Markon ura ja maine olivat vaakalaudalla. Hänen mukaansa naapuritkin supattelivat raiskausepäilystä.

Pitkällinen piina.

Se alkoi kirjatusta kirjeestä, jonka Marko (nimi muutettu) sai käsiinsä kesällä 2015. Hän luuli, että kirje saattaisi liittyä riitaan asunnosta, jonka omistajuudesta hän kävi kiistaa ex-avopuolisonsa kanssa.

Mutta ei. Kirje tuli poliisilta.

Marko kutsuttiin poliisikuulusteluihin. Häntä epäiltiin rikoksista, vakavista sellaisista.

– Siellä oli rikosnimikkeinä pahoinpitelyjä.

Ja kaikkein vakavimpana Markoa epäiltiin raiskauksesta.

Rikosilmoituksen oli tehnyt hänen ex-avopuolisonsa, jonka kanssa neljän vuoden mittainen seurustelusuhde oli päättynyt riitaisasti. Nainen väitti Markon pahoinpidelleen häntä sekä pakottaneen suuseksiin.

– Mietin, että käyn poliisiasemalla kuulusteluissa, ja että asia selviää sillä, Marko sanoo IS:lle.

– Ajattelin, että Suomi on oikeusvaltio, kun olin tietysti aivan varma, että minkäänlaista totuudellista taustaa tässä ei ole, Marko sanoo.

Marko jäi siihen käsitykseen, ettei asia etenisi eteenpäin.

– Poliisi antoi mielikuvan, että hän on ”mun puolella”. Ja ettei tämä mitenkään tästä etene, että tämmöisiä ilmiantoja nähdään usein erotilanteissa, Marko kertoo.

Mutta Marko oli väärässä.

Vajaata puolta vuotta myöhemmin, lokakuussa, syyttäjä nosti Markoa vastaan rikossyytteet. Se veti syyttömyyttään vakuuttaneen miehen mielen matalaksi.

– Kyllä se alkoi siinä vaiheessa painaa päivittäin mieltä, että ei helvetti, jotta kyllä tässä pitää joku tolkku sentään olla. Millä mä olisin voinut todistaa, etten ole tehnyt mitään? Marko kysyy.

Markon toimittajaura ja henkilökohtainen maine olivat vaakalaudalla. Markon mukaan naapurit olivat kuulleet raskaista epäilyistä.

– Naapurit sanoivat jälkeenpäin, että he olivat pitkään epätietoisuudessa, ketä he uskovat. He kyselivät, asuvatko he raiskaajan naapurissa, Marko sanoo.

Oikeudenkäynti lähestyi. Syyttäjä oli vaatimassa Markolle yli kahden vuoden ehdotonta vankeusrangaistusta. Markon oikeusavustaja antoi vielä yhden tärkeän neuvon.

– Hän antoi mulle tehtäväksi todistaa, onko näissä väitteissä jotain semmoista, että en olisi ollut väitettyjen tekojen aikaan tekopaikalla.

Ex-puolisolla oli kertomansa mukaan tapana kirjoittaa väittämistään väkivaltatilanteista kalenteriinsa. Merkintöjen pohjalta hän laati poliisille tapahtumista referaatin, jotka osaltaan johtivat syytteiden nostamiseen.

– Katto telkkua ylhäällä. Tuli alas ja kävi heti kiinni, repi hiuksista.

– Pakotti suuseksiin, nainen kirjoitti kalenteriinsa väittämästään raiskauspäivästä.

Sitten Markolle valkeni, miten hän voisi päästä pälkähästä. Hän pyysi vain muutamaa päivää ennen oikeudenkäynnin alkua syyttäjää tekemään lisätutkinnan. Oikeudenkäynti siirtyi.

Lisätutkinnassa varmistui, ettei Marko edes ollut Suomessa 6.2.2014, jolloin nainen väitti raiskauksen tapahtuneen. Marko pystyi todistamaan asian lentolipuilla.

Sähköpostiin kilahti lopulta helpottava viesti Markon oikeusavustajalta vuoden 2016 joulukuussa, vain muutamaa päivää ennen kuin Marko olisi täyttänyt pyöreitä.

Syyttäjä perui raiskaussyytteen ja kaikki muut syytteet, koska virheellinen väite raiskauksesta oli niin räikeä, ettei ollut uskottavaa uskoa muitakaan naisen väitteitä. Väitettyjen rikosten osalta ei ollut siten riittävää näyttöä.

1,5 vuotta kestänyt Markon piina päättyi.

– Se oli tavallaan helpotus, mutta eihän se ole mikään voitto, jos saa aiheettoman syytteen pois niskoiltaan. Oltiin siinä tilanteessa, jossa olisi alunperinkin pitänyt olla, Marko sanoo.

Naisella olisi ollut mahdollisuus ajaa itse rikossyytteitä Markoa vastaan oikeudessa, mutta naisen oikeusavustaja ei halunnut jatkaa rikosprosessia, eikä nainen saanut uutta avustajaa. Naisella ei ollut kertomansa mukaan osaamista ja voimavaroja ajaa juttua itsenäisesti.

Sen sijaan oikeuteen joutui nainen itse, ja Länsi-Uudenmaan käräjäoikeus tuomitsi hänet väärästä ilmiannosta 8 kuukauden ehdolliseen vankeuteen ja sen ohella 60 päiväsakkoon, joka teki hänen tuloillaan 720 euroa. Nainen joutui maksamaan Markolle myös 4 500 euron kärsimyskorvaukset.

Nainen väitti oikeudessa, että rikokset olisivat tosiasiassa tapahtuneet, ja että hänellä olisi tullut raiskausta koskeneessa päivämäärämerkinnässä inhimillinen erehdys. Naisen mukaan raiskaus tapahtuikin joitakin päiviä ennemmin kuin hän alunperin väitti.

Oikeuden mielestä väite ei ollut uskottava, vaan sen mielestä nainen esitti virheellisen tiedon tahallisesti. Oikeuden mielestä naisen teko aiheutti Markolle suurta halveksuntaa.

Länsi-Uudenmaan käräjäoikeus arvioi, että naisen motiivina tekoon saattoi olla riita asunnon omistajuudesta.

– (Naiselta) voidaan edellyttää, että hän osaa tulkita omia kalenterimerkintöjään siten, että hän tietää, mille päivälle kyseiset kalenterimerkinnät sijoittuvat. Siten (naisen) selitys siitä, että hän on tulkinnut kalenterimerkintöjensä päivämääriä virheellisesti, on lähtökohtaisestikin epäuskottava.

– (Naisen) menettely osoittaa päämäärätietoisuutta ja pitkään jatkunutta pyrkimystä saattaa (Marko) rikosvastuuseen viime kädessä virheellisten kalenterimerkintöjen avulla, käräjäoikeus kirjoitti.

Tuomio ei ole kuitenkaan lainvoimainen, sillä nainen valitti asiasta Turun hovioikeuteen, jossa asiaa puitiin marraskuun alussa. Nainen vaati syytteen ja hänelle tuomitun rangaistuksen kumoamista.

– (Naisen) antamat tiedot tapahtuneesta ovat pitäneet paikkansa lukuun ottamatta inhimillistä erhettä tapahtuma-ajan osalta, naisen hovioikeuteen toimittamassa valituksessa luki.

Syyttäjä ja Marko olivat sitä mieltä, että käräjäoikeuden tuomio oli oikea, eikä sitä ole syytä muuttaa.

Turun hovioikeus antanee asiassa ratkaisun tässä kuussa tai joulukuun alussa.