Helsingin yliopiston Aleksanteri-instituutin tutkimusjohtaja, varajohtaja ja koulutuspäällikkö ovat Karl Marx -seuran puheenjohtaja ja hallituksen jäseniä. Varajohtaja Markku Kangaspuro on myös jopa Neuvostoliiton hyökkäystä Prahaan 1968 tukeneen stalinistisen Suomen Rauhanpuolustajien puheenjohtaja. Häntä syytetään putinistisista lausunnoista tiedotusvälineille. SAFKAn Juha Molari puolustaa.



Instituutin tutkimusjohtaja Vesa Oittinen on ollut ainakin vuodesta 2001 asti Karl Marx -seuran puheenjohtaja.

Varajohtaja Markku Kangaspuro on taistolaisen Suomen Rauhanpuolustajat -järjestön puheenjohtaja ja on ollut 2000-luvulla Karl Marx -seuran hallituksen jäsen ja varajäsen. Rauhanpuolustajat on Kremlin lanseeraama kommunistien peitejärjestö, joka on yhä taistolaisten käsissä ja vetoaa Leniniin ja joka tuki mm. Neuvostoliiton hyökkäystä Prahaan 1968.

Koulutuspäällikkö Tapani Kaakkuriniemi on ollut ainakin vuodesta 2002 asti jatkuvasti Karl Marx -seuran hallituksen jäsen tai varajäsen. Äärivasemmistolainen Kaakkuriniemi mm. moitti sitä, että Vasemmistoliiton eduskuntaryhmä erotti 30.6.2011 äärivasemmiston Markus Mustajärven ja Jyrki Yrttiahon jäsenyydestään.

Muistakin Aleksanteri-instituutin työntekijöistä moni on tunnettuja vasemmistolaisia, mikä on herättänyt laajalti arvostelua. Instituuttia on sanottu nepotistiseksi vasemmiston suojatyöpaikaksi veronmaksajien rahoilla, mutta kyse voi tietenkin olla sattumista ja hakeutumisesta. Mukana on myös Suomen kuuluisimpien vasemmistosukujen edustajia, tunnetuimpana Tarja Halosen tytär, maisteri Anna Halonen.

Näin äärivasemmisto pääsee mediaan vähättelemään putinismia ”puolueettomina asiantuntijoina”. Tämä ei tarkoita jokaisen instituutin tutkijan olevan vasemmistolainen tai epäobjektiivinen.

Samanlainen on Venäjä-tutkimuksen tila laajemminkin. Jo 70-luvulla ”harvojen kriittisten tutkijoiden – Osmo Jussila, Tauno Tiusanen, Timo Vihavainen – työt pyrittiin niputtamaan marginaaliin” (HS 8.6.2010). Yhä sama hegemonia vaikuttaa. Professori Tiusanen oli äärimmäisen arvostettu ja haluttu asiantuntija Itä-Euroopankin maissa jo kommunismin aikoina, koska hän osasi kertoa itäblokin maille, miten näiden asiat oikeasti ovat. Hän joutui pakenemaan Suomesta Skotlantiin syrjintää ja tappouhkauksia maailman kenties arvostetuimman Venäjän-tutkimusyliopiston johtavaksi professoriksi.

Syytös Venäjän propagandan myötäilystä (2014)

Dosentti Arto Luukkanen kertoi instituutin postilistalla heinäkuussa 2014 julkaistusta opiskelijoiden avoimesta kirjeestä, jossa nämä arvostelivat varajohtaja Markku Kangaspuron lausuntoja pikemminkin Venäjän valtiollista propagandaa myötäileviksi kuin tutkijan objektiivisiksi kommenteiksi. Luukkanen totesi tällaiset protestit äärimmäisen harvinaisiksi, koska ne yleensä tuhoavat protestoijien tulevaisuuden.

Otteita kirjeestä

Kirjeessä kuvataan mm. seuraavia Markku Kangaspuron lausuntoja.

http://www.mtv.fi/uutiset/kotimaa/artikkeli/tutkimusjohtaja-lansimaat-osaltaan-vastuussa-ukrainan-tilanteesta/3534380

Kangaspuro: ”Päivänselvä asia tämän jälkeen, että sotilaallisen ratkaisun tie on käyty loppuun. Oli erittäin suuri virhe minun näkemykseni mukaan, että Ukrainassa ryhdyttiin käymään, siinä vaiheessa Yhdysvaltain tuella, niin sanottua terrorismin vastaista sotaa. Se ei tuo eikä ole tuonut ratkaisua Itä-Ukrainan ongelmaan, vaan ainoastaan kärjistänyt tilannetta, josta täysin ulkopuoliset tahot ovat maksaneet.”

Jälleen kerran syytetään Yhdysvaltoja, jonka osuus terrorisminvastaisessa operaatiossa on epäselvä (joskin luonnollisesti mahdollinen). Miksi Venäjän toiminta ei ole sitten vastaavan kaltaista ”sodan tukemista” tai jopa ”sodankäyntiä”?

http://iltalehti.fi/uutiset/2014071818502433_uu.shtml (18.7.)

Tämä teksti kokonaisuudessaan antaa sellaisen käsityksen lukijalle, että Yhdysvallat ovat Itä-Ukrainan tapahtumien taustalla, ainakin epäsuorasti.

http://www.rauhanpuolustajat.org/teemojamme/venaja/artikkelit/kun_nkkentt_hmrtyy_rapu_214/ (Rapu 2/14)

Kangaspuro: ”Hallituspuolue Svobodan äärioikeistolaisuuteen ja väkivaltaan turvautuvaan poliittisten päämäärien edistämiseen ei kiinnitetä enää huomiota. Lännessä, ainakaan julkisuudessa, ei myöskään ole aiheuttanut huolta se, että Ukrainan kansalliskaarti perustettiin niin, että sen jäsenet värvättiin Maidanin militanteista ja osittain äärioikeistolaisten ryhmien jäsenistä.”

On selvää, että Ukrainan johdossa ja vapaaehtoiskaarteissa vaikuttaa nk. äärikansallisia aineksia. Kuitenkin Ukrainan presidentinvaalit osoittivat, että äärioikeiston kannatus on marginaalista ja verrattavissa muihin keski- ja itäeurooppalaisiin maihin. Asian nostaminen on tärkeämpien asioiden peittelyä. [Miksei Kangaspuro puhu Venäjän fasismista? – toim. huom.]

http://yle.fi/uutiset/venaja-asiantuntija_venajan_osallisuus_koneturmaan_merkitsisi_maalle_katastrofia/7366027 (20.7.)

Kangaspuro: ”Venäjä tässä on ilman muuta se suurin häviäjä. Venäjä nyt jyrkästi kieltää, että se olisi näiden järjestelmien kapinallisille lähettämisen takana ja se on tähän asti pyrkinyt löytämään kansainvälistä neuvotteluratkaisua tähän konfliktiin ja ottanut etäisyyttä kapinallisista poliittisesti.”

Mielestäni ei voitane sanoa, että Venäjä olisi pyrkinyt löytämään kansainvälistä neuvotteluratkaisua, vaan pikemminkin päin vastoin. Vasta äskenhän tuotiin esille satelliittikuvaa, josta voitaneen päätellä, että Venäjä on ampunut ukrainalaisia joukkoja Ukrainassa epäsuoralla tulella.

Keskustelua

Kuuluisa toimittaja Anna Kuorsalo kirjoitti instituutille avoimen kirjeen inspiroimana: ”- – Helsingin Sanomissa 4.5. 1996 julkaistu arvio Anne Sailaksen (nykyisin Kuorsalo), Ilmari Susiluodon ja Martti Valkosen ensimmäisestä Venäjä-kirjasta.”

”Muuan Johan Bäckman aloitti uransa tällä tekstillä leimaamalla meidät jälkisuomettuneiksi. Leimaaminenhan on helpoin tapa käyttää valtaa ja kiusata. Venäjä – jättiläinen tuuliajolla sai muuten Lauri Jäntin säätiön tietokirjapalkinnon.”

”Syyskuussa 1996 Markku Kivinen oli jo järjestämässä Helsingin yliopistossa seminaaria jälkisuomettumisesta. Yhtenä alustajana oli JB.”

Johan Bäckmanin antifasistisen komitean Juha Molari: ”Markku Kangaspuro on osoittanut maltillisuutta ja hyvää harkintaa, kun hän antoi tasapainoisen haastattelun Venäjän hallituksen viralliselle lehdelle.”