Liikenneministeri Merja Kyllönen (vas.) nousi torstaina autoilevan

kansan tietoisuuteen ilmoittaessaan ministeriönsä alkavan suunnitella

satelliittipaikannukseen perustuvaa tiemaksua. Tiemaksulla on tarkoitus olla

ohjaava vaikutus fiskaalisen sijaan, ja koko autoverotus on tarkoitus

tarkastella kerralla uusiksi.

Itselläni meni viikonloppu tätä asiaa pyöritellessä, enkä

vain pysty näkemään hankkeessa mitään järkeä. Aina kun valtiojohto päättää

alkaa ohjailla ihmisiä, astutaan mielestäni upottavalle maaperälle. Tällä

kertaa tarkoitus on ohjata ihmisiä entistä enemmän joukkoliikenteen

käyttäjiksi, sillä tiemaksu koskisi ennen muuta sellaisia autoilijoita, joilla on

jonkinlainen joukkoliikenneyhteys käytettävissä. Haja-asutusalueiden asukit

pääsisivät helpommalla, sillä heidän on ”pakko” käyttää autoa.

Paitsi käyttämään joukkoliikennettä, niin eriarvoisella

järjestelmällä on teoriassa ohjaava vaikutus muuttaa joukkoliikenneratkaisujen

eli taajama-alueiden ulkopuolelle. Tämä ei käsittääkseni noudattele hallituksen

tavoitteita ympäristön ja yhdyskuntarakenteen osalta. Toki tässäkin on

epäselvää, että miten esimerkiksi muutaman kerran päivässä ajava

linja-autovuoro huomioitaisiin. Kannustin olisi siltä osin muuttaa

mahdollisimman kauas lähimmästä pysäkistä.

Täysin yksioikoisesti tässä ei kuitenkaan suosittaisi haja-asutusalueiden

asukkaiden kaupunkilaisten kustannuksella. Tieliikenteestä kerätään

valtionkassaan yli kuusi miljardia euroa eikä tästä palaudu tieliikenteen

kehittämiseen varovasti arvioiden kuin noin kuudesosa.

Autoilusta saatava verokertymä on ollut laskuun päin vähäpäästöisten autojen

myötä, joten budjettia paikkaillaan muilla keinoin, esim. hankintaveroa

nostamalla. Jos joukkoliikenteen käyttö lisääntyy ja verokertymä laskee, niin

jostain toisesta kohtaa kiristetään ruuvia.

Mihin meitä oikein ohjataan?



Ruuhkamaksukonsepti nojaa ajatukseen, että työnteko

kaupungin keskustassa kello 7 – 17 on

erityisen haitallista, joten siitä rankaistakoon. Yleensä ihmiset menevät

aamulla töihin ja tulevat sieltä iltapäivällä tai illalla pois. Työpaikat

puolestaan yleensä keskittyvät tietyille alueille (esimerkiksi kaupungin

keskustaan), jolloin seurauksena on väistämättä ruuhkaa tiettyinä kellonaikoina

jos ja kun liikenneinfrastruktuuri ei ole kunnossa.

Valtion kannalta kalleinta on ajaminen vähän liikennöidyillä

teillä. Liikenteen ohjaaminen sivuteille lisää päästöjä ja liikkumiseen

käytettävää aikaa sekä vähentää liikenneturvallisuutta. Jos jotain, niin näitä

kilometrejä tulisi verottaa, eikä tehokkaassa käytössä olevia vilkkaasti

liikennöityjä teitä. En kuitenkaan kannata minkäänlaista eriarvoistamista, vaan

liikkumisen vapautta asuinpaikasta ja ajoreitistä riippumatta. (Sivumennen

mainittuna vapaa liikkuvuus on yksi Euroopan Unionin keskeisistä kulmakivistä,

jonka pitäisi päteä myös valtioiden välillä – saati sitten sisällä.)

Mikäli väkipakolla ohjataan heikosti toimivan joukkoliikenteen

käyttämiseen, niin silloin matkustamiseen käytetty ylimääräinen aika on jostain

pois. On optimistista olettaa että tuo aika on pois vapaa-ajasta eikä

esimerkiksi tuottavasta työstä. Jos hetkeksi oletetaan että kansalainen on

rationaalinen olento, niin todennäköisesti hän valitsee joukkoliikenteen ja

yksityisautoilun välillä jo nyt sen suhteen, kumpi on hänelle tehokkaampi

ratkaisu ajan ja kustannusten osalta. Sikäli kuin joukkoliikenne vastaa ihmisen

tarpeisiin, sitä yleensä käytetään.

Näin insinöörinä sitä miettii myös tällaisen hankkeen

hyötysuhdetta. Meillä on jo idioottivarma tapa verottaa yksityisautolla

liikkumista polttoaineveron muodossa: mitä enemmän ajat ja mitä enemmän

seisot ruuhkissa, sitä enemmän kulutat

polttoainetta ja sitä enemmän maksat. Eikä se katso aikaa tai paikkaa. Miksi

ihmeessä pitäisi kehittää rinnakkainen järjestelmä? Siksikö että saataisiin

ihmiset eriarvoiseen asemaan asuinpaikkansa suhteen ja järjestelmä ihmisten liikkeiden

seuraamiseen? Kyllönen puhuu oikeudenmukaisesta järjestelmästä, mutta juuri

pahemmin ei tuota sanaa voisi käyttää väärin.

Porsaanreikiä ja vakoilua

Yksityisyyden loukkaamisen osalta en ole varma mistä kohtaa

aloittaisin. Se, että meitä valvotaan jossain määrin jo nyt (mm. tiehallinnon

kamerat, kännykät) ei ole peruste sille, että vakoilua olisi lisättävä

entisestään. Itse en erityisemmin nauttisi siitä, että omat ajokilometrini

olisi taltioitu tietokantaan, jonka tietoturvasta tai käyttökohteista nyt ja

tulevaisuudessa ei olisi mitään takeita.

Se että järjestelmä tallentaisi ainoastaan maksutiedot

reittitietojen sijaan, ei varsinaisesti tuo ratkaisua. Verotus on silti voitava

tarkistaa ja ylimääräisen laitteen asentaminen autoon mahdollistaa käyttötavan

muutoksen tulevaisuudessa. Jos tietoja

käytettäisiin jo nyt ohjailemiseen valtiovallan toimesta, niinkin

”harmittomaan” kohteeseen kuin joukkoliikenteen käyttäjäksi, niin

totisesti järjestelmää voi käyttää myös monenlaiseen muuhun ohjailemiseen.

Poliittinen mielivalta ja sen suunnat muuttuvat joskus nopeasti.

Järjestelmän väärinkäyttöön avautuu lukemattomia mahdollisuuksia

käyttäjille, ja sekin on omiaan eriarvoistamaan tielläliikkujia: gps-paikannus

edellyttää lähettimen näköyhteyttä satelliitteihin. Mitä seuraa siitä jos yhteys

tavalla tai toisella katkaistaan? Vähän samalla idealla kuin ennen vanhaan

autoista ruuvattiin vaijeri irti kun ei haluttu näyttää ajettuja kilometrejä. Samalla

logiikalla voidaan perustella miksei järjestelmä sovellu esimerkiksi

autovarkaiden seuraamiseen, kuten monet toivovat. Porsaanreikiä liittyy myös

asuinpaikan valintaan ja sen ilmoittamiseen. Autoja voidaan ulosliputtaa vaikka

Pihtiputaalla asuvalle mummolle.

Ja siitä teknisestä innovatiisuudesta vielä. Kyllönen kertoi

Ylen uutisissa että

tästä saadaan Suomelle uusi menestyksekäs vientituote. Vientituotteita onkin valtiojohtoisesti

yritetty kehittää jo vuosia. Moni muistaa miten kävi kun Suomesta tehtiin digi-tv:n

edelläkävijää siksi, että meiltä vietäisiin osaamista, sovelluksia ja laitteita

ulkomaille. Pieni skepsismi lienee siis paikallaan. Tiemaksuasiassa on

huomattava että Saksassa

on jo käytössä raskaan ajoneuvoliikenteen

gps-paikannukseen perustuva tiemaksujärjestelmä. Kovin innovatiivinen tässä

on siis vaikea olla.