Representanter for Brasils og Mexicos nasjonalarkiv er på vei til Svalbard. Sammen med Sogn og Fjordane fylkeskommune, er de først ute med å lagre kopier fra arkivene sine dypt inne i gruve 3, en nedlagt kullgruve i fjellsida ved Longyearbyen.

Her skal dokumentene ligge trygt i tilfelle arkivene i hjemlandet blir ødelagte av naturkatastrofer, krig eller hackerangrep. Dokumentene skal lagres på filmruller som sikrer dataene i minst fem hundre år.

Slik kan mennesker etter oss lære om vår kultur ved å lese av filmrullene. Om de da skulle være interesserte i alt vi legger igjen etter oss.

– Det er en spesiell følelse at jeg skal lagre min nasjons hukommelse på den arktiske øya, sier Eric Cardoso fra Mexicos nasjonalarkiv.

Rune Bjerkestrand og Katrine Loen Thomsen fra Piql er i området ved gruve 3, der de skal åpne World Arctic Archive. Foto: Piql

– Vi mangler hornmusikk

Det er god stemning i den vesle bedriften Piql med sytten ansatte i Drammen. Prosjektleder Kathrine Loen Thomsen og gründer Rune Bjerkestrand, har det meste klart til åpningen på morgenen mandag 27. mars.

– Vi har kjøpt inn røde bånd. Sakser og champagnen er bestilt, men vi mangler hornmusikk, ler Rune. Men det finnes sikkert et korps i Longyearbyen!

I 2002 grunnla han selskapet Piql. En stund gjorde de det godt på en maskin som ble brukt til å vise digital film i analoge kinosaler.

– Det var stort, både Bollywood og Hollywood brukte vår teknologi.

Bjerkestrand visste at dette var en kortvarig profitt. Snart var både filminnspillinger og kinoer digitaliserte. Det han hadde som kapital i bedriften da, var stor kunnskap om film, digital lagring og projektorer. Det ville de utnytte videre.

Ved hjelp av både EU- midler og støtte fra Norsk Forskningsråd og Innovasjon Norge, fikk de mulighet til å forske på film som lagringsmedium for digitale data. Rune Bjerkestrand tenkte det kunne bli sikrere enn vanlige harddisker.

Datafiler er sårbare

Runer risset inn i stein er lesbare over tusen år etter at de ble laget. Foto: NRK

– Runer risset inn for over tusen år siden i stein, er fortsatt lesbare, men dagens lagringsmedium er svært flyktige, sier Stefan Axelsson.

Han er ekspert på datasikkerhet og førsteamanuensis ved avdeling for Informatikk og mediefag ved NTNU Gjøvik.

Stefan Axelsson er ekspert på datasikkerhet. Han er førsteamanuensis ved avdeling for Informatikk og mediefag ved NTNU Gjøvik. Foto: Erlend Kester Moe / NRK

Harddisker er sårbare lagringsformater. De går ofte i stykker og enkelte filer kan bli ødelagte eller forsvinne. Derfor lagrer store arkiver og selskaper stadig kopier av filene sine og har mange sikkerhetskopier som de stadig oppdaterer.

Roboter pleier å overvåke disse prosessene for å fange opp skadede filer og erstatte dem med filer fra de andre sikkerhetskopiene.

Filmen er mer stabil

Piql har valgt å lagre dataene på en ny måte på et gammelt medium; filmen. Det er mer stabilt enn harddisker. Filmen de bruker er som annen gammeldags film fotosensitiv, det vil si at den skrives og leses med lys. Piql utviklet filmen videre, slik at de i dag kan lagre større datamengder i flere lag.

Les: Gambler du med familieminnene?

Noen kunder velger også å lagre visuelle bilder av dokumentene. Slik kan de leses direkte av som når du holder en gammel filmstripe opp mot lyset.

Filene kan heller ikke endres eller manipuleres når de først er skrevet inn.

Som filmen du kanskje hadde i det gamle analoge kameraet ditt, er filmen til Piql fotosensitiv og belagt med sølv. Foto: Colourbox

Trygt i minst 500 år

– Egentlig tror vi at vi kan lagre dataene med vår teknologi i 1000 år, sier Katrine Loen Thomsen i Piql.

De har kjørt tester der de gjenskaper 500 års slitasje ved hjelp av høye temperaturer. Det tålte den. Snart skal de også teste om det vil gå an å lese den etter tusen år.

Om 500 eller 1000 år har de neppe samme teknologi som i dag. Derfor er alle filmrullene selvforklarende med visuell lesbar instruks så folk i fremtiden kan lese det vi lagrer i dag.

Dataene skrives til filmruller som skal lagres inne i fjellet. Foto: Piql

I gruve 3

– Det er en veldig spesiell følelse å gå inn i gruva, forteller Rune Bjerkestrand. Det er helt mørkt og veldig kaldt. Jeg får en veldig solid følelse.

Pål Berg er forretningsutvikler i Store Norske Spitsbergen kullkompani.

Gruve 3 ligger i fjellsida utenfor Longyearbyen. I den den gamle kullgruva har det ikke vært drift på tjue år. Permafrosten på Svalbard gir spesielle forhold for lagring, forteller Pål Berg fra Store Norske Spitsbergen Kulkompani. For dem er dette god gjenbruk. Gruvene ligger jo allerede der.

– Inne i gruvene ligger temperaturen mellom fem og ti minusgrader. Forholdene er veldig stabile og påvirkes ikke av årstidene, forteller Berg.

Nå har de sikret gruvegangene og skal også stå for vakthold og daglig drift.

Hvelvet skal ligge dypt inne i den gamle kullgruva. Foto: Piql

Arkiv ødelegges i krig

– Under en krig er arkiver noe av det første som blir ødelagt, forteller Tor Eivind Johansen, daglige leder i KDRS, Kommunearkivinstitusjonenes Digitale Ressurssenter.

Tor Eivind Johansen er daglig leder i KDRS, Kommunearkivinstitusjonenes Digitale Ressurssenter.

De arbeider med systemer for å lagre kommunale arkiver trygt og etter gjeldende lovverk. 63 prosent av norske kommuner er medlem og bruker deres lagringstjenester.

De har fire digitale sikkerhetskopier av alle de kommunale arkivene som er med i samarbeidet. Disse ligger på ulike medier på ulike steder.

– Det Piql tilbyr vil være en ekstra lagring for våre samarbeidspartnere. Fylkeskommunen i Sogn og Fjordane er har valgt å lagre enkelte dokument de vil ettertiden skal huske i gruvene.

Ingen militære på Svalbard

Norge har suverenitet i øyriket Arktis ifølge Svalbardtraktaten,men med noen veldig viktige begrensninger. Svalbard er en demilitarisert sone, det vi si at det ikke er tillatt med militære styrker eller utstyr der.

Svalbardtraktaten er underskrevet av hele 42 land, og det gir en ekstra trygghet.

– Vi kan være rimelig trygge på at det ikke kommer militære angrep, mener Pål Berg fra Store Norske.

Frølager som nabo

Rett ved siden av World Arctic Archive, ligger Svalbard Globale frøhvelv. Hit sendes frø fra hele verden for sikker lagring. Krigen i Syria har allerede ført til det første uttaket av frø etter at frølageret i Aleppo ble skadet.

Les også: Det mystiske frølageret er livsviktig

– Det viser hvor viktig det kan være med en trygg lagring på et annet territorium, sier Rune Bjerkestrand.

Svalbard Globale frøhvelv ligger rett ved siden av gruve 3. Her ligger frø fra hele verden lagret. Foto: Mari Tefre/Svalbard globale frøhvelv

Norge kollapser uten våre registre

Øyvind Grinde sier at sikring av data er svært viktig for at samfunnet skal fungere. Han er seksjonssjef for informasjonssikkerhet og datadeling ved Difi, Direktoratet for forvaltning og IKT.

Øyvind Grinde er seksjonssjef for informasjonssikkerhet og datadeling ved Difi, Direktoratet for forvaltning og IKT. Foto: Difi

– Dersom folkeregisteret blir slettet i morgen, vil store deler av samfunnet kollapse.

Da vil ikke bankene kunne si hvem som eier hvilke penger, og da tar det ikke lang tid før det blir umulig å skaffe så enkle ting som mat. Vi ville heller ikke vite hvem som har tatt opp hvilke lån, så det ville ha blitt umulig å kreve dem inn.

– Også valg ville være umulige å holde. Vi ville ikke ha visst hvem den norske befolkningen besto av, sier Grinde.

Dersom Matrikkelen, Norges offisielle register over fast eiendom forsvinner, vil du ikke kunne bevisa at du eier huset ditt.

Grinde sier at slik situasjonen er nå er norske registre trygge der de er lagret.

Nasjonalbiblioteket er Norges hukommelse

Nasjonalbiblioteket lagrer absolutt alt som blir gitt ut i Norge; små brosjyrer, bøker, filmer, tv-programmer, aviser og norske nettsider.

Lars Gaustad ved Nasjonalbiblioteket mener Piql sine lagringsløsninger blir for lite tilgjengelig for publikum over tid. Foto: Nasjonalbiblioteket

De har som mål å ha dataene lett tilgjengelige for publikum samtidig som de bevarer dem trygt for ettertiden. De kopierer stadig dataene over til formater som er lesbare i samtiden. Noe av kopiene ligger dypt inne i fjellet i Mo i Rana.

– Om folk faktisk kommer til å bli interessert i alt vi lagrer er kanskje usikkert, men vi lagrer alt uten å ta valg. Slik kan de som kommer etter oss selv vurdere hva de vil vektlegge når de skal studere oss.

Nasjonalbiblioteket har vurdert løsningen til Piql, men mener løsningen er for dyr og at det i det lange løp vil gjøre materialet for utilgjengelig for publikum og forskning.

Sikkerhet mot cyberangrep

Det er mulig å søke på det som lagres på Svalbard via nett, men for å hente ut filene må de bestille dem.

Da går en vaktmester inn i fjellet, finner fram filmrullen og setter den i leseren. Da kan de fortsatt ikke skrives over. Piql mener dette gir en god beskyttelse mot cyberangrep fra sivile eller fremmede makter som vil gjøre skade på eller stjele informasjonen.

– Det er klart det er det er mulig å skade filene, om du klarer å komme deg fysisk inn i hvelvet og få tak i filmrullen, så kan du jo ødelegge det, sier Katrine Thomsen i Piql.

Kan lure seg inn

– Mennesket er det mest sårbare når det kommer til datasikkerhet, sier Stefan Axelsson ved NTNU Gjøvik.

Kevin Mitnick var en av de mest kjente hackerne på nittitallet. Han lurte mennesker til å gi ham tilgang til det de var satt til å beskytte.

Axelsson mener derfor at man aldri kan bli helt trygg, og påpeker at nesten alle store arkiver har sikkerhetskopier som ikke er koblet til et nettverk.

Han mener den største fordelen med å legge et slikt lager til øyriket i Arktis, er at det ikke er noe interessant for noen å bombe der. I tillegg er det en stor fordel at disse filene ikke kan skrives over og slik manipuleres i ettertid.

Kevin Mitnick lurte folk til å gi ham adgang til informasjonen de skulle beskytte og ble i 1995 dømt for flere datainnbrudd. Foto: DAMIAN DOVARGANES / AP

Mektige nasjoner kan ødelegge

Flere land frykter i dag for sin informasjon og lagrer kopier i andre land. Estland er et av landene som nå har vurdert trusselen fra Russland som så alvorlig, at de lagrer kopier av sine arkiv og registre i fremmede land.

Øyvind Grinde ved Difi sier at dersom mektige nasjoner som Kina eller USA har sterke behov for å komme seg inn i et slikt hvelv for å få tak i data, så kan de bruke de midlene de behøver.

– Slik er ikke verdensordenen nå eller i nær framtid, betrygger Grinde.

Axelsson ved NTNU mener at den største faren vil være store omveltninger som revolusjoner eller diktatorer som Hitler. De totalitære samfunnene har en skremmende historie med å brenne bøker og biblioteker.

Hvem er vi om vi ikke husker?

Axelsson peker også på at identiteten vår er sterkt knyttet til historieskrivningen. Når kulturer kollapser, faller identiteten knyttet til den gradvis vekk.

Bokomslaget av 1913-utgaven av Heimskringla, Kongesagaen til Norge som ble skrevet ned av Snorre Sturlason. Foto: Gerhard Munthe / Stenersen, Kristiania

Han sier at da vikingkulturen døde ut, så ble noe av den overført til det moderne skriftspråket av Snorre. Om vi skulle ha basert alt på runene som er nedrisset, ville vi ikke visst mye om denne tida.

– Kanskje ville hatt en mindre sterk tilknytning til vikingtiden dersom minnet om den var hvisket ut? spør Axelsson.

På Nasjonalbiblioteket ligger Heimskringla, Snorres Kongesaga, digitalt tilgjengelig med ti verk, og totalt sett har de mellom femti og seksti utgaver.

Lars Gaustad stiller et spørsmål til alt vi samler på: – Dersom vi hadde hatt tilgang til all informasjon fra vikingtid til i dag – ville vi da ha vært interessert i den?

Latin-Amerika sikrer sin hukommelse

Mexico og Brasil er to av de største landene i latinamerika og ønsker å sikre sin historie som land og folk for ettertiden. Begge lagrer nå sine grunnlover på Svalbard.

For Mexikanerene er jordskjelv en trussel mot deres arkiv og bibliotek.

– Vi ønsker å sikre vår nasjonale hukommelse for ettertiden, sier Erick Cardoso, direktør for informasjonsteknologi ved Mexicos nasjonalarkiv.

Ricardo Marques, direktør for Brasils nasjonalarkiv understreker viktigheten av å sikre sine data i en tid der med cyberangrep og nevner WikiLeaks som en av mange trusler. Nå velger de å lagre historisk viktige dokument.

– Vi lagrer også dokumenter fra slavetiden og opphøret av den, og ikke minst dokumenterer vi diktaturet fra moderne tid, sier Marques.

.