Oikeustiedettä opiskeleva Aurora Luotio muutti takaisin kotiin kesken ensimmäisen opiskeluvuotensa ja säästää nyt omaan asuntoon.

Oikeustiedettä opiskeleva Aurora Luotio muutti takaisin kotiin kesken ensimmäisen opiskeluvuotensa ja säästää nyt omaan asuntoon. Yle

Mistä on kyse? Tilastokeskuksen mukaan yhä useampi 20–24-vuotias pääkaupunkiseudun nuori asuu edelleen lapsuudenkodissaan.

Syynä ovat kiristyneet asuntomarkkinat: puute kohtuuhintaisista asunnoista, etenkin vuokra-asunnoista.

Nuorten parissa kimppa-asumisen suosio on noussut, mutta soluasumisen laskenut. Sijainnilla on väliä myös nuorille. He haluavat sinne missä on toimintaa ja hyvät kulkuyhteydet.

Syynä pitkittyneeseen kotona asumiseen ei liene kulttuurin mutos, vaan häiriö asuntomarkkinoilla.

Opinto- ja asumistuki noin 500 euroa, keskustayksiön vuokra 780 euroa. Siinä syy, miksi oikeustieteen opiskelija Aurora Luotio, 21, muutti takaisin kotiin kesken ensimmäisen yliopistovuotensa.

Opiskelupaikan saamisen jälkeen hänestä tuntui, että kotoa muutto kuului asiaan.

– Se tavallaan piti tehdä, kun pääsin opiskelemaan. Silloin pitää muuttaa omaan asuntoon ja itsenäistyä. Keskustassa olin myös lähempänä koulua. Ja olinhan minä siitä tosi innoissani. Mutta sitten tulin järkiini, Aurora Luotio kertoo.

Yksityisiltä markkinoilta vuokrattu yksiö Kampin metroaseman kupeessa sai jäädä. Nyt Luotio asuu taas äitinsä luona Helsingin Laajasalossa tilavassa rivitaloasunnossa.

Oma huone

Laajasalossa takaisin omaan huoneeseen täytyi mahduttaa yksiöön hankitut huonekalut: sähky, sohva, kirjoituspöytä, lipasto. Osa tavaroista, kuten keittiötarvikkeet, pantiin kellariin odottamaan sitä päivää, kun kotoa muutto joskus tulee uudestaan eteen.

Luotio olisi mieluusti jatkanut yksin asumista, mutta kulut olivat yksinkertaisesti liian kovat. Jotta vuokran olisi voinut maksaa, töitä olisi ollut tehtävä opintojen ohessa paljon.

Edullisempaa opiskelija-asuntoa ei ollut tarjolla.

– Olen ollut Hoasin (Helsingin seudun opiskelija-asuntosäätiö) jonossa sekä yksiöön sekä kaverikämppään. Niihin tuntuu olevan ihan mahdotonta päästä. Tiedän monia, jotka ovat olleet kauan jonossa, eikä heille ole tullut mitään vastausta sieltä. Monet ovat päätyneet ostamaan tai hankkimaan yksityiseltä kämpän, Aurora Luotio kuvailee.

Kotona asuminen ei ole Helsingissä syntyneen ja kasvaneen opiskelijan tuttavapiirissä mitenkään tavatonta, päin vastoin.

– Minulla on myös paljon kavereita, jotka asuvat edelleen kotona, Luotio kertoo.

Pääkaupunkiseudun trendi

Kiristyneet asuntomarkkinat ovat syynä siihen, että lapsuudenkodissa asuminen on yllättäen kääntynyt nousuun reilu parikymppisten nuorten keskuudessa pääkaupunkiseudun kunnissa. Käänne Helsingissä, Espoossa, Vantaalla ja Kauniaisissa tapahtui vuonna 2008.

Yle Uutisgrafiikka, Tilastokeskus

Aiemmin kotoa pois muuttamisen ikä oli jo parisenkymmentä vuotta jatkuvasti laskenut koko maassa.

Ruuhka-Suomen ulkopuolella on perinteisesti muutettu kotoa hieman vanhempana kuin etelässä. Muualla kuin pääkaupunkiseudulla kotoa pois muuttamisen ikä laskee edelleen.

Parikymppisten lapsuudenkodissa asuminen oli vuonna 2013 koko Suomessa suunnilleen yhtä yleistä: noin joka neljäs ei ollut vielä muuttanut omilleen.

Tutkijan mielestä muutos kertoo häiriöstä asuntomarkkinoilla.

– Viime vuosikymmenen jälkipuolella tapahtui asuntomarkkinoilla pääkaupunkiseudulla paljon muutoksia. Asuntojen vuokraero pääkaupunkiseudun ja muun Suomen välillä alkoi kasvaa, hintaero alkoi kasvaa, asuntotuotanto suopistui edelleenkin ja toisaalta muuttovoitto ja väestönkasvu lähtivät kiihtymään, summaa kaupunkitutkija Seppo Laakso.

Suurimpana syynä kireisiin asuntomarkkinoihin on puute kohtuuhintaisista asunnoista.

– On ongelmallista, että asuntoja pystytään valmistamaan vähemmän kuin on on kysyntää. Asuntomarkkinat pääkaupunkiseudulla eivät toimi hyvin. Hyvillä paikoilla sijaitsevia tontteja on rakennettavaksi edelleenkin liian vähän, Seppo Laakso sanoo.

Tutkija näkee kuitenkin tunnelin päässä hieman valoa, sillä asuntojen kaavoitus Helsingissä on lisääntynyt. Seppo Laakso muistuttaa kuitenkin, että muutokset asuntomarkkinoilla ovat hitaita. Häiriötilan hän arvioi hellittävän vasta vuosien päästä.

Syynä ei kulttuurin muutos

Suomessa on totuttu itsenäistymään aikaisin.

– Uskon, että tämä nykyinen nousu perustuu asuntomarkkinoiden kireyteen eikä siihen, että nykynuoret haluaisivat asua pitempään vanhempiensä luona. Eli uskon, että se trendi kääntyy heti, kun asuntomarkkinat antavat siihen mahdollisuuden, ennustaa kaupunkitutkija Laakso.

Vuonna 2007 suomalaiset naiset muuttivat omaan kotiin 19-vuotiaina, eli nuorimpana koko Euroopassa yhdessä tanskalaisten naisten kanssa. Suomalaiset miehet muuttivat hieman vanhempina, 21-vuotiaina.

Yle Uutisgrafiikka, Atkinson & Marlier

Oikeustieteilijä Aurora Luotio suunnittelee, että kotona asuminen voisi jatkua ehkä vuoden, puolitoista. Luotion äidillä ei ole mitään sitä vastaan, että tytär asuisi kotona tarvittaessa pidempäänkin.

– En ole miettinyt mitään tarkkaa aikaa. Jonkin aikaa nyt ainakin olen täällä, katsotaan sitten, sanoo Aurora Luotio.

Syyt kotona asumiseen ovat taloudelliset – jos asuminen olisi edullisempaa, Luotio toki mieluummin asuisi yksin.

Samassa tilanteessa on Luotion mukaan noin puolet hänen parikymppisistä hensinkiläisistä kavereistaan. Ne asuvat kotona, jotka vain voivat.

Myös sellainen uusi ilmiö näkyy Aurora Luotion tuttavapiirissä, että monet aloittavat omaan asuntoon säästämisen jo opiskeluaikana. Niin myös Luotio, joka perusti 18-vuotiaana valtion tukeman ASP-säästötilin.

– Ideaali olisi, että pääsisin muuttamaan täältä omaan asuntoon. Se olisi todella mahtavaa. Olen aina ollut sitä mieltä, että vuokralla asuminen ei ole niin järkevää kuin omistusasuminen, Luotio pohtii.

ASP-lainojen eli asuntosäästöpalkkiojärjestelmän mukaisten lainojen suosio on kasvanut voimakkaasti koko 2010-luvun.

Lisää nuorten asumisesta illan A-studiossa TV1:ssä klo 21.