Pokud by neziskové organizace nedostaly na sociální práci peníze předem, musely by si půjčit u bank. Čím by asi tak ručily? Úsměvem?

Okurková sezona se nekoná. Ministryně financí Alena Schillerová (ANO), dnes zřejmě nejbližší spolupracovnice premiéra Andreje Babiše, tiše a usilovně pracuje na rozpočtu. Vymyslela plán, který se bude líbit premiérovi i Miloši Zemanovi: likvidaci významné části neziskovek. Ministerstvo financí chce změnit pravidla pro vyplácení dotací z Evropského sociálního fondu. Peníze na "měkké projekty" by žadatelé čerpali ne předem, ale zpětně. Pokud by o ně i tak stáli, museli by si půjčit, zřejmě u bank na úrok. Neziskovky peníze nemají, kde by je vzaly. Absurdní a pro mnohé asi likvidační. Na tuto zlou novinku upozornil server iROZHLAS.

Místopředseda ČSSD Michal Šmarda (čekatel na ministerstvo kultury a na lepší náladu prezidenta) na svém facebookovém účtu napsal, že "přichází nová éra tupých škrtů". Schillerovou přirovnal k exministrovi financí Miroslavu Kalouskovi, "ten sice měl odvahu k nepopulárním reformám, ale chyběla mu citlivost, trpělivost a hlavně schopnost porozumět potřebným". Schillerová prý na Kalouska navazuje. "Jde jen o to najít odvahu nebýt Kalouskem v sukni," tvrdí.

Střílí poněkud mimo. Kalousek dělal škrty v době světové ekonomické krize, Schillerová škrtá v časech ekonomického růstu. Sama řekla iDnes: "Snažím se najít rozumný kompromis a věřím, že sociální demokracii záleží na tom, aby tuto zemi neuvrhla do rozpočtového provizoria, což by bylo to nejhorší, co by mohlo občany této země potkat."

Zřejmě touží trefit dvě mouchy jednou ranou. Sledujeme další útok na neziskovky (Zeman se označil za jejich nepřítele a Babiš jim chtěl seškrtat peníze už před rokem). A zároveň Schillerová asi skutečně chce momentálně "šetřit". Pokud by neziskovky musely sehnat samy peníze na projekty, pak by je v aktuálním rozpočtu nedával stát.

Server iROZHLAS popisuje, že dotace z Evropského sociálního fondu jdou k příjemcům přes resorty; ministerstvo práce zastřešuje projekty hrazené v rámci Operačního programu Zaměstnanost, ten hradí sto procent nákladů (jen podnikatelé sami něco doplácejí). EU hradí maximálně 85 procent nákladů (Praha dostává nejvýše 50 procent), zbytek jde ze státního rozpočtu. Celkový rozpočet daného operačního programu byl v současném sedmiletém období 68 miliard korun, přičemž Česko a žadatelé o dotaci přispívali 12 miliardami. Podobně u jiných resortů.

Chcete páchat dobro? Půjčte si

Spolufinancování projektů ze státního rozpočtu je nyní poskytováno příjemcům dotací například ze škol, obcí či organizací vykonávajících veřejně prospěšnou činnost. Obvykle již dnes nejde o stoprocentní krytí.

Server iROZHLAS nabízí příklad: brněnská charita z evropských peněz platí pečovatelskou službu. Pomáhá lidem, kteří se starají o nemohoucí, z Bruselu zatím dostala přes milion korun. Kdyby je nedostala předem, neměla by je kde vzít. "Nemají vlastní prostředky, aby to mohli předfinancovat," řekla iROZHLASu Eva Schönherrová z České biskupské konference.

Neziskovky by si na sociální práci musely půjčit. Ale od koho? Banky jim na to zřejmě nedají, neexistuje jistota, že dostanou půjčku zpět, a nemají čím ručit (úsměv finančníkům nestačí). Navíc by nezisková organizace musela platit úroky, na což taky nemá.

Proti stojí i ministerstvo školství, jehož mluvčí Aneta Lednová říká: "Příjemci by si museli brát půjčky, aby projekt mohli vůbec rozjet, což by veškeré aktivity prodražilo, zpomalilo a především ohrozilo kvalitní projektové záměry."

Daniel Hůle z Člověka v tísni mluví o likvidaci: "Je to opatření, které fatálně postihne neziskové organizace. Ani my bychom to nebyli schopni utáhnout, natož většina dalších neziskovek," řekl iROZHLASu. Podle něj nápad Schillerové vyhovuje velkým firmám: "Primárně vytváří zisk a nakumulované peníze mohou investovat. Bude to jejich velká konkurenční výhoda."

Nejde jen o vyplácení peněz neziskovým organizacím post factum, uvažuje se i o tom, že by se na projektech musely podílet více penězi než dosud. Přitom však neziskové organizace dělají pro moderní společnost nezbytnou práci. Poskytují sociální služby místo obcí, měst a krajů, konají ve veřejném zájmu: starají se o nemohoucí, pomáhají dětem ze sociálně slabých rodin, poskytují rady lidem v dluhové pasti. Jsou to nevýdělečné činnosti, neprodukují tedy zisk a jejich příjemci je nemohou platit.

Ne, tohle není okurková sezona, tady se hraje o kvalitu české společnosti. O to, aby se neprohlubovala propast mezi úspěšnými a těmi, kdo z různých důvodů neuspěli. Jsme bezpečná a v poměru ke světu bohatá země. Likvidovat neziskový sektor znamená zároveň likvidovat sociální práci. Není to jen omyl, je to zlo. Schillerová není Kalousek v sukni, ona je Zeman s Babišem v suknici. Sociální služby vnímá jako firmu.