Hvis du ved, hvad der skete i Brøndby IF i starten af marts, kan du springe til næste afsnit. Hvis ikke, eller hvis du bare har lyst til at blive mindet om, hvor tåkrummende onsdag den 9. marts var, så læs videre: På et pressemøde indrømmede Brøndbys hovedaktionær og bestyrelsesformand, Jan Bech Andersen, at han i årevis under dæknavnet ‘Oscar’ havde skrevet mildt sagt kritiske indlæg om trænere og ledende medarbejdere i Brøndby på et fansite. Samme morgen kom det frem, at klubbens administrerende direktør – den ottende på otte år – var blevet fyret. Og så blev der også lige præsenteret endnu et rædderligt årsregnskab.

Sagen viste os forskellen på, hvad vi tror, en fodboldklub skal være, og hvordan den rent faktisk fungerer. Erhvervskommentatoren Jens Chr. Hansen skrev en klumme om, at Brøndby er en professionel, børsnoteret virksomhed, og at sager som denne ikke burde kunne lade sig gøre. Og da rigmanden Jan Bech Andersen i sidste uge fortalte, at han gik af som bestyrelsesformand for Brøndby, viste han, at han stadig har en stærk ide om, at Brøndby skal være en god forretning: Han beskrev sig både som passioneret fan og som en investor, der gerne ville se sin investering vokse.

Men måske er det en helt forkert måde at se en fodboldklub på.

“Det er, som om vi ikke rigtig tør tale om det her, som det rent faktisk er,” siger Jesper Jørgensen, fodboldøkonom og partner i Deloitte.

“Den første fejl, nye ledere af fodboldklubber begår, er at tro, at de skal drive det som almindelig virksomhed. Hvis jeg havde aktier i en fodboldklub, og ledelsen sagde, de ville drive det, som om det var Novo Nordisk, ville jeg sælge mine aktier med det samme. Så har de ikke forstået, hvad de har med at gøre.”

Problemet er, siger han, at på ét meget centralt punkt fungerer en fodboldklub præcis omvendt af, hvordan en professionel virksomhed fungerer. Novo Nordisk laver et produkt, som de sælger for at få overskud. Brøndby IF bruger sine penge på at lave et produkt – et fodboldhold – der kan få resultater.

“En fodboldklub skal have pokaler,” siger Jesper Jørgensen, “og så skal den sørge for, at økonomien går i nul, så den også eksisterer om fem og ti år.”

Når man ser på fodbold udefra og følger mediedækningen af stjernernes vilde lønninger, de store TV- og sponsoraftaler eller bestikkelsessager for millioner af dollars, kan man nemt foranlediges til at tænke, at fodbold er big business. Det er det ikke. Én Føtex-forretning er større end fodboldklubben Brøndby IF. Jeg mener ikke Føtex-kæden som sådan, jeg mener, at den ene Føtex-butik, der ligger ti minutters kørsel fra Brøndby Stadion (hvis den er gennemsnitlig), i sig selv er en større virksomhed og sælger varer for mere end de 135 millioner kroner, Brøndby havde i omsætning sidste år. Forskellen er selvfølgelig, at Føtex kan lave overskud.