Suomen ilmavoimien F/A-18 Hornet nousussa Satakunnan lennoston kentältä Pirkkalassa. Hornetit ostettiin 1992 mutta Puolustusvoimat ei antanut täsmällisiä tietoja konekaupan hinnasta. Samaan aikaan Sveitsissa ostettiin myös Horneteja. Siellä julkistettiin kaupan koko hinta aseineen päivineen.

Suomen ilmavoimien F/A-18 Hornet nousussa Satakunnan lennoston kentältä Pirkkalassa. Hornetit ostettiin 1992 mutta Puolustusvoimat ei antanut täsmällisiä tietoja konekaupan hinnasta. Samaan aikaan Sveitsissa ostettiin myös Horneteja. Siellä julkistettiin kaupan koko hinta aseineen päivineen. Petteri Bülow / Yle

Edellinen hävittäjäpäätös tuli medialle puskista ja nyt voi käydä samoin.

Satakunnan lennoston tukikohdassa Pirkkalassa on reilun kuukauden aikana peilaillut viisi harvinaista komistusta. Ensin nähtiin brittiläistä ja ranskalaista tyyliä, sitten pohjoismaista sulavuutta ja lopuksi esille pääsivät amerikkalaiset lihaskimput.

Eurofighter, Rafale, Gripen, F-35 ja Super Hornet ovat nimiä, jotka saavat median takuuvarmasti liikkeelle.

Kävin itse toimittajana Pirkkalassa tutustumassa niistä yhteen.

HX-hankkeen tiedotustilaisuudessa Satakunnan lennoston tiloissa hämmästelin, miten hyvin lentäjät ja lentokonevalmistajan edustajat osasivat tarinansa kertoa. Petteri Bülow / Yle

Nykyaikaiset hävittäjät ovat minulle, ja ehkä monelle muullekin, hyvin monimutkaisia. Näin siitä huolimatta, että olen seurannut puolustusteollisuutta ja alan kansainvälisiä julkaisuja toimittajana todella pitkään.

Käytännössä joudun siis usein juttua tehdessä tukeutumaan vähintään jossain määrin siihen, mitä koneiden valmistajat kertovat tai mitä on julkaistu ulkomaisissa tiedotusvälineissä.

Suomessa puolustusteollisuuden julkista tarkastelua hankaloittaa vielä se, että täällä ei juurikaan ole riippumattomia alan asiantuntijoita.

Meille toimittajille tarjotaan tuon tuosta matkoja konetehtaille ja joskus sotilastukikohtiin. Itse olen käynyt Saabin tehtailla Ruotsissa kahdesti.

Toki valtaosa tiedotusvälineistä maksaa matkansa itse mutta muu kestitseminen, kuten ruokailut, menevät hävittäjävalmistajan piikkiin.

Monet poliitikot ovat siirtyneet viestintä- tai konsulttitoimistojen palvelukseen. Median olisi kiinnitettävä yhä enemmän huomiota kriittiseen ja läpinäkyvään journalismiin, Markus Mykkänen sanoo. Jyväskylän yliopisto

Näennäisesti avointa viestintää

Jyväskylän yliopiston tutkijatohtori Markus Mykkänen on seurannut meneillään olevan hävittäjäkaupan uutisointia. Hän sanoo huomanneensa, että jutuissa korostuvat hävittäjien hyvät puolet.

– En ole nähnyt, että huonoja puolia olisi kovin paljon käsitelty.

Mykkänen arvelee, että yksi syy kritiikin vähyyteen on kokemuksen puute. Hävittäjäkauppoja tehdään harvoin eikä toimituksilla ole niistä juurikaan rutiinia.

Käytännössä toimittajat joutuvat usein luottamaan niihin asiantuntijoihin, joita Puolustusvoimat tai hävittäjien valmistajat heille järjestävät.

– On esittelytilaisuuksia, joissa lentäjä tai kokenut asiantuntija kertoo, miksi juuri tämä kone on erinomainen vaihtoehto.

Mykkänen uskoo, että median eteen tuotuja haastateltavia on koulutettu etukäteen kertomaan sopivia tarinoita. Lisäksi hävittäjien esittelymateriaali ja kuvat tulevat yleensä suoraan valmistajilta.

Mykkänen johtaa Jyväskylän yliopistossa tutkimushanketta Journalistit lobbaamisen kohteena (siirryt toiseen palveluun). Hankkeessa selvitetään, kuinka mediaa käytetään päätöksenteossa ja kuinka toimittajiin kohdistetaan vaikuttajaviestintää.

Edellinen hävittäjävalinta oli yllätys

Edellisen kerran vastaava hävittäjähankinta tehtiin kolmisenkymmentä vuotta sitten. Myös silloin kauppa sai runsaasti tilaa tiedotusvälineissä.

Toukokuussa 1992 valtioneuvosto tiedotti, että Suomen uudeksi hävittäjäksi on valittu amerikkalainen F/A-18 Hornet. Se ei alkuun ollut edes kilpailussa mukana.

Nykyisin hävittäjistä on tarjolla paljon enemmän tietoa ja kuvia kuin ennen. Silti tiedottaminen voi olla vain näennäesesti avointa. Petteri Bülow / Yle

Kovin hyvin media ei tuolloinkaan pysynyt mukana kaupan käänteissä, todetaan viime keväänä Turun yliopistossa tarkastetussa pro gradussa.

Aatusamuli Petäjän kirjoittamassa opinnäytetyössä (siirryt toiseen palveluun)todetaan, että lehdistössä Hornetin valintaan ei juurikaan uskottu.

Esimerkiksi vielä maaliskuussa 1992 suurehkossa maakuntalehdessä julkaistiin juttu, jossa kilpailun voittajaksi veikattiin JAS 39 Gripeniä. Juttu ilmestyi vain pari kuukautta ennen voittajan julkistamista.

Gripen oli ilmeisesti pudonnut pelistä jo aikoja sitten.

Ilmavoimien silloinen komentaja Heikki Nikunen kertoo Ylelle, että Hornetin suorituskyky oli tiedossa jo ennen virallista vertailua mutta silloisten hintatietojen mukaan Suomen määrärahat näyttivät riittämättömiltä.

Nikunen pitää ymmärrettävänä, että media ei uskonut Hornetin valintaan.

–Valinnan yllätyksellisyys johtui varmasti siitäkin, ettei kone ollut mukana ensimmäisellä kierroksella.

Lehdistö pystyi kuitenkin vain arvailemaan koneiden hintoja, sillä valmistajat salasivat tiedot, Petäjä kirjoittaa gradussaan.

Mediassa arvioitiin, että Hornetin hankinta maksaisi korkeintaan 10 miljardia markkaa. Tämäkin näyttää menneen pieleen. Vuonna 1995 Heikki Hiilamo ja Simo Sipola laskivat kirjassaan Aavelasku, että hankintahinnaksi tulee vähintään 16 miljardia markkaa.

Vertailun vuoksi: Puolustusministeriö on ilmoittanut, että nyt tekeillä oleva kauppa maksaa korkeintaan 10 miljardia euroa.

Nikunen muistelee, että Hornetin valinta oli useimmille yllätys, kun tieto tuli julkisuuteen. Yllätystä lisäsi vielä se, että tieto valinnasta ei vuotanut medialle etukäteen.

Nikunen kävi esittelemässä Hornetin valinnan ensin pääesikunnalle, sitten puolustusministeriölle ja puolustusneuvostolle. Sen jälkeen asia meni valtioneuvoston raha-asiain valiokunnalle ja lopuksi valtioneuvostolle.

– Olimme kiitollisia, että tieto ei vuotanut etukäteen. Se olisi todennäköisesti tuottanut paljon väitteitä väärästä ratkaisusta, joiden oikaisuun olisi kulunut aikaa ja energiaa.

Kaikilla hävittäjävalmistajilla on taustatukena suomalaiset viestintätoimistot tai konsultit. Niiltä tulee jatkuvasti uutta materiaalia tiedotusvälineiden käyttöön. Petteri Bülow / Yle

Ammattimaiset viestintätoimistot

Päättäjiin ja mediaan pyritään nyt vaikuttamaan aivan eri tavalla kuin kolmekymmentä vuotta sitten.

Toimittajien määrä on vähentynyt ja vastaavasti yritysviestintään sekä viestintätoimistoihin on palkattu lisää väkeä. Yrityksiä edustavat viestintätoimistot tarjoavat medialle valmiita, hyvin kirjoitettuja tarinoita ja sanavalmiita haastateltavia.

– Tiedotteet ovat kovien ammattilaisten kirjoittamia. Lisäksi ehdotetaan haastateltavia ja ihmisiä, joilta saa lisää tietoa, sanoo tutkijatohtori Markus Mykkänen.

Mykkänen kuitenkin korostaa, että päätöksentekoon vaikuttaminen ei sinänsä ole kielteistä vaan se kuuluu demokratiaan.

– Se on tärkeää, että jutussa ilmenee, ketkä ovat päässeet ääneen ja mitä kautta.

Mykkänen pitää mahdollisena, että nytkin tulee jotain hankintahintoihin tai sopimuksiin liittyvää, jota media ei ole huomannut.

Lue lisää:

Katso, miten Suomen nykyisten Hornetien perillistä testataan – epävarmuus Super Hornetin tulevaisuudesta jatkuu

Gripen E on testeissä Pirkkalassa ja ensi kertaa Ruotsin ulkopuolella – Saab kehuu koneen uudenaikaisuutta, mutta onko se valmis?

Onko amerikkalainen häivehävittäjä hintansa arvoinen? Viisi kysymystä tänään Suomessa testattavasta F-35:stä

Ranskan hävittäjäehdokas testilennoilla Suomen taivaalla – Ranskalaiset korostavat yhteistä EU-puolustusta ja Rafale-hävittäjän taistelunäyttöjä

Katso, miten Eurofighteria testataan Tampereen taivaalla – vanhentuuko kone käsiin, ja 4 muuta keskeistä kysymystä hävittäjäehdokkaasta

Suomi tekee miljardikaupat ja ostaa hävittäjät, joiden toimivuudesta ei ole takeita enää 2040-luvulla – silti ostamatta jättäminen ei ole vaihtoehto