Say cheese. Du har fått et skolefotografi til 1300 kroner! | Jo Inge Brustad

Jo Inge Brustad Lærer

20. november 2019

I dag er skolefotografering business og markedsføres kynisk, skriver debattanten. Africa Studio / Shutterstock / NTB scanpix

Hva skjedde egentlig med gratisskolen i Norge?

Debatt

Dette er et debattinnlegg. Meninger i teksten står for skribentens regning.

Det ringer inn. Jeg får i meg resten av kaffen, samler skolenøklene og begir meg mot klasserommet. Jeg er kontaktlærer på 7. trinn. Ute ser jeg at elevene motvillig trekker mot klasserommene.

Det er ikke en helt vanlig mandag. Elevene mine skal fotograferes i dag.

Klare til å bli foreviget

Jeg låser opp døren til klasserommet. En elev i hettegenser og tjafsete hår kommer bort til meg og sier at han har glemt det. Glemt skjorten, kammen, finbuksen og det hele. Noen av jentene står og sminker seg på do. Litt i overkant kanskje, men likevel: De er klare til å bli foreviget.

Gutten i hettegenser er heldigvis ikke alene. Jeg ser noen andre som også har glemt det.

Fotografene har rigget opp utstyr i gymsalen og er klare til å knipse bilder av samtlige elever på skolen. Fotografen liner opp alle elevene i klassen min, sier «fis», og så er vi i gang.

Noen dager senere får foreldrene følgende SMS: «Vi har tatt fine bilder av ditt barn, trykk på denne linken». Man får først beskjed om at «nå-prisen utløper om 10d 5t 27m» eller der omkring.

En stor pakke koster 1300 kr, riktignok nedsatt fra 1640 kr. De andre pakkene er også nedsatt. Til og med «bitteliten pakke» fra 850 til 680 kr. Likevel er jeg sikker på at det godt etablerte fotofirmaet vil komme med en vennlig påminnelse før nå-prisen utløper.

I god tid slik at bildene rekker å komme under juletreet til besten, samt legges ut på Facebook til hjerter og likes.

Jo Inge Brustad, lærer. Privat

Hva med gratisskolen?

Hva skjedde egentlig med gratisskolen i Norge? Der alle skolebarn skulle få like muligheter uavhengig av hvem og hvor og hvorfor? Enhetsskolen i Norge er bygget etter disse verdiene. Reklame eller sponsing skal heller ikke forekomme. Skolene skal være nøytrale. De som jobber der skal ikke yte kjøpepress overfor sine elever.

Opplæringsloven paragraf 9-6 sier at det er skoleeiers plikt å skjerme elevene for uønsket påvirkning. Dette gjelder også for privatskoler. Kanskje en selvfølge.

Likevel finnes noen aktører som har greid å finne veien inn til familieøkonomien med skolens og kommunens samtykke.

Skolefotografering har lang tradisjon i Norge. Hvem husker vel ikke sitt skolebilde fra 1. klasse? Bildet som fremdeles står innrammet på det ustemte pianoet og samler støv. Nostalgi og glede.

Skolefotografering har lang tradisjon i Norge. Hvem husker vel ikke sitt skolebilde fra 1. klasse? spør debattanten. Bildet er hentet fra skolestart på Ila skole høsten 1936. NTB / Scanpix

I dag er skolefotografering business som markedsføres kynisk. Fotografene kommer tilbake til skolen år etter år. Ikke bare for å knipse bilder av de tannløse søte små i første. Nei, alle skal med. Og noen uker senere tikker SMS-ene inn. «Ditt fine barn», står det. Å motstå et slikt kjøpepress, kan være vanskelig. For hvem kan vel motstå sitt fine barn?

Leirskoleopphold har også vært en utfordring for gratisskolen i Norge. Et problem som er blitt løst gjennom at den enkelte kommune plikter å komme med nødvendige tilskudd. Hvorfor finnes ikke lignende løsninger for skolefotografering?

For i motsetning til et leirskoleopphold som har et pedagogisk opplegg, har skolefotografering fint lite med pedagogikk å gjøre. Snarere tvert om. Gymsaler blir okkupert og fagtimer redusert.

Les også Les kronikken til Ljunggren og Mangset: Middelklassen mangler forståelse for dem som lever under helt andre livsbetingelser enn dem selv

«Jeg har glemt matpakken»

For noen uker siden kunne vi lese at barneskoleelver kommer på skolen med falske matpakker. Det finnes elever som må late som at de er en del av det privilegerte matfatet. Over 100. 000 barn i Norge vokser opp i fattigdom, og tallet er økende.

Si «tyggis», sa fotografen og knipset det siste bildet. Vi gikk tilbake til klasserommet. Tid for mat. To elever gikk for å hente melk. Rettere sagt: De gikk for å hente melk, fruktdrikker, kakao, havredrikk, grøt med jordbærsaus, minigulrøtter, eplebiter og yoghurt både med og uten topping. Produkter til elever med foreldre som har råd til å betale.

En gutt i hettegenser rekker opp hånden. Han sier: «Jeg har glemt matpakken, lærer».

Få med deg debattene hos Aftenposten meninger på Facebook og Twitter.