Det gav genlyd i de danske medier, da Rigsrevisionen i onsdags satte spørgsmålstegn ved en række antagelser i Forsvarsministeriets beslutningsgrundlag for Danmarks dyreste våbenkøb nogensinde, indkøbet af 27 kampfly af typen F-35, som blev politisk besluttet sidste sommer. Indkøbet til godt 18,3 milliarder kroner, med levetidsomkostninger på op til 66 milliarder kroner, hviler på et usikkert grundlag, og de politisk udpegede statsrevisorer peger ikke mindst på store huller i Forsvarsministeriets planer om at ændre markant på piloternes arbejdsforhold.

De langer også ud efter ministeriets antagelse om en ganske særlig synergi mellem operative timer og træningstimer, som ifølge ministeriet kan begrunde en stor beskæring af piloternes træningstimer. Begge forhold bidrager til, at Forsvarsministeriet kan trække to streger under 27 nye kampfly som det helt rette antal.

»Statsrevisorerne finder, at Forsvarsministeriets beslutningsgrundlag fra 2016 for køb af nye kampfly ikke er helt tilfredsstillende, idet en række usikkerheder og risici ikke er tilstrækkeligt beskrevet. Forsvarsministeriet har således undervurderet risikoen for, at Forsvaret ikke kan løse alle de opgaver med 27 F-35 kampfly, som er forudsat i beslutningsgrundlaget,« skriver Statsrevisorerne.

Ordene falder på baggrund af Rigsrevisionens 10 måneder lange undersøgelse af beslutningsgrundlaget for kampflyindkøbet. Ingeniøren har set nærmere på, hvor Rigsrevisionen har fundet huller i Forsvarsministeriets omgang med tallene.

En risikabel affære

Allerede sidste år vakte det bekymring i Folketingets forsvarsudvalg, at antallet af kampfly skal presses ned til 27 ved blandt andet at skære betragteligt i piloternes træning og samtidig reducere antallet af piloter. Piloternes udsendelsesperiode står til at stige fra 6 til 12 uger, og deres arbejdsuge kan stige fra 37 timer til 48 timer. Forsvarsministeriet forventer også, at piloternes operative tjenestetid kan blive forøget fra omkring 8,5 år til omkring 14 år, med mulighed forøgelse til hele 17 år.

Forsvarsministeriet vurderer vel at mærke selv, at omvæltningerne i piloternes arbejdsforhold er en risikabel affære. Tiltagene medfører ifølge ministeriet en risiko for, at piloterne ikke i samme omfang som i dag kan specialisere sig, og at det øgede arbejdspres forhøjer risikoen for fejl og nedslidning af piloterne.

Samtidig kan ikke mindst den forlængede arbejdstid medføre, at flere piloter end forventet tager deres gode tøj og går. Problemet er ifølge Rigsrevisionen, at Forsvarsministeriet ikke opstiller tilstrækkeligt belæg for, at antagelserne baserer sig på andet end gætværk.

»Undersøgelsen viser, at det endnu ikke er fastlagt, hvilke af de foreslåede ændringer af piloternes arbejdsforhold der kan gennemføres og hvordan, f.eks. om det vil være muligt at indgå de nødvendige individuelle og kollektive aftaler med piloterne, og om fastholdelsesincitamenterne til at øge piloternes tjenestetid vil have den ønskede effekt. Endvidere fremgår det ikke af beslutningsgrundlaget, hvordan Forsvarsministeriet vil sammensætte tiltagene for at opnå den nødvendige reduktion af antallet af piloter og dermed den forventede reduktion af flyvetimebehovet,« skriver Rigsrevisionen.

Forsvarsministeriet har fortalt Rigsrevisionen, at de fleste af de foreslåede ændringer af arbejdsforholdene kun vil være gældende under varetagelse af internationale operationer hvert tredje år i en såkaldt maksimalbelastningssituation.

Antagelser uden grundlag

Oven i ændringerne af piloternes arbejdsforhold kommer den såkaldte synergieffekt, som ifølge Forsvarsministeriet kan overflødiggøre en del af piloternes løbende træning. Synergieffekten refererer til den mulige besparelse på flyvetimer, når piloternes timer på vingerne i forbindelse med internationale operationer kan erstatte træningstimer. Det er muligt, når der er et sammenfald mellem de opgaver, piloterne udfører under missioner, og de opgaver, piloterne skulle trænes i.

Ministeriet har forudsat en synergi på 80 procent for de nye kampfly. Det betyder, at 80 procent af flyvetimerne i årene med internationale operationer kan erstatte træningstimer, sådan at 10 flyvetimer under internationale operationer samtidig tælles som otte træningsflyvetimer. På den måde bortfalder piloternes behov for træningsflyvetimer helt i år med internationale operationer.

Det er imidlertid en forventet synergieffekt, der ligger langt uden for, hvad de hidtidige danske erfaringer understøtter. Erfaringerne med F-16 viser en tilsvarende synergi på mellem 12 og 22 procent, baseret på missioner i Libyen i 2011 og Irak fra 2014 til 2015. Med andre ord er den forudsatte synergi for F-35 omkring fire gange højere, end de reelle erfaringer med F-16 understøtter.

Når Forsvarsministeriet i beslutningsgrundlaget har valgt at se bort fra de historiske data, skyldes det, at F-16 har deltaget i simple missionstyper, hvilket betyder ringere synergieffekt. Det bliver anderledes med F-35. Forsvarsministeriets vurdering baserer sig på, at de højteknologiske nye kampfly skal benyttes i mere alsidige og komplekse missionstyper end F-16, og derfor kan flyvetimer under internationale operationer i F-35 i større udstrækning erstatte træningsflyvetimer.

Det er imidlertid en antagelse med væsentlige forbehold. Forsvarsministeriet har over for Rigsrevisionen erkendt, »at ministeriet ikke har videre grundlag for at kunne fastlægge eller validere graden af synergi, da de danske kampflys deltagelse i internationale operationer over de kommende 30 år er forbundet med usikkerhed. Den opnåede grad af synergi mellem internationale operationer og træning vil være missionsspecifik, dvs. omfanget af synergien vil ændre sig fra mission til mission«.

Forringer opgaveløsningen

Således oplyser ministeriet også til Rigsrevisionen, at hvis missionerne med de nye kampfly modsat antagelserne også fremover kommer til at gælde enkle opgavetyper, vil synergien alt andet lige være lavere end de forventede 80 procent.

Det kan få konsekvenser for Forsvarets muligheder for at løse sine opgaver. Det kan blandt andet påvirke, hvilke internationale operationer Forsvaret kan deltage i, hvornår og hvor ofte Forsvaret kan deltage i missioner samt muligheden for at opretholde et udsendelsesberedskab.

»Undersøgelsen viser, at Forsvarsministeriet ikke har erfaringer eller andre data, som understøtter forudsætningen om en synergi på 80 procent, og at tallet primært bygger på antagelsen om en ændring af, hvilke missionstyper kampflyene skal løse i fremtiden. Usikkerheden ved synergi er ikke afspejlet i beslutningsgrundlaget, og ministeriet tager i beslutningsgrundlaget ikke højde for konsekvenserne af en eventuelt manglende realisering af den forventede synergi på 80 procent, herunder hvis Forsvaret i fremtiden primært indgår i enkle missionstyper, som det har været tilfældet med F-16 kampflyet,« skriver Rigsrevisionen.

Og hvis Forsvarsministeriets antagelse ikke holder, vælter det ganske enkelt læsset i beslutningsgrundlagets slutresultat på 27 nye kampfly som det rette antal.

»Dette vil kunne få væsentlig betydning for antallet af F-35 kampfly, eftersom ministeriet antager, at træning, der udgør ca. halvdelen af flyvetimebehovet, kan erstattes af flyvetimer i forbindelse med internationale operationer. Hvis synergien falder, vil det dermed betyde en markant stigning i behovet for træningstimer,« skriver Rigsrevisionen.

Eneste land i verden

Rigsrevisionen har i sin undersøgelse indhentet oplysninger fra Norge, som også køber kampfly af typen F-35. Formålet har blandt andet været af afdække, om Danmark står alene med sin vurdering af den forjættede synergieffekt.

»Undersøgelsen viser endvidere, at fx Norge ikke har medtaget synergi som en forudsætning for beregningen af antal F-35 kampfly. Det norske forsvarsministerium har til Rigsrevisionen oplyst, at Norge ikke har brugt synergi, eftersom graden af træning igennem internationale operationer afhænger af, hvilke opgaver der flyves,« skriver Rigsrevisionen.

Tilbage i Danmark har Forsvarsministeriet over for Rigsrevisionen oplyst, at ministeriet heller ikke er bekendt med, at andre lande i verden har medtaget den forventede synergieffekt i beregningen af behovet for kampfly.

»Det er således Rigsrevisionens vurdering, at det er væsentligt at vurdere usikkerheden ved den forudsatte synergi, da en manglende realisering af denne forudsætning kan få betydning for, om Forsvaret kan løse de fastsatte opgaver med 27 F-35 kampfly,« skriver Rigsrevisionen.

Ikke så uddybende endda

Forsvarsministeriet har over for Rigsrevisionen fastholdt, at synergieffekten er »uddybende beskrevet i beslutningsgrundlaget«. Men, påpeger Rigsrevisionen, denne uddybende beskrivelse består alene i, at antagelsen er gentaget mange gange:

»Rigsrevisionen skal hertil bemærke, at forudsætningen om synergi er nævnt gentagne gange i beslutningsgrundlaget, men at grundlaget for at antage, at der er en synergi på 80 procent, primært er baseret på en antagelse om en ændring af, hvilke missionstyper kampflyene skal deltage i, og at usikkerheden ikke er afspejlet. Denne usikkerhed kan få væsentlig betydning for, om Forsvaret kan løse de fastsatte opgaver med 27 F-35 kampfly.«

Samlet set efterlader det manglende grundlag for Forsvarsministeriets antagelser om den forventede synergieffekt og om piloternes arbejdsforhold ikke Rigsrevisionen med ro i sindet angående danmarkshistoriens største forsvarsindkøb.

»Undersøgelsen viser, at forudsætningerne vedrørende synergi og piloternes arbejdsforhold, som indgår i Forsvarsministeriets beregning af flyvetimebehovet, ikke er sandsynliggjorte, og at usikkerheden ikke er tilstrækkeligt afspejlet,« konkluderer Rigsrevisionen.

Forsvarsministeriet forventer at fremlægge et aktstykke for Folketingets finansudvalg i november for at få godkendt kampflykøbet. Aktstykket bliver baseret på beslutningsgrundlaget såvel som på yderligere kvalificeringer fra ministeriet. Ingeniøren ville gerne have talt med forsvarsminister Claus Hjort Frederiksen (V) om Rigsrevisionens resultater, men han har ikke ønsket at blive interviewet om sagen.