Puolet ympäryskunnista on päässyt mukaan uudestaan keskuskaupunkien kasvuun, puolet ei. Muuttuneisiin asumistoiveisiin reagoineet, hyvien liikenneyhteyksien ja palveluiden äärellä sijaitsevat kehyskunnat ovat pärjänneet kilpailussa asukkaista.

Runsas viisitoista vuotta sitten suomalaiset muuttivat joukolla suurista kaupungeista kehyskuntiin omakotitalotonttien perässä.

2000-luvun alussa uusimaalainen Nurmijärvi oli esimerkki kehyskunnasta, joka veti puoleensa erityisesti lapsiperheitä ympäröivistä kaupungeista.

Tuolloinen pääministeri Matti Vanhanen (kesk.) visioi suurimpia kaupunkeja ympäröivistä "puutarhataajamista", joissa suomalaisten unelma hyvästä asumisesta ja elämästä toteutuisi. Vanhanen asui tietysti Nurmijärvellä, mistä ilmiökin sai nimensä.

Sitten tuli pysähdys, vuoden 2008 finanssikriisi, ja into muuttaa ympäryskuntaan lopahti useasta syystä.

Pankit tulivat vuosituhannen alussa vielä hyvin vastaan, kun nuoret aikuiset halusivat muuttaa kehyskuntiin. Lainaa sai kohtuullisen helposti ilman suuria vakuuksia tai takauksia. Finanssikriisin jälkeen pankkien luottopolitiikka on tiukentunut koko ajan ja omakotitalojen vakuusarvot ovat eriytyneet alueellisesti. Huonolla sijainnilla olevaa taloa vastaan saa vähemmän lainaa.

Tämä yhdistettynä talouden pitkään alamäkeen ja kasvaneeseen työttömyyteen heikensi ihmisten muuttohaluja.

Seitsemän keskuskaupungin ja niiden 45 kehyskunnan välinen nettomuutto yhteensä 2000-2017/8. Nurmijärvi-ilmiö oli voimakkaimmillaan vuosina 2005-2009. Tällä vuosikymmenellä tilanne on kääntynyt päinvastaiseksi. Yle Uutisgrafiikka

Suuret kaupungit ovat vetäneet asukkaita puoleensa koko 2010-luvun. Parin viime vuoden aikana seitsemän suurimman kaupungin (Helsingin, Espoon, Tampereen, Vantaan, Oulun, Turun ja Jyväskylän) yhteenlaskettu muuttovoitto on ollut yli kahdeksankertainen niiden kehyskuntiin verrattuna.

Kehyskunnat ovat puolestaan jakautuneet muuttoliikkeen voittajiin ja häviäjiin. Puolet kehyskunnista on päässyt keskuskaupungin imuun mukaan, toisessa puolessa muuttoliike polkee paikallaan tai niistä lähdetään pois. Muuttoliiketutkija Timo Aron mukaan muuttaminen seuraa paljon talouden suhdannevaihteluja.

– Nyt kun talous on selkeästi piristynyt, osa kehyskunnista on päässyt aika hyvälle kasvu-uralle, Aro arvioi.

2000-luvun alkupuolen kasvuluvuista on kuitenkin turha haaveilla. Nurmijärvi-ilmiön muoto on muuttunut.

– Tämän vuosikymmenen uusi piirre on se, että kehyskuntien välillä on kasvun suhteen todella suurta hajontaa saman kaupunkiseudun sisällä, jopa ihan naapurikuntien välillä, hän kertoo.

Muuttoliiketutkija Timo Aro. Joni Tammela / Yle

Onko alkuperäinen Nurmijärvi-ilmiö lopullisesti kuopattu vai tekeekö se taas paluun talouden nousukautena? Tutkija pitää tätä mahdollisena, mutta se tulee olemaan tuntuvasti vaimeampi kuin ennen finanssikriisiä.

– Jos talous kehittyy suotuisasti, muuttovirtoja suuntautuu keskuskaupungeista laajemmalle alueelle, mutta ei enää siinä mittakaavassa kuin vuosina 2000–2008. Yksittäiset kehyskunnat voivat saada nopeaa kasvua ja suuria muuttovoittoja, mutta eivät kaikki, Aro toteaa.

Menestyjiä yhdistää sijainti, liikenneyhteydet ja kaavoitus

Timo Aro luettelee esimerkkikuntia, joihin väki haluaa taas muuttaa. Helsingin seudulla voittajiin kuuluvat Järvenpää ja Sipoo. Tampereen ympäristössä erityisesti Kangasala on voimakkaassa kasvussa. Myös Turkuun lähes kiinni kasvaneet Kaarina ja Lieto houkuttelevat muuttajia. Oulun kaupunkiseudulla Kempele kuuluu voittajiin, Jyväskylässä taas Muurame.

Heikosti menee Lohjalla, Keravalla, Tyrnävällä, Vihdillä ja Maskulla. Ilmiölle nimensä antanut Nurmijärvikin kuuluu häviäjiin. Tästä voi tutustua koko aineistoon. (siirryt toiseen palveluun)

– Voittajia yhdistää eniten se, että ne ovat vahvistaneet kaupunkimaisia piirteitä ja ne sijaitsevat lyhyellä etäisyydellä isompaan kaupunkiin. Tämä on vielä yhdistetty sujuviin kulkuyhteyksiin, Aro kuvailee.

Häviäjille on yhteistä se, ettei ole reagoitu ajoissa muutokseen.

– On edelleen panostettu liikaa omakoti- ja pientalovaltaiseen asumiseen, joka ei ole tiivistä asumista lähellä palveluja. Ihmiset kuitenkin selvästi hakevat jotain muuta, hän toteaa.

Tutkimusten mukaan nuorten ikäryhmien arvoissa ja asumistoiveissa on nimittäin tapahtunut muutos. Aro puhuu ensimmäisen urbaanin sukupolven esiinmarssista. Suurin osa muuttajista on nuoria ja nuoria aikuisia. Heille ei enää riitä pelkkä suuri ja halpa omakotitalotontti.

– Lähes neljä viidestä muuttajasta on alle 35-vuotias. Nuorten arvot, asenteet ja preferenssit poikkeavat erittäin paljon siitä, mitä vanhemmat ikäryhmät ovat aiemmin halunneet, Aro kertoo.

Seitsemän suurimman kaupungin (Helsingin, Espoon, Tampereen, Vantaan, Oulun, Turun ja Jyväskylän) 45 kehyskunnan muuttoliikkeen voittajat ja häviäjät. Yle Uutisgrafiikka

Ne kehyskunnat, jotka ovat huomioineet muutokset muuttoikäisten asumistoiveissa ovat menestyneet kilpailussa asukkaista. Nyt halutaan asua tiiviimmin palveluiden ja liikenneyhteyksien äärellä. Sijainti ja ympäristön elävyys ovat yhä tärkeämpiä muuttopäätöstä tehtäessä.

Kunnat, jotka onnistuvat yhdistämään kovat ja pehmeät vetovoimatekijät houkuttelevat muuttajia. Tämä tarkoittaa, että työnteko, asuminen, palvelut ja harrastusmahdollisuudet yhdistetään samalla alueella.

– Eli työ plus elämä. Mitä nuorempi ikäluokka sen tärkeämpiä ovat ne vetovoimapalvelut. Viihtyvyys on yhä tärkeämmässä roolissa, Aro sanoo.

Samalle alueelle tulisi kaavoittaa myös eri tyyppistä asumista, korostaa Suomen ympäristökeskuksen vanhempi tutkija Anna Strandell.

– Keskusta-asumista toivotaan enemmän. Asuntokuntien pieneneminen ja ikääntyminen vaikuttavat siten, että meillä on yhä enemmän tarvetta kerrostaloasunnoille ja pientaloasunnoille lähellä palveluja, hän toteaa.

Strandellin mukaan omakotitalojen sijaan halutaan taloyhtiömuotoisia pientaloja, joissa voidaan yhdistää toiveet omasta pihasta asuinalueen hyvään palvelutasoon ja joukkoliikenteeseen.

Nurmijärven Järvihakaan on rakennettu lomittain eri tyyppistä asuntokantaa. Samalta alueelta löytyy niin omakoti-, rivi-, kuin kerrostaloja. Klaukkalan keskuksen lähellä sijaitsevalle asuinalueelle nousee parhaillaan myös kaupunkipientaloja eli townhouseja. Yle Uutisgrafiikka, Nella Nuora / Yle

Asumisura huipentuu omakotitaloon

Yle kysyi suomalaisilta, olisivatko he valmiit muuttamaan suurten kaupunkien ympäryskuntiin Nurmijärvi-ilmiön mukaisesti? Kaikista vastaajista noin kolmannes asui jo näin. Melkein neljännes haluaisi asua Nurmijärven tapaisessa kehyskunnassa. 40 prosenttia ei asua eikä heitä kiinnosta tämä asumismuoto.

Miten suomalaiset haluaisivat asua? Runsas puolet vastaajista (53%) valitsisi isomman asunnon, jonka sijainti olisi kauempana kaupungin keskustasta. 38 prosenttia taas asuisi mielummin pienemmässä asunnossa lähempänä keskustaa. Lopuilla ei ollut kantaa.

25–34-vuotiaat ja 35–49-vuotiaat painottivat muita ikäryhmiä enemmän (lähes 70%) tilaa, mutta heillä onkin usein joko pieniä tai teini-ikäisiä lapsia.

Into asua isossa asunnossa kauempana hiipui iän mukana. 65–79-vuotiaista enää kolmannes haluaisi asua näin. Pienempi asunto lähempänä kaupungin keskustaa houkutti jo yli puolta vastaajista tässä ikäluokassa.

55 prosenttia vastaajista asuisi nykyisessä elämäntilanteessa mielummin omakotitalossa, neljännes kerrostalossa ja 15 prosenttia rivitalossa. Vain 3 prosenttia valitsi paritalon. Taloustutkimus haastatteli puhelimitse syyskuussa noin 1000 suomalaista. Vastaajat edustavat tilastollisesti Suomen aikuisväestöä. Tutkimuksen virhemarginaali on 3 +/- prosenttiyksikköä.

Tulosten perusteella näyttää siltä, että nuoret haaveilevat Nurmijärvi-idyllistä, mutta realismi astuu kehiin siinä vaiheessa kun asunnon hankinta on ajankohtainen. 15–24-vuotiaista 47 prosenttia halusi asua kehyskunnassa, reilua neljännestä se ei kiinnostunut. Seuraavassa ikäluokassa, 25–34-vuotiaissa, enää kolmannes halusi asua kauempana. Enemmistö nuorista aikuisista (37%) ei muuttaisi ympäristökuntaan.

35–49-vuotiaista 45 prosenttia asui jo näin eli he olivat aikanaan ostaneet sen omakotitalon. Halu muuttaa "Nurmijärvelle" väheni selvästi vanhempiin ikäluokkiin tultaessa.

Yle Uutisgrafiikka

Voiko kyselystä nyt päätellä, että nuoret haluavat asumaan kehyskuntiin?

Tutkijan mukaan suomalaiset haaveilevat omakotitalosta. Se ikään kuin huipentaa oman "asumisuran”.

– Omakotitalo on suomalaisille edelleen se ihanneasumismuoto. Suurin osa haluaa asua omakotitalossa ainakin jossain elämän vaiheessa, toteaa Anna Strandell kyselyn tuloksista.

Tilanne muuttuu kun kysytään, missä todella haluaisi asua nykyisessä elämäntilanteessa. Tuoreessa Asuntobarometrissä (siirryt toiseen palveluun)näkyi sama ilmiö, muistuttaa Strandell.

– Nuoret ja nuoret aikuiset vastaavat asumiskyselyihin aika lailla tulevaisuusorientoituneesti. Kuvataan enemmän unelma-asumista jossain tulevaisuudessa, hän sanoo.

Suomen ympäristökeskuksen vanhempi tutkija Anna Strandell. Nella Nuora / Yle

Arjen sujuvuus ja muut tekijät ratkaisevat lopulta asumismuodon.

– Ihanneasumisessa ei huomioida arjen realiteettejä ja ajankäyttöä. Omakotitalot ovat usein kauempana keskustoista, palveluista, opiskelupaikasta ja harrastuksista. Joudutaan mahdollisesti hankkimaan auto tai kaksi ja talokin vaatii ylläpitoa, Strandell huomauttaa.

Hallituksen vastakkaiset asumisihanteet

Suomessa on pitkät perinteet nähdä kaupunki ja maaseutu toisilleen vastakkaisina.

Kolmesta hallituspuolueesta kaksi, keskusta ja perussuomalaisista irtautunut sininen, ovat agraaritaustaisia puolueita. Kokoomus taas on luonteeltaan kaupunkilaispuolue.

Keskusta ja siniset vs kokoomus Keskustalaisista yli puolet asui jo Nurmijärven tapaisessa paikassa, reilu neljännes (27%) haluaisi asua ja 19 prosenttia ei asu eikä haaveile kehyskunnassa asumisesta.

Perussuomalaisista taas 55 prosenttia asui jo näin, ja 23 prosenttia haluaisi asua. Reilu viidennes (22%) ei tunne vetoa tähän asumismuotoon. Perussuomalaisista eronneiden sinisten kanta on lähellä PS:n näkemyksiä.

Kokoomulaisista puolet ei muuttaisi ympäryskuntaan. 30 prosenttia asui omakotitaloidyllissä ja 18 prosenttia halusi asua. Lähde: Taloustutkimus

Hallituskumppaneiden asumisarvostuksissa ja suhtautumisessa aluekehitykseen näkyy selkeitä eroja.

Ylen kyselyssäkin puolueiden kannattajien välillä on suuria eroja kehyskuntiin muuttohaluissa.

Löytyykö hallituksessa yhteistä näkemystä mihin suuntaan Suomea pitäisi näissä asioissa kehittää?

– Näiden kolmen väliltä on vaikea löytää yhteistä nimittäjää, josta kaikki voivat olla yksimielisiä, Timo Aro huokaa.

Suomalaiset haluavat asua aiempaa tiiviimmin lähellä kaupungin keskustaa palveluiden ja hyvien liikenneyhteyksien äärelle. Yle Uutisgrafiikka, Nella Nuora / Yle

Suuret kaupungit ovat viritelleet kapinaliikettä Helsingin pormestarin Jan Vapaavuoren (kok.) johdolla, koska maakuntahallinnon pelätään vievän kaupunkien vallan. Vapaavuori jatkoi keskustalle tärkeän maakuntauudistuksen arvostelua lauantaina Ylen TV1:n Ykkösaamussa.

Aro muistuttaa, ettei Suomi ole ollut pitkään aikaan koko maan osalta asuttu. Kaupungistuminen on jo tapahtunut vuosikymmenien aikana vaihtelevalla voimakkuudella, ja se on myös yksi tulevaisuuden megatrendeistä (siirryt toiseen palveluun), jota ei voi sivuuttaa.

– Kun tarkastellaan kehitystä erilaisten tunnuslukujen kautta, fakta on se, että suurin osa suomalaisista asuu jo tällä hetkellä taajamissa ja kaupunkialueilla. Sitä kautta niiden merkitys kasvaa koko ajan suuremmaksi, Aro painottaa.

Hänen mielestään ei pitäisi enää jankata siitä, tuleeko kaupungistumista estää tai vauhdittaa. Sen sijaan tulisi keskustella mitä syy- ja seuraussuhteita tästä kehityksestä aiheutuu eri tyyppisille alueille keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä.

Anna Strandell on sovittelevampi, koska asuminen ei ole hänestä mikään joko-tai-ilmiö.

– Me tarvitsemme monipuolista asuntokantaa erilaisiin tarpeisiin ja elämäntilanteisiin. Nämä eivät sulje toisiaan pois, hän toteaa.

Lue myös: Harkitsetko asunnon ostamista? Asuntokoneesta selviää, missä sinulla on varaa asua