Dobrý den, ten graf produkce CO2 v závislosti na dodaném výkonu je asi pouze o přímé produkci zdroje energie, že? Do toho asi není započtená produkce CO2 spotřebovaná na vytěžení surovin, výrobu součástek, přepravu a stavbu? Protože pokud se máme bavit o skutečné produkci CO2, tak jedině takto. Nedávno jsem četl pěkný článek o tom jak Švédská automobilka Polestar spočítala uhlíkovou stopu výroby elektromobilu a vyšlo jim, že i když potom jezdí na elektřinu ze sluníčka, má na km nižší produkci CO2 než diesel až od určitého počtu desítek tisíc najetých km. A to ještě nikdo nepočítal jaká je uhlíková stopa výroby a instalace těch sluníček na jednu vyrobenou kWh. A už vůbec se nepočítá s nějakou likvidací, i když to je problém u všech zdrojů, ale každý to má zase jinak.

Bohužel, viděl jsem koncil v akci i v akademii věd. Viděl jsem Vážené pány doktory a profesory, jak se co komise před plénem vysmívají kolegovi, který si dovolil tvrdit, že organismy mohou předat následující generaci změny v genové expresi a že tyto změny mohou být způsobeny vnějšími vlivy během jedné generace. Přesto že ve svých pracích jasně popsal své pokusy a přesto, že tyto pokusy byly opakovatelné, označovali ho za lysenkistu a "mystika z Viničné". Nenechali ho předvést důkazy, nenamáhali se pokusy zopakovat sami. Jeho tvrzení byla kacířská a jeho pavědecká činnost byla pošpiněním dobrého jména akademie a vědecké komunity. Nepletu-li se, nakonec ho vyštvali až do zahraničí. Jeho kacířské názory teď spadají do toho, čemu říkáme epigenetika. Když k tomuhle dovede slovutné vědce ego (a asi boj o zdroje), není se možno tolik divit, že progresivní ideologie, stane-li se osou ega některých vědecky přibržděnějších jedinců, vede je k cenzuře, umlčování, zostouzení nesouhlasných názorů a jejich nositelů v dosahu jejich moci. Čína - Je to tak, že některé věci fungují v totalitních nebo ideologicky silněji kontrolovaných zemích jinak než v zemích demokratičtějších a s větší svobodou projevu/názoru. Někdy to umožňuje být svižnější v rozhodování (proto ostatně kdysi ve zdejším kulturním okruhu volili diktátory) a někdy to vede ke stagnaci. Čína budiž pro zahraničního pozorovatele zajímavým experimentem. Zbývá doufat, že nebude příliš drahý, co se následků týká, a že budeme schopni se z něj poučit. Ať už to bude pro jádro nebo alternativy.

Ve vašem podání kacíři je věc kontextu (viz mé příspěvky níže). Obecně je jen málo lidí, se kterými lze diskutovat, kdy diskuze spočívá ve věcné, navazující argumentaci, a také přijímání závěrů. Nejčastěji lze spatřit polemiku, případně rezignaci (to jak na diskuzi, tak na přijetí oněch závěrů - kdy dotyčný nejhůře po několika dnech opakuje start toho, co již bylo vydiskutováno). Dle stavu školství se změny (zpřetrhání kruhu iracionality) nedočkáme, z určitého úhlu pohledu je zajímavé, jak (a že tak) ta příroda funguje. My dnešní středoevropané máme povětšinou výhodu pohodového života, a tedy jsem rád za to, co je (maximálně nám pod emocionálním náporem či pravidly tak nastavenými zakážou diskuzi). Na jaderné elektrárny se mezi polemikami vždycky můžeme jezdit dívat třeba do té Číny (ta má ve zkratce zřejmě tu výhodu, že z prakticky středověku došla do moderní doby za pár desetiletí, zatímco na sociální oblast je třeba čas delší, a tak se tam staví o 106).

Ve chvíli, kdy argumentujete proti náboženskému přesvědčení, nemůžete se divit, že reakce jsou prudce negativní, emocionální a směřují hlavně k eliminaci vašeho názoru (ať už očerňováním, označením nositele za zaplaceného/obdivovatele autoritativních režimů, zpochybňováním odborné způsobilosti, požadováním "společenské kontroly" šíření Vašeho "škodlivého názoru atp.) Kacíři to měli vždycky stejné, jediné místo, kde mohli jakž-takž vykládat svůj názor, byl koncil, a to jen proto, aby se usvědčili z hereze. Od pana Patočky, Choppera a podobných nečekejte diskusi. O jejich pravdě, se kterou se identifikují, se nediskutuje, protože pokud by se diskutovalo, cítili by se osobně ohroženi. Proto reagují na názor jako na agresi a proto je jakákoli jejich odvetná či preventivní akce v jejich očích ospravedlnitelná. Vy máte názor, o kterém chcete diskutovat. Oni mají PRAVDU a náboženský zápal.

Na jednu stranu aby si člověk za diskuzi platil, na druhou někdo s někým odmítá diskutovat (že, pane doktore?), pokud vůbec diskutovat dovede. To je prašť, jako uhoď, podobně jako to, co jsem zmiňoval níže (Kontext věcí). K tomu se pak přidává iracionální zosobňování názorů, kdy to už vypadá jako v pohádce o boji dobra se zlem, namísto oné diskuze Perfektní.

Regulační tyč umístěná v samostatném kanálu má u RBMK tandemové uspořádání: odspoda nahoru byla nejdříve 4,5 m grafitová část, pak 1,25 m prostor zaplněný vodou se spojkou a pak teprve absorpční část. Pokud je tyč zcela vytažená, tak spodní hrana absorbéru tyče je na úrovni horního okraje zóny a grafitový vytěsnitel je celý přesně uprostřed zóny a pod ním je bohužel ještě sloupec vody. Pokud se začala tyč zasunovat, dole začal grafit ze zóny vytlačovat vodu a protože je grafit mnohem lepší moderátor než voda, znamenalo to ve spodní části aktivní zóny vnos kladné reaktivity tedy zvyšování výkonu. Rychlost pádu tyčí byla maximálně cca 0,5 m/s, pod grafitovou částí bylo 1,25 m vody, takže prvních asi 2,5-3 s pádu trvalo vytlačování vody grafitem ve spodní části zóny - a celou tu dobu tyče způsobovaly v dolní části zvyšování výkonu. To je onen "pozitivní efekt odstavení" původní konstrukce tyčí u RBMK. A jelikož na 4. bloku se dostali do stavu, kdy téměř všechny tyče byly v horní poloze, byl celkový přidaný výkon dostatečný na nadměrný odpar vody ve spodku palivových kanálů o zbytek se postarala kladná zpětná vazba od dutinového koeficientu. Úprava tyčí tak, aby nevnášely kladnou reaktivitu na počátku jejich zasunutí, byla jednoduchá. Stačilo zvětšit mezeru mezi absorbční částí tyče a grafitem o 1,25 m. Při jakékoliv pozici tyče a i při úplném vysunutí, tak nyní ve spodní části zóny není voda, ale jen grafit ... Podle časového vývoje havárie se odhaduje, že po zmáčknutí AZ-5 se stačily tyče zasunout maximálně do 1/3 aktivní zóny, - pak došlo k explozivnímu zničení všech kanálů reaktoru včetně regulačních tyčí. 1/3 při dané konstrukci představoval stav, kdy byl do zóny nahoře zasunut absorbátor v délce cca 2,3 m, ale dole bylo ještě pořád skoro 3,5 m grafitu.

Podle sovětské zprávy (Štajnberg a kol., 1991) byla konstrukce tyčí havarijní ochrany "poslední kapkou", která rozběhla nekontrolované zvyšování výkonu reaktoru: "The cause of the accident was an uncontrolled increase in reactor power which initially arose because of the increase in reactivity caused by the displacers of the RCPS rods" Ovšem vlastní příčinou výkonových pulsů, které zničily reaktor, byl velký kladný dutinový koeficient reaktivity a jím způsobená kladná zpětná vazba na výkon v daném stavu aktivní zóny reaktoru. Důležitou roli také hrála velikost aktivní zóny, která má u RBMK-1000 průměr 11,8 m a výšku 7 m, což má za následek, že odlehlé oblasti zóny můžou chovat téměř nezávisle - jako by se rozdělila na několik samostatných zón. Ve stavu, kdy byly téměř všechny regulační tyče nahoře, se tak na počátku pádu nahoře zasouvala absorpční část tyčí, zatímco ve středu a spodní oblasti se pohyboval grafitový "vytěsnítěl". Do horní části zóny se tak vnášela záporná reaktivita a tato část reaktoru se utlumovala ovšem ve spodní části zóny to znamenalo vnos kladné reaktivity až k nadkritickému stavu a rychlému zvyšování výkonu. Za tohoto stavu se totiž ve spodní části zóny naplno projevil kladný dutinový koeficient reaktivity. Ve spodní části varného reaktoru RBMK normálně převažuje voda, ovšem zvýšení výkonu, dané grafitem na konci tyčí, vedlo k jejímu odpaření a tvorbě parních bublin ("dutin") což dále prudce zvyšovalo výkon a vedlo k vyšší tvorbě parních dutin - a tato klasická kladná zpětná vazba vedla ke zničení reaktoru prudkou exkurzí výkonu (200 MW -> asi 300 GW během čtyř sekund). Podle sovětských výpočtů by pouze samotná chybná konstrukce regulačních tyčí zkázu nepřinesla. Bez dutinového koeficientu reaktivity (což bylo u RBMK například ve stavu, kdy je celá zóna zavezena čerstvým palivem) v případě odstavení ze stavu "téměř všechny tyče nahoře", jaký byl 4. bloku před výbuchem, by se výkon reaktoru vlivem "pozitivního efektu odstavení" tyčí zvýšil maximálně cca 5x. To by znamenalo vzrůst výkonu jen na cca 1000 MW, jelikož úroveň výkonu při stlačení AZ-5 byla 200 MW. Tedy ani ne třetina nominálního výkonu, zvládnutelný stav. Pokud by tedy tyče byly zkonstruovány správně a vnášely do zóny zápornou reaktivitu z jakékoliv výchozí pozice, po celé své dráze a mnohem rychleji, reaktor by asi nevybuchl ani v daném vysoce nestabilním stavu.

To asi nikdo nedokaze s jistotou odpovedet. Tyče se ani nezasunuly uplne - obecne se uvadi, ze v dobe stisknuti AZ5 uz byl reaktor velmi poskozen a kanaly regulacnich tyci zdeformovane. Obecne si moc neumim predstavit, co se tam mohlo mechanicky dit pri tak prudkem narustu vykonu - v tak malem objemu. Dalsi veci muze byt i to, jakym zpusobem byl v tom reaktoru vykon mereny a jakou to mereni melo odezvu. Docela si umim predstavit, ze s takovou dynamikou nikdo s konstrukteru nemohl pocitat. Bylo by zajimave chovani reaktoru odsimulovat, nevim, zda nekdo neco takoveho udelal. V tehdejsi dobe to mozne nebylo.

dobrý,ako vždy výborne.Mal by som jednu otázočku:ak by boli tyče konštrukčne správne,zabránilo by sa výbuchu?Respektíve bol by asi zvládnuteľný.Poškodenie reaktora by asi bolo velke.bol by asi nadobro zničený.myslím si to pretože keď bolo stlačene az5 výkon mal asi 1gw a až následne vybehol na 30gw?Mohol by mi to nikto objasniť?

Nesoudní nepřipouští rizika ostatních zdrojů elektrické energie. Vodní elektrárny - potažmo přehrady mají na svědomí vice životů a jejich vliv na životní prostředí diskutují ekologové mezi sebou. Větrné elektrárny pro ČR nejsou vhodné v dostatečném počtu. Vliv pa ptáky, Lidem se to nelíbí, nestabilní dodávky, .... Plynové a uhelné elektrárny vypouští CO2 a další Biopaliva posilují hladomory ve světě a při jejich tvorbě se spotřebuje tolik paliva, že je lepší rovnou pálit ropu. Soláry půdu (ať už pro louky, pole, či les) a na střechách domů se zatím Nemohou masivně šířit z více důvodů: a) ještě se to nevyplatí - nebo by musela zdražit elektřina b) bude pokrývat jen denní špičky, nebo potřebujeme ekonomické a ekologické ukládání elektřiny (zatím není) c) hasiči musí být připraveni hasit střechy ze solárními panely Tak čím chcete nahradit velké tepelné a jaderné elektrárny. Pokud Německo půjde dál tímto stylem, tak experiment blackout ukáže kolik dokáže zabít a poškodit lidí. Nemluvě o ekonomických důsledcích.

Černobýl Mojmir Kosco,2019-06-10 07:51:16 Je především o nutnosti dát k dispozici informace . Není to o sporu mezi pro a proti JE a už vůbec mezi p.Wagnerem a p.Patocku.ja osobne kritickým jsem se stal k JE na základě zprávy NKÚ c.44/94 jejíž pokračování bylo znemožněno politickou reprezentaci . Tento oficiální dokument vřele doporučuji si přečíst neboť na rozdíl od optimismu a uzasnosti zpráv z Ruska a Číny bez kontroly jde až na dřeň problematiky v ČR . Odpovědět

Re: Černobýl Vojtěch Kocián,2019-06-10 09:55:06 Pokud jsem našel ten správný dokument, tak ten kritizoval především finanční problémy a bordel. To byste musel být skeptický ke každé větší stavbě nebo projektu. Podporu solární energetiky nebo biopaliv nevyjímaje. Odpovědět

Re: Re: Černobýl Mojmir Kosco,2019-06-10 19:36:00 Jak jsem psal již dříve existuje jediný důvod proč stavět JE je stabilita produkce , žádný jiný neexistuje. Pravděpodobně lze vybudovat nestabilní systém ale to je pro české vědce prostě problém a ekonomové by se zbláznili ty prostě jedou ve svých zajetých 100 letých kolejích ( jako laik si můžu dovolit zvolat vykašlete se na p. Westinghause vrattě se k Edisonovi ) . Jinak další důvodem je levnost energie z JE k tomu předkládám http://zpravodajstvi.ecn.cz/doc/old/Enviro/energetika/Texts/zprava_komise.htm .Obé zprávy lze považovat za apolitické a vysoce odborné. Odpovědět

Re: Re: Re: Černobýl Petr Mikulášek,2019-06-12 20:16:34 Existují důvody pro stavbu, a je jich docela dost:

1) Nulová emise CO2 na produkovanou energii (pokud nenaběhne havarijní diesel)

2) Zdroj s největší hustotou energie na jednotku zabrané půdy

3) Laciný zdroj energie (počítal jsem to a při provozu 1GW bloku jsem na stavbu a likvidaci při užívání bloku 50 let došel asi k 0.30Kč/kWh)

4) Prakticky bezodpadová technologie (dá se předpokládat přechod na uzavřený palivový cyklus)

5) Minimální zátěž okolního prostředí při transportu paliva

6) Dlouhá životnost zdroje (50 - 60 let proti větrníku s čtvrtinovou dobou)

7) Možnost zásobit se palivem na pár let dopředu v malé hale - když Putin zavře kohoutek, má paroplyn pět dní na to, aby dovezl tanker břidličný plyn z USA. Když Putin neprodá uranový tablety v zirkonových tyčkách, máme pět let na sehnání náhrady.

8) Vyspělost země, která dokáže stavět, udržovat a provozovat JE - chceme být na špici, ne?

9) Máme know-how v hi-tech oboru. Jenom mu nepřeje módní vlna, ale náhrada není. Proč to všechno zapomenout, když se to bude v budoucnu hodit?

10) Je to jeden z nejbezpečnějších zdrojů energie. Sem tam se něco stane, třeba ti dva mrtví v JB-A1, ale kde ne? A i v případě té nejtěžší havárie (zatím 4 reaktory z asi 500) je v průměru zničeno míň krajiny, než v okolí Mostu kvůli uhlí.

11) Dá se postavit kdekoliv, kde je dost vody na chlazení. Není potřeba hledat zdroje paliva atd.

12) Menší radiační zátěž pro okolí ve srovnání s pálením čehokoliv (pro ty, co se bojí i přirozenýho radioaktivního pozadí)

13) Zmíněná stabilita dodávek

14) Speciálně pro ČR - proč nezalepit díry ve zdravotnictví a v důchodech tím, že prodáme levnou jadernou elektriku za drahý eura zaostalejším civilizacím na západě (tam se vrací do minulosti), severu (PL teprve chystá první stavbu JE) a jihu (kde je sice demokracie, ale chválit JE se tam nesmí)?



Samo, jsou i důvody, proč nestavět. Je ale potřeba racionálně zvažovat pro a proti. Pozitiva jasně převažují. Odpovědět

Re: Re: Re: Re: Černobýl Milan Krnic,2019-06-12 20:37:17 Ještě udělejte výčet proti. Racionálně nelze určit míru výhodnosti, protože systém jako takový neuchopíme. Na jednu stranu chápu některé, že mají strach z jádra, když např. stěží naleznete schopné pracovníky v řadě oborů, tak proč by třeba zrovna v jaderné energetice jo - jo proto, že to někdo říká :)

(Já jsem jasně pro JE, a to i proto, že to, co nedokážu určit (riziko) neuvažuji) Odpovědět

Re: Re: Re: Re: Re: Černobýl Petr Mikulášek,2019-06-12 22:41:59 Tak rizika nikde nikdo nezná. Ty se jenom dají statisticky odhadnout. S pomocí stupnnice INES - https://www.sujb.cz/jaderna-bezpecnost/ines/stupnice-ines/



Lidstvo používá/používalo cca 500 jaderných bloků. INES 7 jsou 4 bloky ve dvou elektrárnách. Takže šance na těžkou havárii je statisticky pod 1%.



Cokoliv pod INES 5 je lepší, než normálně fungující uhelná elektrárna... Odpovědět

Re: Re: Re: Re: Re: Re: Černobýl Pavel Nedbal,2019-06-12 23:58:49 Vážení přátelé,

nechtěl jsem Vám do diskuze mluvit, nicméně některé aspekty zde nejsou vypočítány.

Moje mínění je rozpolceno - postoj k JE coby technik je pozitivní, velmi dobře znám dukovanskou elektrárnu, mám ji celou prolezenu ještě za dob socialismu, jednak nejdříve jako technik laboratorních přístrojů jsem v laboratoři na primáru spravoval nějaký chromatograf, později jako zaměstnanec Kancelářských Strojů jsem vedl servisní skupinu, která servisovala chladicí/klimatizační jednotky v celé elektrárně, od místností sousedících se strojovnou až po reaktorový sál (klimatizace pro jeřábníka zavážecího stroje) - sám jsem všude byl. Tehdy, protože ještě "neexistovali" teroristi, jsme měli zapůjčenu malou místnost s materiálem a odtud jsme s dvoukolákem objížděli vše sami, ano, nikdo s námi nechodil, měli jsme od všeho klíče, svazek jako nějaký bachař. Do primáru jsme se jen nahlásili, pak se převlékli a šlo se k reaktorům (tam jsme museli káru nosit do schodů a ze schodů, nebylo to po rovině, kolem esenbáka, který tam ve své kukani jen spal). Takže, jakožto člověk se znalostí problematiky na úrovni dobře poučeného laika (jinak jsem VŠ chemie), jsem si obhlédl všechno (a mnoho mi řekli také tam pracující technici) a dnes bych mohl klidně provázet exkurze.

Ale druhá stránka mé osoby je opatrnější, vyjádřil bych to tak, že JE jsem ochoten akceptovat pouze proto, že je mi proti mysli pálení nenahraditelných surovin, jako je uhlí, nebo plyn a nemáme el akumulátory na roční sezónu. Vím totiž velmi dobře, jak je JE zranitelná, a to fatálně. I když je možno reaktor zastavit prakticky ihned, stačí teplo vyvíjené rozpadajícími se izotopy z paliva a je na průser zaděláno. Víte po kolika letech je možno palivo vyjmout z nuceného chlazení a dát ho do suchých kontejnerů v meziskladu vyhořelého paliva? Zeptejte se pana Wagnera! Zablokujte přívod chladicí vody, nebo porušte reaktor, potrubí k parogenerátorům, potrubí ke kondenzátorům, el napájení čerpadel primáru, nebo sekundáru, k chladicím věžím a uvidíte ten mazec.

Proto bych, pro opravdovou bezpečnost, akceptoval pouze takový systém, který se dokáže uchladit přirozenou konvekcí, a to atmosféricky. Takové koncepty sice snad jsou, ale pokud vím, jen na papíře.

Takže opravdu 100% bezpečná JE není, další problémy budou záležitostí statistiky. Něco podělají lidé, někdy se pokazí něco, co se považuje za poměrně bezpečné.

Nezbývá, než doufat, že se snad dočkáme té fúze (počítám tak do 100+ let). Tam by už zásadní malér být neměl.

Zdravím Vás. Odpovědět

Re: Re: Re: Re: Černobýl Mojmir Kosco,2019-06-15 10:14:02 3 poznámky k těm kladům .Není problém doložit ekonomickou efektivitu Jaderné elektrárny .Stačí dát proti sobě u řádně ukončené JE náklady a výnosy bohužel se mi takovou studii nepodařilo najít .Osobně si myslím že je to proto že žádná JE která byla odstavena nepřestala generovat náklady.



U obnovitelných zdrojů je zábor půdy multifunkční jak pod větnou turbínou tak pod FVE se dají pěstovat rostliny , vodní trvalý zábor , TE a JE elektrárny vlastní elektrárna asi trvalý zábor rekultivace po těžbě u tepelných desítky let u uranových ? desitky až stovky ? - druhotná těžba ?



U toho oteplování nejdůležitějším skleníkovým plynem je vodní pára .Takže nejméně přispívá ten zdroj který vykazuje nelepši účinnost. a JE to není .



Jediným argumentem zůstavá stabilita zdroje a ten se zatím nepodařilo vyvrátit ale pilně se na tom pracuje .... Odpovědět

Re: Re: Re: Re: Re: Černobýl Pavel Brož,2019-06-16 00:34:58 Pane Kosco, mohl byste to prosím Vás rozvést, ten Váš předposlední odstavec? Moc by mě zajímalo, jakým způsobem jste pospojoval vodní páru coby nejdůležitější skleníkový plyn a účinnost energetického zdroje. Až to vyjasníte, jak jste to myslel, mohu Vám na to odpovědět, bohužel tak jak jste to napsal to nedává smysl, takže bych Vám mohl odpovídat na něco, co jste myslel jinak. Děkuji. Odpovědět

Re: Re: Re: Re: Re: Re: Černobýl Mojmir Kosco,2019-06-16 07:04:42 Učebnice? Wikipedie? Odpovědět

Re: Re: Re: Re: Re: Re: Re: Černobýl Pavel Brož,2019-06-16 16:22:28 Pane Kosco, nevyložte si to špatně, ale já se Vás přece neptal na fyziku, tu jsem vystudoval, proč bych se na ni ptal zrovna Vás, ptal jsem se jak jste to myslel, a to v žádných učebnicích ani wikipedii přece není. Dobrá, pokusím se tedy zrekonstruovat Vaši úvahu a odpovědět na ni, pokud se netrefím, prosím napište mi jak jinak jste to myslel a odpovím Vám i na to.



Takže pokusím se udělat jakýsi reverzní inženýring významu těchto Vašich vět, na které jsem se dotazoval:



„U toho oteplování nejdůležitějším skleníkovým plynem je vodní pára. Takže nejméně přispívá ten zdroj který vykazuje nejlepší účinnost. A JE to není.„



Co se týče první věty, ta je jasná, vodní pára opravdu nejvíce přispívá k zadržování tepelného infračerveného záření, které Země vyzařuje. Na Zemi dopadá sluneční záření převážně viditelného spektra, to se zde na Zemi v mnoha energetických kaskádách nakonec mění na teplo, které potom Země naopak vyzařuje jako záření infračervené. Mezi těmito dvěma toky, dopadajícím viditelným a odcházejícím infračerveným zářením, je plus minus rovnováha. Tato rovnováha mezi přicházejícím a odcházejícím zářením platí dokonce i na Venuši, která má nesrovnatelně větší teplotu než Země, rozdíl mezi oběma planetami je v podstatě v tom, jak dlouho se zde energie z dopadajícího záření zdrží, a v tomto zdržení mají právě prsty skleníkové plyny.



Role různých skleníkových plynů v oteplování planety je ale různá. Speciálně u vodní páry, která na rozdíl od ostatních skleníkových plynů může vytvářet oblaka. Vodní pára totiž umí planetu jak oteplovat, tak ochlazovat. Oblaka nacházející se na denní straně Země planetu ochlazují, protože odrážejí část dopadajícího viditelného záření do vesmíru. Oblaka nacházející se na noční straně Země planetu naopak oteplují, protože zvenku nic nedopadá, a jediné, co odráží, je tepelné záření ze Země, které je částečně odráženo zpět na Zemi (zbylá část opět uniká do vesmíru). Vodní pára, která je rozptýlená a oblaka nevytváří, otepluje planetu i na denní straně Země, protože viditelné záření jí bez problémů projde, zatímco infračervené je opět zachycováno a rozptylováno do všech stran (což opět přispívá k onomu zdržení v toku energie, jehož velikost souvisí s průměrnou teplotou).



Dalším klíčovým faktorem, který vodní páru odlišuje od ostatních skleníkových plynů je ten, že zde na Zemi máme prakticky nevyčerpatelný rezervoár, ze kterého se vodní pára uvolňuje nebo naopak do něj ukládá – oceány. Zatímco CO2 musí být do atmosféry uvolňováno takovými jevy, jako jsou výbuchy sopek, rozsáhlé lesní požáry, a samozřejmě také antropogenní činností (lidé produkují spalováním fosilních paliv asi tři procenta z celkového toku uhlíku, který se každoročně zachytává a zase uvolňuje – tento nadbytečný uhlík se sice opět umí vstřebávat v oceánech a ve větší produkci biomasy, ale trvá to mnoho let), tak pro celkové množství vodní páry v atmosféře je rozhodující pouze a jedině průměrná teplota Země. Pokud průměrná teplota klesne, vodní pára se vysráží na vodu a její podíl v atmosféře klesne. Pokud naopak průměrná teplota stoupne, část oceánů se odpaří a podíl vodní páry v atmosféře stoupne. Průměrná doba setrvání vodní páry v atmosféře je navíc jen deset dní, tedy nesrovnatelně méně, než třeba u CO2, kterému trvá minimálně desítky let (možná i dvěstě let), než se z atmosféry zase absorbuje do oceánů nebo rostlin.



Nyní se konečně můžeme dostat k Vaší další větě:



„Takže nejméně přispívá ten zdroj který vykazuje nejlepší účinnost.“



Z toho si lze vyvodit (bohužel jste odmítl odpovědět, jak jste to myslel, takže si to musím domýšlet), že máte za to, že parazitní teplo vznikající při výrobě energie přispívá k teplotě planety a tedy i k většímu množství vodní páry v atmosféře (to jediné totiž dává smysl, když argumentujete velikostí účinnosti).



Pojďme se tedy podívat na to, kolik tepla je vyprodukováno všemi pozemskými elektrárnami, a srovnejme ho s energií dopadajícího slunečního záření. V roce 2017 bylo na celém světě vyrobeno 25551 TWh (viz např. zde: https://en.wikipedia.org/wiki/List_of_countries_by_electricity_production), většina z ní v elektrárnách na fosilní zdroje, tepelný výkon tedy bude plus minus někde kolem 75000 TWh. Ze slunečního záření je každý rok absorbováno (po odečtení záření odraženého zpět do vesmíru) 3850000 EJ (viz např. zde https://en.wikipedia.org/wiki/Solar_energy), což je 1069 EWh, tedy 1069000000 TWh. Veškerý tepelný výkon produkovaný při výrobě elektrické energie je tedy roven pouze 75000/1069000000 = 7*10^-5 = 7 setin promile z energie, která je každoročně absorbována ze Slunce. Přepočteno na zvýšení průměrné teploty Země to dělá 0,02 stupně Celsia. Mimochodem, množství dopadající sluneční energie variuje v důsledku mnoha okolností (např. cykly sluneční aktivity) v řádu procent, tedy v množstvích více než stokrát vyšších než zmíněných 7 setin promile, a klimatický systém Země si s těmito změnami umí bez problémů poradit.



Takže argumentace účinností elektráren ve spojitosti s vodní párou generovanou ve větší míře těmi elektrárnami, které mají nižší účinnost, asi není tím pravým ořechovým, rozhodně ne ve srovnání s účinkem CO2. Vodní pára sice je výkonnější skleníkový plyn než CO2, ale na rozdíl od CO2 je regulována teplotou, navíc v atmosféře ve srovnání s CO2 setrvává krátce. Při posuzování dlouhodobého vlivu energetického zdroje na klima není podstatné, kolik vyprodukuje vodní páry, protože její množství v atmosféře se odvíjí pouze od teploty, a tuto teplotu produkce energie přímo prakticky nemění, dokonce i když započítáme produkci za celý svět. Energetický zdroj ovšem tu teplotu může měnit nepřímo, v důsledku produkce CO2, který v atmosféře setrvává dlouho, protože na rozdíl od vodní páry nemá kam kondenzovat (samozřejmě, pokud bychom žili na nějakém měsíci Jupiteru nebo Saturnu a pokud by tam byly oceány tekutého CO2, tak by se tam CO2 choval jako vodní pára na Zemi, nicméně tento případ teď neřešíme). Takže suma sumárum, rozhoduje pouze to, kolik jiných skleníkových plynů než je vodní pára energetický zdroj generuje, nikoliv kolik generuje vodní páry ani jakou má účinnost.



A mimochodem, pokud bychom už argumentovali účinností elektráren, s tím, že ty méně účinné v důsledku produkce parazitního tepla generují více vodní páry coby nejúčinnějšího skleníkového plynu, tak potom bychom museli jako první zavřít všechny solární elektrárny, protože jejich účinnost je opravdu otřesně nízká. Předpokládám, že s tím jste asi ve svém argumentu nepočítal. Odpovědět

Re: Re: Re: Černobýl Pavel Brož,2019-06-12 21:00:29 Kromě důvodů vyjmenovaných pane Mikuláškem, které jsou všechny aplikovatelné na Českou Republiku, pak navíc existují i specifické důvody, kvůli kterým se vyplatí stavět JE v některých dalších zemích:



- neexistence dostatečného potenciálu pro OZE s velice limitovanými možnostmi vykrývat deficity OZE importem elektřiny - to je případ zemí jako je Japonsko nebo Jižní Korea, pro které jsou JE v podstatě jedinou možností, jak zabezpečit spolehlivé dodávky energie (ano, dokonce i Japonsko, které na rozdíl od Německa zažilo jadernou havárii, se vrací k jádru, protože si po zákazu JE na vlastní kůži vyzkoušelo, jak to vypadá bez spolehlivých dodávek elektřiny);



- možnost zbavit se v budoucnu závislosti na nedostatkovém uranu a stát se lídrem v nových typech jaderných reaktorů pracujících s thoriem - tato možnost je atraktivní zejména pro Indii, ale částečně i Austrálii, obě země jsou totiž "thoriové velmoci". Thorium je navíc méně radioaktivní než uran a thoriové reaktory by produkovaly odpad s výrazně kratším poločasem rozpadu, což je velice žádoucí.



A samozřejmě, ani nemá smysl zmiňovat Rusko a Čínu, které svou jadernou energetiku neutnou, nemají důvod, zejména proto, že aktivistické hysterie, obstrukce a blokády tam rozhodně nehrozí. Tím neříkám, že souhlasím s tamními nedemokratickými režimy, tím jenom poukazuji na to, že v demokratických režimech je často zvykem porušovat beztrestně zákony ze strany všelijakých aktivistických skupin, které spoléhají na to, že demokratický stát neuplatní své právo postihovat protiprávní jednání, protože je vydírán hrozbou mediálního lynče. Odpovědět