Siviilipalvelukseen on mahdollisuus hakea koska vain kutsuntojen jälkeen, myös varusmiespalveluksen aikana. Mahdollisuus on olemassa koko varusmiespalveluksen ajan, esim. sotilasvalan vannominen ei vaikuta siihen mitenkään. Siviilipalveluslaissa säädetään, että hakemus on käsiteltävä "viipymättä", mikä koskee myös hakemusajankohtana armeijassa palvelusta suorittaneiden tekemiä hakemuksia. Käytännössä tämä tarkoittaa sitä, että armeijassa palveleva asevelvollinen, joka ilmoittaa haluavansa hakea siviilipalvelukseen, tulee myös kotiuttaa viipymättä.



Kuinka sivariin haetaan armeijassa?

Armeijapalveluksen aikana siviilipalvelushakemus toimitetaan joukko-osaston komentajalle (siviilipalveluslaki 12§). Käytännössä asia menee niin, että sivariin haluava menee ilmoittamaan asiasta perusyksikön päällystölle, jonka on annettava hänelle lomake siviilipalvelukseen hakemista varten. Lomake on julkaistu internetissä, joten sen voi myös tulostaa ja täyttää valmiiksi. Täytetty lomake toimitetaan perusyksiköstä joukko-osaston komentajalle, joka hyväksyy sen.

Käytännössä siviilipalvelukseen hakeminen on ilmoitusasia, koska hakemus pitää lakien perusteella hyväksyä automaattisesti, kunhan se on oikein täytetty (lomakkeen yläosaan on rastitettu kohta "siviilipalvelushakemus", siinä kysyttävät henkilötiedot ovat oikein ja hakemus on allekirjoitettu). Hakemuksen hyväksymisen jälkeen sivariin siirtyvä palauttaa halussaan olevat armeijan varusteet ja hän on vapaa lähtemään. Hakemusta ei tarvitse jättää henkilökohtaisesti, joten sen voi toimittaa joukko-osastoon myös lomalta tai viikonloppuvapaalta. Tällöin joukko-osastosta saatetaan ottaa yhteyttä ja uhkailla seuraamuksilla, mutta armeija on velvollinen käsittelemään ja hyväksymään siviilipalvelushakemuksen vaikket olisikaan läsnä. Palauta kuitenkin hallussasi olevat armeijan varusteet joukko-osastoon mahdollisimman pian.



Viivyttelyä?

Vaikka lain mukaan hakemuksen käsittelyn ja kotiuttamisen tulee tapahtua viipymättä, usein asia ei käytännössä ole tapahtunut aivan näin mutkattomasti. Armeijan sisäisen ohjeistuksen perusteella sivariin hakeva voidaan määrätä "keskusteluihin" joukko-osaston komentajan ja sosiaalikuraattorin kanssa. Tällaisia keskusteluja ei ole suoranaisesti kielletty laeissa, mutta ne eivät myöskään perustu niihin vaan armeijan omiin säännöksiin ja ohjeisiin. Näin ollen ne eivät saa aiheuttaa viivytystä hakemuksen käsittelyssä ja kotiuttamisessa, koska silloin ne olisivat ristiriidassa korkeamman tasoisen säädöksen - siviilipalveluslain - kanssa.

Viime kädessä näiden keskustelujen tulee myös perustua siviilipalvelukseen hakevan vapaaehtoisuuteen, kuten eduskunnan oikeusasiamies toteaa eräästä tammikuussa 2014 tapahtuneesta viivyttelytapauksesta antamassaan ratkaisussa. Keskusteluista tulee siis voida myös kieltäytyä ilman että se vaikuttaa hakemuksen käsittelyyn tai aiheuttaa muita seuraamuksia. Sanomattakin on selvää, että armeijan henkilökunnan tulee suhtautua siviilipalvelukseen hakevaan asiallisesti ja asiaton käyttäytyminen tai väärien tietojen antaminen voi merkitä virkavirhettä tai -rikosta.

Ennen kotiutumista sivariin hakeutuvan on palautettava hallussaan olevat armeijan varusteet, mikä on myös aiheuttanut joskus viivytystä: kun hakemukseen on saatu komentajan kuittaus, varasto onkin jo ehtinyt mennä kiinni ja kotiutuminen siirtynyt seuraavaan aamuun tai viikonlopun yli. Tämäkään ei kuitenkaan vaikuta siihen, että hakemus tulee käsitellä viipymättä ja jos ilmoitat aamulla haluavasi sivariin, lähtökohdan tulee olla että pääset lähtemään joko samana päivänä tai viimeistään seuraavana aamuna.



Sivari on aina oma valinta

Vaikkei sivariin hakevien vakaumusta tutkitakaan, siihen hakeutuminen perustuu edelleen vakaumukseen (siviilipalveluslaki, 1§). Käytännössä tämä merkitsee sitä, että sivariin siirtyminen perustuu aina kyseisen henkilön omaan tahtoon ja aloitteen siihen tulee tulla häneltä itseltään. Siviilipalvelukseen ei siis voi siirtää ketään vasten tahtoaan. Mikäli varusmiespalveluksen suorittaminen ei onnistu terveydellisten ongelmien takia, ratkaisun tulisi olla palveluksesta vapauttaminen, ei sivariin siirtyminen. Myös siviilipalveluksesta voi saada vapautuksen terveydellisin perustein ja kriteerit ovat lakien mukaan samat kuin armeijastakin vapautettaessa.



Siviilipalveluksen aloittaminen

Lapinjärven siviilipalveluskeskus määrää siviilipalvelukseen hakeutuneen aloittamaan siviilipalveluksen suorittamisen. Tavallisesti sivari alkaa muutaman kuukauden kuluttua armeijapalveluksen keskeyttämisestä, mutta aika voi vaihdella. Siviilipalveluksen palvelukseenastumiseriä on noin kerran kuukaudessa, ja tavallisesti kesällä alkavat sivarierät täyttyvät aikaisemmin. Hakemuskaavakkeessa voi esittää toivomuksen, koska haluaisi aloittaa siviilipalveluksen suorittamisen.

Siviilipalveluksen kesto on 347 vrk, ja se sisältää neljän viikon mittaisen koulutusjakson ja loppuajan kestävän työpalveluksen. Ennen sivariin hakemista suoritettu armeijapalvelus hyvitetään käyttämällä kertomia, jotka saadaan jakamalla sivarin pituus armeijassa määrätyllä palvelusajalla. 165 päivän palvelusaikaa suorittavilla jokainen armeijapäivä vähentää siis siviilipalvelusajasta 2,1 päivää (347/165 vrk), pisintä palvelusaikaa suorittavalla taas päivät menevät yksi yhteen. Jos palvelusaikaa ei ole määrätty ennen sivariin hakemista, käytetään lyhyimmän palvelusajan mukaista kerrointa.

Siviilipalveluskeskuksen sivulla on palvelusaikalaskuri, jonka avulla voi testata jäljellä olevan palvelusajan armeijasta sivariin siirryttäessä.



Asema kriisin aikana

Voimassa olevien lakien mukaan kaikki siviilipalvelukseen ennen varusmiespalvelusta tai sen aikana hakeneet on vapautettu armeijan palveluksesta sekä rauhan että sodan aikana, riippumatta siitä ovatko he suorittaneet siviilipalveluksen. Sivarit voidaan kriisin aikana määrätä siviilitehtäviin valmiuslain tai siviilipalveluslain perusteella.