Sunt din ce in ce mai ingrijorat de ambitiile politice care tind sa ia locul angajamentelor.

Criza din USL este o criza artificiala deoarece ea nu este provocata de opinii politice divergente, ci de orgolii personale.

Protocolul USL, semnat de PSD, PNL si PC, prevede o singura functie de vicepremier. Repet: o singura functie de vicepremier. Prin incalcarea protocolului, Victor Ponta a fost de acord cu o structura a Guvernului in care sa existe inca un vicepremier din partea PNL si unul din partea UNPR. La vremea respectiva, s-a pus problema sa aiba si PC un vicepremier.

Argumente precum:

– faptul ca premierul doreste sa aiba reprezentanti la varful partidelor politice din coalitia de guvernare pentru a lua decizii politice in concordanta cu deciziile administrative,

– faptul ca, in situatia actuala, sunt 4 partide in coalitia de guvernare si 3 vicepremieri,

– faptul ca Victor Ponta si-l doreste pe Daniel Constantin nu numai ca Ministru al Agriculturii, dar si la intalnirile pentru decizii politice,

toate acestea insumate nu pot fi un motiv serios de rupere a USL.

In opinia mea, orgoliul lui Crin Antonescu, impreuna cu parerea sa ca nu va fi sustinut de USL la prezidentialele din acest an, sunt cauzele reale ale ruperii USL.

Viziunea mea, pentru perioada imediat urmatoare, este aceea ca PNL se va retrage de la guvernare, posibil cu implicatii majore in evolutia acestui partid, urmand ca saptamana viitoare Victor Ponta sa prezinte in plenul Parlamentului noul Guvern despre care nu am emotii ca nu va fi investit.

Probabil ca saptamana viitoare vom avea un nou Guvern care va trebui sa duca mai departe reformele in economie, in sanatate, in invatamant, in continuarea rezultatelor obtinute in 2013, an in care Romania a inregistrat : cea mai puternica crestere economica din UE; cea mai mica rata anuala a inflatiei de dupa 1989; o rata a somajului in scadere; echilibrarea balantei comerciale; obtinerea de credite internationale pe termen lung; reducerea TVA-ului la paine; excedent de cont curent pentru prima data din 1990; majorarea salariului minim pe economie; reintregirea pensiilor; consolidarea relatiei de parteneriat strategic cu Statele Unite ale Americii si Uniunea Europeana, dar si cu China, Rusia; cea mai mare rata de absorbtie a fondurilor europene si, nu in ultimul rand, sprijinul acordat categoriilor defavorizate.