Trots att Sverige är mitt i en högkonjunktur befinner sig närmare en miljon människor i utanförskap och bidragsberoende. Arbetsmarknaden blir alltmer tudelad, integrationen fungerar inte och arbetsgivarna har allt svårare att rekrytera. Trots de tilltagande matchningsproblemen på arbetsmarknaden skjuter regeringen nödvändiga reformer framför sig och håller fast vid en arbetsmarknadspolitik som inte fungerar. Det duger inte.

Arbetsförmedlingen ska vara en central aktör för att motverka utanförskap och förbättra integrationen. Men dessvärre har myndigheten blivit en del av problemet, snarare än en lösning.

Gång på gång uppdagas problem både vad gäller resultat, förtroendesiffror och hur organisationen fungerar. Arbetsförmedlingen har haft lång tid på sig att försöka vända utvecklingen utan att lyckas. I stället för att ta tag i uppenbara problem valde regeringen att dra ut på utvecklingsarbetet genom att avsluta den utredning som alliansen tillsatte om Arbetsförmedlingen.

Vi menar att Arbetsförmedlingen i dess nuvarande form behöver läggas ner till förmån för en ny struktur där andra aktörer på arbetsmarknaden spelar en betydligt större roll. I dag lägger vi fram ett förslag i riksdagens arbetsmarknadsutskott – det första steget mot en sådan reform.

LÄS MER: Ingen tycks vilja ha ett "enklare jobb" i dag

Det finns i dag många väl etablerade aktörer som skulle kunna bidra till en mer effektiv matchning, bland annat genom en ökad specialisering.

För att matcha arbetssökande till arbete är upparbetade relationer med arbetsgivarna en förutsättning. Det finns redan hos många aktörer, såsom rekryterings- och bemanningsföretag, sociala företag eller ideella organisationer.

Vi föreslår en ny struktur med en statlig myndighet som framför allt ansvarar för funktioner som myndighetsutövning, kontroll och uppföljning. Själva matchningen och rustningen ska i stället huvudsakligen skötas av andra aktörer.

Själva matchningen och rustningen ska i stället huvudsakligen skötas av andra aktörer.

På så sätt kan tiden till jobb kortas och kompetensförsörjningen förbättras. För arbetssökande som är i behov av utbildning, till exempel många nyanlända eller för dem med enbart förgymnasial utbildning, kommer även kommunerna att behöva vara delaktiga i högre grad.

En central del i vårt förslag är en tydlig uppföljning och kontroll, samt ett system där den som kan uppvisa goda resultat premieras. Lågpresterande och oseriösa aktörer ska sorteras ut och resurser fördelas så att de ger bästa möjliga effekt. Kvalitet måste vara i fokus. Lärdomar behöver dras från liknande system i andra länder, liksom från tidigare erfarenheter av andra matchningsaktörers medverkan i det statliga uppdraget.

Arbetsförmedlingen har nått vägs ände. Det behövs en genomgripande förändring av den statliga matchningsfunktionen och det kan inte vänta till efter valet.

Därför vill vi att regeringen redan nu tar de första stegen mot en reform genom att utreda hur andra aktörer kan axla ett större ansvar för att stötta arbetssökande till arbete.

Elisabeth Svantesson (M), arbetsmarknadspolitisk talesperson

Annika Qarlsson (C), arbetsmarknadspolitisk talesperson

Fredrik Malm (L), arbetsmarknadspolitisk talesperson

Désirée Pethrus (KD), arbetsmarknadspolitisk talesperson