Učí se často a rád. A pomáhá i dalším, aby se i oni mohli přiučit novým věcem. Jeho projekt Naucmese.cz se stalo takovým českým odbytištěm pro lektory a novou Mekkou pro ty, co prahnou po poznání. Umožňuje lidem setkávat se a podělit se o své know-how (za peníze). A i když se jedná o komerční projekt, svým způsobem je ojedinělý. Jelikož si již našel v Čechách početnou komunitu. I proto ostatně uvízl Adam v pazourech Objevit. Nám totiž nikdo zajímavý neuteče…

Adame, zkus prosím našim čtenářům převyprávět svůj životní příběh. Klidně se rozepiš, místa máme dost, rozhodně tě v tomto ohledu nehodláme omezovat. A sice určitě zmiň, kudy vedly kroky Adama Marčana od narození až po dnešní den. Čím vším si prošel a co jej život naučil a nebo měl naučit? A kdy a kde se Adam vlastně narodil?

Ahoj Michale. Tak já začnu od konce, teda vlastně od začátku :). Narodil jsem se 12. 12. 1987 ve Frýdku-Místku. Kroky vedly vyrůstáním v hájence v Beskydech, několika prožitými roky v Praze ve stylu ráno do práce a večer brambůrky, pivo a seriál, až po poslední tři roky na volné noze a vytvoření Naučmese.cz a uvědomění si, že vlastně vůbec nemusím sedět na jednom místě a můžu svou práci dělat odkudkoli chci.

Učím se zpomalit, být ticho, pozorovat a poslouchat okolí. Cítím se pak mnohem lépe. Kolem nás je totiž tolik distrakcí, že bychom se z toho mohli zbláznit. Třeba pár dní zpět jsem byl v jednom thajském obchodním centru, byl tam takový ten zábavný digitální prostor plný herních automatů pro děti, mašinek a displejů. Každý stroj vydával nějaké hlasité zvuky a vyhrával jinou hudbu, takže se tam křížily stovky různých podnětů (světel, pohybů a zvuků) – procházel jsem kolem, sevřel se mi žaludek a říkal si: páni tohle je třešnička na dortu toho, jak moc jsme se vzdálili od přírody.

Taky se učím o svém egu – o tom, proč mám někdy zapotřebí machrovat, chytračit, jájínkovat a povyšovat se. Loni na jaře jsem dostal velkou lekci: v noci na vesnické pouti, jsem slovně, před několika holkami, rozdrtil verši ego jednomu klukovi. On mi to slovně neuměl vrátit a tak jsem měl posléze několik týdnů v nemocnici na přemýšlení, o tom, proč jsem to měl zapotřebí a co to o mě vlastně vypovídá.

O procesu, kterým jsem prošel za posledních 6 let, jsem vyprávěl na listopadovém TEDxYouth Prague.

Jsi hybnou silou webu Naučmese.cz. Popiš prosím, co to vlastně to Naučmese je. Jak funguje a pro koho je tento web určený a jak má lidem pomáhat. Ať každý pochopí, co vlastně děláš.

Spojujeme lidi, kteří mají nějakou vášeň / dovednost a chtějí ji předávat dále – těm, kteří se to chtějí naučit. Náš web respektive nabídka kurzů je online, jedná se však o „offline“ kurzy – je pro nás velmi důležitý faktor lidského setkání.

Sleduji tak spoustu vzniklých přátelství (dokonce pár vztahů), několik našich lektorů odešlo z práce či výrazně upravilo poměr svých příjmů, jelikož jim pořádání kurzů začalo vydělávat na nájem a více.

V nabídce nyní máme přes 250 aktivních kurzů, hlavně v Praze a Brně. Průměrná cena kurzů je nyní 450 Kč, fungujeme dva roky, za tu dobu evidujeme 6000 přihlášek a obrat na konci letošního ledna přesáhl 2,5 milionu korun, naše provize je 20 procent.

Jo! A máme za sebou první Naučmese Fest a chystáme další, letos rovnou dva: na jaře v Brně a na podzim opět v Praze. Ten loňský byl pro mě něco jako malý zázrak, zažil jsem ten den totální napojení na vesmír

Vzhledem k tomu, že celé Naučmese je o zdokonalování se, o učení se novým věcem, tak určitě je na místě i otázka, jaký máš ty vztah k učení. Vzděláváš se rád? A když už jsme u toho vzdělání, tak jakou školu jsi vystudoval a nebo nedostudoval?

Tak určitě. Vzdělávám se rád. Myslím, že vzdělání je propojeno se zvědavostí a také s potřebností. Když u něčeho cítím, že se mi to v životě bude hodit, nastražím uši a vstřebávám.

Už na střední jsem cítil, že se víc bifluju informace, než abych v nich hledal souvislosti. Mám skvělé rodiče, nikdy mě do ničeho netlačili a tak jsem se mohl v devatenácti svobodně rozhodnout nejít na výšku a najít si práci jako webový designér, což byl jeden z mých koníčků.

Jaký jsi byl vlastně student, Adame? Byl jsi ten pilný šprťák a nebo naopak sígr, který věčně neměl domácí úkoly a chodil do hodin pozdě :-)?

Na základce mé vysvědčení překypovalo trojkami, postupně se to nějak zlepšovalo, až jsem odmaturoval s vyznamenáním (studoval jsem obor Správce počítačové sítě).

Dokázal jsem poslouchat, když mě učitel zaujal a byl pro mě přirozenou autoritou, v opačném případě jsem házel banánové slupky uprostřed hodiny o tabuli :-).

Čteš třeba hodně? Pokud ano, tak jaká kniha z nedávné doby tě nejvíce uchvátila?

Chtěl bych číst více. Nejčastěji čtu blogy. Teď mě hodně baví James Altucher, hodně odpovědí jsem našel v knížce Ticho a z beletrie mě naposled pohltila kniha mé kamarádky Míši: Květinostesk.

Proč si lidé na Naučmese klidně zaplatí pár set za kurz a přitom do školy chodí neradi? Čím to je, že tyhle nízkorozpočtové kurzy jsou tak populární, i když je většinou neodučí lektoři ověnčení tituly?

Nejsou ověnčení tituly, ale vášní ke své dovednosti! Zní to jako žvást, ale není. Stačí si přečíst většinu zpětné vazby ke kurzům. Lidi odchází plní nadšení a nakopnutí. Třeba po Naučmese Festu jsem na sociálních sítích zaznamenal fotky nových mixerů nadšených účastníků kurzu ovozel smoothies Pavla Ovesného :-).

A myslím, že v tom má prsty i to, že si lidé absolutně svobodně vybírají, na jaký kurz půjdou (co se budou učit) a kdy. Navíc se tam potkají s dalšími lidmi, které zajímá stejné téma a cena je natolik přístupná, že těch kurzů můžou dát za měsíc klidně pět šest.

Jak dlouho trvalo, než lidé vůbec zaregistrovali, že u nás je nějaké Naučmese? Jak probíhal prvotní nábor lektorů a nahánění prvních účastníků kurzu?

Prvotní nábor fungoval z řad našich kamarádů a známých. Když jsme spouštěli, měli jsme v nabídce 30 kurzů. To bylo podle mě to podstatné. Myšlenka je krásná, ale bez obsahu jsou to jen slova.

Vyrobit web nám zabralo měsíc. Sehnat 30 lidí, kteří půjdou do něčeho takto nového, vypracovat a vybrousit s nimi jejich kurzy od zelené louky a vše dostat na web zabralo více jak 2 měsíce.

Energii nám však brzy vrátili lidé ve formě virálního šíření. První dny spuštění projektu, jako šílení, sdíleli náš web, stovky retweetů a sdílení na Facebooku, vzápětí přišla reportáž v České televizi a nová vlna lektorů – tedy nový obsah, první uskutečněné termíny kurzů, nadšení a už to jelo :-).

Taky nesmím opomenout, že nám hodně pomohly kontakty, třeba kamarád Tomáš Hajzler, od kterého přišla část naší komunity a máme tak tedy určité společné hodnoty.

Jelikož já si moc nepamatuji začátky Naučmese, mohl by ses s námi podělit, jak fungovalo Naučmese před cca 2 roky a jak funguje nyní? V čem se Naučmese změnilo a nebo naopak zůstalo stejné?

Zautomatizovali jsme spoustu procesů, které jsme předtím dělali ručně. Při 50 přihláškách za měsíc se to dalo, když jich je nyní 600 tak nebýt automatizace procesů (párování plateb, automatické odesílání zpětné vazby, uživatelské účty), tak by nám na hlavě všem zbylo asi dvanáct a půl šedých vlasů

Naopak se Naučmese nezměnilo v tom, že jsme zachovali osobní komunikaci tam, kde dává smysl: s novými lektory ladíme jejich návrhy kurzů, potkáváme se na Čajích o šesté a za dva roky můžu říct, že se vytvořilo nějaké pevné jádro komunity lidí, s kterými máme osobní vztahy – často u některých i přespím v Praze na gauči a podobně :-).

Jaký kurz byl v nabídce Naučmese jako první? Pamatuješ si to vůbec ještě? Přece jenom je to již pár let…

Z těch třiceti kurzů namátkou třeba: Finty pro začínající cestovatele, Připravte si skvělou kávu doma nebo třeba Jak na Android.

Který kurz na Naučmese měl zatím největší úspěch? Které kurzy teď nejvíce frčí na Naučmese?

Nejvíc teď frčí Travelhacking, Punkové podnikání, Najím se a zhubnu, nebo obecně kurzy Karla Novotného, Michelle Losekoot či Dana Gamrota.

Ty sám jsi vedl nějaké kurzy pro Naučmese? Jaký měly ohlas?

Ano, pokud jsem v Česku, tak mám tyto dva kurzy: Digitální nomádství a Podnikání: nejdříve srdce, potom peníze. Až se vrátím na jaře z Asie, chci připravit ještě třetí kurz Jak udělat kurz na Naučmese.cz, kde chci shrnout své zkušenosti: jak z pohledu amatérského lektora, tak zakladatele projektu.

Ohlasy mě příjemně překvapily, přehledně jsou zaznamenány na mém profilu.

Předpokládám, že myšlenka stvořit podobný web tedy pochází z tvé hlavy. A nebo v tom měl prsty někdo jiný? Kdy ses rozhodl, že vznikne nějaké Naučmese? Bylo to spontánní rozhodnutí a nebo tahle myšlenka v tvé hlavě uzrávala nějaký čas a až potom ses rozhodl, že do toho půjdeš?

S myšlenkou za mnou přišel Honza Tinka, můj kamarád z dětství, na konferenci WebExpo v roce 2011. Říkal, že viděl takový koncept v Americe a rád by jej přinesl k nám do Česka. Ani jsem netušil, co to vlastně znamená, kývnul jsem, že mu teda pomůžu udělat ten web a vůbec jsem na začátku nechytal, jak je to vlastně velké a jak moc se to může stát mou smysluplnou náplní života.

Hned týden po WebExpu jsme s Honzou u nás v altánku v Beskydech začali tvořit drátěné modely webu a pak už to jelo.

Jak vlastně vypadal výběr názvu a domény pro Naučmese? Bylo hned jasné, jak se bude projekt jmenovat a nebo se o tom muselo dlouze rokovat? Kdo měl nakonec poslední slovo a kdo onen název vymyslel?

S tímhle jsme měli velkou kliku: Jakub, který to s námi měl na začátku programovat, měl kolegu kreativce, který vymyslel název Naučmese: Nauč se. Nauč mě. Naučmese! Doména byla volná, nám to přišlo super, v kaskádových stylech jsem spíchl za deset minut „logo“, s kterými fungujeme doposud a přesunuli jsme svou pozornost ke shánění obsahu – k lektorům.

Je to tvůj první velký projekt, který jsi musel vybudovat od nuly? A kdo všechno se ještě podílí na chodu Naučmese a jak se tví parťáci k tomuto projektu dostali? Naverboval jsi je někde ty nebo se znáte od dětství, ze školy…?

Ano, takto velký projekt je skutečně mé „poprvé“. Předtím jsem se však ještě podílel na vytvoření (dnes již mrtvé) sociální sítě s knihami BookFan (rozhovor se spoluzakladatelem Michalem Juhasem najdete i na našich stránkách) a necelé tři roky jsem spolupracoval na webech a projektech kolem tématu svobody v práci.

Projekt nedělám z daleka sám: mí parťáci jsou Alžběta, Pepa a Honza. Každý pokrýváme jiný druh činností a snažíme se, abychom přitom mohli využívat svých silných stránek.

Honza si k zrealizování myšlenky našel mě a později se k nám přidal Pepa, programátor a můj kolega z projektu BookFan.

Alžběta nám napsala po třech měsících od spuštění: poslala nám své CV, že hledá práci. Nejdříve jsme se tomu smáli, ale za měsíc, když jsme začali nezvládat příval emailů a požadavků, jsme ji mile rádi přivítali do týmu.

Alžběta začala po roce neodmyslitelně patřit do našeho týmu a tak jsem se rozhodl, po konzultaci s klukama, že ji jednoho krásného odpoledne na lavičce u piva v pražském parku nabídnu podíl ve společnosti Naučmese s.r.o. – věřím totiž, že lidi jsou mnohem angažovanější, když dělají na něčem co jim tak trochu patří a zároveň – život je krátký a jestli budu mít 33% firmy nebo 30% mi nepřijde až tak podstatné. Raději zkusím společně s ostatními vytvořit něco, co nás bude přesahovat a na smrtelné posteli si řeknu: Jo stálo to za to!

Co máš na starosti vlastně ty a co mají na starosti tví parťáci? A když už jsme u toho, tak je můžeš i rovnou trochu představit…

Já se starám o komunikaci s lektory a účastníky: každý den vyřizuji dotazy a požadavky v našem helpdesku, dělám rozhovory s lektory, píšu blog, newslettery a starám se (společně s Honzou) o sociální sítě. Podílím se také na setkáních s naší s komunitou. Jsem tak nejblíž všem těm lidem, o které tady jde především. Také designuji a kóduji nové části webu, což je můj hard-skill z předešlých let.

Pepa programuje nové funkce, nyní hlavně v administrační části, která není na první pohled vidět. Alžběta se stará o výplaty lektorů, storna účastníků a další administrativní činnosti a Honza si rád zaplave v datové analytice, PPC kampaních a marketingu.

Nutno podotknout, že pouze já se věnuji projektu na plný úvazek a mám plat. Ostatní to dělají více méně pořád ve svém volném čase, což se snad, s roustoucími obraty, brzy změní :-).

Říká ti něco GTD (Getting Things Done)? A používáš něco takového? Co ti vlastně nejvíce pomáhá k tomu, abys pracoval efektivně?

Pomáhá m můj 5 let starý MacBook, iPad a aplikace Things – je to sice GTD aplikace, ale hlavně mi slouží k tomu, abych „dostal věci ven z hlavy“ a mohl ji využívat k přemýšlení, ne k uchovávání informací.

Nedávno jsem odpovídal na otázky ohledně nástrojů, které používám na serveru TheSetup.cz.

Jaké největší „průsery“ jste museli doposud řešit? Vím, že jsi zmiňoval kdysi to, že někteří uživatelé nahráli do systému fotky z fotobank, které si nekoupili apod. Jak jste to vyřešili? A co dále vám udělalo čáru přes rozpočet a zkomplikovalo vám situaci?

Největší průser se stal asi pětkrát za celou dobu fungování: účastník někde čekal na kurz a lektor z různých důvodů nedorazil. Vždy jsme pak svolali krizovou schůzku a řešili, jak tohle můžeme systémově podchytit.

U fotek kurzů jsme začali řešit jejich původ, ptáme se lektorů, zda k nim mají patřičné práva. Pokud nemají, pomůžeme jim najít jinou vhodnou fotku s volnou licencí ke komerčnímu užití.

Těch chyb je a bylo spousta. Nejsme v žádném případě perfektní.

Adame, co tě aktuálně živí? A jsi někde třeba zaměstnaný a nebo se věnuješ jen a pouze svému podnikání?

Živí mě Naučmese a mám taky pár svých stálých klientů, kterým se starám už nějaký ten pátek o jejich web.

Pracoval jsi vůbec někdy pro nějakou firmu jako zaměstnanec? A pokud ano, tak co to bylo za firmu a co jsi tam měl na starosti?

Ano, od 19 do 23 let jsem pracoval pro firmu AARON GROUP jako webový designér a HTML kóder. Měli jsme tam supr partu, byla to menší firma s fajn atmoškou.

Podílel jsem se například na návrhu a realizaci webů Českých aerolinií, Letiště Praha či webu Českých drah. Také jsem se tam dostal blíže k návrhu uživatelské rozhraní – rezervačního systému letenek.

Jsi příznivce digitálního nomádství, stejně jako Robert, se kterým jsme dělali rozhovor nedávno. Mohl bys lidem vysvětlit, co si pod tímto pojmem mají představit a co tě na tom tak fascinuje?

Pro mě je to příležitost cestovat a zároveň pokračovat ve své práci odkudkoliv na světě. Tyto řádky tedy zrovna píšu z kavárny ve městě Chiang Mai na severu Thajska :-).

Kouzlo digitálního nomádství spočívá v tom, že často jste v krajinách, kde jsou životní náklady nižší než u nás v Česku. Měsíc života mě tady stojí 15 tisíc, ale mám pocit jako bych u nás žil s kapitálem 50 tisíc na měsíc. Denně si dám několik smoothies, nejlepší kávu ve městě, čtyři jídla venku, nakoupím na trhu, pronajmu kolo či motorku, zajdu si na lekci jógy a tak dále.

Jak vlastně vypadá tvůj pracovní den, když pořád někde cestuješ? Jak třeba řešíš připojení k internetu? Stalo se ti třeba někdy, že jsi odjel do nějakého města a až na místě zjistil, že se prostě nemáš šanci připojit?

Většinou se někde na alespoň 2-3 týdny usadím a dostanu se do rytmu. Pokud cestuji, každý druhý den z místa na místo, pomáhají mi držet se v rytmu návyky: jóga, jídlo, mantra, deník vděčnosti a řešení helpdesku Naučmese, což je to nejdůležitější, co každý den udělám.

Téměř všude je wifi, když nebyla, řešil jsem to mobilním připojením v iPadu a jen jednou se mi stalo, že nebyl signál vůbec – na malinkém ostrůvku v Indonésii, Gili Meno. Předpokládal jsem to, připravil na to ostatní a pak jsem jen vyslal jednoduchý signál „děcka jsem off, postarejte se na pár dní o všechno“.

Do jakých zemí ses již mohl podívat a kde se ti nejvíce líbilo a proč?

Většina Evropy, loni hlavně na 3 měsíce Málaga na jihu Španělska, Maroko a letos Jihovýchodní Asie: Thajsko, Malajsie, Indonésie a za pár dní jedu na měsíc projet od shora dolů Vietnam.

Kdy tě vlastně chytla ona láska pro cestování? Kdy jsi přišel na to, že tě obyčejný život Čechů nebaví a že nechceš žít stále na jednom a tom samém místě?

Rád cestuji od malička a nerad se utápím ve stereotypu (a naopak chápu, že někomu sedí a svědčí), k tomu co teď dělám jsem se dostal přes minimalismus – tím, že nevlastním moc věcí, neudržuju žádný byt ani auto a můj život se dá sbalit do jednoho kufru se mi otevírají možnosti poznat svět a jiné kultury blíže a hlouběji než jen ze sedačky obývacího pokoje či rychlého turistického autobusu.

Kolik času během roku trávíš doma? A kolik času věnuješ ročně svým cestám do dalekých zemí?

V Česku jsem moc rád: jaro, léto, podzim. Nebaví mě moc naše zima, kdy stejně není moc sněhu a ve čtyři je tma.

Pendluji mezi Prahou a Beskydy, kde se mi dostává rovnováhy mezi samotou a sociálními interakcemi. Přírodou a městem.

Využíváš při cestování nabídky z webů jako Cestujlevne.com (s Davidem Eiseltem jsme si o Cestujlevne jsme si povídali loni)? A nebo si vše zařizuješ sám a sám si i vyhledáváš nejvýhodnější letenky, ubytování atd.? A rovnou se také zeptám – hledíš vůbec při svých cestách na peníze a nebo to neřešíš?

Využívám weby jako Booking.com, Skyscanner.com, TripAdvisor.com,… hodně se taky ptám místních a dalších cestovatelů.

Na peníze hledím poměrně hodně – z Naučmese mám měsíční čistý plat 12 500 Kč, což není mnoho. Ale tím, že si nekupuji blbosti, nepotřebuji přepychové ubytování, jím jen čerstvé jídlo, dokážu se zabavit sám (skejt, knížka, jóga), tak ani vlastně víc než 15-17 tisíc měsíčně nepotřebuji.

Vzpomeneš si na nějakou hodně exotickou gastronomickou specialitu, kterou se ti během tvého cestování dostala na stůl a překvapila tě svou chutí?

Nic hodně extra mě nenapadá. Ale jídlo je moje vášeň, rád vařím i ochutnávám. Nějaké thajské jídla jsem dával nedávno tady na blog.

Zvažujete, že Naučmese zkusíte rozjet globálně? A pokud ano, tak do které země chcete expandovat jako první?

Ano, už to řešíme nějakou dobu. Náš web a administrační systém je připraven na duplikaci do jiné země s tím, že zahraniční tým nemusí umět programovat a starat se o vývoj webu – ten budeme dodávat my pomocí aktualizací. Právě se rozjíždí slovenské Naučmesa.sk a bavíme se i o expanzi na Nový Zéland.

Má vůbec Naučmese v Čechách nějakého konkurenta?

Nevím o něm. A kdyby ano, tak je to super – nás by to hecovalo a lidi by měli ještě víc příležitostí alternativně se vzdělávat. Což je to, oč tu běží.

A co z globálního hlediska? Máte ve světě nějakého konkurenta?

Ano, ve světě je toho spousta, hlavně v USA a v Británii. Taky se roztrhl pytel s video kurzy, jedny z nejlepších lze absolvovat na Courseře.

Co s Naučmese plánujete do budoucna?

Chceme dále přirozeně růst, vybudovat komunitní základny i v dalších českých městech, expandovat do dalších zemí, dělat festivaly a zkrátka se tím vším i nadále bavit.

Taky by mě bavilo propojovat se s dalšími projekty z takzvané sdílené ekonomiky.

Celý projekt je financovaný z čí kapsy? Máte třeba k ruce investora? Pokud ne, chodí ti třeba podobné nabídky? A možná by se slušelo rovnou zeptat – potřebuje Naučmese vůbec k tomu, aby rostlo, nějakého investora? Dovedeš si představit, že projekt se rozjede globálně i bez jakékoliv výrazné finanční injekce ze strany nějakého soukromého subjektu?

Projekt je „financován“ jen a jen z naší energie. Nikdy jsme do něj nenalili žádné peníze, které by projekt sám nevydělal. Na začátku jsme měli pouze virální reklamu. Investora jsme nikdy neměli. Nabídky na investici či spolupráci byly a jsou. Uvažujeme spíše nad těmi strategickými spoluprácemi než jen nad čistou finanční investicí.

Věnuješ se ještě nějakým jiným projektům a nebo Naučmese ti zabírá veškerý tvůj čas?

Nyní se věnuji jen Naučmese, tříštění pozornosti jsem si za svůj život užil až až.

Dokáže již v dnešní době Naučmese spolehlivě uživit své zakladatele?

Zatím všechny ne, ale pokud bude pokračovat trend růstu jako doposud, tak si troufám říct, že do roka a do dne už by mohlo.

Kde vlastně sídlí kanceláře Naučmese? A máte již nějaké první zaměstnance nebo zatím na vše stačí externisti a kanceláře nejsou třeba už jenom kvůli tomu, že ty jsi stále někde na cestách?

Nemáme a nikdy jsme neměli kanceláře. Pusť si tento TED talk :-).

Pepa je už rok v Bangkoku, pracuje tam na startupu HotelQuickly, já jsem věčně v luftu, Honza bydlí a pracuje z útulného bytu v Brně a Alžbět je v Praze v Node5, což je její druhá práce a domov.

Kdy si objednáš reklamu na Objevit?

Nikdy jsem si žádnou reklamu neobjednával a ani nevím, jak to funguje … takže se spíš zeptej Honzy, ten je přes tyhlety reklamy

Ještě pár věci by mě zajímalo. Čemu se věnuješ ve svém volném čase? Co tě baví a nemůžeš bez toho žít?

14 let jezdím na skejtu, nijak skvěle, ale je to moje vášeň a médium, přes které se rád sebevyjadřuji. Taky rád fotím zajímavé lidi na ulici, povídám si do hloubky s kamarády nebo jen tak koukám na západ slunce.

Adame, už je to taková tradice. Každý z našich hostů dostává vždy na závěr prostor k tomu, aby vykřičel něco důležitého do světa. A tuto výsadu ti samozřejmě nechci upřít. Takže nyní máš šanci naší české kotlině něco sdělit. Cokoliv. Tak co to bude?

Nekřičte! :))

Ne, vážně, už nic víc nevyndám – myslím, že jsem byl v tomhle rozhovoru zase „chytrý“ na rok dopředu…

Mějte se rádi a užívejte dne! Adam