Suojelupoliisi ei pysty vastaamaan Venäjän ulkomaantiedustelun SVR:n vakoiluun Suomessa. Tasoero venäläisiin vakoilun ammattilaisiin on merkittävä. Supon kenttävalvontaa, seurantaa ja tarkkailua hoitavilla työntekijöillä ei ole kunnollista koulutusta. Supossa on potentiaalisesti vaarallinen aukko ammattitaidon tasossa.

Näin todetaan Britannian ulkomaan tiedustelupalvelun MI6:n entisten työntekijöiden tekemän salaisen raportin yhteenvedossa. Henkilöt työskentelivät konsulttiyhtiössä, joka palkattiin kouluttamaan Supon henkilöstöä vuonna 2010. Suomen Kuvalehti sai nähtäväkseen osia raportista.

Raportti sisältää tylyjä arvioita suojelupoliisin tilasta. Poikkeuksellista on myös se, miten raportti syntyi. Suomen salaisen poliisin toimintaa arvioi ulkomainen yhtiö, jolle annettiin laajat valtuudet kerätä tietoa Supon sisältä. Brittikonsultit saivat haltuunsa virastoon ja sen toimintaan liittyvää arkaluontoista tietoa.

Englantilaisten toimet koulutuksen aikana herättivät oudoksuntaa Supon työntekijöissä. Valikoidulle ryhmälle supolaisia esitettiin kysymyksiä, jotka eräiden arvioiden mielestä muistuttivat urkintaa. Oikeuskansleri Jaakko Jonkalle tehtiinkin asiasta tutkimus- ja selvityspyyntö 2010.

Brittiläinen yhtiö korosti tarkkailun, seurannan ja valvonnan merkitystä operatiivisessa tiedustelussa. Konsulttien arvion mukaan Supon koulutus ei ole laadullisesti eikä määrällisesti johdonmukaista.

Raportissa kuvataan turhautuneiden työntekijöiden kokemuksia. Esimerkiksi kokenutta venäläistä kohdehenkilöä seurannut supolainen kertoi, että hänen koulutuksensa oli lähinnä istumista autossa vanhemman Supon etsivän kanssa.

Suojelupoliisin olennaisia tehtäviä ovat laittoman tiedustelun ja terrorismin torjunta Suomessa. Viraston noin 240 työntekijästä runsaat puolet on saanut poliisikoulutuksen. Toinen puoli supolaisista on muun muassa tutkijoita ja erilaisia asiantuntijoita.

Suojelupoliisi kertoo omaa toimintaympäristöään vuosina 2015–2016 koskevassa katsauksessa, että tiedustelullisesti Suomi kiinnostaa erityisesti Venäjää. Venäläiset ovatkin yksi Supon toiminnan pääkohteita.

Brittiyhtiö huomautti, että venäläiset ovat hyvin ammattitaitoisia havaitsemaan heihin kohdistuvaa valvontaa ja tarkkailua. Raportin johtopäätösten mukaan tosiasia on, että venäläiset tiedustelu-upseerit ovat saaneet enemmän koulutusta vastavakoilussa kuin suojelupoliisin henkilökunta vakoilijoiden tarkkailemisessa. Valvontaa ja tarkkailua ei ole Supossa hyödynnetty kunnollisesti. Lisäksi puutteellinen koulutus on antanut venäläisille operatiivisia etuja.

Suomi kiinnostaa taas laajemminkin vakoilijoita. Ulkomaisten tiedustelupalveluiden tiedustelutoiminta Suomessa on palannut aktiivisuudeltaan kylmän sodan tasolle, arvioidaan Supon hallinnollista asemaa ja valvonnan kehittämistä selvittäneen sisäministeriön työryhmän loppuraportissa. Sen mukaan suojelupoliisin toimintaympäristö on muuttunut merkittävästi ja tullut entistä monimutkaisemmaksi.

Esimerkiksi vuonna 2013 paljastui, että ulkoministeriö oli joutunut kahden verkkovakoiluoperaation kohteeksi. Supon johtamassa törkeää vakoilua koskevassa esitutkinnassa selvisi, että vakoilun taustalla olevat tahot saivat haltuunsa merkittävän määrän ulkoministeriön materiaalia. Vakoilu oli jatkunut vuosia ja siitä epäiltiin valtiollisia tahoja.

Suomen Kuvalehden tietojen mukaan koulutukseen liittyvät tapahtumat käynnistyivät vuonna 2009. Supon silloinen päällikkö Ilkka Salmi lähetti 1. lokakuuta henkilökunnalle sähköpostin, jossa hän kertoi valtuuttaneensa brittiyhtiön edustajat tekemään virastossa koulutustarveanalyysin.

Salmen mukaan toinen hanketta tekemään kutsutuista henkilöistä on ”Brittien MI6:n entinen työntekijä ja koulutusasioiden asiantuntija.” Yhtiön toista edustajaa Salmi kuvaili henkilöksi, ”jonka monet teistä tuntevat kollegana ja viraston yhteistyökumppanina.”

Sähköpostissaan Ilkka Salmi edellytti, että konsulttien laatimaan kyselylomakkeeseen vastaavat kaikki supolaiset.

Yksi konsulttiyhtiön henkilöistä kertoo Linkedin-verkkoyhteisöpalvelun sivuilla työskennelleensä vuosina 2005–2009 Britannian suurlähetystössä Helsingissä lähetystöneuvoksena. Aikaisemmin hänen asemapaikkoinaan olivat olleet Kiinan Peking ja Bulgarian Sofia. Nyt entisestä lähetystöneuvoksesta oli siis tullut vastavakoilijoita kouluttava konsultti.

MI6 on Britannian ulkomaan tiedustelupalvelu ja viralliselta nimeltään SIS (Secret Intelligence Service). Yhdysvalloissa vastaava organisaatio on keskustiedustelupalvelu CIA ja Venäjällä ulkomaantiedustelu SVR.

Koulutustarpeen selvittämiseksi suojelupoliisin työntekijöille jaettiin ensin kyselylomake. Haastattelijat halusivat tietoja Supon sisäisestä kulttuurista, organisaation arvoista ja normeista. ”Siksi meidän on ymmärrettävä suojelupoliisin strategiset tavoitteet ja toimintamenetelmät.” Tätä tarkoitusta varten konsultit haastattelivat myös Supon johtoa, esimiehiä ja muita avainhenkilöitä.

Työntekijöiltä muun muassa tiedusteltiin yksityiskohtaisesti kolmea tärkeintä päämäärää, joihin suojelupoliisi pyrkii. Operatiivisen osaston henkilöitä pyydettiin kuvaamaan työtään omassa yksikössään, pääasiallisia vastuualueitaan sekä saamaansa koulutusta.

Kyselyyn vastasi yli sata Supon työntekijää. Seuraavaksi haastateltiin noin 50 supolaista. Tämän jälkeen osaa työntekijöistä alettiin kouluttaa kouluttajiksi. Ohjaukseen osallistui englantilainen henkilö, jolla on tiedustelutausta Britannian turvallisuuspalveluiden erikoisosastoilla. Haastatteluissa oli paikalla myös Supon ylietsiviä.

Suojelupoliisin ja konsulttiyhtiön välillä tehtiin sopimus tarkkailukoulutuksesta. Koulutus käynnistyi 2010.

Supon keskeiset henkilöt haastateltiin. Heiltä kysyttiin viraston heikkouksia, vahvuuksia, osaamista ja puutteita. Haastatteluiden kautta konsulttiyhtiö sai haltuunsa kattavan tietoaineiston Suposta.

Tästä tietomäärästä oli mahdollista tehdä henkilötasolle meneviä arviointeja ja henkilöprofiileja yksittäisistä suojelupoliisin työntekijöistä, joista osa oli operatiivista ja salaista kenttähenkilöstöä. Supon työntekijöiden ammattitaitoa voitiin arvioida.

Suomen Kuvalehden tietojen mukaan brittiyhtiön edustajien kanssa myös liikuttiin eri puolilla Helsinkiä. Konsultit näkivät käytännössä, millaisessa toimintaympäristössä ja millä tavalla Supo operaatioitaan suorittaa.

Kerättyjen tietojen perusteella ulkopuolisille selvisi tarkasti, miten Supo todennäköisesti toteuttaa esimerkiksi vastavakoilua ja ketkä virastossa operaatioista vastaavat. Saatujen havaintojen avulla oli myös mahdollista jalostaa tietoa Supon valvontakohteista sekä niiden seuraamisessa käytettävistä toimintatavoista.

Brittiyhtiön tarkkailukoulutuksessa opetettiin kattavasti erilaisia seurantatekniikoita kentällä eri tilanteissa. Siinä käytiin läpi muun muassa tyyppitapauksia siitä, miten henkilöitä eri tilanteissa seurataan. Toiminnassa kartoitettiin kaikki keskeisimmät kehittämisalueet.

Kouluttajat pyrkivät mukaan jopa Supon operatiiviseen toimintaan ja todellisten kohteiden, kuten venäläisten tiedustelu-upseerien seuraamiseen. Tämä ei kuitenkaan toteutunut.

Englantilaisten perinpohjainen kiinnostus Supon käytännön operatiiviseen toimintaan ihmetytti työntekijöitä. Huolestumiseen ei reagoitu viraston johdossa.

Koulutuksen aikaisista tapahtumista tiedettiin myös sisäministeriössä.

Katsauksessaan brittiläinen konsulttiyhtiö totesi, että yksi keskeinen haastatteluissa toistuva asia oli Supon johtoon kohdistunut voimakas arvostelu. Työntekijät kritisoivat johtamistaitojen puutteita viraston ylintä johtoa myöten.

Muun muassa oikeudenmukaisuuden ja avoimuuden puutetta ja henkilöstöjohtamisen heikkoutta arvosteltiin. Havaintoihin kuului, että viraston johto ei myönnä tarvetta muuttaa johtamistapojaan. Henkilöstön mukaan johto oli kehityksen esteenä.

Supon työntekijät osoittivat epäluottamusta esimiehiään kohtaan myös virastossa tehdyssä ilmapiiritutkimuksessa 2010. Salaisessa tutkimuksessa eri yksiköiden henkilöstö kertoi, että päälliköiden johtamistapaa pidetään osaamattomana ja epätoivottavana. Vastavakoiluyksikössä tätä mieltä oli 40 prosenttia, tilannekuvayksikössä jopa 43 prosenttia ihmisistä.

Supossa on järjestetty myös aikaisemmin koulutustilaisuuksia, joiden toteuttamisessa on ollut mukana vieraiden maiden tiedustelupalveluita. Kyse on normaalista koulutusyhteistyöstä. Supon kaltaisella virastolla on yleensä kanssakäymistä eri valtioiden tiedusteluorganisaatioiden kanssa.

Koulutuksesta vastaavat yhtiöt valikoituvat aina tarkkojen taustaselvitysten kautta. Supo käyttää arvioinneissa apunaan luotettavia kumppaneita, eli esimerkiksi vieraiden maiden tiedustelupalveluja. Jos Supo haluaa käyttää ulkomaisen yrityksen erikoispalveluja, se kääntyy aina ensin kyseisen maan tiedustelupartnerinsa puoleen. Tässä tapauksessa yhteyksiä luotiin MI6:n kautta.

Suomen Kuvalehden useista lähteistä keräämien tietojen mukaan brittiyhtiön koulutusta pidettiin laadullisesti hyvänä. Nykyisten supolaisten mukaan osa konsulttiarvioista oli siinä mielessä virheellisiä, että esimerkiksi osaamisen tasoero ei ollut todellisuudessa niin jyrkkä kuin raportissa esitetään.

Työntekijät ovat tyytyväisiä siihen, että tarpeet lisäkoulutukseen tuotiin selvästi esille. He eivät halua tulla omilla nimillään julkisuuteen mahdollisten jatkoseuraamusten vuoksi. Valmistuttuaan raportti oli kuitenkin Supon kahvihuoneen pöydällä eikä sitä oltu leimattu salaiseksi.

Vajaat kaksi vuotta koulutuksen jälkeen Ilkka Salmea seurannut Supon päällikkö Antti Pelttari määräsi työryhmän tarkastelemaan viraston tehtäviä ja organisaatiota erityisesti toiminnan tehokkuuden ja johtamisen näkökulmasta. Samalla selvitettiin Supon organisaation selkeyttä ja ajanmukaisuutta sekä tiedonkulun sujuvuutta.

Supon organisaatiota uudistettiinkin vuoden 2014 alussa. Tulosyksiköiden määrää vähennettiin ja pienempiä yksiköitä liitettiin yhteen.

Suomen Kuvalehti esitti konsulttien käyttämän kyselylomakkeen osia erään yliopiston professorille sen selvittämiseksi, mitä tietoja lomakkeen avulla todellisuudessa olisi mahdollista hankkia.

”Lomakkeessa esitetyt viittaukset strategiaan ja toimintakulttuuriin jäävät melko pinnallisiksi. Ne jättävät paljon tulkitsijan harkintaan”, professori arvioi.

Suojelupoliisin tarve saada koulutusta esimerkiksi henkilöiden tarkkailemisessa ei olisi välttämättä edellyttänyt ulkomaisen yrityksen käyttämistä.

Eräiden lähteiden mukaan koko operaation takana oli Ilkka Salmen halu saada koulutustarpeen lisäksi tietoa Supon organisaation toimivuudesta. Hän halusi Supon tilanteesta mielipiteen ulkopuolisilta alan asiantuntijoilta.

Ilkka Salmi ei halua kommentoida tapausta, koska hän ei ole enää suojelupoliisissa töissä. Hänen mukaansa koulutuskartoitus ja siihen liittyvät kysymykset ovat Supon asia.

”Se ei ollut minun henkilökohtainen, vaan suojelupoliisin asia, mitä silloin tehtiin tai jätettiin tekemättä. Minulla on myös salassapitovelvollisuus niin kuin kaikilla muilla supolaisilla tällaisissa asioissa. En voi myöskään kommentoida asiaa nykyisen roolini vuoksi.”

Ilkka Salmi on työskennellyt vuodesta 2011 lähtien EU:n tiedusteluanalyysikeskuksen johtajana Brysselissä. Keskuksen tehtävänä on muun muassa kansainvälisen turvallisuustilanteen seuranta ja EU:ta koskevien terroriuhkien arviointi.

Jo ennen koulutuksen päättymistä Supon virkamiesten keskuudessa heräsi kysymyksiä toiminnan laillisuudesta, haastattelujen kautta saaduista operatiivisista tiedoista ja siitä, oliko MI6 mahdollisesti tietoinen koulutushankkeesta tai jopa osallinen siinä.

Oikeuskansleri Jaakko Jonkalle tehdyssä tutkimus- ja selvityspyynnössä vuonna 2010 pyydettiin selvittämään, ovatko valtion turvallisuus ja puolueettomuus tulleet vaarannetuiksi. Selvityspyynnössä viitattiin rikoslakiin ja maanpetosrikosten tunnusmerkistöihin. Koulutusta sinänsä ei katsottu lainvastaiseksi.

Jaakko Jonkka käynnisti selvitystyön ja kuuli asiassa Supon apulaispäällikköä. Hän keskusteli tapauksesta myös poliisiylijohtaja Mikko Paateron kanssa, ja siirsi jutun Poliisihallituksen käsiteltäväksi marraskuussa 2010. Suojelupoliisi on Poliisihallituksen alainen poliisiyksikkö.

Tämän jälkeen Poliisihallitus hankki asian selvittämistä varten Supolta selvityksen joulukuussa 2010 ja lisäselvityksen tammikuussa 2011. Kuukautta myöhemmin Paatero ilmoitti Poliisihallituksen tutkineen tapauksen. Se ei antanut aihetta enempiin toimenpiteisiin.

Jaakko Jonkka toteaa, että hänellä ei ollut oikeudellisia perusteita epäillä Poliisihallituksen ylittäneen harkintavaltansa, käyttäneen sitä väärin tai menetelleen velvollisuuksiensa vastaisesti. Jutun käsittely lopetettiin.

”Tein asiassa oikeudellisen ratkaisun enkä voi kommentoida sitä julkisuudessa millään tavalla. Mutta jos asiasta tehdään uusi kantelu ja siinä tuodaan esiin uusia näkökulmia, niin silloin voin ottaa sen arvioitavaksi”, Jonkka sanoo.

Eräs ylemmän oikeusasteen kokenut tuomari arvostelee voimakkaasti Jonkan linjausta.

”Turvautuminen entisiin vieraan valtion tiedusteluorganisaation edustajiin suojelupoliisin koulutuksen arvioinnissa ei ole ongelmatonta. Siinä jouduttiin väistämättä paljastamaan tärkeitä organisaatioon, henkilöstöön ja toimintatapoihin liittyviä salassa pidettäviä seikkoja, joita tietojen saaja voi käyttää eri tavoin hyväkseen”, hän kertoo Suomen Kuvalehdelle.

”Oikeuskansleri oli epäilemättä oikea taho selvittämään asiaa. Tässä yhteydessä olisi kuitenkin pitänyt kuulla muun muassa Suomen ulkosuhteista ja ulkoisesta turvallisuudesta vastaavia tahoja. Esimerkiksi eräässä puolustusvoimia koskevassa tapauksessa asiakirjan luovuttaminen vieraan valtion edustajalle johti rikosoikeudellisiin seuraamuksiin, jonka seurauksena luutnantille tuomittiin vakoilusta ehdotonta vankeutta 2001.”

Poliisiylijohtaja Mikko Paatero sanoo, että brittikonsulttien suojelupoliisissa tekemän koulutustarveselvityksen tekemisessä ei ole tullut esiin seikkoja, joiden perusteella olisi syytä epäillä koulutuskartoituksen lainmukaisuutta ja sopivuutta. Tämän vuoksi ei ollut perusteita eikä tarvetta saattaa asiaa muiden viranomaisten selvitettäväksi. Paatero toteaa myös, että selvitys on kaikilta osin salassa pidettävä.

”Oma kantani on, että suojelupoliisin koulutustarpeiden kartoittamista ei pysty monikaan taho ammattimaisesti arvioimaan. Ulkopuolisen tahon arviointi on antanut suojelupoliisille mahdollisuuden kehittää toimintaansa ja niin se on myös tehnyt.”

Supon Pelttari: ”Yhteistyötä luotettujen kumppanien kanssa”

Britannian ulkomaan tiedustelupalvelun MI6:n entisten työntekijöiden tekemän raportin mukaan Suomen vastatiedustelu ei pysty vastaamaan Venäjän ulkomaantiedustelun vakoiluun. Pitääkö tämä paikkansa, Suojelupoliisin päällikkö Antti Pelttari?

”Nämä ovat suojelupoliisin sisäisiin toimiin liittyviä, salassa pidettäviä asioita. Tällaisia asioita ei voi julkisuudessa käsitellä.”

Selvityksen mukaan tasoero vastapuolella toimiviin venäläisiin vakoilun ammattilaisiin on merkittävä. Onko arvio oikea?

”Nyt puhutaan viiden, kuuden vuoden takaisista asioista. Suojelupoliisi on ollut kautta aikojen arvostettu osapuoli tällä toimintakentällä.”

Arvion mukaan Supon ammattitaidon tasossa on vaarallinen aukko. Onko käsitys todellinen?

”Supossa on ammattitaitoista henkilökuntaa, joka on tehtäviensä tasalla. Näin on ollut kautta vuosikymmenien.”

Konsulttiyhtiön yhteenvedon mukaan puutteellinen koulutus on antanut venäläisille operatiivista etua. Miten tämä näkyy Supon toiminnassa?

”Suojelupoliisin operatiivinen toiminta ja sen kehittämisen sisältö eivät ole julkisuudessa käsiteltäviä asioita.”

Supon avainhenkilöiltä kysyttiin tietoja Supon heikkouksista, vahvuuksista, osaamisesta ja puutteista. Miten nämä liittyivät koulutukseen?

”Tämä kuuluu meidän sisäisen toiminnan yksityiskohtiin, joista en voi lausua mitään.”

Miten huolestuttavina pidätte Suposta tehtyjä havaintoja?

”En kommentoi yksityiskohtia, mutta viraston henkilöstön ammattitaitoon ja toiminnan kehittämiseen on panostettu jatkuvasti.”

Miten yksityinen konsulttiyhtiö kykenee vertaamaan Supon osaamista Venäjän ulkomaantiedusteluun?

”En voi kommentoida viraston sisäistä kehittämistä tai selvitystyötä vaarantamatta valtion turvallisuutta. Jokainen virasto pyrkii kehittämään toimintaansa ja arvioimaan sitä. Me olemme kansainvälisellä tasolla pieni virasto resursseilla mitattuna. Lainsäädäntömme ja toimivaltuutemme ovat rajoitetut. Toivottavasti tästä keskustellaan eduskuntavaalien jälkeen.”

Kuinka konsulttiyhtiöllä voi olla tietoa Supon ja venäläisten osaamisen tasoeroista?

”Yksityiskohtiin menemättä voin todeta vain, että kansainvälinen yhteistyö on meille välttämätöntä. Pyrimme tekemään sitä luotettujen kumppaneiden kanssa, jotta saamme Suomen turvallisuuden kannalta välttämätöntä tietoa Suomen käyttöön.”

Millaisten selvitysten jälkeen konsultteja päästetään Supoon?

”Asiasta aikanaan tehdyn selvitys- ja tutkimuspyynnön johdosta tilanne arvioitiin silloin asianmukaisesti laillisuusvalvojien toimesta. Sitä käsiteltiin Poliisihallituksessa ja oikeuskanslerinvirastossa. Suojelupoliisin toiminnassa ei ollut lainmukaisuuden tai valtakunnan turvallisuuden kannalta huomautettavaa.”

Menivätkö selvityksen tulokset myös MI6:lle?

”En kommentoi mitään raporttiin liittyvää. Totean vain, että tämä on meidän sisäistä kehittämistä, joka kuuluu salassa pidettäviin asioihin.”

Olisiko Suomessa ollut osaamista koulutuksen järjestämiseen?

”Tällaisia yksityiskohtia ei voi julkisuudessa käsitellä.”

Onko Supossa järjestetty tämän jälkeen koulutusta?

”Totta kai. Me panostamme henkilökunnan ammattitaidon kehittämiseen jatkuvasti. Varsinkin meidän tyyppisessä organisaatiossa, jonka toimintaympäristö on näin voimakkaassa muutoksessa.”