Procurorii au găsit texte antisemite și homofobe date postacilor lui Udrea ca să le împrăștie Gazeta publică azi unul dintre articolele trimise de șefii postacilor către oamenii lor, în care Sorin Oprescu este numit ”tovarășul Schmayer” și e stigmatizat drept ”homosexual”

luni, 19 octombrie 2015, 5:45

UPDATE 2: De ce nu e public dosarul Elenei Udrea?

Astăzi este a cincea zi de la primul termen și încă jurnaliștii nu au acces la dosarul Galei Bute. Înalta Curte de Casație și Justiție se încurcă în proceduri și riscă să transforme începutul procesului într-un mare semn de întrebare: un proces este corect dacă toate probele sînt pe masă și orice cetățean are acces la ele. E dreptul celor 8 inculpați ca dosarul să fie public, la arhiva ÎCCJ. Statul de drept înseamnă ca statul să se supună dreptului . Un proces public este condiția unui proces corect.

Cerem instanței care judecă Gala Bute să se supună ea însăși legilor și să permită accesul la dosar.

UPDATE 1: Luni seara, la patru ore după apariția acestui articol pe blog, avocatul Alexandru Chiciu, apărătorul Elenei Udrea în dosarul Gala Bute, a intervenit telefonic în emisiunea lui Victor Ciutacu de pe RTV. Avocatul a spus că în cazul mesajelor antisemite și homofobe ale postacilor PD-L București dezvăluit de gsp este mandatat de clienta să declare că ”Elena Udrea nu avea cunoștință de conținutul acestor mesaje”.

Puțin mai tîrziu, tot luni seara și noaptea, Antena 3 a difuzat numeroase mailuri din dosarul Gala Bute, aflat de pe rol la ICCJ, care atestă felul în care oamenii Elenei Udrea îi aranjau acesteia intrarea și știri favorabile pe mai multe posturi de televiziune, siteuri și ziare.

Investigație de Mirela Neag, Răzvan Luțac și Cătălin Tolontan

Cînd scula BMW a oprit în fața clădirii de la Șosea, pe ăia de tocmai intrau în tură i-a luat amețeala.

”Se anunțase că ne vine un coleg nou, cu pile, dar nu ne așteptam să-și aducă limuzina de 50.000 de euro”, povestește unul dintre postacii din strada Modrogan 22, lîngă ambasada Ucrainei.

Baza era la demisol, în sediul PD-L București. ”Să fii postac pe net, cum zice lumea, e munca naibii!”, spun ei.

Era secretă locația postacilor? ”Secretă pe naiba!”, rîde omul. ”Noi îi știam pe ăia de la PSD sau pe ăia ai lui Ghiță, ei ne știau pe noi”.

Softul de la adresa http://89.36.133.136/news-ui/

Postacii lucrau în două ture. Băgau armată ca Berilă, cum se zicea pe vremuri. Și, acum să vină unul cu BMW-ul, dă-o în mă-sa de treabă! Parcă nu era programul suficient de nașpa:

Intrau pe adresa de net http://89.36.133.136/news-ui/. Se conectau cu user și parolă. Dădeau căutare pe ”Udrea” sau ”Băsescu” sau ce li se indicase în ziua aceea. Căutarea pe siteurile indexate le arăta unde s-a scris despre cei pe care trebuiau să-i apere. Intrau pe siteurile respective la comentarii. Luau texte-ordine, create de șefi, cu <copypaste> și le postau. Și erau la distanță de 100 de mesaje pînă își atingeau norma de 100 de mesaje pe zi.

O echipă de 18 postaci

În 2012, cînd a apărut omul cu BMW-ul și cu tatăl vice pe undeva lucrau în medie 18 oameni ca postaci în sediul PD-L București sau de acasă. Toți se aflau la mîna ”mamei” lor, blogerița Luluța Mîșulescu.

Teoretic, Luluța Mîșulescu era în subordinea consultantului politic Cristi Călugăru, cel care avea să fie cunoscut, pe timpul arestării lui Udrea din 2015, drept ”echipa de comunicare”.

De fapt, Luluța avea o singură stea deasupra capului: pe Elena Udrea și admirația sinceră pe care i-o purta.

Avea și de ce.

Luluța, blogerița în admirația lui Udrea

”Luluța era o blogeriță căzută în cap după Udrea. Posta niște texte radicale. Foarte talentată la jocurile de cuvinte, dar cu tendințe extremiste vădite. Cînd, în 2012, a ajuns șefa postacilor lui Udrea și-a văzut visul cu ochii. Putea comanda astfel încît să-și împrăștie ideile peste tot. Și așa a început totul” Sursă a Gazetei

O altă sursă susține că Luluța Mîșulescu și trupa sa n-au fost decît răspunsul PD-L la ceea ce făcea PSD. ”La fel de extrem, la fel de urît, la fel de nociv se purtau și postacii pesediștilor”.

Udrea a luat-o pe Luluța pe lîngă ea prin 2008, dar nu ca șefă a postacilor. Totul a mers bine o vreme.

Apoi, în ianuarie 2012, cînd oamenii au ieșit în stradă întîi la Tîrgu Mureș și apoi în Piața Universității, pedeliștii din Capitală conduși de Udrea și-au dat seama că au nevoie de o organizare mai bună.

Postaci angajați contra manifestanți

”Pînă atunci, foloseam drept postaci niște voluntari de la organizația de tineret a PD-L București. În timpul protestelor din ianuarie 2012 am angajat oameni și am folosit un soft dedicat” Sursă a Gazetei

Voluntariatul nu mergea. ”Puștii veneau de silă, dar nu prea erau responsabili. Plus că unii șefi de sectoare aveau nevoie de ei să pună afișe, așa că ni-i disputam aiurea”. Organizația condusă de Elena Udrea a făcut rost de bani și de soft.

Conform dosarului ”Gala Bute”, banii au provenit din mita întoarsă de firmele prietene ale Elenei Udrea, care luau lucrări de la MDRT și apoi, prin diverși loiali ai ministrului, întorceau sumele acolo unde era nevoie.

”Așa s-a cumpărat și softul de monitorizare găsit pe tableta Elenei Udrea”, este esența a ceea ce susțin procurorii în rechizitoriu.

Au confundat procurorii softurile?

De fapt, existau două softuri și, conform mărturiilor dinspre postaci, procurorii au dat-o în bară cînd au trimis în fața instanței în ”Gala Bute” softul găsit pe tableta Elenei Udrea drept mobil al mitei.

Pentru că, atunci cînd intra pe tabletă, Udrea accesa și ea, ca orice postac mărunt, adresa http://89.36.133.136/news-ui/. Și așa vedea ce s-a mai scris despre ea.

”Acest browser a fost creat gratuit de un prieten al lui Radu Munteanu, băiatul de casă al lui Tudor Breazu”, susține cineva.

V-ați prins? Tudor Breazu, care era băiatul de casă al Elenei Udrea, avea la rîndul lui un băiat de casă, pe Radu Munteanu, care avea un prieten, care a făcut softul.

Dacă nu ați reținut, nu e grav. Ideea e că acest Soft #2 a fost moca.

Patru-cinci sisteme de monitorizare pentru Udrea

Plătit a fost alt soft, să-i zicem Softul #1.

Acesta a fost cronologic primul și a fost produs de firma XYZ Servicii Online SRL. E administrată de Alin Zăinescu și s-au făcut două plăți în valoare de 71.000 de lei. Softul #1 oferă monitorizări în rapoarte voluminoase.

”Se generau rapoarte de vreo 200 de pagini, la care s-a renunțat pe la începutul lui 2012”, după cum descrie o altă voce care știe ce se petrecea în clădirea de la Șosea. Ăla, Softul #1, a fost softul cumpărat din banii întorși ca șpagă de firmele clienți politici ai MDRT. Dar el n-ar fi pe tableta lui Udrea.

Și, ca să vă confuzăm de tot, mai existau două sau trei softuri cărora n-o să le mai dăm numere că ne-am dori să citiți mai departe.

”Da, e adevărat. În afară de cele două softuri de la PD-L, pentru Udrea mai existau două-trei monitorizări făcute de softurile achiziționate pe banii MDRT, cumpărate de la Mediafax și de la alții, care le făceau meserie” Sursă a Gazetei

Acum sigur v-ați prins. Elena Udrea monitoriza tot ce apărea despre ea în presă și pe net cu patru, cinci sisteme.

E de înțeles și perplexitatea Monicăi Ridzi din 2009! În plină conferință de presă, prima și ultima pe tema ”1 Mai”, că alta n-a mai apucat să facă, ministrul aproape că striga de la tribună: ”Eu mi-am făcut imagine pe bani publici?! Uitați-vă la alte ministere! Alții fac și mai și!”.

Udrea era modelul și amica lui Ridzi, dar pe șefa sportului și tineretului o lăsaseră nervii și o arăta cu degetul pe Elena, fără să o numească.

250.000 de comentarii într-o lună

PASAJ DIN DOSARUL ”GALA BUTE”

Mesajul trimis de Călugăru Cristi către Udrea Elena la data de 20.07.2012 (vol. 45, f. 245):

„De la 1 mai până pe 10 iunie, au existat 3317 articole. În aceeaşi perioadă s-au plătit 12.907 euro, ceea ce înseamnă că s-au luat în calcul 258.140 de comentarii. În medie 77,8 comentarii pe fiecare articol.”

78 de comentarii în medie erau adăugate de postaci fiecărui articol

100 de articole în medie pe zi erau ”contrate” de echipa Elenei Udrea

”Cici, te implor, ajută-mă să-i rezolvăm!”

Cine erau postacii? ”În principal, studenți din provincie, apropiați de PD-București. Se bucurau la o pizza și o bere de la organizație. Și mai luau niște sute de lei pe lună din moderare. Mai veneau și pile, dar mai rar”, descrie sistemul o sursă.

În 2012, la alegerile locale și parlamentare, s-a ajuns sus ca număr de postaci angajați și, pînă în 2014, cînd Udrea a candidat pentru prezidențiale, deja mesajele erau de o violență fără precedent. Celelalte tabere politice procedau întocmai. Postacii intraseră în epoca războiului fără supraviețuitori.

Sumele totale cheltuite pe postaci oscilau, se putea ajunge și la 10.000 de euro pentru o campanie. În cazul lui Udrea, DNA susține că unele dintre serviciile postacilor și ale PD-L București proveneau din banii de șpagă.

Luluța era mișto ca șefă. Se bătea pentru oamenii ei.

PASAJ DIN DOSARUL ”GALA BUTE”

”Mesajul trimis de martora Mîşulescu Reta Luluţa, care gestiona relaţia cu postacii, inculpatului Breazu Tudor la data de 11.12.2012 (vol. 45, f. 312) cu subiectul „restanţe” şi conţinutul:

„1. Zaharia Silviu – 897 (n-a luat deloc, nu mi-au ajuns banii dati de Elena) saracul a tacut pana acum si il am in echipa si azi.

2. Maria Ion – restanta 570 roni – cu scandalul

Ei sunt urgentele Cici, te IMPLOR ajuta-ma sa-i rezolvam”.

Fragmentul e din dosarul trimis în instanță.

Surpriza de la percheziție

Pe 5 februarie 2015, cînd procurorii DNA au făcut percheziția acasă la Tudor Breazu, comoara bolnavă nu era pe hardul local, ci în mail.

Au dus calculatorul cool al lui Breazu la băieții de la tehnic, aceștia au reușit să-i restaureze parola de intrare și l-au trimis pe jandarmul de la poartă să le cumpere emetiral de la farmacie. Dar repede, că vomită oamenii pe probe!

Ce au găsit procurorii

De pildă, au găsit acest text, conceput de Luluța Mîșulescu, pe 4 martie 2012, pentru uzul postacilor. Textul începea astfel: ”Despre Oprescu- tovarășul Schmayer- adevarătul nume al lui Oprescu care dupa unele dezvăluiri, face parte din echipa KGB reactivată în Romania”.

Apoi, postacii erau îndemnați să se întrebe de ce a făcut public Oprescu faptul că s-a operat de prostată. Că doar problemele de prostată sînt ale bărbaților care f….

Iar Oprescu nu f…, de ce a făcut publică operația de prostată? Ca să mascheze adevărul oribil, de neiertat, stigmatizant. ce adevăr? ”Avem un raspuns plauzibil”, zice ordinul către postaci. ”Sorin Oprescu este homosexual?”.

Normal că este, doar ce ați crezut? E evreu, kaghebist și homosexual. Altfel de ce ar fi însoțit peste tot de ”de un individ care stă mereu în preajma lui, chiar și atunci cînd merge «pe teren»…vestimentația acestuia fiindu-i de fiecare dată în nuanțe de roz și imprimeuri florare! Gesturile, machiajul, mersul…într-un cuvant efeminat, arată că este homosexual, iar cei din jurul lui Oprescu și-au pus întrebarea, de ce este permanent cu Oprescu?. Iar la PC se mai spune că i-ar fi facut un loc «calduț» «panterei roz»”.

Nu prea se înțelege chestia cu locul călduț și pantera roz, dar să nu intrăm în detalii.

Privind textul, procurorii au întrebat și ei în jur. ”O fi acesta un îndemn la homofobie și la rasism?”.

Și ce n-au găsit procurorii

Păi n-au găsit foarte multe mesaje, spun cei care au lucrat acolo. N-au găsit momentul de geniu cînd postacilor li s-a spus că Dan Tăpălagă, de la Hotnews, și Monica Macovei au fost văzuți deplasîndu-se în spatele Operei Române. Să bage repede pe net!

Procurorii n-au găsit ideea deșteaptă după care postacii au fost învățați ca ”atunci cînd intră pe articolele Andreei Pora sau ale lui Tolontan și Neag să-i acuze că au ajuns ca jegoșii de la Latrina 3”. Ca să-i culpabilizeze.

”Latrina 3” e, spun cei care cunosc Baza postacilor de la Șosea, invenția ”mamei” postacilor. Un copywriter de succes.

Fugiți, vin căpușele!

Iar un copywriter de succes nu se mărginește la vorbe, el schimbă realitatea. ”Cînd a fost nebunia cu boala Lyme, creată de căpușe, Luluța a apărut într-o dimineață și ne-a zis că pe asta trebuie tocat Oprescu”.

Și au răsărit mii de comentarii pe net despre faptul că oamenii se vor îmbolnăvi și vor muri, mușcați de căpușe, și că Oprescu nu face nimic.

Primarul Bucureștiului s-a trezit întrebat în conferință de presă de ce nu ia măsuri. ”Ne-am amuzat cînd am văzut că ăia de la PNL și-au făcut campanie mergînd prin parcuri îmbrăcați în combinezoane galbene și stropind cu insecticid împotriva căpușelor”, își amintește cineva din echipa de postaci.

Problema căpușelor era autentică, media o relata constant, dar abia azi aflăm cum manifestarea ”interesului public” de pe net pornise dintr-un demisol de la Șosea. Comentariile de pe net produceau propria vibrație în lumea reală.

Reacția Luluței Mîșulescu: ”Mi se face rău!”

Iritat de atacurile împotriva sa de pe net, un scriitor american i-a numit în New York Times Book Review pe postaci ”un trib de tipi cu cozorocul șepcilor întors la spate și care respiră pe nas în pivnițe neaerisite”. O muncă pe care o poate face oricine. Nu e chiar așa.

Sunată iei de Gazetă ca să comenteze mailul găsit de procurori, Luluța Mîșulescu a spus, gîfîind: ”Stați puțin că mi se face rău. Mă sufoc! Mă sufoc!”. ”Dar care a fost rolul dumneavoastră la PD-L București ne puteți spune?”. ”Doamnă, mă sufoc!”, a mai zis Luluța Reta Mîșulescu, înainte de a dispărea din convorbire.

Puștiul cu BMW-ul venit să se facă postac?

S-a lăsat repede. Nu era de el.