Na tisoče ljudi je v ponedeljek spremljalo severnokorejskega komunističnega diktatorja Kim Džong Una, kako je slovesno prerezal rdeči trak ob odprtju prenovljenega mesta Samdžijon, pri gradnji katerega so izkoriščali prisilne delavce.

Mesto, ki so ga razglasili za utelešenje moderne civilizacije, stoji ob vznožju svete gore Paektu, na kateri se je po pripovedih rodil oče Kim Džong Una, ki je umrl leta 2011. Za zdaj ni jasno, koliko denarja je Severna Koreja, ki se utaplja v revščini, zapravila za korenito obnovo mesta.

Mesto še ni končano

V mestu so nekatere stavbe obnovili, številne pa porušili in jih zgradili na novo. Tako naj bi zraslo več kot 450 novih objektov. Po poročanju BBC ni znano, koliko prebivalcev je v mestu živelo pred obnovo in ali se je po njej sploh že kdo znova preselil vanj.

Severna Koreja je projekt izvajala kljub pomanjkanju gradbenih materialov, kar je posledica mednarodnih sankcij zoper državo. Nekateri deli mesta so zato ostali nedokončani, a so slavnostno odprtje včeraj vseeno izvedli.

Član politbiroja severnokorejske delavske stranke Čoe Rjong Hae je v govoru na slovesnosti pozval k temu, da bi območje mesta in njegovo okolico spremenili v "najboljši človeški raj na svetu". Slovesnost so spremljali ognjemeti.



V mestu so po poročanju severnokorejske tiskovne agencije KCNA stanovanja za 4.000 družin, bolnišnica, kulturne ustanove in smučišče. Modernizacija Samdžijona velja za enega najpomembnejših projektov severnokorejskega voditelja in za del njegovega načrta, da v državi vzpostaviti neodvisno gospodarstvo.



Spletni časnik Daily NK, ki ga izdajajo severnokorejski izseljenci v Južni Koreji, je avgusta poročal, da so ljudi, ki živijo na območju mesta, prisilili, da so gradbenim delavcem iz vse države pomagali graditi novo mesto. STA

Sužnje predstavljajo kot prostovoljce

Uporaba prisilnih delavcev pri državnih projektih v Severni Koreji, ki jo pestita lakota in pomanjkanje, ni nič nenavadnega. Državni mediji jo celo promovirajo, pri čemer poročajo, da gre za prostovoljno delo.