Kritikken af regeringens bebudede planer om at skære i den grønne teknologiforskning er bred. Fra partierne i rød blok til de Konservative, LA og erhvervslivet er der en stor opbakning til forskningen, der understøtter udviklingen af nye teknologier og løsninger, og det vækstlag af virksomheder og forskere, der er afhængige af, at det – også økonomisk – kan betale sig at finde løsninger på vores klima- og miljøproblemer.

Slingrekursen betyder, at danske virksomheder ikke kan forsvare flere investeringer i Danmarks grønne omstilling. Det er selvsagt problematisk, for prioriteringen af den grønne forskning kan betale sig på alle parametre – den sociale, den økonomiske og den miljømæssige.

Og hvis regeringen formår at få sine besparelser vedtaget, vil det sende Danmark ned under EU-niveauet, hvad angår forskning og udvikling inden for energiområdet. Herudover vil besparelserne være decideret spild af årtiers dygtigt indhentet viden, hårdt betalte afgifter og kostbare teknologier.

Læs også: DTU-rektor: Regeringen sætter dansk førerposition over styr

Lykkes regeringen med at lukke ned for energiforskningen, siger den samtidig nej tak til det enorme afkast på energiteknologierne, som er ved at åbenbare sig for alle andre. COWI’s evaluering af den grønne forskningsfond EUDP viser, at investeringerne heri tjener sig ind 2,5 gange tilbage. Det vil sige, at regeringen lukker en udtalt overskudsforretning samtidig med, at den lægger sig fladt ned og inviterer alle andre lande til at høste frugterne af alle de danske forsknings- og udviklingsmæssige fremskridt.

Fast post på finansloven

Vi bliver hurtigt overhalet indenom, for resten af verden er for alvor begyndt at rykke. I dag investerer Kina ligeså meget i grøn teknologi som EU og USA – tilsammen! Derfor skal Danmark ikke neddrosle indsatsen nu, hvor det globale gennembrud for alvor banker på. Vi skal prioritere det grønne på finansloven og derved sende et stærkt signal om, at grøn forskning er fremtiden – og det også i mere end et år frem i tiden.

Den grønne omstilling kommer, om man vil det eller ej. Det er ikke en mulighed at fortsætte den hidtidige kurs.

Vi er derfor glade for, at flere partier vil kæmpe imod de varslede besparelser, men det er i vores øjne langt fra nok. Der er brug for konsistens, sammenhæng og tryghed for de forskere og virksomheder, der arbejder med klimateknologier. Og det er helt oplagt at begynde denne bevægelse væk fra slingrekursen med EUDP-midlerne.

Læs også: Regeringen vil slagte den grønne forskning

Disse midler, som regeringen vil beskære kraftigt, er nemlig altid etårsbevillinger. Sådan er kulturen omkring midlerne simpelthen. Men hvorfor ikke sørge for, at forskere og virksomheder ved, hvad de kan regne med? Hvorfor ikke lægge en klar politisk kurs og fremtidssikre midlerne?

Gør dem i stedet til en fast post på finansloven. Kun derved opnår de danske klima- og miljøforskere og miljøentreprenører den nødvendige sikkerhed, som de i flere år har efterspurgt.

Forældet fokus

Det kan rimelig nemt opnås. For eksempel blev der sidste år investeret en milliard kroner i forskning, hvis formål er at hive så meget olie og gas som muligt op af den danske undergrund. Og man åbnede et olieforskningscenter på DTU, selv om vi ved, at 2/3 af de allerede kendte fossile reserver skal blive i jorden.

Et sådan forældet fokus på den sorte energi bør fuldstændig droppes. At olieselskaberne finansierer denne forskning kan jo forsvares ud fra deres (fortids)forretningsmodeller, men at den danske stat også finansierer olieforskning og dermed sort frem for grønt, er i mine øjne virkelighedsfjernt og naivt.

Læs også: Systematisk sort

Den grønne omstilling er en omfattende opgave, som kræver en masse ny viden. Vi har hovederne og en stor del af arbejdet klar. Men med de bebudede besparelser og den manglende prioritering af det grønne område kompromitterer vi vores særlige status internationalt. Det ville være så ærgerligt, hvis det ikke var Danmark, man henvendte sig til, når man ville have den sidste nye grønne forskning.

I stedet for besparelser bør EUDP-midlerne gøres til en fast post på finansloven, så forskere, entreprenører og alle vi andre, der bekymrer os om klimaet, ikke skal gå og frygte, at pengene til den grønne omstilling forsvinder fra år til år.