Suomalainen yhteiskunta näyttää sallivan kaikessa suvaitsevaisuudessaan rikollisen toiminnan, kirjoittaa Iltalehden Mika Koskinen.

AOP

Suomessa julkistettiin perjantaina kansalaisjärjestö Fenixin selvitys Suomessa syntyneiden tyttöjen ympärileikkauksista. Todettakoon heti kärkeen, että parempi on puhua silpomisesta. On turha kaunistella rumaa asiaa mitenkään.

Selvityksen mukaan maahanmuuttajat lähettävät tyttöjä silvottavaksi ulkomaille. Kuka tai ketkä niin tekevät tai minne tyttöjä lähetetään, ei selvityksessä kerrota. Sen ymmärtää. Äänessä olivat rikoksen uhrit, jotka esiintyivät selvityksessä nimettöminä.

Ja rikoksen uhreista tässä on nyt puhuttava. Suomen lain mukaan tyttöjen silpominen on rikos samoin kuin tyttöjen lähettäminen ulkomaille silvottaviksi.

On ilmiöstä toki tiedetty jo aikaisemminkin, mutta sen laajuutta arvaillaan. Erilaista hajatietoa on tullut mm. kouluista ja terveysviranomaisilta. Kovaa faktaa ei tarvitse hakea kaukaa. Ruotsissa, jossa maahanmuuttajia moninkertaisesti enemmän kuin Suomessa, on paljastunut kymmeniä tapauksia.

Silpominen on äärimmäistä lapseen tai nuoreen kohdistuvaa fyysisistä ja henkistä väkivaltaa, jonka suomalainen yhteiskunta tuntuu sallivan. Perjantaina julkistetun selvityksen mukaan yhtään rikosilmoitusta ei ole tehty. Onko yritetty aktiivisesti edes tutkia? Toimiiko viranomaisyhteistyö esimerkiksi terveydenhoidon, lastensuojelun ja poliisin välillä? Tohdin epäillä.

///

Yleensä aina kun julkisuuteen ponnahtaa selvitys, tutkimus tai yksittäinen puheenvuoro nuoriin kohdistuvasta uhasta, iso joukko poliitikkoja ja mielipidevaikuttajia herää antamaan lausuntoja, esimerkkinä eduskuntaan viime viikolla tullut alkoholilain kokonaismuutos. Huoli nuorten juomisen lisääntymisestä ja terveyshaitoista saivat kansanedustajat kunnolla puhetuulelle.

Sellainen terveyshaitta kuin sukupuolielinten silpominen ei sen sijaan paljon kiinnosta. Silmiini ei ole sattunut, että joku vähänkin merkittävämpi poliitikko olisi eilen tai tänään tullut kunnolla julkisuuteen tuomitsemaan tyttöjen rikollisen silpomisen ja kertomaan, miten ongelma korjataan. Twitterissäkin on ollut kumman hiljaista.

Poikkeuksen teki Helsingin kaupunginvaltuutettu Abdirahim Hussein (sd), joka perjantaina kommentoi asiaa Iltalehden pyynnöstä.

///

Mielestäni tällainen puhumattomuus on valtava häpeä, ja se kuvaa hyvin suomalaisten tapaa vaieta maahanmuuton ongelmista.

Siteeraan pääkaupunkiseudulla asuvan irakilaisen kurdinaisen Beriwan Mahmoodin lausuntoa Helsingin Sanomissa 1. elokuuta:

" Tällä hetkellä Suomessa maahanmuuttoasioista puhutaan liian keskustelevaan sävyyn, ja ollaan hyvin herkkähipiäisiä. Suvaitsevaisuus on mennyt liian pitkälle, sillä nyt kukaan ei uskalla kritisoida kulttuuria ja uskontoa. "

Tyttöjen silpominen, kuten kunniamurhatkin, joista Mahmood HS:n haastattelussa puhui, ovat osa tiettyjen maiden kulttuuria.