Lidandet i världen har en siffra. Femtio miljoner människor är på flykt. Rege­ringen beräknar att Sverige kommer ta emot 400 000 asylsökande, fler än som bor i Malmö, de närmaste fem åren. Vi står inför, eller snarare mitt i, gigantiska utmaningar på integrationsområdet som Sverige är illa rustat för. Att öppna våra hjärtan räcker inte. De politiska partierna har reagerat pinsamt yrvaket. Integrationsutspelen har på sista tiden duggat tätt. Vi välkomnar att beröringsskräcken släpper.

Asylinvandringens storlek är emellertid tabu. Frågan är dynamit för politiska karriärer. Allan Widman, Folkpartiets försvarspolitiske tales­person, vågade trots frågans sprängkraft nyligen hävda: ”Jag tycker det är oundvikligt att adressera frågan om volymer. Sverige tar nu emot fler asylsökande per capita än något annat EU-land” (Sydsvenskan den 31 januari). Vi delar Widmans uppfattning. Som socialarbetare befarar vi att Sverige tar kliv mot ett klassamhälle med social oro.