Puhtaat energiamuodot – tuuli, aurinko ja vesi – auttavat maapalloa pois ilmaston lämpenemistä kiihdyttävistä fossiilisista polttoaineista. Kuitenkin myös uusiutuvan energian tuottaminen hävittää arvokasta luontoympäristöä tieltään ja aiheuttaa kasvihuonepäästöjä.

Laajinta tuhoa tekevät suuret vesivoimalat, kertoo kansainvälinen tutkimusryhmä. Ryhmä arvioi tuuli-, aurinko- ja vesivoiman rasitusta ympäristölle koko maailmassa.

”Vesivoima on tärvellyt jotkin maapallomme biologisesti rikkaimmista ympäristöistä”, sanoo tutkimuksen yksi tekijä, professori William Laurance australialaisesta James Cookin yliopistosta tutkimustiedotteessa.

Sisältö jatkuu mainoksen jälkeen

”Vesivoimahankkeet merkitsevät niin suurta tuhoa trooppisille sademetsille, etten pidä niitä vihreänä energiana lainkaan”, Laurence jatkaa.

Sisältö jatkuu mainoksen alla

Suuret patohankkeet ja niiden nostamat valtavat patoaltaat eivät aina edes vähennä fossiilisia päästöjä.

Altaiden alle jää metsiä ja muuta kasvillisuutta, joka hajotessaan lisää ilmastoa lämmittävien hiilidioksidin ja metaanin päästöjä ilmakehään.

Varoittava tapaus on Curuá-Unan voimala Brasiliassa, jonka patoallas peittää 72 neliökilometrin alueen. Joka vuosi se tuottaa 3,6 kertaa enemmän kasvihuonepäästöjä kuin, jos sama sähkö tuotettaisiin fossiilisilla polttoaineilla, kirjoittavat tutkijat katsauksessaan.

Vesivoimaloihin liittyy myös muuta rakentamista, kuten teitä ja voimalinjoja, jotka valtaavat lisää tilaa arvokkailta luontoalueilta.

Tutkijat mainitsevat esimerkiksi Brasiliaan valmistuvan Belo Monten patohankkeen. Pääaltaan alle uppoaa 440 neliökilometriä. Lisäksi joen virtaamaa säätämään tehdään toinen pato, joka upottaa veden alle 6140 neliökilometriä metsää. Lopulta vielä neljästä viiteen tuhatta neliökilometriä metsää häviää, kun alueelle muuttaa rakentajia ja muuta väkeä etsimään elantoaan.

Myös muualla Etelä-Amerikassa, Afrikassa ja Aasiassa suuret patohankkeet uhkaavat luontoa ja luonnon monimuotoisuutta. Vahinko ei rajoitu vain altaiden alle jääviin metsiin vaan ulottuu myös patojen muuttamaan vesiluontoon ja niiden eläimistöön.

Kaikkiaan patoaltaat peittävät koko maailmassa 340000 neliökilomerien alueen eli kutakuinkin Suomen pinta-alan verran. Patoja rakennettiin innokkaasti 1950–1980-luvuilla, mutta tutkijoiden mukaan nyt on meneillään uusi patobuumi.

Yksin Amazonin, Kongojoen ja Mekongjoen alueille suunnitellaan yli 450:aa patoa.

Uusiutuvista energiamuodoista tuuli- ja aurinkovoima saavat paljon puhtaammat paperit.

Suurimpia tuulimyllyjen ekologisia haittoja on tutkijoiden mukaan se, että lintuja ja lepakoita kuolee törmäyksissä. Esimerkiksi Yhdysvalloissa kuoli yhtenä vuonna 600000–880000 lepakkoa ja 573000 lintua tuulimyllyn siipiin. Luku on kuitenkin hyvin pieni verrattuna siihen, miten lintuja kuolee muihin ihmisten tekemiin rakennelmiin tai liikenteeseen.

Vaikka törmäyskuolemien määrät eivät ole suhteessa kovin suuria, jos kanta on pieni, vähäinenkin hävikki voi uhata sitä. Tuulipuiston sijainti ratkaisee paljon. Suomalaiset tutkijat ovat esimerkiksi havainneet, että tuulimyllyt verottavat jonkin verran merikotkien kantaa.

Tuulimyllyt vaikuttavat myös muuttolintujen reitteihin. Lisäksi melu tuulimyllyjen lähellä voi heikentää esimerkiksi lintujen lisääntymistä, koska se peittää linnuille tärkeitä ääniä ympäristössä.

Aurinkovoima kasvaa uusistuvista energiamuodoista eniten. Viime vuonna tuotantokapasiteetti kasvoi peräti kolmanneksen suuremmaksi kuin edellisvuonna.

Aurinkovoiman ekologiset vaikutukset tunnetaan huonosti. Katsauksen mukaan voimalaitoksia on rakennettu ekologisesti herkille aavikkoalueille, mikä on vaikuttanut paikalliseen eläimistöön.

Laitokset pitäisi rakentaa luontoarvoiltaan vähäpätöisille alueille. Sellaista maata on 1,1 miljardia hehtaaria maailmassa. Tuhannesosa siitä riittäisi nykyisen aurinkovoiman kaksinkertaistamiseen.

Aurinkovoiman lisäksi tuulivoima kasvaa voimakkaasti. Tällä hetkellä uusiutuvat energiamuodot tuottavat neljänneksen maapallon sähköstä.

Kovinta vauhtia pitää Kiina. Maa tuottaa 28 prosenttia maailman vesivoimasta, 26 prosenttia aurinkovoimasta ja 35 prosenttia tuulienergiasta.

Tutkimuksen julkaisi Trends in Ecology and Evolution.