Ilmastonmuutoksen tuomia kansainvaelluksia odotellessa

Me kaikki tunnemme kertomuksen syksystä 2015, kun pientä pohjoista maata kohtasi ”turvapaikanhakijoiden tulva”. Vaikka tarinassa kriisistä selvittiin, niin kuitenkin vain nipin napin, pelkästään kansakunnan ainutlaatuisen rohkeuden ja viisauden ansiosta. Unohda tämä. Tulevaisuudessa vuosi 2015 tullaan muistamaan hetkenä, jolloin maailman pakolaisten pieni etujoukko eksyi Suomeen. Hetkenä, jolloin eristyksissä eläneillä suomalaisilla oli vielä varaa säikähtää muutamaa tuhatta turvapaikanhakijaa. Miten tarina sitten siitä jatkuu, se meidän pitäisi nyt päättää. Lähivuosikymmeninä ilmastonmuutos pakottaa liikkeelle ennätyksellisen paljon väkeä. Vaikka monen historian kansainvaelluksen taustalla on ollut ilmastosyitä, nyt mittakaava on ihan toinen: tiedossa on aavikoitumista, merenpinnan nousua ja äärimmäisiä sääilmiöitä. Elinolojen heikentyminen aiheuttaa nälänhätiä, konflikteja ja tietenkin siirtolaisuutta. Osa tämän päivän väkirikkaimmista alueista autioituu kokonaan. Tällä hetkellä 90 prosenttia maailman pakolaisista muuttaa oman maan sisällä tai kehitysmaasta toiseen. Näin ei välttämättä tulevaisuudessa ole. Koska ilmastonmuutoksen vaikutukset ulottuvat aseellisia konflikteja laajemmalle, on ihmistenkin paettava kauemmas. Siis myös rikkaaseen länteen, ja siellä ehkä erityisesti Suomen kaltaisille alueille, joissa asutus on harvaa ja säät ilmastonmuutoksen myötä paranemaan päin. Tuoreimmissa ennusteissa ilmastopakolaisten määrän arvioidaan nousevan vuoteen 2050 mennessä 250–1 000 miljoonaan. Vertailun vuoksi, vuonna 2015 EU-jäsenmaihin saapui noin 1,2 miljoonaa turvapaikanhakijaa. Jos se riitti kriisiyttämään koko Euroopan, mitä tekee satakertainen määrä ihmisiä? Ja ei, vastaus ei ole rajojen sulkeminen. Sen voimme oppia muuriprojekteista DDR:ssä, Israelissa ja viimeksi Meksikossa, että siirtolaisuutta ei voi estää, ei oikein edes hidastaa ilman mittavia rajoituksia myös omien kansalaisten perusoikeuksiin. Jos muuton taustatekijänä on eloonjäämisen pakko, ihmiset muuttavat, vaikka rajoille kuinka kasattaisiin aseteknologiaa. Vuoden 2015 tarinaa pitäisikin jatkaa niin, että tuolloin näki kansakunta tilaisuutensa tulleen: yhdessä tulijoiden kanssa he ryhtyivät muokkaamaan yhteiskuntaa sellaiseksi, että sen rakenteet kykenisivät tulevaisuudessa kotouttamaan suurempiakin ihmismääriä. Samalla päätettiin tehdä kaikki mahdollinen ilmastonmuutoksen hillitsemiseksi, sillä maataan rakastavat suomalaiset ymmärsivät mainiosti, millainen tragedia kodin jättäminen pakon edessä olisi. Kirjoittaja on tutkija ja kansanedustaja (vas.).