"U razredu ih je od prvog razreda bilo samo dvoje koji nisu išli na vjeronauk. Sada ih je više, četvero ili petero. U početku je bilo vrlo problematično što su djeca provodila taj sat čekajući sama i bez nadzora pred učionicom. Tako je naše dijete još kao mali i razigran klinac skačući po hodniku pao na glavu i skoro slomio nos. U Hitnoj su rekli da je sve u redu, srećom. Učiteljica nam je savjetovala da bi bilo bolje za njega da sjedi u učionici negdje iza i igra se dok traje vjeronauk. To smo odbili jer bi to zbunilo dijete koje bi zapravo bilo na nastavi vjeronauka", opisuju Ivana i Hrvoje.

Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa nije za te učenike organiziralo alternativne izborne predmete. U kakvu je tu situaciju stavilo djecu opisuju nam roditelji jednog učenika četvrtog razreda, Ivana i Hrvoje .

Prema istraživanju koje je krajem prošle godine izvršio Forum za slobodu odgoja putem on-line upitnika i intervjua s roditeljima u Rijeci, Splitu, Zagrebu i okolici, u osnovnim školama 90,57 posto učenika pohađa vjeronauk, dok je isti slučaj sa 75 posto srednjoškolaca. Međutim, što je s onih 10 posto osnovnoškolaca i 25 posto srednjoškolaca koji ne pohađaju vjeronauk? Što oni rade za vrijeme vjeronauka?

Kasnije su njih dvoje iz razreda za vrijeme vjeronauka boravili kod defektologinje. "Ona je u našoj školi izvrsna osoba koju djeca beskrajno vole i jako je zabavna. Ne znamo što bismo da defektologinja nije takva kakva jest, jer bi to djeci koja ne idu na vjeronauk bila svojevrsna kazna, a ovako im je bila neviđena zabava. To je naša sreća, ali nije svuda tako", kažu.

Kći Jasne Šumanovac, koja danas ide u šesti razred jedne od zagrebačkih osnovnih škola, bila je u nešto drugačijoj situaciji, jer ih je u nižim razredima bilo devetero koji nisu pohađali vjeronauk. "Provodili su vrijeme s učiteljicom, crtali ili bojali u knjižnici. Sada su počeli organizirati nastavu tako da sat vjeronauka bude prvi ili zadnji sat, ove godine ima samo jedan sat u sredini rasporeda", opisuje Šumanovac.

Jasna Šumanovac: "Voljela bih da djeca mogu izabrati etiku, građanski odgoj ili da organiziraju predmet u kojem bi se podučavalo o svim svjetskim religijama. Smatram da bi to pridonijelo razvijanju tolerancije"

Iako njeno dijete nije osjećalo negativan stav ni od učitelja ni od djece zbog toga što ne pohađa vjeronauk, Šumanovac smatra da Ministarstvo treba drugačije riješiti ovu situaciju. "Tražili smo prije na roditeljskim sastancima da se vjeronauk stavi na raspored prvi ili zadnji sat, što sad uglavnom i jest slučaj. Međutim, voljela bih da djeca mogu izabrati etiku, građanski odgoj ili da organiziraju predmet u kojem bi se podučavalo o svim svjetskim religijama. Smatram da bi to pridonijelo razvijanju tolerancije", kaže.

I roditelji s početka teksta voljeli bi da je njihovom djetetu ponuđen alternativni izbor. "Upisali bismo dijete na predmet koji bi bio neka vrsta multikulture ili polako već i etike. Pa čak mi se čini kada bi bio predmet o multireligioznosti u smislu upoznavanja različitih religijskih shvaćanja, razmislila bih da li bismo ga upisali, ali svakako bismo prije toga rado popričali s osobom koja bi to predavala. Također, vrlo bi dobro bilo uvesti predmet spolnog zdravlja, iako bi bilo najbolje da predmet spolnog zdravlja bude u redovnoj nastavi, a ne kao alternativa vjeronauku ili kao što je sada, da ga uopće nema", ističe Ivana.

Pravobraniteljici za djecu upućeno je tijekom prošle godine desetak pritužbi u vezi s organiziranjem i provedbom nastave vjeronauka u osnovnoj školi. Prema pričama roditelja, čini se međutim da škole uglavnom pokušavaju slijediti naputak koji je početkom prošle školske godine izdalo Ministarstvo, da satove vjeronauka organiziraju ili prvi ili zadnji školski sat. Slična je bila i preporuka koju je nakon istraživanja dao Forum za slobodu odgoja, a pravobraniteljica za djecu tražila je isto još 2008. godine. Međutim, fizički je nemoguće da nastavnici vjeronauka u svim školama i svim razredima drže nastavu samo prvi ili zadnji školski sat, a da istodobno ispune satnicu.

Ministarstvo obrazovanja je "apsolutno svjesno činjenice da oko 15 posto učenika osnovnih škola ne pohađa nastavu vjeronauka ni jedne vjerske zajednice, pa se radi i na trajnom rješenju"

"Izborna nastava mora biti organizirana tako da ponuda nastavnih predmeta svakom učeniku omogući izbor nekog od ponuđenih izbornih predmeta", istaknuto je u zahtjevu koji je udruga Protagora u srpnju podnijela Županijskom državnom odvjetništvu u Zagrebu za mirno rješavanje spora s Ministarstvom znanosti, obrazovanje i sporta radi, kako navode, "utvrđivanja i sprječavanja daljnje diskriminacije učenika osnovnih škola koji ne pohađaju vjeronauk".

Udruga koja zastupa interese ireligioznih osoba napominje da su učenici "zbog svojih vjerskih, svjetonazorskih i/ili drugih uvjerenja stavljeni u nepovoljniji položaj u odnosu na učenike koji pohađaju vjeronauk". "Oni određeni broj sati provode u školi bez ikakvih odgojno-obrazovnih sadržaja. Ti su učenici, prema tome, diskriminirani u smislu Zakona o suzbijanju diskriminacije", navode.

Protagora, koju u ovom slučaju zastupa odvjetnica Vesna Alaburić, traži "da se utvrdi obveza žurne dopune Nastavnog plana i programa za osnovnu školu predmetom alternativnim vjeronauku i da se utvrdi primjereni rok za osiguranje izvođenja nastave toga predmeta". Ukoliko ne uspije pokušaj mirnog rješenja ovoga spora udruga je najavila je da će podnijeti tužbu Županijskom sudu u Zagrebu.