C roşetam la postarea asta despre cui să mai dăm anul ăsta 2% din samavolnicele noastre impozite, când am aflat de la un amic trăitor sub cârmuirea doamnei Merkel că statul german îi scuteşte pe contribuabili de impozit pentru anumite sume cu care aceştia îşi ajută părinţii sau diverşi alţi aparţinători în nevoie.

De exemplu dacă lucrezi în Germania şi ai o mamă pensionară în România, ai dreptul la scutire de impozit pentru o sumă de 4000 de euro anual. Dacă mama trăieşte într-o ţară mai capitalistă decât România, suma poate urca până la 8000 de euro anual. Sau poate scădea până la 2000 dacă părinţii trăiesc undeva în lumea a treia, probabil. Totul se reglează odată cu declaraţia pe venitul global, la care trebuie să anexezi o declaraţie a persoanei ajutate şi o dovadă bancară, eventual, în sprijinul acestei afirmaţii.

Acuma, câţi dintre voi vă ajutaţi părinţii cu bani, aici în România? Sigur, se poate şi invers, inclusiv la mine, în anumite situaţii, dar de regulă un pensionar român nu prea se poate întreţine din pensia lui fără un ajutor oarecare de la copil. Că de aia ne-au făcut, nu?;) Aşadar, frumos ar fi ca şi statul român să acorde o deducere din asta fiscală, că îi facem treaba cum ar veni. Ne îngrijim de persoanele aflate în dificultate în locul protecţiei sociale.

Taxa pe celibat la noi şi în Germania

Dar, tot în ograda doamnei Merkel există şi contribuţia diferenţiată pentru concediul de maternitate. Cine nu are copii şi are peste 24 de ani plăteşte mai mult. Un soi de taxă de celibat cum aveam şi noi pe vremuri, când tovarăşul voia să dăm ţării cât mai mulţi copii şi ne „stimula” pe toate căile. Mama avea un prieten a cărui soţie nu putea să facă copii. El chiar îşi dorea săracul, dar … nu voia Dumnezeu 😉 Îmi amintesc ce discuţii aprinse aveau de câte ori venea la noi şi se plângea că nu e corect ca lui să-i oprească din salariu o sută şi ceva de lei pentru că nevasta nu poate avea copii. Cred că mama i-a zis o dată, în glumă, să mă înfieze pe mine, că până la urmă regimului nu-i păsa unde e născut copilul, dacă soţia nu putea, dar soţul da, de ce să nu facă unul în afara casei, copil să fie 😀

V-am dat exemplele astea două cu gândul că, cine ştie, poate află şi celebrul domn Gherghina din Ministerul de finanţe – conţopist de care s-au temut toţi miniştrii, inclusiv premierii din ultimii 20 de ani – că nu trebuie să inventăm noi de fiecare dată gaura din covrig, când vrem să mai reglăm nişte taxe sau să stimulăm contribuabilul să-şi declare veniturile. E suficient să copiem ce fac alţii, probat, de ani de zile. Dar se pare că deducerile fiscale la noi nu se aprobă nici măcar când e rost de câştigat ceva, cum ar fi să-i scuteşti de impozit pe cei care-şi fac asigurare medicală privată sau asigurare de locuinţă sau orice care ar stimula cetăţeanul să aibă grijă singur de el şi să nu mai stea cu mâna întinsă la stat.

1,6 milioane de donatori de 2% din 5 milioane de angajaţi

Pentru că noi trăim totuşi în România, şi suntem conduşi de nişte tovarăşi care o cam urăsc pe doamna Merkel, să ne concentrăm aşadar pe ceea ce ni se permite aci, pe meleaguri mioritice, să facem cu 2% din impozitele noastre.

În 2012 numai 1,6 milioane de români au direcţionat cei 2% către cineva (sursa). Pe restul nu i-a interesat. România are totuşi cam cinci milioane de salariaţi oficial. Ce să deducem de aici că gradul de nedepunere a declaraţiilor de venit este atât de mare? Pentru că nu cred că dacă cineva tot îşi trimite fişa fiscală la ANAF, refuză să bifeze şi destinaţia celor 2 %. E adevărat că ăia care nu au alte venituri decât salariul nu sunt obligaţi să depună declaraţia, dar tot cred că sunt mai mult de 1,6 milioane cei care îşi rotunjesc veniturile pe lângă salariu. Uite de exemplu din răspunsul ANAF reiese că cei mai leneşi dintre bucureşteni sunt ăştia ai mei, din sectorul 3, care nu ies nici la vot. Nu ştiu de ce ne domină atâta apatie în zona asta. Dar măcar noi suntem consecvenţi, pe când la nivel naţional printre cei mai leneşi la direcţionat 2% sunt ai lui Dragnea, din Teleorman, care s-au înghesuit la vot şi cu morţii şi cu viii 😉

Cui să-i daţi like în lei

Deci mă gândesc că o stimulare a contribuabilului cu niscai deduceri n-ar strica, pentru educaţia fiscală a naţiei, măcar. Dar dacă domnul Gherghina nu o face, zic să vă informez eu. Pierdeţi o oră din viaţa dumneavoastră, renunţaţi la câteva like-uri sau share-uri şi ocupaţi-vă anul ăsta să vă completaţi fişa 200 sau 230, în funcţie de categoria din care faceţi parte. Gândiţi-vă că nu vă costă nimic, e tot ca atunci când dai like, doar că acum chiar contează. În felul ăsta o să ajutaţi să existe şi să meargă mai departe o asociaţie neguvernamentală despre care, cine ştie, poate veţi ajunge vreodată să daţi share că uite ce minune a făcut, şi cu ajutorul celor 2% de la voi. Sau poate va face ceva care să conteze pentru voi sau pentru copiii voştri.

Eu vă dau câteva exemple, organizaţii pe care le cunosc, dar sunteţi liberi să găsiţi alte cauze în care credeţi şi să le trimiteţi lor banii. Eu îi enumăr în ordine alfabetică:

APADOR-CH – Asociaţia Pentru Apărarea Drepturilor Omului din România – Comitetul Helsinki este una dintre cele mai vechi organizaţii din România şi mulţi dintre cei care au ajuns cu diverse treburi la CEDO au auzit de ea sau au primit ajutor. Eu am colaborat cu ei anul trecut pentru modificarea legilor poliţiei şi jandarmeriei, a legii adunărilor publice, şi colaborez în continuare pe alte proiecte. APADOR-CH nu primeşte niciun ban de la stat, toate proiectele lor sunt derulate cu finanţări externe. Dacă vreţi să întăriţi drepturile cetăţeneşti în România, asta ar fi o cale.

ASUR – Asociaţia Secular Umanistă din România s-a înfiinţat în 2010 şi promovează secularismul, gândirea critică, ştiinţa şi separarea statului de biserică. Despre câteva din campaniile lor trebuie să fi auzit, dacă nu auziţi acum: Stop îndoctrinării religioase în şcoli, Nu-ţi lăsa banii în plata Domnului sau scrisoarea comună adresată marilor primării din ţară prin care li se cerea să nu direcţioneze bani pentru Catedrala Neamului.

Asociatia de protectie a animalelor ROBI – are zeci de maidanezi la adăpostul de la Glina şi organizează campanii de adopţii pentru câini şi pisici, precum şi evenimentele din categoria “Donează o conservă” pentru aceleaşi patrupede din adăpost.

ApTI – Asociaţia pentru Tehnologie şi Internet susţine o lume digitală liberă şi un Internet asemenea, cu respectarea dreptului la exprimare şi la viaţă privată. Eu am aflat de ei în 2011 când am scris mai mult despre Big Brother şi cum vrea el să ne cotropească vieţile.

Clubul Câinilor Utilitari – este asociaţia care dresează câini de rasă sau maidanezi pentru operaţiuni de căutare şi salvare din dărâmături sau alte situaţii speciale. Eu i-am cunoscut cu ocazia portretului pe care i l-am făcut lui Codruţ, maidanezul antrenat să fie Saint Bernanrd 😉

Make a Point – Asociaţia lu Mache cum îi mai zicem noi prietenii, este o organiaţie culturală care vrea să ducă arta şi la periferie, mai exact în Pantelimon. Eu am colaborat cu ei anul trecut pentru reabilitarea Turnului de apă şi artă, despre care v-am povestit la Revelion. Gătirea turnului încă nu e gata, dar Make a Point mai organizează seri de filme sau expoziţii şi seminarii de regenerare urbană.

Miliţia Spirituală – Am participat la câteva proteste care ar fi fost mult mai plicticoase dacă n-ar fi beneficiat de tuşa de spontaneitate a băieţilor de la Miliţia Spirituală. Misiunea organizaţiei este de a mobiliza conştiinţa civică activă şi spiritul solidarităţii cetăţenilor, plecând de la următoarele valori: libertatea de conştiintă; militantismul şi determinarea pentru consolidarea spiritului civic; solidaritatea; demnitatea persoanei umane; curajul de a asuma o opinie si de a o susţine prin acţiuni concrete.

Mai sunt două organizaţii pe care le admir, deşi nu am lucrat personal cu ele, deci vi le recomand:

Samusocial din Romania – Organizaţie înfiinţată după modelul Samusocial International (care are 10 filiale pe 4 continente), care derulează programe pentru oamenii străzii. Ei colectează anual haine groase pentru iarnă şi se străduiesc să ajute oamenii străzii în condiţiile în care Bucureştiul nu are vreun azil de noapte susţinut de primărie şi nici biserica nu dă pe afară cu ospitalitatea când e ger.

SMURD – Serviciu Mobil de Urgenţă Reanimare şi Descarcerare – înfiinţat în anii 90 de doctorul Raed Arafat, s-a extins în toată ţara şi acum înglobează pompieri, personal medical, beneficiază de finanţări publice centrale şi locale, dar are nevoie şi de contribuţii private. E un fel de biserică dar mai bună 😉 Probabil că am avut sau vom avea nevoie toţi mai devreme sau mai târziu de el. Decât să fie prea târziu pentru noi, mai bine donăm din timp.

Ce trebuie să faceţi:

Dacă pe site-rile organizaţiilor către care vreţi să dirijaţi cei 2% nu găsiţi formularele aferente (eu v-am dat link-uri către acele formulare la fiecare ONG) le puteţi descărca de pe site-ul ANAF unde vi se explică şi cum să faceţi. 200 pentru venituri obţinute din activităţi independente şi 230 pentru venituri obţinute din salariu. Tot aici găsiţi şi adresele administraţiilor fiscale în funcţie de localitatea de reşedinţă, la care trebuie să trimiteţi fişele respective completate.

Dacă am uitat vreo organizaţie care ar trebui recomandată, o să mai completez postarea zilele astea. Termenul limită pentru trimiterea formularelor la fisc este 24 mai 2013.