Danmark: Flatt landbruk i motbakke

Danske bønder har totalt 360 milliarder i gjeld. Likevel ser de stort på det, og slår seg sammen i stadig større enheter. Bonden er i ferd med å bli en økonomidirektør.

Niels Aagaard Jørgensens 700 purker produserer 22 500 griser i året. ROBERT MCPHERSON

29. juli 2013

– Jeg kan ikke bare gå og klø grisene bak ørene, jeg skal ha penger for det, sier Niels Aagaard Jørgensen, der han haster rundt i den moderne løsdriftsstallen og har hendene fulle med å sjekke hvilke av de svære purkene som er drektige.

Og nettopp penger er temaet i dansk landbruk nå. Store penger. Men ikke inntekter. Ikke subsidier. Her handler det om gjeld, gjeld og gjeld.

Med 700 purker som produserer 22500 smågriser i året, som han videreselger, tilhører Jørgensen og gården Frenderup middelklassen i det nye, danske landbruket. Han er blant landmennene som har tilpasset seg den nye tid, dagens krav om effektivisering, om å bli større.

Å gå rundt i en diger hall med svære, nysgjerrige purker gjør en besøkende litt usikker i steget. Svinebonden selv er alt annet en nølende, men engasjert og effektiv. Gården er så veldrevet at den også er besøksgård for skoleklasser. Dyrene får litt bedre stell enn gjennomsnittet, noe som utløser noen kroner ekstra ved levering.

Er det gladgriser? kan byfolk spørre om. Jørgensen vil at både revisoren og grisen skal være fornøyde.

– Jeg skal kunne se meg selv i speilet. Dyrevelferd og økonomi skal balanseres, sier han da jeg peker på en purkemamma som er fastlåst bak metallsprinkler mens smågrisene hennes dier.

– Det dreier seg om å få ned dødeligheten blant de nyfødte, som vi skal ha under 10 prosent.

Storbruk

Nøkkelordet i dansk landbruk er ikke av typen vi ellers assosierer med ferielandet, dejligt eller bayer. Det er strukturrasjonalisering, som er synonymt med storbruksfordeler. Dette er også honnørordene blå politikere i Norge bruker om landbruket foran valget. Det skal endres. Look to Denmark.

Den gjennomsnittlige, danske heltidsbonden har nå nesten 22 millioner i gjeld, skriver norske Agri Analyse i rapporten Slipp bonden fri! Gjeld og jordbruk i Danmark.

I flatlandet synker antall gårder med over 2000 enheter i året. Landet er som skapt til å dyrke jorden og fø opp husdyr, men utviklingen har tatt stormskritt. For 30 år siden hadde en vanlig melkeprodusent 27 kuer, i dag er gjennomsnittet 139. Før hadde grisebonden 62 av arten, nå 902.

Les også - Høstens valg, et matvalg

Selv har Jørgensen rundt 30 millioner kroner i gjeld, men sover likevel godt om natten. Ikke alle norske bønder ville fått blund på øynene. – Norge har store muligheter til forbedring. Odelsretten er en uting dere bare må bli kvitt. Tenk heller mer på landbruk som en forretning. Det å ha 15 kuer fører ikke noe sted hen. Dere må ha mye større enheter, lyder rådet fra han.

At norsk landbrukspolitikk også er distriktspolitikk, er en avgjørende ulikhet mellom norsk og dansk jordbruk. På Frenderup er sjefen klar over det.

– Jeg ser fornuften i å ha mindre bruk når det gjelder bosetningen. Men kan dere ikke ha 100 kuer, da? spør Jørgensen. Den norske ordningen med offentlig støtte til avløsere, slik at bønder kan ta ferie, bare flirer han uforstående av.

Aksjeselskap

Det er gått 17 år med hardt arbeid siden Jørgensen tok over etter sin far. Ingen av hans barn er interesserte i å ta over. Kanskje vil en av de ansatte kjøpe seg inn og drive videre når han gir seg, kanskje vil andre eiere kjøpe seg inn.

Her er vi ved det store skillet mellom norsk og dansk landbruk. Danmark har tatt steget ut i den «vanlige» forretningsverdenen, med stadig flere aksjeeiere i landbruket.

Til protester fra flere såkalte familielandbrukere har myndighetene varslet ytterligere liberalisering av landbruksloven. Det skal i enda større grad åpnes for eierskap utenfor landbrukskretser.

0508gjeldlandbruk.pdf Anne Gjertsen

Penger er kapital, men kapitalkreftene har i år begynt å vise muskelsvinn i landbrukets tjeneste: Flere banker varsler at de ønsker å bli kvitt sine landbrukskunder.Situasjonen i det danske landbruket minner om en klassisk boligboble. Utviklingen mot større driftsenheter førte til dramatisk høyere priser på jord. Samtidig økte investeringene i driftsapparat. Selv med et lavt rentenivå sliter mange med å betale. Faren er at en kollaps skal rive med seg bankene.

– Det har vært en fest som i boligmarkedet, og det kan ses paralleller til IT-boblen, sukker Jørgensen, men legger optimistisk til at selve jorden jo ikke vil forsvinne. Den skal uansett gi mat.

Voksesmerter

En drøy times kjøretur unna grisefjøset, ved Københavns Universitet, løfter Søren Kjeldsen-Kragh en advarende pekefinger. Den 75-årige økonomen er professor ved Fødevareøkonomisk institutt og er blant veteranene i dansk landbruksdebatt. Nå må han bruke flere fingre for å ramse opp problemene danske bønder sliter med.

0508antallbedrifter.pdf Anne Gjertsen

– Vi har trodd at alle problemer skulle løses ved å vokse. Men problemene er blitt større, sukker Kjeldsen-Kragh tungt.– Økonomer har vanskelig for å forstå at det er forskjell på industri og landbruk. Industri er teknisk. Landbruk er en biologisk prosess. Den avhenger av flinke, erfarne bønder. Men den gamle landmannen er forsvunnet og erstattet av økonomidirektører.

Lavkostland

I dag sender stadig flere danske svinebønder grisene til slakt og nedskjæring i Tyskland, hvor polske fremmedarbeidere får ned til 5 euro i timen.

Samtidig har deler av kapitalen oppdaget at det kanskje er mer lønnsomt å flytte hele sin landbruksvirksomhet til lavkostland. Danske investorer i storkonsernet Idavang produserte i 2012 mer enn 600 000 svin i Litauen og Russland, og kjøper stadig opp flere landbruksvirksomheter der.

– Dansk landbruk kan like gjerne gi opp fremtiden om den skal konkurrere på pris. Vi må satse på kvalitet. Danmark og andre land har i dag en stor middelklasse som er villig til å betale for kvalitet, og for eksempel økologiske produkter, sier Kjeldsen-Kragh med den pondus professorat og alder gir.

På Frenderup gård har Niels Aagaard Jørgensen tatt turen ut for å sjekke sine 215 hektar med kornåker, der både hvete og bygg sikrer fôr til grisene. En hundehvalp hopper lett og glad rundt føttene hans.

Han sier det ikke selv, men det er som om det suser et Jan Erik Vold-sitat gjennom kornstråene, en trassig hvisken: Det er håpløst og vi gir oss ikke.

Fakta Fakta Er et av Europas mest endringsvillige og effektive. Færre, men større, gårder produserer 20 ganger så mye svinekjøtt som det norske, åtte ganger så mye korn og tre ganger så mye melk.Målet har de siste årene vært et deregulert landbruk uten begrensninger på bruksstørrelse, og uten konsesjons- og kvotetak. Størrelsen på gårdsbrukene har vokst, men antallet bønder er redusert.Lønnsomheten har ikke fulgt utviklingen. Fra 2007 til 2012 gikk det danske landbruket totalt med 6,5 milliarder i underskudd. Investeringene i stordrift har ført til rekordhøy gjeld, og stordriftsfordelene spises i praksis opp av renteutgiftene.Siste nytt er at EU i slutten av juli vedtok å redusere støtten til dansk landbruk og heller flytte mer av støtten til land øst i Europa. Videncenteret for landbrug hevder dette kan føre til at hvert fjerde gårdsbruk blir nedlagt.Det danske landbruket brukes likevel som et eksempel av Fremskrittspartiet på hvordan norsk landbruk bør utvikle seg. Høyre er langt på vei enig. Vis mer