Kirsi Kekki, Emilia Savolainen, Sari Lohtander ja Jouni Metso

Kirsi Kekki, Emilia Savolainen, Sari Lohtander ja Jouni Metso Meeri Niinistö / Yle

Poliisin ja sosiaalitoimen iskutiimi saa ilmoituksen illan ensimmäisistä kotibileistä. Moniammatillinen ryhmä starttaa pakettiauton ja lähtee auttamaan nuoria juhlijoita.

Ankkuri-tiimi Ankkuri-tiimi on moniammatillinen ryhmä, johon kuuluu konstaapeli, sosiaalityöntekijä sekä etsivä nuorisotyöntekijä. Päijät-Hämeessä toimipaikka on Lahden poliisiasemalla. Tarkoituksena on ehkäistä lasten ja nuorten 10–18-vuotiaiden syrjäytymistä ja puuttua varhain alaikäisten rikolliseen käyttäytymiseen. Ankkuri-tiimi jalkautuu kaduille esimerkiksi sellaisina iltoina, kun nuoret ovat ulkona esimerkiksi juhlimassa.

Pikkupakkanen puree ensimmäiseksi näppeihin. Syyslomaviikko on alkanut etelässä. Monella nuorella aukeaa lauantai-iltana, juuri näihin aikoihin, pullon korkki. Tai sätkä sauhuaa. Vääntyy pilleripurkki auki. Pahimmillaan kaikkia näitä.

Harmaa pakettiauto kaartaa parkkipaikalle ja hyppään kyytiin. Kaksi poliisia, etsivä nuorisotyöntekijä ja sosiaalityöntekijä toivottavat tervetulleeksi ja tekevät tilaa takapenkille. Ankkuri-tiimi on luvannut näyttää, millaista on moniammatillisen ryhmän työ ja minkälainen on päijäthämäläisen nuoren ilta.

Lahden keskustassa on hiljaista. Kello on yhdeksän illalla, ja syksyn ensimmäiset pakkaslukemat ovat ajaneet nuoret sisätiloihin. Keskustan kadut ja puistot ovat autioita.

Poliisin sisäinen radio rätisee. Tulee ilmoitus illan ensimmäisistä kotibileistä.

Kostean illan tulos: 49 lastensuojeluilmoitusta

Kun moniammatillinen Ankkuri-tiimi edellisen kerran lähti kentälle syyskuun alussa, sosiaalitoimelle kirjattiin 49 lastensuojeluilmoitusta.

Tuolloin kaupungissa oli tivoli, johon nuoret kokoontuvat kaikkialta maakunnasta.

– Poliisi ei ole edellisinä vuosina siellä näin näkyvästi partioinut. Nuoret ovat kokoontuneet siellä aiemminkin, sanoo vanhempi rikoskonstaapeli Emilia Savolainen etupenkiltä.

Huonokuntoisia nuoria oli melkein viisikymmentä. Osa huonossa kunnossa maaten omassa oksennuksessaan, jolloin ilman apua tilanne olisi voinut päättyä huonosti. Tämän takia turhia lastensuojeluilmoituksia ei ole olemassakaan, sanoo etsivä nuorisotyöntekijä Jouni Metso.

– Jos lapsella on oikeasti hätä, mitä enemmän ilmoituksia tehdään, sen parempi.

Suomalaisilla on korkea kynnys sotkeutua muiden ihmisten asioihin. Kaupungilla ei saisi kuitenkaan kulkea laput silmillä, sanoo Metso.

– Ettei vain käveltäisi ohi. Pitäisi olla sen verran siviilirohkeutta, että puuttuu, jos on puututtava.

– Jos näen lastenrattaita työntävän päihtyneen äidin, menen satavarmasti jututtamaan ja teen ilmoituksen. Olin töissä tai en. Näin sen kuuluu mennä, tuhahtaa Metso.

Meeri Niinistö / Yle

Poliisin harmaa pakettiauto kääntyy pihatielle. Pihassa odottaa joukko naapureita. Se tavallinen tarina: naapuri soittaa hätäkeskukseen nuorison liian äänekkäästä illanvietosta.

Konstaapelit Emilia Savolainen ja Sari Lohtander nousevat autosta, naapurit näyttävät bileasunnon. Me muut jäämme autoon odottamaan. Koti on yksi yksityisimmistä asioista tässä maassa, eikä sinne noin vain mennä.

Kotibileitä on kahta sorttia.

Sellaisia, joissa nuoriso kokeilee alkoholia. Se lienee jokseenkin normaalia, sanoo konstaapeli Savolainen.

Liian moni nuori kuitenkin käyttää sekaisin kaikkea, mitä sattuu näppeihinsä saamaan.

– Välittäjät eivät yhtään ajattele, kuinka nuorille välittävät. Saattaa käydä tosi huonosti. Varsinkin, kun nämä vetävät kaiken sekaisin, sanoo sosiaalityöntekijä Kirsi Kekki.

Huumeiden hankkiminen on helpottunut, kun nuoret verkottuvat esimerkiksi sosiaalisessa mediassa aiempaa sujuvammin. Tämä johtaa siihen, että jotkut kokeilevat amfetamiinia jo ala-asteiässä.

Lahdelle on aseteltu huumepääkaupungin leimaa jo muutamia vuosia. Eurooppalaisessa huumausainetutkimuksessa Lahden jätevesistä löytyi (siirryt toiseen palveluun)viidenneksi eniten amfetamiinia viidestäkymmenestä. Samoihin tuloksiin on tultu myös THL:n tutkimuksissa.

– Huumeet eivät ole enää mikään juttu. Huumeet ovat ennemminkin liian tavallinen asia nuorilla. Tämä on todella huolestuttavaa. Suurimmalla osalla nuorista on terveelliset elämäntavat, meillä vaan sattuu työnkuvasta johtuen näkymään ääripää, sanoo Kekki.

Sitten on sellaisia bileitä, joissa järjestäjä on poliisin vanha tuttu. Sellaisia nuoria on Päijät-Hämeen alueella muutamia. Ne ovat bileitä, jotka jatkuvat, kun poliisi kaartaa pois pihasta.

"Se on käsittämätön reaktio, että ensimmäisenä ruvetaan kuvaamaan, kun toisella hätä"

Naapurit partioivat pihoillansa. Poliisin tulo on jo herättänyt huomiota, ja kaikilla tuntuu olevan sanottavansa asiaan: mitä viranomaisten tulisi tehdä ja mikä alueella on meininki.

Pihalla parveilee kymmenisen naapuria. Osa heistä – aikuisista ihmisistä – on niin päissään, että askel hoippuu.

– Nyt annatte viranomaisten hoitaa asian, konstaapeli Savolainen linjaa korotetulla äänellä.

Etsivälle nuorisotyöntekijälle se, että koko kylä kyttää, on valitettavan tuttu.

– Tässä näkyvät ne vaikutukset. Ongelmat eivät ole henkilökohtaisia, on kyse sitten vain päihteiden käytöstä. Ainahan ne vaikuttavat lähipiiriin tai jopa lähiyhteisöön, sanoo Ankkurin etsivä nuorisotyöntekijä Jouni Metso.

On tässä hyviäkin puolia. Naapureilta nousee esimerkiksi huoli siitä, ettei nuorilla ole tarpeeksi luvallisia paikkoja kokoontua.

Salama välähtää. Kännykät on kaivettu taskuista esiin ja tilannetta ikuistetaan.

– Tosi tympeä juttu. Yötivolissa oli yksi kaveri, jota autettiin. Siinä oli saman tien kaksi poikaa kuvaamassa. Se on käsittämätön reaktio, että ensimmäisenä ruvetaan kuvaamaan, kun toisella hätä.

Meeri Niinistö / Yle

Savolainen tulee hakemaan sosiaalityöntekijä Kirsi Kekin mukaansa. Nämä kotibileet poikivat lisätehtäviä sekä sosiaalihuollolle että poliisille.

– Se on monelta muulta viranomaiselta pois se työmäärä, mitä tällä tiimillä saadaan aikaan, sanoo nuorisotyöntekijä Metso.

Ankkuri-tiimejä on viimeisen parin vuoden aikana pistetty pystyyn moneen suomalaiseen kaupunkiin. Tulokset ovat olleet hyviä.

Nuoret ovat yllättävän avoimia, kun sille tasolle päästään, sanoo Jouni Metso. Ei ole tavatonta, että nuorisotyöntekijälle kerrotaan se suurin salaisuus.

Metso katsoo ikkunasta pimeään naapurustoon.

– Kun vanhemman paikka olisi olla kotona muksujen kanssa.

– Lapset ovat vanhemmilleen lojaaleja loppuun asti. Oli vanhempien kanssa kanssakäyminen mitä tahansa, niin harvoin lapsi sanoo, että jokin on äidin tai isän vika.

Ovi käy. Bileistä otetaan hatkat juosten.

Savolainen juoksee perässä, kunnes tumma hahmo on kadonnut liian pitkälle pimeään syysyöhön.

Meeri Niinistö / Yle

Savolainen istuu takaisin autoon ja luovuttaa tältä päivältä. Lauantai-illan puiminen jatkunee heti maanantaina. Lauantai-ilta on poikinut koko ammatilliselle tiimille lisätöitä.

Tavallisesti pienistä rikoksista kiinni jääneet nuoret kutsutaan tapaamiseen, jossa rikosta ja sen syitä avataan hieman tarkemmin.

Yleensä alle 15-vuotiaiden rikokset ovat näpistyksiä ja vahingontekoja.

– Harvemmin se on niin, että kunhan menen ja teen rikoksen. Jotain oireilua siinä on. Tapaamisen jälkeen mietitään, tarvitaanko jatkotoimia, sanoo Savolainen.

Ankkurilaiset soittavat muutaman puhelun ja tarkistavat, että nuorilla on paikka, johon mennä. Konstaapeli Lohtander kääntää pakettiauton kohti Lahden poliisilaitosta.

Kello lähestyy puolta yötä. Poliisi on saanut ilmoituksen kolmista kotibileistä.

– Kyllä tässä tulee joka kerta se olo, että pitäisi käydä useammin, Lohtander huokaisee.