Gi rusmisbrukere mat – uavhengig av om de slutter eller fortsetter med stoff | Mone Eli Sæland

Mone Eli Sæland, førsteamanuensis, Fakultet for helsefag, Høgskolen i Oslo og Akershus

4. des. 2016 21:15 Sist oppdatert 2. november 2018

Sørg for at rusmisbruker får i seg nok god og sunn mat til å tåle de påkjenninger deres livsstil utsetter dem for, skriver Mone Eli Sæland. Kyrre Lien / SCANPIX

Rusdebatten er utsultet på matprat.

Debatt

Dette er et debattinnlegg. Meninger i teksten står for skribentens regning.

Det er lovende at rusdebatten har nådd et høyt nivå. Men stadig savner jeg økt fokus på det aller viktigste: At rusmisbrukere sikres trygge relasjoner til mat og medmennesker, slik at de kan fungere godt i sitt eget liv.

Det er viktigere at rusmisbrukere blir godt ernært enn at de blir rusfrie.

Viktig for å tåle påkjenningen

Rusmidler demper ikke behovet for livsviktige næringsstoffer.

Jo mer narkotiske stoffer som pumpes gjennom systemet, dess viktigere blir det med mat og tilskudd for å tåle påkjenningen.

Forskning har avdekket 100 prosent feilernæring blant gatenarkomane i Oslo (Sæland 2013). Marginaliserte rusmisbrukerne klarer ikke å passe maten selv.

Hva slags planer har det offentlige for å innfri rusmisbrukerens rettigheter til nok god og sunn mat?

Politiet skrev forleden ut en bot på to millioner til Oslo kommune. En dame i 60-årene døde av matmangel etter hjemsendelse fra sykehjem.

Mone Eli Sæland. Privat

Hva slags sanksjoner kan politiet pålegge kommunen for ikke å passe på rusmisbrukere?

Omsorg uten mat er ikke ekte omsorg

Rusavhengighet bunner i forstyrrede måter å tenke, føle, bedømme og aksjonere på. En hjernesykdom utløst av stress og mangel på ekte omsorg.

Omsorg uten sunn mat er ingen ekte omsorg. Vår relasjon til mat, til andre og til oss selv vil alltid prege livet på avgjørende måter.

Narkomani er plaster på såret selvfølelse, og flukt fra smerte og uro, og et liv som ble for vanskelig.

Store mengder sukker frigjør endorfiner og gir rusopplevelse. Opptil 30 til 40 prosent av energiinntak fra sukker er ikke uvanlig blant rusmisbrukere. Det reduserer inntaket av livsviktige næringsstoffer, øker mottageligheten for infeksjoner og diabetes type II og hjerte-kar-sykdommer.

Omsorg uten sunn mat er ingen ekte omsorg

Rusmisbrukere rammes 10–20 år tidligere av livsstilssykdommer, enda de har lave kolesterolverdier. Mangel på sunn mat, vitaminer, mineraler, essensielle fettsyrer og aminosyrer må nok ta sin del av skylden for dette.

Potensialet i mat for god rehabilitering

Rusmidler erstatter og trykker ned kroppens egen produksjon av stresshormoner. Det er derfor tunge heroinister blir som aspeløv når de legger bort nålen.

Mindre karbohydrater og mer fett i maten, og moderat fysisk aktivitet, øker kroppens produksjon av stresshormoner, og dermed energinivået.

Faste måltider og faste treningstider kan brukes til å øve system og struktur. En forutsetning for å kunne fungerer i siviliserte samfunn.

«Det ligger et unikt potensial i å gjenopprette en verdig selvforståelse gjennom maten og de omsorgsrelasjoner som er implisert.» (Anne Smehaugen 1947-2013).

Mat kan også bety mestring

For å sikre slekters gang er vi mennesker helt avhengige av vann, mat, seksuell omgang, omsorg for avkom og sosial interaksjon med artsfrender. Motivert av kroppens belønningssystemer, som etter innsatsen sørger for at vi føler oss vel og verdsatt.

Ubehag fra abstinens kan alternativt dempes med overstimulering av hjernens belønningssystemer via intensifierte relasjoner til mat og sexpartnere.

Visste du dette? Sukker er en døråpner til rusmisbruk, mener forskere.

Ukontrollert vektoppgang er fryktet under rehabilitering, også fordi langvarig underernæring gir redusert forbrenning. En annen fluktvei er over-erotisk utfoldelse; iscenesatt som multiple forelskelser. Et dårlig utgangspunkt for normal resosialisering.

Rusavhengige under rehabilitering har et brennende ønske om å skaffe seg venner utenfor rusmiljøet.

Opplæring i matlaging gir ikke bare mulighet til bedre ernæringsstatus for den enkelte, men også til mestringsopplevelse og felles måltider med venner!

Rusmisbrukere og «oss andre»

Våre medmennesker i periferien av velferdssamfunnet, på stadig flukt fra abstinens, kreditorer og politi, har en slitsom tilværelse. Det blir lite planlegging av mat.

Under et møte i Helsedirektoratets regi uttalte en representant forleden: «Det er mange hjelpere der ute, men det er lite hjelp å få!»

Tiltakene spriker i alle retninger, litt her og litt der.

Under pilotstudiet til min doktorgrad om matvaner og ernæringsstatus hos gatenarkomane, svarte en ung dame kontant på mitt spørsmål om hun følte seg bedre etter et ordentlig måltid mat: «Skulle're lissom værra no'n forskjell da på vårs rusfolk og dere andre?!»

Mitt budskap er enkelt, men samtidig vanskelig nok: Sørg for at rusmisbrukere får i seg nok god og sunn mat til å tåle de påkjenninger deres livsstil utsetter dem for.

Uansett om de for tiden ruser seg eller ikke. Det har de rett til!

Få med deg debattene hos Aftenposten meninger på Facebook og Twitter.