E o săptămână de la dezastrul din Colectiv și sunt imens de multe lucruri despre care se poate scrie sau care pot fi teme de meditație. O să încerc o recapitulare foarte sumară a chestiunilor la zi:

Răniții

Se conturează un scandal uriaș în jurul felului în care autoritățile române au gestionat ofertele și potențialul de ajutor extern. România nici ajutor nu poate cere sau primi! Înfricoșător gând.

Rețin fraza asta:

…autoritatile medicale ezita sa aprobe aceste transferuri daca ele sunt facute pe baza formularelor E112

E esențial să aflăm care sunt „autoritățile” alea. Și, ca să nu fie vreo discuție, trebuie stabilită și o responsabilitate politică.

Azi dimineață lista celor dispăruți s-a mărit. Suntem datori măcar cu o explicație dacă tot n-am fost în stare să prevenim accidentul sau, ulterior, să avem grijă de ei.

Piața

Piața devine tot mai eclectică, motiv pentru care se lansează un milion de teorii ale conspirației. Cu excepția notabilă a lui Dan Turturică, singurul care s-a obosit să își documenteze afirmațiile, avem de-a face cu un delir generalizat. Toate fricile minore și legendele urbane prind viață și se fac balauri.

Și, dacă vă enervează toate astea, nu vă supărați pe toți excentricii. Aveți doar grijă să nu îi luați în serios. Dacă vreți să vă supărați pe cineva, încercați cu partidele. Nu Soros, nu Rockefeller, masonii sau rușii au luat șpăgi în România. Identitățile sunt foarte românești și legile clare. Nesimțirea din partide a făcut lucrurile astea posibile.

Partidele

Că veni vorba de partide, remarcați tăcerea? Da, s-au speriat, dar n-aș miza ca sperietura asta să țină prea mult. PSD se speriase și după prezidențiale și apoi Ponta a redevenit repede grețos. La fel și PD-L după dezastrul electoral din 2012. Acum e doar prudență și așteptare.

M-am ferit să dau vreun sfat despre ce ar trebui sau n-ar trebui să ceară piața sau să facă politicienii. Nu-s nici militant, nici protestatar. Dar mi-e tot mai clar că riscul de destabilizare sau de eșec poate fi transformat într-o șansă. Vă amintiți momentul ăsta(minutul 27.30, mulțumesc Andi Tuțescu pentru semnalare)?

Vedem acolo un exercițiu de ieșire din ipocrizie, provocat de un moment tensionat. Candidatul I cere candidatului P să își asume o măsură simplă și eficientă de luptă anticorupție. Dl Iohannis spune clar și simplu: noi avem puterea, hai să o folosim așa cum ne cere poporul. Ezitările domnului Ponta l-au costat. Mult.

E nevoie din nou de un moment dintr-ăsta. Da, nu avem guvern. Vom avea. Dar președintele și partidele trebuie să pună pe agendă, o dată cu votul pentru guvern și o listă de reforme rapide. Asta de exemplu. Absolut toate se pot adopta într-o săptămână. Acum, cât parlamentul e sub presiune. Altminteri va redeveni grețos. Aș adăuga la lista aceea și o reparare a legii electorale astfel încâ să se deschidă cu adevărat sistemul politic (eliminarea pragului, controlul stric al finanțărilor etc). E obligatoriu. Altminteri anul viitor oamenii ăștia vor fi din nou în stradă.

Președintele

Klaus Iohannis e din ce în ce mai contestat, inclusiv de trollii din stradă ai partidelor, cei care vampirizează enervant demonstrațiile. Momentul lui de grație nu va dura mult. Însă trebuie să îi acordăm un pic de credit pentru încercare. Închipuiți-vă ca președintele ar fi zis ieri: „Dragă stradă, sunt alături de tine. Mergi la partide și cere ce ai de cerut acolo că ele pun guvernul, ele aprobă legile în parlament și tot ele profită„. Eu zic că n-ar fi fost chiar bine. Pentru nimeni. Cred că am avut deja destule incendii.

În loc de asta, președintele a luat asupra lui, cum e firesc și responsabil, sarcina de a desface cumva nodul. Am scris și ieri, poate nu e tocmai abil. Dar a procedat corect.

Primarul, primăriile

Piedone a fost reținut. Om vedea dacă i se pot stabili vinovății. Aș vrea să remarc doar puterea didactică a acestei întâmplări. Acum două săptămâni era aproape primarul Bucureștiului. Trebuia doar să aștepte până la termen.

Ieri, Radet a pus gaz pe foc cu un comunicat în care anunța că e iminentă întreruprea furnizării apei calde și căldurii în București. Nu o să obosesc să spun: Vorbim prea puțin de primăriile din București. Prea puțin de CGMB. Știți că n-au mișcat un deget după ce DNA a dezvăluit că luau șpăgi pentru a mări tarifele la apă. NIMIC nu au făcut. Apa e tot scumpă. Ce să mai vorbim de despăgubiri.

Biserica

Discutam cu niște prieteni miercuri, după ce guvenul și-a anunțat demisia, și le spuneam că, din punctul meu de vedere, momentul istoric nu e neapărat dispariția lui Ponta din peisaj ci unul coletaral: a fost pentru prima oară când s-a protestat în fața Patriarhiei și împotriva Patriarhului. Asta a provocat un alt moment egal ca importanță și relevanță: Patriarhul și-a cerut scuze pentru comportamentul nefericit al Bisericii. O evoluție istorică uriașă. Nu mă feresc de cuvinte aici. O să remarcăm efecte mulți ani de aici înainte.

Iar unul dintre efecte e, paradoxal, încrâncenarea și mai mare a trolilor creștini. Citiți mai jos:

„Propaganda care se face rockului face parte din planul de pregătire a unei noi ere în care toate religiile monoteiste să fie inlocuită cu o religie unică, New Age. Această nouă religie pregăteşte acceptarea de către omenire a unui Mântuitor nou, Anti-Hristos, pe motiv că el va rezolva totul”

De aici.

Patriarhul și Biserica au înțeles că au greșit. Sau au făcut un calcul de eficiență și control al pagubelor. Nu îmi pasă de ce a stat în spatele scuzelor. E un gest binevenit și pe care îl admir.

DAR! Tolerând mesaje ca acela de mai sus, scuzele acelea sunt inutile și par ipocrite. Insist: BOR are o responsabilitate uriașă în stăvilirea discursului urii a și până acum a eșuat. Are nevoie de un mesaj ferm și acțiune în teren. Înainte ca falia care se creează acum să devină și mai mare. Dacă sunt păstori să îi păstorească pe cei care îi au în grijă. Știu că e o falie în interiorul bisericii care opune conservatorii pro-occidentalilor. Îmi pasă prea puțin de politica internă a BOR. Dacă tolerează ura, va primi ură. Și nimeni nu vrea asta. Nimeni.

În treacăt fie spus, în piață au apărut creștini de toate expresiile. Alături de galerii, monarhiști, ecologiști etc. Nu mi se pare un lucru greșit. Remarc doar cu o oarecare amărăciune că intelectualii apropiați de BOR par să umble în ceață zilele astea. L-am citit ieri pe unul dintre ei insinuând ticălos-penibil așa că atacurile la adresa bisericii sunt puse la cale de culte rivale. Nu a dat niciun nume. Piața credinței e infiorător de tristă.

Suntem în mijlocul unei furtuni perfecte. Dar nu e obligatoriu ca asta să fie un lucru rău. Cred sincer că lucrurile se pot rezolva rațional și decent. 99 la sută dintre cei care au o opinie despre ce se întâmplă zilele astea în România sunt bine intenționați.

Nu înțeleg de ce ne temem de unu la sută. Totuși elefantul ăla poate strivi oricând șoarecele. O și face adesea. Uneori fără să își dea seama.