Hei, denne artikkelen er over ett år gammel og kan inneholde utdatert informasjon

• Les også: Rettssakkyndige uenige om tvungent psykisk helsevern

(Dagbladet): De ti siste åra er i gjennomsnitt 33 personer drept årlig i Norge, sett bort fra 22. juli-terroren. I sakene med kjent og dømt gjerningsperson slipper imidlertid en av fem å sone i fengsel fordi de blir funnet strafferettslig utilregnelige i gjerningsøyeblikket. Disse domfelte blir isteden overført til tvungent psykisk helsevern - som innebærer medisinsk behandling istedenfor straff.

Legen bestemmer Hverdagen for en drapsmann i tvungent psykisk helsevern bestemmes helt og holdent av ansvarlig lege, som kan foreskrive en rekke ulike behandlingsformer - hvorav mange innebærer stor grad av bevegelsesfrihet. Mange er kritiske til ordningen og mener de pårørendes hensyn ikke er godt nok ivaretatt.

FRYKTER Å MØTE DRAPSMANNEN: Jørn Tvervik (t.h.) er redd for å møte mannen som drepte hans sønns mor Ann-Mari Solås, på gata. Her med avdødes far Trond Solås. Foto: Jonas Sverrisson Rasch / Dagbladet Vis mer

Spørsmålet om tvungent psykisk helsevern er svært aktuelt. Ikke minst sto dette sentralt under rettssaken mot terroristen Anders Behring Breivik, som istedenfor fengselsstraff kunne ha blitt overført til behandling, dersom han var blitt funnet utilregnelig. Isteden ble han funnet tilregnelig og soner nå lovens strengeste straff i fengsel.

I den pågående saken etter drapet på Sigrid Giskegjerde Schjetne har den tiltalte 38-åringen allerede en lang forhistorie i psykiatrien, og kan bli idømt behandling istedenfor straff. Dette ble også utfallet etter det såkalte halloween-drapet, der Anders Nilstad (22) ble drept av sin psykotiske romkamerat.

Krevde flytting Ann-Mari Solås (32) ble drept 16. desember 2008, foran sine to barn, i hjemmet i Mørkved utenfor Bodø. En den gang 43 år gammel norsk-iraner, som bodde i en kommunal omsorgsbolig i nabolaget, ble etter kort tid pågrepet og siktet for drapet. I mai 2009 ble mannen dømt til tvungent psykisk helsevern.

Tvungent psykisk helsevern • I Norge skal en drapsmann som kjennes strafferettslig utilregnelig - dvs. sinnlidende eller psykisk utviklingshemmet - på gjerningstidspunktet, ikke dømmes til straff, men istedenfor tvinges til medisinsk behandling.



• Etter at den domfelte er overført til ordningen, avgjør ansvarlig lege behandlingen og behandlingsforholdene.



• Avhengig av legens vurdering av pasienten kan behandlingsstedet være så vel lukket institusjon som egen leilighet eller andre alternativer med ulik grad av bevegelsesfrihet.



• Etter ett års tvangsbehandling kan den domfelte, dennes pårørende eller ansvarlig lege begjære at behandlingen opphører, fordi det ikke lenger er fare for gjentakelse av forbrytelsen. Spørsmålet avgjøres i tingretten. Påtalemakten kan når som helst avblåse behandlingen.



• Seinest tre år etter dommen må påtalemyndigheten bestemme seg for om de ønsker fortsatt tvangsbehandling eller ei.



• Stoltenberg-regjeringen har utnevnt et utvalg som skal evaluere tilregnelighetsspørsmålet i straffesaker. Resultatet av arbeidet skal foreligge om et knapt år.



Kilder: Regjeringen.no

• I Norge skal en drapsmann som kjennes strafferettslig utilregnelig - dvs. sinnlidende eller psykisk utviklingshemmet - på gjerningstidspunktet, ikke dømmes til straff, men istedenfor tvinges til medisinsk behandling.• Etter at den domfelte er overført til ordningen, avgjør ansvarlig lege behandlingen og behandlingsforholdene.• Avhengig av legens vurdering av pasienten kan behandlingsstedet være så vel lukket institusjon som egen leilighet eller andre alternativer med ulik grad av bevegelsesfrihet.• Etter ett års tvangsbehandling kan den domfelte, dennes pårørende eller ansvarlig lege begjære at behandlingen opphører, fordi det ikke lenger er fare for gjentakelse av forbrytelsen. Spørsmålet avgjøres i tingretten. Påtalemakten kan når som helst avblåse behandlingen.• Seinest tre år etter dommen må påtalemyndigheten bestemme seg for om de ønsker fortsatt tvangsbehandling eller ei.• Stoltenberg-regjeringen har utnevnt et utvalg som skal evaluere tilregnelighetsspørsmålet i straffesaker. Resultatet av arbeidet skal foreligge om et knapt år.Kilder: Lovdata

- Der og da følte jeg ikke at han fikk straff for det han hadde gjort. Det opplevdes ikke som rettferdig i det hele tatt. Og jeg tenkte at han hadde fortjent å sitte fengslet, ikke få behandling på sykehus, sier Jørn Tvervik til Dagbladet.

Tvervik er far til et av avdødes barn, og forteller at familien i tida etter domsavsigelsen fryktet at drapsmannen skulle få behandling i nærområdet, ved Nordlandssykehusets psykiatriavdeling i Bodø.

VILLE HA DRAPSMANNEN FLYTTET: En rekke mennesker møtte opp utenfor Bødø fengsel etter at Ann-Mari Solas' drapsmann ble dømt til psykisk helsevern, for å kreve behandling utenfor Bodø. Foto: Jonas Sverrisson Rasch / Dagbladet Vis mer

- Jeg var redd for å møte ham på gata, sier Tvervik, som krevde at gjerningsmannen måtte få psykiatrisk behandling et annet sted enn i Bodø.

Fremdeles redd Etter sterke protester vedtok Helse Nord og Nordlandssykehuset våren 2009 at den 43 år gamle drapsmannen ikke skulle behandles i Bodø, noe Tvervik opplevde som en slags seier. Til Dagbladet sier han imidlertid at han fortsatt er redd for å se den dømte igjen.

- Verken jeg eller noen andre i familien ønsker noen gang å risikere å møte ham. Bare tanken gir meg ubehag. Det spiller ingen rolle om han var psykisk syk eller ikke da han begikk handlingen. Lidelsen han har påført oss er den samme uansett, sier han, men tilføyer:

DREPT: Tobarnsmoren Ann-Mari Solås. Foto: Privat Vis mer

- Nå har jeg fått saken mer på avstand, og ser at folk kan bli psykisk syke, men jeg mener kommunene må ta mye mer ansvar for å passe på personer som ham. Jeg mener også at det i langt større grad må åpnes for tvangsmedisiniering av psykisk syke.

