VANCOUVER. Lähtökohtaisesti ajatus siitä, että valmentajat voivat haastaa räikeät tuomarivirheet maalitilanteissa, on erinomainen ajatus. Ajatus sääntömuutoksesta lähti liikkeelle talvella 2013, kun Coloradon Matt Duchene teki maalin Nashvillea vastaan oltuaan tilanteessa noin kolme kilometriä paitsiossa.

Meneillään olevissa NHL:n pudotuspeleissä homma on kuitenkin karkaamassa käsistä.

Minkä piti olla epäselvien maalitilanteiden selkeys ja totuus, onkin säilynyt yhtä epäselvänä huttuna kuin aiemminkin. Sääntömuutos ei ole näyttänyt kovinkaan onnistuneelta tilanteissa, missä haaston jälkeenkin ilmaan jää useita kysymysmerkkejä siitä, mikä oikeasti olisi ollut tilanteessa oikea tuomio.

Dallasin hyvin erikoinen 1-0-osuma lauantailta oli tästä loistava esimerkki. Videokaan ei kertonut koko totuutta tilanteesta. Lopulta päätös meni, kuten olisi alun perinkin mennyt – tuomarin näppituntuman mukaan. Wild-vahti Devan Dubnyk oli ottelun jälkeen yhtä kysymysmerkkiä.

Ja täysin aiheesta.

Eikä Wildin ja Dubnykin tapaus ole ainoa maalivahdin estämisten osalta, missä lopullinen totuus on jäänyt tuonne jonnekin.

Paitsiohaastot ovat kuitenkin tekemässä sääntömuutoksesta jonkin sortin vitsin.

Olen ollut sääntömuutoksen kannattaja, mutta käytännön tapaukset ovat laittaneet epäilemään etenkin paitsiotapausten haastamismahdollisuutta. Kun tarkoitus oli mahdollistaa räikeiden tuomarivirheiden oikaisu, nyt paitsiotilanteissa viilataan millejä. Toiminta halveeraa hienoa pudotuspelikiekkoa.

Ei voi tokikaan olla niin, että Stanley Cupin finaali ratkeaa räikeään tuomarivirheeseen, mutta jokin inhimillisyys lajissa täytyy säilyä. Mitä jos joukkue tulee hyökkäysalueelle sentin paitsiolla, pyörittää peliä kulmassa minuutin ja tekee maalin. Tämän jälkeen vaihtoaitioon annetaan viesti mahdollisesta paitsiosta.

Lopulta maali hylätään senttimetrin paitsion vuoksi. Onko oikein hylätä maali?

En syty epäselvyyteen.

Oli vaikea olla tuntematta sympatiaa Floridaa kohtaan, jonka 3-0-osuma vietiin naurettavan pienen paitsiomarginaalin vuoksi sunnuntaina Brooklynissa. Minkä piti olla 3-0, oli hetkessä 2-1 ja hetken kuluttua 3-3. Islanders nousi lopulta voittoon jatkoajalla 4-3.

Islandersin MVP oli sunnuntaina videovalmentaja tai kuka ikinä keksi haastaa tuomion.

Samalla tavalla senteistä puhuttiin Jori Lehterän tapauksessa lauantaina. 1-2 palasi 1-1:een, minkä jälkeen Chicago tuli ja voitti pelin. Esimerkkejä riittää useita.

Tiedän, oikeudenmukaista, mutta samaan aikaan pilkun viilausta, jonka kuulumisesta lajiin en ole varma. Etenkin niissä tapauksissa, missä totuus jää hämärän peittoon.

Joukkueita meneillään olevasta tilanteesta ei voi syyttää. Panokset ovat korkeimmat mahdolliset, joten kaikki keinot ovat käytössä. Niin kauan, kun säännöt antavat mahdollisuuden haastaa sentin paitsion, haasteita käytetään. Se, onko nyt nähty videoralli millimetreistä pudotuspelien arvolle sopivaa toimintaa, on eri asia.

Sääntömuutos on aiheuttanut paljon keskustelua paitsi runkosarjan, etenkin pudotuspelien aikaan. Luonnollisesti mielipiteitä löytyy joka lähtöön. Varmasti kaikilla keskusteluun osallistuneilla on yhteinen toive: otteluiden ratkeaminen oikeudenmukaisesti.

Ei silti kannata yllättyä, jos sääntöä rukataan tulevana kesänä.