Jordan Peterson egy vitatott pszichológia professzor a Torontói Egyetemen, aki vallástörténeti kutatásával, illetve a kanadai gyűlölettörvény-szigorítás bírálatával szerzett országos és nemzetközi ismertséget. Peterson volt a C-16-os törvény, illetve a liberális gender-elmélet legfőbb bírálója, oly annyira, hogy a Torontói Egyetem adminisztrációjától két alkalommal is figyelmeztetést kapott. Végül azonban megtarthatta professzori rangját. A vitákat kiváltó kanadai professzor munkájára készítette az alábbi reflexiót vendégszerzőnk Kozma György, a budapesti Rabbiképző doktorandusza és alrabbi-jelöltje.

***

Úgy adódott, hogy az ex-szovjet zónában élek. Ezért hálás vagyok, amikor végre látok valakit Nyugaton, aki (mint Jordan Peterson tanár úr) komoly empátiával beszél az itteni szenvedésről: a százmilliókról a náci és szovjet terrorista rezsimek idején – mindkét csapat szocialista, csoport-identitásban gondolkozik, és megvetik az önálló individuumokat.

Nekem szerencsém volt, meglátogathattam párizsi nagybátyámat és ott rábukkantam 1974/75-ben, 20 évesen Szolzsenyitcin könyvére (melyet alapműnek tart JBP, Jordan B. Peterson professzor, aki híressé vált a Torontói Egyetemen, amikor elvi alapon szembeszállt a szélső-balos helyi szabályzattal, mely szerint a transzneműeknek külön névmás jár: „ze” (hisz se nem „he”, se nem „she”.)

Aztán megtudtam, hogy a latin tanárnőm annak a Kerényi professzornak az özvegye, aki közös könyvet írt C.G. Junggal, az archetípusok – ősképek – fogalmának bevezetőjével. A nagyapámat megölték 44-ben a nácik, de az ikertestvére korábban ismerte Freud-ot, s írt a lapjába, az Imago-ba. Mikor kimenekült az USA-ba, egy diákja megkérte, hogy írjon mapi elemzéseket freudi szempontból Roosevelt elnöknek, akinél gyakornokként dolgozott (s a neve: Henry Kissinger volt.)

Nem csak dicsekszem evvel. Hanem azt szeretném előre elmondani, hogy a torontói Jordan B. Peterson tanár úr (aki az individualista „középút” új sztárja a szélsőséges és rosszindulatú náci és komcsi uszítók közepette ma Amerikában a youtube-on) tanításai nem annyira ismeretlenek számomra, mint az átlagembernek. Beleértve a Freud által kitalált és Jung által gazdagított teóriát: hogy az egyén önmagára figyelve és azt javítgatva felépülhet – ahogy ő nevezi: ön-szerző lesz (self-authoring). /Én négy könyvet írtam önmagam átírása közben, az első egy gyerekkönyv /J. Laknerrel/ amelyben gyerekek megmentik az atombombától a világot (81) aztán hármat, amelyben a főszereplő C.G. Jung egyik kliense, a neves táncos, Nijinsky, aki mivel gyerekkori erőszak miatt voltak kényszeres azonos-nemű fantáziái, azzal gyógyult meg s vált családapává, hogy elfogadta Jung javaslatát: tekintse magát a Messiás hős-archetípus közeli ismerősének (avatárjának akár) és gondoskodjon pót-szülői aszexuális érintésről az elhagyott belső gyerek attól érzi magát elfogadottnak. A témák pontosan azonosak Peterson fő témáival, azért említem./

A cikkemben rabbinikus perspektívából mutatom be JBP nézeteit – bemutatom, mennyiben követője a zsidó és keresztény prédikátoroknak, illetve miben újító igazán. A messianista mozgalmak az általában gonosz hipnózisban élő tömegek tagjainak kínálnak gyors ébredést minden nemzedékben – és éppen a Bibliai Jubileum évek (jovél) , azaz a század 17/18-as és 67/68-as évei kedveznek az ilyesminek, hiszen ez a „rabszolgák felszabadításának” éve minden században, különösen a bibliai templom 900 évének korában. Tehát akik azt gondolják, hogy az érzelmi evolúvió ciklikusan fejlődik (spirálisan) , jól láthatják a megelőző hasonló mozgalmakat. Jordan Peterson fő inspirátora Carl Gustav Jung, akinek első híressé válása éppen 17/18-ra esik (és nem sokkal halála után 67/68-ra is).

Hiszek abban, amit JBP Szolzsenyicintől idéz, hogy a szívünk közepén fut a határvonal – és ha elrendezzük (sort out) vagy „megszereljük” magunkat, akkor képesek vagyunk a jót és a rosszat is látni mindkét oldalon. Peterson hozzáteszi, hogy ez a megosztottság örök és az agyi féltekékben hordozzuk sok milliárd éve.

Vagyis szükség van (lenne) a folyamatos megbeszélésekre, egyeztetésekre a jobb és bal oldali felek között. Az is látható, hogy az a szélsőség látszik mindig veszélyesebbnek éppen, amelyik nagyobb azonnali veszélyességet mutat, tőlük jobban félünk a másiknál. Most éppen hatalmas tömegek látják azonnali komoly veszélynek az extremista muszlim illegális bevándorlókat és azt a veszélyt is látják, amit az jelent, hogy a balosok tagadják ezt a fenyegetést, mert fontos nekik a dogma, hogy mindenki egenlő és mindenki jó. Tehát világos, hogy JBP elsőrendű feladatának látja leleplezni ezt az irányzatot. Mégis, én ilyen helyzetben igyekszem levezetni biztonságosan (sportban akár) a haragomat, hiszen JBP is figyelmeztet, tisztelnünk kell még a gyilkosokat is, mert ők is csak emberek. És mert direkt provokálnak, hogy fokozzák a feszültséget és mi is erőszakosnak nézzünk ki. Azonban megértem, hogy olyan gátlástalan a genderista Baloldal az ő konzervatív ideái hallatán, hogy néha nem bírja lenyelni dühét irányukban.

Fő célja azonos a Jungéval: egy univerzális moralitás megteremtése, amely egyszerre működik a racionális tény-tisztelő agyaknak, akik hajlamosak a relativizálásra s nihilizmusba csúszásba, hiszen a fizikai valóság semleges és nem irányítja tetteinket értékekkel: itt elképzelhető, hogy minden egyenlő, a hegyek is a síkság elemei… A jobb agyfélteke viszont, ahol a mítikus képek vannak tárolva (gyakran örökölhetően pl. nem kell kígyót vagy pókot látnunk, automatikusan megrémülünk tőlük) abban az esetben termeltet jutalomhormont, dopamint, hogyha vannak céljaink, amelyek fontosak, egy jobb jövő fantáziái – amelyek kiemelkednek és hierarchikus látásmódot igényelnek.

Nem titkolja, mennyire hálás Norbert Wiener-nek /mh. 1964/ aki bizonyította, hogy a jóérzés-hormon, a dopamin egy jobb ideális Jövő én-vízió felé való haladás során keletkezik az agyban. (Ez már a kétéltűeknél is akkor keletkezik, ha harcban győznek.) Mivel a képzelt jó Jövő fontosabb, mint a „rémes jelen”, a hierarchia fontos lesz. Ez az a konceptuális sarokpont, ahonnan harcba indulunk a balosok ellen, akiknek anarchikus állítása, miszerint „minden szöveg” és „végtelen értelmezési lehetőség” amely „csak a hatalmasokat segíti”, mondják. Azonban a hatalmasokat csak akkor lehet valóban megfékezni, Peterson szerint, ha létezik egy absztrakt szuverenitási, uralmi elmélet, amely független az alávetett domináns erőknek : a Császár vagy a Fáraó csak akkor fosztható meg az autokrácia túlzásaitól , ha van ilyan Felső Erő koncepció, ami magasabba vezéreknél is. Ezért központi konceptus, fogalom a „dominancia hierarchia” , amikor rámutatunk a lebecsült „istenség-idea” fontosságára éppen az elnyomás ellen, és hogy ezért harcolni érdemes az ateizmus ellen, amely – lévén az ego-t fékező Felsőbb Erő nélkül – önzések anarchiáját, felelőtlenséget és éretlenséget eredményez a tömegek szintjén, hatalmi visszaélést a vezetők körében.

Hogy ezt a gondolatot érdemes legyen elfogadni, nagyon széles ecsetvonásokkal kell felrajzolnia a mindünkben jelenlévő Gonoszt. Jobb, ha mindig emlékezünk arra, hogy bármelyikünk képes a legrosszabbra, arra, hogy náci vagy KGB-s börtönőr legyen – amikor a grupista /csoport-tudatú/ viktimségbe, áldozat-mivoltba zuhanunk s azonnal találunk perpetrátor /elkövető csoportokat, akiket majd büntethetünk bosszúálló jogos haragunkban. (Pl. a gazdagok, a zsidók, a férfiak, a nők, a kisebbségek, a fehérek stb.) / Igen, mi magunk is hajlamosak vagyunk gonoszságra, mert pl. mindenkinek vannak gonosz dolgokban résztvevő ősei: nekem például az egyik rokonom szervezte a szerb király elleni merényletet Hitler pénzén 1934-ben, egy másik pedig kb 300 évvel azelőtt el akarta rabolni Lipót császárt./

“Bárki, aki a világot akarja megváltoztatni, úgy hogy másokat változtatna meg, és nem magát – jobb, ha gyanakszik magára.”/Peterson, Maps of Meaning , 1999 p. 6./

“Ha egy racionális idea alá-ássa az érték érzésemet…akkor jobb, ha kételkedni kezdek a racionalitásom érvényességét.” Ezt Boss-tól és Biswanger-től idézi, jegyzi meg Peterson, mert fontos neki a források megemlítése./Peterson, Maps of Meaning, Routledge, 1999. p. 15. p./

Peterson leírja azt, ahogy az Ismeretlen hat ránk, egy ember példáján, aki azt gondolja, hogy jól teljesít a munkájában , de hirtelen kirúgják. Kétségbeesik előbb, de néhány nap múlva felmerül benne, „hogy sohasem szerette ezt a vacak melót, ez aztán a forradalmi új távlat…Az élet értelme megváltozik, ha a céljaink megváltoznak.” /MoM 1999 p 38/

“Ha semmibe vesszük egyetlen szükséges alrendszernek a szükségleteit, akkor ennek következménye az lesz, hogy felemeli a fejét az elnyomottak hangján.” /MoM, 1999, p 42/

Mivel az Jordan Peterson célja, hogy az ideáit pragmatikusan, gyakorlatilag is hasznosítsák hallgatói, a neurobiológia legújabb kutatásaiba öltözteti vázlatosan. Az emberek évmilliárdos lények utódai (majmok 60 millió és 7 millió éve humanoidok), azóta fejlődnek, alakulnak. (A bibliai fundamentalizmust elveti.)

A judaizmusban is azt tanítjuk (a fundamentalizmus elleni talmudi érveléssel , amely jellemző többek közt Soloveitchik és Kook rabbik tanítványaira is – egy köztük Russell Hendel , a rashiyomi.com szerkesztője), hogy a „6 nap” nem a fizikai világ teremtése, hanem az ember (=Ádám) prófétikus jövőbelátásának megteremtése. JBP Origenész-re hivatkozik az egyházatyák közül, aki metaforáknak látta a bibliai legendákat. Peterson: „A jelentést látjuk a világban. A világ a hitekből áll.” (Peterson, M.o.M, 38.o.) Örökölt és tanult hormonok és viselkedések eltérő karaktereket, temperamentumokat hoznak létre , amelyeket az első 5-6 nap karakteréhez hasonlítunk. (Kettéválasztás, az értelem fényei, az érzelem vízi állatai, az ösztönök állatai stb.) Ezek a viselkedési vonások villannak fel az ősi istenek alakjaiban, a fennmaradt mítoszokban és horoszkóp konstellációkban.

Peterson megemlíti és elmagyarázza a Nagy Öt karaktertípust /mely kétirányú, tehát Nagy Tíz – szinte épp 12, hisz a Flső lehet a Sors, a lenti meg az Ego s akkor elég tíz elem/: nyitottság, neurotikusság, lelkiismeretesség, alkalmazkodó, s extravertált. Mindenki más arányban részesül ezekből , belénk vannak programozva, alig módosítható, el kell tehát fogadnunk, és mint al-személyiségeket /szub-perszonalitásokat, al-személyiségeket/ kell kezelnünk őket.

Dr. Jordan Peterson az egyetemi előadásait is feltette a youtube-ra az agyi féltekékről szóló legújabb tanokról. A jobb oldal vizuális, archetipikus, érzelmi – a baloldal rendezettebb és részletlátóbb, verbálisabb – és lám, a statisztikák szerint bizonyos karakterjegyek (pl a neuroticizmus) és féltekés jellemzők inkább találhatók meg nőkben, mások pedig inkább férfiakban. Vagyis nem lehet kedvünk szerint gyúrni a jellegzetességeinket, sok millió éves szerkezetekről van szó.

Itt aztán megjelenik a bonyodalom, (amire kedvenc szava a „conondrum”) : a statisztikák bizonyítják, hogy a férfiak és a nők eltérő személyiségjegyekkel bírnak. /A nők alkalmazkodóbbak. Azt mondja erre Peterson, hogy egy kisgyerekkel elfogadóbbnak kell lenni, akkor is, ha valami rosszat tesz. És éppen ez az elfogadó alkalmazkodás és a rosszak „jónak” látása jellemzi a baloldalt a politikában. Ez a Tápláló Anya (Nurturing Mother) őstipusa Gorge Lakoff politológusnál is. /Árnyék oldala a Fefaló (devouring) anya. (Jung-nál „Sárkány Anya”, Lloyd de Mause-nál, aki statisztikkat mutat be honlapján a gyermek gyilkosságok , kannibalizmus és kínzások csökkenéséről fokozatosan, elkezdve a pólya-elhagyástól a puritánok Amerikájában (www.psychohistory.com) – „Gyilkos Mami”.

Tudósként Peterson nem tudja elrejteni e tényeket a diákjai elől. De azt nem mondja hogy erőltessük a hagyományos szerep modelleket. Mert magunktól is „az őseink előírásait követjük (nem ölünk, nem lopunk, nem vágyakozunk a máséra), csak ma már nem indokoljuk mesékkel a tetteinket.” (MoM, 1999, p. 19) És felteszi a humornak szánt kérdést is : „ Hát lehet, hogy a radikális feministák vonzódnak a Szaudi férfi dominancia /uralom/ iránt? ” (Youtube 3:55 a „Radical feminism” c. részlet. ) Azt is megemlíti, hogy Skandináviában, ahol a legtöbb az emberek joga az önmaguk választotta azonosságok terén, a statisztika szerint a tipikus női szakmákba özönlenek a nők, a férfiak pedig férfi szakmákat választanak, az átlagnál nagyobb gyakorisággal. s.

Nem áll szándékomban hosszadalmasan elidőzni a Peterson-ügy ilyen részleteiben, noha ez juttatta el a megérdemelt népszerűséghez. Mi itt kelet-Európa rónáin egy tekintélyelvűbb, paternalista történelemmel magunk mögött (és előtt) nem tudjuk megítélni ezeket a fura tüntetéseket, ahol a diákok hangosbeszélőkkel azt üvöltözik az előadni szándékozó professzornak (és senki nem fékezi őket), hogy „kuss, homofób szarember” , amit a professzor nyugodtan s csendben ülve eltűr. A mi nyelvünkben nincs bináris mutató névmás. Egyet használunk mindkét nemre és genderre (amire nincs szó). (Így van ez a baszk, a finn, a magyar és az észt nyelvben is.) Felmerül a kérdés, hogy egy ilyen átlagnál élesebben látó ember, miért húzza magára ezt a kínos skandalumot? /Azt állította ugyanis, hogya BC16 nevű ottawai gyűlöletbeszéd szabályzatba beemelt gender expresszió védelme hasonló a Szövetségi Törvényhez témában , s emiatt börtönbe kerülhet ő is, ha nem engedelmeskedik a „harmadik nem” által követelt új névmások használatában a szabálynak. Az ellenfeli bebizonyítják, hogy nem azonos az ottawai állami szabály a szövetségivel, mert abban nincs benne a „gender expresszió” szó. Ráadásul a bíróságnak bizonyítani kell az azonnali életveszély fennforgását, ha valakit vádolnak ezzel. De Jordan Peterson professzor szerint a szabályozás szelleme elfogadhatatlan – egy tudományos tényt (hogy az emberek 98%-ban nem változnak a szociális szinten a nemükben ) nem dönthet el a Korona dekrétuma: mert ez az a módszer, ahogy a jóakaratú korai kommunisták az egyet nem értőket a Gulág táboraiba zárják (és megölik).

Ha megnézzük a követői és ellenzői vitáját a közösségi oldalakon (FB, reddit) látható, hogy a posztmodernista-marxistának nevezett csapat – akik szerint az embereket nem determinálja a múlt, sem a történelmi érzelmi evolúció /DeMause/, sem a biológiai darwini múlt – joggal vetheti fel a kérdést : „Nos, és mit változtat, ha azt állítjuk, a dopamin jóérzés hormon csak egy Felső Cél felé haladva termelődik? Miért kéne innen ahhoz a hithez ugranunk, hogy fel kell éleszteni a „halott istent/Felsőt”? Hiszen a misztikus szavak, mint „isten” vagy a Hérosz, a hős, a Bohóc (trickster) nagyon szép kifejezések a Peterson dominancia hierarchiájából , a jelentés Térképéről, amit mi, Balosok is tisztelünk: a legfontosabb célunk, hogy a messiás által megígért „mindenkit szeressünk” ideát megvalósítsuk…miért kéne ezt pont a zsidók Bibliájának tanulásával kezdenünk? Mivel jobb az másoknál, akik jót akarnak az embereknek, mint Buddha, vagy akár éppen Marx?

Még ha vannak is terápikus gyógyító értékei az ősi legendáknak, miért is nem indíthatunk egy Tápláló Anya víziót és „mindenkit egyenlően táplálunk” benne? Miért kéne félnünk az Árnyékát, a Felfaló Gyilkos Anyát (a Nővér dekádot a Kabbalában – és leuralni a nőket és kisebbségeket?

És valóban, Peterson elmondja Junggal együtt, hogy az Anya-sárkányt legyőző Fiútestvér, a Hős megváltó lesz a Jövő vezetője (Izis és Ozirisz fia, Horusz) , de ez nem a zsidó-keresztény legenda, hanem egy univerzálisan megjelenő őskép. Nem kétséges, hogy Hitler korában a Jungiánusok (és Jung maga is néha) tudatosan kisebbítette a Judaizmus eredeti igazságát és fontosságát. Nem véletlen, hogy a Reneszánsz és a Reformáció koráig az átlagember nem ismerhette a biblia tartalmát anyanyelvén,. A katolikusoknál /a nagymamám szerint, aki oda született/ még a múlt század elején sem volt engedélyezve a mózesi ötkönyv eredeti tartalma (hogy Mózes, a felkent messiás minden nemzedékben megjelenik, ahogy Ezsaiás is jövendöli 600 évvel később) , de majd akkor, ha előbb mindenki mindenkit szeretni tud és feltalálják a klónozás utódját, a feltámadást és örök életet.

Peterson gyakran dicséri a régi zsidókat, hogy nem lázadnak, hanem vállalják a felelősséget, amikor újra meg újra földig rombolják őket. Hanem elfogadják, hogy bűnösök – ők tehetnek a bajról, valamit nem jól vettek célba: a bűn szó céltévesztést jelent, teszi hozzá, görögül is, lám. Hamartia, görögül. Csakhogy héberül 1000 évvel korábban már ezt jelentette. De ezt nem kérdezte meg egy montreáli vagy torontói rabbitól.

Ahogy már az „El” istennév is jelentéses szó: a „felfelé” irányt jelenti. Ebből ered az Allah név a muszlimoknál. Ugyanilyen megfelelő a jövendő messiás fogalma, a Jesua (=Megmentő). Ebből ered a kereszténység. (De mindkét csoport létezett a Templom 900 éve alatt…a szadukeusok /főpapok/ az Eloha hívei, a szamaritánusok /bevándorlók/ pedig a messiást várják(amint ezt Max Weber hangsúlyozta híres művében). Csak a rabbik ragaszkodtak valamiért az Örök-Való elnevezéshez. Talán mert a létige fontos volt- mert tartalmazza a Jövőt?

Jung tudatosan, és Peterson öntudatlanul szeretné elválasztani ezt az ideát a zsidó eredettől. (Mit számít, hogy benne van a Bibliában, hogy a Jehoda a törzs nevét a Jövő-Hódoló jelentésű nevet kapja anyjától, Leától. Ezt a mndatot nem tartják fontosnak.) Nyilván nem fontos az sem, hogy az ézsaiási jövő-vízióban szereplő „szenvedő szolga”, amely a végső napokban megjelenik, 400 évvel korábbi toposz az ő idejét hirdető keresztényeknél.

Ez a fajta kisajátítása a forradalmi zsidó eszméknek (gyerekek helyett állatokat áldozni, hiszen a többieknek az állatok istenek voltak!) 2000 évnél is régebbi. Az elvek kisajátítása aztán tömeges gyilkosságokhoz vezetett. Ezért ma valami módon ezt fel kell vetni, hiszen a zsidók s a keresztények próbálnak közösen egymás megértéséhez eljutni (mert egy új, közös ellenség bukkant fel.) Hiszen Peterson hosszan mesél arról, hogy Ábelt sikeres volta miatt öli meg Káin irigységből. Pont úgy, ahogy a zsidókat üldözik minden korban.

Peterson mindenféle ethnocenrizmust ellenez (a Kaukázusit, a fehéret is és így talán a zsidókét is ), mert a csoport-tudat szerinte ártalmas. Önterápiával kéne ez ellen tenni, hogy autonóm egyéniségünkre lehessünk büszkék. (Nem tud róla, hogy a Yehodi szó – a „zsidó” eredetije – Jövő-Hódolót jelentett és több törzs szövetsége volt, nem egy nép és nem is egy vallás- hanem egy tudás a Jövő fontosságáról, amiért – ezt jól látja JBP – feláldozzuk a jelenbeli örömeink egy részét.)

Az a tény, hogy a nem-zsidók milliárdjai keresztény legendákból értették meg a Megváltás koncepcióját nem kéne, hogy arra indítson egy pszichológia-történészt, hogy mellékesnek tartsa, hogy a zsidók több ezer évvel előbb fedezték fel ezt az Ideális Én jelképet. Minden nemzedékben láttak maguk közt „csodarabbikat” , akit a megjósol Messiás avatárjának tekintettek a híveik.

Peterson tanár úr elmondja, hogy Szolzsenyitcin letartóztatásakor nem a rendszert okolta, hanem a saját leltárát gondolta át – vállalta a maga felelősségét. C.G. Jung, Peterson másik fő forrása az addiktok és alkoholisták számára javasolta az állandó leltár írást, és a Magasabb Erő elfogadását az életükben – hogy nem az ego dönt.

Peterson érvelésében nyitva van egy rés. Az ellenfelei azt mondhatják, hogy igen, Nietzsche igazat mond, „isten meghalt” , és ha Peterson szerint Magasabb Ideálra van szükség – hát miért nem Jó Jövő az egyenlő elosztás, amely rendszerben mindenki szeret mindenkit és feltalálják az Örök életet és eljön a Messiás/Krisztosz. Csak az, hogy a baloldal a Tápláló Anya megfelelője és annak van egy pusztító árnyéka – nem elegendő ellenérv ez ügyben.

JBP egyszerűen megfeledkezik arról, hogy az „istennek” (ami szerinte egy megfoghatatlan, mindenkinek eltérő üres szó) van jelentésteli neve: teremtő, örök-Való. Azt mondja, hogy az „istenek” univerzális mítikus hős legendákból erednek – tehát mindegy, hogy melyik mítoszt használjuk. Akár használhatjuk a HurriCan-t a majáktól – amely Egy-Lábút jelent és ma is használjuk a hurrikánra. (A sánta Oidipusz,vagy a sánta Jákób vannak Lábról elnevezve még.)

Az „isten” , a „god”, „bog” szó csak akkor érthető szó, ha Állat-isten, vagy hegy-isten, vagy szeretet-isten összefüggésben használjuk, önmagában nem utal egy Felső Erőre (mint az Él) vagy a Jövőre. A jelentéstelen „isten” szó meghalhat Nietzsche szerint (s ez tragédia). De az Örök-Valóról – a Lét teremtőjéről,a levendítőről hogyan is mondhatta volna Nietzsche, (ha tudott volna héberül) hogy „nem létezik?”

Peterson szerint „egy filozófiai problémát a téma teljes komplexitásában kell bemutatni.” Lehet, hogy ezt a jó tanácsot érdemes lenne követnie. Érdemes lenne belenéznie egy vallási enciklopédiába a YHWH címszónál. Sok vita zajlik ekörül évezredek óta. Van aki szimplán hamisít és az Ehyeh szót ami jövő idejű, jelen időben fordítja (és a YHWH-t is ugyanígy).

A newworldencyclopedia.org viszont azt mondja a Meaning-Jelentés felirat alatt a YHWH nevű szócikkben:

„Yehaweh héberül a „Lenni” ige jövő ideje. (Ezért tartja az Evangelista olyan fontosnak az Ige kifejezést, amivel sokat bírkozik Peterson is: ő belelája a „tudatosság” fogalmát, de ez csak egy sejtés, nem bizonyítható, hogy közük van egymáshoz.)

„Az isten-név jelképes és szellemi jelentése sok vallási hagyományban vita tárgya. Az egyikben a Yahweh a héber „lenni , válni” ige alakja הוה (ha•wah, ), amely lefordítva „Váltatandja” „Levendíti” – angolul: “He will cause to become.” Arabul Yahyâ jelentése “aki él”

Hogy miért vannak a viták? Mert ha elismernék, hogy a héberek a Jövőről nevezték el a legfőbb erőt, istent, akkor a messiás múltbeli elképzelése az ő jövőbeli messiásuk mellett eltörpülne – abban a percben, amikor a tudósok felfedezik, hogy a jövőkép igenis alapvető a jó-érzés (dopamin-szisztéma) miatt, tehát valami igazságra találtak rá ebben a Névben.

De van egy teljesen jogos oka is a vitának.

Több módon ki lehet fejezni a jövő árnyalatait – a létige aktív műveltető alakja héberül a piél alak: Jehaweh. A másikat gyakorítónak nevezik s ennek jövő ideje a pual : Yehuweh. Az első azt jelenti „képzendő”, levendítő (to be constituted) a második: újra-képző, levendítgető. (to be re-constituted)

A legmélyebb belátása Jordan Peterson professzornak az, hogy a neuro-kibernetikus Norbert Wiener felismerte, bebizonyította, hogy a jutalom-hormon, a dopamin akkor képződik, ha ismételhető minta, rend szerint viselkedünk, hogy amit teszünk, azt másnap és a jövő évben is megtehessük.

A három ábrahámi vallás számára alapvetően fontos, hogy elvesztek a magánhangzók a Frigyláda elveszése óta (és ezért nem tudjuk az Örök istennév kiejtését) – tehát ha két nyelvtani jövő-lehetőség közül az egyik gyakorító és a tudósok ezt preferálják, akkor egyszerűen fogadjuk el, hogy a Yehuve alak a győztes. A Peterson-féle paradigma máris történelmi jelentőségűvé válik. Bár ezt majd csak az utókor fogja észrevenni.

Kozma György

***

Kozma (Kecskeméti Herzl) György