Det är ingen förtroendeingivande bild av Sveriges arbete mot våldsbejakande, islamistisk extremism som tecknas i den nya rapporten ”Mellan det angelägna och det svårfångade” från Segerstedtinstitutet.

De aktörer som studien fokuserar på – Fryshuset, Nationella samordnaren mot våldsbejakande extremism, Röda korset samt Örebros och Göteborgs kommuner – vill alla tona ned individens och ideologins betydelse, för att hellre fokusera på strukturer i samhället. Ordet radikalisering vill man inte använda, eftersom det upplevs utpekande att begagna sig av säkerhetspolitiska begrepp. Unga som vill resa ned till Syrien för att ansluta sig till IS beskrivs i termer av offer som måste räddas av socialtjänst och skola.