Kuinka monta hiiliatomia täytyy polttaa, jotta saadaan yhtä paljon lämpöä kuin yhden uraaniytimen halkaiseminen tuottaa? Vastaus on 50 000 000. Siis 50 miljoonaa! Havainnollistan: jos hiiliatomi vastaa yhtä riisinjyvää, uraaniatomi on kuin tuhat kiloa riisiä. Tätä tehoa pitäisi hyödyntää ilmastonsuojelussa, sanoo teollisuusmatemaatikko Samuli Siltanen blogissaan.

Ilmasto lämpenee sellaisella vauhdilla, että odotettavissa on pahin joukkosukupuutto elonkehän historiassa. Ilmastonmuutos haittaa jo nyt joka toista eliölajia ja suunta on huonompaan. Tiedossa on myös epätoivoisten ihmismassojen muuttoaaltoja pois asuinkelvottomaksi muuttuneilta seuduilta eli paljon viheliäisempi sotku kuin nykyinen pakolaiskriisi.

Suurin syyllinen vaaralliseen kehitykseen on hiilidioksidi, jota me ihmiset tungemme ilmakehään energiantuotannon päästöinä. Meidän pitäisi heti lopettaa kivihiilen, öljyn ja turpeen polttaminen! Mutta mitä tilalle? Kiinalaiset ja intialaiset tuskin lakkaavat tavoittelemasta modernia elämäntapaa jääkaappeineen ja ilmastointilaitteineen, joten energiansäästöä käytännöllisempää olisi keksiä tapa tuottaa runsaasti hiilipäästötöntä energiaa.

Tuuli- ja aurinkovoiman rakentaminen ei onnistu tarpeeksi nopeasti.

Loistavia vaihtoehtoja olisivat esimerkiksi tuulivoima ja aurinkovoima, mutta ne eivät riitä ratkaisuksi. Ensinnäkin: nykyaikainen sähköverkko toimii parhaiten, kun siihen syötetään energiaa tasaisesti. Aurinko kuitenkin paistaa vain osan ajasta ja tuuli laantuu ajoittain eikä sähkön varastointiin ole vielä olemassa tarpeeksi laajamittaista ratkaisua. Toiseksi: hiiltä korvaamaan tarvittavan energian määrä on valtava, ja meillä on kiire. Tuuli- ja aurinkovoiman rakentaminen ei onnistu tarpeeksi nopeasti, etenkin kun maailman energiankulutus kasvaa koko ajan.

Vaan entä uraani? Tämä on yksi maailmankaikkeutemme ihmeistä: muinaisen avaruuden supernovaräjähdykset ovat pakanneet huikean varannon lämpöä atomiytimien väräjäviin kvanttipaketteihin.

Ydinvoimala on kuin suuri vedenkeitin, jossa polttoainesauvoissa tapahtuva ketjureaktio halkoo atomiytimiä. Voi sitä neutronien tanssia! Vesihöyry pyörittää turbiineja, jotka puolestaan tuottavat sähköä. Tällä ratkaisulla voimaa tulee sähköverkkoon tasaisesti. Ja mikä parasta: tuotannosta ei synny lainkaan hiilipäästöjä. Atomien tehokkuus on omaa luokkaansa: Loviisan ydinvoimala tuotti viime vuonna noin kolme kertaa enemmän sähköä kuin Suomen 552 tuulivoimalaa yhteensä.

Ydinvoima ei tuota hiilipäästöjä.

Ehdotankin ilmaston pelastamiseksi seuraavaa: rakennetaan sekä uusia ydinvoimaloita että uusiutuvaa energiaa niin ripeästi kuin mahdollista ja suljetaan hiilivoimaloita samaan tahtiin. Näin saamme hiilipäästöjä vähennettyä nopeimmin. Samaan aikaan panostetaan sähkön varastointiratkaisujen kehittämiseen. Heti kun tarvittavat tekniset keksinnöt on tehty ja tarpeeksi uusiutuviin lähteisiin perustuvia voimaloita pystytetty, korvataan ydinvoima niillä.

Ydinvoima, kuten sanottua, ei tuota hiilipäästöjä. Nykyiset ja tulevat ydinreaktorit ovat myös alati turvallisempia, koska virheistä otetaan opiksi. Miksi luonnonsuojelijat, ympäristöväki ja vihreät puolueet ympäri maailman eivät jo kilvan kampanjoi uusien ydinvoimaloiden puolesta?

Miksi ympäristöväki ympäri maailman ei kampanjoi uusien ydinvoimaloiden puolesta?

Epäilen, että syitä on kaksi: (1) ydinvoimalaonnettomuuden pelko ja (2) ydinjätteen loppuvarastointiongelma. Tarkastellaanpa kumpaakin ilmastonmuutoksen ankarassa valossa.

(1) Ydinvoimalaonnettomuuksista kauhein on vuoden 1986 Tshernobyl. Siellä munattiin kaikki mahdollinen, ja suunnaton määrä radioaktiivista ainetta pääsi leviämään vapaasti. YK:n raportin mukaan 31 raivaustyöntekijää kuoli onnettomuudessa tai pian sen jälkeen, heistä kolme muuhun kuin säteilyyn. Vuoteen 2006 mennessä raivaajia oli kuollut 19 lisää. Radioaktiivinen jodisaaste aiheutti tuhansia kilpirauhassyöpiä, joiden uhreista 15 on kuollut. Muita hengenvaarallisia terveyshaittoja ei YK tilastoista löytänyt, joten uhriluvuksi saadaan 62.

Väljemmän arvion saa käyttämällä karkeaa nyrkkisääntöä “1000 manSv kollektiivinen annos aiheuttaa noin 50-100 syöpäkuolemaa,” jonka mukaan Tshernobylin säteilyyn kuolleita voisi olla jopa 20 000.

Tshernobylin jälkeen säteily on vaatinut kaksi uhria Tokaimurassa vuonna 1999. Fukushima ei kuolintilastoja rumenna, koska sieltä luontoon päässyt säteily ei ole sairastuttanut tai tappanut ketään tähän mennessä. Vuoden 1986 jälkeen ydinonnettomuuksien säteily on siis tappanut ainakin 64 mutta tuskin enempää kuin 20 000.

Tietenkään yhdenkään ihmisen ei pitäisi kuolla säteilyyn eikä radioaktiivista saastaa tulisi päästää ympäristöön! Mutta nyt verrataan ydinvoiman riskejä hiilivoiman haittoihin.

Jokaista ydinonnettomuuden uhria kohti hiilivoima on tappanut ainakin Kyyjärven ja mahdollisesti jopa Kokkolan verran porukkaa.

WHO:n mukaan maailmassa kuolee vuosittain miljoona ihmistä hiilen poltosta syntyvien ilmansaasteiden aiheuttamiin tauteihin. Näin ollen vuoden 1986 jälkeen hiilivoiman käyttö on vaatinut 30 miljoonaa uhria. Havainnollistan: jokaista ydinonnettomuuden uhria kohti hiilivoima on tappanut ainakin Kyyjärven verran porukkaa ja mahdollisesti jopa Kokkolan suuruisen väkijoukon.

Ilmastonmuutoksen myötä hiilienergian uhriluku vain kasvaa myrskyjen, tulvien ja sotien takia.

(2) Ydinjäte. Kun uraani halkeaa, syntyy lamppuun valkeaa ja reaktoriin kevyempiä atomiytimiä. Niistä monet ovat radioaktiivisia ja pysyvät terveydelle haitallisina tuhansia vuosia. Miten jätteen saisi pois ihmisten, eläinten ja kasvien tieltä?

Käsitellään jäte ensin vähemmän säteileväksi. Kaivetaan sitten Suomen vakaaseen peruskallioon syvä luola ja laitetaan kuumat polttoainejämät pohjalle jykevissä säiliöissä. Täytetään kuoppa ja annetaan jäteatomien hajota vähitellen harmittomaksi. Säteily maan povessa ei varsinaisesti muuta tilannetta, koska ympäröivä peruskallio on radioaktiivista sekin. Etsitään muuallakin maailmassa mannerlaatan keskeltä tanakka alue ja tehdään samoin.

Ydinvoimala on kuin suuri vedenkeitin. ydinvoimalan piiput iltataivasta vasten Kuva: Shutterstock

Mutta mitä jos joku kuitenkin kaivaa ydinkikkareet esiin?

Siinä tapauksessa lähialueen huono-onniset eliöt saavat karmean säteilyannoksen ja kokevat tuskallisen kuoleman. Mutta tuurin pitäisi olla todella huono: tonkijan täytyy olla niin pihalla, ettei tiedä mokaavansa, ja kuitenkin niin taitava, että osaa kaivaa huolella tukitun syvän onkalon auki.

Tottakai olisi parempi, ettei inhottavaa ydinsontaa tarvitsisi hautailla. Mutta jos ilmasto lämpenee 12 astetta, kuten voi käydä jos emme lopeta hiilenpolttoa, elämä on vaikeuksissa koko maapallolla ihan varmasti.

Pohdintani lopputulos on tämä: ilmastonmuutoksen torjunnassa sijoittaminen ydinvoimaan on vaihtoehdoistamme vähiten huono.

Teollisuusmatemaatikko Samuli Siltanen teollisuusmatemaatikko Samuli Siltanen Kuva: Yle Kuvapalvelu / Jukka Lintinen

Kirjoittaja: Samuli Siltanen

Teollisuusmatemaatikko Samuli Siltanen näkee matematiikkaa lääkärin röntgenlaitteessa, huulipunamallien siloposkikuvissa ja hämähäkkien ruuanhankinnassa. Hän tutkii Helsingin yliopistolla käänteisiä ongelmia, joissa edetään seurauksista syihin. Samuli viihtyy painavien asioiden, kuten kahvakuulien ja kamerajalustojen, parissa.

Yle Tieteen asiantuntijat bloggaavat itselleen tärkeistä tiedeaiheista.