”Conferențiarul doctor” Secureanu nu dă cu anii pe la Universitatea Titu Maiorescu, unde ”predă” Genetică! Atunci cînd studentele s-au revoltat le-a spus: ”Poate vă treziți cu niște țigani la ușă!” În martie 2015, profesorii și studenții au reclamat conducerii universității private că nici nu-l cunoșteau la față ”pe proful nostru de Genetică, unul Secureanu”

miercuri, 7 decembrie 2016, 2:50

”Secureanu era ca o boare de vînt în spital. Nu l-am văzut niciodată în haine de medic. Sosea în haine de lăutar și pantofi cu ciucurel. Nu-mi dau seama cine ar fi avut curajul să se lase pe mîna unui astfel de chirurg!” Medic, fost coleg la Spitalul Universitar, unde Secureanu și-a făcut rezidențiatul

Nimeni nu l-a văzut citind o lucrare serioasă de specialitate medicală.

Teoretic e chirurg, dar nu intră în sala de operație decît cînd se fac filmări pentru spoturi despre realizările lui medicale!

Evita conferințele medicale serioase și presa. Preferă galele ”fake” și interviurile aranjate.

Cu acest nivel profesional și științific, Florin Secureanu a ajuns să predea Genetică la cea mai mare facultate privată de medicină din România!

Șef absolut la ”Titu Maiorescu” este avocatul Robi Urs, membru al unei puternici loji masonice și cel care l-a protejat pe managerul de la Malaxa în fața revoltei.

Investigație de Mirela Neag, Răzvan Luțac și Cătălin Tolontan

Documentul este datat 12 martie 2015.

Îl semnează 13 persoane, printre care patru medici și șase studenți, șefii de an.

E greu ca într-o facultate din România, unde cultura fricii căptușește toți pereții, să se ajungă la opoziție fățișă la adresa catedrei.

În cazul acesta, studenții protestau împotriva mașinii care consuma benzină degeaba.

Catalogul pleca gol la „Malaxa” și se întorcea cu note mari

”Aproape nimeni dintre studenți nu știa cum arată profesorul lor de Genetică, doctorul Florin Secureanu”, povestește un profesor de la ”Titu Maiorescu”.

Cînd venea ora de Genetică nu se țineau cursuri .

”La sfîrșitul semestrului, Secureanu trimitea o mașină și catalogul pleca la Malaxa. Apoi, o mașină aducea catalogul înapoi, cu note bune și, aparent, toată lumea era mulțumită”, relatează dascălul.

Dar mașina le transporta alibiul, nu educația.

Și, măcar o dată, ei n-au mai vrut!

Conexiunea dintre Universitățile private și spitalele publice

Secureanu nu e singurul manager de spital care privește postul de la catedră ca pe o șosetă desperecheată, îndesată în fundul sertarului.

”Există o conexiune între școlile private de medicină și șefii de spitale publice. Universitățile au nevoie de clinici unde studenții să facă practica. Iar managerii publici obțin, al schimb, poziții de conferențiari și profesori la universitățile private. Nu o fac pentru bani, salariul universitar e minor pentru ei, cam 2.000 de lei pe lună. Ceea ce caută este prestigiul academic”, explică sistemul aceeași sursă din Universitatea Titu Maiorescu.

Schimbul reciproc avantajos

Un alt profesor, de data asta din UMF Carol Davila, care nu-și ascunde subiectivismul de dascăl la școală de stat, susține că ”s-a ajuns la aberații în care clinici de stat se împart între noi și facultăți private pe post de clinici universitare, ceea ce nu e nici legal și nici normal”.

Din informațiile dintre UMF, la clinica de transplant de la Fundeni s-a ajuns dej la o criză fățișă între Carol Davila și Titu Maiorescu.

Acesta e cadrul general, de compromisuri și favoruri.

E un schimb. Directorii își pun la dispoziție clinica publică, iar școlile de medicină le oferă recompensa titlurilor universitare.

Ca de obicei, Florin Secureanu se uită nerăbdător la ștacheta peste care toți se străduiau măcar să mimeze săritura, apasă accelerația și trece prin ea cu Merțanul!

Apropo de mașină. Și de stilul personajului.

”Stiți de cîte ori a pus-o Secureanu pe Vrăbi să încerce să ia permisul de conducere? De 18 ori! Și n-a reușit”, povestește un apropiat al cuplului. ”Așa că el i-a spus: nu-i nimic, conduci fără permis!”.

Nimic nu-i stă în cale.

”Nici să se spele pe mîini ca un chirurg nu știe”

”Cînd am văzut filmul pe care l-ați prezentat, în care cică Secureanu se îmbrăca de operație, am murit de rîs!”, povestește un fost coleg de la Spitalul Universitar, acolo Secureanu a fost rezident pe perioada lui Sorin Oprescu.

Și, după cîțiva ani ani, Secureanu i-a întors serviciul lui Oprescu, prin intermediul lui Mircea, fiul primarului. Dar aceasta e o temă separată, extinsă și inevitabilă!

”Noi, chirurgii, ne uităm la trei lucruri”, continuă fostul coleg, apropo de filmul în care, așa cum anunță crainicul neamț, ”Managerul conferențiar doctor operează”.

”Ne uităm la unghii. Ale lui erau mari!”. ”La felul în care te speli. Habar n-avea!”. ”Și la mănușile chirurgicale. Ale lui erau cu două numere mai mari”.

Destinul profesorului Slăvescu

Universitatea Titu Maiorescu este cea mai mare instituție de învățămînt privat din România.

”Dacă managerii de la alte spitale mai absentau de la cursuri, la Secureanu era mai clar: el nu exista!” Profesor la „Titu Maiorescu”

Teoretic, Secureanu predă Genetică.

Are ore la secția de Asistență Medicală, de la Medicină Generală, unde studiază aproape integral fete, și la Stomatologie.

Secureanu își începe cariera universitară la „Titu Maiorescu” la finalul anilor 2000.

Întîi e șef de lucrări. Apoi, repede, ajunge conferențiar.

Totul e repede la el, abrupt și cu motorul turat.

Încă un detaliu semnificativ povestit de un amic: ”Secureanu avea obsesia să lase șoferul cu motorul pornit cînd era la o întîlnire sau la restaurant. Uneori, șoferii schimbau turele, dar tot păstrau mașina pornită. În primul rînd pentru că în mașină erau bani mulți”.

Înapoi la cariera academică. Cum sună – academică!

”Cel care l-a acceptat în Universitate a fost profesorul Slăvescu, pe care însă, mai tîrziu, l-a dat afară inclusiv de la Malaxa, unde Slăvescu fusese manager!”, povestește o altă sursă, din spital.

Robi. Robi Urs

Sprijinul de o loialitate neștirbită al carierei academice a lui Secureanu este Robi Urs, șeful Universității Titu Maiorescu și membru al unei loji masonice puternice.

Prieten cu Mircea Sandu și Dumitru Dragomir, Urs are o lungă istorie ca șef în sport. El a fost chiar mîna dreaptă a lui Dragomir la Liga Profesionistă de Fotbal.

”Avocat, Robi Urs e un tip inteligent, tare, cu multe relații. Era ceva ciudat între ei! Felul în care Urs sărea din birou ori de cîte ori intra Secureanu m-a pus mereu pe gînduri”, spune un apropiat care a asistat la întîlniri ale celor doi.

1.800 de studenți la medicină generală, stomatologie și asistență medicală are ”Titu Maiorescu”

După ani în care nimeni nu-l vede pe conferențiarul Secureanu, studenții se satură.

”Adevărul e că i-a încurajat și decanul Cristian Stan, un tip care a pus osul să ridice Facultatea de Medicină de aici și care nu prea suporta șmecheria”, relatează un om din interior.

Proces-verbal

Așa că studenții și profesorii care le supravegheau anii de studii se duc la decan și alcătuiesc un proces-verbal.

”Au fost analizate disciplinele din planul de niv. unde au existat disfuncționalități în desfășurarea activității și am constatat următoarele:

I AMG – Nu s-au făcut cursurile L.P. la disciplină Biologie celulară.

Genetică al cărui titular este conf. dr. Secureanu Adrian de la începutul sem. II până în prezent”.

Redactarea este horror dar ideea e clară.

Decanul Stan îi taie două luni de salariu lui Secureanu și-i spune: ”Vă rog să veniți la facultate că așa nu se mai poate!”.

Managerul de la „Malaxa” acționează, așa cum face mereu în fața celor slabi – cu forța.

3.000 de euro pe an plătește un student la medicină generală la ”Titu Maiorescu”

1.500 de euro pe an plătește un student care se pregătește pentru asistent medical

Le-a zis: ”<Dacă nu vă potoliți, poate vă treziți cu niște țigani la ușă!>”

”Pe Stan l-a amenințat că nu va mai avea viață cu el. Că-l termină din facultate”, relatează un ”prof” din Universitate.

Ceea ce s-a și întîmplat pentru că, după un timp, decanul pleacă.

Mai rău e cu studentele de la asistență medicală.

”Ele plăteau 1.500 de euro pe an și erau niște fete, în general, muncitoare. S-a dus în fața lor și le-a zis: <Dacă nu vă potoliți, poate vă treziți cu niște țigani la ușă!>”.

A fost o scenă publică.

”Băiatul de la IT făcea prezența la cursuri în locul lui”

”Secureanu era omul obișnuit să ia ceea ce își dorea. El visa să fie profesor, așa că sancționarea oficială a facultății și aceste documente care rămîn undeva l-au înfuriat teribil”, spune un martor al acelor zile.

Reușește să primească cele două salarii înapoi.

Vine la cîteva cursuri, înainte de examenele din vara lui 2015.

”La altele și-a trimis un om de la calculatoare, doar să facă prezența și să-i țină pe studenți în sală”, spune un profesor.

Cititorii Gazetei îl cunosc pe paznic: este ”Traian Nica, băiatul de la IT”.

Apoi, Secureanu revine la același obiceiuri.

Genetică de pe ziare.com

Păcat, pentru că pe Secureanu l-a preocupat genetica!

Pe blogul său, disponibil acum doar pe mobil, și pe site-ul Spitalului Malaxa posta articole de genetică.

Adică dădea copy-paste de pe diferite site-uri, cum ar fi ziare.com.

Universitatea nu vrea să discute subiectul ”conferențiarului Florin Secureanu”

Universitatea Titu Maiorescu este, în aceste zile, extem de crispată avînd în vedere că discutăm despre un absent al vieții academice.

Facultatea de Medicină are sediul lîngă parcul IOR.

Gazeta a încercat să discute cu decanul.

Nu s-a putut.

Conducerea este extrem de ostilă. Nu abordează subiectul conferențiarului Secureanu. ”Lăsați o hîrtie scrisă cu ce doriți!”.

Toate tentativele de a-l contacta pe Robi Urs, pe telefon, e-mail, WhatsApp, au rămas fără rezultat pînă la ora închiderii acestei ediții.

O pasăre rătăcită

Majoritatea studenților se feresc și ei să dea declarații despre Secureanu, chiar și cei care au terminat facultatea!

Unii au negat că profesorul lipsea de la ore. ”Mergeam la spital la Malaxa”, zic ei.

Alții au confirmat, dar n-au vrut să dea detalii: ”E scris acolo, în hîrtii! Nu vreau să mă bag, vă rog!”, spune unul dintre semnatarii protestului din martie 2015.

O singură voce confirmă ferm, cu amănunte. O pasăre-medic rătăcită în afara României, care a terminat cursurile facultății în ultimii ani.

„Da, e adevărat. Știu că orele de Genetică nu s-au ținut niciodată, din păcate”.

„Noi mergeam, dar cum mergeam, așa și plecam. Știu doar că era bărbat. Eu nu l-am văzut. Am fost de vreo trei ori la curs după care ne-am vorbit și nu ne-am mai dus”, spune fosta elevă, care vrea să-și păstreze anonimatul.

Încheie: „Și, să știți, a fost singurul profesor cu care am avut probleme. Restul ne dădeau să învățăm. Chiar și prea mult!„.

Și, în aer, teama

Florin Secureanu e dispărut, a fost concediat din spital, sînt timpuri în care abia începe o lungă călătorie prin sălile justiției, dar toată lumea se trage într-o parte cînd îi rogi să vorbească despre el.

Dacă reapare, dacă se supără conducerea, dacă?

Managerul, conferențiarul, doctorul, acest om a strîns în jurul său întrebări fără precedent în materie de falsuri profesionale, universitare și cei care se tem sînt tot studenții! Și tot oamenii din spital!

Cei care au luat de la el, care au împărțit, da, ei au de ce să se gîndească la decont.

El însuși, care e în acest moment nevinovat, DNA va trebui să-i probeze faptele în instanță, el însuși, așadar, pare un om liniștit. Și e dreptul lui.

Dar studenții? Ei de ce se tem?

Mai e puțin și vom ajunge ca în fața fiecărei dezvăluiri din sănătate pacienții să se scuture de pîinea de pe pijamaua internării și să zică: ”Iertați-ne că ne-a durut ficatul și nu v-am lăsat să luați toți banii!”.

Constantin Noica are undeva această observație. ”Românii se strecoară pe ușă lăturiș”.

E ca și cum cineva ne-a predat frică, nu carte.

Vezi și precedentele articole publicate de Gazetă despre acest caz:

Save

Save

Save

Save

Save