Huhtikuussa Venäjä sai tarpeekseen viestipalvelu Telegramista. Venäläisten keskuudessa suosituksi sovellukseksi noussut Telegram oli toistuvasti kieltäytynyt päästämästä turvallisuusviranomaisia tutkimaan palvelussa lähetettyjä yksityisviestejä.

Moskovalaiselta oikeusistuimelta kesti huhtikuisena perjantaina alle 20 minuuttia nuijia pöytään päätös, joka antoi viranomaisille oikeuden estää viestipalvelun käyttö Venäjällä. Presidentti Vladimir Putinin avustaja German Klimenko kommentoi pian oikeuden päätöksen jälkeen, ettei Telegramin blokkaaminen vaikuta venäläisten elämään lainkaan.

Seuraavana maanantaina joukkotiedotusvälineitä valvova Roskomnadzor alkoi sulkea Telegramin internet-palvelimia ja miljoonia muita IP-osoitteita, joiden kautta Telegram-sovellus reititti viestiliikennettään. Pahimmillaan venäläisen viestintäviraston blokkilistalla oli 20 miljoonaa IP-osoitetta. Mistään hienovaraisesta toimenpiteestä ei siis ollut kyse.

Pian Venäjän viranomaiset huomasivat verkkoliikenteen alkaneen takkuilla. Useat verkkopalvelut hidastuivat tai lakkasivat toimimasta kokonaan ja monille nettisivuille ei enää päässyt, mukaan lukien viestintävirasto Roskomnadzorin. Sen sijaan Telegram-viestit kulkivat yhä käyttäjien välillä.

Verkkovalvontapaljastuksistaan tunnettu Edward Snowden kutsui twiitissään hanketta hulluksi.

Roskomnadzor's mad quest to punish @telegram for protecting user's rights has totally broken Russia's internet today. Enormous numbers of sites completely unrelated to Telegram are blocked in a morally and technically ignorant censorship effort. https://t.co/bJCQZxyzRM https://t.co/z7UFL7RtnY — Edward Snowden (@Snowden) 17. huhtikuuta 2018

Muutaman blokkipäivän jälkeen Putinin avustaja Klimenko vaati maan viestintävirastolta anteeksipyyntöä sotkusta. Yritys estää Telegramin toiminta olikin vaikuttanut venäläisten elämään.

Venäjän yritys hallita internetiä ei tällä kertaa onnistunut. Tämä ei kuitenkaan tarkoita, että nykyisen kaltainen avoin ja globaali internet olisi ikuinen. Useat valtiot ovat ilmaisseet haluja rajoittaa internetin toimintaa tai ainakin luoda tiukempia sääntöjä verkossa toimimiseen. Asiantuntijat puhuvat splinternetistä tai internetin balkanisaatiosta. Onko internet pirstaloitumassa?

Snowden herätti keskustelun datan lokalisoinnista

Internet on nimensä mukaisesti useiden tietoverkkojen yhdistelmä. Eri kokoiset yksityiset ja julkiset tietoverkot muodostavat yhteisen protokollan avulla internetin, jota käytämme päivittäin.

Internetiä kokonaisuudessaan ei hallitse kukaan. Internet-osoitteiden hallinnointia ja jakamista varten on perustettu kansainvälisiä organisaatioita, mutta kenelläkään ei ole pöydällä punaista nappia, josta koko internetin saisi pois päältä. Sen sijaan yksittäisiä verkkoja hallitaan. Suomen tietoverkko on Suomen lainsäädännön alainen, Venäjällä olevaan verkkoon sovelletaan Venäjän lakeja.

Tämä tuntui tulevan monelle poliitikolle yllätyksenä viisi vuotta sitten, kun Yhdysvaltain tiedustelupalvelu NSA:n työntekijä Edward Snowden paljasti yhdysvaltalaisviranomaisten harjoittaman laaja-alaisen verkkovalvonnan. Yhdysvaltalaiset turvallisuusviranomaiset olivat vuosien ajan läpikäyneet yhdysvaltalaisilla servereillä olevia tietoja, omia lakeja noudattaen.

Snowdenin paljastuksen jälkeen monet maat alkoivat puhua arkaluontoisen datan säilyttämisestä omien rajojen sisäpuolella, oman lainsäädännön piirissä. Amerikkalaisten vakoilun kohteeksi joutunut Saksan liittokansleri Angela Merkel jopa ehdotti Eurooppaan omaa internetiä, jossa käyttäjien tiedot pysyisivät Atlantin tällä puolen.

Tätä on datan lokalisointi, yksi tällä hetkellä voimakkaimmin internetiä pirstaloivista suuntauksista. Kymmenet valtiot ovat säätäneet lakeja, jotka koskevat datan säilyttämistä kotimaisilla servereillä. Esimerkiksi Australia vaatii kansalaistensa terveystietojen säilyttämistä australialaisilla palvelimilla.

Tiukimman linjan tietojen lokalisoinnissa on ottanut Venäjä, joka vaatii kaiken venäläisistä kerätyn datan säilyttämistä venäläisillä servereillä. Kaikille yrityksille tämä ei ole taloudellisesti kannattavaa, minkä seurauksena useat ulkomaalaiset verkkopalvelut eivät toimi Venäjällä.

Datan lokalisointi intoa perustellaan usein kansallisella turvallisuudella, mutta monesti kansalaisten tarkkailu on vähintään yhtä iso syy datan haalimiseen. Datan lokalisointi ei automaattisesti tarkoita, että ihmisten tiedot olisivat paremmassa turvassa.

Datan lokalisointi sotii avoimen internetin perusajatusta vastaan. Se murentaa sananvapautta, vaikeuttaa yritysten toimintaa ja haittaa kansainvälistä kauppaa. Lopulta paperisilppuuriin päätynyt TPP-vapaakauppasopimus olisi asettanut rajoituksia datan lokalisoinnille.

Internetin balkanisaatio huolestuttaa talousmaailmaa

Kaksi vuotta sitten maailman talousjohtajat kokoontuivat Sveitsin Davosiin keskustelemaan neljännestä teollisesta vallankumouksesta eli tuotantojärjestelmien digitalisaatiosta. Muun muassa robotiikkaan ja tekoälyyn perustuvalle vallankumoukselle tiedon vapaa liikkuminen on elintärkeää.

Talousjohtajien tapaamisessa nousi esille huoli siitä, että vuosien ajan talouskasvua luonut internet saattaa pirstaloitua valtioiden ja yritysten toimesta pienemmiksi saarekkeiksi.

Tällä hetkellä maailmanlaajuiseen tietoverkkoon on kytkettynä noin kymmenen miljardia laitetta. Villeimpien arvioiden mukaan määrä saattaa kasvaa seuraavan kahden vuoden aikana jopa 50 miljardiin laitteeseen.

Tähän kehitykseen perustuva talouskasvu on vaarassa, jos kaiken perustana oleva internet alkaa murentua pienempiin osiin.

Maailman talousfoorumin ohessa julkistettiin raportti internetin fragmentaatiosta (siirryt toiseen palveluun). Siinä internetin pirstaloituminen jaetaan kolmeen osa-alueeseen:

Tekninen pirstaloituminen: Tämä käsittää internetin infrastruktuuriin liittyvät seikat, jotka saattavat haitata laitteiden yhteentoimivuutta ja datapakettien liikkumista. Valtiollinen pirstaloituminen: Tämä osa-alue käsittää kaikki valtioiden toimet, jotka haittaavat tai estävät pääsyn internetiin. Datan lokalisointi kuuluu tähän kategoriaan. Kaupallinen pirstaloituminen: Kaupallisten toimijoiden toimet, jotka haittaavat tai estävät internetin käytön.

Näistä kolmesta osa-alueesta tekninen pirstaloituminen käsittelee itse internetin pirstaloitumista. Valtiollinen ja kaupallinen pirstaloituminen käsittelevät enemmän pirstaloitumista internetissä.

Eli vaikka Venäjä vaatii, että kaikki sen kansalaisista kerätyt tiedot pitää säilyttää venäläisillä servereillä, nuo serverit ovat yhä yhteydessä muuhun internetiin. Tieto liikkuu rajojen yli. Ainakin toistaiseksi.

Venäjä on nimittäin uhonnut perustavansa oman internetin kansallisen turvallisuuden nimissä. Tähän vaihtoehtointernetiin olisi Venäjän lisäksi pääsy Brasilialla, Intialla, Kiinalla ja Etelä-Afrikalla.

Aivan helppoa oman internetin perustaminen ei ole, mutta se on mahdollista. Käytännössä Venäjän täytyy vain kopioida nykyistä internetliikennettä pyörittävät laitteet ja ohjelmat. Tämän jälkeen sen täytyy luoda oma nimipalvelujärjestelmä, eli järjestelmä joka esimerkiksi ohjaa osoiteriville kirjoitetun google.comin IP-osoitteeseen 216.58.193.78.

Tällä tavalla se pääsee itse määrittämään, mihin osoitteisiin kenelläkin on pääsy. Kiinan suuren palomuurin ja Iranin halal-internetin liepeille nousisi punaverkko.

Internetin rajoja on mahdoton piirtää

Internetin pirstaloitumista on mahdotonta hahmottaa visuaalisesti. Pirstaloituneesta internetistä ei voida piirtää karttaa, josta voisi katsoa, missä rajalla IP-paketit törmäävät palomuuriin. Eri maiden lainsäädännöt vaikuttavat datan kulkuun eri tavalla.

Ja kuten maailman talousfoorumin raportista ilmenee, pirstaloituminen tapahtuu monella eri tasolla. Se voi olla vähäistä tai laajaa ja sen kesto voi vaihdella. Pirstaloituminen voi olla tahaton tai tahallista. Se voi aiheuttaa lievää epämukavuutta tai uhata toisinajattelijoiden henkeä.

Kiinan suuri palomuuri on osa internetin teknistä pirstoutumista. Toisaalta sitä on myös hotellin maksullinen wifi, joka ohjaa selaimen liikenteen ensin hotellin omille sivuille maksua varten.

Kaupallisena pirstaloitumisena voidaan nähdä esimerkiksi se, että videopalvelu Netflixin tarjonta vaihtelee maittain. Tai se, että Apple pitää tiukasti kiinni siitä, mitä sovelluksia sen puhelimiin voi ladata.

Euroopan unionin uusi tietosuoja-asetus saattaa tietystä näkökulmasta näyttäytyä internetiä pirstaloivana kehityksenä. Toisesta näkökulmasta GDPR vain lisää hieman kitkaa avoimeen internetiin.

Huolestuttavinta pirstaloitumista on kuitenkin Kiinan suuren palomuurin kaltaiset hankkeet, jotka tehokkaasti eristävät osia internetistä. Niiden myötä maiden rajoille ilmestyy tarkastuspisteitä, joissa datapaketit avataan tutkittaviksi ja vain tietyt paketit päästetään jatkamaan matkaa.

Internetin perusajatus on, että kaikki verkkoon kytketyt laitteet pystyvät vaihtamaan tietoja keskenään. Kuka tahansa voi liittyä verkkoon mistä tahansa. Uusiin sovelluksiin ei tarvitse kysyä keneltäkään lupaa. Internet on eheä globaali verkko.

Vielä toistaiseksi.

Bugi, joka teki internetistä avoimemman

Venäjän viestintävirasto Roskomnadzor ilmoitti viikko sitten, että viranomaiset ovat onnistuneet sulkemaan 15–30 prosenttia viestipalvelu Telegramin liikenteestä. IP-osoitteiden esto ei siis ole ollut kovinkaan tehokasta. Venäjä onkin vaatinut Applea ja Googlea poistamaan Telegram sovelluskaupoistaan. Viime viikolla Venäjä antoi Applelle kuukauden aikaa taipua vaatimukseen. Samanlainen ukaasi odottanee myös Googlea.

Telegram toimii yhä Venäjällä domain frontingiksi kutsun menetelmän ansiosta. Yksinkertaistettuna siinä sovelluksen datat kierrätetään pilvipalvelun kautta, minkä seurauksena arkaluontoinen data saadaan piilotettua muun dataliikenteen sekaan. Estolistalla oleva liikenne näyttää ulkopuolisin silmin menevän sallittuun osoitteeseen.

Telegram on kierrättänyt datansa Googlen ja Amazonin pilvipalvelimien kautta. Liikennettä seuraavien viranomaisten on ollut mahdontonta erottaa, mikä data on esimerkiksi Googlen ja mikä Telegramin.

Sattumaa tai ei, Google on ilmoittanut estävänsä domain fronting -menetelmän käytön. Myös Amazon on ilmoittanut lopettavansa ominaisuuden palveluistaan.

Yhtiöt perustelevat päätöksiään sillä, että menetelmä ei koskaan ollut suunniteltu ominaisuus vaan enemmänkin bugi. Ja totta on, että sitä on käytetty sensuurin kiertämisen lisäksi myös haittaohjelmien levittämiseen.

Mutta kun tämä bugi on korjattu, internet on taas entistä pirstaloituneempi.

Juttua korjattu 5.6.2018. kello 13.18: Venäjän viestintävirasto Roskomnadzor vaatii Applea ja Googlea poistamaan Telegramin sovelluskaupoistaan ensimmäisen kerran huhtikuussa. Viime viikolla Roskomnadzor antoi Applelle kuukauden aikaa poistaa sovellus kaupastaan.