Valtion taloudellisen tutkimuskeskuksen (VATT) tuoreen tutkimuksen (siirryt toiseen palveluun) mukaan valtio menettää vuosittain 200 miljoonaa euroa verotukena paljon energiaa käyttäville yrityksille, eikä mikään osoita tukien parantaneen yritysten kilpailukykyä.

Suomen energiaintensiivisen teollisuuden verotusta huojennettiin vuonna 2012, mikä nosti VATT:n selvityksen mukaan energiaverojen palautusten arvon vajaasta 10 miljoonasta eurosta yli 200 miljoonaan euroon.

Ennen verohuojennuksia energiaverotusta kiristettiin vuonna 2011. Huojennuksia perusteltiin kilpailukyvyn kohentamisella, mutta selvityksen perusteella tuetut yritykset eivät vaikuta olleen tuen tarpeessa. 95 prosenttia palautuksista päätyi kansainvälisille suuryrityksille, jotka pärjäsivät hyvin jo ennen palautuksia.

– Analyysimme valossa suurella osalla palautuksia saaneista yrityksistä ei ollut kilpailukykyongelmaa alun perinkään, erikoistutkija Saara Tamminen kertoo tutkimustiedotteessa.

VATT:in mukaan verotuki energiasyöpöille yrityksille paitsi tuhlaa julkisia varoja, myös vesittää yritysten kannustimet parantaa energiatehokkuutta, mikä on ristiriidassa Suomen ilmastotavoitteiden kanssa. Huojennuksen poistaminen parantaisi VATT:n mukaan julkisen talouden tilaa ja mahdollistaisi esimerkiksi ansiotuloverotuksen keventämisen.

Suomessa suoria yritystukia 1,3 miljardia euroa vuodessa

VATT:n tutkijat eivät kyseenalaista yritystukia ensimmäistä kertaa. Vuosi sitten julkaistussa laajassaselvityksessä (siirryt toiseen palveluun)VATT laski, että suoria yritystukia jaetaan Suomessa vuosittain noin 1,3 miljardia euroa. Lisäksi yritysten toimintaan vaikuttavia verotukia VATT listaa noin 6 miljardin euron edestä. Tuesta suurin osa menee suurille yrityksille.

Todistamisen taakan pitäisi mennä niin päin, että tarvitaan erityisen vahvat ja vakuuttavat perustelut ennen kuin yrityksiä ruvetaan tukemaan Mika Maliranta

Elinkeinoelämän tutkimuslaitos Etlan tutkimusjohtaja ja Jyväskylän yliopiston kauppakorkeakoulun professori Mika Maliranta on samaa mieltä VATT:n kanssa siitä, että energiaintensiivisten yritysten tukeminen ei ole järkevää julkisten varojen käyttöä.

– Olen valmis sen allekirjoittamaan. Tutkijat ovat tehneet kiinnostavan ja tärkeän analyysin ja kiinnittävät oikeisiin asioihin huomioita, Maliranta arvioi.

Malirannan mukaan yritysten tukemisen kanssa pitäisi olla aina varovainen, sillä joko suoraan rahana tai erilaisina huojennuksina annettu tuki johtaa helposti epätoivottuihin ja epäsuoriin vaikutuksiin, joista energiaveroleikkurin ilmastovaikutukset ovat yksi esimerkki.

– Todistamisen taakan pitäisi mennä niin päin, että tarvitaan erityisen vahvat ja vakuuttavat perustelut ennen kuin yrityksiä ruvetaan tukemaan, Maliranta sanoo.

Yritystukien perusongelmana on Malirannan mukaan kilpailutilanteen vääristyminen, jossa tuet auttavat tiettyjä toimialoja tai tiettyjä yrityksiä toimialojen sisällä. Pahimmillaan julkisesta tuesta tulee uudistumisen este.

– Uusien yritysten mahdollisuudet pärjätä heikkenevät sen vuoksi, että olemassa olevilla yrityksillä on erityisesti heille sorvattuja etuuksia.

Teollisuus: Hiilivuoto lisäisi päästöjä

Teollisuuden edustajat eivät taloustutkijoiden väitteitä purematta niele. Metsäteollisuus, Kemianteollisuus ja Teknologiateollisuus lyttäsivät VATT:n raportin johtopäätökset liittojen lähettämässä yhteistiedotteessa.

Liittojen mukaan energiaverotuksen huojennus välttämätön suomalaisen teollisuuden kilpailukyvylle. Se ei liittojen mukaan myöskään heikennä Suomen päästötavoitteita, sillä ilman verohuojennuksia tuotanto siirtyisi pois Suomesta suurempia päästöjä tuottaviin maihin. Ilmiötä kutsutaan hiilivuodoksi.

Malirannan mukaan hiilivuodosta huolestumisessa on perää, mutta perustelu ei hänen mielestään silti oikeuta energiaveroleikkuria.

– Tuo perustelu on looginen ja varteenotettava, mutta minä ja monet muut tutkijat olemme kallistuneet sille kannalle, että hiilivuodon estämiseksi kannattaa etsiä muita keinoja kuin niitä, jotka vääristävät yritysdynamiikan kehitystä. Siitä kärsivät myös suomalaiset yritykset, jotka olisivat energiankäytön suhteen tehokkaampia, Maliranta sanoo.

Malirannan mukaan myös kilpailukyvyn tukemiseen on toimivampia keinoja, jotka eivät kohdistu valikoivasti vain tiettyyn toimialaan tai tiettyihin yrityksiin toimialan sisällä.

Mikä pitää tutkimustiedon valossa haitallisia tukia pystyssä?

Taloustieteilijöiden suhtautuminen moniin yritystukiin ei ole erityisen lämmin ja esimerkiksi VATT:n tutkijoiden selvitysten tuloksia on tarkoitus käyttää poliittisen päätöksenteon tukena. Miksi järjestelmä kuitenkin porskuttaa?

– Yksi selitys sille on, että tässä asetelmassa on epäsymmetria. Ne jotka tästä huojennuksesta hyötyvät ovat selkeästi nähtävissä. Kärsimykset taas ovat epäsuorempia ja abstraktimpia, ne hajautuvat laajemmalle, Maliranta selittää.

Poliitikot joutuvat vastaamaan tuen poistoista kärsiville yrityksille, työntekijöille ja etujärjestöille, mutta mahdollisesti joskus syntyvän työpaikan etua on vaikeampi puolustaa.

Eniten hyötyä yritystukien poistamisesta saattaisivat Malirannan mukaan saada uudet yritykset, joilla olisi toinen tapa toimia sektorilla, jossa vanhoja toimijoita tuetaan. Poliittisessa keskustelussa näiden ääni ei kuitenkaan kuulu.