„Devadesát devět procent“ společnosti začalo organizovat nenásilné protesty napříč Amerikou. Všichni lidé drží pospolu bez ohledu na svou rasu, postavení ve společnosti, bez ohledu na své politické názory a náboženství. Jsou mezi nimi levičáci i pravičáci, bílí i černí, nejchudší i bohatší, křesťané i muslimové. Jejich cíl je stejný jako ten ve Španělsku – skončit s chamtivostí a nenasytností zbývajícího jednoho procenta populace Ameriky.

Demonstrace začaly 17. září 2011 v New York City pod názvem Occupy Wall Street, což volně přeloženo znamená Okupuj Wall Street. Ulice Wall Street je centrem mnoha hlavních amerických burzovních a neburzovních trhů, tedy je jedním z center amerického jednoho procenta vyvolených.

Hnutí odporu nemá žádného vůdce. To newyorská policie známá pod zkratkou NYDP nedokázala zpočátku pochopit, když zažádala dav o jeho vydání. Lidé prostě odpověděli, že žádného vůdce nemají.

Organizace #OccupyWallStreet

Hnutí občanského odporu je velmi dobře zorganizovano a minimálně zde bychom mohli hledat pár ideových vůdců, kteří lidem naznačují směr. V pozadí událostí stojí někteří zkušení peacemakeři, kteří například v minulosti pracovali pro OSN jako pozorovatelé izraelsko-palestinského konfliktu v době největších bojů. Jsou mezi nimi ale i zkušení počítačoví hackeři, kteří se už měsíce nacházejí v hledáčku FBI, stále nedopadeni. Proslýchá se, že za Ocuppy Wall Street stojí známá skupina Anonymous, což je patrné i z profilu Saba na Twitteru, kterého FBI považuje za vůdce hackerské skupiny.

Z tohoto důvodu se nelze divit, jak moc dobře jsou protesty zorganizovány po technické stránce. Například hned od prvního dne si kdokoliv na světě mohl na Internetu přehrávat veškerou komunikaci newyorské policie v reálném čase, pro zájemce i s líbivou muzikou na pozadí. Aby policie nemohla zabavit mobilní telefony s cennými fotografiemi a videy, doporučovalo se, aby demonstranti využívali služeb Qik.com.

Přímo na místě je „občanský televizní štáb“, který z centra událostí nepřetržitě dnem i nocí vysílá on-line přenos na Internetu. O hlavní chod se starají lidé z Pittsburghu a Minneapolis. Sledovanost se počítá v tisících.

Hned druhý den se mezi demonstrujícími vyskytly návody, jak si zamaskovat obličej před přístroji na rozpoznávání obličeje, aniž by si ho museli zakrývat šátky a čepicemi. K takovému kroku je pravděpodobně dohnal sto padesát let starý zákon o maskování obličejů, díky kterému policie začala účastníky zatýkat na podnět newyorského starosty Bloomberga.

Na počátku byli Adbusters

První výzva ke svolání demonstrací se objevila v časopisu Adbusters, kolem kterého se sdružuje stejnojmenná kanadská antikonzumní organizace, jejímž cílem je prostřednictvím „kulturního jammování“ rozhýbat existující mocenské skupiny a podílet se na změně současného informačního toku.

Výzva Adbusters vybízí Američany, aby se inspirovali událostmi z egyptského Tahrir Square a ze Španělska. Vybízí je, aby postavili stany na Wall Street, ve finančním centru Ameriky, a začali oblast po několik měsíců okupovat. Je na čase, aby KORPORATOKRACII v zemi nahradila skutečná DEMOKRACIE. Americká vláda si musí vybrat mezi vůlí lidu a ziskem z korporací.

Okupace Wall Street by mohla stát na počátku nové sociální dynamiky v Americe, kde by lidé mohli dosáhnout všeho, co chtějí. Například by se mohlo začít s demontáží tisícovky amerických vojenských základen po celém světě. Mohl by se obnovit bankovní zákon Glass-Steagall Act, který americkým bankám zakazoval vykonávat současně služby přijímaní depozit a poskytování půjček a platebních transakcí na straně jedné a investiční obchody na straně druhé. Smyslem zákona bylo zabránit hazardnímu nakládání s vklady, který způsobil finanční krizi ve třicátých letech minulého století. De facto tehdy vznikly dva typy bankovnictví – komerční a investiční. Podle serveru byznys.ihned.cz zdi mezi komerčním a investičním bankovnictvím padly v roce 1999, což vedlo ke vzniku velkých monster typu Citigroup a nástrojů, které od roku 2007 ohrožují samotný finanční systém.

Původně se očekávalo na Wall Street až 90,000 účastníků, první den jich ale dorazilo kolem tisícovky. Od té doby se jejich počty zvyšují a demonstrace se přenášejí i do okolních měst, jmenujme Chicago, Cleveland, Michigan, Minnesotu, St. Louis, Boston, New Jersey, Philadelphii, New Orleans, Atlantu, Orlando, Dallas, Houston, Phoenix, Denver, Las Vegas, Los Angeles, Sacramento, San Diego či Seattle. Ze zahraničních měst se přidaly Brisbane, Manchester a Toronto.

Všichni jsme Troy Davis

Policie 24. září zadržela kolem stovky osob, na sociálních sítích se krátce na to začaly objevovat různé drastické záběry, které by šly přirovnat k českému policejnímu zásahu na Ptačím potoce. Policie na podnět starosty Bloomberga začala demonstranty zatýkat za naprosté absurdnosti. V prvních dnech policie zatýkala demonstranty za to, že kreslili křídou na chodník nebo za to, že měli upevněné masky na zadní straně hlavy. Díky starostovi a jeho známostem se v médiích o Wall Street vůbec nemluví, což bude mít podle vyjádření skupiny Anonymous pro masmédia fatální důsledky.

Demonstranti se připojili k protestům proti legálnímu zlynčování Troye Davise. Troy Davis byl ve čtvrtek ráno našeho času popraven za to, že údajně v roce 1989 zabil policistu MacPhaila. Usvědčen byl na základě výpovědi svědků, jelikož se nikdy nenašla vražedná zbraň ani jiný přímý důkaz. Sedm z devíti svědků později vypovědělo, že je policisté nutili svědčit proti Davisovi. Jeden ze dvou zbývajících svědků byl pravděpodobně skutečný vrah.

„Všichni jsme Troy Davis,“ říkají odpůrci jeho popravy. „Kdyby Troy Davis patřil k jednomu procentu vyvolených, byl by stále mezi živými.“

Během pochodu za Troye Davise policie zatkla 6 osob. Policie se snažila vyvolat konflikty a údajně doslova boxovala do demonstrujících, oni ale přesto zůstali věrni svému „nenásilí“.

Policista bezdůvodně zaútočil pepřovým sprejem

V některých ojedinělých případech policisté zneužili svoji pravomoc. O tom by mohla vyprávět skupina mladých žen, kterým neznámý policista nastříkal do očí obsah kapesního pepřového spreje. Ženy se okamžitě skácely v bolestech k zemi a bylo zjevné, že jsou oslepeny.

Pětadvacetiletá Chelsie Elliot z Greenpointu byla jednou z obětí útoku. Vypověděla, že pochodovala s davem na Union Square a přitom s ostatními tancovala. Na 12. ulici se objevili policisté v modrých košilích, kteří ji vyzvali, aby se nehýbala. Pak vytáhli oranžové sítě. Snažila se policistům vysvětlit, že jsou jen chodci, kteří jdou po chodníku. Vysvětlovala jim, že ty protesty jsou tu i pro dobro policistů, protože jim budou snižovat důchody a začnou je propouštět ze zaměstnání…

„Pak jsem slyšela křik a policie vedle mě srazila k zemi mladou dívku. Křičela, protože nějaký policista bil 19-letého kluka. Já jsem taky křičela: „Přestaňte! Proč tohle děláte?“ Bylo to dramatické a hrozné. Podívala jsem se na policistu, se kterým jsem mluvila, vypadal dost ustaraně. Pak se objevil policista v bílé košili a začal na nás stříkat nějaký sprej, na mě a ještě na tři čtyři další holky. Spadly jsme na zem, protože to hrozně bolelo. Policista v modré košili pak ještě poděkoval tomu v tý bílé košili za to, že ho předem na sprej upozornil, jinak by to měl v očích taky. Pak nás policajti nechali být a odnesli sítě, přestěhovali se na jiné místo. Jedna holka, která byla zdravotnice, nám začala promývat oči a poskytla nám první pomoc. Nemohly jsme zpočátku ani dýchat.“

Před malou chvíli komisař Kelly v pořadu „60 minut“ tvrdil, že mezi zbraně policistů patří také pepřový sprej na ženy, které nijak neútočí.