Af Ole Christensen (S)

Medlem af Europa-Parlamentet

Sidste onsdag var en afgørende dag for den europæiske transportbranche. I Europa-Parlamentet havde vi en række afstemninger om den såkaldte vejpakke med nye regler for udstationering, køre-hviletid og cabotage.

Her havde vi muligheden for at lukke mange af de smuthuller, der har gjort branchen til noget, der ligner det vilde vesten. For mig er det soleklart, at hvis en udenlandsk chauffør kører gods fra Helsingborg til Hirtshals, så skal ikke være på en rumænsk løn.

Fronterne er i Europa-Parlamentet er trukket hårdt op med Øst- og til dels Sydeuropa på den ene side og Nordvesteuropa på den anden. Afstemningerne gik desværre ikke, som jeg havde håbet på, og nu skal forslagene tilbage til transportudvalget, hvor de igen skal behandles.

Fakta Deltag i debatten!

Skriv til debat@altinget.dk Citat Jeg synes, at Radikales stemmeadfærd i den her sag viser, at de trods alt ikke sætter alle sejl ind på at komme social dumping og unfair konkurrence til livs. Ole Christensen (S) Medlem af Europa-Parlamentet

Rohde inviterer til social dumping

Jeg blev noget kun overrasket, da jeg gennemgik afstemningsresultaterne. For i én af de helt afgørende afstemninger om udstationering stemte min radikale kollega Jens Rohde som eneste danske medlem ja til, at udstationering først skal gælde for international transport efter ti dage.

Det er nærmest det samme som at sige, at reglerne overhovedet ikke skal gælde. Det er en invitation til social dumping, og det betyder, at griske vognmænd ret nemt kan sende deres chauffører rundt i Europa på lave østeuropæiske lønninger.

Forslaget gik igennem med 335 stemmer for mod 333 imod. Havde Jens Rohde stemt nej, var det altså endt med stemmelighed, og så var forslaget blevet forkastet. Sådan en dag er der mange afstemninger at holde styr på, så det er selvfølgelig en mulighed, at Jens Rohde er kommet til at trykke på den forkerte knap. Men det ændrer bare ikke på resultatet.

Det danske kompromis

Jeg har det seneste år arbejdet tæt sammen med 3F Transport om vejpakken. 3F der har foreslået et kompromis, hvor udenlandske chauffører, der kører international transport i de fleste tilfælde skal aflønnes efter nationale forhold i landet, de kører til, og det kunne forhåbentligt have bygget bro mellem de noget stejle positioner.

Det er et forslag, som jeg har kæmpet for, og som jeg fik den socialdemokratiske gruppe i Europa-Parlamentet til at bakke op om. Havde Rohde stemt anderledes, så var det ”danske kompromis”, som det er blevet døbt her i EU, kommet til afstemning, og efter min vurdering havde det en god chance for at blive vedtaget.

Jens Rohde har ved flere lejligheder talt varmt for forslaget, og det skrev han da også på Facebook i minutterne efter afstemningen. Jeg går altså ud fra, at det var en fejl. Men det ændrer ikke på, at det var en helt afgørende afstemning, hvor Jens Rohdes stemme kunne have ændret udfaldet.

Radikale vil ikke social dumping og unfair konkurrence til livs

Vejpakken består af tre forskellige stykker lovgivning, der handler om udstationering, køre-hviletid og cabotage, så der var en del afstemninger på programmet. Og flere gange stak både Jens Rohde og De Radikales andet medlem, Morten Helveg Petersen, ud.

De stemte begge to imod stramme regler for cabotage, der er en af de helt store kilder til social dumping. Det passer ikke særligt godt, med de udmeldinger Jens Rohde kom med både før og efter afstemningerne. Og helt skidt bliver det, da begge radikale medlemmer stemmer for hele forslaget om køre-hviletid, og dermed stemte de for at tillade nomadechauffører på de danske rastepladser.

Det er dybt uheldigt, hvis Jens Rohde er kommet til at stemme forkert på så afgørende et sted. Men jeg synes, at De Radikales stemmeadfærd i den her sag viser, at de trods alt ikke sætter alle sejl ind på at komme social dumping og unfair konkurrence til livs.

debat@altinget.dk