Dependenţa copiilor de jocuri pe telefonul mobil poate avea efecte profund negative nu numai asupra dezvoltării psihice şi comportamentale a acestora, ci şi asupra bunăstării materiale a familiei şi, uneori, chiar a rudelor apropiate sau a prietenilor. Este şi cazul unor copii din Timişoara care pur şi simplu şi-au ruinat apropiaţii, folosind constant, fără să-şi dea seama, secţiunea de achiziţie din jocurile de care erau pasionaţi. Iar sumele pe care au trebuit să le plătească nu sunt deloc de neglijat, într-unul din cazuri echivalând cu un împrumut de nevoi personale, achitat de obicei pe perioade cuprinse între 2 şi 7 ani.

Concret, două familii din judeţul Timiş s-au trezit în primele zile ale acestui an că au de plătit peste 700 lei, respectiv 6.000 lei, doar pentru că fiii lor minori s-au jucat pe telefonul mobil câteva săptămâni, potrivit munei relatări, potrivit informaţiilor prezentate în cadrul matinalului Virgin Radio de miercuri, 16 ianuarie (disponibil în format audio/podcast). Este vorba despre doi băieţi în vârstă de 6, respectiv 7 ani, care au cerut permisiunea părinţilor pentru o achiziţie iniţială de 6 lei.

„Înainte de Crăciun, la una dintre întrunirile obişnuite ale familiei, la care au participat şi naşii copilului, băiatul în vârstă de 7 ani a cerut mamei permisiunea de a achiziţiona, din aplicaţia jocului pe care-l juca de ceva timp, o „putere” sau un „diamant” – nu-mi amintesc exact ce era, care costa doar 6 sau 10 lei.

Fiind vorba de o sumă derizorie, naşul s-a oferit să tasteze, pe telefonul copilului, datele cardului său.

Problema este că băiatul a jucat timp de două săptămâni acel joc, tot dând click-uri pentru obţinerea puterilor respective, fără niciun fel de cerere de acord din partea administratorilor jocului către utilizator”, a declarat pentru „Adevărul” unul dintre adulţii care s-au confruntat cu astfel de probleme.

Aceasta a explicat că în aceeaşi situaţie s-a aflat şi fiul său. „În aceeaşi perioadă şi fiul meu se juca pe telefon. Şi am văzut, pe extrasul de cont, că-mi veneau sume din ce în ce mai mari de plată pentru compania care gestiona acel joc. Peste 700 de lei mi-au fost retraşi de pe card. Am înlemnit când am văzut”, a spus sursa citată.

„Am cerut băncii să anuleze plăţile”

Aceasta a explicat pentru „Adevărul” că a luat extrasul de cont şi s-a dus la banca unde îşi primea salariul să-i ceară să anuleze plăţile aferente jocului, dar banca a spus că nu poate face nimic.

„M-am dus la banca unde am cardul şi le-am cerut să anuleze plăţile pentru cei mai mult de 700 de lei. Banca mi-a zis că nu poate face nimic, că banii au fost deja transferaţi, dar că poate opri plăţile pentru care încă exista cerere şi nu fuseseră transferate încă”.

Contactaţi, reprezentanţii băncii au explicat pentru „Adevărul” că pot fi stopate plăţile doar în cazul în care nu s-au procesat. „Procesarea efectivă a plăţii se face într-un anumit interval orar. Dacă X face o plată la ora 1 se procesează mai târziu pentru a se putea face verificările. În cazul de faţă, am putut opri plăţile doar pentru sumele care nu ieşiseră din cont, pentru că altfel ne-ar fi trebuit un mandat legal”, au explicat sursele bancare.

În cazul fraudelor, lucrurile stau însă cu totul altfel.

„Dacă e vorba de o fraudă, adică în cazul unei persoane aflate în România căruia i-au fost făcute plăţi în Brazilia, deşi aceasta ne spune că nu a fost niciodată acolo şi ne demonstrează că nu are nicio legătură cu plăţile, i se returnează banii pe loc şi sunt recuperaţi ulterior de bancă”; a spus sursa citată.

Familie destrămată din cauza banilor daţi pe jocuri

Pe de altă parte, suma uriaşă pe care a trebuit să o plătească naşul copilului a provocat scandaluri monstruoase în familie. Prietenii de o viaţă au ajuns să-şi arunce unul altuia grele cuvinte de ocară, fiecare parte dând vina pe cealaltă: tatăl l-a acuzat pe Naş că a cedat prea repede rugăminţilor copilului şi i-a lăsat la îndemână datele contului bancar aferent cardului, iar naşul i-a acuzat pe părinţii copilului că nu l-au educat cum se cuvine.

„Când a văzut că i-au fost retraşi din cont cei peste 6.000 de lei, naşul copilului s-a dus la părinţii acestuia să le ceară să plătească. A fost un scandal monstruos, pentru că au dat vine unii pe alţii, ba că naşul l-a răsfăţat prea tare pe copil când i-a permis să-şi ia cei şase lei, ba că părinţii ar fi trebuit să-l înveţe să nu mai cumpere. Deşi erau prieteni de foarte mult timp, naşii şi părinţii copilului s-au certat definitiv”, a spus sursa citată.

Cum funcţionează „achiziţia în aplicaţie”

Specialiştii în jocuri pe telefon au explicat pentru „Adevărul” cum funcţionează aceste achiziţii.

„În primul rând trebuie spus că există foarte multe jocuri pentru telefoanele mobile, care nu pot fi jucate după un anumit nivel decât dacă achiziţionezi ceva care să-ţi dea „putere”. O sabie, un pumnal, o scară sau un diamant.

„Obiectele” care-ţi dau puteri sunt extrem de variate, în funcţie de specificul jocului. În al doilea rând, sunt copii extrem de competitivi, care sunt „măcinaţi” de dorinţa de a trece la nivelul următor, cu atât mai mult cu cât prietenii lor sau colegii de şcoală sunt la niveluri mult mai mari decât ale lor. Ca să poată obţine „obiectul” care le dă puterea, sunt nevoiţi să-l cumpere.

Preţurile sunt mici la început, dar cresc pe măsură ce creşte dificultatea jocului. Contul bancar aferent cardului este introdus o singură dată, iar aplicaţia îl memorează.

În unele cazuri, aplicaţia întreabă utilizatorul dacă foloseşte aceeaşi modalitate de plată, dar nu întotdeauna. Aşa se explică faptul că adultul despre care-mi vorbiţi a introdus o singură dată contul, pentru achiziţia unei „puteri” de 6 lei, extragerile făcându-se ulterior automat din contul bancar”, a explicat pentru „Adevărul” unul dintre împătimiţii jocurilor de pe telefon.

Ce spun psihologii

Tot mai mulţi copii, încă din primele luni de viaţă sunt expuşi intensiv televizorului, telefonului mobil sau tabletelor. Părinţii şi bunicii sunt fascinaţi când văd cât de repede se liniştesc copiii, fără să aibă vreo idee despre capcanele mediului virtual asupra creierului aflat în dezvoltare.

”Primii 3 ani reprezintă o perioadă esenţială în dezvoltarea creierului şi a reţelelor neuronale ale copilului. În faţa mediului virtual, copiii nu au parte de experienţa obişnuită a limbajului, de stimularea gândirii şi a reflecţiei pe care părinţii, bunicii şi alţi oameni le oferă, în general” afirmă psihologul Marius Zamfir, specialist care vorbeşte chiar despre dezvoltarea unei tulburări numită autism virtual în cazul unor copii expuşi prea mult la realitatea virtuală.

Recuperarea copiilor cu autism virtual este însă posibilă, dacă se elimină consumul de mediu virtual, ulterior fiind nevoie şi de intervenţie psihologică de specialitate”.

Creierul, la fel ca întregul organism uman, are nevoie să se hrănească pentru a se dezvolta normal, mai spune psihologul, precizând că hrana creierului, mai ales în primii ani de viaţă, dar nu numai, este reprezentată de stimulii mediului extern, receptaţi prin organele de simţ, dar şi prin mişcare. În primii doi ani de existenţă, creierul îşi triplează dimensiunea, de la o medie de 333 de grame până la 1 kg.

Amprenta luată în somn

În Statele Unite, un copil dependent de jocurile pe smartphone aştepta ca mama lui să adoarmă pentru a obţine acceptul necesar achiziţiilor. Acesta lua telefonul mamei, îi apuca mâna şi lua amprenta. Apoi accepta plata pentru achiziţia „puterilor”.