Kittilän kunta hakee sopua laittomasti irtisanotun kunnanjohtaja Anna Mäkelän kanssa. Kunnan ja Mäkelän välisestä sopimuksesta neuvotellut toimikunta esittää Mäkelälle runsaan 135 000 euron erorahaa.

Sopimuksessa ei oteta kantaa irtisanomisen laittomuuteen tai laillisuuteen, vaikka korkein hallinto-oikeus antoi asiasta ratkaisunsa kesäkuun alussa ja totesi irtisanomisen lainvastaiseksi.

Päältä päin kunnan ja Mäkelän välinen sopimus ja sen seuraukset näyttävät hyvältä. Mäkelä saa oikeutetusti korvauksen lainvastaisesta irtisanomisesta, vaikka sitä ei sellaiseksi kutsutakaan ja kunta saa ratkaistuksi kahden kunnanjohtajan pattitilanteen.

Suomen Kuvalehden tietojen mukaan taustalla on kuitenkin käyty rumaa peliä sopimuksen aikaansaamiseksi.

Pitkin kevättä ja vielä kesänkin aikana Mäkelän irtisanomisasiassa keskusrikospoliisin tutkinnassa epäiltyinä olevat muutamat kuntapäättäjät ovat kertoneet useille eri tahoille, että sopimusneuvotteluissa putsataan pöytä rikosprosesseista.

Tämän pitäisi siis tapahtua kunnan rahalla.

SK:lle on useista eri lähteistä vahvistettu, että tällaista kaupankäyntiä eivät ole harjoittaneet yksittäiset päättäjät, vaan sopimusta neuvotellut toimikunta on ollut mukana yrityksessä ostaa pois tutkintapyynnöt ja rangaistusvaatimukset.

Erikoiseksi toiminnan tekee se, että virkarikokset ovat virallisen syytteen alaisia rikoksia, eivätkä ne katoaisi poliisin ja syyttäjän käsistä edes Mäkelän peruessa tutkintapyynnöt ja rangaistusvaatimukset. Asianomistajarikoksissa sillä olisi vaikutusta.

Kuntaliiton lakiyksikkö antoi kesäkuun lopulla sopimusluonnoksesta lausuntonsa, jonka mukaan sopimuksessa kunnan ja Mäkelän välillä ei voida hoitaa kolmansien osapuolien – rikosepäiltyjen – asiaa eikä sopimuksen tule mitenkään kajota käynnissä olevaan rikostutkintaan.

Lausunnosta on pääteltävissä, millaisesta sopimuksesta Kuntaliiton lakiyksikkö on joutunut lausumaan.

Vielä tässäkään vaiheessa toimikunta ei ottanut opikseen, vaan vasta vähän myöhemmin.

Suomen Kuvalehti kysyi toimikunnan puheenjohtajalta Virpi Jesiöjärveltä (kesk) sähköpostitse tutkintapyyntöjen ja rangaistusvaatimusten ostamisesta pois seuraavasti:

”Kunnanhallituksen esityslistalla olevassa sopimuksessa ei tällaista mainita, vaikka SK:n tietojen mukaan asia on ollut toimikunnassannekin esillä. Onko kunta luopunut tästä tavoitteesta vai onko tästä erillinen sopimus? Kun tällaisia neuvotteluja on käyty tutkintapyyntöjen / rangaistusvaatimusten vetämiseksi pois kunnan verovaroilla, katsotteko, että se on ollut asianmukaista toimintaa?”

Jesiöjärvi vastasi perjantaina 19. elokuuta SK:n kommenttipyyntöön mutta ei vastannut varsinaiseen kysymykseen. Viestissään hän ei myöskään kiistänyt SK:n tietoa toimikunnan pyrkimyksestä ostaa tutkintapyyntöjä pois.

Jesiöjärvi vastasi – sanasta sanaan – näin:

”Ainoa pyrkimyksemme on ollut toteuttaa toimikunnassa Kittilän kunnanvaltuuston 29.2.2016 meille asettamaa velvollisuutta, neuvotella Anna Mäkelän kanssa sovintoratkaisusta ja laatineet sen pohjalta sovintoesityksen joka on nyt menossa kunnanvaltuustolle päätettäväksi. Viittaan sovintosopimuksessa oleviin teksteihin.”

SK kysyi Anna Mäkelältä sähköpostitse samasta asiasta:

”Kittilän kuntapäättäjät ovat useissa eri yhteyksissä eri tahoilla kertoneet, että kunta sopimusneuvotteluissa kanssasi pyrkii ostamaan tutkintapyyntösi / rangaistusvaatimuksesi pois. Kunnanhallituksen esityslistalla olevassa sopimuksessa ei tällaista mainita, vaikka SK:n tietojen mukaan asia on ollut toimikunnassa esillä. Tämä tarkoittanee, että tutkintapyyntösi ja rangaistusvaatimuksesi jäävät voimaan?”

Anna Mäkelä ei vastannut SK:n kommenttipyyntöön lainkaan.

Nyt käsillä oleva sopimus näyttää kunnanjohtajan tavalliselta erosopimukselta, vaikka Kittilässä ollaan kaukana tavallisuudesta.

Rikos- ja prosessioikeuden professori Pekka Viljanen Turun yliopistosta toteaa, että Anna Mäkelän irtisanomisesta tuli ”kallis seikkailu”.

”Kunnan puolesta sovintoratkaisusta neuvotellut toimikunta on hyväksynyt sopimuksen, jonka mukaan Kittilän kunta maksaa Mäkelälle 135 246,24 euroa, johon sisältyy Mäkelän käyttämän asiamiehen palkkiota ja kuluja yli 15 000 euroa ja Mäkelän 18 kuukauden palkkaa vastaavaa ’virkasuhteen päättymisen johdosta maksettavaa korvausta’ lähes 120 000 euroa”, Viljanen summaa

Lisäksi kunta maksaa Mäkelälle korvauksen ansionmenetyksestä ajalta ennen korkeimman hallinto-oikeuden päätöstä 3. kesäkuuta 2016. Päätöksellä KHO pysytti Pohjois-Suomen hallinto-oikeuden päätöksen, jolla Mäkelän irtisanominen oli todettu laittomaksi päätöksenteossa tapahtuneiden menettelyvirheiden vuoksi.

Ansionmenetyskorvauksen määrää sopimuksessa ei ole mainittu.

Eikä lasku jää vielä tähän.

”Lisäksi sopimuksesta ilmenee, että kunta on jo maksanut Mäkelälle Pohjois-Suomen hallinto-oikeuden päätöksellään maksettaviksi määräämät oikeudenkäyntikulut 8 179,02 euroa korkoineen”, Viljanen sanoo.

”Lisäksi kunnan maksettaviksi jäävät kunnan käyttämien lakimiesten eli professori Seppo Koskisen sekä asianajajien Johannes Aholan ja Jarmo Junturan palkkiot, joista sovintosopimuksessa ei sinänsä ole mainittu.”

Ja yhä riittää euroja ynnättäväksi:

”Vielä on syytä muistaa, että Mäkelän sijalle vt. kunnanjohtajaksi valitulle Kyösti Tornbergille maksettiin korkeampaa palkkaa kuin Mäkelälle, kunnes Tornbergin työvelvollisuus ja palkka päätettiin kuluvana keväänä laskea 80 prosenttiin aikaisemmasta.”

Erosopimuskuvio ei suoranaisesti yllätä Pekka Viljasta. Virkarikosprofessori on jo yli kahden vuoden ajan seurannut Kittilän tapahtumia Suomen Kuvalehden pyynnöstä.

”Mutta mitä Kittilän veronmaksajat tästä oikeasti ajattelevat? Hyväksyvätkö he tämän? Onko oikein, että kaikki jää kunnan eli veronmaksajien maksettavaksi?”

Viljanen muistuttaa, että sovintosopimuksessa on korostetusti todettu, että ”asian sopimisella ei puolin eikä toisin oteta kantaa kunnanjohtajan irtisanomista koskevan päätöksen perusteisiin tai niiden lainmukaisuuteen”.

Ja vielä erikseen sopimuksessa on todettu, että Mäkelälle maksettava yli 135 000 euron ”korvaus ei ole vahingonkorvausta 17.11.2014 suoritetun irtisanomisen johdosta”.

”Sopii kysyä, vastaako tämä tosiasioita?”

”Tosiasiahan on, niin kuin hallintojohtaja Esa Mäkisen toimikunnan pöytäkirjaan 18. elokuuta jättämässä eriävässä mielipiteessä on tuotu esille, että käsittelyssä ollut tilanne ja tarve sopimuksen tekemiseen on syntynyt Mäkelän irtisanomisesta.”

Viljanen sanoo, että kyseessä ei ole mikään normaali erokorvaus.

”Onhan Mäkelä ollut poissa kunnanjohtajan virastaan jo lähes kaksi vuotta.

Sopimukseen otetulla vakuuttelulla, että kyseessä ei ole korvaus laittomasta irtisanomisesta ja että irtisanomisen perusteiden laillisuuteen ei siinä oteta kantaa, on aivan ilmeisesti pidetty silmällä niiden kuntapäättäjien etua, joiden epäillään syyllistyneen rikokseen irtisanomispäätöstä tehdessään.”

Virkarikosprofessorin mukaan irtisanomisen laillisuus tulee todennäköisesti tutkittavaksi rikosprosessissa.

”Ja sen jälkeen noussee uudelleen esille kysymys, kenen maksettaviksi korvaukset lopulta kuuluvat, sovitaanpa asiasta sovintosopimuksessa mitä tahansa”, Viljanen hymähtää.

Viljanen uskaltaa jo ennakoida selityksiä, joita aikanaan kuulemme.

”Jos päättäjiä tuomitaan irtisanomisessa tehdystä tahallisesta virkarikoksesta, tullaan arvattavasti väittämään, että siitä ei aiheutunut kunnalle mitään vahinkoa, koska Mäkelälle maksettu korvaus ei ollut korvausta laittomasta irtisanomisesta vaan ’korvausta virkasuhteen päättymisen johdosta’. Kuntapäättäjien etu on sopimuksessa otettu hyvin huomioon, vaikka heihin kohdistetuista rangaistusvaatimuksista luopumisesta ei siinä olekaan sovittu”, Viljanen kiteyttää.

”Mutta entä kunnan etu”, hän kysyy.

”Sopimuksen mahdollisesta hyväksymisestä päättävän valtuuston tulisi kuntalain mukaan ajaa kunnan etua.”

Kunnan etua ajatteli torstaina 18. elokuuta toimikunnan kokouksessa hallintojohtaja Esa Mäkinen jättäessään sopimuksen oheen eriävän mielipiteensä.

Mitä päätti toimikunta?

Pöytäkirjan mukaan toimikunnan jäsenen Pirkko Jauhojärven (kesk) esityksestä toimikunta päätti, ettei sopimusesitykseen liitetä mitään ”kannanottoja tai lausumia”.

Kunnanvaltuusto käsittelee asiaa 29. elokuuta.

Mäkinen ei eriäväsä mielipiteessään vastustanut itse sopimusta tai maksettavaa korvausta, vaan pyrki turvaamaan kunnan edun ja ehdotti siksi kunnanvaltuustoon vietäväksi seuraavanlaista varaumaa:

”Nyt käsittelyssä olevaa tilannetta ja tarvetta sopimukselle ei olisi syntynyt ilman kunnanjohtaja Annan Mäkelän irtisanomista. Irtisanominen on sekä hallinto-oikeuden että korkeimman hallinto-oikeuden päätöksillä todettu laittomaksi tehtyjen menettelyvirheiden vuoksi. Valtuuston tekemän irtisanomispäätöksen vuoksi on suoritettu esitutkinta. Jos sen perusteella mahdollisesti vireille pantavassa rikosprosessissa todetaan, että irtisanomisessa on syyllistytty rangaistavaan menettelyyn, kunnan etu vaatii, että siihen syyllistyneiden on korvattava kunnalle aiheuttamansa vahinko. Siksi valtuuston tulee liittää sopimuksen hyväksyvään päätökseensä lausuma siitä, että valtuusto voi päättää periä Mäkelän irtisanomisen vuoksi maksetut korvaukset ja sopimusneuvotteluista kunnalle aiheutuneet kustannukset takaisin rikolliseen menettelyyn syyllistyneiltä.”

Mäkinen muistutti, että mikäli luottamushenkilöt aiheuttavat lainvastaisella toiminnalla kunnalle vahinkoa, kunta ei voi jättää korvauksia perimättä. Tällainen ei kuulu kunnan toimialaan.

”Korvaussopimuksen nimittäminen erosopimukseksi ei muuta asiaa, mikäli sopimuksen taustalla on laiton irtisanomispäätös, josta seuraa tuomio ja korvausvelvollisuus”, Mäkinen kirjoitti esityksessään ja jatkoi:

”Päätöksenteossa tulee tunnistaa tämä riski ja varautua siihen, että

rikosprosessin seurauksena sopimuksessa mainitut korvaukset eivät voi olla kunnan maksettavia. Korvausten maksamisesta seuraa mahdollisten tuomioiden jälkeen, että kunnanvaltuusto joutuu ryhtymään perimään laittomaan päätökseen osallistuneilta luottamushenkilöiltä korvausta takaisin.”