DEBATT | GENUS. Sedan min bok "Det stora könsexperimentet" kom ut i bokhandeln för en dryg vecka sedan har jag haft anledning att debattera manligt och kvinnligt beteende flera gånger om dagen. Frågan är mer aktuell än någonsin och kanske just därför tycks hela debatten ha gått på grund.

Anledningen till att jag skrivit boken beror på just detta. I närmare femton år har jag i olika sammanhang skrivit om närmast fullkomliga självklarheter på område efter område och ändå tycks jag ständigt uppfattas som kontroversiell. Inte minst avseende genusfrågan. Kanske inte så konstigt med tanke på hur långt bort från fakta det som anses vara mainstream kommit att hamna.

Faktum är att hela genusteorin närmast helt bortser från att vi människor faktiskt är biologiska varelser som har en inprogrammerad kod för hur vi ska agera.

Genusmaskinen jobbar oförtrutet

Den 20 september publicerade Idag-sidan i Svenska Dagbladet en artikel där man okritiskt refererar till forskaren Fredrik Zimmerman som tycks ha ”kommit på” hur man ska lösa pojkarnas dåliga mående och usla skolresultat. Likt den tecknade seriefiguren professor Balthazar har han programmerat den stora genusmaskinen med olika data och kommit fram till att pojkar skulle må bättre av att uppfostras mer som… flickor. Då skulle deras skolresultat bli så mycket bättre!

LÄS MER: Den könsneutrala skolan strider mot vår natur

Nu är det förvisso så att pojkar aldrig tidigare i världshistorien uppfostrats mer som flickor än just i dagens genuscertifierade Sverige. Samtidigt har skillnaden på prestation i skolan aldrig varit större mellan könen. Så om man ska gå på lite empiri i frågan bör man snarare uppfostra pojkarna mer som pojkar. Det funkade nämligen i alla tidigare samhällen ganska bra. Ett stort historiskt feministiskt problem är ju att det alltid tycks ha gått bättre för pojkarna tidigare. Nu kanske några tycker att jag raljerar. Och det gör jag också.

Det stora problemet med genusteorin

Anledningen till det är att Fredrik Zimmermans forskning så tydligt visar vad som är problemet med genusteori. Den struntar i biologin. Zimmerman tycks tänka att vi människor föds som oskrivna ark papper färdiga att klottra med vilket innehåll som helst. Och det är han inte ensam om. Faktum är att hela genusteorin närmast helt bortser från att vi människor faktiskt är biologiska varelser som har en inprogrammerad kod för hur vi ska agera. Biologiska varelser styrs självklart också av miljöfaktorer, men också av arv. Saker som är givna i förväg. Hårdvaran i mänskligheten heter DNA. Det innebär alltså inte att vi inte kan ändras. Men det måste följa vissa givna biologiska regler.

LÄS MER: Fi: Stoppa våldet mot kvinnor – med genuspedagogiken

LÄS MER: Sara Skyttedal: Att könsblanda leksaker leder inte till jämställdhet

Känslomässiga uppfattningar utan grund

Att vi inte bara kan byta ut vilket nedärvt beteende som helst är således bortom varje rimligt tvivel och så klart bevisat i forskning att det är att jämföra med kunskapen om att jorden kretsar kring solen och inte tvärtom. Det blir därför smått klaustrofobiskt när man i den allmänna debatten gång efter annan får höra känslomässigt grundade uppfattningar som helt saknar biologisk grund. Det finns inga samhällen i världshistorien där pojkar och flickor på gruppnivå inte tydligt skiljer sig åt i lekmönster. Det spelar alltså mycket liten roll om vi skulle uppfostra våra pojkar som flickor. De skulle utvecklas till pojkar i alla fall. Det är ren biologi.

Kunskaper som var mätbara och därmed greppbara att tävla om har bannlysts till förmån för allmänna diskussioner och analys.

Pojkar är på gruppnivå mer tävlingsinriktade än flickor. De är mer aggressiva än flickor. De är också mer riskbenägna. Sammantaget är de alltså därmed sannolikt också mer lättuttråkade. Detta är biologiska fakta som genuspedagoger inte kan (eller bör) ignorera.

Tävla mer och diskutera mindre

Om man på allvar vill att pojkar ska klara skolan bättre bör man alltså göra den mer anpassad efter pojkar. Det innebär mer tävlingsmoment och mindre diskuterande. Är det något som gjort att pojkar inte längre klarar skolan är det just analyserandet. Kunskaper som var mätbara och därmed greppbara att tävla om har bannlysts till förmån för allmänna diskussioner och analys.

Detta gynnar flickor oerhört, särskilt i tonåren då det är den tid i livet då de biologiska skillnaderna mellan könen är som tydligast. Det är nämligen uppenbart att en femtonårig flicka biologiskt är åtminstone två år äldre än en femtonårig pojke. Och det är då man i den svenska skolan med hjälp av diskussion och mogna analyser ska få sina slutbetyg. Något som de barnsliga pojkarna inte klarar av.

Tron att de däremot skulle klara skolan bättre om de i ännu högre grad än nu skulle tvingas låtsas vara flickor bygger på en total brist på kunskap om genetik och biologi. Det gör dem i bästa fall bara förvirrade.

Av David Eberhard

Psykiater och författare, aktuell med boken "Det stora könsexperimentet"