Eilen uutisoitiin, että Tiina Ullvén-Putkonen on kutsuttu sosiaali- ja terveysministeri Hanna Mäntylän erityisavustajaksi. Ullvén-Putkonen on koulutukseltaan merkonomi ja työskennellyt aiemmin Helsingin kirjatyöntekijöiden yhdistyksen (HKY) taloudenhoitajana. Hän on myös puolueen tiedotusvastaava Matti Putkosen vaimo.

Kun ministerin oma osaaminen on ainakin ansioluettelon mukaan alan perustasoa, niin luulisi hänen kutsuvan esikuntaansa suurempa linjauksia hallitsevia. Ministeriltä itseltäänhän ei osaamista vaadita, joten senkin takia olisi ministerin, hallituksen ja koko maan etu, jos asioita valmistelisivat asiantuntevien virkamiesten lisäksi myös alaa tuntevat erityisavustajat. Suoraan sanoen minun on vaikea käsittää miten ammattiyhdistyksen taloudenhoitajana toimineen merkonomin osaaminen liittyy sosiaali- ja terveyssektoriin.

Asiat ovat sitä miltä ne näyttävät. Matti Putkonen on voimakastahtoinen ja kokenut lobbaaja, joka muutenkin näyttää pyörittelevän koko puoluetta miten tahtoo. Hän vetää julkisesti poliittisia linjauksia, mutta vasta palautetta kuunneltuaan hän kertoo olivatko linjaukset hänen omiaan vai koko puolueen. Soinismia käyttäen vasta jälkikäteen selviää oliko Putkosella päässään omenan vai melonin lippalakki. Saa sitten nähdä vedetäänkö sosiaali- ja terveysministeriönkin linjauksia puoletoimistosta.

Kyllä muutkin puolueet ovat aina nimittäneet virkoihin sopivia pätevien sijaan, niinkö sanotte? Niin ovat, se on ikävä kyllä ollut maan tapa. Siksi ihmetyttääkin, että juuri Perussuomalaiset jatkavat tätä maan tapaa. Heidänhän piti olla vaihtoehto korruptiolle ja hyvä veli-verkostoille. Mihin sekin vaihtoehto katosi?

Se taisi kadota siihen samaan mustaan aukkoon, johon katosivat lupaukset olla leikkaamatta köyhiltä, eläkeläisiltä, työttömiltä, lapsiperheiltä ja opiskelijoilta. Siihen katosivat myös lupaukset sulkea Kreikkaan virtaava rahahana. Kuin vastapainoksi häivyttämään tätä tosiasiaa on puolue nyt keskittynyt vastustamaan maahanmuuttoa ja keskustelmaan siitä, miten asioista saa keskustella.

Puolueessa taidetaan ajatella, että kun melkein kaikki on mennyt, niin menköön loputkin. Perussuomalaisuus näyttää vain väylältä saada joillekin harvoille sosiaalista nousua ja hyväpalkkaisia virkoja ilman pätevyyttä. On ihan kuin olisi odotettu mahdollisuutta päästä osingoille kaikesta hyvästä ja nyt sitä mahdollisuutta käytetään häikäilemättä hyväksi. Varsinaista ideologiaahan ei puolueella ole koskaan ollutkaan, vaan tyypillien populistiseen tapaan on kannatettu kulloinkin hyvältä tuntuvia asioita ja vastutettu huonoilta tuntuvia. Hyvä veli-verkosto oli ennen huono asia, mutta nyt hyvä.

Kuten Timo Soini on sanonut, niin nyt sitä valtaa on ja sitä myös käytetään. Minä sanon, että niin näköjään, eikä eroa entiseen huomaa.

Takavuosien brittisarjassa Kyllä, herra ministeri ministeriä pyörittelevä kansliapäällikkö sanoi korruptoituneita poliitikkoja ja heidän lähipiiriään ihmettelevälle kokemattomalle ministerille:

– Kaikilla on kärsä kaukalossa ja osalla sorkatkin.