KRÖNIKA Det vankas en svår mandatperiod för hyresrätten. I de senaste samtalen kring regeringsbildningen var Socialdemokraterna beredda att släppa igenom kravet på friare hyressättning, det vill säga att hyrorna i nyproduktion inte längre skulle förhandlas, en förändring som skulle ge fastighetsägarna enhällig makt att bestämma hyresnivåerna i nyproducerade lägenheter.

Att gå ifrån en hyressättningsmodell, där Hyresgästföreningen förhandlar hyror tillsammans med fastighetsägare, skulle beröva svenska hyresgäster en rejäl bit makt och försvaga deras ställning gentemot fastighetsägarna ytterligare. Hyresgästers svaga ställning i landet är något som uppmärksammats som oroväckande i upprepade larm från forskarvärlden under 2000-talet, och senast i en statlig utredning (SOU 2017:33), som helt förbigåtts i den pågående politiska debatten.

Lokalt i Stockholm har det blågröna styret utöver sina planer på ombildning i ytterstaden även nu gått ut med att utförsäljningar av allmännyttan ska möjliggöras. Storstadsregionerna, med Stockholm i spetsen, är ännu en gång i farozonen för den marknadsliberala logikens slutledningsförmåga: ”bara vi avreglerar och får lite mer marknad så kommer bostadsbristen och segregationen att lösa sig av sig själv”.

Att tänka att en större omflyttning av grupper och en blandning av boendeformer löser problemen, är inte ovanligt. Men eftersom det redan råder brist på bostäder med låga hyror, och då speciellt i städerna, och det inte produceras nya med “rimliga” hyror, riskerar ombildningar och utförsäljningar (och friare hyressättning om den blir verklighet) att så småningom radera ut det enda verktyget kommunerna idag besitter för att försöka föra en generell bostadspolitik, där alla oavsett inkomst kan få en bostad. Och kortsiktigt kan det se ut som en bra kommunal affär, när fastigheter som på länge inte underhållits, säljs och det strömmar in pengar i den kommunala kassan. Långsiktigt är det dock problematiskt, då dessa bostäder knappast lär ersättas med nya med liknande hyresnivåer, där alla oavsett inkomst kan få bo, och det kommunala bostadsbeståndet krymper sina andelar och sin möjlighet att bedriva generell och socialt hållbar bostadspolitik.

Denna risk har länge uppmärksammats av forskare, hyresgäster och intresseorganisationer som observerat den senaste politiska debatten med andan i halsen. Förra veckan bildades det ett nätverk i Stockholmsområdet ”Rädda hyresrätterna” som samlar olika organisationer och aktörer i syfte att stå emot utförsäljningar, ombildningar och marknadshyror. Förhoppningen är att bygga en bred allians för att kunna stå emot de förslag som lagts fram av den blågröna majoriteten i stadshuset. Utgångspunkten är att bostaden inte är en vara på vilken marknad som helst, det är en rättighet som vi bör värna, i ett land där inkomstklyftorna uppvisar rekordhöga nivåer och där bostaden fyller en viktig social funktion.

Dominika Polanska – Docent vid Institutet för Bostads- och Urbanforskning, Uppsala Universitet

redaktionen@aktuelltfokus.se