Martin Klepke, politisk redaktör för LO-ägda tidningen Arbetet, jämförde i veckan Centerpartiets förslag om lägre ingångslöner för nyanlända med apartheid. Enligt Klepke ser Centerpartiet flyktingar som ”etniskt orena”. Annie Lööf påstås alltså leda ett rasistiskt apartheid-parti.

Klepke är långt ifrån ensam om att kleta brunfärg på C, det har även representanter från LO och Kommunal ägnat sig åt.

Aida Hadzialic, S, är gymnasieminister i den regering som har infört id-kontroller för att få ”andrum” och som nu vill ändra lagstiftningen för att få ner antalet asylsökande. Ändå väljer Hadzialic att gå till attack mot oppositionen. ”Moderaterna rör sig sakta men säkert mot SD” hävdade hon i Aftonbladet.

Att M-ledaren Anna Kinberg Batra understryker att allianspartierna inte tänker ge SD ökat inflytande spelar ingen roll för Hadzialic. Den socialdemokratiska självbilden är fascinerande; när S för en restriktiv migrationspolitik är det nödvändigt, men när M står för samma politik är det suspekt och hemskt.





Den liberale debattören Fredrik Segerfeldt har precis som Centerpartiet länge engagerat sig för invandring. Det hindrade inte Aftonbladets politiska chefredaktör Karin Pettersson från att koppla hans engagemang till en vilja att slopa välfärdsstaten. Det har ”ju alltid har varit nyliberalernas mål” (Aftonbladet 14/1 2013).

Den som lyssnat på Segerfeldt vet att det knappast är något mål om ”slopad välfärdsstat” som är hans drivkraft i frågan. Han talar ständigt om att vi måste skydda flyktingar. ”Jag anser att det är viktigast att människor inte gasas ihjäl, skjuts ihjäl eller torteras ihjäl”, som han har uttryckt det i en intervju i NA.

Petterssons egen ledarsida argumenterar numera för att antalet asylsökande måste ner. Häromdagen kunde man läsa en text om hur regeringen bör skicka tillbaks ensamkommande till Afghanistan, för att minska ”trycket” (3/2). Aftonbladets ledarskribenter är förstås fria att argumentera för en mer restriktiv invandringspolitik än vad de tidigare gjort. Men det vore klädsamt om de medgav att de nu har intagit samma position som de borgerliga ledarskribenter som de för bara några veckor sedan dömde ut som "apokalypsens ryttare".

Kontrasten till Centerpartiets principfasta hållning i denna fråga är total. Det hedrar C att partiet i en tid av omfattande invandring försöker lösa arbetsmarknadssegregationen. 10 000-tals människor som varken kan svenska eller har någon längre utbildning behöver ges en reell möjlighet att få ett jobb. Även exempelvis Finanspolitiska rådet rekommenderar lägre ingångslöner.Att som regeringen vänta in problemen, för att sedan svänga 180 grader och införa panikåtgärd efter panikåtgärd, är vad som förtjänar kritik. Hur humant är det att statsministern ena stunden håller ett tal om att vi inte ska bygga murar mot omvärlden, för att bara två månader senare stänga igen dörren i ansiktet på folk?

Att det finns en höger-vänster-konflikt om hur arbetsmarknaden ska fungera är en självklarhet. Det bör vi bråka om högljutt. Men när riksdagens mest invandringsvänliga parti kallas rasistiskt blir det bara löjligt. Vänsterns debattörer borde oroa sig mer för hyckleriet och de snabba svängarna i de egna leden.

Läs också:

Ännu en svekdebatt väntar Åsa Romson



Följ Expressen Ledare på Facebook för tips om fler ledare och krönikor.