11-vuotias helsinkiläinen Lotta Tikkanen kulkee itsenäisesti kouluun, harrastuksiin ja kavereidensa luokse. Matkat taittuvat usein kävellen, sillä välimatkat ovat lyhyitä.

Lotan äiti Nina Tikkanen antaa lapsensa liikkua lähiympäristössä melko huoletta. Kaverit ja erityisesti puhelin tuovat turvaa puolin ja toisin.

– Jos mä lähden esimerkiksi jonnekin kauppaan, niin mä ilmoitan aina äidille, Lotta kertoo.

– Jos sattuu jotain, niin kaverin kanssa uskaltaa ehkä paremmin kysyä apua ja sitten voi soittaa, jos on eksynyt johonkin tai bussikortti on vaikka hävinnyt, toteaa puolestaan Nina Tikkanen.

Suomi ykkönen 16 maan vertailussa

Vuonna 2015 julkaistussa kansainvälisessä tutkimuksessa (siirryt toiseen palveluun) selvitettiin 7–15-vuotiaiden lasten itsenäistä liikkumista 16:ssa eri maassa.

Useiden Euroopan maiden lisäksi mukana olivat muun muassa Israel, Etelä-Afrikka, Australia, Brasilia, Japani sekä Sri Lanka.

Yle Uutisgrafiikka | Laura Koivunen

Tutkimuksessa vertailtiin lasten omatoimista liikkumista erilaisilla mittareilla. Suomi oli selvä ykkönen.

Suomalaiset vanhemmat antavat lastensa muun muassa kävellä tai pyöräillä yksin lähiympäristössä, liikkua koulumatkat itsenäisesti, ylittää pääteitä ja mennä yksin ulos pimeällä.

Myös muut Pohjoismaat, Saksa sekä Japani ovat kärkisijoilla. Vähiten itsenäisen liikkumisen mahdollisuuksia lapsilla oli Ranskassa, Israelissa ja Sri Lankassa.

Yle Uutisgrafiikka | Laura Koivunen

Pimeällä liikkumisessa Suomi erottuu selvästi jopa muista Pohjoismaista. Suomessa 74 prosenttia lapsista saa mennä yksin ulos pimeällä, kun esimerkiksi Ruotsissa vastaava osuus on 57 prosenttia.

”Ajanko jonkun pysäkin ohi?”

Kakkoseksi suomalaislapset jäivät saksalaisille vain paikallisbussien käyttämisessä.

Kun Suomessa jo noin 10-vuotiaat voivat kulkea paikallisbusseissa yksin, Italiassa lapset aloittavat itsenäisen bussimatkustelun vasta kolme neljä vuotta myöhemmin, tutkimuksessa kerrotaan.

Lotta Tikanen ja hänen paras ystävänsä Julia Enbäck kulkevat bussilla vielä melko harvoin ja silloinkin mieluummin yhdessä.

Ystävykset Julia Enbäck ja Lotta Tikkanen uskaltautuvat bussin kyytiin mieluummin yhdessä kuin ihan yksin. Yle

– Mä en ole koskaan mennyt yksin bussilla, mutta mä olen mennyt kaverin kanssa, Enbäck kertoo.

Tänään tytöt suuntaavat Malmille ostoksille. Bussimatkailua on kertynyt Lotta Tikkasellekin vielä melko vähän ja se aina hiukan hermostuttaa.

– Eniten jännittää se, että ajanko mä jonkun pysäkin ohi tai otanko oikean bussin.

Miksi Suomessa saa liikkua niin vapaasti?

Aalto-yliopiston tohtorikoulutettava Veera Moll tekee parhaillaan väitöskirjaa kansainvälisen tutkimuksen pohjalta. Moll aikoo selvittää syitä siihen, miksi suomalaislapset liikkuvat muita vapaammin.

Yhdeksi syyksi Moll arvelee yhteiskunnassa vallitsevaa luottamuksen kulttuuria. Suomessa ympäristö koetaan riittävän turvalliseksi liikkumiseen.

Turvallisuutta lisää myös verrattain rauhallinen liikenne. Jalankulkijat ja pyöräilijät otetaan huomioon, mikä mahdollistaa myös lasten omatoimisen liikkumisen.

Kansainvälisessä vertailussa nimenomaan liikenne oli yksi suurimmista syistä rajoittaa lasten itsenäistä liikkumista.

Lisäksi lasten on vain täytynyt oppia kulkemaan itsenäisesti kouluun ja harrastuksiin, sillä yleensä molemmat vanhemmat ovat töissä. Näin on Mollin mukaan ollut Suomessa historiallisen pitkään.

Moll uskoo, että kaikki syyt liittyvät myös erityisesti Suomessa vallitsevaan itsenäisyyden kunnioittamisen kulttuuriin.

Aalto-yliopiston tohtorikoulutettava Veera Moll tekee parhaillaan väitöskirjaa lasten itsenäisestä liikkumisesta. Jussi Koivunoro / Yle

– Kun lapset kulkevat keskenään kadulla, niin me emme automaattisesti ajattele, että heidät on sinne hyljätty, vaan ajattelemme, että siinäpä kulkee reippaita ja itsenäisiä lapsia ja se koetaan myönteisenä asiana.

"Ennen ei tiedetty mitä lapset touhusivat"

Bussin kyytiin hypänneet Lotta Tikkanen ja Julia Enbäck kävelevät jo reippaasti ja määrätietoisesti kohti Malmintorin kauppoja.

Tyttöjen reviiri on melko pieni, sillä koulu ja harrastukset ovat kilometrin säteellä. Malmintorille matkaa kertyy kotoa parisen kilometriä.

Lotan äiti Nina Tikkanen muistelee, että omassa lapsuudessa 1980-luvun lopulla tuli kokoonnuttua kavereiden kanssa vähän kauempana kotoa.

– Tuntuu, että omat vanhemmat olivat tyytyväisiä, kunhan oli kotona sovittuun aikaan. Silloin ei tiedetty niin tarkasti, mitä lapset touhusivat, kun ei ollut puhelimia.

Tikkasen tunne vastaa todellisuutta. Tutkimusten mukaan lasten itsenäinen liikkuminen on vähentynyt Suomessa, vaikkakaan ei yhtä paljon kuin muualla maailmassa.

Vuonna 2015 julkaistu suomalainen tutkimus (siirryt toiseen palveluun) vertailee lasten liikkumista ilman aikuisia 1990-luvulta vuoteen 2011 saakka. Tutkimusta varten tehdyissä kyselyissä oli mukana kolmisen sataa 8–10-vuotiasta lasta ja heidän vanhempaansa Helsingistä, Kiteeltä ja Kauhajoelta.

Sekä vanhempien että lasten vastausten mukaan lupa itsenäiseen liikkumiseen on vähentynyt. Samaan aikaan lasten kuljettaminen autolla on yleistynyt.

Myös Nina Tikkanen kertoo vievänsä tytärtään autolla voimisteluharrastukseen, joka sijaitsee Malmin reviirin ulkopuolella Myllypurossa.

– Sitten, kun tulee talvi ja pimeä, niin ehkä helpommin lähtee hakemaan, jos Lotta on ilta-aikaan jossain.

Yle Uutisgrafiikka

Muistoja ja tutkimuksia 1950-luvulta tähän päivään

Veera Moll ottaa vähän pidemmän aikaperspektiivin. Hän aikoo nyt tutkia väitöskirjassaan miten 7–12-vuotiaiden lasten liikkuminen ja liikkumismahdollisuudet ovat muuttuneet pääkaupunkiseudulla 1950-luvulta lähtien.

Moll haluaa selvittää, miten rakennettu ympäristö, liikenne, asuminen, perheet ja ihanteet ovat muuttuneet vuosikymmenten aikana.

Aiempien tutkimusten lisäksi Moll on kerännyt lähteikseen muistitietoaineistoja, joissa ihmiset muistelevat lapsuuttaan eri kaupunginosissa pääkaupunkiseudulla.

– Ihmisten muistoissa liikkuminen vaikuttaa hyvin samanlaiselta vuosikymmenestä toiseen. Liikkuminen muistetaan hyvin vapaana, itsenäisenä ja luonnonläheisenä.

1950-luvulla asunnot olivat pieniä, minkä vuoksi lapset ovat kulkeneet paljon ulkona. Asuntojen kasvun myötä aikaa alettiin viettää enemmän sisätiloissa.

Autoilun lisääntyminen 60-luvulla rajoitti lasten liikkumista jonkin verran, sillä vielä 70-luvun alussakin onnettomuustilastot olivat karua luettavaa. Nykyisin autoilu rajoittaa itsenäistä liikkumista enemminkin vanhempien kyyditysten muodossa.

Aiemmin on siis ehkä kuljettu vapaammin ja enemmän omin voimin, mutta nykyisin lasten reviirit laajenevat joukkoliikenteen avulla.

– Olennaista on se, että liikkuminen on muuttunut ylipäätään.

Itsenäistä liikkumista pitää varjella

Joka tapauksessa muualla maailmassa lasten oma tila on kaventunut selvästi enemmän kuin Suomessa.

Lotan äiti Nina Tikkanenkin haluaa kannustaa tytärtään liikkumaan omatoimisesti.

– Helsingissä pitää oppia käyttämään julkisia ja kulkemaan itse ja onhan se sitä vastuunottamista myös siitä omasta tekemistä ja liikkumisesta.

Samoilla linjoilla on Veera Moll. Tutkimusten mukaan itsenäisestä liikkumisesta on lapsille hyötyä. On osoitettu, että mitä itsenäisemmin lapsi saa liikkua, sitä aktiivisempi hän on fyysisesti ylipäätään, Moll kertoo.

Liikunnan lisäksi Moll pitää tärkeänä sitä, että lapselle annetaan mahdollisuus tutkia omaa ympäristöä.

– Heistä tulee itsenäisempiä ja he pystyvät myös päättämään, missä he viettävät aikaa ja mitä reittejä valitsevat. Miksei lapsilla olisi siihen ihan samanlainen oikeus kuin meillä aikuisillakin?

Toisaalta lasten itsenäistä liikkumista pidetään Suomessa ehkä liiankin itsestään selvänä. Moll toivoo, että asiasta keskusteltaisiin enemmän.

– Sitä ei ehkä ymmärretä suojella. On tärkeätä ymmärtää, että monet maat itse asiassa pyrkivät tällaiseen kulttuurin, jonka he ovat ehkä jo menettäneet. Tämä on asia, josta kannattaa pitää kynsin ja hampain kiinni.

Lue myös:

"Alle 9-vuotiasta ei voi päästää internetiin yksin" – Näin Ruotsissa, Kiinassa ja Belgiassa neuvotaan vanhempia lasten somen käytöstä

Islannin ihme: Nuorille maistuu oluen sijaan urheilu