Lukuaika noin 4 min

Ystäväsi tulee kylään. Juttelette muiden asioiden ohella tulevasta kesälomasta, matkustelemisesta ja siitä, missä baarissa voisitte käydä myöhemmin samalla viikolla. Myöhemmin sinulle näytetään Instagramissa pienpanimo-oluen mainosta - samaa, jota kaupataan pohtimassanne uudessa trendibaarissa.

Sattumaako?

Salaliittoteorioita Facebookin ja sen omistaman Instagramin suorittamasta salakuuntelusta on levitetty jo usean vuoden ajan. Moni on täysin varma, että puhelimen Facebook-sovellus kuuntelee ja tulkitsee puhetta, sillä verkossa hieman liian osuvien mainosten näkeminen tuntuu niin oudolta.

The Vergen Nilay Patel pohtii, että on hämmästyttävää, kuinka ihmiset uskovat mieluummin salaliittoteorioihin kuin sattumiin. ”Tai siihen, että mainosten kohdentamiseen käytetty data on todennäköisesti paljon karmivampaa kuin pelkkä salakuuntelu”, hän toteaa.

Facebook on useaan otteeseen kieltänyt kuuntelevansa käyttäjiä puhelimen välityksellä. Teknisesti on kuitenkin mahdollista - ja todistettavissa - että jotkin sovellukset voivat kuunnella ympäristöään.

Asiaa ovat viime aikoina tutkineet esimerkiksi verkkolehti Vox sekä kahden podcast Reply All.

Vakuuttavin todiste tekniikasta tulee entiseltä Facebookin insinööriltä Antonio Garcia Martinezilta, joka pitkälti loi aikanaan yhtiön mainosten kohdistamisen yksikön.

Olennaisin hänen FB-luomuksistaan oli Facebook Pixel, joka on verkkosivuille laitettava koodinpätkä joka kertoo somejätille, mitä käyttäjä sivulla puuhastelee: esimerkiksi mitä artikkeleita hän lukee, mitä tuotteita selaa, mitä ostaa tai jättää ostamatta.

Martinez on kiistänyt, että FB kuuntelisi käyttäjää, mutta myöntää että mainonnan kohdistamisessa tapahtuu paljon muuta. Wired-lehteen kirjoittamassaan artikkelissa hän kertoo, miksi salakuuntelu olisi turhaa.

Tekninen haaste

Martinezin mukaan puheenpätkien kerääminen ja tallentaminen olisi huikean vaativaa. Kerätyn audiodatan määrä olisi 33 kertaa yhtä suuri kuin mitä Facebookin palvelu tällä hetkellä käsittelee. Tällaisen datan keruu olisi myös varmasti havaittavissa.

Salakuuntelu ei edes olisi kovin hyödyllistä, sillä pelkkien sanojen erotteleminen ja analysointi ei anna mainostajille niin paljon etua. Ihmisten puheen eri sävyt, kaksoismerkitykset, sarkasmi ja muut merkitystä sumentavat ominaisuudet tekevät tarkoituksen erottelusta vaikeaa.

”Mikäli oletamme, että Facebookin tasoinen tekoäly pystyisi nettimainonnan piirissä ymmärtämään yhden toteamuksen perusteella mitä käyttäjä todella tarvitsee, me pidämme näitä teknologioita paljon uskottavampina ja annamme vainoharhalle enemmän valtaa kuin mitä ne ansaitsevat”, Martinez kirjoittaa.

Hänen mukaansa ihmiset ovat pohjimmiltaan itserakkaita: me ajattelemme Facebookin tarvitsevan enemmän dataa meitä tulkitaksemme kuin mikä on oikeasti totuus. Ihmiskäyttäjiä voi ennustaa paljon luotettavammin kuin salakuuntelemalla heitä.

Facebook tietää sinusta enemmän kuin luulet

Facebook on esimerkiksi patentoinut menetelmän, jolla se voi ennustaa liikkumistamme pohjautuen siihen, missä olemme aiemmin olleet ja kenet me tunnemme.

Lisäksi Facebookilla on ihmisistä ”varjoprofiileita”, joita se koostaa siitä tiedosta, mitä käyttäjät eivät suoraan anna sille: palvelu pääsee esimerkiksi tietyiltä osin kiinni ihmisten työpaikkojen osoitteisiin, erilaisten kauppojen bonusohjelmiin, oletettuun lähipiiriimme jota emme ole syystä tai toisesta kuitenkaan pyytäneet Facebook-ystäviksemme.

Palvelu pystyy jopa tunnistamaan ihmisiä, jotka voivat tuntea toisensa perustuen siihen, että he esiintyvät samoissa kuvissa pienellä maantieteellisellä alueella - tai että kuvat on otettu samalla kameralla, jonka linssissä on juuri tietynlainen naarmu.

Pelottavaa? Kyllä vain.

Monet näistä tiedoista ovat saatavilla markkinoilta rahaa vastaan. Osa tiedoista on anonymisoitu, osa tiedoista voidaan kohdistaa käyttäjiin. Facebookilla on tiettävästi jopa 52 000 mainosten kohdistamiseen tarkoitettua kategoriaa, jotka ovat mitä kummallisempia: yksi on esimerkiksi ”henkilö joka teeskentelee tekstaavansa puhelimella, kun hän on epämukavassa tilanteessa”.

Käytännössä Facebook pystyy siis näkemään ihmisten käytöksestä paljon sellaista, jota emme edes tajua sille antavamme. Kolmekymppisen pääkaupunkilaisen puoliboheemimiehen valitseminen pienpanimo-olutmainoksen kohteeksi ei ole mikään salaliitto, vaan matematiikkaa.

Jättimäinen osuus tiedonkeruusta perustuu niihin verkostoihin, joita käyttäjillä on Facebookissa - sillä on väliä, kenet tunnet ja kenen kanssa olet yhteyksissä.

”Koko [salakuuntelusta käydyssä] keskustelussa on turhauttavinta se, että millään siitä ei ole väliä. Jos Facebook pystyy tarjoilemaan sinulle mainoksen oluesta, jota et ole koskaan pitänyt käsissäsi ja jota et ole kohdannut kuin kerran elämässäsi, se on pelottavaa riippumatta siitä miten se on toteutettu”, Voxin Kaitlyn Tiffany toteaa.

Hänen mukaansa mikrofonien toiminnan estäminen ei lopulta auta, ellei käyttäjä luovu myös ystävistään: nämä verkostot ovat lopulta Facebookin tärkein ja rahanarvoisin tietovarasto.

Lue myös: