Mitä ihmettä, ovatko pääkaupunkiseudun kasvihuonekaasupäästöt todella kasvaneet? Kyllä.

Helsingin seudun ympäristöpalvelut HSY:n uudet ja tarkistetut tilastot osoittavat, että päästöt olivat vuonna 2016 yhden prosentin suuremmat kuin 2015.

Kasvu ei ole huimaa, mutta merkittäväksi asian tekee se, että kaikki seudun kaupungit ja Uudenmaan liitto ovat hiljattain kiristäneet tavoitteitaan päästöjen pienentämisestä.

Kasvun suurin syy on kivihiilen käytön lisääntyminen Helsingin kaukolämmön tuotannossa. Lähes yhtä paljon kasvoivat liikenteen päästöt.

Petteri Juuti / yle

Tilastosta käy ilmi myös, että eniten laskivat pääkaupunkiseudulla kulutetun sähkön päästöt.

Kaupungin kokonaispäästöihin laskettiin mukaan lisäksi öljy- ja sähkölämmitys, jätteiden käsittely, teollisuus ja työkoneet.

Polttoaineen kulutus ei kasvanut, mutta bio-osuus pieneni

Liikenteen päästöt siis kasvoivat, mutta se ei johdu siitä, että pääkaupunkiseudulla olisi ajettu aiempaa enemmän. Syy on siinä, että dieseliin ja bensaan sekoitettiin edellisvuotta vähemmän biopolttoaineita.

Euroopan unionin ja Suomen päätöksellä öljynjalostajien piti sekoittaa polttoaineisiin biopolttoaineita 8 prosenttia vuonna 2015. Tuolloin jalostajat sekoittivat biopolttoaineita velvoitteitaan enemmän.

Siksi jalostajilla oli lupa laskea bio-osuutta vuonna 2016, vaikka velvoite nousi 10 prosenttiin. Esimerkiksi dieselissä biopolttoaineen osuus laski 17 prosentista 4 prosenttiin.

Bio-osuudet kasvavat jatkossa valtion määräysten rajoissa, mutta polttoaineen kulutukseen kaupungit voivat vaikuttaa itse.

Ruuhkamaksut olisivat nopein ja tehokkain keino vähentää liikennepäästöjä, sanovat sekä HSY:n toimitusjohtaja Raimo Inkinen että Helsingin kaupungin ympäristöjohtaja Esa Nikunen.

"Ilmastotavoitteiden kannalta aika kiusallinen ilmiö"

Eri polttoaineilla toimivien energialaitosten koko ja määrä on mitoitettu sen mukaan, että kovimmillakin pakkasilla kaupungin talot pysyvät lämpiminä. Suurimman osan talvesta lämpötila on nollan tietämillä, jolloin energiayhtiöt voivat valita, mitä yksiköitä käytetään.

Valtaosa pääkaupunkiseudun voimaloista käyttää joko kivihiiltä tai maakaasua, joista jälkimmäisen päästöt ovat pienemmät. Polttoaineen valinnan sanelee useimmiten päästöjen sijaan raha.

Helsingissä kivihiilen poltto lisääntyi, koska energiayhtiö Helenin pitkä, halpa ja kiinteähintainen maakaasusopimus päättyi.

– Tietysti se on Helsingin ilmastotavoitteiden kannalta aika kiusallinen ilmiö, mutta näin on valitettavasti käynyt, sanoo Helsingin kaupungin ympäristöjohtaja Esa Nikunen.

Kivihiilen kulutus kasvoi vuonna 2016 koko maassa. Yksi syy koko maan kasvulle on se, että vuonna 2015 kivihiiltä poltettiin erityisen vähän (siirryt toiseen palveluun) (HS).

Helsinki lisäsi päästöjä ja kiristi päästötavoitteita heti perään

Helsinki kiristi syksyllä 2017 ilmastotavoitteitaan. Uuden tavoitteen mukaan kaupungin pitäisi olla hiilineutraali vuoteen 2035 mennessä.

Tässä tapauksessa sana hiilineutraali tarkoittaa päästöjen vähentämistä 80 prosenttia vuoteen 1990 verrattuna. Helsingin ympäristöjohtajan mielestä lyhyetkään nousupiikit eivät sovi päästökäyrään, jonka olisi tarkoitus tulla määrätietoisesti alas.

– Itse olisin sitä mieltä, että tuo ei ole ok. Tietysti pitäisi pienentää tasaisesti ja pyrkiä minimoimaan hiilidioksidipäästöjä Helsingissä, sanoo ympäristöjohtaja Nikunen.

Vaikka Helsinki nousee metropolialueen syntipukiksi viime vuoden muutoksia tarkkailtaessa, laajemmin katsottuna kuva on puhtoisempi. Helsinkiläisillä on nimittäin edelleen alueen pienimmät päästöt asukasta kohti.

Petteri Juuti / Yle

HSY: "Vaaditaan todellakin kaikkea mahdollista"

Helsingin jäte- ja vesihuollosta vastaavan HSY:n tilastojen perusteella talojen ja veden lämmityksellä on ratkaiseva rooli päästöjen pienentämisessä.

HSY:n toimitusjohtaja Raimo Inkinen kantaa suurinta huolta nimenomaan Helsingin kaukolämmön tulevaisuudesta, vaikka toinen kaupungin kivihiilivoimaloista on päätetty sulkea vuonna 2024.

HSY:n tilastoihin on laskettu pääkaupunkiseudulla aiheutuvat päästöt. Lukujen ulkopuolelle jäävät muun muassa ne päästöt, jotka aiheutuvat kaupunkeihin tuodun ruuan ja muiden hyödykkeiden tuotannosta. Myöskään lomalennot eivät luvuissa näy. Petteri Juuti / Yle

Inkisen mielestä Vantaalla ja Espoossa on tehty enemmän suunnittelupäätöksiä fossiilisia polttoaineita korvaavasta tuotannosta.

Vantaa ja Espoo ovat asettaneet omat hiilineutraalisuustavoitteensa vuoteen 2030 eli viisi vuotta Helsinkiä aikaisemmaksi. Inkisen mielestä tavoitteet ovat realismin rajamailla.

– Tavoitteet ovat niin kovat, että ne vaativat todellakin kaikkea mahdollista. Kivihiilestä on luovuttava täydellisesti ja maakaasuakin on korvattava reilusti uusiutuvilla energialähteillä, sanoo Inkinen.

Helsingin vähennyskeinot nojaavat kiisteltyyn puunpolttoon

Tuoreessa valtuustoaloitteessa Helsinkiä vaaditaan selvittämään, voisiko ydinkaukolämpö auttaa päästöjen vähentämisessä. Ympäristöjohtaja Nikunen ei usko, että sitä nähdään ainakaan helmikuussa valmistuvassa ehdotuksessa päästöjen vähentämiskeinoista.

– Oletan ja olen aika vakuuttunut, että keksimme keinot ilman ydinkaukolämpöäkin, Nikunen sanoo.

Kaupungin suunnitelmat perustuvat siihen, että kaikki biopohjaiset polttoaineet laskettaisiin täysin päästöttömiksi. Todelliset vaikutukset ilmakehään riippuvat kuitenkin paljon raaka-aineesta ja sen vaatimasta jalostamisesta. Tästä ovat muistuttaneet myös ydinvoima-aloitteen kirjoittajat sekä esimerkiksi ympäristöneuvos Esa Tommila hiljattain Helsingin Sanomissa (siirryt toiseen palveluun).

Poliittisista laskentasäännöistä ja kriteereistä käydään parhaillaan kovaa vääntöä EU:ssa. Miten käy helsinkiläisten keinojen, jos puunpolton päästöiksi ei lasketa nollaa?

– Sitten varmaan pitää tehdä laskelmat uusiksi. Se on kyllä tiukka paikka, jos näin kävisi, sanoo Nikunen.

Helsingin ympäristöjohtaja: mielummin ydinlämpöä Loviisasta kuin pienreaktoreista

Helsingin ydinvoima-aloitteen puuhamiehiä kiinnostavat erityisesti pienet sarjavalmisteiset reaktorit, joita voisi mahdollisesti sijoittaa suurvoimaloita lähemmäksi asutusta. Kaupungin ympäristöjohtaja Nikunen ei ajatuksesta innostu, vaan näkee siinä huomattavan turvallisuusriskin.

– Pikemminkin pitäisi hyödyntää nykyisiä hukkaenergiavirtoja. Esimerkiksi Nesteen Kilpilahden öljynjalostamosta menee valtava määrä energiaa hukkaan meriveteen, samoin kuin ydinvoimaloista Loviisassa ja Olkiluodossa, Nikunen sanoo.

Se, että Helsingin korkea virkamies ottaa esille Loviisan ydinlämmön, on sikäli kiinnostavaa, että Helsinki on tähän asti torpannut Fortumin ydinlämpöehdotukset.

Nikunen asettaa sanansa varoen. Kyse on hänen mukaansa poliittisesta ja jossain määrin myös tasa-arvo- ja mielipidekysymyksestä.

– Itse ajattelen enemmän luonnontieteellistä faktaa tässä. Jos energiaa menee meren lämmitykseen, niin se tuntuu harvinaisen turhalta. Se pitäisi saada hyötykäyttöön välittämättä muista näkökohdista. En ota poliittista kantaa, se on valtuutettujen ja pormestareiden tehtävä.

Helsinki toivoo tukea valtiolta – mutta pärjää tarvittaessa ilmankin

Kivihiilen korvaaminen vaatii väistämättä suuria investointeja. Helsingin strategiaan on kirjattu, että kaupunki tarvitsee valtion johdonmukaista tukea korvaavan energiajärjestelmän osan kehittämiseksi. Nykyinen hallitus on linjannut, että kivihiilen polton pitäisi loppua, Nikunen sanoo.

– Helsinki kuten varmaan muutkin hiilenpolttajat olettavat, että jos valtio näin päättää, niin siitä tulee jotakin kompensaatiota niille, jotka joutuvat päätöksestä taloudellisesti kärsimään.

Kuinka perusteltua on vedota valtion kivihiilikieltoon, jos kaupunki on itse päättänyt tavoitteista, jotka käytännössä tarkoittavat kivihiilestä luopumista?

– Ehkä se oli kaupungin päätöksen taustalla olevana tekijänä otettu huomioon, että todennäköisesti valtio näin päättää ja todennäköisesti taloudellisesti tukee, sanoo Nikunen.

Jos tukea ei tule, onko Helsinki silti "hiilineutraali" vuonna 2035?

– Kyllä minä toivon ja uskon, että on. Silloin se maksaa paikallisille veronmaksajille enemmän. Tavoite on tärkeä ja Helsinki haluaa kantaa globaalin vastuunsa asiassa, sanoo Nikunen.