EU-komissio on antanut direktiiviehdotuksen verokantojen muuttamiseksi, mutta sen käsittely on aivan alussa.

Antti Rinteen mukaan kestävän kehityksen arvonlisäveron avulla voitaisiin verottaa ”ilmaston kannalta positiivisia asioita vähemmän ja ilmaston kannalta hankalia asioita nykyisellä tasolla tai enemmän”.­

Sdp:n puheenjohtajan Antti Rinteen kannat lihan verottamiseen ovat puhuttaneet sen jälkeen, kun puheenjohtajat ottivat aiheesta yhteen Ylen vaalitentissä viime torstaina.

Rinne on vakuuttanut, ettei Sdp kannata erillistä lihaveroa, mutta on antanut ymmärtää, että Sdp ajaa kestävän kehityksen arvonlisäveroa, jonka avulla voitaisiin ohjata kulutusta ”oikealla tavalla oikeisiin kohteisiin”.

Rinne leimasi sunnuntaina Sdp:n puoluevaltuuston kokouksessa lihaverokeskustelun ”porvarimedian” synnyttämäksi.

Tiistaiaamuna Rinne järjesti Suomen tulevaa EU-puheenjohtajakautta koskevan aamiaistilaisuuden Ruotsin ulkoministerin Margot Wallströmin kanssa.

Rinne sanoi tilaisuuden jälkeen IS:lle, että lihaverokeskustelu on ”lähtenyt laukalle”.

– Vastasin vaalikoneessa olevani osittain samaa mieltä siitä, että verotuksella voidaan ohjata ihmisten käyttäytymistä esimerkiksi lihan suhteen. Ikään kuin se olisi lihavero, se ei pidä paikkansa, Rinne tuhahti ja viittasi Sdp:n puoluekokouspäätökseen, jonka mukaan puolue ei kannata lihaveroa.

– Olen todennut, että kestävän kehityksen arvonlisävero voisi olla väline ohjata ihmisten käyttäytymistä ilmaston kannalta parempaan suuntaan. En ole ottanut kantaa oikeasti vielä yhtään mihinkään, että mitkä tuotteet ovat isomman tai pienemmän veron piirissä, Rinne lisäsi.

Rinne sanoi Ylen tentissä, että kestävän kehityksen arvonlisävero voitaisiin lätkäistä esimerkiksi Brasiliasta Suomeen tuotavalle häränfileelle.

– Nostin brasilialaisen lihan esille laivojen tuottamien ilmastopäästöjen takia, semmoisen lihan verotus pitäisi olla vähän korkeampaa, Rinne toisti kantansa.

Rinne arvioi, että esimerkiksi saksalaiselle lihalle ei voitaisi asettaa korkeampaa veroa, sillä kyse olisi toisesta EU-jäsenmaasta tulevasta tuotteesta.

– En usko, että EU:n sisällä pystytään tekemään tämmöistä.

Myös Sdp:n verovastaava Timo Harakka sanoo, että kestävän kehityksen arvonlisävero ei saisi olla syrjivä niin, että ”automaattisesti joku ulkomailta tuotava asia olisi aina kalliimpi kuin suomalainen”.

Harakan mukaan kestävän kehityksen arvonlisäverossa olisi kyse eurooppalaisesta yhteistyöhankkeesta, jossa Suomi voisi olla edelläkävijän roolissa. Suomen täytyisi edistää asiaa aktiivisesti virkamiestasolla, Harakka linjaa.

Mihin tuotteisiin kestävän kehityksen arvonlisävero kohdistuisi?

– Aivan kaikkiin tuotteisiin ja palveluihin, joita on ostettavissa. Kunnianhimoinen tavoite olisi aloittaa selvitystyö, jotta saataisiin laskettua jokaiselle mahdolliselle tuotteelle jokin arvo sen mukaan, mikä on sen vaikutus ympäristöön, Harakka visioi.

– Joidenkin tuotteiden hinta varmasti nousisi ja joidenkin laskisi. Kauppakassin hinta saisi olla mielellään sama kuin nyt, mutta jos halutaan ohjata kulutusta kohti ilmastoystävällisempiä ratkaisuja, kauppakassin sisältö olisi toinen, Harakka lisäsi.

Harakan mukaan lopputuloksena esimerkiksi naudanlihan hinta voisi nousta ja salaatin hinta laskea.

– Arvioni on, että voisimme päästä sellaiseen tilanteeseen, jossa vähävaraisilla ihmisillä olisi nykyistä paremmat mahdollisuudet syödä lähikasviksia.

Harakka katsoo Rinteen tavoin, että keskittyminen yhteen tuotteeseen, lihaan, on vienyt keskustelun ”pöhköille raiteille”.

Valtiovarainministeriön virkamiehet näkevät demareiden esittämässä kestävän kehityksen arvonlisäverossa useita ongelmia.

Lainsäädäntöneuvos Suvi Anttila valtiovarainministeriön arvonlisäverotusyksiköstä sanoo, että EU-komissio on antanut direktiiviehdotuksen verokantojen muuttamiseksi, mutta sen käsittely on aivan alussa.

Anttila katsoo, ettei arvonlisäverotus ylipäätään ole ”kauhean tehokas väline ohjausvaikutuksen aikaansaamiseksi”.

– Arvonlisäverotus on joka portaan vero eli kukin porras maksaa veroa arvonlisästään. Ainoa porras, missä verokannoilla on suora vaikutus, on viimeinen porras, kun tuote myydään kuluttajalle. Hinnoittelu on vapaasti kauppiaiden päätettävissä.

Rinteen esimerkki brasilialaisesta häränfileestä ei osu kovin hyvin maaliin, sillä Anttilan mukaan EU:n verosäännökset koskevat myös brassilihaa.

– Maahantuonnissa verokannalla ei ole merkitystä. Vähittäismyyntiporras on ratkaiseva.

Anttilan mukaan vähennyskelvottomat pisteverot olisivat parempia ympäristöohjausvaikutuksen näkökulmasta, mutta Harakan mukaan ”ei ole mitään järkeä tehdä pisteveroja”, vaan tavoitteena on nimenomaan luoda ”johdonmukainen järjestelmä”.

Valmisteveroasiantuntija, hallitusneuvos Merja Sandell valtiovarainministeriöstä sanoo, että selvitysvaiheessa pitäisi arvioida, kuinka paljon kestävän kehityksen arvonlisävero nostaisi tuotteiden hintoja ja miten kuluttajat reagoisivat veron kautta tapahtuvaan hintojen nousuun.

– Sitten pitäisi arvioida ristijoustot. Jos nostamme vaikka punaisen lihan hintaa, niin miten se vaikuttaa jonkin korvaavan tuotteen kuluttamiseen, tuleeko tilalle vielä haitallisempi tai yhtä huono ainesosa? Onko ilmaston tai terveyden kannalta parempi, että vaikka eineksiin pannaan enemmän rasvaa, suolaa tai jauhoja kuin lihaa, jotta vältetään korkeampi vero? Sandell kysyy.

Myös tiedon keruu voisi olla iso urakka, Sandell arvioi.

– Verotamme energiatuotteita elinkaaren aikaisten päästöjen perusteella. Niille löytyy tutkitut päästötiedot, mutta kun olemme esittäneet muille EU-maille, että ottakaa käyttöön hiilidioksidivero energiatuotteille, niin ne sanovat, että ne eivät kykene, koska se on niin vaikeaa. Mietin vaan, miten tieto tuotteiden hiilijalanjäljestä saadaan kerättyä?