Krigen mot cannabis er avleggs

Peter Egge Langsæther

29. november 2013

Vi har verdens beste forutsetninger for en vellykket legalisering av cannabis.

Kostnadene ved forbudet mot cannabis er enorme. Store pengesummer overføres daglig til norske kriminelle og ender til slutt hos internasjonale kriminelle nettverk, i stedet for å brukes på forebygging eller behandling av rusavhengige. Politi og domstoler bruker store ressurser som kunne vært brukt på bedre ting, som å stanse den pågående ransbølgen. Mange dømmes for bruk og salg, noe som kan gi problemer på skolen og i arbeidsmarkedet senere. Forbud umuliggjør regulering: Det er ingen aldersgrenser, ingen kvalitetskontroller, ingen åpningstider.

Cannabisforbudet skaper en rekke alvorlige konsekvenser som ikke står i stil med den faren stoffet utgjør. Alt dette for én påstått fordel: Lavere forbruk.

Avkriminaliseres

Mange land har allerede funnet at dette hensynet ikke veier tungt nok. Cannabis er avkriminalisert eller medisinsk tilgjengelig i stater verden over. De to amerikanske delstatene Colorado og Washington har nylig vedtatt legalisering og åpner cannabisbutikkene ved årsskiftet.

Les også Frigi hasjen

Krigen mot cannabis er avleggs. Spørsmålet er hva vi skal erstatte den med.Amerikanerne frykter særlig fire kilder til økt forbruk etter legaliseringen: Økt tilgjengelighet, reduserte priser, markedsføring og lobbyisme. Dette kan unngås med den norske modellen. Alle de fire kildene til økt forbruk skyldes nemlig amerikanernes sterke skepsis mot statlig innblanding, en skepsis nordmenn flest ikke deler. Den amerikanske modellen forespeiler at private bedrifter vil stå for cannabishandelen. Begrensninger på markedsføring kan i verste fall vise seg å være grunnlovsstridig. Skatter og avgifter tolereres i langt mindre grad i USA enn i Norge – og lobbyisme kan bidra til å gjøre vondt verre.

Den norske modellen

Cannabis bør legaliseres etter en egen norsk modell: Ved et statlig monopol fra produksjon til distribusjon, unngår vi lobbyisme. Det siste vi ønsker er konkurrerende storselskaper med kommersielle interesser av at vi ruser oss mest mulig. Vi kan begrense tilgjengeligheten i form av åpningstider, aldersgrenser og antall utsalgssteder. Reklame må være bannlyst, og advarsler av typen vi har på sigarettpakker bør med. Prisene

Les også «Mer naturlig å diskutere innstramning av alkoholpolitikken i stedet for liberalisering av cannabis»

må være på dagens nivå eller helst noe høyere, og styrken på produktene må reguleres.

Vi vil få alle fordelene ved en legalisering, men med en langt mindre forbruksøkning enn den som fryktes i USA. Gjennom en restriktiv cannabispolitikk skal vi klare å holde forbruket nede – samtidig som vi fjerner de menneskelige og økonomiske kostnadene forbudet bringer med seg.

Spørsmålet er ikke lenger om vi bør reformere narkotikapolitikken, men hvordan. Svaret er den norske modellen. Er justisministeren villig til å lede an?