Dok osječki "Gradski prijevoz putnika" (GPP) već provodi projekt obnove i modernizacije cjelokupnog voznog parka, vrijedan 100 milijuna eura, uz 85-postotno sufinanciranje iz EU-ovih fondova, splitski "Promet" ne može nabaviti niti šačicu polovnih autobusa starih 15 godina.



Daleko od toga da u gradskom poduzeću to ne bi htjeli, ali je zbog financijske situacije u splitskoj blagajni i neizglasavanja ovogodišnjeg proračuna morao biti poništen pripadajući javni natječaj. E, sad, da se moglo i ranije, moglo se, ali to je već neka druga tema...



Koliko je naš javni prijevoznik zapravo jadni prijevoznik, najbolje se vidi kada ga usporedimo s istovjetnim tvrtkama u većim gradovima Lijepe naše. Tako smo komunalnim tvrtkama u Rijeci, Osijeku i Dubrovniku postavili četiri ista pitanja – koliko je svako od njih tijekom zadnjih pet godina nabavilo vozila i kako su plaćena, koliki je iznos godišnje subvencije Grada, kolika je cijena karte kupljena u autobusu za prvu zonu, te imaju li problema s nelojalnom konkurencijom.



Krenimo od nabave novih vozila. "Promet" je zadnju takvu nabavu imao 2013., kada je kupljeno šest niskopodnih autobusa i četiri kombija. U istom razdoblju riječki je "Autotrolej" nabavio čak 46 autobusa, od kojih 10 kao zamjenu "staro za novo", i to koristeći novac iz Bruxellesa.



Ne zaostaje s brojem "prinova" u garaži ni dubrovački "Libertas", koji je od 2012. nabavio ukupno 37 vozila – 34 autobusa i tri kombija, i to mahom na leasing. Kako smo već spomenuli na početku teksta, osječki GPP na pragu je revolucije u poboljšanju kvalitete usluga velikim projektom koji obuhvaća popravak pruge, nabavu novih tramvaja i autobusa te novu remizu i proširenje tramvajske mreže.



Što se tiče subvencija koje svaki grad godišnje izdvaja za povlašteni prijevoz pojedinih kategorija putnika, možemo sa žaljenjem ustvrditi kako, u odnosu na broj stanovnika, splitsko poduzeće najgore stoji. Dakle, iz gradskog se proračuna za prijevoz umirovljenika, socijale, sportaša i branitelja prošle godine izdvojilo 19,8 milijuna kuna, od čega 15 milijuna za prijevoz umirovljenika starijih od 65 godina.



Za ovu je godinu ta brojka ipak povećana, tako da ukupni iznos subvencije iz Banovine iznosi 24,5 milijuna kuna, s tim da opet na umirovljeničke karte otpada najveći dio – 19 milijuna. S druge strane, pet puta manji Dubrovnik prošle je godine subvencionirao "Libertas" s 18,1 milijun kuna, a upola manji Osijek sa 17 milijuna. Rijeka, koja od Splita ima tek nekoliko desetaka tisuća stanovnika manje, godišnje sufinancira javni prijevoz s 27 milijuna kuna, od čega se 2,45 milijuna odnosi na karte za redovne studente.



Što se tiče cijene karte za prvu zonu, možemo ustvrditi da Split ipak nije najgori – najskuplja je ona kupljena kod vozača u nekom od dubrovačkih autobusa i iznosi 15 kuna. Najjeftinija je u Rijeci – 10 kuna, dok su Split i Osijek neznatno skuplji – 11 kuna.



Nelojalna konkurencija? Što je to, pitat će vas u Osijeku i Rijeci, dok će vam se djelatnici javnih prijevoznika u Splitu i Dubrovnika tek gorko nasmiješiti.



– Nelegalni prijevoznici stalno uzurpiraju naša stajališta, a to nerijetko rade i legalni taksisti – očitovali su nam se iz "Libertasa".

Zbog nepridržavanja voznog reda ti su prijevoznici mnogo puta kažnjavani od nadležne inspekcije cestovnog prometa, a i prometni su redari naplatili nešto kazni za zaustavljanje na stanicama javnoga gradskog prijevoza, ali ni približno dovoljno da se problem suzbije. Znači li to da toliko dobro zarađuju da im se više isplati plaćati kazne i dalje voziti. Kako god, sve više se prstom upire u Splitsko-dalmatinsku županiju koja izdaje koncesije za te linije.



Da zaključimo, "Promet" je, poput svojih autobusa, već odavno zakasnio na stanicu koja se zove moderan i kvalitetan javni prijevoz.