"Motivace těch médií může být různá. Můžete být přímo placení ruským státem jako Sputnik nebo RT. Můžete tomu upřímně věřit. Nebo budete vědět, že to je lež, ale budete to cynicky šířit, protože z toho budete mít politický nebo finanční prospěch. To já nemohu vědět, já jen vidím, jak se stejné zprávy šíří z ruskojazyčných zdrojů po celé Evropě," říká Kalenský.

Nejlepší fámy Kyjev ničí důkazy Ruská armádní televize Zvezda tvrdila, že říjnový výbuch ukrajinského muničního skladu měl zničit důkazy o tom, že Kyjev nechal sestřelit malajsijský boeing v roce 2014. Proč s tím Ukrajinci otáleli, ale televize nevysvětlila. Finsko chce zpět Karélii Návrat území zabraného Sovětským svazem během tzv. zimní války v roce 1940 mělo podle populárního serveru Utro.ru požadovat po Moskvě Finsko. Ve skutečnosti šlo o tweet, který napsal šéf mládežnického křídla krajně pravicové strany Praví Finové Henri Hautamäki. Uprchlíci do Gruzie Německá kancléřka Angela Merkelová rozhodla, že do Gruzie bude přesunuto 50 tisíc uprchlíků ze Sýrie. Ministerstvo školství již schválilo nařízení umožňující výuku v arabštině. Tyto zprávy se během listopadu objevily na webových stránkách gruzínských ultranacionalistů. Ti přebírají zprávy mimo jiné od Sputniku.

Kalenský a jeho kolegové poté sledovali, jak rétoriku a témata ruských televizí přebírají další média.

"Naše velká výhoda je, že víme, co se děje po celé Evropě, a ne jen třeba ve Švédsku. Jeden kanadský novinář mi říkal, že nebýt nás, nikdy by neměl šanci si všimnout, jak koordinovaná je a v kolika zemích probíhá pomlouvačná kampaň proti jejich ministryni zahraničí Chrystii Freelandové, která patří ke kanadské ukrajinské diaspoře," vysvětluje Kalenský. Ruská státní média naznačila, že dědeček ministryně kolaboroval s nacisty a z toho pramení její "rusofobie". Pak se toho chopila menší média a do EU to dorazilo jako již hotový fakt.

Zahltit informacemi

Po letech pozorování už znalci dovedou odhadnout chování kremelské propagandy. "Britská vláda nám říkala, že díky naší práci se mohli lépe připravit na to, co přijde poté, až Moskvu obviní z pokusu o vraždu dvojitého agenta Sergeje Skripala a jeho dcery Julije. Je to stejné jako po sestřelení malajského boeingu nad Donbasem nebo po vraždě Borise Němcova v centru Moskvy. Okamžitě začnou chrlit desítky vysvětlení a je úplně jedno, že si protiřečí. Průměrný čtenář si ale nakonec řekne, že těch verzí je nějak moc, že se v tom nevyzná a že pravdu nakonec stejně nezjistí," říká český novinář.

Možná že i díky jeho radám britská vláda nakonec zveřejnila nejen záznamy z bezpečnostních kamer dokumentující pohyby dvojice mladých mužů po Salisbury v blízkosti domu Skripalových, ale i skeny jejich pasů.

Pro ruské investigativní novináře potom nebylo složité zjistit, že pasy se liší jen posledním číslem a jsou ze stejné série jako pasy agentů vojenské rozvědky GRU, a následně odhalit jejich pravou identitu. Televizní vystoupení obou mužů, kde tvrdili, že jeli do ang­lického města obdivovat místní katedrálu, ale byla jim zima, a tak se vrátili do Londýna, ruskou PR katastrofu dovršilo.

Kreml se chybami učí

Kalenský říká, že pokusy Kremlu často fungují metodou pokusu a omylu. "V amerických prezidentských volbách se nabourali do počítačů demokratů, v pravý čas to zveřejnili a zafungovalo to. Ve Francii to udělali znova, jenže tam už to nemělo ten efekt. V následujících volbách v Německu už to proto nepoužili, jakkoli víme, že se dostali do počítačů v Bundestagu." Stejně tak Sputnik po půl roce zavřel všechny své skandinávské redakce kvůli nezájmu čtenářů. "Po třech měsících měli na Twitteru ani ne dvě stovky sledujících. O to více ale začali trollit na sociálních sítích, nevzdávají to," je přesvědčen český odborník.Chtěl by, aby si to uvědomilo více politiků. "Míra nereagování je někdy až sebevražedná. Protože tuto hrozbu nemůžeme přehlížet. Bojovat u nás nebo v Estonsku proti migrační hrozbě a ignorovat propagandu Kremlu je postavené na hlavu," nechápe Jakub Kalenský.