Anf. 63 Finansminister Anders Borg (M)

Herr talman! Den här interpellationen handlar om vad vi ska ha för skatter i Sverige. Jag vill redogöra för vad regeringen har gjort. Vi har infört ett jobbskatteavdrag. Det betyder att för dem med lägst inkomster har den genomsnittliga beskattningen gått ned från strax under 30 procent till strax över 15 procent. Jobbar man halvtid och har bland de lägsta kollektivavtalslönerna har man alltså fått en mycket kraftig skattesänkning. Det här är väldigt bra, för det är viktigt att människor som jobbar är beredda att gå från halvtid till heltid. Det är viktigt att människor som inte arbetar ska vara beredda att börja arbeta halvtid eller heltid. Och det är viktigt att vi sedan fortsätter att sänka skatterna, så att det lönar sig att arbeta. De förslag som vi i alliansregeringen har aviserat i vårt valmanifest och som vi naturligtvis har ambitionen att så småningom genomföra är att förstärka jobbskatteavdraget och sedan höja brytpunkten för statlig inkomstskatt, så att färre vanliga löntagare behöver betala statlig inkomstskatt. Nu ställer Peter Persson frågan: Ska vi ha platt skatt? Då måste man till att börja med konstatera att alliansregeringen inte har infört en platt skatt, utan en brantare skatt. För vi har sänkt skatten för dem med de lägsta inkomsterna. Det här är inte unikt för Sverige. De länder som har låga skatter för löntagare har relativt branta skatter. Länder som Australien, Nya Zeeland, USA och England har lägre skatt för människor med låga inkomster. De har oftast lite brantare skatt och lite lägre totalt skattetryck. Det är det här som gör att jag även delar Carl B Hamiltons undran om varför den här interpellationen ställs. Men jag tror att det har med en annan faktor att göra, och det är att Socialdemokraterna är väldigt upprörda över den här regeringens skattepolitik. De anser att vi borde ha sänkt skatten för de allra rikaste. Det som gör dem upprörda är att vi har sänkt skatten för låginkomsttagare. Man kan tycka att det är lite paradoxalt att just Socialdemokraterna, som ibland kallar sig ett arbetarparti, är upprörda över att vi har sänkt skatten för dem som jobbar halvtid och deltid. Men jag vet att det är så. Det finns ingenting som man får så många interpellationer om, inte minst från Peter Persson men också från många andra socialdemokrater, som jobbskatteavdraget. Då kan de riktigt elda upp sig. Jag har en teori om vad det beror på att Socialdemokraterna så gärna vill att låginkomsttagare betalar skatt. Jo, när vi sänker tröskeleffekterna och när vi sänker marginaleffekterna får människor egenmakt. Då kan de styra över sin ekonomiska vardag genom sina egna beslut, eftersom de har mer pengar i plånboken men kanske ännu mer eftersom det faktiskt spelar roll hur de anstränger sig för att utforma sig eget liv. Då känner de en stolthet när det gäller egenförsörjning. Då har den en upplevelse av att de kan komma hem till sin familj och känna att de genom hårt arbete har bidragit till sin egen och sin familjs försörjning. Genom de här skatteförändringarna, inte minst därför att vi har sänkt fastighetsskatten, är det också många som har en möjlighet till en egen härd. De här sakerna - egenmakt, egenförsörjning och egen härd - bygger starka självständiga människor. Det är det som bekymrar Socialdemokraterna, för då slutar nämligen fler av dem att vara socialdemokrater. Det är det som bekymrar Peter Persson. De får makt över sitt eget liv, en möjlighet att med egen kraft och eget arbete skapa en bra tillvaro för sig och de sina. Då kanske det blir så att de upplever att det är viktigt med full sysselsättning, arbetslinje och en politik som bygger på ansvarstagande, välfärd och arbete. Och då förstår de att man inte ska rösta på Socialdemokraternas bidragspolitik.