Taannoin poikkesin tavaratalon lastenvaateosastolle. Olin matkalla hakemaan muksua tarhasta, kun muistin, että sukkahousuja tarvitaan. Edelliset kun olivat siintyneet käytössä joustamattomiksi lötköiksi, joiden ylle tappeleminen söi miestä ja lasta.

Kiertelin sukkahousuhyllyä ja pohdin, minkä kokoiset kannattaisi ostaa, kun tuntematon nainen pysähtyi viereeni. Hän silmäili minua päästä varpaisiin ja julisti tuomionsa: "Lastenvaateosastolla notkuva mies on aina seksuaalisesti epäilyttävä".

Siinä minä seisoin, kädessäni tuhannen denierin muumipeikkosukkahousut ja pelottelin viattomia ihmisiä. En edes osannut vastata kanssa-asiakkaalle mitään. Se ilmeisesti vahvisti hänen epäilyksiään, sillä hän tuhahti ja siirtyi loitommas tarkkailemaan tekemisiäni.

Jos nainen on porno, mies on kauhuleffa

Yleinen kuva sukupuolista on vahvasti kärjistynyt. Kun nainen alistetaan katsomisen kohteeksi, mies määritellään potentiaalisen pelon kautta. Jos nainen on madonna tai huora, mies on isukki tai tappaja. Jos nainen on porno, mies on kauhuleffa.

Yhtä lailla kuin yhteiskunnan moraalisäännöt kutistavat naisen elämää, ne määrittelevät myös miehen. Kuka tahansa mies on mahdollinen uhka, ja siksi kaupan rintaliiviosaston läpi oikaistessaan hän joutuu painamaan katseensa maahan, ettei kenenkään tarvitse pelätä.

Vastikään oululainen kauppakeskus tahtoi estää miesten pääsyn (siirryt toiseen palveluun) yleisellä katualueella järjestettävään naistentapahtumaan. Syynä kieltoon olivat turvallisuussyyt sekä se, että naiset saisivat rauhassa keskittyä muotiin ja hemmotteluun. Tämän ajattelumallin mukaan jokainen mies on lähtökohtaisesti ällötys ja joutuu tekemään kovasti töitä todistaakseensa, mikäli ei ole.

Miehen arvo määritellään seksuaalisuuden kautta: alfauros tai eunukki. Välimuotoja ei helposti löydy. Tutultani tiedusteltiin leikkikentän hiekkalaatikolla, onko hänen lapsensa adoptoitu, sillä hänen kaltaisensa vässykän ei varmasti ole onnistunut itse lastansa siittää. Myös miehet itse ovat alkaneet määritellä itsensä markkina-arvon kautta: ulkomaalainen mies on uhka, sillä hän saattaa viedä jonkun niistä naisista, jotka on meille varattu.

Pojalla täytyy olla räjähtävää voimaa sekä sixpack

Mies on holtiton. Koulun liikuntatunneilla pitää erotella tytöt ja pojat erikseen, jotta tytöt saisivat olla rauhassa. Pojat väsytetään hikitreeneissä, jotta loppupäivän tunnit olisivat hiljaisia ja helppoja. Siinä kun tytöille vielä opetetaan liikunnallista plastillisuutta ja estetiikkaa, täytyy pojalla olla räjähtävää voimaa sekä sixpack. Yhteisvessoja ei saa rakentaa, sillä vaikka kotona saman toiletin käyttö onnistuu sekä sisarille että veljille, on joka poika kotinsa ulkopuolella mahdollinen tirkistelijä.

Miestä kuuluu kohdella kuin isoa lasta. Mies on viettiensä orja, ja siksi naisen pitää pohtia, mitä laittaa ylle, sillä väärä vaatetus saattaa herättää miehessä primitiivireaktion. Se ei ole miehen vika, vaan naisen, joka tahallaan provosoi.

Koulussa pojille kuulutetaan helpompia kriteereitä, sillä pojat ovat poikia, eivätkä muuten pärjää. Pojilta voi kysyä, mikä on neliöjuuri kahdeksasta, sillä XY-kromosomi määrää, että joka poika on matemaattisesti lahjakas. Sitä, millaisia tunteita ja ajatuksia lukukirja herätti, kannattaa tiedustella tytöiltä. Pojilla on parempi luetuttaa sellaisia teoksia, jossa ammutaan ja hypitään lentokoneesta, sillä luonnollisesti kaikki pojat pitävät sellaisista.

Nuorten miesten tunteita ei ajatella, mutta silti ne ovat olemassa. Onneksi on perustettu Poikien puhelin, josta teinit voivat kysellä niitä asioita, joita ei muualta kuule. Palvelun tiedotteen mukaan (siirryt toiseen palveluun) poikia ovat askarruttaneet mm. moraaliin ja arvomaailmaan liittyvät kysymykset, väkivalta sekä läsnäolevien aikuisten puute. Lisäksi pojat ovat kaivanneet tietoa parisuhteiden aloittamisesta, suhteiden ylläpitämisestä ja erotilanteiden asiallisesta hoitamisesta.

He kaipasivat, että joku avaisi heille tunteiden salattua maailmaa.

Vaikuttaa siltä, että pahasta olosta tai neuvottomuudesta kertominen on taito, jonka katsotaan Suomessa kuuluvan vain naisille. Koska poikia ei puhumiseen opeteta, aikuisena moni perheen asia heiltä käsittelemättä, sillä miehiä varmuuden vuoksi säästellään kipeiltä asioilta. Miten moni keskustelu on päättynyt sanoihin “äläkä sitten isälles tällaisista kerro”? Ehkä miehillekin kannattaisi avata oma palvelulinja?

Isän rooli tunnustetaan puheissa, mutta 88 prosentissa avioerotilanteista lapset määrätään äidilleen. Isä on kiva leikittäjä, mutta vain äiti ymmärtää lapsensa kokonaistarpeen. Siksi neuvolassakin sairaanhoitaja esittää asiansa äidille ja isä saa istua jakkaralla ovisuussa. Vastata, kun kysytään, ja kertoa, että hänkin on vaihtanut vaippoja yöllä. Äiti saa muiskauttaa kahvilassa pusun vauvan suulle, mutta isän kannattaa tyytyä otsaan, jottei kenellekään tulisi mitään sanomista.

PISA-tutkimuksen mukaan tyttöjen ja poikien lukutaidon tasoero kasvaa ja oli Suomessa Euroopan suurin, 19 pistettä tyttöjen hyväksi. OECD:n raportin mukaan vailla työtä ja koulutuksen ulkopuolella olevien nuorten miesten osuus on kasvanut Suomessa jo 21,1 prosenttiin. Vuonna 2014 yhdeksän kymmenestä vangista oli miehiä.

En koskaan ole kuullut kehotettavan poikia hakeutumaan lastentarhaopettajakoulutukseen

Miehet juovat 75 prosenttia kaikesta kulutetusta alkoholista. Olisiko yhteiskunnan rakenteissa vikaa, jos juuri miehet syrjäytyvät ja alkoholisoituvat? Silti minkäänlaista valtiojohtoista kampanjaa tai kurssinmuutosta ei ole kuulutettu, sillä poikien pitää pärjätä ja miesten olla vahvoja. Kelkasta putoaminen on oma syy, ehkä jopa valinta.

Ajoittain kyllä ammattien sukupuolittumisesta kannetaan huolta, mutta ratkaisuna on yleensä tyttöjen uraohjauksen tehostaminen. Itse en koskaan ole kuullut kehotettavan poikia hakeutumaan lastentarhaopettajakoulutukseen.

Pohjoismaissa naiset ovat murtautuneet perinteisistä rooleista, mutta miehille kaikki ovet eivät ole auki. Miehen kuuluu tehdä kotona askareita, joita aiemmin pidettiin naisten töinä, mutta työmaailmassa naisvoittoiselle alalle hakeutuminen on yhä kummaksuttavaa. Naisia taas kannustetaan hakeutumaan perinteisiin miesten töihin, mutta kotona se ei ole tarpeen. Aika usein nainen saa jättää kodin sähköasennukset tekemättä sukupuoleensa vedoten.

Naiset ovat taistelleet perinteistä, kapeaa roolia vastaan jo 1800-luvulta, ja yhteiskunta on alkanut tukea toimia tasa-arvon saavuttamiseksi. Vaikuttaa kuitenkin, että perinteisen miehen roolin murtamista ei pidetä niin tärkeänä.

Yleinen keskustelu sekä media ylläpitävät stereotyyppistä kuvaa puhumattomasta, miesluolassa yksinään autonmoottoria korjaavasta miehestä. Se on johtanut tilanteeseen, jossa miehet turhan helposti pyrkivät pysymään muuttumattomina maailmassa, jonka säännöt on kirjoitettu uusiksi.

Liian moni mies vielä odottaa asioiden palaavan takaisin sellaiseksi, mitä ne olivat joskus ennen. Että naiset palaisivat kotiin ja olisivat hiljaa, eivät veisi niitä koulupaikkoja ja töitä, mitkä aiemmin oli miehille läänitetty. Koska yhteiskunta muuttuu ja asenteet muuttuvat, miestenkin kuuluisi mennä eteenpäin, sillä kukaan muu ei sitä meidän puolestamme tee. Pitäisikö meidän itse määritellä uusiksi se, mitä kaikkea mies voisi olla?

Että mies voi olla sekä lääkäri että sairaanhoitaja, balettitanssija tai prätkäjätkä, uraohjus tai muumisukkahousuja ostava isukki? Että mies ei ole yhtä kuin ahdistelija.

Muuten jäämme oudoksi reliikiksi, ja elämme sellaisen maailman aikaa, jota ei enää ole.

Tommi Kinnunen

Tommi Kinnunen on Kuusamossa syntynyt kirjailija ja äidinkielen ja kirjallisuuden lehtori sekä viime vuoden Finlandiapalkintoehdokas. Häntä kiinnostavat teatteri, remontointi ja nikkarointi. Hän on vakuuttunut, että ainoastaan Koillismaalla on oikean näköistä metsää.