Esa BESTEMMER: Norge kan bli pålagt å melde fra om lov og forskriftsendringer til Esa minst tre måneder før de vedtas. LO protesterer.

LO-KONGRESSEN

Får EU-kommisjonen det som den vil, må nye norske lover og forskrifter varsles til Esa minst tre måneder før de vedtas. Mener Esa endringene er i strid med EU-retten, kan de stanse prosessen før noe i det hele tatt er vedtatt.

– Dette er litt på kanten av hva som ligger innenfor en demokratisk beslutningsprosess. I korte trekk vil forslaget gi et utenforstående organ mulighet til å bremse eller i verste fall stanse endringer i norsk lovverk, sier leder av LO-kontoret i Brussel, Knut Arne Sanden.

Nytt EU-forslag: • EU-kommisjonen, EUs regjering, foreslår at medlemslandene må melde fra om nye lover og regler på tjeneste­området tre måneder før de blir vedtatt. • Intensjonen med forslaget er å få til en bedre praktisering av tjenestedirektivet. Norge har innlemmet direktivet i norsk lov, og for Norges del vil nye lover og regler måtte bli godkjent av EØS-avtalens overvåkingsorgan Esa. • I sitt høringssvar skriver LO at forslaget kan innebære en utilbørlig inngripen i nasjonale lovgivningsprosesser.

Fri flyt av tjenester

I 2006 ble EUs tjenestedirektiv vedtatt, og direktivet har som mål å sørge for fri flyt av tjenester i hele EU-området. Nasjonale tillatelsesordninger, for eksempel det norske registeret over godkjente reinholdsvirksomheter, skal meldes inn til EU slik at det sikres at slike ordninger ikke er i strid med direktivet.

EU-kommisjonen mener at landene er for dårlige til å melde inn endringer og foreslår derfor at medlemslandene må melde fra til EU minst tre måneder før nasjonale vedtak blir gjort, og om nødvendig skal EU kunne utsette og stanse endringene.

På grunn av EØS-avtalen har også Norge innført tjenestedirektivet, og om EU-parlamentet støtter kommisjonens nye forslag, vil dette gjelde her hjemme. For Norge er forskjellen at det er Esa og ikke EU-kommisjonen som skal godkjenne nye lover og regler.

Europeisk fagbevegelse og norsk LO er skeptiske til forslaget. I et høringssvar skriver LO at det vil innebære en utilbørlig inngripen i nasjonale beslutningsprosesser.

Svensk fagbevegelse mener forslaget er så diffust skrevet at den frykter at også tariffavtaler vil måtte bli godkjent av EU. De svenske hovedsammenslutningene LO, TCO og Saco skriver i tillegg i sitt høringssvar at de finner det uakseptabelt at kommisjonen skal kunne gripe inn i den nasjonale lovgivningsprosessen uten en domstolsprøving først.

– Får svenskene rett i at dette også kan gjelde tariffavtaler, er det svært alvorlig. Også dansk og finsk LO har uttalt seg negativ til forslaget, og vi er på linje med den øvrige nordiske fagbevegelsen i vår bekymring over dette, sier Sanden.

– Ikke så radikalt

Professor og leder for Senter for europarett ved Universitetet i Oslo, Finn Arnesen, sier at EU-kommisjonens forslag prinsipielt ikke skiller seg så mye fra EU-rett som allerede eksisterer.

– I EØS-høringsloven fra 2004 står det at forslag til endringer av tekniske standarder ikke kan vedtas før tre måneder etter at Esa har mottatt melding om den. Det nye forslaget vil bli en parallell på tjenesteområdet til det som allerede gjelder om varer, sier han.

Arnesen sier at tekniske standarder defineres veldig bredt, slik at alle regler og instrukser for bruk og forbud av varer faller inn under disse reglene og at Esa derfor allerede har rett på å bli informert i forkant av lovendringer på mange områder.

Han sier at tanken er å sikre at lover og regler ikke er i strid med det EU-retten tillater.

– Dette blir litt som mer synlig politi for å sikre at fartsgrensene holdes. Det er ingen som kaller det utidig innblanding i å kjøre for fort, sier Arnesen.

Tjenestedirektivet skapte stor debatt både i EU og Norge i forkant av innføringen. SV og Sp ønsker å bruke vetoretten mot direktivet og tok ut dissens i den rødgrønne regjeringen, men Arbeiderpartiet fikk det innført med støtte av de borgerlige partiene i Stortinget. Kritikerne av direktivet fryktet det ville føre til at det ikke ble mulig å innføre strengere reguleringer av tjenesteytere enn de svakeste europeiske landene hadde, mens tilhengerne viste til at det ville være mulig å gjøre unntak dersom det gjaldt forhold med stor samfunnsmessig interesse.

Ikke overrasket

Daglig leder i utredningsstiftelsen De Facto, Roar Eilertsen, mener kommisjonens forslag er en naturlig fortsettelse av EUs langsiktige strategi på området.

– EU har ikke lyktes i å øke omfanget av tjenesteyting over landegrensene slik de så for seg, og derfor kommer det diverse initiativ som skal hindre at nasjonale lover og regler ikke legger hindringer for fri flyt av tjenester, sier han.

De Factos utredninger blir hyppig brukt av EØS-motstanderne i fagbevegelsen, og ikke overraskende er Eilertsen også negativ til det nye forslaget for EU-kommisjonen.

– Dette er problematisk langs to dimensjoner. Det ene er forsøket på å skape mer fri flyt av tjenester, og det andre er føderasjonsprosjektet der den nasjonale handlefriheten begrenses, sier han.

Ifølge Eilertsen innebærer EUs mål om mer handel med tjenester først og fremst at flere lavtlønte må flytte på seg.

– Fri flyt av tjenester dreier seg hovedsakelig om at mennesker må reise og arbeide andre steder enn der de bor og lever. Tjenestedirektivet har bidratt til manglende nasjonal kontroll og tiltak mot sosial dumping, mens EUs østutvidelse har vært den reelle drivkraften for å få realisert mer fri flyt av tjenester, sier han.

stiann@klassekampen.no