Alkon hallintoneuvostossa istuvista 12 kansanedustajasta suuri enemmistö vastustaa hanakasti Alkon monopolia murentavaa alkoholilain kokonaisuudistusta.

Kansanedustajien istuminen Alkon hallintoneuvostossa herättää kysymyksen jääviydestä.

Epäilyksiä nostaa etenkin se tosiasia, että valtaosa hallintoneuvoston poliitikkojäsenistä vastustaa alkoholilain kokonaisuudistusta, jossa murennettaisiin Alkon viinamonopoli.

Asiantuntijan mukaan jääviysongelmaa ei kuitenkaan ole, sillä ”kansanedustajat eivät ole jäävejä oikein missään.”

Rikosoikeuden professori Matti Tolvanen. ITÄ-SUOMEN YLIOPISTO

Iltalehti kertoi (IL 13.10 ja 16.10), että Alkon hallintoneuvostossa istuvista 12 kansanedustajasta suuri enemmistö vastustaa hanakasti Alkon monopolia murentavaa alkoholilain kokonaisuudistusta.

Juttuun liittyvässä keskustelussa esiin nousi kysymys, onko hallintoneuvostossa istuva kansanedustaja mahdollisesti esteellinen, kun hänen tehtävänsä Alkon hallintoneuvostossa on esimerkiksi ”valvoa, että yhtiön asioita ja hallintoa hoidetaan terveiden liikeperiaatteiden mukaan kannattavuutta silmällä pitäen,” kuten hallintoneuvoston tehtävälistauksessa todetaan.

Alkon hallintoneuvostossa istuvat kansanedustajat saavat yhtiöstä rahallista etua. Kokouspalkkio on 700-1 000 euroa kokoukselta. Lisäksi hallintoneuvoston jäsenet saavat Alkosta kaksi kertaa vuodessa 100 euron arvoisen juomalähetyksen, joka sisältää pääasiassa erilaisia alkoholijuomia.

”Se on näin”

Professorin mukaan jääviysongelmaa ei synny siitä, että alkoholilain uudistuksesta päättävät kansanedustajat istuvat Alkon hallintoneuvostossa. Kuvituskuva. JENNI GÄSTGIVAR

Itä-Suomen yliopiston rikos- ja prosessioikeuden professori Matti Tolvanen sanoo, että tällaisissa tapauksissa Alkon hallintoneuvostossa istuvat kansanedustaja ei ole jäävi.

- Kansanedustajat eivät ole jäävejä oikein missään. Se on näin. Yhteisöjääviyssäännökset eivät heitä koske ollenkaan, Tolvanen sanoo.

- Toki täytyy myöntää, että tässä tapauksessa puhuminen siitä, että lakeja säädetään yleisellä tasolla ei pidä paikkaansa, koska se (alkoholilain kokonaisuudistus) koskee suoraan Alkon etua. Minä ymmärrän, jos kansalaiset ovat tästä huolissaan, mutta eivät kansanedustajat jäävejä ole, Tolvanen lisää.

Tolvanen sanookin, että pallo on äänestäjillä.

- Äänestäjät päättävät, kuka on sovelias päättämään mistäkin.

Se ettei esteellisyyttä muodostu, tarkoittaa käytännössä sitä, että kansanedustajat ovat vapaita päättämään eduskunnassa, kuten parhaaksi katsovat.

- He eivät eduskunnassa voi edes jäävätä itseään, koska he ovat siellä velvollisia ottamaan asioihin kantaa, Tolvanen sanoo.

Ministerit eri asia

Tolvanen muistuttaa, että ministereiden osalta jääviyskysymys on selvä.

- Heidän osaltaan sovelletaan normaaleja jääviyssäännöksiä.

Nämä säännökset koskevat myös virkamiehiä.

Tolvasen mukaan kansanedustajan jäsenyys Alkon tai minkä tahansa muun yhtiön hallintoneuvostossa voi muodostaa jääviysongelman vain silloin, kun kyse on hallintotoiminnasta

- Hallintoneuvoston jäsen on esteellinen silloin, kun tehdään hallintopäätöksiä, mutta alkoholilain kokonaisuudistus ei ole hallintopäätös vaan lainsäädäntöakti.

Miten jääviys syntyy hallintopäätöksessä?

- Jos esimerkiksi Alko on osallisena julkisessa hankinnassa ja hankkijana olisi esimerkiksi kunta, niin silloin Alkon hallintoneuvoston jäsenyys olisi esteellisyysperuste, jos kansanedustaja olisi kunnanhallituksessa hankintapäätöstä Alkon osalta tekemässä.

Valtiosääntöoikeuden emeritusprofessori Mikael Hiden on laatinut Tieteen termipankkiin laajan artikkelin kansanedustajan esteellisyydestä.

- Arvioitaessa, milloin asian on katsottava koskevan edustajaa henkilökohtaisesti, on lähtökohtana ollut, että esteellisyys liittyy päätöksiin, jotka nimenomaisesti koskevat edustajan oikeudellista tai taloudellista asemaa. Lainsäädäntöratkaisut yleisten oikeudellisten normien asettamisena eivät juuri voi vaikuttaa yksittäisten kansanedustajien asemaan, vaikka niillä olisikin vaikutusta edustajan taloudelliseen asemaan esimerkiksi maanomistajana tai verovelvollisena, Hiden kirjoittaa.

Hänen mukaansa kansanedustajaa perustuslaissa tarkoitetulla tavalla henkilökohtaisesti koskevina asioina voidaan pitää lähinnä vain asioita, jotka koskevat kansanedustajan edustajantoimen jatkumista (vapautuksen myöntäminen edustajantoimesta, edustajantoimesta erottaminen tai edustajantoimen lakanneeksi julistaminen), edustajan nauttimaa immuniteettia (suostumus syytteen nostamiseen tai vapauden riistämiseen), edustajaan eduskunnassa kohdistettavia ”kurinpitotoimia” (varoituksen antaminen tai istunnoista pidättäminen) sekä päätöksiä ministerisyytteestä ministerinä olevaa tai ollutta kansanedustajaa vastaan.