Presidentvalget i Venezuela i går ble en knusende seier for Hugo Chavez og venstresiden. Landets fattige har nok en gang samlet seg rundt sin kandidat i et valg som vil kunne fortsterke og fordype den sosiale endringsprosessen chavistene kaller Den bolivarianske revolusjon. Hendelsene i Venezuela er av global betydning, og Hugo Chavez står i spissen for en stadig voksende bevegelse av progressive krefter i sør som søker en moderne og demokratisk form for sosialisme for vårt århundre. Valgseieren er nok et bevis på at regjeringen i Venezuela leverer resultater som forbedrer livene til landets fattige flertall.

Den korrupte overklassen i landet blir stadig mer desperat etter å bli kvitt Chavez. Retorikken ligner nå mer og mer den som hersket i tiden før det mislykkede USA-støttede militærkuppet i 2002. Den skinnhellige bekymringen for “demokratiet” disse kreftene legger for dagen er bare til å le av. Den såkalte diktatoren Chavez har nå vunnet 12 valg og folkeavstemninger på åtte år. Det finnes neppe noen statsleder i verden med et klarere folkelig mandat. Og han har gjort dette på tross av at flertallet blant de store mediene er nådeløst og ensidig kritiske til presidenten.

Dekningen av Venezuela i internasjonale medier er også tendensiøs, for å si det forsiktig. Vi har sett dette gjenspeilet i en rekke kommentarer i norske aviser de siste dagene. Et gjennomgangstema er at det venezuelanske folket er “dypt splittet” og “polarisert”. Hallo?!? Chavez fikk mer enn 61 prosent av stemmene i går. I alle andre land, ihvertfall med en hvilken som helst moderat kandidat, ville dette blitt utlagt som en oppsiktsvekkende brei samling omkring en kandidat. Venezuela er nok et splittet land, men det er en sosial konflikt hvor et imponerende stort flertall av velgerne har valgt side for den bolivarianske bevegelsen.

Jeg er ikke enig med Chavez i alt han gjør. Men regjeringens innsats for å bekjempe fattigdommen, og den utvidelsen og fordypningen av demokratiet vi ser i Venezuela, er nok til å støtte ham mot hans mange fiender. Det finnes nok av dem som ønsker å fjerne den folkevalgte regjeringen i landet. Jeg har denne uken skrevet under et opprop som advarer mot nettopp dette. Solidaritet med Venezuela blir viktig framover, hvis ikke også vår tids forsøk på latin-amerikansk frigjøring skal bli stoppet av de reaksjonære kreftene som står klar til å tre fram fra skyggene hvis sjansen byr seg.

Foto: Dave Watson, LAG



Kommentarer





kommentarer