Viikonvaihteen otsikoita Euroopassa hallitsi Yhdysvaltain ja Saksan poliittinen kärhämöinti. Presidentti Trump haukkui Saksan kauppatapoja, ja Saksa on nostettu ylijäämäisen kauppansa takia tarkkailulistalle Yhdysvalloissa. Mistä on kyse?

Yhdysvaltain presidentti Donald Trump sanoi torstaina Brysselissä – tavattuaan EU:n valtionpäämiehiä Nato-huippukokouksessa – että saksalaiset ovat "pahoja, tosi pahoja". Trumpin talousneuvonantaja Gary Cohn täsmensi (siirryt toiseen palveluun)myöhemmin presidentin viitanneen Saksan kauppatapoihin.

Ärhentelyssä on taustalla kovia faktoja. Saksan kauppaylijäämä on maailman suurin. Se oli vuonna 2016 253 miljardia euroa.

Yhdysvaltoihin Saksa vie 65 miljardilla dollarilla (58 miljardilla eurolla) enemmän tuotteita kuin mitä se sieltä tuo. Ja ennen kaikkea tuotteita, joita myös Yhdysvallat itse kauppaa: autoja ja autonosia, teollisuuden koneita ja lääkkeitä.

Yhdysvallat on jo vuosia syyttänyt Saksaa epäreilusta kaupasta ja heikolla eurolla pelaamisesta. Saksa on viiden muun valtion ohella Yhdysvaltain valtiovarainministeriön tarkkailulistalla, (siirryt toiseen palveluun) Saksa jo viime vuoden huhtikuusta lähtien.

Yhdysvaltain laki määrää valvomaan kaupan alijäämiä

Se ei ole uutta, että Trump kovistelee Saksaa kaupan epätasapainosta. Se jopa on Yhdysvaltain presidentin velvollisuus, joskin kovistelun tapaa voi aina arvostella.

Trumpin edeltäjän Barack Obaman kaudella Yhdysvalloissa säädettiin vuonna 2015 laki (siirryt toiseen palveluun), jonka nojalla Yhdysvallat voi ryhtyä vastatoimiin. Näin voi tapahtua, jos jokin maa täyttää seuraavat kolme kriteeriä:

– kauppataseen ylijäämä Yhdysvaltojen kanssa on vuodessa yli 20 miljardia dollaria

– vaihtotaseen ylijäämä on yli 3 prosenttia maan bruttokansantuotteesta

– maa on tehnyt yksipuolisia valuuttainterventioita vuoden sisällä määrällä, joka vastaa nettomääräisesti yli 2 prosenttia bruttokansantuotteesta.

Mikään valtio ei täytä kaikkia ehtoja, mutta kuusi maata on joutunut valtiovarainministeriön tarkkailulistalle: Japani, Etelä-Korea, Taiwan, Saksa, Kiina ja Sveitsi.

Saksan liittokansleri Angela Merkel kuvattuna Daimlerin tehtailla Kamenzissa. Filip Singer / EPA

Kaikkien kolmen ehdon täyttyessä laki antaa valtuudet aloittaa vuoden kestävät neuvottelut kyseisen maan kanssa ja asettaa tarvittaessa presidentin päätöksellä sanktioita, kuten muuttaa kauppasopimuksia tai rajoittaa rahoitusta tai valtion hankintoja kyseisestä maasta. Mikään pakko sanktioita ei ole ottaa käyttöön, jos niistä olisi haittaa Yhdysvaltain taloudelle tai turvallisuudelle.

Yhdysvaltain mielestä Saksa hyötyy eurosta

Yhdysvaltain näkökulmasta Saksa on hyötynyt euron heikosta arvosta. Jos Saksa vielä käyttäisi omaa D-markkaansa, tilanne olisi toinen kuin 19 maan yhteisvaluutan kohdalla.

Yhdysvaltain lisäksi myös EU on vaatinut Saksaa panostamaan enemmän kotimaan kysynnän nostamiseen, mikä lisäisi vientiä Saksaan.

Pitäisi rakentaa teitä ja siltoja, antaa palkkojen nousta.

Saksa on jo vuosia toiminut toisin: pitänyt julkiset menot matalalla ja hillinnyt palkkojen kasvua. Kun tuottavuus on noussut, saksalaistuotteille on syntynyt kilpailuetua.

Samaan aikaan varsinkin Etelä-Euroopassa on kotimainen kysyntä ollut heikkoa talouskriisin takia. Eivätkä saksalaisetkaan ole ostaneet italialaista pastaa tai kreikkalaisia viinejä.

Vanhempi neuvonantaja Hanna Freystätter Suomen Pankin rahapolitiikka- ja tutkimusosastolta katsoo, että tilanne on aika tyypillinen maalle, jossa väestö ikääntyy.

– Saksan vaihtotaseen ylijäämä on pitkäkestoinen, rakenteellinen ilmiö. Siihen vaikuttaa sekin, että ikääntyvä väestö säästää enemmän kuin investoi, taustoittaa Freystätter.

Hannoverin messut ovat maailman suurimmat teollisuusmessut, joissa vierailee vuosittain noin 200 000 kävijää. Carsten Koall / EPA

Saksan näkökulmasta Yhdysvaltain ja EU:n komission esittämä arvostelu on epäreilua, ja maa tekee vain, mitä muidenkin pitäisi tehdä: tuottaa kustannustehokkaasti hyviä tuotteita ja pitää menonsa kurissa.

– Palkkojen reaalitaso nousi viime vuonna 1,8 prosenttia, mikä on selvästi yli euromaiden keskiarvon. Palkankorotukset ovat yhdessä vahvan työllisyystilanteen ohella synnyttäneet vankkaa kotimaan kysyntää, kirjoittaa Saksan valtiovarainministeriön pääekonomisti Ludger Schuknect. (siirryt toiseen palveluun)

Freystätter arvioi, ettei Saksalta oikein voi odottaa nopeita toimia:

– Kotimaan julkiset investoinnit toki ovat normaalisti asia, joka pienentää vaihtotaseen ylijäämää. Mutta mitään nopeita ja suuria muutoksia on turha odottaa, Freystätter sanoo.

Saksan julkiset investoinnit kasvoivat viime vuonna 3,5 prosenttia. Pääekonomisti Schuknecht sanoo, ettei siltojen korjaaminen Berliinissä tai koulujen rakentaminen Bremenissä juurikaan lisää tuontia Portugalista tai Kreikasta Saksaan.

Hän haluaisi sen sijaan ennemminkin Euroopan keskuspankin harkitsevan uusiksi poikkeuksellisen kevyttä ja elvyttävää rahapolitiikkaansa. Keskuspankin elvyttävä rahapolitiikka poikkeaa Yhdysvaltain keskuspankin tiukkenevasta linjasta.

Miksi juuri nyt?

Kauppataseen vajeesta riiteleminen ei ole mitenkään kovin uusi asia. Mutta Obaman hallinnon aikana kaupan vinoutumasta puhuttiin vielä diplomaattisin sanankääntein.

Ludwigshafenin satamassa puretaan tankkerin lastia. Saksa on kauppataseen ylijäämässä maailmanmestari. Roland Wittek / EPA

– Toivon, että Kansainvälisen valuuttarahaston Washingtonin kokouksen osanottajat kiinnittävät huomiota siihen, että kaupan epätasapaino ei koske vain kiinalaisia ja amerikkalaisia, toivoi Ben Bernanke, entinen Yhdysvaltain keskuspankin pääjohtaja huhtikuussa 2015.

Bernankekin toivoi Saksan investoivan enemmän kotimaassa ja antavan palkkatason nousta.

Nyt Yhdysvaltain hallinto toteuttaa niitä lupauksia, joita Trump antoi vaalikampanjansa aikana eli esiintyy amerikkalaisten työpaikkojen puolustajana. Eri asia on sitten, millä keinoin amerikkalaista tuotantoa voidaan käytännössä puolustaa.

Tuontitulleja on väläytelty, mutta ne nostaisivat sitä hintatasoa, jonka tavalliset amerikkalaiset kohtaavat ostosreissullaan Walmartiin.

_Lue lisää Trumpin Euroopassa käynnin synnyttämästä keskustelusta: _

Merkel Trumpin vierailun jälkeen: Eurooppa ei voi enää luottaa muiden apuun

Analyysi: Oliko Merkelin Münchenin puhe uuden ajan alku?