Jan P. Saltvedt er spaltist i Ytring på radio og nett.

Fotball-VM i Russland er det første virkelig moderne verdensmesterskap som virkelig anerkjenner sin politiske rolle.

VM i fotball har vært kontroversielle i sin tildeling, symbolverdi og gjennomføring atskillige ganger før, men nå er de åpent politiske.

I den grad at Storbritannias utenriksminister, Boris Johnson, har sammenlignet VM i Putins Russland med Hitlers egne propagandaleker, sommer-OL i Berlin i 1936.

Etter Skripal-saken i vår, truet britene med å trekke England fra hele VM. Slikt skjer ikke.

Man kan trekke nasjonen ut av noe så prosaisk som en europeisk union, men ikke et VM i fotball.

I stedet skal britene sammen med resten av verden nyte en fotballturnering som skal fargelegge vårt noe mørke og monotone bilde av dagens Russland.

Ingen boikotter Fotball-VM til tross for russernes rolle i krigen i Syria.

14. juni er det åpningskamp på den tidligere olympiastadion Luzjniki i Moskva. 65 nasjoner boikottet sommerlekene i den russiske hovedstaden i 1980, i protest mot daværende Sovjets innmarsj i Afghanistan året før.

Ingen trekker seg nå til tross for russernes rolle i krigen i Syria. Fotball har blitt for viktig.

Derfor passer heller ingenting bedre enn at det første VM i verdens største land innledes med en åpningskamp som er Amnesty Internationals levende mareritt - vertsnasjon Russland mot Saudi-Arabia.

To av landene som ifølge Amnesty mest åpenlyst bryter med internasjonale standarder for menneskerettigheter, om det dreier seg om likestilling, seksuell legning, ytringsfrihet eller helt grunnleggende rettsprinsipper.

Deres eneste dommer denne ettermiddagen i Moskva er iført kortbukser.

Uansett resultat av kampen kan det ikke hindres at de to statene får vist frem det ønskede glansede bilde av fredelig og dynamisk vellykkethet i verdens sentrum. Det er disse bildene Russland betalte for da de fikk VM.

Dette er bildene av den moderne verden samlet til ballspill. Dette er statene som står på hver sin side i krigen i Syria. Russland støtter Assad-regimet og Iran, Saudi-Arabias erkefiende. Enda mer politisk betent vil dette bli hvis resultatene virkelig har sansen for det makabre. Går de begge videre fra sine respektive grupper i grunnspillet, kan Saudi-Arabia og Iran ende mot hverandre i åttendedelsfinalene. Den nye kalde krigen kalles det betente forholdet mellom statene.

Men det er bare i VM konflikten kan få lov å utfolde seg.

Iran har ingen lang VM-historie. Det er bare femte gang de deltar i et sluttspill, og de har aldri gått videre fra gruppespillet. Men de har én stor triumf å vise til, nemlig da de slo USA i VM i 1998 og sendte amerikanerne ut av mesterskapet.

Denne gang trenger de ikke det. USA ordnet det selv ved å ikke klare å kvalifisere seg, og det på verst tenkelige tidspunkt da den hjemlige serien endelig ser ut til å bli en stabil suksess, med hjelp av stjerner som Zlatan Ibrahimovic.

FIFA har vist at de kjenner retningen på de internasjonale strømninger bedre enn de aller fleste andre.

Under VM i Brasil for fire år siden ble det amerikanske landslaget favoritter for en hel fotballverden. Nå er de ikke engang en del av VM-selskapet - den moderne verden, der USA er ute og Russland kjemper de mest prestisjetunge kampene med og mot Iran og Saudi-Arabia.

Fokuset i USA er i stedet allerede rettet mot å få sluttspillet om åtte år til det amerikanske kontinent, som er det eneste sted de er sikret å få være med.

Venter de for lenge, er Kina på banen også der. Surrealistiske pengesummer blir plassert i den hjemlige, kinesiske serie for å tiltrekke seg varierende vestlig fotballkvalitet for å øke interessen. Hvilket likevel er lite mot hva som vil bli satset hvis Kina får fotball-VM, hvilket ikke er en urealistisk tanke allerede i 2030.

Det internasjonale fotballforbundet, FIFA, har vist at de kjenner retningen på de internasjonale strømninger, politisk som finansielt, bedre enn de aller fleste andre.

Derfor kan vi også se frem til at Qatar får ryddet unna fremmedarbeiderne på stadionanleggene og er klare som vertskap for det mest absurde VM noensinne om bare fire år. Det skjer i november og desember på grunn av varmen, og med 55 km som lengste avstand mellom noen av de åtte stadionene som skal ha kamper.

I Brasil i 2014 var lengste avstand 3140 km.

Men lenge før den tid skal vi glede oss over det kommende fotball-VM hvor alle tidens største møtes - og hvor Tyskland vinner til slutt.

HØR: Ytring på radio – hver søndag kl. 11.03 på P2 og Alltid Nyheter eller i nettradio når du vil.