Vuit de cada deu joves catalans han patit algun tipus de violència a internet durant la infància. Bona part han estat víctimes de ciberassetjament, però un 26%, d’engany pederasta. Són algunes de les conclusions alarmants de l’estudi que avui ha presentat Save the Children. La responsable de Polítiques d’Infància de l’organització, Emilie Rivas, explica algunes de les conseqüències en la vida d’aquests joves.

Les víctimes tenen tres vegades més possibilitats de suïcidar-se que la resta de persones, i són dues vegades més propenses a consumir alcohol i drogues Emilie Rivas responsable de Polítiques d’Infància de Save the Children

L’ONG també alerta els pares que penjar fotos dels fills és una conducta de risc.

Els menors comencen a utilitzar les xarxes, de mitjana, poc després dels 10 anys, i ni ells ni els pares, que sovint no dominen aquests mitjans, són conscients dels riscos. Per exemple, un de cada quatre menors ha fet sexting , és a dir, enviar-se imatges o missatges sexuals per internet. El fet en si no és violència, però Save The Children ho considera una pràctica de risc perquè l’emissor perd el control del contingut que envia, que després pot servir per al ciberassetjament o les pràctiques de violència masclista. La portaveu de Polítiques d’Infància de l’entitat, Emilie Rivas, subratlla que els nens es llancen al buit en el seu primer contacte a internet.

Quan els preguntem si tenien alguna mena de norma o de limitació a casa seva sobre l’ús que feien d’internet, un de cada dos diu que no. Estem davant d’un problema molt gran, i les normes, les limitacions i les mesures de protecció no estan acompanyant aquest fenomen Emilie Rivas

8 de cada 10 joves catalans han patit algun tipus de violència a internet durant la infància. // CC0

Per això proposen educació sobre els riscos a l’escola, nous sistemes per garantir que fins als 14 anys no es fan servir les xarxes socials i una llei integral sobre violència digital. Rivas també llança una recomanació als pares.

L’exposició dels fills a internet per part dels pares no és violència, però ho considerem una conducta de risc, perquè qualsevol pedòfil podria agafar aquestes imatges. A més a més, quan aquests nens tinguin 15 anys, poden tenir una identitat digital que no han volgut Emlie Rivas

La meitat dels menors enquestats també diuen que s’han trobat continguts violents o pornogràfics a internet sense voler-ho. L’estudi subratlla que la violència digital té les mateixes conseqüències que la violència presencial o pitjors. De fet, no són mons paral·lels, sinó íntimament relacionats, perquè l’assetjament escolar pot derivar en ciberassetjament i viceversa. S’ha de tenir en compte que en la majoria dels casos l’agressor és un igual, algú conegut per la víctima. És el cas, per exemple, del Long Lee.

Vaig començar a patir assetjament i quan vaig crear aquesta plataforma va passar a les xarxes socials. Era un assetjament 24/7, totes les hores del dia. Em provocava baixa autoestima. Moltes vegades buscava ajuda i no en trobava; estava sol Long Lee

8 de cada 10 joves catalans han patit algun tipus de violència a internet durant la infància. // CC0 - Scott Webb on Unsplash

Les conseqüències, doncs, són molt semblants: problemes per establir relacions socials, baixada del rendiment escolar i, segons les dades, tres vegades més risc de suïcidi i el doble de caure en addiccions a l’alcohol o les drogues. Long explica com al cap de dos anys va anar superant els atacs que rebia.

M’afectava molt que es fiquessin amb mi pel fet de ser xinès: es ficaven amb clixés com el fet que els xinesos mengen gossos. Vaig capgirar la situació, i van passar de dir-me ‘xinès menjagossos’ a dir ‘Ostres, un rottweiler, quina gana!’ per fer conya i intentar normalitzar la situació Long Lee

El Long recomana recórrer a professionals si és necessari per sortir del cercle del ciberassetjament.