Filmen börjar med en nyfödd pojkbebis som, insvept i en ljusblå filt, tittar sig nyfiket omkring och gäspar tryggt. Så öppnas en dörr och fotsteg närmar sig. Pojken spärrar upp ögonen som om han undrar vad som ska hända. En sjuksköterska kör iväg honom och han tittar storögt på lysrören i taket, ovetande om att han nu är på väg till tortyrkammaren. Han läggs i en plastlåda, gjuten för att en bebis ska få plats där, och hans armar och ben spänns fast.

Sjuksköterskan lägger ett blått skynke över hans nu nakna kropp – med ett runt hål för den lilla snoppen. Hon tvättar av den och tar fram sina instrument. Snart kommer den lille pojken att ge upp ett avgrundsvrål när hans förhud skärs av, ett ingrepp som för all framtid berövar honom en stor del av de lustcentrum som gör sex till en så njutningsfull upplevelse.

I Brendon Marottas film American Circumcision får vi den chockerande uppgiften att omskärelse är den vanligaste operationen i USA. Till skillnad från i Europa har kristna och ateistiska amerikaner tagit till sig judarnas och muslimernas tradition att skära förhuden av sina pojkar. Ingreppet är så vanligt att de allra flesta amerikanska män är omskurna, och de allra flesta berövas sin förhud under sina första levnadsdagar. Inget annat land i den industrialiserade världen praktiserar icke-religiös omskärelse – bara USA.

– Är det inte märkligt att amerikaner aldrig har haft en nationell diskussion om denna helt centrala del av deras kultur, en företeelse som drabbar så många på ett så personligt plan, frågar sig Brendon Marotta.

Värre ingrepp än på biblisk tid

I filmen får vi möta ett stort antal män som engagerat sig i kampen mot omskärelse, även judar som går emot den flertusenåriga tradition som gör det i princip omöjligt för judar att vägra omskärelse. Men som visas i filmen var den bibliska omskärelsen ett mycket litet ingrepp i jämförelse med det som nu är standard – att i princip all den förhud som ska skydda ollonet tas bort. När ingreppet går ”bra” lämnas det känsliga ollonet helt oskyddat, och när ollonet skaver och gnuggas mot kläder och sängkläder blir huden tjock och hård. När omskärelsen går snett kan penisen bli mer eller mindre förstörd, och det finns ett antal rapporterade fall där pojkar har dött efter ingreppet – oftast efter blodförlust eller infektioner. Men statistiken är ofullständig och anger oftast dödsorsaken som de skador som uppstått efter omskärelsen, inte omskärelsen i sig. Här kan man läsa mer om detta.

Ändå förs nästan ingen debatt om detta stympande av pojkar – inte ens i USA där ingreppet inte har något med religion att göra. Men en grupp som kallar sig Intact America gör allt de kan för att få upp frågan på agendan. En av deras viktigaste företrädare är Marilyn Milos, som i filmen berättar om när hon som nybakad barnmorska för första gången i maj 1979 bevittnade en omskärelse.

– Det var då jag insåg fasan med det vi gör mot bebisar bakom stängda dörrar, och jag hade aldrig förut hört ett sådant skrik som kom ur munnen på den lilla människan. Jag började gråta och stod intill bebisen för att trösta honom. Doktorn såg att jag inte kunde kontrollera mig själv, jag grät floder. Han tittade på mig och sa: ”Du vet att det inte finns några medicinska skäl för att göra detta, va?”

– Jag bevittnade alltså inte bara tortyr och stympning av en bebis, jag fick också höra att det var onödigt. Min fråga blev förstås: ”Så varför gör vi det?”

Fick sparken när hon avrådde föräldrar

Så småningom tog Marilyn Milos på sig att tala med de nyblivna föräldrarna och avråda dem från att låta omskära sina bebisar, vilket ledde till att chefsjuksköterskan anklagade henne för att göra föräldrarna upprörda och så fick det inte vara. 1985 fick hon sparken och startade sin ideella organisation mot omskärelse, National Organization of Circumcision Information Resource Centers, Nocirc, numera omdöpt till Genital Autonomy-America (GA-America).

På hemsidan uppmanar de föräldrar att förstå följande:

Ingen nationell eller internationell medicinsk organisation rekommenderar rutinmässig omskärelse.

Bara i USA omskärs majoriteten av alla nyfödda pojkar utan medicinska eller religiösa skäl.

Medicinsk omskärelse började på 1800-talet för att förhindra onani, som man trodde orsakade sjukdomar.

Dagens föräldrar börjar förstå att förhuden är ett normalt, skyddande och fungerande organ.

Dagens föräldrar förstår att omskärelse skadar och innebär onödiga risker.

Omskärelse förvägrar mannen hans rätt till könslig integritet och ett eget val om sin kropp.

Georgeanne Chapin som leder gruppen Intact America säger att det är oerhört svårt att tala med föräldrar som låtit omskära sina barn.

– Det är ett väldigt kraftfullt och utmanande ämne. Om du har samtyckt till att din pojke blivit omskuren och senare får höra att det kanske inte var det rätta, så är det en fasansfull känsla. Antingen blir du överväldigad av genans, sorg eller ilska eller så vill du bara avfärda det. Det är aldrig ett neutralt ämne.

– Om du är en omskuren man är det fasansfullt att tänka på att du blev fastspänd som bebis och att någon skar av delar av din kropp. Många säger: ”Det var inte bra, men jag minns det inte, så vet du vad: Jag mår bra!” Det är inte trevligt att tänka på, men jag tror inte man kan strunta i sådana känslor.

Då är det lättare att tala med föräldrar som ännu inte låtit sina barn omskäras. En av Intact Americas aktivister, Norm Cohen, säger:

– Pojkar och flickor är födda med en kropp och det är deras rättighet att behålla den.

Plågas varje dag

I filmen American Circumcision framträder flera män som blev omskurna som barn och som varje dag plågas av sviterna av det. Dels påverkar det deras sexliv och dels handlar det om smärtan de känner över att ha blivit lurade på en sådan vital del av sin kropp. Den gängse uppfattningen är att män inte påverkas nämnvärt av omskärelse, men inget kunde vara mera fel.

I förhuden finns mellan 80 000 och 100 000 känselreceptorer som kallas Meissners korpuskel, ett slags nervändar i huden som är extra känsliga för lätt beröring. För att förstå hur det känns kan man dra lätt med ena handens fingrar över handflatan på andra handen, och känna hur det kittlar behagligt. Drar man hårt uppstår inte den känslan. De omskurna har blivit berövade detta viktiga lustcentrum.

Redan 1982 fick Nocirc upp ett mål i USAs Högsta domstol, gällande ett fall där mamman inte ville låta sonen omskäras, men mannen insisterade. Målet blev ett bakslag eftersom HD slog fast att omskärelse är den äldsta kirurgin i människans historia och att eftersom man inte ville lägga sig i familjers liv så bestämde man att beslutet om omskärelse var upp till föräldrarna.

Sliter loss huden från ollonet

En detalj som sällan nämns i diskussioner om omskärelse är att på små pojkar sitter förhuden fast vid ollonet, vanligtvis ända upp till tioårsåldern. För att alls kunna avlägsna förhuden på en bebis måste den som omskär slita bort förhuden från ollonet och när detta membran som håller förhuden fast vid ollonet har slitits bort, kan det inte växa tillbaka av sig självt.

Men i filmen får vi veta att det finns sätt att få tillbaka en del av sin förhud. Flera män berättar om hur de uppfunnit små manicker som sätts på penis för att dra upp den förhud som finns kvar – sakta men säkert upp över ollonet. Det kan ta fem, sex år men det är mödan värt, berättar flera av dem.

I Europa är det i princip bara judar och muslimer som skär förhuden av sina söner, men även vi borde bry oss om dessa oskyldiga barn. Varför ska vi tillåta att pojkar stympas när vi har stränga lagar mot att flickor utsätts – även om ingen hittills har dömts för det.

Men det är extremt svårt för europeiska politiker att närma sig frågan. I år försökte Danmark och Island ta steg för att förbjuda omskärelse – och blev då utsatta för en kanonad av anklagelser om antisemitism.

Mer om detta i nästa del av denna artikelserie.

Fotnot: Filmen American Circumcision finns att se gratis på amerikanska Netflix eller att hyra på Vimeo, Itunes, Amazon med flera.

Gillade du den här artikeln? För att Ingrid & Maria ska kunna fortsätta arbetet med att dra fram mörkermännen i ljuset, behöver vi din hjälp. Sätt in ett engångsbelopp via bankgiro, Swish eller PayPal – eller bli månadsgivare via Donorbox här nedanför. Tack för ditt bidrag!

BG: 831-4742

Swish: 0760-311017

Paypal: ingridcarlqvist@gmail.com