Majke ti mile, kako samo postanu živčani kad im dirneš u pare i imetak ovi likovi koji pred nacijom glume moralne ikone i bose svece s paćeničkim podočnjacima. Pogotovo oni. I pogotovo ti među njima koji su u kičasti hrvatski glamur, peterosobne penthouse, Gloriju i luksuzne aute s bijelom kožom uskočili iz pastirskih opanaka.

Ne smiješ ni zinuti, vade očnjake. U pravilu. Nekidan je u pogledu pitanja o njenim hotelima, pansionima i vilama za iznajmljivanje bjesnila međugorska vidjelica Mirjana Dragičević Soldo, nekadašnja pastirica s osnovnom školom. Prije nje ministar Kuščević oko njegovih bračkih nekretnina i ministar Marić oko nerazjašnjenih kuća i stanova. Prije njih bezgrešni predsjednički kandidat Miroslav Škoro na temu njegovog obilatog poslovanja s HDZ-om i državom.

A evo sada i Thompsona. Užasnut. Uvrijeđen. Šokiran. Jer su ga se splitski novinari drznuli pitati koliko će novaca dobiti od Grada za koncert u nedjelju na splitskoj rivi, večer prije godišnjice Oluje.

U Gospiću je spektakl propao

Dado Milinović nedavno se pogodio da Thompson pjeva i kod njega u Gospiću za 200.000 kuna i još tražio da ga se kao župana osobito pohvali kako racionalno upravlja javnim sredstvima budući da je “skinuo” sto tisuća od onoga što je menadžer tražio. U Gospiću se oko toga digla kuka i motika pa je spektakl propao.

No pojavili su se Opara i Split, čeka se i predsjednicu države. Škoro taj dan pjeva za Oluju u Trilju, mora i Kolinda pokazati svoje izborne arije i notne ključeve. Pa se za Thompsona dobro odriješila kesa, ugovor potpisan. Za taj jedan nastup 400.000 kuna iliti preko 50 hiljadarki eura neto. Takorekuć – nije loše.

Split je svom kazalištu dužan baš taj iznos

To je, recimo, garsonijera u Zagrebu. BMW trojka. Što god. Nevažno. Ne pletemo se u to kako Marko Perković iz Čavoglava troši svote koje mu se isplaćuju na račun. Ali stvar ipak jest krajnje važna utoliko što se javni novac – ne Oparin – nalazi u sefu u koji je posegnuo HDZ-ov splitski gradonačelnik da u zlatu namiri Thompsona. Dakle, novac građana Splita. Poreznih obveznika. Koji od svega što ikako i igdje zarade bar pola moraju kesnuti državi u užem i širem smislu, dakako za javne potrebe i izdatke.

Ne bi nitko ni zucnuo kad to ne bi bilo u pitanju, ali jest. Baš to. Majke ti, Thompson je postao javna potreba stanovništva Splita. Pri čemu je, na primjer, Grad Split dužan svom Hrvatskom narodnom kazalištu upravo toliko koliko će se kao od šale caltati Thompsonu, 400.000 kuna. Samo Thompsonu na to još ide i PDV pa se račun mora zaokružiti na cijelih pola milijuna. Ne bi za jednu večer toliko koštala ni Lady Gaga.

Mislim da obojica sve to zapravo i razumiju

Koga bi bilo briga ako bi – recimo Opara – želio da mu Thompson pjeva na rođendanu i ako bi mu za to stavio u kuvertu svoju kuću? Valjda samo trash rubrike koje ludosti i razbludnosti bilježe narodu za zabavu i pouku te eventualno političke psihologe koji bi možda razmatrali kako to da toliko ostrašćene publike u Hrvatskoj nalazi pjevač koji godinama tako očigledno debelo unovčuje svoju jeftinu i opasnu prikazbu domoljublja.

Ali ovo plaća Grad i pretresanje je nužno, dapače, obavezno. To bi morao nekako razumjeti i Thompson umjesto da se zgraža i snebiva nad po njemu “neozbiljnim” novinarskim pitanjem o njegovom BMW honoraru. Kad već naplaćuje toliku lovu za Oluju, onda neka momak i odgovara javnosti kako, koliko i zašto. Kad već plaća iz tuđeg džepa, mora se na vatri pržiti i Opara.

Mislim da obojica sve to zapravo i razumiju. Samo se prave ludi. Čvrsto uvjereni da imaju posla s nepopravljivo ludim narodom.