19-vuotias sipoolainen Jonathan Mattsson on yksi perjantaina valmistuvista e-urheilijoista. Jonathan aloitti valinnaisella e-urheilun kurssilla Porvoon Prakticumissa viime syksynä. Kurssivalintaa piti vähän selitellä.

E-urheilijan normipäivä 07.45 Punttisalitreenit 9.00 Aamupala ja keskustelua 9.30 Opiskelua 17.00 Kotiin 18.00 Omaa liikuntaa 19-22 Peliharjoitusta tietokoneella, pelaamisen dokumentointia 22.30 Nukkumaan

– Vanhemmilta alkoi tulla ymmärrystä siinä vaiheessa, kun kerroin että meillä myös on uintia ja punttisalia.

Urheilupuolesta vastannut urheilukoordinaattori Björn Nylund sanookin, että kyse on enemmän elämänhallinnan kuin pelaamisen opiskelusta. Opetetaan miksi ei kannata pelata 12 tuntia putkeen tai valvoa öitä. Miten otat toiset huomioon joukkueessa, käydään arvomaailmakeskusteluja ja joukkueen eteen uhrautumista, käyttäytymistä ryhmässä jne.

– Me ei pelata koulussa. Vedän aamutreenejä punttisalilla, ja sitten käydään uimassa. Puhutaan paljon elämänhallinnasta. On pakko liikkua, että jaksaa pelata. Kahdeksan tuntia unta, kahdeksan opiskelua, ja kahdeksan vapaa-aikaa, Nylund avaa.

Eli pelaamisen lisäksi urheilua. Urheilupelaamista vai pelaamisurheilua, miteä se e-urheilu oikein on?

– E-urheilu on sitä, että pelaat joukkueessa tai yksin tietokoneella tai konsolilla netissä toisia tai joukkueita vastaan. Se ei ole vain pelaamista vaan myös monipuolista liikuntaa, treenaamista, Jonathan täsmentää.

– Normiurhelijat ei hirveän hyvällä katso sitä, että edes puhutaan urheilusta, kun puhtaan e-urheilusta. Mutta ihan samanlaisia poikia nämä on kuin urheilijatkin, Nylund paljastaa.

Jonathanin kurssi huipentui keväällä suosikkipeli Counterstrike-turnaukseen toisen koulun välillä. Sen järjestäminen kuului opetusohjelmaan. Jonathan vastasi serverin pystyttämisestä.

– On sääli, että on hirveä määrä nuoria, joille pelaamisharrastus on tärkeä, mutta viesti heille kuitenkin on yleensä, että se ei ole hyväksyttävää, sanoo urheilukoordinaattori Björn Nylund.

Jonathan Mattssonin kurssi järjesti keväällä suosikkipeli Counterstrike-turnauksen. Jonathan Mattsson

Maailma muuttuu, pysyykö koulu perässä

Nylundin mukaan heidän tavoitteenaan on , että yhteiskunta ja koulumaailma ymmärtäisivät, että maailma muuttuu ja niidenkin on muututtava.

– Pelaamisen voi ottaa mukaan koulumaailmaan ja hyödyntämään sen innostuksen mikä nuorilla harrastuksestaan on. Kaikki eivät ole meille hurraata huutaneet, ja on syytetty ties mistä. Ei kaikki pelaaminen aiheuta riippuvuutta tai epäsosiaalisuutta. Kyllä me siitä ongelmapelaamisestakin puhutaan, sanoo Nylund.

Urheilukoordinaattori Björn Nylund (vas.) vastaa e-urheilukurssin urheilupuolesta. Prakticum

E-urheilua ei Nylundin mukaan opeteta muissa pohjoismaissa lukuunottamatta pienimuotoista kurssia Arlandan lukiossa Ruotsissa. Tavoitteena on nyt laajentaa ainetta, ja yhteistyöstä on neuvoteltu myös norjalaisen ja ruotsalaisen koulun kanssa. Koulu tekee yhteistyötä myös Suomen elektronisen urheilun liiton, SEUL:n kanssa.

– Pelaaminen ei häviä minnekään vaan päinvastoin. Siitä voi saada hyvän harrastuksen, mutta se ei saa viedä liiaksi mukanaan. Sitä paitsi, onhan normaaliurheilussakin lieveilmiöitä kuten loppuunpalamista, syömishäiriöitä ja dopingia.

Pelaamisesta ammatti?

Jonathan Mattssonilla on edessään tärkeä päivä, mutta katse on jo suunnattu tulevaisuuteen.

Amerikassa joku lahjoitti live streamissa 100 000 dollaria pelaajalle Jonathan Mattsson

– Haluaisin rauhanturvaajaksi tai inttiin töihin. Mutta voisi myös olla hauskaa tienata Live-streamauksella. Se on sitä, että pelaan peliä, ja toiset katsovat sitä webcamin välityksellä. Amerikassa joku lahjoitti 100 000 dollaria tällaiselle pelaajalle tuosta vain, Jonathan innostuu.

Sitä ennen tiedossa on ainakin työharjoittelua elektroniikkaliikkeessä ja tammikuussa armeijaan.