Mette Frederiksens pressemøde om at åbne Danmark gav ikke bagslag. Tværtimod.

Af Jacob Nyrup & Martin Vinæs Larsen

»Nu siger jeg det: Hvis vi danskere i de næste to uger, hen over påsken, fortsætter med at stå sammen ved at holde afstand, og hvis tallene fortsat er stabile og fornuftige i de næste to uger, vil regeringen begynde på en gradvis, stille og kontrolleret åbning af vores samfund igen.«

De fleste mærkede nok et lettelsens suk, da vi hørte disse ord komme ud af Statsministerens mund ved mandagens pressemøde. Alligevel har der været kritik af udmeldingen. Var det nu ikke for tidligt at løfte foden fra krise-bremsen? Ville håbet ikke føre til overmod og dumdristighed blandt danskerne?

Allan Randrup, professor i virologi på Københavns Universitet, var en af dem der var bekymret for konsekvenserne af pressemødet. Han udtalte til Berlingske at “[d]et fungerer ikke altid, sådan som præsten prædiker, og det er det, der bekymrer mig.” Vilas Holst Jensen skrev ligeledes om udmeldingen i Ræson: “Der er en stor risiko for, at det går galt. Danmark står til at åbne op igen tirsdag d. 14. april, hvilket vil sige lige efter påske-weekenden. Hvor stor er risikoen ikke for, at mange danskere tænker: ‘Argh, om vi samles lørdag eller tirsdag, gør vel ikke alverden til forskel?’ ”

Omvendt har andre eksperter peget på at det kan være en god idé at give befolkningen en gulerod i udsigt — noget de kan se frem til mens de “står sammen hver for sig”. Så eh… hvem har ret? Det har vi et svar på!

Sammen med Epinion har vi mellem den 25. marts og 1. april indsamlet besvarelser fra 2,009 fra et (relativt) repræsentativt udsnit af den danske befolkning. Formålet med undersøgelsen var at finde ud af hvordan tidsperspektivet i nedlukningen af samfundet påvirkede efterlevelse af sundhedsmyndighederens anbefalinger om at holde afstand til folk uden for ens nærmeste familie. Vi har derfor blandt andet spurgt deltagerne “hvornår tror du samfundet lukker op igen?”, samt om man inden for de kommende dage havde planlagt at “holde afstand til ældre og kronisk syge” eller “at besøge eller få besøg af en ven og kollega.”

Overordnet set finder vi, ligesom kollegaer fra Københavns Universitet og Aarhus Universitet, at folk i udpræget grad følger regeringens anbefalinger. Men det er selvfølgelig ikke alle der gør det. Op til Mette Frederiksens pressemøde i mandags svarede lidt under 90 % af de adspurgte, at de havde tænkt sig at holde afstand til ældre og kronisk syge, mens 10 % sagde de ville mødes med en ven eller kollega.

Efter pressemødet skete der imidlertid noget — andelen der sagde, at de ville holde afstand til kronisk syge steg med ca. 10 %-point, og andelen der sagde de ville mødes med en ven eller kollega faldt med ca. 5%-point.

Vi finder lignende resultater når vi spørger til om man ”vil deltage i et socialt arrangement med en stor gruppe mennesker” og for ”andelen der vil opholde sig i et rum med 10 mennesker.” Over hele linjen stiger andelen der vil gøre som regeringen anbefaler. Udviklingen kan aflæses af grafen nedenfor.

Prikkerne viser den dagspecifikke andel bortset fra den 30. marts hvor prikken til højre for den stiplede linje viser respondenter der har svaret efter 17.30 og prikken til venstre viser respondenter der har svaret før. De grå linje er et polynomisk fit med 84% konfidensintervaller af svar udregnet separat før og efter pressemødet. Effekten af pressemødet findes ved at sammenligne den røde og den sorte linje i punktet hvor de rør den stiplede linje. For alle spørgsmål ser vi på andelen der har svaret “Ja” eller “Måske” til spørgsmålet.

Det er altså intet der tyder på at danskerne reagerede på Mette Frederiksens pressemøde ved at tage lettere på tingene. Tværtimod — de var mere tilbøjelige til at følge myndighedernes råd. Og hvorfor så det? Det kan vi ikke aflæse af vores data, men på egne vegne kan vi sige, at det føltes som om, at den indsats vi havde lagt indtil videre nyttede. At vi havde gjort en forskel for Danmark allerede!

Det kunne være gået galt

Man kunne foranlediges til at tro, at den ændrede adfærd var et direkte resultat af de ændrede forventninger til hvornår respondenterne troede samfundet lukkede op igen; nu er der ikke så længe igen, så nu tager vi os sammen! Men det ser ikke ud til at være tilfældet. Vi finder ikke et hop i deltagernes vurdering af hvor længe de tror nedlukningen skal vare. Og vi finder samtidig at forventninger til hvornår samfundet åbner op har den modsatte effekt.

Som en del af vores studie præsenterer vi deltagerne for to konkurrerende ekspertvurderinger af hvor længe samfundet skal være lukket ned. Nogle respondenter præsenteres for en ekspert der siger det vil vare indtil sommerferien, andre en ekspert der siger det vil vare til kort efter påske. (Tak til de mange eksperter der har givet meget forskellige bud i medierne. Uden dem ville eksperimentet ikke have været muligt!) Afhængig af hvilken ekspert deltagerne præsenteres for ændres deres forventing til længden på nedlukningen med ca. en uge. Udmeldingerne fra eksperterne har den modsatte effekt af statsministerens pressemøde: de der præsenteres for en ekspert, der beskriver at nedlukningen kun kommer til at vare til lige efter påske er mindre tilbøjelige til at følge regeringens anvisninger.

Andel der svarer “ja” eller “måske” med 84% konfidensintervaller. *For spørgsmålet om hvorvidt deltagerne vil “holde afstand til ældre og psykisk” syge, måler vi andelen der svarer “nej”.

Noget tyder altså på at det kunne være gået galt for Mette Frederiksen hvis hun blot havde kommunikeret til danskerne at hun vurderede, at samfundet ville åbne op efter påske. Men det gjorde det ikke. Statsministeren formåede at give danskerne udsigt til en gradvis åbning, uden at det gjorde dem mere skødesløse.

Om antagelserne bag studiet

Vores undersøgelse kan forstås som et naturligt eksperiment — nogle deltagere i vores undersøgelse svarede tilfældigvis på vores spørgeskema efter Mette Frederiksens pressemøde, og fik dermed den ”stimuli” at opleve pressemødet. Det gjorde respondenterne der svarede før pressemødet ikke — de er kontrolgruppen i det naturlige eksperiment. Et design som dette er blevet flittigt brugt inden for sociologi og Statskundskab til at studere begivenheder som terrorangreb og velfærdsreformer. Der er grundlæggende to problemer ved et naturligt eksperiment som dette. For det første kan der, tilfældigvis, være sket noget andet samtidig med Mette Frederiksens pressemøde, som gjorde at danskerne blev mere regelrette. Vi tvivler på det, men vi kan selvfølgelig ikke udelukke det. Det andet er, at den type mennesker der svarer efter pressemødet af en eller anden grund er prædisponeret til at være mere regelrette. Vi finder kun tegn på det modsatte — de der deltager efter pressemødet er lidt yngre, og generelt set er yngre mennesker mindre tilbøjelige til at efterleve regeringens anbefalinger. Alt i alt ser det altså ud til, at forskellene vi finder er en direkte konsekvens af statsministerens appel til danskerne.

Jacob Nyrup er Ph.d. kandidat ved Nuffield College, Oxford University. Martin Vinæs Larsen er Lektor ved Institut for Statskundskab, Aarhus Universitet. Undersøgelsen er betalt af Institut for Statskundskab, Aarhus Universitet.