Kajaanilaisen baarin mököttäjänurkan idean keksi edesmennyt asiakas, joka halusi testata, miten muut reagoivat mököttäjään. Miehelle tarjottiin juomaa – ja olkapäätä.

Mistä on kyse? Kajaanilaisessa Jussila-baarissa on oma nurkkansa mököttäjille. Sen keksi viitisen vuotta sitten Jaska-niminen asiakas. Hän halusi kokeilla, tarjoaako kukaan mököttäjälle juotavaa.

Yrittäjä Juha Immonen näkee kansanomaisessa baarissaan ilonpidon lisäksi myös yksinäisyyttä ja surua.

Ravintola-alan konkari näkee heti, jos joku tulee baariin huonolla jalalla. Baarissa kokoontuu myös raittiuspiiri, jossa toipuvat alkoholistit tukevat toisiaan.

KajaaniSilloin Jaskalla oli huono päivä. Rahahuolet painoivat ja mies jutteli kapakassa baarinpitäjä Juha Immosen kanssa niitä näitä. Sitten hän sai idean.

Mitä tapahtuisi, jos hän perustaisi baariin mököttäjänurkan ja asettuisi sinne naama nurinpäin? Jaska löi Immosen kanssa vetoa siitä, tarjoaisiko joku murjottajalle juotavaa.

Jaska värkkäsi kyltin ja istui mököttämään. Ehti kulua vain vartti, kun vanhempi rouva tuli kysymään, että mikä miestä vaivaa.

– Jaska sanoi siihen, että nyt ahdistaa. Silloin rouva sanoi, että tulehan tuonne tiskille niin otetaan neuvoa antavat, Immonen muistelee.

Nyt illasta on kulunut viitisen vuotta, ja mököttäjänurkan tuolit ovat kapakan suosituimpia. Aika on jättänyt Mököttäjä-Jaskasta, mutta maailmaa nähneen miehen oivallus ei ole unohtunut.

– Joskus on käynyt niinkin, että emäntä mököttää kotona, joten isäntä on ottanut itsestään kuvan, että hänkin tuli mököttämään, Immonen kertoo.

Mököttäjä-kyltin teki viitisen vuotta sitten Juha Immosen Jaska-niminen asiakas. Julia Sieppi / Yle

Kapakassa juhlitaan ja nähdään tuttuja, mutta sinne paetaan myös ongelmia. Ravintolayrittäjä Juha Immonen näkee työssään myös ihmiselämän nurjan puolen. Tiskin takana silmä on harjaantunut.

– Sen näkee heti, jos baariin tullaan huonolla jalalla, ja siitä tulee ongelmia. Itse olen ennaltaehkäissyt asian niin, että kun näkee, että asiakas aikoo haastaa riitaa, olen suositellut jatkamaan matkaa.

Naapurin mies sanoi, että tämä on paikallinen Emmerdale. Juha Immonen

Aina paha olo ei kuitenkaan ilmene ärräpäinä tai riidanhaluisuutena. Silloin mököttäminen voi olla terveellistäkin. Immosen mielestä mököttäjänurkka tai -tuoli kuuluisikin olla vakiovaruste joka baarissa.

– Se ennaltaehkäisisi kähinöitä heti. Jos kaveri menisi istumaan mököttäjänurkkaan, myös työntekijät tietäisivät heti, että tuo ei ole tullut hyvällä jalalla ja kysyä, mikä ahdistaa.

Kapakassa asiakkaista tulee läheisiä

Jussilassa ei seurata trendejä tai sekoiteta mocktaileja, vaan juodaan kahvia ja keskikaljaa, pelataan korttia ja lauletaan karaokea. Yrittäjä Juha Immonen kuvailee kuppilaansa kansanomaiseksi paikaksi.

– Naapurin mies sanoi, että tämä on paikallinen Emmerdale, hän toteaa.

Kun Juha Immonen kuuli asiakkaansa menehtymisestä, suru-uutinen kolahti pahasti. Julia Sieppi / Yle

Ravintola on yksi Kajaanin vanhimmista ja Immonen on pyörittänyt sitä yli 20 vuotta. Siinä ajassa monista asiakkaista on tullut tärkeitä – kuin yhtä suurta perhettä. Ilman heitä yrittäjän arki olisi yksinäistä.

Kun mököttäjänurkan isä Jaska kuoli, suru-uutinen tuntui pahalta.

– Kyllähän se kolahtaa todella paljon, vaikka se ei saisi kolahtaa, kun kysymys on asiakassuhteesta. Mutta kun vuosien varrella ollaan päivittäin tekemisissä, kyllä se syö isoakin miestä.

Olen tehnyt elämässäni hirveästi pahaa ja loukannut ihmisiä, joten halusin tehdä jotain hyvää välillä. Juha Immonen

Immonen onkin toisinaan miettinyt yrittäjän ja asiakkaiden välistä suhdetta. Toisaalta baarimikolla on ammattirooli, mutta joistakin asiakkaista on tullut todella läheisiä.

– Monesti on tehnyt mieli käydä moikkaamassa sairastunutta kaveria sairaalassa, mutta sitten olen miettinyt, että onko se esimerkiksi lähiomaisten mielestä sopivaa, Immonen pohtii.

Viina virtaa, muttei vie

Vaikka ravintolanpitäjä täyttää tuoppeja päivittäin, on hän itse ollut raittiina noin 16 vuotta. Immonen tietää, miltä tuntuu kun viina vie. Kauan sitten hän eli arkea, johon kuului enemmän humalaisia kuin raittiita päiviä.

Muutama vuosi sitten toipuva alkoholisti perusti muiden alkoholin jättäneiden kavereiden kanssa raittiuskerhon, joka kokoontuu kerran kuussa. Raittiuspiirin kokoontumisen aikana kaljanmyynti kärsii, mutta se ei ole Immoselle tärkeää.

– Olen tehnyt elämässäni hirveästi pahaa ja loukannut ihmisiä, joten halusin tehdä jotain hyvää välillä. Jos ihminen raitistuu tällä tavalla, se ei ole minulta pois.

Yrittäjä Juha Immonen laskee olutta laseihin päivittäin, mutta ei itse koske alkoholiin. Julia Sieppi / Yle

Raittiuspiirissä voidaan puhua mistä tahansa: ihmissuhteista, oman alkoholin käytöstä tai auton korjauksesta. Piirissä kokoontuu kymmenkunta eri ikäistä ihmistä.

– Siellä myös tiedustellaan, että onko tehnyt viinaa mieli. Usein vastaus on, ettei ole. Olen todella ylpeä porukasta.

Jussilan tapaisia baareja ei ole enää paljoa. Juha Immonen

Immonen uskoo, ettei itse enää lankea alkoholiin. Viinan himoon on auttanut aika ja Jussilan raittiuspiirin kavereiden tuki.

– Olen ollut niin pitkään selvin päin, ettei se ole enää mielessä. Eihän vanhasta juoposta koskaan tiedä, mutta olen luottavainen.

Immosen mukaan Jussila-baarista puhutaan kylillä joskus alentuvaan sävyyn, mutta se ei häntä haittaa. Yrittäjä on ylpeä tuulipukukansan paikasta, jonka tiskille voi tulla omana itsenään ja tilata oluen – tai vain limpparin.

– Se on erilainen kuin muut paikalliset ravintolat. Jussilan tapaisia baareja ei ole enää paljoa.