Patrik Engellau

Hederliga, effektiva och okorrumperade myndigheter är en av det goda samhällets grundbultar.

Om myndigheterna inte fungerar måste folk lösa sina problem på annat sätt och det blir i allmänhet inte så bra. Läs exempelvis min krönika om hur det kan gå till i Burundi: https://detgodasamhallet.com/2015/03/24/betydelsen-av-lantmateri-polis-och-aganderatt/.

Det viktigaste är kanske att myndigheterna är omutligt opartiska och sanningsenliga. Man måste kunna lita på dem. De får inte ha någon egen agenda annat än oväld och grundligt arbete.

Deras problem är att de å ena sidan ska följa maktens intentioner, alltså lyda politikerna, å den andra stå för den sakkunskap, eftertanke och balans som makten inte alltid besitter. Det finns två motsatta risker: att de börjar driva egen politik och, å den andra sidan, att de blir alltför hovsamt lydiga mot politikerna. Jag vet inte säkert vilken av riskerna jag här pekar på.

För ett tag sedan skrev jag om de två invandringsmyndigheterna Migrationsverket och Arbetsförmedlingen. Jag kallade dem ”parhästarna” därför att de tycks samverka, i eget intresse förstås, för att dra opinionen i invandringsfrågor åt ett visst håll. I krönikan https://detgodasamhallet.com/2015/04/14/mer-om-parhastarna/ beskrev jag hur man lyckades få ut en mediabild av invandringen som inte riktigt stämde med den hederliga utredning från Migrationsverket som låg till grund för verkets pressmeddelande. Tricket var att Migrationsverket la den uppfattning som verket ville ha ut längst fram i pressmeddelandet och den trista informationen lite otydligt och undanskymt där bak. Media, som vill göra livet lätt för sig själva, hade i stort sett nöjt sig med att publicera ingressen.

En i mina ögon misstänkt myndighet är Brottsförebyggande rådet, BRÅ. Det känns som om BRÅ bara ser sådant som myndigheten vill se och annars tittar bort, inte minst när det gäller invandrare och brott. Jag vet inte om BRÅ fått sådana order eller om myndigheten driver egen politik.

Ni får skjuta mig i bitar, men jag kan inte värja mig mot misstanken att invandrare och första generationens svenskar är överrepresenterade bland brottsförövarna, till exempel när det gäller våldtäkter. Detta är dock bara en obevisad förmodan grundad på hörsägen. Jag skulle därför vilja ha en stabilare saklig grund. Nätet är fullt information om att det faktiskt, och med råge, ligger till på det viset, men nätet är notoriskt opålitligt.

Det är här jag behöver tillförlitlig myndighetsstatistik. Därför går jag till BRÅs hemsida och hamnar i en informationsvideo om sexualbrott, http://www.bra.se/bra/brott-och-statistik/valdtakt-och-sexualbrott.html.

En BRÅ-utredaren i filmen säger sig ofta få frågan vilka som begår sexualbrott i Sverige. Hon beklagar att det tyvärr finns ”begränsad information” i dessa frågor, men enligt vad BRÅ kunnat utröna är det i huvudsak ”unga killar”. En del är berusade, några har ”skeva värderingar”. Kvinnor är klart underrepresenterade bland förövarna.

Ser inte BRÅ elefanten i rummet? Hade någon kunnat föreställa sig annat än att förövarna mest består av unga killar och kvinnor inte ägnar sig så mycket åt att våldta folk? Så jag letar vidare.

Jag hittar en rapport från 2005 (https://www.bra.se/download/18.cba82f7130f475a2f1800012829/2005_07_valdtakt_kartlaggning.pdf) som anges vara den ”grundläggande kartläggning” av våldtäkter som dittills saknats. Det står inget i den fråga som intresserar mig, nämligen den etniska. (Däremot står det en annan sak som förvånar mig. Det brukar anföras att det ökade antalet våldtäktsanmälningar beror mer på att anmälningsbenägenheten ökat än på att det faktiska antalet våldtäkter ökar. Det verkar BRÅ inte tro på: ”Det är alltså inte klarlagt, men alls inte osannolikt, att det faktiska antalet våldtäkter har ökat”.)

Den grundläggande kartläggningen baseras på ”uppgifter från nära nog alla anmälningar avseende fullbordade våldtäkter från landets polismyndigheter för åren 1995 och 2000”. Rapporten redovisar hur mycket statistik som helst, inklusive hur den undersökta händelsen fördelar sig på veckans dagar. Men den etniska frågan berörs inte trots att BRÅ rimligtvis måste ha sådan information eller lätt kunnat få fram den.

Jag fortsätter att leta, men kan inte hitta någon som helst referens till den etniska frågan i dokumenten hos BRÅ. Den slutsats jag drar är att BRÅ inte intresserar sig för den aspekten och därför inte forskar i den. BRÅ vet alltså inte. BRÅ lämnar mig i sticket.

Myndigheterna har alltså lämnat walk over till nätet när det gäller denna känsliga fråga. Som medborgare har man ingen annan information än den som lämnas av folk som av politiskt korrekta personer brukar kallas rasister eller invandringsfientliga eller motsvarande. (Det verkar inte finnas några invandringsvänliga sidor med vetenskapliga ambitioner på internet.)

Om det inte ligger något i de påstått rasistisk föreställningarna om invandrarnas överrepresentation i åtminstone vissa typer av brottslighet måste det vara lätt för BRÅ att motbevisa påståendet. Varför sker inte detta?

Vad kan en nyfiken och osäker medborgare annat tro än att överrepresentationen är ett faktum som BRÅ och kanske politikerna vill mörka för att de inte tror sig om att klara debatten? Förklara gärna för mig hur jag tänker fel.