Vappuna Antti Rinne kohahdutti kansaa tai ainakin minua ja muutamaa muuta lupaamalla melkoisen anteliaita minimieläkkeiden korotuksia, jos vaaleissa onni on myötäinen.

Rinne sanaili seuraavasti: ”Lupaan 100 euroa nettona kuukaudessa useamman vuoden ohjelmalla toteuttaen lisää alle 1 400 euron eläkkeisiin”.

Mielestäni on erinomaisen hieno asia, että puolueet erottautuvat tuomalla esiin arvojaan. Politiikka on arvovalintojen tekemistä.

Tein Hesarille pari laskelmaa siitä mitä sadan euron korotus tarkoittaisi. Lehtikirjoitus on tiivis paketti ja ajattelin tässä vielä avata laskelmia hieman yksityiskohtaisemmin.

Mitä avauksella haettiin?

Arvioni perustuu siihen, että esitys kohdistuu lähinnä kansaneläkkeisiin ja takuueläkkeisiin. Oletan myös, että ehdotus pitäisi sisällään jonkinlaisia veromuutoksia eläkeläisten verovähennyksiin. Muussa tapauksessa uudistus olisi tolkuttoman kallis. Ilman veromuutoksia sadan euron korotus kansaneläkkeeseen maksaisi noin 1,2 miljardia ja siihen vielä takuueläkkeen korotus päälle.

Alle 1 400 euroa kuukaudessa eläkettä saavia on paljon. Osa tästä joukosta saa esimerkiksi osittaista varhennettua vanhuuseläkettä tai perhe-eläkettä. Alle 1 400 euroa vanhuuseläkettä saavia oli vuonna 2017 ETK:n tilastojen mukaan noin 640 000. Laskelmani koskee erityisesti tätä joukkoa.

Asian tekee hankalaksi se, että puhdas 100 euron korotus nettotuloissa pelkästään kansaneläkkeen kautta 1 400 €/kk työeläkettä saavalle olisi todella kallista. Alla olevaan kuvaan olen hahmotellut muutamia esimerkkitapauksia uudistuksista, joissa kaikissa korotetaan takuueläkettä 100 eurolla kuukaudessa ja myös tavalla tai toisella kansaneläkkeen määrää.

Kuva 1 Eri tapoja saavuttaa noin 100 euron nettotulojen kasvu alle 1400 €/kk työeläkettä saavilla.

Yllä olevasta kuviosta käy ilmi muutama tärkeä seikka. Ensinnäkin SDP:n varjobudjetin toteuttaminen kolmena vuonna ei olisi riittävä saavuttamaan sadan euron nettotulon kasvun tavoitetta (kuvion punainen viiva). Tämän seurauksena esillä ollut (ks. täällä) 500 miljoonan hintalappu olisi todennäköisesti liian matala.

Toiseksi pelkkä kansaneläkkeen korottaminen (sininen viiva) olisi kallis tapa kohottaa matalimpia eläkkeitä, koska lain tasolla verotuksen parametrit on sidottu kansaneläkkeen täyteen määrään. Uudistuksen hyöty valuisi tällöin merkittävissä määrin myös korkeammille tulotasoille. Yli 3000-3500 euron kuukausieläkeläisten kuukausitulo kasvaisi noin 90 eurolla.

Kolmanneksi suurin piirtein samaan lopputulokseen pääsee teknisesti kahdella eri tavalla; 1) korottamalla kansaneläkettä ja muokkaamalla verotuksen parametreja tai 2) korottamalla ns. suojaosan määrää eli sitä työeläkkeen määrää, joka ei vaikuttaisi kansaneläkkeeseen pienentävästi ja myös muokkaamalla verotuksen parametreja. Nämä edellä esitetyt kaksi tapaa tuottavat suurin piirtein saman lopputuloksen. Itse pidän tapaa 1) parempana eli kansaneläkkeen korottamista perustuen järjestelmän selkeyteen. Mielestäni on selkeämpää etuuden saajan näkökulmasta puhua etuuden määrästä kuin siihen liittyvän suojaosan yhteisvaikutuksesta työeläkkeen kanssa.

Neljänneksi kannattaa huomioida, että nettotulojen kasvu ei ole sama asia kuin käytettävissä olevien tulojen kasvu. Nettotuloissa eläketulosta on vähennetty verot. Käytettävissä olevan tulon käsite huomioi myös asumistuen, joka on itse asiassa merkittävä etuus eläkeläisille. Käytännössä asumistuen pienenemisestä johtuen vaikutus käytettävissä oleviin tuloihin on siis pienempi kuin vaikutus nettotuloihin.

Mikäli korotus haluttaisiin tehdä, käyttökelpoisin tapa lienee olisi kuvion keltaisen tai harmaan käyrän mukainen malli. Koska nämä mallit tuottavat jokseenkin samanlaiset lopputulokset, käyn läpi ainoastaan kansaneläkkeen korottamiseen perustuvan mallin.

Vaikutukset julkiseen talouteen ja tulonjakoon

Ainakin Eläketurvakeskus pyöräytti jo tahollaan yhden vaikutusarvion, joka on itse asiassa täysin linjassa omien laskelmieni kanssa. ETK:n mukaan nettovaikutus julkiseen talouteen olisi noin 900 miljoonan euron luokkaa.

Tässä esitetyt laskelmat on tehty SISU-mikrosimulointimallilla ja ne ovat luonteeltaan alustavia. Suuntaa antava arvaukseni uudistuksen kustannuksesta astetta tarkemmalla lajittelulla on kirjoitettu Taulukkoon 1.

Taulukko 1 "Rinteen eläkemallin" vaikutus julkisen sektorin tasapainoon.

Kelan eläkemeno Verot yht. Asumisen tuet Vaikutus julk. sektoriin Muutos, milj. € 775 -229 -77 927

Uudistus vaikuttaisi eniten valtion talouteen kansaneläkemenojen kasvun kautta. Kuntatalouteen uudistuksella olisi myös merkittävä vaikutus (noin 210 milj. euroa), koska erityisesti kunnallisveron eläkevähennys paisuisi jonkin verran uudistuksen seurauksena. Kolmas huomion arvoinen seikka on asumisen tukien roima pienentyminen, joka osaltaan kompensoisi valtion taloudelle Kelan eläkkeiden kasvusta aiheutuvaa menojen lisäystä.

Vaikutus julkiseen talouteen on siis merkittävä. Tästä johtuen staattiset vaikutukset tulonjakoindikaattoreihin ovat myös jokseenkin merkittäviä. Tulonjakovaikutuksia perinteisten indikaattorien mukaisesti on listattu Taulukkoon 2.

Taulukko 2 "Rinteen eläkemallin" vaikutus tulonjakoon

Gini-kerroin Pienituloisuusaste Yli 65-v. pienituloisissa talouksissa Miehet pienituloisissa talouksissa Naiset pienituloisissa talouksissa Muutos, %-yks. -0,4 -1,0 -4,4 -0,7 -1,2 Muutos, hlöä -52 000 -50 000 -19 000 -33 000

Yli 50 000 henkilöä nousee staattisesti laskien köyhyysrajan yläpuolelle. Vaikutus painottuu selvästi naisiin (-33 000) miehiä (-19 000) enemmän. Tämä on melko suoraa seurausta siitä, että naisten ja varsinkin iäkkäiden naisten uran aikainen palkkataso ja sitä kautta eläke on miehiä pienempää ja siksi Kelan eläkkeet kohdentuvatkin enemmän naisille.

Gini-kerroin alenee 0,4 prosenttiyksiköllä, mikä on itse asiassa suuri luku. Tämä kertoo siitä, että uudistus kohdentuu kohtalaisen hyvin nimenomaan pienituloisille, vaikka toki pientä vuotovaikutusta suurempituloisille toki on.

Montaako ihmistä uudistus lopulta koskettaisi ja kuinka paljon? Kansaneläke tai takuueläke nousisi yli 700 000 henkilöllä. Mutta sen lisäksi eläketulovähennysten muutokset koskettaa monia ja edellisen luvun päälle yli 10 euroa kuukaudessa saa rapiat puoli miljoonaa henkilöä. Kaiken kaikkiaan uudistus parantaisi siis 1,2 miljoonan henkilön asemaa ainakin jonkin verran.

Lopuksi

Sadan euron korotus tässä kirjoituksessa esitetyllä tavalla maksaisi siis yli 900 miljoonaa euroa. Se kohdentuisi selvästi pienituloisiin ja siten olisi heidän toimeentulonsa parantamiseksi varmasti tarkoituksenmukainen.

Onko tarkoituksenmukaista, että yli puolet eläkeläisväestöstä olisi minimieläkkeen piirissä?

Näin iso vähimmäiseläkkeiden kasvattaminen saattaisi kuitenkin jo vaikuttaa työeläkejärjestelmän legitimiteettiin. Kansaneläkeläisten määrä kasvaisi yli sadalla tuhannella. Onko tarkoituksenmukaista, että yli puolet eläkeläisväestöstä olisi minimieläkkeen piirissä?

Tämän mittaluokan uudistuksella olisi myös vaikutuksia työn tekemisen kannustimiin. Esimerkiksi kansaneläkkeen piirissä olevien kannustin kartuttaa eläkettä on selvästi pienempi kansaneläkkeen 50 prosentin vähenemisasteesta johtuen kuin pelkän työeläkkeen varassa olevilla. Kyseessä on klassinen dilemma tehokkuuden ja tulonjaon välillä (engl. equality and efficiency trade-off).

Rahoitus on myös oma lukunsa; 900 miljoonan verotulojen hankkiminen tai vastaavasti menojen leikkaus ei ole helppoa. Ainut tehokas tapa olisi työllisyysasteen pysyvä kohentaminen, mutta siinäkin on omat pulmansa niin kuin on nähty. Lisäksi noususuhdanteen 72 prosenttia ei valitettavasti riitä, vaan pitäisi tavoitella korkeampia tasoja, jotta laskusuhdanteessa ei tiputtaisi liian alas.

Kenties olisi myös syytä miettiä vielä kertaalleen uudistuksen parametreja. Jos uudistusta haluttaisiin, olisiko järkevää pitäytyä lähinnä kansan- ja takuueläkkeen korottamisessa? Uudistuksen laajentamineen pelkkää matalaa työeläkettä saaviin aiheuttaisi harmaita hiuksia, koska tällöin pitäisi muokata verotusta ja se on tässä tapauksessa kovin kallista sekä huonontaa uudistuksen kohdentumista juurikin matalatuloisimmille eläkeläisille.

Valintojen tekeminen ei aina ole helppoa. Hyvät asiat maksavat rahaa, joka on pois jostakin muusta hyvästä asiasta. Tässä tapauksessa poliittinen valinta olisi nostaa matalimpia eläkkeitä merkittävästi. Se mistä raha otetaan, on jäänyt minulle epäselväksi. Mutta ehkä asia selviää, jahka vaalienaluskeskusteluissa päästään pidemmälle.