68'er-generasjonen er tema i torsdagens Trygdekontoret. Sekstiåtterne som praktiserte fri sex, kjempet mot klassesamfunnets urett, for frigjøring fra gamle normer, kollektivt samhold, og litt dop.

Carl I. Hagen på Stortinget i 1974. Foto: Scanpix / NTB scanpix

Midt i den stereotypien startet en ung Carl I. Hagen sin politiske karriere, i grå dress og besteborgerlige politiske standpunkt.

Som fersk stortingsrepresentant for Anders Langes Parti (senere Fremskrittspartiet) holdt han sin første tale i Stortinget i spørsmålet om fri abort. Hagen satt på vippen, og stemte nei, slik at loven ble utsatt.

Det angrer han på i dag.

– Jeg burde ha stemt annerledes høsten 1974, sier han i Trygdekontoret.

Carl I. Hagen mener han burde brukt mediene bedre i 1974. Du trenger javascript for å se video. Carl I. Hagen mener han burde brukt mediene bedre i 1974.

Var motstander offentlige barnehager

Men det var ikke bare i abortspørsmålet Carl I. Hagen var imot tidlig på 70-tallet. Han var også en sterk motstander av offentlige barnehager, og på flere andre områder folk i dag tar som en selvfølge.

– Det var fornuftig å komme med en del opprør på det seksuelle, og det homoseksuelle, som i dag er anerkjent som ikke noe problem. Det er helt riktig, vi snakker om et tredje kjønn og så videre. Der har jeg tilhørt dem som ikke var i front og det er litt trist, sier Hagen.

På spørsmål fra programleder Thomas Seltzer om han selv var 68'er, svarer likevel Hagen i kjent stil:

– Ja, jeg føler det. Jeg var også en som kjempet mot autoriteter. Ikke på venstresiden, men mot autoriteter på universiteter i England der jeg var studentpolitiker.