Kyse on osasta Valtioneuvoston selvitys- ja tutkimustoiminnan rahoittamaa tutkimustoimintaa, jonka tarkoitus on tuottaa ”tietoa päätöksenteon, tiedolla johtamisen ja toimintakäytäntöjen tueksi” (Valtioneuvoston kanslia 2016). Raportti ei kuitenkaan täytä edes seminaarityöltä edellytettyä lähdekritiikkiä.

Keskeinen ongelma on, että raportissa annetaan sama painoarvo eri lähteille riippumatta siitä ovatko ne tutkimuksellisia tai muita lähteitä. Tutkimusraportin lähteinä käytetään olemassa olevia tutkimuksia ja selvityksiä, mutta myös julkisuudessa esitettyjä kommentteja ja uutisjuttuja. Lähteinä käytetään myös kyselytutkimuksia, joita on aiemmin raportoitu julkisuudessa. Suuren tilan saa sähköpostin välityksellä juuri tätä selvitystä varten tehty kysely, joka lähetettiin 171 henkilölle ja johon vastasi alle puolet eli 84 vastaajaa.

Lievästi sanoen kirjava ja kritiikitön lähteiden käyttö näkyy erityisen selkeästi juuri selvitystä varten kerätyn aineiston raportoinnissa. Kyselylomaketta ei esitetä raportin liitteenä, joten siitä ei edes käy ilmi mitä kyselyssä on kysytty. Alle puolet kyselyn saaneista vastasivat siihen, mutta alhainen vastausprosentti ei ole kovin keskeinen ongelma. Vaikka kaikki olisivat kyselyyn vastanneet, kaksi suurta ongelmaa jäisi jäljelle. Raportista ei käy ilmi keitä pidetään asiantuntijoina eli millä kriteereillä kyselyn laatijat valitsivat vastaajat, eikä se, ketkä jättivät vastaamatta kyselyyn. Tällaisenaan raporttia varten kerätyn aineiston dokumentointi on niin puutteellista, ettei raportti läpäisisi alkeellisintakaan vertaisarviointia.

Raportissa ei käytetä tutkimusyhteisön vakiintuneita termejä tai niitä käytetään väärin. Emme tässä voi käydä läpi kaikkia tapauksia, mutta tässä muutama esimerkki. Sivulla 10, jossa esitetään tutkimuksen keskeiset määritelmät, määritellään ”Laiton maahanmuuttaja” seuraavasti: ”Laiton maahanmuuttaja (irregular migrant) on henkilö, joka on saapunut maahan ilman tarvittavia matkustusasiakirjoja. Turvallisuusviranomaiset puhuvat laittomasta maahantulosta. Usein laittomasti maahan tulleet henkilöt hakevat turvapaikkaa”.

Yhteiskuntatutkijoiden piirissä rasismi-käsite ymmärretään laajemmin. Lukijan on vaikea arvioida mikä on se tutkimusyhteisö, jonka parissa rasismi-käsite ymmärretään yllä kuvatulla tavalla. Jos raportin lähdeviittauskäytännöt täyttäisivät normaalin tutkimuksen kriteerit, lukijan ei tarvitsisi arvailla. Rasismi-käsitteeseen palataan hieman yllättäen ja sen käytön ongelmallisuutta korostetaan myöhemmin luvussa 13.2 ”Viharikokset ja väkivallan kokemukset.” Siinä kommentoidaan Suomen Punaisen Ristin henkilökunnalle tehtyä kyselyä seuraavasti: ”SPR:n luottamushenkilöille ja työntekijöille osoitetun kyselyn mukaan rasismi on konfliktihakuinen ja syyllistävä termi. Yli ¾ vastanneista puhuisi mieluummin suvaitsevaisuudesta, monikulttuurisuudesta ja yhdenvertaisuudesta.” (s. 88).

Mielestämme on pöyristyttävä ajatus, että raportti voisi vaikuttaa politiikan sisältöön. On murheellista, jos siihen vetoavat uskovat tukeutuvansa tutkittuun tietoon. Kehotamme Valtioneuvoston kansliaa pikaisesti ottamaan yhteyttä maamme tiedeyhteisöihin, jotta tulevaisuudessa valtion niukat resurssit tulisivat oikean eikä tällaisen kvasitutkimuksen käyttöön.

UN (1975). Measures to ensure human rights and dignity of all migrant workers. http://www.worldlii.org/int/other/UNGARsn/1975/87.pdf, luettu 19.2.2016.