Saken dreier seg om at kommuneplanen legger opp til at innbyggerne på Smestad vil få færre restriksjoner på bruken av tomtene sine, og mulighet til å bygge mer på dem. Dette er omtrent det samme som ble planlagt i forrige kommuneplan fra de borgerlige, som også la opp til at det ville bli mulig å bygge tettere på Smestad enn før, ettersom området har god kollektivdekning. Folk kan, om de vil, bygge om eneboliger til rekkehus eller bygårder, og tjene gode penger på det. Eller de kan la være. Men kommunen har ingen planer om å ekspropriere eller bruke tvang på noen som helst måte, noe som også kommer fram i artikkelen.

Allikevel har altså journalisten like godt konkludert med at mennesker skal «flyttes» og at «hjemmene deres kan bli revet», samt at Smestad skal «saneres». Hvor kommer disse påstandene fra? Det er altså ingen som skal tvinges hverken til å rive eller flytte.

Om folk som eier enebolig på Smestad vil rive den for å bygge ut tomta så gjør de det i tilfellet selv, med stor økonomisk gevinst. Om de vil la være, så kan de la være. Dette omtaler aksjonistene selv som «terror» og «psykisk overgrep på beboere». Dette går over alle støvleskaft.

Selvfølgelig eksisterer det et markedspress som kan oppstå når tomteprisene øker og utbyggere sikler på tomta di. Og selvfølgelig endrer et nabolag karakter når noen får bygge høyere og tettere enn før. Det er absolutt verdt en debatt, og det påvirker selvsagt utforminga av kommuneplanen. Byrådet har valgt å redusere mengden utviklingsområder fra det forrige, borgerlige byrådet. Men det å tillate høyere utvikling av et område er ikke ensbetydende med hverken tvangsflytting, tvangsriving eller terror.

Om Dagsavisen og ABC nyheter leter etter ekte eksempler på tvangsflytting og tvangsriving, bør de heller se på prosjekter som E18 vestkorridoren eller E6 på Manglerud, der flere partier ønsker å drive ekspropriering og riving av hundrevis av boliger for å bygge motorvei.

ABC nyheter/Dagsavisen videreformidler flere absurde og/eller feilaktige påstander ukritisk og i flere tilfeller uten noen avsender, og overlater til byrådet å forsøke å oppklare i noen få sitater til slutt. Blant dem er de hyppige og feilaktige påstandene om at hagene og trærne på Smestad er enorme CO2-sluk, eller at knutepunktpolitikken «ødelegger byen», at «utbyggingen av hovedstaden preges av gigantomani», eller at «Oslo preges av hastig og til dels feilslått utbygging, og på den måten risikerer å bli historieløs». I stedet for å være mikrofonstativ for denne typen retorikk, kunne man med fordel undersøkt fakta i saken. Det hadde gitt en mer givende byutviklingsdebatt.