Alibaba tjente sidste år 10 milliarder dollars. Nu skal dansk udviklingsbistand gøre virksomheden grøn.

Hvis det ikke kan forklares, kan det ikke forsvares.

Eller sagt på en anden måde: Hvis man prøver at forklare en beslutning nede ved børnebordet, og den ikke giver mening for dem, så har man en udfordring.

Sådan en beslutning blev muligvis truffet i weekenden, hvor dansk udviklingsbistand ad sindrige omveje endte hos verdens 20. rigeste mand, kineseren Jack Ma.

Jack Mas virksomhed, Alibaba, tjente sidste år ti milliarder dollars på blandt andet e-handel. Nu skal penge, som er opkrævet hos danske skatteydere under betegnelsen ”udviklingsbistand”, bruges til at gøre Alibabas pakkeudbringning grønnere.

Den officielle begrundelse er følgende: Ved at skyde danske skattepenge i grøn pakkeudbringning i en multinational gigantvirksomhed som Alibaba, opnår hele verden en miljøgevinst. Bevillingen er på den måde til fordel for alle.

Tyg lidt på dén, og hvis du ikke har nogen spørgsmål, er alt godt.

Men du kunne også være en af de typer, der lærte i folkeskolen, at hvis der er noget, man simpelthen ikke kan få til at give mening, har man ret til at række fingeren op. Og hvis svaret stadig ikke giver mening, har man ret til at stille spørgsmålet igen. Det er kernen i at være dansk.

Bundlinjen er, at dansk udviklingsbistand nu ender i Kina hos Alibaba. Det giver to grunde til at række fingeren op:

Den ene grund er, at Kina ikke er noget udviklingsland. Punktum. Kina er tværtimod et land, der i disse år er på erobringstogt gennem gigantiske, statskontrollerede investeringer i alt fra minedrift til tech over hele verden. Den anden grund er, at og Alibaba ikke fremstår som en virksomhed, der går i stå, hvis folketinget lader være med at bevilge penge til, at giganten kan køre med elbiler i Xianmen. Jack Ma’s virksomhed omsatte sidste år for godt 39 milliarder dollars.

Derfor er de mennesker, der har rakt fingeren op oven på beslutningen, måske hverken idioter eller kværulanter eller populister. De gør, hvad de lærte i folkeskolen. Som en række eksperter er nået frem til, så virker det mærkeligt, at en kinesisk milliardvirksomhed skal have dansk udviklingsbistand for at ville forurene mindre.

Som en række eksperter er nået frem til, så virker det mærkeligt, at en kinesisk milliardvirksomhed skal have dansk udviklingsbistand for at ville forurene mindre. Anders Heide Mortensen, kommentator og kommunikationsrådgiver

Givetvis er der et sandt svar på dét spørgsmål, og det svar er nok, at Udenrigsministeriet har en plan. Den plan får vi næppe at vide, hvad er, men et gæt kunne være, at der indgår noget tech og nogle investeringer og nogle håndtryk på højeste diplomatiske niveau. Intet af det har noget med udviklingsbistand at gøre. Men hvad rager det egentlig en enlig mor i Hvidovre, hvad staten bruger hendes skattepenge på. Som om det skulle være et problem.

Men jo – der er faktisk et lille problem. Problemet et er, at kernen i at være dansk er at insistere på retten til at række fingeren op. Det princip kan ikke gradbøjes. Et fortroligt notat op fra Udenrigsministeriet, der for nylig er dukket op, udpensler, hvordan det kinesiske styre undertrykker retten til at række fingeren op.

Den danske ambassadør i Kina skriver blandt andet til daværende statsminister Helle Thorning, hvordan de kinesiske myndigheder ”ubønhørligt slår ned, når der opstår sager, der udstiller styrets inkompetence eller udfordrer dets udlægning af politiske og sensitive spørgsmål”. Detaljeret beskriver den danske ambassadør, hvordan styret chikanerer menneskerettighedsadvokater og giver hårde straffe til alle, der prøver at organisere et alternativ til kommunistpartiet. En uge efter underskrev Danmark handelsaftaler med Kina for 18 milliarder kroner. Tilrettelagt af – Udenrigsministeriet.

Tilbage kunne godt stå det indtryk, at det store ministerium på Asiatisk Plads besidder et udtalt talent til at få tingene til at lande, hvor de gerne vil. Også hvis kontakten til verdens 20. rigeste mand skal finansieres med penge, der var øremærket til udviklingsbistand.

Anders Heide Mortensen er kommentator på Finans og kommunikationsrådgiver. Cand.scient.pol. og tidligere pressechef i Erhvervsministeriet og Finansministeriet. Han kan kontaktes på anders@heidekom.dk.