Sredinom lipnja 2018. godine, Ministarstvo regionalnog razvoja i EU fondova raspisalo je natječaj za nabavu nečega što su nazvali “cjelovitim i funkcionalnim programskim rješenjem informacijskog sustava za strateško planiranje i upravljanjem razvoja koje sadržava registar projekta”.

Vrijednost nabave procijenjena je na 12 milijuna i 991 tisuću kuna plus PDV, a na natječaj se javio samo jedan ponuditelj. Odnosno, zajednica ponuditelja koju su činile tvrtke Ampelos d.o.o. te InfoDom d.o.o.

Ponudili su isporučiti traženo za 16.238.750 kuna s PDV-om, i ministarstvo koje vodi Gabrijela Žalac to je prihvatilo. Iako je Ampelos d.o.o., koji se prijavljuje na prvom mjestu ponuđača, tvrtka koja ima jednog zaposlenog, u godini ranije imala ukupne prihode 274.000 kuna te dobit 800 kuna, a nemaju ni web stranicu. Tvrtka je pritom dugo, 64 dana, bila u blokadi. Datum natječaja zgodno im se poklopio jer nešto ranije ne bi mogli dostaviti potvrdu da šest mjeseci nisu bili blokirani, što je preduvjet za bilo kakvo poslovanje s državom.

Kako je dobit tvrtke eksplodirala u 2018. godini

Nismo dobili odgovor u kojem su omjeru od ovog prihodovale tvrtke koje su se zajedno prijavile na natječaj, no posla koji im je dodijelilo ministarstvo Gabrijele Žalac, tvrtka Ampelos d.o.o. je eksplodirala. Prihodi su im u odnosu na prethodnu godinu narasli 4740 posto, a dobit zbilja impresivnih 910 882 posto. U godini prije natječaja, Ampelos je godinu završio s 9 tisuća i osamsto kuna na računu. Nakon posla s ministarstvom Gabrijele Žalac, u blagajni su imali drastično više, 10 milijuna i 200 tisuća kuna.

Jedan od ključnih detalja u ovoj priči proizlazi iz Registra nabava ministarstva: jasno je naznačen rok isporuke 30 dana od potpisivanja ugovora. Tko god se bavio izradom bilo kakvih informacijskih sustava temeljenim na bazama podataka zna kako se taj posao apsolutno nemoguće obaviti u roku 30 dana.

“Iskustvo pokazuje kako su natječaji na koji se javljaju manje od četiri ponuditelja obično namješteni”, kaže u razgovoru za Telegram informatički stručnjak Marko Rakar. “Nadalje, odabrani dobavljač nema apsolutno nikakve, pa ni najmanje kompetencije ili reference za posao koji obavlja. Ne postoji povijest sličnih rješenja, domaćih ili u inozemstvu, te je jasno samo promatrajući broj zaposlenih kako je “pobjednička” ponuda bila kroz razne parametre podešena za samo jednog dobavljača koji će pokupiti proviziju, dok će sav posao odraditi tvrtka Infodom”, detaljizira Rakar, dodajući kako je smiješno što se tvrtka Infodom nije sama javila i pobijedila na natječaju, “s obzirom na to da Ampelos ne daje niti trunke dodane vrijednosti i samo povećava trošak”.

Stanje koje nastaje zbog neznanja, nesposobnosti ili čistog kriminala

S druge strane, Rakar upozorava da bi bilo zanimljivo vidjeti što to doista košta 12 milijuna kuna, koji su rokovi isporuke i zašto neko već postojeće rješenje, domaće ili strano, ne odgovara specifikaciji. Telegram je pokušao doći do tih informacija u Ministarstvu, no do zaključenja ovog teksta nismo dobili odgovor.

Indikativno jest što je Ampelos spornu godinu završio s 8 i pol milijuna kuna dobiti, a vlasnik si je isplatio puni iznos nakon plaćenog poreza na dobit – 6,9 milijuna kuna. Dodatno, Ampelos je tu 2018. završio s profitnom maržom od gotovo 65 posto, što je dvostruko bolje od softverskih divova poput Googlea i Microsofta, te nekoliko puta bolje od prosjeka hrvatske IT industrije.

“Hrvatska je samo jedna od 28 zemalja koje koriste EU fondove i jedan od tisuća institucija na svijetu koje moraju voditi projekte. Što je to toliko specifično za njih da bi se uopće pribjeglo razvoju vlastitog rješenja ostaje nepoznato, no moje iskustvo kaže da se takvim rješenjima pribjegava onda kada praksa naručitelja, u ovom slučaju ministarstva, zbog neznanja, nesposobnosti ili čistog kriminala odudara od najboljih svjetskih praksi pa stoga druga rješenja jednostavno ne mogu biti podobna”, dodaje Rakar i detaljizira dodatne probleme.

Taj posao prvo je trebao koštati 5,7 milijuna kuna

“Mimo toga, ovih 12 milijuna kuna je samo vrh sante leda, jer razvojem ovakve bespotrebne aplikacije ministarstvo sebe ograničava na jednog dobavljača bez kompetencija koji će kroz troškove održavanja i navodnih nadogradnji poput vampira isisati dodatne desetine milijuna kuna u godinama koje dolaze. Ovo je školski primjer ne samo namještenog natječaja, nego i nepotrebne nabave koja će generirati ogromne troškove i vrlo malo ili ništa koristi za ovo društvo, te na najbolji način ilustrira sve što je pogrešno u domaćoj IT zajednici koja posluje s državom. Nadajmo se samo da će se odgovorne institucije napokon početi baviti ovom i desetinama drugih sličnih nabava te ako već ministri nisu u stanju propisati fer i pošteni natječaj, da onda barem pravosuđe prorijedi dobavljače”, zaključuje cijenjeni informatički stručnjak Rakar.

Mediji su pritom već problematizirali nabavu tog “Informatičkog sustava za strateško planiranje i upravljanje razvojem”. Slobodna Dalmacija krajem prošle godine upozorila je kako je ministarstvo Gabrijele Žalac na taj projekt prvo planiralo potrošiti 5.764.800 kuna. Nakon toga, u šestoj izmjeni iz 2017. procijenili su vrijednost na 9 milijuna i 860 tisuća kuna, da bi na kraju završila na spomenutih 13 milijuna, odnosno 16 s PDV-om.

Ministarstvo je već bilo grubo povrijedilo sva pravila

Nismo još naveli sve zanimljivosti s ovim natječajem. Trenutačni direktor tvrtke Ampelos d.o.o. je Marko Jukić. Taj gospodin svojedobno je bio zaposlenik u tvrtki Micro projekt, kojoj je ministarstvo Gabrijele Žalac 2017. dalo posao razvoja IT platforme za strateško upravljanje, vrijedan oko 10 milijuna kuna. I za to pritom nije proveden postupak javne nabave.

Na rezultate tog natječaja iz 2017. godine žalila se tvrtka King ICT, u kojoj je jedan od čelnih ljudi svojedobno bio aktualni ministar obrane Damir Krstičević. Oni su u svojoj žalbi naglasili da je naručitelj, odnosno, Ministarstvo, odabirom pregovaračkog postupka bez prethodne objave poziva na nadmetanje grubo povrijedilo načela javne nabave iz članka 4. – načelo tržišnog natjecanja, načelo jednakog tretmana i načelo zabrane diskriminacije. Požalili su se i da je Ministarstvo kao obrazloženje za odabir postupka navelo da samo određeni gospodarski subjekt može izvršiti predmet nabave zbog zaštite isključivih prava, uključujući pravo intelektualnog vlasništva. Državna komisija za kontrolu postupaka javne nabave stoga je tada usvojila žalbu tvrtke King ICT i poništila odluku ministrice.

Ozbiljna žalba stigla je i na čudan natječaj iz 2018.

Spekuliralo se kako je možda sporno i to što je direktor i član Uprave Micro projekta, Mladen Šimunac, dugogodišnji poznanik ministrice iz vremena dok je ona bila na čelu HRAST-a (Agencije za razvoj Vukovarsko-srijemske županije) te dok je radila u županiji. No tada su za Jutarnji list iz Ministarstva odbacili sve „insinuacije da je poznanstvo između ministrice i djelatnika tvrtke Micro projekt imalo utjecaja na odluku o provođenju pregovaračkog postupka javne nabave za nabavu IT rješenja”.

Žalba je stigla i na natječaj koji su 2018. dobili Ampelos i Infodom. Žalila se tvrtka Enel Split d.o.o., iz koje su naveli da u dokumentaciji o nabavi nedostaje jasan opis predmeta, da se traži prilagođavanje sustava podzakonskim aktima koji uopće nisu navedeni te da je 30 dana prekratak rok za razvijanje i implementaciju tog projekta. Stoga su tražili da se natječaj poništi. No Državna komisija za kontrolu postupaka javne nabave taj je zahtjev odbila. Ministarstvo gospođe Žalac zamolili smo za detaljna pojašnjenja natječaja iz 2018. godine i njihov odgovor ćemo, ako ga dobijemo, objaviti u najkraćem roku.