Kriminaalipsykologian dosentti: "Olisin varovainen nimittämään Turun tapausta terrori-iskuksi"

Helinä Häkkänen-Nyholm Kari Pekonen

Riikka Jokinen

Olisin varovainen nimittämään Turun väkivallantekoa terrori-iskuksi, sanoo kriminaalipsykologian dosentti Helinä Häkkänen-Nyholm

Hän muistuttaa, että yleisen määritelmän mukaan terrorismin tarkoituksena on vaikuttaa viranomaisten uhkaamisen ja yleisöön kohdistuvan pelon avulla päätöksentekoon. Sana pitää sisällään ajatuksen uskonnollisesta tai poliittisesta motiivista.

–Turun tapauksessa motiivista ja käyttäytymisen vaikuttimista tiedetään ainakin julkisuudessa vähän.

–Jos taustalla ovat henkilökohtaiset syyt, eli henkilö on ollut masentunut, mielenterveyongelmainen tai kokenut, että hänellä ei ole mitään muuta ratkaisukeinoa tai toivonut tulevansa poliisin ampumaksi, niin minun nähdäkseni silloin on vaikea puhua terrori-iskusta.

Vaikka tekijän ideologia olisi terrorijärjestöjen ideologiaa mukaileva, voivat teon perimmäiset motiivit Häkkänen-Nyholmin mukaan kuitenkin liittyä tekijän henkilökohtaisiin elämäntekijöihin.

Häkkänen-Nyholmin mukaan Turun väkivallantekoa voivat selittää terrorismin sijaan henkilökohtaiset syyt ja amok-juoksu-niminen tila.

Kyseessä on psykiatrinen tila, jolla viitataan hallitsemattomaan, impulsiiviseen ja silmittömään väkivaltaiseen käyttäytymisen tilaan, joka johtaa yleensä usean satunnaisen vastaantulijan kuolemaan.

Tila aiheuttaa kyvyttömyyden vastustaa aggressiivisia impulsseja, josta aiheutuu silmitön raivoaminen.

–Ulkomailla on ollut useampia tapauksia, joissa henkilö on toiminut kuten Turun puukottaja, eli ryhtynyt julkisella paikalla aiheuttamaan silmittömästi vahinkoa muille joko ampuma-aseella tai teräaseella. Toimintamalli Turun tapauksessa on hyvin samanlainen kuin ulkomailla olleissa amok-tapauksissa.

Häkkänen-Nyholmin mukaan amokin taustatekijöitä ovat muun muassa menetyksistä aiheutuva masennus ja suru, toisaalta myös raivo, kokemus loukatuksi tulosta sekä kostonhalu. Moni tekijöistä kokee olevansa omassa elämässään umpikujassa. Myös harhaluuloisuushäiriö, psykoottisuus ja erilaiset persoonallisuushäiriöt ja niihin liittyvät väkivaltaiset yllykkeet voivat vaikuttaa tilan taustalla.

Riskitekijöinä pidetään myös aikaisempaa väkivaltakäyttäytymistä tai sillä uhkaamista, itsetuhoista käyttäytymistä ja itsemurhayrityksiä.

Vaihtoehto ei Häkkänen-Nyholmin mukaan ole poissuljettu Turun tapauksessa senkään takia, että isolla osalla turvapaikanhakijoista on psyykkisiä oireita.

–Tiedetään, että tilan taustalla on hyvin usein vakava psyykkinen oirehdinta. Lisäksi tiedetään, että yli kolmasosa turvapaikanhakijoista on ajatellut itsemurhaa. Heillä psykososiaalinen kuormitus, masennus ja ahdistuneisuus ovat hyvinkin yleisiä, hän viittaa Åbo Akademin tänä vuonna julkaisemaan tutkimukseen.

–Vasta tekijän kuulemisen ja mielentilatutkimuksen myötä saadaan kunnolla tietoa teon taustavaikuttimista.

Kriminaalipsykologian dosentti ihmettelee myös sitä, että julkisessa keskustelussa terrorismi-nimitystä on perusteltu sillä, että valtaosa Turun puukotuksen uhreista on naisia. Häkkänen-Nyholmin mukaan yhtä hyvin voisi kysyä, kohdistuiko teko naisiin, koska he eivät pysty puolustautumaan yhtä hyvin kuin miehet.

–Psykologina sanoisin, että on yhtä lailla mahdollista, että tekijällä on jonkinlainen traumahistoria naisiin liittyen, ja siksi teko on kohdistunut heihin.

–Ja kuka lopulta tietää, onko hän aidosti kohdistanut iskun naisiin? En lähtisi tekemään mitään johtopäätöksiä naisten takia.

Häkkänen-Nyholmin mukaan on suuri merkitys, millä käsitteellä väkivallanteosta julkisuudessa puhutaan.

–Kun puhutaan terrorismista tai terroristi-iskuista, aiheuttaa se ihmisissä enemmän huolta ja pelkoa, samoin kuin vihamielisyyttä maahanmuuttajia kohtaan, kuin jos puhutaan psyykkisesti sairaan ihmisen mielivaltaisesta teosta.

–Terrorismin arkipäiväistymisen myötä näemme monesti terrorismia myös siellä, missä sitä ei tarvitsisi heti alkuun nähdä.

Helinä Häkkänen-Nyholm Kriminaalipsykologian dosentti Helsingin yliopistossa ja oikeuspsykologian dosentti Itä-Suomen yliopistossa. Perustajaosakas, toimitusjohtaja ja psykologian alan erityisasiantuntija psykologi- ja lakiasiantoimisto PsyJuridica Oy:ssä. Koulutukselta psykologian tohtori, psykoterapeutti ja seksuaalineuvoja. Toimi vuosina 2002–2011 keskusrikospoliisissa psykologian alan erityisasiantuntijana.