Elever og professorer advarer om, at en identitetspolitisk frygtkultur har bredt sig på Det Kongelige Danske Kunstakademi, så ingen længere tør sige noget, endsige lave ordentlig kunst. Ledelsen svigter, lyder kritikken

Kunstakademiet er én af de institutioner, der har haft et identitetspolitisk opgør i kølvandet på #metoo. En sexchikanesag førte sidste år til en professors afsked, og en større kulturændring blev sat i værk. Men nu er den så gal igen.

Vistnok. For ingen ved, om der er hold i de nye anklager, der her i foråret er fremsat mod en anden professor på akademiet. Og det største problem er slet ikke de påståede krænkelser, men en frygtkultur, skabt af et ”identitetspolitisk politi” blandt eleverne, lyder kritikken.

Det er Weekendavisen, der beskriver tilstandene på Kunstakademiet i en længere baggrundsartikel, og har talt med både nuværende og tidligere elever og lærere på akademiet om kulturen og det, der beskrives som en herskende ”militant nyfeministisk” ideologi.

Den har bredt sig fra en gruppe unavngivne elever til ledelsesgangene og udmønter sig fysisk i opslag fra ledelsen, der hænger på akademiet, og som opfordrer til anonymt at melde chikane og krænkende adfærd.

”If you see something, say something” (hvis du ser noget, sig noget), lyder overskriften på opslagene.

”Chikane er en handling, der krænker en persons væren og værdighed. Chikane har mange forskellige udtryk og kan f.eks. have karakter af insinueringer, mobning, problematisk retorik og miskommunikation,” lyder det på opslagene, og videre:

”Der findes ikke en objektivt fastlagt grænse mellem acceptabel omgang mellem mennesker og chikane, opfattelsen er ofte meget forskellig fra person til person, og netop derfor er det yderst vigtigt, at man som krænket tror på sin egen oplevelse af en given situation. Chikane kan bl.a. være, men er ikke begrænset til: køn, kønsidentitet, og/eller udtryk, etnicitet, religion, handicap, seksuel orientering, alder.”

”Ingen sag er for lille,” lyder det også.

Som et resultat heraf undersøges en professor, ifølge Weekendavisen, i øjeblikket for en række anklagepunkter fremsat mod ham i januar. Blandt dem er, at han skulle have været mere kritisk over for nogle elever end andre, have talt grimt om elever bag deres ryg, skældt ud på nogle, der kom for sent til hans undervisning, samt at han sidste sommer skal have stået og set ud af vinduet under en værkgennemgang.

En anden episode på skolen, der dog ikke har resulteret i en krænkelsessag, handler ifølge Weekendavisens oplysninger om, at en elev i forbindelse med en kritikseance beskrivende brugte ordet ”handlingslammelse” om sit kunstværk. Det fik efter sigende en gruppe elever til aggresivt at fremture, at kunstneren med sin performance agerede krænkende over for mennesker, som er rigtigt lamme.

Billedkunstneren Tal R, der selv har ni års professorerfaring fra Tyskland, kalder udviklingen for ”horribel”:

”Hvor er de voksne henne i denne sag? Det er let at give eleverne og tidsånden skylden, men jeg synes mest, det er et ledelsesproblem,” siger han til Weekendavisen.

Rektor for Kunstakademiet Kirsten Langkilde siger i et (efter alt at dømme skriftligt) svar på kritikken, at ”målet er at give det enkelte individ plads for dets skabende evner, og opmærksomheden på det sociale sammenspil behøver ikke være en modsætning til den enkelte studerendes kunstneriske frihed.” Og at hun i øvrigt ikke har modtaget henvendelser, der ”har været så små, at de har været uden betydning”.