Itä-Suomen yliopiston rikos- ja prosessioikeuden professori Matti Tolvanen ihmettelee, miksi hovioikeus lievensi törkeään raiskaukseen syyllistyneiden tuomioita tapauksen saaman mediahuomion vuoksi.

Helsingin hovioikeus päätti maanantaina korottaa kolmen nuoren miehen rangaistuksia niin kutsutussa Tapanilan raiskausjutussa. Joukko 15–18-vuotiaita nuoria lähti seuraamaan lähijunasta poistunutta parikymppistä naista ja raiskasi tämän nöyryyttävällä tavalla julkisella paikalla Tapanilan aseman läheisyydessä maaliskuussa 2015.

Käräjäoikeus tuomitsi miehet perusmuotoisesta raiskauksesta ehdottomiin vankeusrangaistuksiin kesäkuussa 2015. Yksi syytetty sai vuoden ja neljä kuukautta ehdollista kun kaksi muuta selvisivät neljä kuukautta lyhytkestoisemmilla tuomioilla. Käräjäoikeus alensi tuomittujen rangaistuksia 3–4 kuukaudella rikosepäilyjen saaman poikkeuksellisen julkisuuden vuoksi.

Hovioikeus katsoi rikoksen täyttäneen törkeän raiskauksen tunnusmerkit ja piti käräjäoikeuden langettamia rangaistuksia liian lievinä. Hovioikeus tuomitsi tekoaikaan 18-vuotiaan Mustafa Nur Mohamedin kahden vuoden ja neljän kuukauden ehdottomaan vankeusrangaistukseen. Kahdelle alaikäiselle langetettiin vuoden ja yhdeksän kuukauden ehdolliset tuomiot. Myös hovioikeus piti tapauksen saamaa mediahuomiota rangaistusten lieventämisperusteena.

Professori: Poikkeuksellinen lieventämisperuste

Rikos- ja prosessioikeuden professori Matti Tolvanen Itä-Suomen yliopistosta kummastelee tuomittujen rangaistusten lieventämistä mediahuomion vuoksi.

– Totta kai asia on kiinnostanut tiedotusvälineitä. Julkisella paikalla on joukolla menty tekemään tekoa, jossa toisen oikeuksista ei ole välitetty yhtään. Teko on ollut pahimmasta päästä, kunnioituksen hiventäkään siinä ei ole ollut. Onko tapauksen saama julkisuus nyt sitten jotenkin poikkeuksellinen seikka, sitä sietäisi pohtia, Tolvanen punnitsee.

Tolvasen mukaan rikoksen saama mediahuomio on tuomion lieventämisperusteena on poikkeuksellinen, eikä sitä ole paljoa sovellettu. Hän ymmärtäisi, että kyseistä lieventämisperustetta voitaisiin käyttää, jos tiedotusvälineissä olisi kirjoitettu jotain perätöntä.

” Teko on ollut pahimmasta päästä, kunnioituksen hiventäkään siinä ei ole ollut.

– Ei kai tässä tapauksessa ole mitään perättömiä tiedotettu. Termiä joukkoraiskauksesta on käytetty varsin paljon, mutta joukollahan se teko tehtiinkin.

Ennakkoratkaisun aineksia?

Tolvanen pitää lieventämisperusteen mahdollisia seurauksia arveluttavina.

– Jos rangaistuksia aletaan alentamaan median kirjoittelun vuoksi, niin se on kyllä vaarallinen tie. En tiedä, kuinka syyttäjä tämän tapauksen näkee, mutta mielestäni tässä voisi olla jopa ennakkoratkaisun aineksia. Olisi hyvä saada korkeimman oikeuden linjaus siihen, missä raja oikein kulkee.

Tolvasen mielestä vaarana on, että rikoksesta epäillyt alkavat vedota mediahuomioon entistä useammin ja rangaistusten lieventämisestä tulee pikemminkin sääntö kuin poikkeus.

– Vakavat tapaukset saavat nykyisin aina mediahuomiota. Sosiaalisessa mediassa puolestaan kerrotaan asioista joka tapauksessa vaikka tiedotusvälineet eivät niihin tarttuisikaan.

” Jos rangaistuksia aletaan alentamaan median kirjoittelun vuoksi, niin se on kyllä vaarallinen tie.

Muilta osin Tolvanen on tyytyväinen hovioikeuden tekemään ratkaisuun.

– Tärkeintä on, että teko katsottiin törkeäksi. Kyseessä on ollut toisten oikeuksista piittaamaton, häpäisevä teko.

Raiskaus tapahtui niin, että uhrista muun muassa pidettiin kiinni, kun kaksi miestä työnsi kätensä hänen housuihinsa ja sormensa emättimeen sekä peräaukkoon. Ahdistelijat poistuivat paikalta, kun nainen työnsi heidät irti ja huusi apua.