Miehikkäläläiset Ilpo Suoknuuti (vas.) ja Markku Korpela eivät hyväksy Vapon suunnitelmaa uudesta turvetuotantoalueesta. Pelkona on, että kuvassa olevalta Vaajersuolta ja sen takana näkyvältä Heinäsuolta kuivatuksen valumavedet pilaavat lähivesien virkistyskäytön.

Miehikkäläläiset Ilpo Suoknuuti (vas.) ja Markku Korpela eivät hyväksy Vapon suunnitelmaa uudesta turvetuotantoalueesta. Pelkona on, että kuvassa olevalta Vaajersuolta ja sen takana näkyvältä Heinäsuolta kuivatuksen valumavedet pilaavat lähivesien virkistyskäytön. Yle / Vesa Grekula

Kitukasvuista mäntyä, tupasvillaa ja sammalta kasvavan suon laidalla seisoo kaksi vakavailmeistä miestä. Ilmassa leijuu harmistus.

Vajaan kuudenkymmenen hehtaarin suoalueelle kaavaillaan nimittäin turvetuotantoa. Se kuumentaa paikallisten tunteita.

Vaajersuota Miehikkälässä. Yle / Vesa Grekula

Suon lähistöllä muutaman kilometrin päässä virtaavat rajaseudun pienet joet Virojoki ja Vaalimaanjoki ovat miesten mukaan nyt vaarassa.

– Tarkoituksemme on, että turvetuotantoaluetta ei tänne perusteta, sanoo turvetyömaan vastustajia liikkeelle masinoinut miehikkäläläinen Markku Korpela.

Asukkaat ja mökkiläiset pelkäävät turpeennostoalueen heikentävän lähiseudun järvi- ja jokivesien laatua, ja haittaavan niiden virkistyskäyttöä kuten kalastusta ja ravustusta.

"Turvetuotanto olisi täysi tuho"

Suomen suurin turpeen tuottaja Vapo (siirryt toiseen palveluun) on hakenut ympäristölupaa noin 60 hehtaarin kokoiselle turvetuotantoalueelle, joka tulisi vierekkäin sijaitseville Heinä- ja Vaajersuolle lähelle Suomen kaakkoisrajaa.

Lähimmät vesistöt ja niiden loma-asutus sijaitsevat runsaan kilometrin päässä suunnitellusta tuotantoalueesta.

Lähiseudun kalavesien omistajat ovat viime vuosina kunnostaneet jokia luonnontilaisiksi Kaakon Jokitalkkari (siirryt toiseen palveluun) -toiminnalla.

Sen aikana kaloille, etenkin taimenille, rakennettiin soraikkoja kutemista varten. Jokivarsilla pidettiin niin sanottuja kututalkoita (siirryt toiseen palveluun) vuosina 2016 ja 2017.

Miehikkäläläinen Ilpo Suoknuuti pelkää, että vuosien työ taimenen kutupaikkojen rakentamiseksi menee hukkaan jos Virojoen ja Vaalimaan joen lähiseudulle tulee turvetuotantoalue. Yle / Vesa Grekula

Kunnostuksen seurauksena taimen on vuosikymmenten tauon jälkeen päässyt lisääntymään kaakkoisrajan tuntuman pienissä joissa.

Nyt kalavesien omistajat eli osakaskunnat pelkäävät tehdyn työn valuvan hukkaan.

– Tavoitteemme on, että Virojoen ja Vaalimaan joen virkistyskäyttöä voitaisiin edelleen kehittää, ja saada joet lähivuosina viehekalastusalueeksi. Tämä haave todennäköisesti hautautuu, jos turvetuotantoalue saa perustamisluvan, sanoo miehikkäläläistä Muurolan osakaskuntaa edustava Ilpo Suoknuuti.

Vaalimaanjoki Miehikkälässä on paikoin kapea ja puromainen. Yle / Vesa Grekula

Vuosikymmeniä kotiseutunsa luonnossa liikkunut Markku Korpela sanoo, että varsinkin kuivana aikana Virojoki ja Vaalimaanjoki olisivat uhattuna humuspitoisen turvetyömaan valumaveden takia.

– Silloin kun vesi on matalalla, jokien päävesi olisi turvetuotantoalueelta tulevaa vettä. Se olisi molemmille joille täysi tuho, uskoo Korpela.

Humuksella tarkoitetaan ainetta, joka syntyy kun kasvit ja eläimet hajoavat luonnossa. Humus värjää veden kellertäväksi tai ruskehtavaksi.

Vapo: "Keskustelutilaisuus suunnitteilla"

Vapon mukaan turvetyömaasta olisi vain vähäista haittaa vesistölle.

Yhtiön mukaan haitat pystytään minimoimaan nykyaikaisilla ja ympäristölupaehtojen mukaisilla suojausmenetelmillä, jotka perustuvat muun muassa kuivatusvesien suodatukseen.

– Esimerkiksi pari vuotta kestävän suon kuivatuksen aikana päästöjen määrä on noin kolme henkilöauton peräkärryllistä kiintoainetta vuodessa, ja tuotannon alettua noin kaksi kärryllistä, sanoo Vapon turvetuotannosta vastaava johtaja Pasi Rantonen.

Kiintoaine voi olla esimerkiksi maa-ainesta kuten savea.

Arviot perustuvat ympäristölupaehtojen mukaiseen vuosittaiseen seurantaan, joka turpeentuottajilta vaaditaan kaikilla työmailla.

Vapon turvetuotannosta vastaava johtaja Pasi Rantonen. Yle / Vesa Grekula

Vaposta korostetaan, että se haluaa käydä avointa keskustelua ja olla yhteistyössä suunnitellun turvetyömaan lähiseudun ihmisten kanssa.

Toistaiseksi asukkaat ja mökkiläiset ovat olleet niiden kirjallisten tietojen varassa, joita virallisissa kuulutuksissa muun muassa kunnanviraston seinällä ja tai aluehallintoviraston alueen maanomistajille lähettämässä kirjeessä on kerrottu.

Koostaan huolimatta, turvetuotantoalueet muistuttavat usein toisiaan. Turpeennostomenetelmät eivät juurikaan poikkea toisistaan eri soilla. Kuvassa Karhunsuon turvetyömaa Kouvolassa Utin lähellä. Yle / Vesa Grekula

Johtaja Pasi Rantosen mukaan asukkaiden huolenaihe pitää ymmärtää.

– Suunnittelemme vielä tämän vuoden puolelle tilaisuutta, jossa tästä asiasta voi kysellä. Me vastaamme ja kerromme, millaista nykyaikainen turvetuotanto on, Rantonen sanoo.

Ympäristölupaa odottavasta Vapon suunnitelmasta jätettiin tänä kesänä määräaikaan mennessä 21 muistutusta. Niistä peräti 15 tuli yksityishenkilöiltä ja kolme kalavesien osakaskunnilta.

Turvetuotanto kuormittaa luultua vähemmän?

Turvetuotantoa on pitkään pidetty vesistöjä kuormittavana toimintana.

Vapon omillakin verkkosivuilla (siirryt toiseen palveluun)kerrotaan, että turpeennosto voi vaikuttaa lähivesien kalakantoihin ja heikentää vesien virkistyskäyttöä.

Viime keväänä julkisuuteen tuli kuitenkin uusia tietoja, joiden mukaan turvetuotanto ei heikentäisikään vesien laatua aiemmin luullulla tavalla.

Tiedot perustuivat Geologian Tutkimuskeskuksen GTK:n tekemän tutkimuksen alustaviin tuloksiin, joista muun muassa Maaseudun Tulevaisuus -lehti (siirryt toiseen palveluun)kirjoitti huhtikuussa. Lehtijutun mukaan tutkimuskeskus selvitti yli 60 järven tilanteen tutkimalla niiden pohjien humuspitoisuuden.

Vaalimaanjokea Miehikkälässä. Yle / Vesa Grekula

Selvityksen perusteella turvetuotantoalueiden lähellä sijaitsevat järvet eivät juurikaan eronneet laadullisesti järvistä, joiden lähellä ei ollut turvetuotantoa.

Asiaa käsitelleessä saman lehden toisessa jutussa (siirryt toiseen palveluun)Luonnonvarakeskuksen professori Anne Tolvanen sanoi tutkimuksen alustavia tietoja yllätykseksi.

Geologian tutkimuskeskuksen turvevarannot -yksiköstä (siirryt toiseen palveluun)viimeisteltävänä olevaa tutkimusta ei kommentoida ennen sen julkaisemista elo- tai syyskuussa.

Yksi turvetuotantosuunnitelma muiden joukossa

Kymenlaakson Miehikkälään kaavailtu Heinäsuon ja Vaajersuon työmaa-alue olisi kooltaan tyypillinen uusi turvetyömaa.

– Tavallisimmin uudet tuotantoalueet ovat kooltaan 50 - 100 hehtaaria. Vanhat turvetyömaat puolestaan voivat olla kooltaan useita satoja hehtaareja, vertailee Pasi Rantonen.

Turvetuotantoalue Kouvolan Utissa. Yle / Vesa Grekula

Miehikkälän turpeennostosuunnitelman lisäksi Vapolla on vireillä useita muita työmaita eri puolilla Suomea.

– Tämä on yksi hanke muiden joukossa. Meillä on koko maassa noin 2000 hehtaaria kaavailtuja turvetuotantoalueita viranomaiskäsittelyn eri vaiheissa.

Miehikkälän turvetuotantoalueen ympäristölupapäätös saadaan Etelä-Suomen aluehallintoviraston varovaisen arvion mukaan loppuvuoden aikana.

Ilpo Suoknuuti ja Markku Korpela seuraavat tarkasti Vapon turvetyömaasuunnitelman etenemistä. Yle / Vesa Grekula

Vapon mukaan turvetuotannon aloittamiseen menee pari-kolme vuotta siitä, kun ympäristölupa on saatu.

Miehikkälässä turvetyömaasuunnitelman vastustajat ovat nyt odottavalla kannalla, mutta tilannetta seurataan tiiviisti.

– Jos sieltä myönteinen lupa turpeen tuotannolle tulee niin kyllä me aiotaan vielä panna hanttiin tässä asiassa, vakuuttaa Ilpo Suoknuuti.