Atitudinea șefilor PNL este, însă, tristcomică. Ei raportează succese: „cel mai bun rezultat din istorie…”, „niciodată în istorie…”, „pentru prima dată în istorie…”. Faptul că aceste vorbe mari sînt rostite fără convingere, ba chiar cu un pic de frică, tocmai la București, locul umilinței politice totale pentru PNL, îi face pe cei doi lideri să pară niște clovni albi, triști. Iar partidul lor, un pic agitat acum, pare destinat eșecului în cel mai cehovian sens. Întrebarea esențială este: de ce PNL refuză să vadă realitatea și refuză să facă ce trebuie? Primul răspuns, la îndemînă, ar fi că cei doi nu vor să plece din scaunele lor. Poate și asta. Dar, răspunsul de profunzime mi se pare acela că, dacă partidul admite că se află în situația în care toată lumea vede că se află, liderii chiar nu mai știu ce să facă. Singurul lucru de care este în stare echipa Gorghiu – Blaga este să meargă înainte, la fel ca pînă acum. Nu au idei, nu au curaj, nu au viziune – toropiți de propria lor mediocritate, conducătorii PNL nu pot decît un singur lucru: să rămînă ei înșiși și să facă ce știu, adică să facă ce știm.

Primul motiv pentru care PNL nu va învinge PSD la toamnă este chiar acesta: liberalii nu recunosc că au pierdut acum, cînd chiar au pierdut. În spirit propagandistic-comunist liderii PNL vorbesc despre victoriile punctuale din Ardeal și Banat ca despre victorii ale partidului sub conducerea lor. Discursul despre victoriile ardelene este menit să facă uitat dezastrul de la București – jalnică și inutilă încercare. Doar că dnii Boc, Falcă, Hava, Florea, Scripcaru au, fiecare, o istorie politică fără nici o legătură cu înțeleapta conducere. Acești oameni au cîștigat primăriile lor în 2012, fiind toți oameni ai PDL. Să fi fost pedelist în 2012 și să cîștigi alegeri uninominal – iată proba supremă de anduranță politică! Acum patru ani, atmosfera politică pentru orice candidat PDL era infernală. Un val de ură publică nemaivăzut în amploare și intensitate, ridicat iresponsabil peste țară de Dan Voiculescu, Victor Ponta, Crin Antonescu făcea ca PDL să fie pur și simplu spulberat în alegeri. Unii, puțini, cu adevărat cei mai buni, au supraviețuit. Ca niște vietăți care au trecut și prin glaciațiune și prin erupții vulcanice, și prin inundații și prin deșert, și prin prăbușiri și prin înălțări, acești oameni au dovedit că sînt, cu adevărat, politicieni puternici, adevărați supravițuitori. Un primar de la PDL care a cîștigat alegeri în 2012 poate cîștiga oricînd orice alte alegeri – un mediu social-politic mai ostil decît atunci nu se mai poate întîlni. Prin urmare, victoriile acestor primari ardeleni, și mai ales cea a lui Emil Boc, sînt meritul lor exclusiv. Ba să nu uităm că pe unii dintre ei înțeleptul PNL chiar se gîndea să-i dea afară. Ideea că Alina Gorghiu ori Vasile Blaga, cu luminile lor politice, ar avea vreun merit pentru scorurile ardelene ale PNL este fie o prostie, fie o ticăloșie. Oricum, n-o crede nimeni.

PNL are cea mai mare problemă la București. Aici, pe de o parte, PNL nu poate părăsi umbra USL. Sînt cel puțin două sectoare în care candidații PNL (toți foști useliști) au intrat în competiție avînd o frumoasă amintire a relației cu pesediștii – de ce s-o spulbere? Pe de altă parte, foștii pedeliști de la București au neșansa apropierii de Vasile Blaga și de grupul său de pierzători. Nu e întîmplător că victoriile peneliste la aceste alegeri au avut loc exact în filialele care sînt suficient de puternice și de independente încît nu sînt influențate în acțiunea lor politică de liderii de la centru. Organizațiile direct conduse de mofturile centrale (București, Constanța etc) pierd alegerile una după alta. Capacitatea clovnilor albi de a produce contraselecție e uluitoare. De cîte ori a avut de ales între oameni, au ales mediocritatea, slugărnicia și prostia. Vasile Blaga nu poate lucra cu oameni de calitate, nu poate aprecia nimic mai mult decît loialitatea față de el.

La București, PNL nu se poate reconstrui decît printr-o masivă infuzie de oameni noi, de idei noi, de atitudini proaspete. Inerțiile instituționale ale celor vechi sînt firești. La fel, frustrările celor care activează de mult timp și se vor vedea, de-odată, depășiți și la pusul pe liste și la ieșitul la televizor și la vorbitul în ședințe de unii care abia au venit spre partid. Dar înnoirea, deschiderea partidului, care arată acum ca o conservă expirată, este singura șansă. Altfel, cu o bună prestație a USB în Consiliul General, PNL va rămîne al treilea partid și în următorul ciclu electoral. Toate acestea vor trebui gestionate de un lider abil, cu viziune, tenacitate și, mai ales, inteligență, căci penuria de inteligență politică este vulnerabilitatea majoră a acestui partid, acum. După cîte văd, există un singur om capabil să scoată PNL București din marasm: Toader Paleologu. Are absolut toate calitățile necesare, iar defectele- i se pot estompa prin punerea lui în colaborare cu alții. Mai ales în ultimele săptămîni, Toader a dovedit că înțelege ce se întîmplă în acest loc mult prea complicat pentru Gorghiu&Blaga, numit București. La PNL București, de aici trebuie plecat: este nevoie de oameni care chiar înțeleg ce se întîmplă și, în afară de Paleologu, altul nu văd.

PS. Aud că PNL vrea să-l dea afară pe Paleologu. Să ai un singur om care poate revitaliza filiala București și tocmai pe acela să-l dai afară: asta numai niște lideri cum sunt cei doi clovni albi pot reuși.

Opiniile exprimate în paginile ziarului aparțin autorilor