Jag ska knulla er jag i mun och arsle/dig, Aurelius, och din fjolla Furius. För en 18-årig halvklassiker som ägnade håltimmarna åt att röka på och lyssna på Eddie Meduza var det en uppiggande upplevelse att upptäcka Catullus och inse att de komiska vredesutbrotten i "Punkjävlar" faktiskt hade sin motsvarighet i den seriösa litteraturen.

Längre fram lärde jag mig att detta tillhörde det förflutna, att det hat och de intriger som frodades i de litterära salongerna numera bara anförtroddes åt de skrifter som publicerades i efterhand, i Strindbergs brev eller Lagercrantz dagböcker.

Den sublima utväxlingen av invektiv mellan poeten Li Li ("En fluglarv som krälar på ett stycke ruttet kött får mig att tänka på ditt äktenskap") och Akademiens pigge veteran Göran Malmkvist ("Jag ska förgöra honom, som man krossar en lus med tumnageln") ger mig dock hopp om framtiden.

Något liknande har jag faktiskt inte läst sedan Rastapopoulos klassiska utbrott i Plan 714 till Sydney ("Jag ska krossa honom som som jag krossar den här spindeln.").

Kvalitativt sett påminner bidragen kanske mer om Meduza än Catullus, men man får se dem som ett första trevande försök.

Det hedrar Akademien att man än en gång slagit ett slag för att återuppliva en klassisk genre.