I kväll twittrade om en liten grej som hände under ett sommarvikariat på Nya Ludvika Tidning för några år sedan. Jag har twittrat om den här händelsen några gånger förut men det skadar inte att föreviga den en gång för alla.

Vad som har hänt är alltså att det skett en grov våldtäkt i centrala Ludvika, ett brott som jag bevakade under några dagar. Spaningen gick trögt och polis behövde hjälp, så de bad mig skriva ut deras tipsnummer i artikeln.

Inga problem, svarade jag.

Chocken när jag öppnade tidningen dagen efter var rätt ordentlig. Istället för polisens tipsnummer hade jag skrivit… mina föräldrars hemnummer.

Varför? Ingen aning.

Men det morgonmötet den dagen är nog fortfarande det jobbigaste jag varit med om.

(Grävde förresten fram artikeln. Varsågoda att håna.)