Prolog: Povestea lui Andrei

Lema 1: “Nu există relație pur platonică între un bărbat si o femeie. În timpul vieții, bărbatul va fi tentat într-ale împerecherii de o gogoașă uleioasă sau de un dovleac scobit. Darămite de ambele la distanță de câțiva centimetri.” (Sir Richard von Covrig)

Eu sunt Andrei. Numele de famile nu contează. Nici pentru voi și, în niciun caz, pentru EA. Prietena, iubita, sufletul pereche, soția…

Am cunoscut-o în ultimul an de facultate. Eu, june cuminte și bleg, cu coatele tocite, dar cu prepuțul intact. EA, Madona de la poarta raiului. Era întruchiparea divinității; mai puțin partea cu imaculata concepție.

Niciodată nu am știut câți au fost înainte de mine. De fiecare dată când discuția ajungea măcar adiacent acolo, EA mă făcea rapid să înțeleg că doar viitorul contează, nu trecutul. Și orice tentativă de a insista pe subiect, chiar și în glumă, se transforma într-o acțiune intruzivă și nesimțită din partea mea. Până la urmă, indiferent de relația dintre noi, trebuia să îi respect intimitatea și să îi accept trecutul. L-am acceptat prin necunoaștere.



Dragostea a escaladat rapid și la finalul facultății i-am jurat iubire până la moarte. În momentul ăla aș fi vrut și dincolo de moarte, dar nu se pupa cu discursul popii. La finalul facultății, soția mea s-a angajat laborant la Facultatea de Fizică din Măgurele. Am rămas destul de uimit de reușită, pentru că a obținut postul imediat după absolvire, deși nu a fost cea mai strălucită din serie.

Venea în fiecare zi acasă după miezul nopții, uneori chiar spre dimineață. Pe motiv că e în lucru nu știu ce proiect pentru inginerii de la CERN. Într-o noapte, n-am mai suportat și am așteptat-o la ieșirea din facultate. A terminat munca pe la ora 8 seara, s-a urcat în mașina unui domn profesor și a plecat din apartamentul lui pe la 12 noaptea.

Au turbat măruntaiele în mine. Simțeam că îmi cade cerul în cap și în același timp îmi saltă iadul de sub fund. Eram ca un bulgăre de energie comprimat, gata să explodez. M-am dus cu scandal la profesor acasă, aveam și cuțit, telefon să chem poliția, am vrut să o sfârșesc definitiv, ce mai. I-am dat buzna în casă, l-am înfășcat bine de gât și am început să strâng.

Și cu un ultim grai sufocat, îmi zice profesorul: “Stai, bă, nebune! Habar nu aveam că e măritată! Cine, mă, asta măritată?” Și a început să râdă ca un psihopat sub ochii mei inundați de lacrimi și furie. “Păi pe asta au luat-o toți colegii la rând. O am de clientă din primul an de facultate. Cum crezi că a reușit să termine? Ești tâmpit la cap? Păi ea lucrează în fiecare zi între 10-12 bărbați. Și toți i-au fost seminariști, profesori, șefi de an, a tecut pe la fiecare in parte. Pe ce lume te crezi?”

Lema 2: “Pe fundul fiecărui abis există o femeie care sapă groapa și mai adâncă” (Sir William Clătită)

Pentru mine EA a fost apogeul vieții, laptele și mierea. Acum rătăcesc pe Mătăsari ca un somnambul, cu 50 de lei în buzunar. Vreau să găsesc ceva mai la ieftineală și să schimb gustul de miere cu unul de brânză. Atât mi-au mai rămas după ce am plătit cheltuielile de judecată și prima pensie alimentară: 50 de lei.

Da, plătesc pensie alimentară, am copil cu EA, deși ne-am iubit de fiecare dată cu prezervativ.

Vedeți voi…soțioara mea s-a prins că o bănuiesc de nefăcute și a fost precaută. Cu vreo două seri înaine să o prind acasă la profesor, mi-a făcut cadou un sex oral. După care a fugit instant la baie. Dracu de femeie mi-a ținut “esența” în gură și s-a însămânțat singură, cu degetul.

Până la urmă Madona nu a fost de la poarta raiului , ci din Măgurele, de pe centura Bucureștiului.