Polarizovaným emocím se ovšem ministerstvo na workshopu, který proběhl ve středu 7. prosince, ani tak nevyhnulo. „Byl to klasický střet dvou světů, kdy na jedné straně seděla řada síťových inženýrů a na druhé zástupci ministerstva,“ popsal Lupě workshop jeden z účastníků, který si nepřál být jmenován. O průběhu setkání tak víme jen z druhé ruky, ale výsledek zas tak nepřekvapí: ministerstvo se podle našich zdrojů ke konkrétnímu způsobu blokování odmítlo vyjádřit do doby, než Ústavní soud rozhodne o senátorském návrhu na zrušení blokačních paragrafů.

Ubíhaly měsíce, blížil se konec roku a s ním platnost zákona, a pořád nic. Až na začátku prosince jsme se dozvěděli, že Fakulta informačních technologií ČVUT (FIT ČVUT) organizuje workshop, na kterém mají lidé z oboru o blokování diskutovat se zástupci ministerstva financí. Chtěli jsme se také zúčastnit – jenže jsme narazili: novinářům vstup zakázán. Podle zástupců FIT je ministerstvo na setkání nechce kvůli probíhajícímu řízení o ústavní stížnosti. Podle vyjádření ministerstva „…důvodem je, že se jedná o čistě odbornou, akademickou diskusi na univerzitní půdě, která by měla být prosta polarizujících emocí, které by mohla účast některých novinářů, byť třeba ne Vás osobně, přinést.“

Bohužel ne úplně. Náměstek Ondřej Závodský tak v listopadu v rozhovoru pro iDNES.cz prozradil, že si ministerstvo v rámci regulace hazardu brousí zuby možná i na online mlutiplayerové hry (MMORPG) jako jsou World of Warcraft nebo Star Wars The Old Republic: „Dá se to hrát zadarmo, nicméně existuje možnost si připlatit za lepší vybavení – meč, koně, zbroj nebo kouzelné předměty a podobně. Podobné hry jsou postavené na spolupráci mezi hráči. V určitém momentě mohou tyto předměty nebo společně nalezený poklad vložit do hazardního, ruletového zařízení a jeden z nich vyhrává všechno. Pak už jde o jasný hazard, je tam vklad, výhra a náhoda.“ Nikdo z úředníků sice tyto hry nehraje, ujistil vzápětí, ale úřad se podle něj i tak dokáže dostat k informacím o tom, jak hry fungují.

Když ministerstvo s tímto „vysvětlením“ u poskytovatelů a dalších internetových sdružení neuspělo, protože je tlačí do složitého a nákladného blokování „adres za lomítkem“, přestalo se k postupu vyjadřovat pro jistotu úplně. V srpnu se Lupa dotazovala, jestli se chystá pro ISP nějaká metodika. Odpověď? „V současné době existuje řada způsobů, kterými může poskytovatel internetu zablokovat přístup uživatele na internetovou stránku. Ministerstvo připravilo zákon o hazardních hrách takovým způsobem, aby si poskytovatel internetu mohl vybrat, která z variant je pro něj nejlepší.“ To opravdu situaci nevyjasnilo. Úřad nicméně přislíbil, že „ve spolupráci s odborníky v této oblasti připraví metodiku a kritéria, na základě kterých bude možno jednoznačně určit, zda je způsob zamezení dostatečný.“ No sláva.

Zástupci ministerstva zatím na námitky nedokázali pořádně reagovat. Vypadalo to, že buď mlží, nebo moc nerozumí tomu, jak internet funguje. Nebo obojí. První oficiální vyjádření k tomu, jak si úřad blokování konkrétně představuje, se letos v dubnu podařilo získat firmě Seznam.cz . Ministerstvo v něm bezelstně přiznalo, že jsou paragrafy vágní zcela záměrně, aby se kvůli rychlému vývoji v IT nemusely často měnit. A tvrdilo, že „…se nepočítá se zablokováním celého serveru, resp. domény 2. řádu. Obecně lze tedy říci, že se bude blokovat od domény 3. řádu a níže. Adresa hypertextového protokolu může obsahovat konkrétní hru nicméně i za lomítkem – v tomto případě bude blokována adresa za lomítkem.“

Dotyčné paragrafy jsou špatné z tolika důvodů, že se jen těžko věří, že zákon bez větších problémů – byť za velkých protestů odborné veřejnosti a přes pozměňovací návrhy poslance Jana Farského (TOP 09) – prošel Poslaneckou sněmovnou i Senátem . Námitky začínají u obav z příletu první vlaštovky internetové cenzury (o tom, které stránky se mají zablokovat, rozhoduje ministerstvo, ne nezávislý soud – navíc může jít o precedens, na který se začnou odvolávat i další zájemci o blokování), pokračují technickými nejasnostmi zákona (není jasné, co a jak mají ISP blokovat a co bude ministerstvo považovat za splnění blokovací povinnosti; blokace přes DNS se přitom dá snadno obejít a blokování konkrétních stránek vyžaduje analýzu packetů, což je drahé a pravděpodobně protizákonné) a pokračují k námitkám právníků, že dotyčné paragrafy jsou prostě špatně napsané (jsou nejasné, neurčité a rozporné, zakládají právní nejistotu svých adresátů a porušují zákaz cenzury i evropské právo – citujeme-li z návrhu na zrušení paragrafů (PDF), který k Ústavnímu soudu podala skupina senátorů).

Je to klasická Hlava 22. Představte si, že vám stát nařídí nějakou povinnost, ale odmítá vám prozradit, jak ji máte splnit. A pokud ji nesplníte, hrozí vám vysokou pokutou. V podobně absurdní situaci se po přijetí nového zákona o hazardních hrách ( 186/2016 Sb. ) ocitli poskytovatelé připojení (ISP). A ani tři týdny před tím, než má zákon začít platit, není zdaleka jasné, co vlastně mají od ledna dělat.

Pokud zákon ústavním testem neprojde, zřejmě bude po problému. V opačném případě zástupci poskytovatelů podle našich informací na jednání navrhli blokovat weby na úrovni DNS. Je to podle nich jediný způsob, který se dá zavést hned a nebude mít velké finanční dopady – z pohledu ISP se ministerstvo nažere, ale peněženky ISP zůstanou celé. Úřad totiž opakovaně odmítá, že by poskytovatelům zaplatil případné náklady, které by jim kvůli blokování vyvstaly.

Jenže blokování přes DNS vlastně nic moc neřeší, protože se dá snadno obejít (ano, víme, že ministr financí Andrej Babiš tvrdí, že o žádném podrobném návodu, jak na to, neví, ale na rozdíl od něj umíme používat Google). Navíc jsou tu další rizika: zablokováním celé domény se může do zapomnění odsoudit i obsah serveru, který nemá s nepovolenou hrou nic společného. Pokud s tím bude mít problém majitel webu, může to začít řešit přímo s ministerstvem. Případné stížnosti uživatelů pak mají spadnout na Český telekomunikační úřad, který by je měl posoudit z hlediska dodržování síťové neutrality.

Poskytovatelé podle informací Lupy každopádně radši počítají s tím, že od nového roku zákon začne platit a preventivně proškolí příslušné zaměstnance, aby mohli v nejhorším vykázat, že „vynaložili veškeré úsilí, které bylo možné požadovat, aby porušení právní povinnosti zabránili“ (§128) a tím pádem byli aspoň dočasně z obliga.

Na konečné vyřešení problému si nejspíš ještě počkáme. Ministerstvo první weby určitě nezablokuje hned od 1. ledna – než proběhne správní řízení, nějakou chvíli to potrvá. První konkrétní případy se tak reálně začnou řešit zřejmě až za několik měsíců. A do té doby by už Ústavní soud mohl v případu rozhodnout.