Det er et brud på klassiske konservative dyder og et godt eksempel på, at De Konservative ikke længere er kendetegnet ved faglig ballast og dygtighed, når justitsminister Søren Pape Poulsen affærdiger forskningen og kræver, at det skal være hårdere at sidde i fængsel. Det mener professor i retshistorie ved Københavns Universitet Ditlev Tamm.

Søren Pape Poulsen varslede i fredagens Information et opgør med klientelisme og blødsødenhed i det danske fængselsvæsen. I interviewet gør ministeren det klart, at indsatte skal behandles som fanger, ikke klienter, og at samfundet »er til grin«, når vi forsøger at resocialisere rocker- og bandekriminelle, ligesom hårdere straffe kan være et mål i sig selv, selv om det ikke nedbringer kriminaliteten.

Bryder med konservative dyder

Det er »amatøragtigt« og bryder med konservative dyder som faglighed og dygtighed, når ministeren udtaler sig så bastant uden fagligt belæg, mener Ditlev Tamm:

»Det er ikke værdigt for en konservativ minister på et område, hvor der findes betydelig forskning og ekspertise, helt at affærdige sagkundskaben og fremture, at der er en gruppe, man slet ikke kan resocialisere, efter han endda selv har gjort opmærksom på, at han ikke har nogen særlig viden på området. Det er området simpelthen for alvorligt til,« siger professoren og henviser til, at klientelismen eller troen på, at samfundet med en fast hånd kan afrette lovovertrædere er klassisk konservativt arvegods.

Også ministerens udtalelser om, at højere straffe kan være et mål i sig selv, uanset om det fører til et fald i kriminalitet, falder professoren for brystet. Ifølge Ditlev Tamm udmærker konservatismen sig netop ved at tage udgangspunkt i fornuft og realisme frem for ideologi:

»Der er heller ingen ideologi om højere straffe. Ideologien er både at afveje befolkningens forventninger om, at kriminalitet bliver straffet, og hvad der ifølge sagkundskaben virker. Det afgørende ord her er rationalitet. Det er ikke noget mål i sig selv at lave høje straffe. Det er kun et mål, hvis det virker,« siger professoren.

»Benhårdt« at sidde i fængsel

Kim Østerbye, der repræsenterer fængselsbetjentene, er også kritisk. Han mener ikke, at Søren Pape Poulsen forholder sig til virkeligheden i fængslerne, når han kræver, at skruen strammes yderligere.

»Det er hårdt at sidde i fængsel i dag. Vi har aldrig visiteret så meget, og vi har aldrig været så nøjeregnende med prøveløsladelse og udgang. Det er benhårdt,« fortæller fagformanden. Han mener, at man allerede har strammet så meget, at balancen mellem det hårde og det resocialiserende er tippet for langt mod et rent fokus på sikkerhed og orden.

»Det handler ikke om 70’er-mentalitet eller pladderhumanisme, som ministeren siger. Det handler om at afkriminalisere mennesker, så de næste ofre ikke får det endnu værre end de nuværende. Hvis vores kontakt med fangerne udelukkende bliver negativ, er det umuligt at få dem til at ændre adfærd,« siger han.

Han mener, at Søren Pape Poulsens udmeldinger er udtryk for, at at ministeren gerne vil signalere, at han er »tough on crime«.

»Så kan vi selvfølgelig gå ud og sige, at det ’eddermame er hårdt at sidde i fængsel’, men prøv at tænke på de uhyrer, vi lukker ud i den anden ende. Ministeren nærmer sig mere og mere at sige, at det her ikke handler om at gøre det rigtige. Det handler om følelser i befolkningen,« siger Kim Østerbye.

Nærmer sig populisme

Professoren mener, at Søren Pape Poulsens udtalelser ligefrem nærmer sig populisme.

»Sådanne udmeldinger kan man måske forvente fra partier, der henvender sig til folk, der gerne vil have budskaber, der skal være nemme at forstå. Men udgangspunktet for konservatismen er, at man er klar over, at samfundsforhold er komplekse, og at man henvender sig til mennesker, der forstår, at der ikke findes nemme løsninger her og nu,« siger professoren og fortsætter: »Det er muligt, at mange vælgere deler Søren Papes mindre reflekterede syn på retspolitikken, men det bør være en konservativ dyd, at fagministre ved besked om deres område.«

Fredagens interview med Pape er, ifølge Ditlev Tamm, et godt eksempel på, at Det Konservative Folkeparti for længst har mistet sin status som de dannedes parti. Professoren mener simpelthen ikke, at partiet er præget af de intellektuelle og kapable fremtrædende medlemmer, der førhen kendetegnede det:

»For mig skete det allerede, da Schluter-generationen stoppede og blev erstattet af en ny generation med Bendt Bendtsen i spidsen. Det går tilbage til omkring år 2000. Det var også der, tilbagegangen begyndte. Man mangler virkelig folk, der rager op. Per Stig Møller var det sidste intellektuelle fyrtårn, der ragede op«, udtaler professoren.

Søren Pape Poulsen har ikke ønsket at kommentere kritikken.