לא נעים להיות אהוד ברק בשבועות האחרונים. אתמול (רביעי) חשף אלי ציפורי ב’גלובס’ כי נציבות שירות המדינה דורשת מקרן וקסנר הסברים על התשלומים החריגים שהוענקו לראש הממשלה לשעבר, במסגרת בירור נרחב שנערך בנציבות על טיב הקשר בין ברק והקרן. בדיקה זו מצטרפת לתלונה שהוגשה ליועמ”ש ולפרקליט המדינה בבקשה לפתוח בבדיקה בעניין.

כזכור, במסגרת הסיפור שנחשף לפני מספר שבועות בתכנית הרדיו של אראל סג”ל ב-103FM התברר כי בשנת 2004 קיבל אהוד ברק קיבל תרומה על סך מיליון דולר מקרן וקסנר האמריקנית עבור “מחקר”. לאחר מכן חשף עקיבא ביגמן ב’ישראל היום’ סכום נוסף שקיבל ברק, מקרן אחרת של לזלי וקסנר, שבשנת 2005 העבירה לו 505,000 דולר עבור ”מחקר”. גילוי זה מתווסף לפרסום קודם של תומר אביטל ואורי בלאו, על כך שברק קיבל מהקרן בשנת 2006 סכום של 800,000 דולר, גם כן עבור “מחקר”.

מדוע קיבל אהוד ברק מיליונים מקרן מחקר? ראיון בלונדון וקירשנבאום מדוע קיבל אהוד ברק מיליונים מקרן מחקר? ראיון בלונדון וקירשנבאוםבשנת 2006 קיבל אהוד ברק, בהיותו אדם פרטי, מענקים של מיליוני שקלים מקרן וקסנר. הראשון שחשף את הסיפור הוא העיתונאי העצמאי ‏תומר אביטל‏ (‏‎Tomer Avital ‎‏). כדאי להישאר עד הסוף בכדי לשמוע את תגובתו של ברק Posted by ‎משטרע – ארגון פשע ישראלי‎ on Saturday, November 3, 2018

בסיכום קצר יש לנו עד כה 2.3 מיליון דולר שקיבל ברק לכאורה בין השנים 2004 ל-2006, על “מחקר” שגם ברק וגם הקרן מסרבים לחשוף את טיבו. תקופת הזמן הזו היא משמעותית, מכיוון שבניגוד לטענתו של ברק לפיה באותה העת היה אדם פרטי, ישנן עדויות על כך שהוא היה פעיל מאוד בזירה הפוליטית כבר בשנת 2004, ובשנת 2005 אף התמודד על ראשות מפלגת העבודה.

חשוב לזכור גם את העובדה כי קרן וקסנר מקיימת במשך שנים ארוכות תוכניות הכשרה יוקרתיות לפקידים בשירות המדינה, מה שמקנה לה השפעה רבה בדרגים הבכירים. את זאת היא עושה ללא מכרז, עובדה שמעלה גם היא סימני שאלה המחייבים התייחסות של נבחרי הציבור ונציבות שירות המדינה.

כלי ניגוח פוליטי

עכשיו קחו את כל החשדות החמורים לכאורה שעולים מהעובדות האלה, ונסו לדמיין מה היה קורה אם אותם פרטים היו נחשפים לגבי בנימין נתניהו, ואיזו מהומה תקשורתית ופוליטית אדירה הייתה פורצת.

לא יהיה מוגזם להעריך, שמערכת אכיפת החוק הייתה פותחת בזריזות במה שהיא מכנה “בדיקה”. לאחר זמן קצר, אותה בדיקה הייתה הופכת לחקירה עם מצעד של נחקרים במשרדי להב 433 שהיו מככבים בכותרות הראשיות, וקרוב לוודאי גם עד מדינה אחד או שניים. כתבי המשטרה היו גם הם נכנסים לכוננות הדלפות, פרטים מהחקירה היו צצים מדי ערב על מסך הטלוויזיה שלכם, וקרן וקסנר הייתה נדרשת להפסיק באופן מיידי את שיתוף הפעולה ההדוק עם המדינה.

האכיפה הבררנית נגד בנימין נתניהו היא התופעה החמורה ביותר שבה נגועה מערכת אכיפת החוק בישראל מזה זמן רב. תופעה זאת היא אחד מהגורמים לאבדן אמון הציבור במערכת האכיפה, כפי שבאה לידי ביטוי בסקר שפרסמה לאחרונה אוניברסיטת חיפה ובו נרשם שפל באמון הציבור במערכת המשפט ובפרקליטות.

הדוגמאות לאכיפה הבררנית של מערכת החוק בישראל הן רבות, ואולי הבולטת שבהן היא חקירת נתניהו בקבלת “סיקור אוהד“, בעוד בפרשת “חוק ישראל היום” החמורה פי כמה קיבלו כל המעורבים פטור גורף מחקירה.

מן ההכרח לציין כי האכיפה הבררנית איננה נגד נתניהו כאזרח, אלא נגד נבחר הציבור נתניהו. לכן כאשר היא בוחרת לחקור את נתניהו בחומרה תוך התעלמות מחשדות כבדים של אחרים, הופכת מערכת האכיפה עצמה לכלי ניגוח פוליטי ובכך מקעקעת את הדמוקרטיה בישראל.

איפה הכסף?

העברת כספים לא ברורה נוספת הקשורה לברק, שגם לגביה הוגשה תלונה ליועמ”ש בשנה שעברה, היא תרומה של חצי מיליון דולר שנתן מרטין שלאף לברק בבחירות בשנת 1999. על פי עדותו של אלדד יניב שהיה יועצו של ברק באותה העת, התרומה ניתנה לכאורה למקרה שיהיה סיבוב שני בבחירות, אך סיבוב שני מעולם לא היה וגם הכסף, כפי שדיווח יניב, לא הוחזר לשלאף.

כאשר ברק עמד להתמנות לשר הביטחון לאחר מלחמת לבנון השנייה, היה חשש שמרטין שלאף יסכל את המינוי בשל אותה תרומה ועל כן נשלח יניב את כל הדרך לווינה כדי למנוע זאת לכאורה. על פי הדיווחים, גם ראש הממשלה דאז אהוד אולמרט דיבר עם שלאף בנושא.

מה נעשה בכסף? מדוע שלאף יכול היה לסכל את המינוי של ברק? מדוע הייתה נדרשת ההתערבות של רה”מ דאז? כיצד נפתר הדבר? על שאלות אלו ואחרות אין תשובות. גם במקרה זה, למרות התלונה, איש במערכת האכיפה לא נקף אצבע כדי לברר את העובדות.

כשמדובר בחמגשיות, בסיגרים מחבר או בעבירה מומצאת וייחודית על “סיקור אוהד”, מערכת האכיפה מגייסת את כל כוחותיה נגד נתניהו, אך כשמדובר בחצי מיליון דולר ממיליארדר שלא מגיע לארץ כדי שלא ייחקר בעניינים הקשורים בו, או 2.3 מיליון דולר לא מוסברים מקרן וקסנר, מערכת האכיפה יושבת בשקט.

אי אפשר לסיים מבלי להעלות את החשש הבא: בשנה האחרונה ברק מרבה לתקוף את מערכת האכיפה בשל יחסה הזהיר לטענתו לנתניהו. בשבועות האחרונים, מאז נחשפה פרשת וקסנר, הוא גם הפך תוקפני יותר בתגובותיו הפומביות בנושא. האם מישהו במערכת מפחד לחקור את הפרסומים בעניין הכספים מוקסנר בשל כך?

בפרק 11 בספרו ‘חרקירי’, מתאר רביב דרוקר את הדרך האגרסיבית והאקטיבית בה נאבק ברק בחקירת פרשת העמותות בשנת 1999. האם זאת דרכו להיאבק גם נגד פתיחת חקירה חדשה בדבר הכסף הרב שקיבל לכאורה מקרן וקסנר, והאם שתיקת המערכת היא תוצר של החשש הזה? שאלות אלו עולות לאחרונה בקרב רבים בציבור, והעובדה שעד כה הן נותרו תלויות בחלל האוויר היא עדות למציאות הבלתי נסבלת של האכיפה הבררנית בישראל.

עו”ד מיכאל דבורין הוא שותף במשרד בם, דבורין, כהן ושות’ ושדרן ברדיו גלי ישראל.