perheen oman onnensa nojaan, Joenniemi muistelee.

Valtion kanssa turvallista toimia

Joenniemi sanoo, että valtiosta voi olla hyötyäkin elokuva-alalla. Äskettäin viranomaiset löivät jäitä ylikuumentuneen elokuvamarkkinan hattuun määräämällä, että tähtien palkkiot saavat nousta vain kolmannekseen budjetista.

– Tähtien palkkiot ovat räjähtäneet pilviin. He saattavat ilmoittaa, että he pystyvät kuvaamaan vain tiettyinä päivinä. Tähtiä saatetaan kuvata studiossa green screeniä (taustakangasta) vasten ja liimataan heidät kohtauksiin jälkeenpäin, Joenniemi kertoo.

Tähtien liimaamisen takia yksi scifi-elokuva epäonnistui niin pahoin, että ohjaajan ja näyttelijöiden piti pyytää julkisesti anteeksi. Hän uskoo, että valtion murahdus budjetin säätelystä sai palkkiot kuriin.

Hollywood rakentaa tarinat Kiinan markkinoille

Yhdysvaltain ja Kiinan kauppasodan takia Hollywood-elokuvia pääsee entistä vähemmän maahan. Kanada joutui yllättäen boikottiin valkokankaalla, kun se pidätti Huawei-johtajan.

– Siitä tulee kallista studiolle, joka on aloittanut kuvaamisen Kanadassa, Joenniemi sanoo.

Kiinan valtiovetoinen elokuvapolitiikka ei ole pysäyttänyt amerikkalaisstudioita hakeutumista kiinalaisrahan äärelle. Hollywoodissa elokuvia on rakennettu jo hyvän aikaa niin, että ne läpäisevät Kiinan sensuurin, kertoo muun muassa Financial Times -lehti. (siirryt toiseen palveluun)

Hollywood-studiot ovat valmiit muokkaamaan käsikirjoituksiaan niin, että ne läpäisevät Kiinan sensuurin seulan.

– Kun pääomavirrat ovat muuttuneet, on vaikeaa löytää Hollywood-tuottaja, joka esittäisi Kiinan huonossa valossa, Hollywood Made in China -kirjan kirjoittanut professori Aynne Kokas sanoo Financial Times -lehdelle.

Isot studiot esittävät Kiinan kauniissa valossa, jotta pääsy markkinoille on taattu. Mukaan voi luiskahtaa myös poliittista näkemystä, kuten lokakuussa julkaistu osin kiinalaisrahoitteinen Dreamworks-studion Jeti-animaatio osoitti.

Siinä esiintyi kartta, jossa Etelä-Kiinan meri näkyi Kiinan omaisuutena. Niinpä elokuva kiellettiin Kiinan kanssa alueesta kiistelevissä Malesiassa ja Vietnamissa ja Filippiinit sensuroi kartan.

– Pehmeää valtaa ei voi sanella. Pehmeä valta on sitä, että joku maa kuten Amerikka on niin siisti, että ihmiset haluavat olla sen kanssa tekemisissä. Jos Kiina laittaa poliittisesti arkaluonteisen kartan tuotantoon, millainen menestys se on kiinalaiselle pehmeälle vallalle, jos elokuva kielletään Kaakkois-Aasiassa, Joenniemi miettii.

Kiina nousee maailman suurimmaksi elokuvamarkkinaksi

Markkinan koko on todella valtava. Elokuvamarkkinoita tutkivan EntGroupin mukaan Kiinan lipputulot ovat kasvaneet 35 prosentin vuosivauhtia kymmenen viime vuoden ajan. Ensi vuonna sen uskotaan ylittävän Yhdysvallat ja nousevan yli yhteentoista miljardiin euroon.

Raha ajaa myös Kiinan elokuvamarkkinaa. Kiinalaisrahaa löytyy myös Hollywoodissa ja Euroopassa.

– Jasper Pääkkösen tähdittämä BlacKkKlansman on osin kiinalaisten rahoittama. Green Mile oli Kiinan rahoittama. Finnkinot ovat kiinalaisomisteisia, Jani Joenniemi luettelee.

"Pehmeää valtaa ei voi sanella"

Kiina tekee ahkerasti yhteistyösopimuksia eri maiden kanssa kuten parhaillaan Suomen kanssa. Jo kymmenet maat Virosta, Ranskasta ja Tanskasta Uuteen-Seelantiin ovat allekirjoittaneet sopimuksia.

Suomen opetusministeriölläkin on allekirjoitusta vaille valmis yhteistyösopimus Kiinan kanssa. Bigger Picture -hankkeen projektipäällikkö Kati Nuora uskoo, että Kiinassa valtion mukanaolon avulla projektit pääsevät eteenpäin.

– Meidän hankkeilla on paljon parempi edellytys menestyä ehkä Kiinan tapaisessa maassa, kun yhteistyö on julkisrahoitteinen ja me ollaan tekemässä sopimusta. Viranomaisyhteistyö on tärkeää Kiinassa, sanoo Kati Nuora.

Parikymmentä suomalaista elokuvatuotantoa etsii tuotantokumppania Kiinasta. Guangzhoun dokumenttifestivaalilla Jani Joenniemi esittelee yleisölle suomalaiselokuvia. Guangzhou Documentary Festival

Kun Nuora teki Amerikan markkinoille samantapaista hanketta Suomen elokuvasäätiössä, amerikkalaiset elokuvastudiot suhtautuivat epäluuloisesti julkisrahoitteisuuteen.

– Ne ihmettelivät, että mitä tässä on ja onko tämä propagandasisältöä. Näen lähinnä, että katsomme sitä, mitä mahdollisuuksia Kiinasta voi meille tarjoutua, Nuora miettii.

"Amerikan kulttuurikin voi olla propagandaa"

Pitääkö esimerkiksi ihmisoikeusrikkomusten vaikuttaa yhteistyöhön lähtemiseen? Kati Nuora sanoo, että Kiinan propagandavaikutuksesta puhutaan enemmän kuin tutumpien maailmankolkkien.

– Emme ehkä ole olleet tuntosarvet tarkkana amerikkalaiselokuvan propagandavaikutuksesta emmekä ole nähneet, minkälaisia malleja sieltä on tulossa. Koska Kiinassa elokuva on jo julkisesti propagandaministeriössä, sitä katsotaan vähän epäluuloisena, Kati Nuora miettii.

Samoin ajattelee ohjaaja Mika Kaurismäki. Hän palasi Suomeen lähes kolmenkymmenen Brasiliassa asutun vuoden jälkeen. Kotiin hänet ajoi Brasilian populistisen nykyjohdon politiikka.

– On vaikeaa oikeastaan hyvällä omallatunnolla kuvata missään, kun joka paikassa löytyy syitä. Nyt kritisoidaan Kiinaa. Yhtä huolissani olen Amerikan ekspansiosta maailmassa, Kaurismäki miettii.

Kaikki Hollywood-tähdet eivät ole suostuneet Kiinan sensuuriin. Quentin Tarantinon verta tirskuvat elokuvat eivät ole päässeet Kiinassa valkokankaalle, kun ohjaaja ei ole suostunut sensuuriin. Elokuvatähti Richard Gere taas on puhunut julkisesti siitä, että häneltä on mennyt rooleja sivu suun, kun studiot pelkäävät hänen mukanaan olon sulkevan ovet Kiinaan. Gere on puhunut julkisesti Tiibetin itsenäisyyden puolesta.

Jani Joenniemi muistuttaa, että myös Kiina kehittyy, joten sensuurinkin on muututtava.

– Väitän, että yleisö ylipäätään reagoi aika negatiivisesti päälle liimattuun propagandaan ja se heikentää leffoja. Siinä mielessä en usko, että meidän pitää olla hirveän huolissaan sensuurista, Joenniemi pohtii.

Kaurismäen elokuva voi saada lottovoiton

Kaurismäki odottelee elokuvansa Kiinan ensi-illan sinetöintiä. Pääsy ensi-iltaan kiinalaisena uudenvuodenpäivänä tammikuun lopussa olisi todellinen lottovoitto. Sadat miljoonat kiinalaiset tapaavat lähteä elokuviin uudenvuodenpäivänä. Se tietää isoja lipputuloja, vaikka liput olisivatkin halvempia kuin Euroopassa.

Näyttelijät Chu Pak Hong ja Anna-Maija Tuokko Mestari Cheng -elokuvassa. Marianna Films

Kilpailu esityspaikoista on kovaa. Tässä voi auttaa poliittinen tilanne. Kun Hollywood-elokuvia ei pääse maahan kauppasodan takia, jää tilaa pienemmille elokuville. Mestari Chengille se tarkoittaa hyvää asemaa kärkkyä parhaita esitysaikoja.

Chin-yi Yueh toivoo elokuvalle paitsi tuottoja, myös sitä että kiinalaisyleisö tutustuu elokuvan kautta länsimaiseen kulttuuriin Hollywoodin ulkopuolella.

– Kyllä tämä on pehmeää valtaa. Haluamme, että katsojat oppivat muutakin kuin Hollywoodin. En tarkoita loukata, mutta näin on, hän sanoo.