Der er mange ting i spil, når et engangsknald eller en kort affære pludselig resulterer i en graviditet.

Hvem har egentlig ret til at bestemme om graviditeten skal gennemføres? Er det kun kvindens beslutning, eller burde manden også have noget at sige? Er der kvinder, der snyder med præventionen for at blive gravide – selvom de ved, at manden ikke vil have et barn? Kan det være rigtigt, at man som biologisk far til et barn, man aldrig har ønsket at få, kan tvinges til at betale tusindvis af kroner til moderen og barnet uden overhovedet at have indflydelse på barnets liv og hverdag? Og hvad gør det egentlig ved en mand at blive tvunget ind i et faderskab?

Læs også : Jakob blev ufrivilligt far - og han er ikke den eneste

...når jeg tænker over det, så er det at blive uforudset far og blive sagsøgt for at få mere i børnebidrag, mens jeg var studerende, uden egentlig at blive spurgt om jeg ville betale først, og nu hvor jeg ikke har set min datter i to år på grund af det – det har været hårdere end at være udsendt til Helmand Jon

Hvert år oplever en række mænd, at de bliver far mod deres vilje. I programserien ’Ufrivillig far’ taler Anne Sophia Hermansen med Jon, Jesper og James, der fortæller deres personlige historier om, hvad det har betydet for dem at blive ufrivillig far.

Den juridiske abort

”Man bliver bare en sæddonor. Man føler det som om det er et massivt overgreb. Og jeg synes det er meget urimeligt, at jeg ikke har fået et valg. Hvis kvinden har et valg, skal manden så ikke også have det? Ellers er det jo ikke ligestilling”, siger Jon, der medvirker i ’Ufrivillig far’.

I serien undersøger Anne Sophia Hermansen, hvor udbredt problemet egentlig er og spørger samtidig, om det ikke burde være muligt for en mand at vælge faderskabet fra, hvis han ikke ønsker at være far – altså få en såkaldt ”juridisk abort”. Er det i virkeligheden et brist i ligestillingen, at kvinder kan vælge en abort, hvis de bliver uønsket gravide, men mænd ingen muligheder har?

En undersøgelse fra 2014 viser, at syv uf ad 10 danskere mener, at man netop bør indføre den ”juridiske abort” – men hvad siger mændene selv, nu hvor de rent faktisk er blevet fædre?

Sæddonor og hæveautomat

Noget af det, der går igen i de tre historier, er følelsen af at blive sat uden for indflydelse. Mændene bliver som minimum pålagt at påtage sig et økonomisk ansvar og afhængig af, hvor i verden moderen befinder sig, kan beløbet variere meget. I Danmark er fædrene sikret et minimum af samvær med barnet, hvis de ønsker det, men det betyder ikke nødvendigvis, at de har nogen reel indflydelse på barnets hverdag.

Man bliver bare en sæddonor. Man føler det som om det er et massivt overgreb. Og jeg synes det er meget urimeligt, at jeg ikke har fået et valg. Hvis kvinden har et valg, skal manden så ikke også have det? Jon

Men økonomien er ikke det eneste, der kommer under pres, når man bliver ufrivillig far. I serien taler Anne Sophia Hermansen blandt andre med chefpsykolog Svend Aage Madsen, der fortæller om, hvad der sker psykisk, når man i dén grad bliver sat uden for indflydelse i sit eget liv, som mændene føler de gør.

”Jeg var udsendt til Afghanistan. Der blev jeg skudt på, kørte på vejsidebomber og slæbte rundt på lig. Men når jeg tænker over det, så er det at blive uforudset far og blive sagsøgt for at få mere i børnebidrag, mens jeg var studerende, uden egentlig at blive spurgt om jeg ville betale først, og nu hvor jeg ikke har set min datter i to år på grund af det – det har været hårdere end at være udsendt til Helmand,” fortæller Jon, der medvirker i ’Ufrivillig far’.