Jokakesäiseen perinteeseemme kuuluu vierailu Porin Jazzeilla. Ovathan Kirjurinluodon konsertit tunnettuja leppoisasta piknik-tunnelmastaan. Parina viime vuonna käytäntö on muuttunut melkoisesti alkoholijuomia koskevan lain viranomaistulkinnan takia. Ruokaeväitä alueelle saa tuoda, juomaeväitä ei. Lisäksi alueella on tiukka kuri, missä alkoholia saa nauttia. Konserttialueelle tullessa on laukkujen ja reppujen tarkistus. Vuosi sitten kirjoitettiin jazzorganisaation linjauksesta, jonka mukaan pillimehujakaan ei saa tuoda alueelle. Tähän Valvira totesi, että heitä kiinnostaa vain alkoholi. En tiedä, millaiset ohjeet järjestysmiehet ovat saaneet, sillä tänä vuonna tuttavani reseptilääkkeistä kyseltiin myös.

Vesipullo pitää tyhjentää alueelle tullessa, mutta sen voi täyttää jälleen portin jälkeen. Sitten se on taas tyhjennettävä, kun siirtyy konserttialueen sisällä olevalle anniskelualueelle. Anniskelualueille kun ei saa viedä mitään nestemäistä, mikä myös anniskelualueille mennessä tarkistetaan. Pääportillahan tosin jo perusteellisesti tarkastettiin, että omia juomia ei koko alueelle ole tuotu. Teini-ikäisiä perheenjäseniä ei saa ottaa anniskelualueille mukaan, alle 12- vuotiaita voi. Millaisen viestin tämä antaa teineille?

Lauantaina Lokkilavan katsomossa vartijat kulkivat edestakaisin seuraten haukan katsein rauhallisia jazzdiggareita. Vai oliko siellä kenties joukossa rikollisryhmä? Kaksi naista joutui tiukkaan kuulusteluun. Oliko heillä aseita, savupommeja tai olivatko he kenties vaarantamassa yleisön turvallisuuden soihduin tai heittämällä pulloja esiintymislavalle? Ei, vaan heillä oli kädessä muoviset mukit, joiden pohjalla tilkka viiniä. Naisilta tivattiin useamman järjestyshenkilön voimin, mistä juoma oli hankittu.

Kun käsilaukkuani pengottiin päivän aikana viidettä kertaa, totesin järjestysmiehelle: ” Se on edelleenkin tyhjä. Tämä muutenkin on ihan älytöntä, niin kuin itsekin tiedät.” Nuori mies tokaisi: ”En kiellä.” Pari naista suivaantuneena jatkuvaan syynäämiseen suunnittelivat alkavansa riisuutua seuraavalla tarkistuspisteellä.

Havaintomme viimeisestä kahdesta tapahtumasta on, että väki on jazzeilla enemmän juovuksissa kuin piknik-aikaan, osa varsin huonossa kunnossa. Ennen konserttia pohjustetaan huolellisemmin ja nykyinen anniskelukäytäntö lisää juomista. Viiniä myydään pulloittain ja pienten oluttölkkien rinnalla litran oluttölkkejä. Piknik-aikaan viinipullon saattoi sulkea ja siirtyä toiseen katsomoon. Nyt pullot, tölkit ja lasit on tyhjennettävä anniskelualueella. Kukapa sitä juomaa maahankaan kaataisi.

Suomessa pohditaan, miksi emme voi nauttia alkoholista keskieurooppalaiseen tyyliin. Pori Jazz oli lähellä keskieurooppalaista kulttuuria. Nyt rauhallinen tapahtuma piknikeineen on muutettu anniskelukarsinoiksi, joiden välillä konserttivieraita syynätään kuin lentoaseman turvatarkastuksessa. Takaahan käytäntö sentään anniskelualueiden yrittäjille hyvät tulot. Väki on enemmän juovuksissa kuin ennen – ei ehkä ihan sitä, mitä viranomaiset toivovat.

Alkoholilain tarkoitus on ohjata kulutusta ja siten ehkäistä alkoholipitoisista aineista aiheutuvia yhteiskunnallisia, sosiaalisia ja terveydellisiä haittoja. Tarkoitus hyvä, toteutus huono. Jopa kaltaiseni alkoholin haitoista kirjoittava ihminen tulee kapinamielelle. Salakuljetimme ystäväni kanssa juomat anniskelualueelta katsomoon koko seurueellemme – ihan pelkäksi protestiksi.