Željko Lovrinčević s Ekonomskog instituta govori o novim poreznim opterećenjima, skorom skupljem zaduživanju i rastu javnog duga.

Vlada opet izlaz nalazi u povećanju poreza...

Mi smo svoj porezni potencijal iskoristili, sve se to prelama na potrošnji i investicijskom kapacitetu. Za Vladu bi bilo bolje da nije toliko mijenjala poreznu politiku i da je odmah krenula s boljom naplatom i disciplinom te se okrenula rezanju, odnosno potrebnim reformama. No na rashodnoj strani opet nema pomaka. To još može donekle ići dok su kamatne stope na tržištu niske, ali i to će se promijeniti. Kamate i javni dug nisu na našoj strani.

Javni dug će i dalje rasti?

Javni dug sada je na 70 posto BDP-a, po novoj metodologiji bit će 85 posto, a uz ovaj tempo godišnjeg rasta od 5-6 posto doći ćemo za 2,5-3 godine do 100 posto, kada ćemo morati dogovoriti reprogram duga s Bruxellesom.

Vlada je imala u planu još neke poreze, znači oni prostor vide?

Mislim da se porez na imovinu neće uvesti jer bi to značilo novi teret od 3,6 milijardi kuna i bio bi uvod u novu recesiju. Ako HNS pristane, mogao bi se uvesti porez na drugi dohodak te ukinuti olakšica za reinvestiranu dobit. Trošarine na energente na gornjoj su granici pa prostora još ostaje na onima za duhanske prerađevine.

Smanjeni su rashodi samo odgoda plaćanja ili su sporni s pravne strane?

Smanjenje plaća u javnom sektoru znači i promjenu kolektivnih ugovora, što bi moglo povući i tužbe. Smanjenje subvencija za, primjerice, poljoprivredu samo odgađa plaćanje, a taj se dug godinama kumulira, isto kao i za brodogradnju.