Språk ses allt mer som ett slags valuta som en individ måste inneha för att kunna köpa sig tillgång till samhället. Tillräckliga kunskaper i svenska föreslås bli priset för ett medborgarskap. Och nu senast har KD:s riksting enats om att svenskan ska bli betalmedel för samhällstjänster som sjukvård. Detta blir nämligen konsekvensen av att rätten till offentligt finansierad tolk föreslås begränsas. När språk plockas in som en bekväm symbol för något annat blir mycket galet. Som tur är finns dock kunskaper att ta del av.

Många internationella studier, sammanställda i en rapport av den EU-finansierade Europeiska flyktingfonden, har visat att vården blir sämre om språkhinder finns. Fler fel begås av läkare, fler onödiga undersökningar görs och patienter överbehandlas – ofta utan tillfredsställande resultat. Närvaron av en tolk minskar samtliga dessa effekter tydligt, åtminstone om tolken är professionell och utbildad. När barn eller andra anhöriga tolkar blir det nästan lika mycket fel som utan tolk. Rapporten slår fast att professionell tolkning är av stor betydelse för folkhälsan, och därför inte en individfråga utan ett samhällsintresse.