„Šlo to někam na Kypr nějakému kmotrovi, kolik let dozadu. Nevím, kdo jako podepsal tuto idiotskou smlouvu, ale určitě to nešlo do dopravního podniku, a určitě se z toho nic nestavělo, ale šlo to nějakému Rittigovi alebo komu.“ Nemluví k vám Joža z hospody, ale dlouholetá ředitelka Transparency International a možná nová primátorka hlavního města Adriana Krnáčová.

Její předvolební video Praha je plná korupčních památek je esencí politického kýče, do kterého v Česku zdegeneroval boj s korupcí. První poznávací znamení takového kýče je, že nevíte kdo, nevíte komu, nevíte kolik, ale i tak prostě víte, že se uplácí.

Další svatá trojice Zdroj: YouTube ANO

Druhým poznávacím znamením je zneužívání korupce jako nejpravděpodobnějšího vysvětlení všeho, co je špatně. A tak hned druhá údajná korupční památka, kterou Krnáčová v doprovodu Elišky Kaplicky obdivuje, je pítko před stanicí metra Malostranská. Chybí na něm upozornění, že se voda z něj dá pít: vždyť si prý turisté můžou za šedesát korun koupit matonku, zamýšlejí se kandidátky ANO. Že za to může korupce, sice neříkají výslovně, pítko ale je v klipu mezi památkami pražského úplatkaření. Představa borců z Kyselky nebo majitelů okolních restaurací podsouvajících obálky kvůli něčemu tak malichernému, jako je štítek na pítku, je přitom absurdní. Spíš je to pítko všem jedno, bohužel včetně úřadu, který ho sem umístil.

Anketa Už jste někdy upláceli? Ne. Myslím, že obyčejný člověk ani nemá proč a kdy Bylo by proč – ale prostě ne Kdysi to bez úplatku fakt nešlo, teď je ale jiná doba Ano, bohužel Ano. No a co? Ano, pro mě běžná věc Ano, bude líp

Prostě to zařídíme. Ale co přesně?

Korupce je problém, ačkoliv občas někdo „nekorektně“ přesvědčuje o opaku. Jenomže zároveň není jediným důvodem, proč politici a úředníci dělají nesprávná, nehospodárná, nemorální a nespravedlivá rozhodnutí. Parafrází jedné pěkné antirastistické kampaně: korupce nemůže za vaše posraný životy.

Těsně před komunálními volbami je to důležité připomenout, protože spolu se zaváděním „pořádku v ulicích“ je boj s korupcí v podstatě jediným programovým obsahem řady nových, ale i starých stran a hnutí. To je ale málo, protože pokud vás frustruje, že Praha pořád není Barcelona, Brno malá Vídeň a Ostrava Leeds nebo aspoň Lodž, nemůže za to primárně to, že by radní brali úplatky. Problém je v tom, že vládnou špatně. A že to po nich občané měst přímo vyžadují.

Kolem Blanky se možná kradlo, ale kdyby několik stovek tisíc Pražanů nenapadlo vystěhovat se z města do satelitů a přitom pořád trvat na svém právu dostat se do kanclu za půl hodiny a suchou nohou, nemusela se největší podzemní dálnice evropských měst stavět vůbec. Vize pražské olympiády možná lechtala kmotry v podbřišku, ale v národním týmu se v těch šťastných letech před krizí viděl kdekdo. Pavel Bém měl se svými megalomanskými projekty ještě před osmi lety podporu 54 procent voličů, největší v nejenom pražské historii.

Na českých magistrátech a radnicích pořád kvetou myšlenky, které se po špatných zkušenostech snaží jinde vyplít: dělení měst na oddělené funkční zóny, podbízení se velkým investorům na úkor místních firem, bipolární přístup k automobilové dopravě (všude! nikam! stovkou! krokem!), nechuť plánovat dál než na jedno funkční období, podezřívavost k využívání ulic k čemukoliv jinému než dopravě a tak dál. Úplatky v tom můžou být průvodní jev, ale nebývají příčina. Příčinou je zabedněnost. Po které je, bohužel, pořád slušná voličská poptávka.

Pokud se do městských rad dostanou čistí, ale prázdní, jako je Krnáčová, nedá se doufat ve zlepšení. Kdyby ANO prosadilo zveřejňování smluv aspoň na radnicích, když už na celostátní úrovni se svými voliči v tomhle ohledu zametlo, bylo by to milé – ale to je práce na jedno zasedání zastupitelstva. Co další čtyři roky? Jak se sociálním bydlením? Dopravní politikou? Povolováním obchodních center? Nepochybuji o tom, že ANO všechno prostě zařídí, ale hodilo by se vědět, co přesně chtějí zařizovat. A na to je nejen Krnáčová skoupá.