Lokalni župnik ušao u desakralizirani objekt i neovlašteno demontirao izložbu u sklopu cjeloljetne kulturne manifestacije.

Kastavsko kulturno ljeto – cjeloljetna kulturna manifestacija u kvarnerskom gradu započeta početkom lipnja – predstavljeno pod sloganom „cijeli grad je pozornica“, postalo je arena lokalnoga klera i lokalnih kulturnih djelatnika.

Osam godina korištenja Galerije Svete Trojice – galerijskog prostora Republike Hrvatske – privedeno je kraju naglo i agresivno kada je župnik Franjo Jurčević u petak, 21. lipnja, ulaskom u galerijski prostor intervenirao u izložbeni prostor uklanjanjem izložaka postavljenih u sklopu izložbe „Ženski autoportreti – upisivanje tijela“. Oni su, pak, dio izložbenog programa „Ars Post Mortem“ koji je inspiriran Plesom mrtvaca, čuvenim djelom u svom gradu nedovoljno istaknutog kastavskoga slikara Vincenta iz Kastva, a djela su kao takva odabrali umjetnici Dalibor Martinis i Stipan Tadić, odnosno povjesničarka umjetnosti s Filozofskog fakulteta u Zadru – Karla Lebhaft, ujedno glavne kustosice ovogodišnjeg izložbenog programa KKL-a. Tročlani je žiri vođen široko zahvaćenim konceptom radove spomenutih autorica odabrao na temelju javnoga natječaja za Izložbeni program i izložbu postavio u skladu sa zahtjevima licence HDLU-a, Ulpuha, odnosno Grada Kastva. Prema riječima povjesničarke umjetnosti i glavne kustosice, Karle Lebhaft, izložba: povezuje tri odvojena koncepta kojima je zajedničko postavljanje u središte rada subjekt umjetnice kojeg tretiraju na dvije razine: na razini inskripcije vlastite egzistencije i identiteta u njihovim „rubnim“ pojavnostima, odnosno inskripciju tijela umjetnice u reprezentacijski diskurs slike.

Naime, župnik Jurčević najprije se obratio organizatorima festivala i izložbe e-mailom u kojem zahtijeva da se ženski autopotreti, od kojih je dio polu-nagih motiva autorica Marije Koruge, Monike Meglić i Melinde Šefčić, „smjesta uklone […]smjesta iz kapelice sv. Trojice, jer takovim nakaradnim tobožnjim umjetničkim djelima, jednostavno nije mjesto u sakralnom objektu.

“Kada smo prije par godina razgovarali o pretvaranju tog ambijenta u izložbeni prostor, jasno je bilo rečeno da svi oni koji koriste taj prostor za izložbe, trebaju strogo voditi računa o sakralnosti dotičnog objekta.

Ovom je izložbom taj ambijent jednostavno osramoćen i desakraliziran pa stoga lijepo molim da za takova (ne)umjetnička djela potražite neki drugi prostor, nekakovi kupleraj ili tomu slično.

Ubuduće lijepo molim da me se obavijesti na bilo koji način o kakovim se izložbama radi, kako bi se mogli izbjeći eventualni novi nesporazumu.“

Po slanju svoga e-maila, svećenik se osobno uputio u galerijski prostor dvoranske crkve iz 15. stoljeća s danas sasvim drugom, nesakralnom funkcijom, i samoinicijativno postavio radove triju autorica licem prema zidu kako javnosti ne bi bili vidljivi autoportreti.

Izložba postaje dijelom kastavske kontroverze uslijed cenzure i pritiska predstavnika katoličke crkve, iako se galerijski prostor kao nekadašnja kapelica ne nalazi u funkciji sakralnog objekta. No to nije spriječilo župnika Jurčevića da, revoltiran sadržajem i motivima slika, neovlašteno otključa galeriju i skine radove sa zidova.

Svoj postupak javno je objasnio na svom blogu ‘Franjo BLOG‘ gdje ističe:

Prije nekoliko godina ja (Franjo Jurčević) kao župnik sam dogovorio sa predstavnikom gradske uprave da prostor kapelice sv. Trojice u Kastvu može poslužiti i kao prostor za razne kulturne izložbe.

Tom prigodom bilo je dogovoreno da će se strogo poštivani sakralni karakter spomenute kapelice i da se ni u kom slučaju u tim izložbama oskrvnjivati karakter te kapelice.

Sve je to uglavnom bilo poštivano do sada. No, otvaranjem izložbe u organizaciji KKLJ-a u kapelici sv. Trojice otvorena je izložba Ženski autoportreti-upisivanje tijela,, Marije Koruge, Monike Meglić i Melinde Šefčić, dana 18. 06. 2013., i tom je prigodom teško narušena i povrijeđena svetost ove kapelice

Mislim da slika na naslovnici naše web stranice dovoljno jasno pokazuje svu perverznost kako onih koji su tim glupostima upropastili nekoliko metara nevinog platna, tako isto nestručnost i potpuno nepoznavanje karaktera određenog sakralnog objekta onih koji su tu sramotu izabrali za sakralni objekt u Kastavu u sklopu KKLJ, teško ga oskvrnuviši ovom preglupom i nepristojnom tvorevinom „triju kastavskih priedea navodnih umjetnica“. To su mogli na otvorenom učiniti ili u Splitu ili u Zagrebu ali ni pod kojim uvjetima u kastavskoj sakralnoj kapelici sv. Trojice u Kastvu. Dalje>>

