Hei, denne artikkelen er over ett år gammel og kan inneholde utdatert informasjon

Onsdag, for første gang i sitt tjue år lange yrkesliv, utstedte seniormeteorolog Olav Krogsæter ifølge TV2 tornadovarsel for Sør-Norge.

Det er fristende å anklage ham for å følge Fremskrittspartiets interne møteplan litt for tett. I øyet av den perfekte bompengestormen som herjer landet, står nemlig Siv Jensen og hennes tillitsvalgte.

Og det ble unektelig litt trykkende luft da en storm av journalister omringet dem på vei inn i partiets lokaler i Tostrupgården i Oslo. I ytterste konsekvens kan det ekstraordinære landsstyremøtet være starten på en regjeringskrise, der Høyre, Venstre og KrF skiller lag med regjeringspartneren, som i antall år i kontorene så vidt har nådd skolealder.

I skrivende stund er det utenkelig at Frp går ut av regjeringen med umiddelbar virkning. Første mulighet det snakkes om er 19. juni, når revidert nasjonalbudsjett, samt tre store veiprosjekter med tilhørende bompengefinansiering, skal vedtas.

Hvis Frp går ut av krisemøtet onsdag med krav om bompenge-seire de andre regjeringspartiene ikke kan innfri, kan Frp gå ut for å rendyrke seg som opposisjonsparti.

Uavhengig av resultatet denne uka, ser det likevel ut til at Frp har begynt å legge grunnlaget for en mulig regjeringsexit, enten den kommer i sommer, etter et dårlig kommunevalg, eller i statsbudsjettforhandlinger høsten 2019 eller 2020.

Alt for å redde stumpene av partiet før stortingsvalget i 2021.

Skru På Lyd Error Error SKJEBNEMØTE: Fremskrittspartiets landsstyre samles til et møte som i ytterste konsekvens kan føre til regjeringskrise. Dette sa Frp-politikerne på vei inn på møtet. Video: Emilie Rydning / Reporter: Jørgen Gilbrant Vis mer

Likevel: For den delen av Frp som er opptatt av at partiet skal styre effektivt og lenge for å sikre mest mulig gjennomslag, er bompenger likevel en tullete sak å gå av på.

Urolighetene oppstår tross alt fordi partiet har fått enorme gjennomslag for bygging av vei og annen infrastruktur. Bevilgningene til Nasjonal transportplan har økt til tusen - 1000 - milliarder kroner med Frp ved rattet. Førti prosent mer til vei enn tidligere. Det hadde trolig ikke skjedd uten Frp.

Nettopp derfor er Frp's jakt på syndebukker fåfengt. Krisemøtet om bompenger minner mistenkelig om scenen i Samuel Becketts «Mens vi venter på Godot», der Estragon syter og klager over smerter i beina.

Han får omsider vrengt av seg den altfor trange skoen han går med, men forstår ikke hvorfor han har så vondt. Han snur og vender på fottøyet for å undersøke det, men blir ikke klokere.

«Det er mennesket i et nøtteskall:», kommenterer Vladimir, «skylder på støvlene når det er føttene som er feil.»

Slik er det også med Frp: De forsøker å fortelle velgerne at det er noe feil med støvlene, fordi de ikke vil innrømme at deres egen politikk er smertens opphav. Frp kan verken få like mye vei som i dag, eller det svært lave avgiftsnivået på bil for øvrig, uten bompenger. Alle forsøk på å si noe annet, som landsmøtets krav om 100 milliarder oljekroner til å fjerne bompenger, er bare indremedisinsk selvbedrag.

Partier skylder alltid på dårlig kommunikasjon når det går skeis på målingene, men mange Frp-gjennomslag har havnet i skyggen av selvvalgte kontroverser eller prioriteringer. Før valget i 2017 hørte vi for eksempel nesten ikke fra daværende samferdselsminister Ketil Solvik-Olsen. Alt handlet om Rinkeby og polariseringseksperten Sylvi Listhaug.

Listhaugs mange stunts reddet kanskje oppslutningen i valget, men ble likevel en stor tapt mulighet til å etablere en Frp-vennlig virkelighetsforståelse på andre politikkområder.

Særlig den forståelsen som preger apparatet på innsida i regjeringen: Frp får vanvittig mye mer innenfor enn utenfor. Det er lett å se når man er tett på hver dag, men vanskeligere å formidle omverdenen.

Nå må Jensen og andre tilhengere av Frp's regjeringsdeltakelse veie sine ord på gullvekt. I kampens hete er det lettere enn ellers å snakke seg inn i et hjørne man ikke kommer helskinnet ut av.

En selvransakende prosess som ender med at Frp går ut av regjeringen fordi de innrømmer at de ikke har makt eller gjennomslag nok, vil sette den sittende ledelsen i et svært dårlig lys. Dette narrativet vil også gjøre det vanskeligere å overbevise velgerne om at de får nok igjen for stemmen sin ved neste valg.