Asuntoluotottaja Hypon toimitusjohtaja Ari Pauna toivoo, että Suomeen rantautumassa oleva ”Ruotsin tauti” pysäytetään.

Paunan mielestä Ruotsin asuntomarkkinoiden tie ei saa olla Suomen tie. Merkkejä on kuitenkin jo ilmassa.

– Lyhennysvapaita tuputetaan nyt surutta heti laina-ajan alkuun ikään kuin ”sisäänheittotuotteena” ja lainaa saa jo kiinteällä korolla jopa neljännesvuosisadaksi, kohta ehkä tätäkin pidemmäksi aikaa. Nämä ovat Suomeen rantautuvan Ruotsin taudin ensioireita. Liian kalliiseen asumiseen, asuntomarkkinoiden eriytymiseen ja heikentyvään pankkitoimintaan sopeudutaan kotitalouksien ylivelkaantumisen kautta, Pauna kirjoittaa yhtiön yritysblogissa.

– Hyvähän se on täysin velaksi asua, syödä, liikkua, harrastaa ja sairastaa. Kaikki rakentuu pikkuhiljaa kuitenkin yhden kortin varaan kuten Ruotsissa. Rakennelma nojaa nimittäin siihen, että asuntojen hinnat nousevat yli laina-ajan.

Ruotsissa on ollut tavallista, että asuntolainasta maksetaan vain korkoa, ja lainapääomaa lyhennetään vasta asunnon myynnin yhteydessä. Tämä tarkoittaa enemmän rahaa kulutukseen, mutta on kasvattanut ihmisten velkataakan suureksi. Maan pankkivalvoja Finansinspektionen asetti kesällä 2016 Ruotsiin osittaisen lyhennyspakon tilanteen muuttamiseksi, mutta tämä koskee vain kahta prosenttia lainapääomasta.

Suomessa Hypon kilpailijoista ainakin OP on äskettäin tuonut markkinoille aiempaa pidempiaikaisen kiinteäkorkoisen asuntolainan, jossa lainan korkotason voi lukita jopa 25 vuoden ajaksi.

Paunan mukaan Ruotsin järjestelmässä asunnon omistaja ”luulee omistavansa jotain, mutta oikeasti onkin täysin pankkinsa torppari kaikilla elämänsä alueilla, jollei vähennä velkojansa säntillisesti”.

– Pankki maksimoi omat tuottonsa, asuntovelallisen maksimoidessa asunnon arvoon liittyvän hintariskin. Hintariskin lauetessa laukeaa usein miten myös systeemiriskit, kun kaikki asuntolainoilla arkeaan vivuttaneet tahot joutuvat samanaikaisesti pakkomyyntien eteen.

Pauna ehdottaa valtiontakauksen käytön tehostamista taudin pysäyttämiseksi. Hänen mukaansa ”asunto- ja asuntolainamarkkinoiden systeeminen tasapaino löytyy kaupungistumisen hyötyjen poimimisesta, mutta asuntovelat kurissa pitäen”. Pauna siis katsoo, että ihmisten asunnonvaihtoa täytyy avustaa eriytyvillä asuntomarkkinoilla.

– Paras tapa auttaa kotitalouksia uuden asuntopolun alkuun ja parempien eläkepäivien äärelle vahvasti eriytyvillä asuntomarkkinoilla olisi laajentaa ensiasunnon ostajien tasoinen valtiontakaus koskemaan myös asunnonvaihtajia, Pauna ehdottaa.

– Näin helpottuisi erityisesti taantuvien paikkakuntien ja syrjäseutujen väen muuttaminen siihen lähimpään elinvoimaiseen paikallis-, maakunta- tai valtakunnalliseen kasvukeskukseen töiden ja palvelujen äärelle. Lisäedellytykseksi voisi asettaa yhden yksinkertaisen seikan: näin myönnettyjen lainojen säntillisen lyhentymisen nykyisen tai sitä jopa hieman kireämmän laina-aikaehdon puitteissa.

Paunan mukaan valtio on tienannut takausmaksuilla ”vuosien mittaan” lähes 150 miljoonaa euroa, mutta ”tappioita valtio ei ole joutunut maksamaan juuri mitään”.

– Uskallan väittää, ettei joutuisi maksamaan tässäkään hieman laajennetussa mallissa. Kaikki hyötyvät kun maamme kaupungistuvat asunto- ja asuntolainamarkkinat pysyvät terveinä, asuntolainat lyhenevät säntillisesti ja valtion kassa vahvistuu omistusasumisen avulla, Pauna katsoo.