Tästä on kyse Suomen elintarvikeviennin arvo ylittää tänä vuonna arviolta vuoden 2013 tason.

Vienti romahti vuonna 2014, kun Venäjän vastapakotteet astuivat voimaan.

Eniten Suomesta viedään ulkomaille alkoholia, voita ja kalaa.

Elokuussa 2014 vuosien työ haihtui yhdessä päivässä savuna ilmaan. Suonenjokiselta meijeriosuuskunta Maitomaalta oli mennyt kolme vuotta hankkia lupa viedä tuotteitaan Venäjälle.

Lupa heltisi kesäkuussa. Siitä ei ehditty hyötyä kuin pari kuukautta – sitten raja meni kiinni osana Ukrainan sodasta alkanutta pakotteiden ja vastapakotteiden peliä. Pieni meijeri oli joutunut kansainvälisen politiikan heittelemäksi aivan kuten iso Valiokin samalla alalla.

– Meidän kannalta oli oikeastaan hyvä, että muutamaa erää enempää ei ehditty viedä, Maitomaan toimitusjohtaja Mikko Sairanen miettii nyt.

– On liian kovaa uhkapeliä olla yhden maan viennin varassa, koska aina on riski, että se voi päättyä syystä tai toisesta heti.

Venäjän vastapakotteet tekivät Suomen elintarvikevientiin yli 310 miljoonan euron loven. Tänä vuonna viennin arvon ennustetaan ensi kerran nousevan vuoden 2013 tason yli.

– Se, mitä Venäjän viennissä menetettiin, on nyt kolmen vuoden aikana kiritty muilta markkinoilta kiinni, myhäilee elintarvikeviennin Food From Finland -ohjelmaa vetävä Esa Wrang.

He kävivät meillä, katselivat voita hyvin hartaasti, maistoivat sitä ja sanoivat: "Tässä on pohjoisen maku". Mikko Sairanen

Suomalaisten alkoholiyhtiöiden menestys maailmalla ei ole jäänyt keneltäkään huomaamatta. Napue Gin ja Lignell & Piispanen ovat haravoineet kansainvälisiä palkintoja. Vuoteen 2013 verrattuna vienti muualle kuin Venäjälle on kasvanut 24 miljoonalla eurolla.

Mutta viina ei ole suinkaan eniten euromääräisesti kasvanut vientituote Suomen elintarviketeollisuudessa. Kaikkein eniten on kasvanut voin ja muiden maitorasvojen vienti.

Jyrki Lyytikkä / Yle

"Se on ihan eri tuote kuin missään muussa maassa"

Maitomaan toimitusjohtaja Mikko Sairanen ei ole edes ihan varma, mitä kautta ranskalaiset voin ostajat hakeutuivat hänen pakeilleen. Yleensä Sairanen luo ulkomaan kontakteja vierailemalla messuilla toisensa jälkeen, mutta sillä kertaa asiakkaat etsivät hänet. Ranskalaiset olivat olleet kiinnostuneita suomalaisesta voista ja joku oli ohjeistanut heidät ottamaan yhteyttä Suonenjoelle.

– He kävivät meillä, katselivat voita hyvin hartaasti, maistoivat sitä ja sanoivat: "Tässä on pohjoisen maku", Sairanen muistelee.

Maitomaa on sittemmin keskittynyt muihin vientimaihin, mutta kotimaiset kilpailijat ovat rynnineet Ranskan markkinoille sitäkin voimakkaammin. Viiden vuoden aikana suomalaisen voin vienti Ranskaan on yli kymmenkertaistunut noin 65 miljoonaan euroon vuodessa. Suurin maitotuotteiden viejä Suomesta on Valio.

Voit ja muut maitorasvat ovat tuona aikana euromääräisesti eniten kasvanut elintarvikeviennin tuote Suomesta. Niiden vienti on kasvanut muualla kuin Venäjällä jopa 110 miljoonaa euroa vuodesta 2013.

Se vahvistaa uskoa siitä, että maidosta voitaisiin jossakin vaiheessa jopa maksaa enemmän. Jari Kauhanen

Suomalaista voita käyttävät Ranskassa kondiittorit ja suklaaleipurit. Suomalainen turisti voi hyvin syödä suomalaista voita, kun tilaa Pariisista croissantin. Suomalainen voi kelpaa, koska se on Valion mukaan ranskalaisille "voin Rolls-Royce". Lisätodisteeksi laadusta käy vaikkapa Valion hiljattain voittama voiden maailmanmestaruus (siirryt toiseen palveluun).

– Suomalaisen voin laatu on ylivoimainen. Se on ihan eri tuote kuin missään muussa maassa. Irlantilainen voi on ehkä hopeasijalla, säestää Maitomaan Mikko Sairanen.

– Makuprofiili on niin paljon syvempi. Siihen vaikuttaa moni asia: eläinten jalostus, rehu ja varmasti myös puhdas vesi.

Ismo Pekkarinen / AOP

Arabit vieroksuivat aluksi suomalaista voita

Suomalaisen voin vienti on kasvanut viime vuosina myös muun muassa Ruotsissa, Tanskassa, Puolassa – ja ehkä yllättäen Saudi-Arabiassa. Kylmästä Suomesta vietiin kuumaan Saudi-Arabiaan viime vuonna 3,7 miljoonan euron edestä voita.

Suomalainen voi oli arabeille aluksi outo tuote, kertoo Maitomaan toimitusjohtaja Mikko Sairanen. Voita oli aiemmin tuotu lähinnä Yhdysvalloista, josta vietiin Arabiaan maissisäilörehulla ruokittujen lehmien maidosta tehtyä valkeaa voita.

– He olivat tottuneet siihen, että hyvä voi on valkoista. Meillä oli totuttaminen ja vakuuttelu siinä, että hyvä voi on keltaista, Sairanen nauraa.

Ensimmäinen erä otettiin Saudi-Arabiassa vastaan epäilevin mielin. Menestys oli kuitenkin hyvää ja lopulta saudit olisivat ostaneet savolaista voita paljon enemmän kuin sitä pystyttiin tuottamaan.

Kotimarkkina ei ole kasvanut vuosikausiin ja yritykset ovat oivaltaneet, että kasvua on haettava maailmalta. Esa Wrang

Voin kysyntä vaikuttaa myös maidon hinnoitteluun. Rasva on maidossa arvokkaampaa kuin aiemmin. Maitotilallisen tiliä tämä ei ole kuitenkaan kasvattanut, sillä esimerkiksi Valio laski hiljattain tuottajahintaa. Tuottajat tulkitsivat sen johtuneen siitä, että Euroopassa maidon hinta on laskenut. Esimerkiksi maitojauhetta on nyt varastoissa paljon.

– Kokonaisuuden kannalta on kuitenkin positiivinen asia, että rasvasta maksetaan. Se vahvistaa uskoa siihen, että maidosta voitaisiin jossakin vaiheessa jopa maksaa enemmän, niin kuin viljelijä toivoo, MTK Pohjois-Savon toiminnanjohtaja Jari Kauhanen sanoo.

Jyrki Lyytikkä / Yle

"Sitten tulee se iso mutta..."

Suomesta maailmalle lähtevät elintarvikkeet ovat yleensä eri tuotteita kuin mitä me näemme lähikaupan hyllyillä. Toisinaan viejillä olisi parantamisen varaakin siinä, miten tuote saadaan kohdemaan markkinoille sopivaksi.

– Suomessa tuotteiden sisältö, laatu ja turvallisuus ovat kunnossa. Sitten tulee se iso mutta, johon me kompastutaan joskus kovastikin: ei tehdä riittävästi töitä kansainvälisten tarpeiden tunnistamiseksi, Food From Finlandin Esa Wrang sanoo.

– Pakkaus, brändäys, design, markkinointi ovat niitä, joissa on parantamisen varaa. Monesti vientiin on lähdetty tuotteella, joka on kehitetty suomalaista kuluttajaa ja markkinatilannetta ajatellen. Otan esimerkkinä Japanin. Se on maa, jossa elintarvikkeiden pakkauksiin kiinnitetään erittäin tarkkaan huomiota ja suomalainen vaatimattomuus ei tässä aina toimi parhaalla mahdollisella tavalla.

Yksi esimerkki on pakkauskoko. Suomessa elintarvikkeita myydään Wrangin mukaan tyypillisesti isommissa paketeissa kuin ulkomailla. Ja kun suomalainen ruoka ei kilpaile hinnalla vaan laadulla, pienempi pakkaus pitää myös tuotteen hinnan kurissa.

Suomalaisen ruoan lähettiläille vientikanavien avaaminen on ravaamista messuilla ja loputtomia neuvotteluita. Mahdollisten asiakkaiden taustat on usein selvitettävä huijausten välttämiseksi ja esimerkiksi maksuajoista joillakin ulkomaalaisilla asiakkailla on toisenlainen käsitys kuin suomalaisilla, kertoo Maitomaan toimitusjohtaja Mikko Sairanen.

– Maailmalta löytyy niitäkin, jotka hyvin mielellään tekevät kauppaa, mutta kun ruvetaan rahasta puhumaan niin tulee ongelmia. Mutta kun oikein hyvä tuuri käy niin löytyy ostajia, jotka maksaa tuotteen ennen kuin se lähtee toimitukseen.

Jyrki Lyytikkä / Yle

Aasian valloitus sujuu jälkijunassa

Jos Food From Finlandin arvio pitää paikkansa, suomalaisten elintarvikkeiden vienti rikkoo tänä vuonna 1,7 miljardin euron rajan, vaikka Venäjän vastapakotteet ovat edelleen voimassa. Verrattuna vuoteen 2013 vientikartta näyttää myös huomattavasti monipuolisemmalta.

Tuolloin kolme suurinta maata – Venäjä, Ruotsi ja Viro – kattoivat yli puolet kokonaisviennistä. Samoihin maihin viedään edelleen eniten, mutta nyt kaksi kolmasosaa viennistä suuntautuu muihin maihin. Juuri nyt kasvussa näyttävät olevan EU-maiden lisäksi Saudi-Arabia, Etelä-Korea, Thaimaa ja Kiina.

– Sitä on vaikea mitata rahassa, mutta ehdottomasti isoin onnistuminen viimeisen viiden vuoden aikana on positiivinen asennemuutos suhteessa vientiin. Kotimarkkina ei ole kasvanut vuosikausiin ja yritykset ovat oivaltaneet, että kasvua on haettava maailmalta, Wrang sanoo.

Kasvua on tullut voin, viinan ja maitojauheen lisäksi juustossa, kahvissa ja suklaassa. Kalaviennin hurjassa kasvussa näkyy Luonnonvarakeskuksen mukaan Norjan lohen vienti Suomen kautta (siirryt toiseen palveluun). Sen sijaan esimerkiksi suomalaisten metsämarjojen vienti on nappikauppaa.

Yksi kasvua ulkomailta hakevista yrityksistä on suonenjokinen osuusmeijeri Maitomaa.

Emmental on yksi monista tuotteista Yhdysvaltain EU:ta vastaan kaavailemalla rangaistustullilistalla. Jyrki Lyytikkä / Yle

"Ei varmaan tarvitse edes sanoa ääneen"

Toukokuun alussa Maitomaa kertoi tekevänsä kymmenen miljoonan euron investoinnin Suonenjoen meijeriinsä. Lisäkapasiteettia halutaan etenkin vientiin, jonka osuus liikevaihdosta vaihtelee nyt 10–20 prosentin välillä. Voin ohella tärkein vientitavara ovat iskukuumennetut UHT-maitotuotteet.

– Jos halutaan viedä, on pakko pystyä toimittamaan myös volyymia, toimitusjohtaja Mikko Sairanen sanoo.

On liian kovaa uhkapeliä olla yhden maan viennin varassa. Mikko Sairanen

Osuuskunta on kuitenkin linjannut, että vienti ei saa näytellä liian suurta roolia sen liiketoiminnassa. Tämän oppi moni muukin viimeistään elokuussa 2014, jolloin Venäjän raja meni elintarvikeviejiltä kiinni yhdessä yössä.

– Minun ei varmaan tarvitse edes ääneen sanoa sitä... totta kai me [elintarviketeollisuus] oltiin liian paljon kiinni Venäjässä.