Syklister kjefter - og blir kjeftet på i trafikken

Veiene er minst tilrettelagt for syklister, så de improviserer mest. Derfor er de oftest en av partene når det går en kule varmt i trafikken.

Det tutes, kjeftes og hyttes med neven fra alle kanter i Oslo-trafikken. Nå har Mari Andrine Hjorteset (26) forsket på fenomenet. Signe Dons

1. sep. 2016 09:20 Sist oppdatert 1. september 2016

Mari Andrine Hjorteset (26) har sett på samspillet mellom de ulike trafikantgruppene på veiene i sin masteroppgave Kampen om gata. Forskningsprosjektet har blitt omtalt i Forskning.no

Temaet ble valgt på bakgrunn av det politiske målet om at flere skal sykle, gå eller reise kollektivt.

Må tenke taktikk i trafikken

Hun fant at trafikkreglene i stor grad etterleves.

– Men det er behov for taktiske beslutninger. Trafikantene må improvisere i møte med andre trafikanter underveis på turen. Man kan ikke bare stå på sitt. For eksempel kreves det at syklisten gjør taktiske vurderinger når sykkelfeltet slutter rett før en rundkjøring, sier Hjorteset, som nå er stipendiat på Universitetet i Oslo.

Mari Andrine Hjorteset har sett på samspillet mellom de ulike trafikantgruppene på veiene i sin masteroppgave Kampen om gata. Data har hun hentet fra Safety in numbers-prosjektet ved Transportøkonomisk Institutt (TØI). Privat

Føler seg utrygge i rundkjøringer

På spørsmål om hvor trygge syklister følte seg på ulike steder i trafikken svarte tre av ti (32 prosent) at de følte seg svært trygge på gang- og sykkelvei. Bare 3 prosent følte seg svært trygge i rundkjøringer.

– Syklistene svarte at de føler størst trygghet i områder der de ikke trenger å forhandle direkte med bilistene om vei og fremkommelighet. En stor andel av syklistene oppga at de anså det som trygt å sykle på gang- sykkelvei, selv om de der ofte må forhandle med fotgjengerne om fremkommelighet. I sambruksområder, som i rundkjøringer, hvor hver enkelt trafikant må forhandle med de rundt seg om hvordan man skal forholde seg, følte syklistene seg mer utrygge, sier hun.

Få konfliktsituasjoner i rundkjøringer

Kvinner følte seg mer utrygge i rundkjøringer enn menn.

– Det viser seg samtidig at svært få hadde opplevd å havne i konfliktsituasjoner i rundkjøringer. Fordi dette er et mer uoversiktlig område, er det naturlig å senke hastigheten, og være mer oppmerksomme på de rundt seg, og hvordan disse handler. I rundkjøringer er man forberedt på uforutsette hendelser, og kan hurtigere respondere på dette, påpeker Hjorteset.

Syklister føler seg utrygge i rundkjøringer. Signe Dons

Syklister er lei av konflikter med bilister

Folk tror det er utrygt

Ut fra svarene i undersøkelsen mener hun at Oslo er en tryggere by å sykle i enn det folk faktisk opplever og tror.

– Oslo er en relativt trygg by å sykle i, men det er fordi de ulike gruppene er gode til å tilpasse seg, påpeker hun.

Og legger til:

– Men Oslo er en by med mye blandet trafikk. Og bilene kommer veldig nært på i trange gater. Så det oppleves antagelig mer utrygt å være syklist i Oslo enn det i realiteten er, sier Hjorteset.

Må ha en følelse av trygghet

– Samtidig er det jo slik at hvis folk opplever at det er utrygt, så velger man kanskje ikke å sykle. Så hvis man ønsker at flere skal sykle må det også oppleves som trygt å ferdes på sykkel, påpeker hun.

Hun påpeker at syklister er mer utsatt hvis det faktisk skjer ulykker fordi de er mindre beskyttet.

Trikkeskinner er sykkelfelle nummer en i Oslo

Kjefter - og blir kjeftet på

Hun har også sett på hvordan vi kommuniserer med hverandre når vi er i fart.

– Kjefting var den mest tydelige formen for kommunikasjon mellom trafikanter i trafikken, sier hun.

Alle trafikantene ble spurt om de hadde blitt kjeftet på den siste uken. De ble også spurt om de hadde kjeftet selv.

– Den gruppen som kjeftet mest var syklistene. Samtidig var syklistene den gruppen som ble kjeftet mest på. Så det var tydelig at det er syklistene som står mest sentralt i konfliktene, sier hun.

Hun mener årsaken er fordi syklistene er i den gruppen det i minst grad er tilrettelagt for.

– Men også fordi de hurtig kan bytte mellom ulike arenaer; fra gate til fortau, eller fra sykkelfelt til gate når sykkelfeltet opphører, er det denne gruppen som i størst grad må tilpasse sin adferd underveis, påpeker hun.

Hytter med neven

Trafikantene ble også spurt om hvilke andre måter de sa fra på når de opplevde at andre brøt reglene, som å hytte med neven, vise fingeren, eller tute med hornet.

– Det var bilistene som mottok flest negative gester, sier hun.

14,8 prosent av fotgjengerne og 14,7 prosent av syklistene svarte at de hadde gestikulert mot bilister siste uke. Bare 5 prosent av bilistene hadde vist negative gester mot syklistene siste uke. (Utvalget besto av 276 bilister, 894 syklister og 399 fotgjengere i Oslo)

Tuter og blir tutet på

Samtidig svarte en av ti bilister (9 prosent) at de hadde tutet på fotgjengere og 13,4 prosent at de hadde tutet på syklister.

– Noen trafikantgrupper føler sterkere eierskap til veibanen enn andre. Men syklisten har like mye rett til veien som bilene har. Grunnet ulike hastigheter kan samspillet mellom dem bli vanskelig - og være rot til en del konflikter, sier hun.

Og legger til:

– På den andre siden kan det tenkes at syklistene føler seg presset fordi det ikke er godt nok tilrettelagt for dem, og at de derfor reagerer med negative gester. De kan også være at syklistene føler det utrygt. Det som av en bilist kan oppleves som god avstand kan av en syklist oppleves som nært, sier Mari Andrine Hjorteset.

Tross funnene konkluderer hun med at trafikkulturen i Oslo i stor grad er preget av samspill, god flyt, høy moralsk ansvarsfølelse, og god etterlevelse av de formelle trafikkreglene.