"In inconstienta lor, cateva televiziuni nu fac altceva decat sa incite la producerea unor revolte, nefiind satisfacute de nivelul protestelor in derulare. Nemultumirea ca la Jilava nu se intampla nimic si ca oamenii (salariati sau custodiati) isi desfasoara viata normal, cu usile deschise conform regimului si cu sutele de activitati care se organizeaza zilnic si in care sunt implicati majoritatea detinutilor, impinge catre gesturi necugetate. Chiar in acest moment, in fata intrarii in unitatea susmentionata, sta plantat provocator un car de la Antena 3 si asteapta. Desi este liniste. Ce asteapta? Pai fie sa se intample ceva anuntat, fie ceva provocat.", se arata intr-un comunicat postat pe propriul site de Sindicatul National al Lucratorilor de penitenciare (SNLP).

Vom trata pe larg revoltele de catifea provocate mediatic in tot sistemul penitenciar ca apogeu al unei strategii de uzura implementate de aproape un an de zile cu scop multiplu, mase de manevra si pagube colaterale. Insa inainte de orice alt articol, trebuie sa semnalam ceva concret, fix in acest moment.

In jumatate din sistemul penitenciar detinutii au initiat diferite tipuri de actiuni de protest pe care nu avem motive sa le denumim inca revolte. Cei avizati stiu exact despre ce vorbim. In 1997 Jilava a fost blocata zile in sir de un astfel de eveniment, iar masurile care se adopta pe fond de revolta pot fi traumatice atat pentru personal cat si pentru detinuti.

Cu exceptia Penitenciarului Poarta Alba, nu au fost inregistrate inca proteste in unitati care includ regimurile semideschis si deschis. Sistemul progresiv de executare a pedepselor isi spune, iata, cuvantul. Sunt conditii grele de munca si de detinere in penitenciare (nu doar in Romania) dar sunt si multe lucruri de pierdut pentru detinutii de la semideschis.

Daca intr-o unitate ca Jilava detinutii ar fi torturati cum spun Rares Bogdan si altii, ce i-ar fi impiedicat sa se alature protestelor? Si totusi nu o fac, iar asta strica planuri. Tot sistemul trebuie incendiat si fortata amnistia, fara sa se ia in calcul ca se poate obtine exact efectul invers. Patronii de trusturi trebuie extrasi, pana nu li se adauga alte condamnari. Ceilalti detinuti nu conteaza, folosesc scopului. Ca doar nu o sa se catere Voiculescu si Pacuraru pe puscarie ca sa fie preluati de televiziunile credincioase...

In inconstienta lor, cateva televiziuni nu fac altceva decat sa incite la producerea unor revolte, nefiind satisfacute de nivelul protestelor in derulare. Nemultumirea ca la Jilava nu se intampla nimic si ca oamenii (salariati sau custodiati) isi desfasoara viata normal, cu usile deschise conform regimului si cu sutele de activitati care se organizeaza zilnic si in care sunt implicati majoritatea detinutilor, impinge catre gesturi necugetate.

Chiar in acest moment, in fata intrarii in unitatea susmentionata, sta plantat provocator un car de la Antena 3 si asteapta. Desi este liniste. Ce asteapta? Pai fie sa se intample ceva anuntat, fie ceva provocat. Ca doar nu disloci si plantezi o echipa intreaga fara motiv. In scurt timp se vor mai alatura cel putin doua echipe. Mai lipsesc cateva imagini transmise din fata unitatii in direct si un indemn din partea unui moderator pentru detinutii din Jilava: procedati va rog la incendiere!

Dragi jurnalisti, un lucru tinem sa va transmitem. Daca un singur coleg de-al nostru va pati ceva din elanul vostru de a va recupera patronii incarcerati, ne vom invita singuri in platou. In platoul din fata televiziunilor. Si vom protesta. Legal. Cat va fi nevoie. Vom protesta pentru libertatea presei!

Dupa 1989, oamenii nu au mai protestat langa televiziuni. Dar ce faceti voi este prea mult! In alte tari revoltele din penitenciare au dus la atrocitati. Membrii ai personalului au fost sechestrati si agresati. Detinutii s-au omorat intre ei. Gasiti documentarea unor astfel de actiuni pe Internet. S-a ajuns la decapitari.

In sistemul penitenciar au fost 56.000 de detinuti. Acum sunt 28.000. Multe dintre unitati au camere la care usile nu se inchid decat noaptea. Un ofiter, un agent, o asistenta medicala si un psiholog sau o asistenta sociala formeaza o echipa care se ocupa (in contact direct si neinarmati) de sute de detinuti care se misca liberi organizandu-si singuri activitatile si exprimandu-si optiunile.

Suntem expusi permanent unor agresiuni dar ne asumam riscurile. Este ocupatia noastra. Si nu ne-am angajat ca tortionari. Nu asta facem! Ne place sa ne implicam si sa ajutam. Lasati-ne sa ne facem meseria! Si incercati sa v-o faceti si voi! Ne-am saturat de jigniri si de diversiunile voastre mediatice care ne pun vietile in pericol!