Euroopan parlamentti löi keskiviikkona lukkoon kantansa niin kutsuttujen hiilinielujen laskentasäännöistä. Hiilinielu tarkoittaa tässä yhteydessä hiilidioksidin varastoitumista puustoon ja maaperään metsän kasvun myötä.

Parlamentti hyväksyi aiempaa väljemmän esityksen, jonka mukaan hakkuita voidaan lisätä, kunhan metsien hiilinielut pysyvät ennallaan tai kasvavat vuoteen 2050 mennessä.

Hiilen kiertoon perehtynyt ilmastotutkija Timo Vesala pitää parlamentin ratkaisua lyhytnäköisenä politiikkana.

– Jos katsotaan ilmastovaikutusta, niin päätös on tosi murheellinen. Näyttää siltä, että talous on jyrännyt tieteen ja sitä kautta ilmaston huomioon ottamisen yli.

Vesalan mukaan metsähakkuiden lisääminen tarkoittaisi samalla sitä, että tavoite ilmastoneutraaliudesta siirtyy.

Akatemiaprofessori Timo Vesala. Markku Rantala / Yle

– Jos metsiä ruvetaan käyttämään enemmän tämän päätöksen myötä, niin se näyttäytyy lähivuosikymmeninä ikään kuin päästöinä ilmakehässä. Vapautuneen hiilidioksidin palautuminen takaisin metsään vie paljon enemmän aikaa kuin ilmastoneutraaliuden tavoitteena ollut vuosi 2050.

Vesalan mukaan ongelma on se, että politiikassa asioita pelkistetään yksinkertaiseksi ja helposti käsiteltäviksi, mutta samalla ilmastovaikutukset voivat jopa vääristyä.

Valtiovalta ja teollisuus ovat iloinneet päätöksestä Suomen voittona. Onko tämä sellainen?

– Henkilökohtaisesti voin sanoa, etten ole mitenkään ylpeä suomalaisena tästä päätöksestä. Olen keskustellut asiasta maailman huippuun kuuluvien hiilenkiertotutkijoiden kanssa. Siellä on paljon väkeä, jotka päivittelevät, että mitä Suomi on ollut ajamassa.