Adrian Năstase îndemnă într-un text postat pe blog-ul personal la reforme care se pot realiza si prin dialog, negociere, persuasiune.

”Imi este greu sa scriu despre ce se intampla acum in PSD si despre efectele asupra guvernarii. Sigur, nu am suficiente informatii despre cauzele subiective. Cred insa ca, ocupati cu mineriada, cu re-evaluarea revolutiei, cu noaptea generalilor, cu dosarele SIPA, nu intelegem ca fundamentul constitutional si cel institutional al Romaniei ar trebui modificate dupa experimentele – multe nereusite – ale perioadei de tranzitie din ultimii 25 de ani. Regulile de numire a candidatului de premier dupa alegeri, stabilirea clara a relatiei dintre presedinte si premier, forma de regim politic, statutul procurorilor, controlul civil al serviciilor (statutul serviciilor departamentale, statutul STS, SPP, etc), legile referitoare la securitatea nationala, revenirea eventuala la sistemul cu prima electorala din perioada interbelica (pentru a evita tentatia formarii de partide „balama”), etc.

In plus, cred ca nu intelegem cu ce viteza se modifica peisajul international. Am fost recent in China, la Shanghai. Dupa 13 ani, am avut surpriza de a descoperi o Lume Noua. China a devenit a doua putere economica a lumii si este in curs de a ‘coloniza’ spatii largi pe alte continente. SUA au devenit o imensa companie transnationala, cu regulile specifice cautarii de profit ( vanzarea de armament catre Arabia Saudita va crea locuri de munca in America dar vom plati cu totii noua cursa a inarmarilor la nivel global). Rusia nu mai are complexe in relatiile internationale si isi exercita statutul de mare putere, inclusiv in vecinatatile sale geografice. Uniunea Europeana este in tensiune, cautand o reasezare a intereselor sale in conditiile slabirii relatiilor cu Marea Britanie si cu SUA.

Am spus adeseori, este mai usor sa intri intr-o criza dar este mai greu sa iesi din ea. Recunosc, fiind rac prefer reformele, nu revolutiile. Reformele se pot realiza si prin dialog, negociere, persuasiune. Revolutiile pot avea efecte perverse, pot genera jihaduri pentru noile credinte sau in numele acestora. Unii vor spune ca in anumite situatii revolutiile sunt inevitabile. Probabil. Ma uit insa cu stupoare sa vad cum revolutia la noi isi devoreaza copiii. Ce creste in loc? Care este valoarea noilor lideri politici? Nu vreau sa dau eu raspunsuri.

Si nu dau niciodata sfaturi. Oricum, nu mi le-a cerut nimeni dar imi aduc aminte de anecdota cu sotii Ceausescu. In apropierea anului 2000, cand se vorbea despre sfarsitul lumii iar marii conducatori mondiali propuneau diverse formule de salvare, Elena ii spune sotului sau sa nu se impacienteze: „Nicule, nu stii, noi suntem cu 500 de ani in urma”.

Romania actuala nu mai poate trai izolata de ceea ce se intampla in lume. Iar „reteta” mea, atat in plan intern cat si extern, a fost aceea ca dialogul este preferabil razboiului. Razboiul produce pierderi pentru ambele parti. E adevarat, uneori, al treilea castiga. Dar nici asta nu e sigur.”