Huppujen ja kauluksien yhteydessä käytettävät karvasomisteet eivät aina ole, mitä niiden luvataan olevan. Etenkin Kiinassa valmistetuissa vaatteissa saattaa luvatun jäljitelmän sijaan olla aitoa turkista. Aidon turkiksen tunnistaa siitä, että karvat ovat kiinni aidossa nahassa.

Stiftung Warentest osti berliiniläisistä kaupoista neljä takkia ja yhden tupsupipon, jotka oli ilmoitettu valmistetun keinoturkiksista. Todennäköisimmin aidot karvat olivat peräisin supikoirasta, mutta karvoitus oli käsitelty niin voimakkaasti kemikaaleilla, että täydellistä varmuutta eläimen alkuperästä ei saatu. Karvoista löytyi muun muassa kohonneita formaldehydipitoisuuksia.

Kiinalaisvalmistajan pipon sanotaan olevan sataprosenttisesti keinokuitua. Kuudella eurolla saksalaiskaupasta ostetun pipon tupsu osoittautui kuitenkin aidoksi turkikseksi. Stiftung Warentest

EU:n lainsäädännön mukaan tuotteesta on selvittävä, mikäli se sisältää tekstiilien lisäksi eläinperäisiä osia. Virheellisistä tai valheellisista merkinnöistä ei kuitenkaan seuraa valmistajille sakkoja, joten merkinnöissä on usein puutteita.

Stiftung Warentest pyysi 23 vaatevalmistajalta ja kauppaketjulta selvitystä, käyttävätkö ne aitoja turkiksia ja mistä ne ovat peräisin. 17 valmistajaa jätti maailman toiseksi suurimman kuluttajajärjestön kysymyksiin kokonaan vastaamatta. Näiden joukossa on muuan muassa valmistajia kuten Burberry, Woolrich, Canada Goose ja Fendi sekä suuret saksalaiskauppaketjut Karstadt ja Breuninger.

Pistokokeen jälkeen yksi kauppaketjuista lupasi muuttaa vaatteen tuotemerkintöjä ja toinen sanoi vetävänsä vaatteen myynnistä ja palauttavansa ostamansa tuote-erän takaisin valmistajalle.

Stiftung Warentest muistuttaa, että suurin osaa näistä vaatteista valmistetaan Kiinassa, jossa turkiseläimiä pidetään erittäin huonoissa oloissa. Supikoiran turkis on Kiinassa erittäin edullinen. Se saattaa tulla jopa edullisemmaksi kuin turkisjäljitelmän valmistaminen.

Stiftung Warentest uskoo, että kaikki kauppiaat eivät uskalla merkitä aidon turkiksen käyttöä vaatteisiin, koska moni asiakas ei suostu ostamaan aitoa turkista. Toisaalta on myös mahdollista, että myös kauppaketjut itse tulevat vaatevalmistajien huijaamaksi.