Suomen kulttuurirahaston ja tutkijayhteisö e2:n julkaiseman tutkimuksen (siirryt toiseen palveluun) mukaan suomen- ja ruotsinkieliset ovat arvoiltaan, asenteiltaan ja identiteetiltään yllättävänkin samanlaisia.

Kieliryhmissä on lähes saman verran arvoliberaaleja ja arvokonservatiiveja. Suomen- ja ruotsinkielisten yhteiskunnalliset asenteet ovat myös samankaltaisia.

Tutkimus pohjautuu yli 6000 vastaajan kyselyaineistoon, jossa ruotsinkielisiä on runsaat 600 henkilöä. Tutkimuksen ovat tehneet e2:n tutkijat, valtiotieteiden tohtorit Ville Pitkänen ja Jussi Westinen.

Kotiseutu vai eurooppalaisuus?

Pohjanmaan ruotsinkieliset korostavat identiteeteissään keskimääräistä useammin sukua, kotiseutua, maakuntaa ja uskonnollisuutta.

Pääkaupunkiseudulla ruotsinkielisten identiteeteissä painottuvat enemmän sukupuoli, yhteiskuntaluokka, poliittinen kanta ja eurooppalaisuus.

Pääkaupunkiseudun ruotsinkielisistä arvoliberaaleiksi tunnustautuu 58 ja Varsinais-Suomessa 52 prosenttia vastanneista. Pohjanmaalla ja Keski-Pohjanmaalla arvoliberaaleja on selvästi vähemmän eli 34 prosenttia.

Maailmankansalaisuus yhdistää

Arvomaailmassa ruotsinkielisten alueelliset erot ovat tutkimuksen mukaan samankaltaisia kuin suomenkielisillä.

– Juurevuus, perinteikkyys ja vahva ylpeys kotiseudusta ovat leimallisia myös suomenkielisille pohjalaisille. Mielenkiintoista on, ettei tämä kuitenkaan sulje pois identifioitumista maailmankansalaisuuteen, joka on yhtä tärkeää Pohjanmaan ja pääkaupunkiseudun ruotsinkielisille, tutkija Jussi Westinen arvioi.

Asuinpaikka tärkeä identiteetille

Tutkimuksen mukaan paikkaan kiinnittyvät identiteetit ovat tärkeitä ruotsinkielisille, kuten myös suomalaisten enemmistölle. Tärkeitä kiinnittymisen kohteita ovat erityisesti lapsuuden kasvuympäristö (kaupunginosa, lähiö, taajama, kylä), lapsuuden maakunta ja nykyinen asuinmaakunta.

– Havaitsimme, että paikkaan kiinnittyvät identiteetit ovat sitä tärkeämpiä, mitä ruotsinkielisemmässä kunnassa ihminen asuu. Osittain tuloksia voi selittää vähäinen muuttoliike ja osin se, että ruotsinkieliset muodostavat tiiviitä paikallisyhteisöjä, Jussi Westinen toteaa.

Kieliryhmät eivät vastaleireissä

Tutkijat arvioivat, että suomen- ja ruotsinkieliset ovat yhteiskunnallisilta asenteiltaan, arvoiltaan ja identiteeteiltään hämmästyttävän samanlaisia.

Suhtautuminen esimerkiksi eri kansalaisryhmien yhteiskunnalliseen asemaan, työelämäkysymyksiin, mediaan ja kulttuuriin on samankaltaista.

Kieliryhmät eivät asetu vastakkaisiin leireihin yhdessäkään tutkimuksessa esitetyistä yli kolmestakymmenestä asiakysymyksestä.

Tutkijoiden mielestä myös arvoliberaali–arvokonservatiivi-ulottuvuudella erot ovat yllättävän pieniä.

Arvoliberaaleiksi itsensä mieltäviä on ruotsinkielisissä 44 prosenttia ja suomenkielisissä 39 prosenttia. Arvokonservatiiveja on suomenkielisissä (33 %) vain hieman enemmän kuin ruotsinkielisissä (26 %).

Poliittinen kanta korostuu

Ruotsinkieliset korostavat hieman suomenkielisiä useammin poliittista kantaansa osana identiteettiä.

Hieman yllättäen poliittisen kannan korostaminen ei kuitenkaan ole yhteydessä RKP:n äänestämiseen, vaan se korostuu erityisesti vasemmistopuolueita äänestävien ruotsinkielisten keskuudessa.

– Sama havainto pätee myös koko väestön tasolla. Erityisen usein politiikka on osa identiteettiä vasemmistoliiton kannattajilla, Ville Pitkänen kertoo.

Vähemmistötunne erottaa

Yli 60 prosenttia ruotsinkielisistä pitää vähemmistöön kuulumista identiteettinsä kannalta tärkeänä. Se muodostaa selvimmän eron kieliryhmien välille.

Toinen merkittävä ero liittyy siihen, että vain kolme prosenttia suomenkielisistä, mutta jopa 30 prosenttia ruotsinkielisistä ajattelee, että suomenruotsalaiset ovat heikossa asemassa.

Huoli kielivähemmistöstä on yhteydessä vähemmistöidentiteettiin.

Huoli vähemmistön asemasta

Vajaa puolet (45%) niistä, joille vähemmistöidentiteetti on erittäin tärkeä, kokee suomenruotsalaisten olevan heikossa asemassa. Näin ajattelee vain viidennes (19%) niistä, joille vähemmistöidentiteetti ei ole lainkaan tärkeä.

Tutkija Ville Pitkänen harmittelee, että tutkimus ei valitettavasti kerro syy-yhteyden suuntaa.

– Kiinnittävätkö voimakkaasti kielivähemmistöön samastuvat ruotsinkieliset muita enemmän huomiota kieliryhmän asemaan vai onko asia päinvastoin eli vahvistavatko huolet vähemmistöidentiteettiä. Vaikutusta voi olla molempiin suuntiin, Pitkänen jää pohdiskelemaan.

Lähde:

Ville Pitkänen, Jussi Westinen, Identiteettejä kahdella kielellä. Tutkimus ruotsin- ja suomenkielisistä.