Hei, denne artikkelen er over ett år gammel og kan inneholde utdatert informasjon

Innvandringen har akkumulert så enorme kostnader at det svekker velferden. Den naive innvandringspolitikken gjennom flere tiår har ført til at vi får et dårligere velferdstilbud enn nødvendig. Arbeid må alltid lønnes bedre enn overføringer.

SSB forteller oss at 56 prosent av all sosialhjelp går til innvandrere. I Oslo går hele 71 prosent av all sosialhjelp til innvandrere. SSB understreker at majoriteten av mottakere kommer fra Afrika og Asia.

Lite tyder på at utviklingen er i ferd med å snu. Av alle flyktninger som kom i perioden 2008–2017, jobber bare 12,6 prosent heltid. Middelklassen må på sikt jobbe mer og betale høyere skatt for å finansiere dette, samtidig som velferdstilbudene blir dårligere fordi det stadig blir flere som må dele på den samme kaken.

For Fremskrittspartiet er det uaktuelt med økte skatter og reduserte velferdstjenester for å opprettholde ikke-vestlig innvandring. Vi vil at velferdsgoder skal gå til norske statsborgere og andre som bor og jobber her, og vi vil sikre disse godene for framtidige generasjoner.

Skal velferdssamfunnet videreføres må vi ta to overordnede grep: Vi må redusere ytterligere mottak av ikke-vestlige innvandrere. Vi må gjøre skattebetalere av dem som lever på overføringer.

Den eneste veien ut av fattigdom går gjennom arbeid. Men denne veien gjøres ekstra lang og vanskelig når incentivene til å jobbe ikke er sterke nok. Når innvandrere kan få like mye eller mer, i ytelser enn om de jobbet, er det ikke et mysterium at yrkesdeltakelsen blir så lav.

Vi ønsker å hjelpe folk i nød og det gjøres best ved å hjelpe folk der de er. Brukt riktig i nærområdene, kan vi hjelpe opp mot 70 ganger flere mennesker enn vi kan i Norge. Det er mer humant og rettferdig.

De som likevel kommer hit må bli møtt med krav om at de skal bidra i samfunnet, lære seg språket og skaffe seg jobb. Det er den eneste måten å sikre bærekraften.

Derfor må vi i fellesskap sette enda tydeligere krav. Vi må bli et samfunn hvor det oppleves langt mer attraktivt å jobbe enn ikke å jobbe. Skal vi klare det, må vi innrette systemet slik at den totale hjelpen man får fra samfunnet aldri kan være like god, eller bedre, enn en vanlig inntekt. Dette er et prinsipp vi håper alle partier kan forenes rundt.