Elrendelte a Kuruc.info holokauszttagadó cikkének törlését a bíróság – írja az MTI a Kossuth rádió Krónika című műsorára hivatkozva.

Az írás 2013 júliusában jelent meg az Auschwitzban fogva tartott zsidókról. Az írás kétségbe vonja a haláltáborban történteket.

Az ügyben nemzetiszocialista vagy kommunista rendszerek bűneinek nyilvános tagadása miatt a Tett és Védelem Alapítvány feljelentése miatt nyomozás indult, a rendőrségnek azonban nem sikerült megtalálnia sem a szerzőt, sem azt, aki közzétette az írást. A Fővárosi Főügyészség ezután kérte a bíróságot, hogy rendelje el a cikk hozzáférhetetlenné tételét.

Bagoly Bettina, a Fővárosi Főügyészség szóvivője a Krónikában azt mondta: az ismeretlen szerző, valamint a cikkhez hozzászólók olyan megállapításokat tettek, amelyekkel nagy nyilvánosság előtt a holokauszt tényét tagadták, kétségbe vonták, jelentéktelen színben tüntették fel, és ezzel bűncselekményt valósítottak meg.

Az ügyészség ezért indítványozta a cikk és az ahhoz fűzött hozzászólások végleges hozzáférhetetlenné tételét – tette hozzá.

A bíróság első fokon elrendelte a cikk hozzáférhetetlenné tételét. Póta Péter, a Fővárosi Törvényszék szóvivője a Kossuth rádiónak azt mondta: a bíróság egy munkanapot biztosított az amerikai székhelyű tárhelyszolgáltatónak arra, hogy a cikket tegye végérvényesen elérhetetlenné, illetőleg törölje adatbázisából.

Magyar bíróság most első alkalommal rendelte el internetes tartalom hozzáférhetetlenné tételét. Ha az amerikai tárhelyszolgáltató nem tesz eleget határidőben a végzésnek, a Külgazdasági és Külügyminisztérium jogsegélykérelemmel fordulhat az Egyesült Államok hatóságaihoz. Ha ez is eredménytelen lenne, akkor a Nemzeti Média és Hírközlési Hatóság szólítja majd fel Magyarország összes internetszolgáltatóját, hogy tegyék elérhetetlenné a holokauszttagadó cikket – hangzott el a Krónikában.

A büntető törvénykönyv 2012-es módosítása alapján rendelheti el a bíróság a blokkolást akár külföldi weboldaknál is. A módszer technikailag hasonlít a Kína köré felhúzott nagy tűzfalra, viszont nem Magyarország lenne az első európai ország, ahol hasonló megoldást alkalmaznak.

(A címben írt állítás a rendszerváltás utáni időszakra vonatkozik)