Lehtikuva/ Jussi Nukari

Helsingin vappukulkueen lieveilmiöt nostivat taas julkisuuteen anarkismin. Samoin kävi vähän aikaisemmin Eduskunnan edustalla pidetyssä mielenosoituksessa. Niin myös 2013 itsenäisyyspäivänä, jolloin rettelöitiin Tampere-talon lähellä presidentin itsenäisyyspäivän vastaanoton aikana. Mediassa olleiden kommenttien perusteella näyttää siltä, että monet vassarit tukevat näitä hulinoitsijoita. Miksi?

Anarkismi on yhteiskuntapoliittinen ideologia ja aate, joka nousi vahvasti 1800-luvulla. Sen johtavia teoreetikkoja olivat muun muassa William Godwin, Pierre-Joseph Proudhon, Max Stirner, Mihail Bakunin, Emma Goldman ja Pjotr Kropotkin. Kuinkahan moni nykyanarkisti on tutustunut heidän kirjoituksiin ja näkemyksiin?

Toisaalta, ensimmäisen internationaalin Haagin kongressissa vuonna 1872 marxilaiset ja anarkistit ajautuivat totaaliseen välirikkoon. Vastakkain olivat Karl Marx ja Bakunin. Jäätyään vähemmistöön anarkistit lähtivät omille teilleen ja hyvä niin.

Minun suhtautuminen anarkismiin perustuu tähän linjanvetoon. Siksi kysynkin, miksi niin monet vasemmistolaiset suhtautuvat ymmärtäväisesti anarkismiin. Jo vanhan työväenpuolueen aikana Suomessakin tehtiin selvä pesäero suhteessa anarkisteihin, ja siinä olivat puolueen keskeisinä ideologeina Yrjö Sirola ja O.W.Kuusinen.

Anarkistit Helsingin vappukulkueen häirikköinä ei ole uusi ilmiö. Itse seurasin ilmiötä jo 1960-luvun lopulla. Silloinkin anarkistit tunkivat mustine lippuineen kulkueeseen, mutta järjestysmiesten ja järjestömiesten yhteisvoimin heidät pakotettiin kulkueen hännäksi. Välillä anarkistit suurin piirtein katosivat, mutta liike näkyy taas elpyneen.

ILMOITUS

Oma käsitykseni on, että vasemmistolaisten tilaisuusjärjestäjien on jatkossa otettava nykyistä vakavammin huomioon se, että anarkistit tulevat muiden kattamaan ja kustantamaan valmiiseen pöytään. Siitähän vappukulkueessakin oli kysymys. Tavalla tai toisella siihen on varauduttava, ja myös poliisin kanssa asia on ennakkoon keskusteltava. Pahoin pelkään, että ongelma ei jatkossa rajoitu Helsinkiin.

Omaa ärtymystäni lisää se kun tiedän, millaisen toimitsijatyön, talkootyön määrän, materiaalisen panostuksen ja rahallisen suorituksen vappujuhlan järjestäminen järjestäjiltä vaatii. Ei se itsestään synny. Ja sitten paikan päälle tulee tyhjänpäiväinen sakki, jolla ei ole mitään myönteistä annettavaa tilaisuuteen. Tilaisuuden järjestäjillä täytyy olla keinot tuollaisen häiriköinnin estämiseen.

Tämän vapun vitsiksi nousi ”astalo”, mutta isompana ongelmana pidän sitä, että kulkueeseen tullaan naamioituna. Isäni joutui 30-luvulla toimimaan salaisesti, mutta normaalioloissa työväenliikkeen ihmiset toimivat omalla naamallaan ja nimellään. Anarkisteista siihen ei ole.

Se on tietysti selvä, että anarkisteillakin on oikeus mielipiteen ilmaisuun, mutta samat säännöt heitä koskevat kuin muitakin. Luonnollisesti myös poliisin ylilyönnit on tutkittava, mutta niin tietääkseni tapahtuukin.