Bivši HDZ-ov ministar i zadarski gradonačelnik Božidar Kalmeta u četvrtak je oslobođen optužbi da je sa suradnicima podijelio preko 15 milijuna kuna i 850.000 eura iz tvrtki za održavanje i izgradnju cesta, no krivima su proglašena trojica njegovih suoptuženika.

Sud je, suprotno tvrdnjama iz Uskokove optužnice, zaključio da Kalmeta nije organizirao skupinu za izvlačenje novca u kojoj su uz njega i trojicu nepravomoćno osuđenih, po tvrdnjama tužiteljstva, bili i oslobođeni državni tajnik te predsjednik Nadzornog odbora HAC-a Zdravko Livaković, čelnici građevinskih tvrtki Miroslav Bunić i Petar Pečin te ljudi iz HAC-a i HC-a Jurica Prskalo, Mario Lovrinčević i Sandro Vukelić.

Trojica suradnika osuđeni na dvije, tri i tri i pol godine

Kalmetini suradnici Stjepko Boban, Milivoj Milulić i Damir Kezele proglašeni su krivima za malverzacije od 2005. do 2009. godine. Mikulić je tada bio direktor HAC-a i pomoćnik ministra, a zajedno s ovom dvojicom kriv je za izvlačenje novca preko Gaženice iz Viadukta. Novac se izvlačio preko Igora Premilovca, u iznosu od 5 posto od vrijednosti radova. Dva računa iznosila su nešto više od oko 18, 3 milijuna kuna. Premilovac je nešto više od 3 milijuna zadržao za sebe, a ostatak unio u Hrvatsku i dao Mikuliću da podijeli.

Stjepko Boban, predsjednik HAC-a i Damir Kezele, kao član uprave Viadukta krivi su i za kupovinu kuće u Istri.

Mikulić i Kezele su tako počinili zloporabu položaja, a Boban je primio mito. Mikulić je kažnjen s tri godine, Boban s dvije, a Kezele s ukupno tri i pol godine. Mikulić mora vratiti 2,6 milijuna kuna, a Kezele 750 tisuća kuna, te se država upisala na nekretninu u Istri.

‘Presudu smo donijeli na temelju dokaza’

U obrazloženju, sutkinja Gordana Mihela Grahovac rekla je kako presudu nisu donijeli “na osnovu očekivanja javnosti i napisa u medijima, već isključivo na osnovu dokaza”. “Dakle, konkretnih dokaza, pored iskaza svjedoka Josipa Sapunara i nije bilo”, rekla je, dodajući kako nije bilo ni tajno snimljenih razgovora što bi vjerojatno olakšalo dokazivanje korupcije koju je USKOK spominjao u optužnici.

Iako je USKOK tvrdio da je Kalmeta imenovao svoje najbliže suradnike, ne bi li mogao oformiti grupu koja bi izvlačila novac, sud je utvrdio da je sve te ljude imenovala Vlada, neke je naslijedio od prošle Vlade, a svi su bili vrlo stručni, rekla je sutkinja podsjetivši kako niti jedan svjedok nije spomenuo Kalmetu, osim Josipa Sapunara. Njemu je pak Zdravko Livaković rekao da izvučeni novac ide za Kalmetu i Zadar. Samo to, smatra vijeće, nije moglo biti dovoljno za donošenje osuđujuće presude.

Različiti iskazi pa kome da povjeruju?

Optužba za milijun kuna mita što ih je Drago Tadić, direktor Osijek Koteksa dao Sapunaru kako bi u buduće dobivao poslove na cestogradnji, otpala je jer je Tadić to potvrdio, a Sapunar negirao. Obojica su bili svjedoci u ovom postupku, a sutkinja pita kome je sudsko vijeće trebalo povjerovati u situaciji kad su ključni svjedoci tako kontradiktorni. Odlučili su zato donijeti oslobađajuću presudu za taj dio optužnice koji je opisivao korupciju Kalmetinih suradnika.

Sudsko vijeće nije povjerovalo ni iskazu Drage Tadića kada je spominjao da je odustajanje od gradnje na Kalmetini, njegov Osijek Koteks naplatio izvantroškovničkim radovima na dionici Jušići-Rupa. “Nemojmo zaboraviti da je taj svjedok u ovom procesu dobio oprosnicu”, kazala je sutkinja dodajući kako je Tadić, nakon što je dao tri iskaza, postao nedostupan hrvatskom pravosuđu, i kao svjedok, ali i kao okrivljenik u drugim postupcima.

Primijetila je kako su i Tadić i ostali svjedoci spominjali samo Sapunara kao osobu kojoj su davali novac za mito ili pak neke iznose izvučene preko Premilovca. Dakle, tu nema ni Mikulića ni ostalih, zaključuje sudsko vijeće.

USKOK-ova optužnica teretila je Božidara Kalmetu i suradnike za izvlačenje nešto više od 20 milijuna kuna preko cestarskih radova od 2005. godine. Kalmeta je tada bio ministar prometa, a USKOK je tvrdio da je istovremeno bio i šef zločinačke grupe koja je stajala iza kriminala i korupcije tom građevinskom sektoru.

Tako je Drago Tadić, bivši direktor tvrtke Osijek Koteks izjavio da je Josipu Sapunaru, članu uprave HAC-a 2005. godine dao milijun kuna ne bi li postao “prijatelj firme”. To je značilo da je u budućnosti mogao računati na poslove u cestogradnji što se u konačnici i dogodilo. Tadić je još posvjedočio da je osim ovih milijun kuna mita platio još 350 tisuća kuna donacija za razne vjerske i sportske objekte. Nakon toga poslovi su se odvijali glatko.

Izvlačenje novca iz građevinskih projekata

“Kalmetina struja”, prema tvrdnjama USKOK-a, izvukla je i novac iz projekta izgradnje spojne ceste Zadar 2-Gaženica, tzv. ‘Kalmetine’. Na natječaju za taj posao pobijedio je Viadukt, no Kalmetini ljudi, prema optužnici, naložili su direktorima tvrtke da angažiraju podizvođače preko kojih su izvlačili novac. Naime, firme iza kojih je stajao Igor Premilovac, čovjek koji je javno priznao da je sudjelovao u izvlačenju novca, ispostavljale su cestarskim kompanijama fiktivne račune za nepostojeće konzultantske usluge. Prema USKOK-ovoj optužnici novac se među okrivljenim Kalmetinim suradnicima dijelio, a njime su kupovali vrijedne nekretnine. Kako bi baš Viadukt dobio posao na “Kalmetini”, Drago Tadić zamoljen je da se povuče iz natječaja s “Osijek Koteksom”.

Kasnije je, piše dalje u optužnici, Tadiću to kompenzirano radovima na dionici autoceste Rupa-Rijeka. Zbog ovog dogovora čak je izjavio: “Država je plaćala i kad se radilo i kad se nije radilo”. Na gradnji dionice Rupa-Rijeka omogućeno mu je da kroz uvećanje cijena izvantroškovničkih radova nadoknadi 12 milijuna kuna Osijek Koteksu što su izgubljeni povlačenjem iz natječaja za “Kalmetinu”.

Korupcija pod vodstvom bivšeg ministra

Drugoj velikoj cestarskoj kompaniji, austrijskom Strabagu, prema sumnjama USKOK-a, Kalmetini ljudi pogodovali su prilikom dobivanja posla izgradnje nove luke Zadar Gaženica. Za to je Strabag platio milijun eura mita, a novac je isplaćivan preko Premilovčeve firme Remorker International. Premilovac je svoju ulogu u tim kriminalnim radnjama već i priznao. Iz ovoga je USKOK zaključio kako se radilo o kontinuiranoj korupciji u organizaciji i pod vodstvom Božidara Kalmete.

U optužnici su još navedeni i sporni ugovori između firmi Granit Skopje, Zagorje Tehnobeton i Osijek Koteks s tvrtkama Igora Premilovca koji su služili samo za izvlačenje novca. Josip Sapunar, koji je također u međuvremenu proglašen krivim, a u ovom postupku bio je svjedok opisao je to kao “sponzorstvo za Ministarstva”.

USKOK tvrdi da su Strabag i Viadukt mito platili i za sudjelovanje u izgradnji vijadukta Kotezi. Novac su navodno dobili čelnici HAC-a Jurica Prskalo i Marijo Lovrinčević, a za uzvrat su osigurali da se prihvati ponuda Strabaga koja je doduše bila najpovoljnija, ali je bila neuredna pa ju se po zakonu moralo isključiti iz natječaja. Strabag je posao ipak dobio a kao podizvođača je angažirao Viadukt, te je u konačnici podignuta i cijena.

Kao mito dobio kuću u Istri

Isti dvojac, Lovrinčević i Prskalo mito je, sumnja se, dobio i kako bi odobrili plaćanje izvantroškovničkih radova na izgradnji dionice Split-Ploče. Radilo se o iskopima tzv. “ljutog krša”, za što su nadzorni inženjeri kasnije tvrdili da nisu bili potrebni. Iako je cijena u prvotnom ugovoru bila niža, u nastavku radova na toj dionici uklanjanje “ljutog krša” počelo se sve više pojavljivati u izvantroškovničkim radovima, te mu je istovremeno rasla i cijena.

Jedna točka USKOK-ove optužnice tereti bivšeg predsjednika uprave HAC-a Stjepka Bobana da je kao mito dobio kuću u Istri. Kuća je plaćena s računa Viadukta, odnosno preko uvećanih faktura za konzultantske usluge tvrtke Imolinea.

Uz malverzacije preko cestarskih firmi, Božidar Kalmeta odgovarao je i za naručivanje i plaćanje filmića “Prometna renesansa Hrvatske”. Film je naručen od tvrtke Fimi media, a sva materijalno-financijska dokumentacija izrađena je naknadno. USKOK je zaključio da je cijena filmića od 612 tisuća kuna nerealno visoka, te da je Ministarstvo prometa i na ovaj način oštećeno.