Lydia-niminen tyttö haluaa isän kertovan iltasadun ennen nukkumaan menoa. Isä alkaa kertoa satua mielikuvitusmaailmasta ja hirviöstä. Satu jää kesken, kun äiti usuttaa tytön nukkumaan, sillä kylään olisi kohta tulossa vieraita. Lydia on huoneessaan, huoneen ulkopuolelta kuuluu musiikin pauke. ”Voi ei taas. Jos olen kiltisti, ehkä hirviö ei tule", tyttö miettii peloissaan.

Lydia löytää huoneensa kaapista tien mielikuvitusmaailmaan. Hän lähtee sinne nallekarhunsa rohkaisemana etsimään hirviötä. Tytön mielikuvitusmaailman tapahtumat yhdistyvät samaan aikaan tapahtuvaan vanhempien järjestämiin juhliin. Oikea hirviö löytyy aikuisten alkoholinkäytöstä.

Taustalla omat kokemukset

Lappajärvellä asuva Juho Kuorikoski julkaisi kesällä tiiminsä kanssa tietokonepelin, joka kertoo siitä, miten vanhempien alkoholin käyttö vaikuttaa lapsiin. Kuorikoski teki käsikirjoituksen yhdessä pelin grafiikasta vastanneen Henri Tervapuron kanssa. Käsikirjoitus syntyi kaksikon omien kokemusten pohjalta.

– Tarinan herättämät tunteet ja suurin osa tapahtumista pohjautuvat tositapahtumiin. Meillä molemmilla on tällaisia kokemuksia, Kuorikoski avaa.

– Kirjoittaminen on ollut itseterapiaa ja halua ymmärtää itse omia tuntemuksia.

Platonic Partnership

Seikkailupelissä pelaaja voi tehdä valintoja päähenkilön Lydian puolesta, mutta tytön kohtaloa ei voi muuttaa. Peliin sisältyy vahva viesti haittajuomisesta.

– Toiveena on, että joku ottaisi onkeensa. Tunnistaisi ongelmajuomisen itsessään ja lopettaisi sen. Siitä ei hirveästi puhuta, miten alkoholismin uhrit, läheiset ja varsinkin lapset kokevat sen. Haluamme myös muuttaa asenteita sen suhteen, ettei läheisten tarvitsisi kokea olevansa uhreja, Kuorikoski kertoo.

Läheisen alkoholismin kokeneena, tämä peli oli sydäntäsärkevä ja hyvin henkilökohtainen kokemus. palaute Steam-palvelussa

Kuorikoski ei halua kuitenkaan ajatella peliä saarnana vaan viihdetuotteena, jolla on tarina tärkeästä asiasta. Silti pelaajan ei ole tarkoitus viihtyä Lydiaa pelatessaan.

– Peli on kauhea, niin sanottu feel bad -peli. Meidän selvä tavoite oli, että kun pelaat, sinulle tulee tosi paha mieli.

Peli arvosteltiin Amerikassa

Tekijätiimi kokee onnistuneensa nostamaan keskustelua alkoholismista ja sen aiheuttamista ongelmista. Pelin myyntisivulla Steamissa (siirryt toiseen palveluun) peliin on reagoitu kirjoituksin ja se on kerännyt paljon kommentteja myös YouTubessa (siirryt toiseen palveluun). Monet kertovat esimerkiksi itkeneensä, toiset suuttuneensa.

Alkoholismia nähneet ovat samaistuneet tarinassa esiin nouseviin teemoihin kuten syyllistäminen, uhriutuminen ja katteettomat lupaukset.

– Koska peli on kirjoitettu henkilökohtaisista lähtökohdista, olin huolissani, ymmärtävätkö ihmiset mistä on kyse. Onneksi suurin osa pelaajista on tajunnut homman jujun ja ymmärtänyt viestin, Kuorikoski toteaa.

Lydia on saanut näkyvyyttä kotimaisessa mediassa ja myös ulkomailla. Esimerkiksi sanomalehti Washington Post (siirryt toiseen palveluun) kirjoitti pelistä arvostelun nettisivuillaan.

– Olemme saaneet sellaista huomiota, johon kaikki pelintekijät eivät pysty. Näkyvyys ja arvostelut ovat avainasemassa pelimaailmassa. Ei kukaan osta peliäsi, jos ei tiedä sen olevan olemassa.

Kuorikoski kertoo, että näkyvyys on kääntynyt myös myyntimääriksi kohtalaisen hyvin. Kaupallinen menestys ei ole kuitenkaan ollut niin suurta, että tiimi voisi siirtää päivätyönsä sivuun.

Platonic Partnership

Tulevaisuus tunteiden herättämisessä

Päivätyökseen Kuorikoski toimii päätoimittajana Järviseudun Sanomissa. Hän on kirjoittanut peleistä alan lehtiin kymmenisen vuotta ja julkaissut peleistä useamman kirjan. Oman pelifirman, Platonic Partnershipin, hän perusti kolmen ystävän kanssa tämän vuoden alussa.

Pohjalainen peliyhtiö haluaa erikoistua tarinallisiin peleihin. Lydia oli firman ensiteos. Kuorikoski kertoo, että pelillä haluttiin selvittää, pystyykö pienellä työryhmällä tekemään pelin, joka koskettaisi käyttäjää tunnetasolla.

– Se on mielestäni pelimaailman seuraava Graalin malja. Ala vaatii sen aikuistuakseen. Tekniikka kehittyy koko ajan, mutta kuinka peli itsessään voisi uida käyttäjän ihon alle, se on mielestäni tulevaisuuden juttu.

Tämä kosketti. Biologinen äitini on hyvin samanlainen kuin tämän pelin äiti on. Hän ei koskaan välittänyt muista kuin itsestään, esitti aina uhria ja teki kaikki onnettomiksi. YouTube-käyttäjä

Lydia-pelin edetessä päähenkilö kasvaa teini-ikään ja alkoholi johtaa tragediaan. Lopulta on tilinteon aika, kun hän aikuisena kohtaa äitinsä tämän sairasvuoteella. Pelaaja jää ilman onnellista loppua, kuten pelintekijät olivat asian suunnitelleetkin.

Tekijöille itselleen surullinen tarina oli onnellinen päänavaus peliteollisuudessa. Seuraavaksi Kuorikoski kokee kuitenkin tarpeelliseksi hieman keventää tuotantoa.

– Jos ei ovea ole potkaistu sisään, niin ainakin jalka on saatu oven väliin. Tunteita haemme peleillämme jatkossakin, mutta seuraavaksi aiomme tehdä vähän kevyempää. Huumoria on luvassa, mutta jotakin syvempää haluamme siitäkin.