Av Dick Sundevall 2017-12-07

Upprinnelsen till den här artikeln var att jag blev uppringd av en gammal vän, skådespelaren och författaren Johan Hedenberg.

Han berättade om en vän och arbetskollega som blivit omskriven i ett antal artiklar om sexuella trakasserier och blivit avstängd från sitt arbete. Hans namn hade inte hängts ut men då det handlade om en person i den lilla krets som utgörs av personer som dels arbetar med TV-produktion i Stockholm och dels undervisar på Medieinstitutet, var det inte så svårt för folk i branschen att förstå att det handlade om Ulf Hansson.

– Det framstår i media som om det rör sig om något sexuellt, sa Johan, och därmed är ju Uffe helt körd. Men jag har kollat upp det här och det handlar om något helt annat. Men eftersom det är några tjejer som nu har utnyttjat #metoo-vågen för att ifrågasätta hans undervisning, så törs inte ledningen för skolan gå emot dom.

Skandalen på Medieinstitutet

Jag började rota runt på nätet och hittade 14 artiklar om ”Skandalen på Medieinstitutet”. DN var först – och värst. Rubriken och inledningen på den första artikeln som publicerades den 8 november i år löd:

Studenter i samlad protest mot Medieinstitutet – efter larm om sexism och trakasserier

Sexuella trakasserier, rå machokultur och en ledning som kritiseras för att inte ingripa. Studenter har samlats i en gemensam protest mot situationen på Medieinstitutet – och en intern utredning har startats.

DN följde sedan upp med ännu en artikel, den 16 november, där inledningen löd:

Myndigheten för Yrkeshögskolan har inlett en granskning efter larmen om sexuella trakasserier på Medieinstitutet. Om åtgärder uteblir riskerar skolan att bli av med statsbidrag.

Johan Hedenberg berättade att han pratat med Medieinstitutets vd Erik Bodén och fått klargjort för sig att det inte handlade om sexuella trakasserier av något slag. Inte om något sexuellt överhuvudtaget, varken i handling eller i ord. Inte om ett sexistiskt språk och inte om homofobiska uttryck etcetera – utan om att några kvinnor från i huvudsak en klass ansåg att de diskriminerats när det gällde betygsättningen från Ulf Hanssons sida.

Sexuella trakasserier

Vad är det då som gör att DN beskriver det som hänt som ”sexuella trakasserier”? Jag fick efter tre dagars idogt ringande tag på Medieinstitutets vd Erik Bodén, som visserligen slingrade sig men som klargjorde att det inte handlade om något sexuellt eller några oegentligheter från Ulf Hanssons sida.

Men på den raka frågan om det handlade om missnöje med betygssättningen från en mindre grupp elevers sida, ville han inte svara. Istället ägnade han en hel del tid åt att hävda att Ulf Hansson var en person som de bara hade anlitat på konsultbasis några få gånger.

– Det har varit lite till och från som vi ibland har anlitat företaget Ulf Hansson Medieproduktion, säger Erik Bodén.

– Men det är väl ett flerårigt och långt samarbete?

– Nä, det har varit till och från. Vi har anlitat hans företag vid kortare tillfällen. Någon dag här och där och lite längre ibland.

På TV-Aktuellt, på 80-talet, hade jag Gustaf Olivecrona som min närmaste chef och mentor. Han underströk flera gånger att:

– Om någon har goda skäl för att inte svara på någon fråga ska vi respektera det. Men om dom ljuger så kränker dom såväl dig som ställer frågorna som våra tittare. Och då får dom stå för det.

Och det här var en direkt lögn från Erik Bodéns sida. En korkad lögn, eftersom det är enkelt att kontrollera uppgiften.

Fakta är att Ulf Hansson har undervisat på Medieinstitutet i 18 år. Aldrig på heltid men oftast mer än halvtid och i perioder på upp till 80 procent av en heltid.

Nästa lögn

– När jag läser artiklar om det här, varav du är intervjuad i de flesta, säger jag till Erik Bodén, så framstår det som om det handlar om sexuella trakasserier.

– Det vi klargjort är att det inte finns några misstankar mot Ulf Hansson avseende något sexuellt eller något annat brottsligt, säger Erik Bodén.

– Kan du också bekräfta att det handlar om missnöje med betygssättningar?

– Det har jag inga kommentarer till.

– Men om det inte är så kan du väl förneka det?

– Nej, jag vill inte kommentera det.

– Ulf Hansson säger att han är förvånad över att han inte har fått klart för sig vad det rör sig om och att ni inte kontaktat honom för att prata om vad som påståtts om honom.

– Han har inte hört av sig till mig heller. Eller… det kan jag inte minnas.

Det där var ännu en lögn. Även om Erik Bodén garderar sig med det sliriga ”kan jag inte minnas”. Faktum är att Ulf Hansson både har ringt, messat och mejlat för att få besked om vad det handlar om. Och det här är ännu en direkt korkad lögn, eftersom sånt är kontrollerbart via Ulf Hanssons mobil och dator.

Elevernas utvärderingar

Ulf Hanssons höga poäng vid elevernas utvärderingar genom åren, vill inte heller Erik Bodén kommentera. I dessa utvärderingar har Ulf Hansson oftast på en sexgradig skala fått runt fem. Ibland upp till 5,6.

– När jag har varit inblandad har det handlat om elever som är arbetslösa skådespelare, säger Johan Hedenberg, och då har det alltid legat på runt 5,5 i utvärderingarna.

Han fortsätter:

– På såna kurser är det nästan bara tjejer och man tar ju i varandra när man håller på och spelar upp olika scenarier eller när vi lärare ska visa hur vi menar. Vi har hållit på med det här i elva år nu och jag hade ju direkt märkt och reagerat om Uffe på något sätt hade gått över gränsen. Och hade han gjort något i efterhand typ skickat sexistiska sms och sånt där man läser om nu, så hade vi ju aldrig fått så där höga utvärderingar som lärare.

– Men uppenbarligen är det ju elever som nu är missnöjda. Vad handlar det om?

– Ta det där med Uffe men efter vad jag fått fram så är det alltså en grupp tjejer som är missnöjda med hans betygssättning.

Det kunde man ju inte tro om honom

Jag har några kortare telefonsamtal med Ulf Hansson där han klargör att han ställer upp med namn och bild. Men jag avvaktar med den slutliga intervjun, eftersom jag vill kolla upp så mycket som möjligt innan jag gör den. Bland annat ringer jag lite olika personer som arbetar med TV-produktion och som jag känner från det tjugotal år jag själv i huvudsak arbetade som TV-reporter och producent.

Jag ställer en och samma öppna frågor till var och en, utan att nämna Ulf Hanssons namn:

– Vad säger du om det här som hänt på Medieinstituet?

Genomgående får jag svar som:

– Det hade man ju aldrig trott om Uffe!

– Vadå?

– Att han skulle hålla på och tafsa på eleverna.

När jag förklarar att det inte handlar om det och inte heller om några andra oegentligheter, blir de förvånade:

– Men jag har ju läst att…

DN:s påståenden

Var kommer då uppgifterna om ”sexuella trakasserier” ifrån som DN basunerar ut? Att efterforska källor utgör ett grundlagsbrott, så det ska vi inte göra. Men Ulf Hansson berättar att när DN publicerade sin första artikel om sexuella trakasserier på Medieinstitutet, så hade han precis fått reda på att skolan inte längre skulle anlita honom:

– Jag var på väg hem från skolan när jag blir uppringd av vänner som läst DN på nätet och undrade vad f-n det var fråga om, säger Ulf Hansson.

DN:s reporter hade uppenbarligen fått information om ”sexuella trakasserier” och hunnit få ihop en artikel om det redan innan Ulf Hansson hade kastats ut från skolan.

Det är alltid svårt att skriva om händelser där ord står mot ord, om man som jag inte bara nöjer sig med att konstatera det. Men i det här fallet finns det faktiskt en tydlig matematik:

Ulf Hansson har på Medieinstitutet och i andra sammanhang undervisat närmare två tusen elever i TV-produktion. Han har alltid varit välkommen tillbaka när det varit dags för nästa årskurs. Enligt vad jag kunnat få fram är det nu 19 kvinnor som har hävdat att han diskriminerar kvinnor vid sin betygssättning. Någon eller några av dessa har uppenbarligen fått det till ”sexuella trakasserier” och tipsat DN.

Ren matematik

Matematik brukar beskrivas som den enda absoluta vetenskapen. Och i det här fallet blir det alltså mindre än en procent (1%) av hans elever, under de här 18 åren, som har hävdat att de har diskriminerats vad gäller betygssättningen för att de är kvinnor.

Själv har jag genom åren undervisat i rättsjournalistik i omgångar på den gamla Journalisthögskolan i Stockholm. Och under senare år i omgångar varit huvudlärare för en researcherutbildning, alltså en utbildning i grävande journalistik, på en liknande yrkeshögskoleutbildning som den där Ulf Hansson varit verksam.

Om det bara hade varit en procent av mina studenter som gnällt över betygssättningen, så hade jag varit väldigt nöjd, för inte sällan har det varit betydligt fler kvinnor och män som gnällt över det. Tror att de flesta lärare skulle hålla med om det. På de här så kallade YH-utbildningarna ligger elevernas medelålder på 25-30 år, så det handlar alltså om vuxna kvinnor och män.

Det finns också en klar och tydlig matematik när det gäller elevernas utvärderingar av Ulf Hansson som lärare. En majoritet av eleverna på de här TV-produktionsutbildningarna är kvinnor. Om vi räknar med att i runda tal två tredjedelar är kvinnor och dessa vore missnöjda med Ulf Hansson medan männen var nöjda – då skulle Ulf rent matematiskt hamna runt en tvåa på en sexgradig skala i elevernas utvärderingar. Men nu hamnar han alltså genom åren oftast på drygt fem.

Och på skådespelarutbildningarna där det nästan bara är kvinnor skulle han hamna runt ett, om ens det, om alla kvinnor var missnöjda för att de hade blivit utsatta för något av Ulf. Men där har elevernas ”betygssättning” legat på runt 5,5 poäng av 6 möjliga.

Fick inte träffa sönerna

Därmed över till intervju med Ulf Hansson. Min första fråga är vad det här fått för konsekvenser för honom?

– Det är kört för mig, svarar Ulf. Du vet ju själv hur liten bransch det här är i Stockholm. Alla vet ju att det handlar om mig. Och ingen vill ju ha att göra med någon som misstänks för sexuella trakasserier. Så vad jag ska försörja mig på nu vid 55 års ålder, det har jag ingen aning om. Det värsta är att det nu också under en period har ifrågasatts om jag ska få träffa mina två söner. Det tog tre veckor innan det var utrett och de kunde komma hem till mig igen.

– Hur började det här?

– Jag fick höra att några elever som i huvudsak var från den nuvarande klassen och några från en tidigare klass, skulle ha ett möte med ledningen för skolan. Och när det var klart efter lång tid kom den tillförordnade VD:n Erik Bodén in till mig. Till saken hör att han bara några veckor tidigare hade stått och hyllat mig inför andra kollegor och pratat om hur fantastiskt jobb jag gör.

Men nu klargjorde Erik Bodén att man nu avbröt allt samarbete med Ulf Hansson och hans företag. Förvånat hade Ulf svarat:

– Vadå?

– Vi kan inte acceptera sånt här beteende på skolan, sa Bodén.

– Vadå beteende?

– Så som du beter dig kanske hade fungerat för 15-20 år sedan men inte nu.

Jag förstod ingenting, berättar Ulf Hansson. Han hade undervisat där i 18 år och alltid varit uppskattad.

– Och en del beställningar av mina undervisningar från skolans sida hade legat direkt under Erik Bodén och han hade alltid varit väldigt nöjd. Så jag fattade ingenting.

– Men uppenbarligen har några elever varit missnöjda. Om du skulle rannsaka dig själv, vad kan det handla om?

– Jag har gjort det under de här veckorna men jag kan inte komma på något som jag kanske borde be om ursäkt för. Ingen har berättat för mig vad det handlar om och ingen har försökt höra sig för hur jag ser på det hela. Jag har försökt ta kontakt med skolan men inte fått något gehör. Det enda jag fått är en del mejl och sms från elever som beklagar att jag måste sluta. Och jag har fått veta att minst en elev, kanske fler, har hoppat av utbildningen på grund av att jag har kickats ut.

Skällde ut en klass

Ulf Hansson har arbetat i 35 år med TV-produktion men bedömer att han inte har någon möjlighet att kunna fortsätta med det, på grund av de misstankar som riktats mot honom.

– Det jag kan komma på är att det här handlar till största delen om en klass som jag skällde ut.

– Varför det?

– Jag hade haft dom i mer än ett halvårs tid och till slut brast det vad gällde närvaro, engagemang, fokus, utförande av arbetsuppgifter, solidaritet med varandras arbeten, att de inte utförde det dom haft till uppgift att göra och att dom ägnade en väldig massa tid åt att gnälla om allt möjligt.

– Som vadå?

– Dom gnällde på undervisningen och menade att dom måste få mer teori. Och jag hade förklarat att det här är en yrkeshögskola och att vi sysslar med praktisk kunskap. Med learning by doing. Och att dom har fått mer teoretisk kunskap än vad jag någonsin fått och att jag ändå är yrkesverksam. Men inget av den nuvarande kritiken framfördes direkt efter den där utskällningen.

När jag hör Ulf Hansson berätta drar jag mig till minnes när jag själv skällde ut en hel klass. De hade gnällt så mycket i alla sammanhang så vi hade förlorat några praktikplatser och jag klargjorde att de nu hade missat några väldigt bra chanser att efter utbildningen få jobb på dessa redaktioner.

Och att det väl var själva f-n att vi på skolan kämpat för att få ihop praktikplatser och sedan kom de och förstörde för såväl sig själva som för kommande årskullar. Kommer också ihåg att jag inte efteråt ångrade ett enda ord jag sa till dem, eftersom jag då som nu anser att vuxna människor får skärpa sig och uppträda som just vuxna människor.

Diskriminering av kvinnor

Men hur ser då Ulf Hansson på det här med att han skulle ha diskriminerat kvinnor när det gällde betygssättning?

– Ja, det där har jag också fått höra på lite omvägar, säger han. Men det är en väldigt konstig kritik, för det finns inga arbeten som görs individuellt på den här kursen. Allt sker i team, i grupper, med en blandning av tjejer och killar. Det finns inga renodlade kvinno- eller mansteam. Och det betyg man får för olika uppgifter får alltså samtliga i gruppen. Därtill har jag fortfarande inte satt slutbetyg för den här kursen.

– Hur stor del av dina elever har efteråt fått jobb som är relaterat till utbildningen?

– Enligt skolan är det cirka 95 procent. Jag har under dom här veckorna funderat på om det finns någon som hjälpt så många unga kvinnor in i TV-branschen som jag har gjort.

Utnyttjat #metoo

Jag frågar både Ulf Hansson och Johan Hedenberg om de ser det som hänt Ulf som på något sätt kopplat till #metoo-initiativet?

Båda understryker att #metoo-initiativet är något väldigt bra som naturligtvis inte kan klandras för det här. Men samtidigt är de övertygade om att Ulf inte hade kickats ut från Medieinstitutet om inte DN hade gått ut med att det handlade om sexuella trakasserier i ett skede där #metoo-debatten var som hetast.

– Det här är ju ett klart uttryck för hur några har utnyttjat och missbrukat #metoo för sina egna syften och fått det till sexuella trakasserier för att få med sig media, säger Johan Hedenberg. Det här har ju inte ett skit med #metoo att göra men man har fått det till att vara det.

– Du har ju stor erfarenhet efter elva år av hur Ulf är som lärare. Hur är han?

– Ja, vad ska jag säga. Vill man inte ha den typ av lärare som Uffe är så kan man naturligtvis avsluta samarbetet. Men dom kan ju inte hitta på en anledning som är så stigmatiserande och demoniserande som att det skulle handla om något sexuellt.

– Vad menar du med den typ av lärare?

– En lärare som ställer krav och ibland klargör att det är dags att skärpa sig och kamma till sig. Men samtidigt har jag ju gång på gång varit med om hur mycket Uffe uppmuntrat och berömt elever för vad dom gjort. Och jag har ju lagt märke till hur öppen han är för kreativa och även lite smågalna idéer. I mina ögon har han alltid varit väldigt bra på att stimulera dom han undervisar.

Skampålen på livstid

Skillnaden mellan gnäll om betygssättning och sexuella trakasserier, är som skillnaden mellan fortkörning och allvarliga sexbrott. Att någon har kört för fort innebär inte att man är körd inom den bransch man jobbat i under många år – men att däremot bli misstänkt för sexuella trakasserier och inte få möjlighet att försvara sig, innebär att man om möjligt ska försöka byta både namn, bostadsort och yrke för att kunna fortsätta att försörja sig.

I en rättsstat som Sverige är det grundläggande att man ska få möjlighet att försvara sig om man blir anklagad för något. Men först måste man då rimligen få reda på vad man är misstänkt för.

Att man i det sammanhanget inte är polisanmäld för något, och än mindre dömd, har uppenbarligen ingen betydelse. Mediedomstolens straff vid skampålen är ett straff på livstid.

Det finns i det här läget all anledning för journalister att vara noga med sina källor. Och framförallt se till att göra det som är grundläggande för all seriös journalistik – att kontrollera det som är kontrollerbart.

Dela det här:

Tweet

E-post

