Itä-Uudenmaan poliisilaitoksen kolumni 24.7.2015



Myöhässä töistä? Myöhässä tapaamisesta? Päiväkoti menee kohta kiinni? Mökille saunan lämmitykseen? Vai onko kaahaamisesta tullut tapa?



Itä-Uudenmaan poliisilaitoksen alueella törkeät liikenneturvallisuuden vaarantamiset ovat lisääntyneet viime vuoteen verrattuna noin 15 prosentilla. Toisin sanoen lähes kuudenneksella.



Tavallisena kesäviikonloppuna kaahaamisen vuoksi hyllytettyjen ajokorttien määrä on 30 - 50 kappaletta. Suurin osa näistä liittyy huomattaviin nopeuden ylityksiin. Pahimmillaan eräälläkin alueemme seututiellä on kesän aikana mitattu jopa 225 km/h nopeus, vaikka liikennemerkki on sallinut ja ajoympäristö suunniteltu 80 kilometrin tuntinopeudelle.



Parinsadan kilometrin tuntinopeudet päätieverkolla ovat poliisin liikennevalvonnassa valitettavasti arkipäivää. Onpa vilkkaassa liikenteessä tavattu kuudenkympin rajoituksella yli 160 km/h ajaneita kuljettajiakin.



Mihin meillä on kiire? Ei se kiire ainakaan ajamalla häviä. Jos olet viisi minuuttia myöhässä aikataulusta ja ajomatkaa on 20 kilometriä, joudut ajamaan koko matkan 80 km/h sijaan nopeudella 120 km/h, jotta saisit aikaeron kiinni. Tuskinpa maailma romahtaa, vaikka olisit perillä 5 minuuttia myöhemmin. Voit hyvin matkalla ilmoittaa myöhästyväsi - tosin muista käyttää handsfreetä puhelimeen puhuessasi. Jos joudut matkalla vielä poliisin kanssa tekemisiin, myöhästyt varmasti entistä enemmän ja esimerkkitapauksessa matkakin katkeaa ajokiellon myötä. Pahimmassa tapauksessa kiireestä kumpuava välinpitämättömyytesi aiheuttaa onnettomuuden, joka taas voi vaikuttaa koko loppuelämääsi.



Oma lukunsa ovat tapakaahaajat. Näihin poliisi törmää valvonnassa aivan liian usein. Sakkoja tulee toistuvasti, ajokieltoja vuosittain - pahimmissa tapauksissa jopa useita vuodessa. Näihin kaahaajiin ei tunnu nykyinen rangaistuskäytäntö purevan. Yleisesti on keskusteltu rangaistusten koventamisesta, mutta pitäisikö miettiä myös liikennerangaistusten koventamista ainakin tapakaahaajien osalta? Toistuvien ajokieltoon johtavien tekojen kohdalla yhtenä vaihtoehtona voisi olla ajoneuvon menettämisseuraamus.



Vaikka poliisin arkipäivä paljastaa tukun näitä liikenteeseen kuulumattomia nurjia puolia, on kuljettajille annettava myös kiitosta. Suurin osa noudattaa tunnollisesti liikennesääntöjä ja nopeusrajoituksia eikä elämänsä aikana saa ainuttakaan liikennerangaistusta. Tässä on tavoitetta meille jokaiselle.



Risto Maksimainen

Ylikonstaapeli

Itä-Uudenmaan poliisilaitos