El Teatre Escalante, dependent de la Diputació de València, presenta la segona producció de la temporada: ‘Anna i la màquina del temps’, un espectacle creat per DacsaProduccions i inspirat en l'obra de G.H. Wells. De Wells es manté la idea de la màquina del temps i del viatge a una societat post apocalíptica, però la protagonista en aquest cas és Anna, la filla d'un científic, una xiqueta curiosa que vol aprendre de tot el que li envolta. El muntatge s'escenifica en el Teatre Martín i Soler del Palau de les Arts, del 6 al 24 de febrer.

De forma accidental, Anna acaba damunt d'una màquina que només viatja cap al futur i en aquest viatge pel temps es troba amb els “números”, una espècie d'humans sotmesos per uns éssers superiors que els han llevat la capacitat de pensar. “Sobre aquesta realitat m'agradaria que pensaren els xiquets”, diu Manuel Valls, autor del text. “Vivim en una societat en què a penes podem opinar, votem cada quatre anys i sembla que els polítics assumeixen que tenen un xec en blanc”, afig Valls.

La producció busca que xiquets i xiquetes aprenguen a diferenciar entre el que està bé i el que està malament, fent front a algú que vol imposar-se als altres en el col·legi, cuidant el medi ambient o ajudant els que el necessiten. La protagonista de l'espectacle aprén a prendre decisions davant situacions injustes.

El dramaturg també té un missatge per als adults, el pare d'Anna és un científic obsessionat amb el seu treball i Anna li farà entendre que el temps que vivim no és infinit i hem de saber invertir el nostre temps amb aquells als quals volem. ‘Anna i la màquina del temps’ és la conjunció perfecta entre aventura i emoció. Grans dosis de fantasia per a estimular la imaginació dels nostres xiquets però sense perdre la connexió amb la realitat de cada dia, on juguen un paper fonamental les emocions i els sentiments.

El poder de la imatge

“Un espectacle amb vídeo-mapping és complex perquè has de definir la naturalesa de la imatge; a vegades és un ambient, unes altres és un personatge més que ajuda a contar la història, altres vegades pot ser un simple efecte que requereix detall i precisió”, explica la directora de l'obra, Cristina Fernández, que destaca l'esforç d'un gran equip liderat per Manuel Conde.

Fernández admet que li agrada enfrontar-se a les històries des del moviment: “crec que el dinamisme en una història d'aventures com aquesta és important i així l'he abordada, des del cos de cadascun dels intèrprets: Laura Romero, Manuel Valls, Alejandra Mandli, Clara Crespo i Ramón Ródenas, un elenc de professionals amb unes meravelloses trajectòries als quals he tingut la gran sort de dirigir”.

Dacsa Produccions ha reunit un experimentat equip de professionals en les arts escèniques: Luis Crespo ha construït l'espai perquè tots els llenguatges tinguen cabuda; Luis Perdiguero il·lumina l'escena; la música la componen Lluna i Panorama d'Insectes; María Almudéver és la dissenyadora de vestuari i l'ajudant de direcció; els gràfics Jordi Alonso, Melissa Franch i Premier Frame han creat i animat les imatges; i Amador Artiga fa possible que la tècnica no falle cada dia.

Josep Policarpo, director del Teatre Escalante valora l'accent femení que té aquesta producció de l'Escalante. Tant ell com Javier Crespo, responsable de Dacsa Produccions, han treballat sense complexos per a definir un equip creatiu majoritàriament femení.

Per la seua part, Rosa Pérez Garijo, diputada de Teatres, insisteix que l'Escalante està fent una aposta decidida per la producció d'espectacles amb un segell netament valencià: “les nostres inversions han de consolidar el teixit professional valencià i fer-lo créixer artísticament perquè s'aconseguisca la major projecció possible. En aquest camí continuem treballant”.