A gazdasági, szociális és társadalmi mutatók széles körében határozott előrelépést ért el Magyarország EU-tagként az elmúlt 15 évben, de több régiós ország is van, amely nagyobbat tudott előrelépni ugyanezen időszak alatt - derül ki azokból az ábrákból , amelyeket a 2004-es EU-bővítési kör eddigi tapasztalatairól rendezett minapi bécsi és pozsonyi konferencián adtak ki a szervezők.

A Portfolio legtöbb tartalma ingyenesen hozzáférhető, ahogy ez a cikk is.

A médiapiaci helyzet azonban folyamatosan változik: ha támogatni szeretnéd a minőségi gazdasági újságírást, és szeretnél részese lenni a Portfolio közösségnek, akkor fizess elő a A médiapiaci helyzet azonban folyamatosan változik: ha támogatni szeretnéd a minőségi gazdasági újságírást, és szeretnél részese lenni a Portfolio közösségnek, akkor fizess elő a Portfolio Signature cikkeire. Tudj meg többet

Amint beharangoztuk: egy nagyszabású konferenciát rendezett az Európai Bizottság és az Európai Politikai Stratégiai Központ (EPSC) a napokban egy régi (Ausztria) és egy új tagállam (Szlovákia) fővárosában, igaz már utóbbi isMagyarországgal, Lengyelországgal, Csehországgal, a balti-államokkal, Szlovéniával, Máltával, Ciprussal együtt. A 2004. május elsejei 10 tagállamos bővítés volt az EU történetének legnagyobb bővítési köre, majd 2007-ben Románia és Bulgária, aztán 2013-ban Horvátország vált a közös európai család tagjává - fogalmazott a konferencia egyik főszervezője, Székely István Pál, az Európai Bizottság Gazdaság és Pénzügyi Főigazgatósága (DG Ecfin) vezető tanácsadója.Furcsa manapság a mi régiónk kapcsán új EU-tagállamokról beszélni, hiszen, de ahogy Lúcio Vinhas de Souza, az EPCS gazdasági szakértői csoportjának vezetője megjegyezte: 2004-ben (18 évvel a portugál csatlakozás után) az ő országát is még újnak nevezték, pedig már egyáltalán nem volt az, ráadásul sokat fejlődött is.Az ábrák azért is különösen érdekesek, mert ahol elérhető adatokat találtak a készítők, a tagjelölt EU-országok mutatóit is rátették azokra, így még szélesebb körben követhető nyomon a változás és annak intenzitása.

Összességében az látható, hogy sok területen határozottan előrelépett Magyarország másfél évtized alatt (illetve 17-18 év alatt, hogy az EU-tagságot megelőző évek gyors változását is kiszűrjék), de több régiós versenytársunk nagyobb előrelépést produkált, vagy relatív jobban teljesített.

A leggyakrabban használt gazdasági fejlettségi mutatóés ha ezen mutatót az EU átlagához viszonyítjuk idősorosan, akkor kapunk arra választ, hogy közeledtek-e a vizsgált országok az EU-hoz, volt-e felzárkózás, vagy sem. Az alábbi ábra egyértelműen arra mutat rá, hogy volt konvergencia, igaz nem azonos sebességű. Az ábrákat tartalmazó kiadvány szerint(az egy főre jutó GDP vásárlóerőparitáson 2000 és 2018 között), míg az EU28 egészében csak 50%-os. Ráadásul a kiadvány szerint a 2004-ben csatlakozott tagállamok mindegyike elérte már 2018-ra az unió átlagos gazdasági fejlettségének legalább 70%-át.

Ez azt jelenti, hogy Magyarország is, ami a legutolsó ismert adathoz (67%) képest lényeges előrelépést jelentene.

Ez a cikk "Az EU kohéziós politikájának hatásai Magyarországon - jelen és jövő" című, 2019. április 1-től 2020. március 31-ig tartó munkaprogram része, amelyet a Portfolio.hu-t kiadó Net Média Zrt. valósít meg az Európai Unió finanszírozásával. Jelen tartalom kizárólag a cikk szerzőjének álláspontját tükrözi. A munkaprogramot finanszírozó Európai Bizottság semmilyen felelősséget nem vállal a cikkben szereplő információk felhasználását illetően.

Az is figyelemre méltó volt az uniós konvergencia folyamatok kapcsán, amit az osztrák pénzügyminisztérium államtitkára mondott a konferencián: 1995-ben a leggazdagabb és legszegényebb tagállam között ötszörös volt a különbség egy főre eső GDP-ben, mostanra ez 2,7-re esett (bár ha Luxemburg és Bulgária adatait összevetjük, továbbra is közel ötszörös különbség jön ki). Az államtitkár mindenesetre leszögezte, hogyEzzel együtt azonban szerinte az is figyelemre méltó, hogy a 2004-ben csatlakozott országok mintegy fele lehagyta a régebben csatlakozottak közül a legszegényebbeket (görögök, portugálok).Az alábbi ábra azt mutatja Magyarország esetén, hogy, ami a lett és lengyel adattal vetekszik, és kissé felette jár a román és bolgár adatnak.Mostanában sokszor hallunk arról, hogy a magyar versenyképességet növelni kell, ami a gyakorlatban azt jelenti, hogyAz alábbi ábra arra mutat rá széles régiós összevetésben, hogy valóban növelni kell ezt, hiszen 2000-ben a cseh, lengyel, szlovák és horvát adathoz hasonló volt a magyar, de a 2018-as adat mindhárom országban magasabb már, mint nálunk. Összességében az látszik, hogy minden országban jelentősen, átlagosan nagyjából duplájára nőtt a munkatermelékenység a vizsgált időszak alatt.Az alábbi ábra azt mutatja, hogy nemcsak az egy munkaórára jutó előállított érték, hanem(inflációval korrigálva is) az ezredforduló óta. Átlagosan nagyjából 50%-kal nőtt a reálbér, Magyarország az átlaghoz közeli adatot produkált, Horvátországban viszont a jelek szerint nem volt semmiféle növekedés bő másfél évtized alatt., azaz a 20-64 év közötti korosztály munkapiaci aktivitási arányában (foglalkoztatott, vagy bejelentett munkanélküli a teljes lakossághoz képest), hiszen amint láthatjuk: a 2000-ben még 65%-os ráta a legalacsonyabb volt az összes tagállam közül, de tavalyra 77%-ra ugrott.Szintén lényeges, de a baltiaknál és a V4-eknél látottól elmaradó, hiszen a magyarországi adat 15% alatti arányról 25%-ra emelkedett 2000-ről 2018-ra.A fent már említett munkatermelékenység korlátozott növekedése csak az egyik ok abban, hogy a Világgazdasági Fórum által készített(megelőzte számos régiós ország, így relatív hátrébb csúszott a rangsorban, illetve 2017-ről 2018-ra stagnált a változatlan módszertan szerint a 48. helyen, ami utolsó helyet jelent a V4-ben és 24. helyet az EU-ban). Az alábbi ábra a 2007-ről 2018-ra bekövetkezett változást ragadja meg a vizsgált országoknál és az 1-7 közötti versenyképességi pontszám alapján, ahogy Lettország, Szlovénia és Horvátország is stagnált a saját 2007-es eredményéhez képest, Szlovákia pedig kissé rontott. Bulgária viszont különösen nagyot javított, így beérte a magyar eredményt ezen vizsgálat alapján.A komplex versenyképességi mutatókban az összteljesítményt az utóbbi évekbenEz jól tetten érhető a Világbank alább ábrázolt mutatóján is, miszerint a magyar érték jócskán romlott 2000-hez képest 2017-re és így a horvát mutató beérte, miközben a balti államok és a csehek mutatója jócskán nőtt, a lengyel és a szlovén mutató pedig magasabb szinteken stagnált.Szintén örvendetes és az EU-pénzek nagy volumenével is szorosan összefügg az az előrelépés Magyarországon, amit az alábbi ábra mutat.(0,8% körülről 1,4% körülre) és ezzel a vizsgált tucatnyi ország között a harmadik helyen áll Magyarország, nyomunkban pedig az észtek járnak.Az EU-pénzek mellett a magyar kormány határozott fejlesztési szándéka is kellett ahhoz, hogy az uniós és az ezzel lényegében egyező régiós átlagot miért(81%). Mivel idén év végére az egész országot eléri a szélessávú lefedettség, így ez az arány várhatóan még tovább emelkedik.Sokszor halljuk, hogy, és az alábbi ábra jól mutatja ezt, miszerintEz a mutató Magyarország esetén már 2000-ben is rendkívül magas volt, konkrétan az összes vizsgált ország közül a legmagasabb volt (kb. 137%), így tehát ehhez képest nem volt már olyan nagy a további aránynövekedés, mint több régiós országban. Érdekes, hogy a román adat "csak" 85%-os, ami nagyjából az EU-átlaggal egyezik meg.Az utolsó, tizenegyedik ábra is nagyon érdekes, ugyanisAz MNB és a KSH adatai alapján mi 61%-ra kalkuláljuk a 2017 végi adatot, ami a régióban az egyik legmagasabb arány lenne és nyilván részben összefügg a gazdaság magas nyitottságával is.