Oikeutta eläimille -järjestön salaa kuvatuista videoista voit katsoa, miten eläimet suomalaisessa navetassa ja sikalassa voivat. Varoitus: sisältö voi järkyttää.

Asiantuntijat arvioivat, mitä videoilla näkyy Yle sai Oikeutta eläimille -järjestölle vuodettua videokuvaa suomalaisesta navetasta ja kahdesta sikalasta. Kuvamateriaali voi järkyttää. Pyysimme kahta eläinten hyvinvoinnin asiantuntijaa arvioimaan eläinten oloja videolla.

Delfinaariot kielletään, vasikoiden ja porsaiden kivunlievitystä lisätään, eläinjalostuksen säännöksiä selkeytetään.

Vuodesta 2010 valmisteltu eläinsuojelulain uudistus on lausuntokierroksella. Vaikka lakiehdotus parantaa eläinten hyvinvointia monella tavalla, eläinsuojelujärjestöt pelkäävät, että uudistus uhkaa vesittyä. Lain on tarkoitus astua voimaan vuonna 2020.

Isoimmat kiistat koskevat näitä viittä eläinsuojelukysymystä.

1. Pitääkö emakon mahtua kääntymään porsimisen jälkeen?

Tältä näyttää sikojen porsitushäkki. Video on Oikeutta eläimille -järjestön materiaalia.

Uudessa eläinsuojelulaissa tullaan siirtymäajan jälkeen kieltämään ahtaat tiineytyshäkit, missä emakkosika keinosiemennetään. Sen sijaan videolla näkyviä porsitushäkkejä, joihin emakko synnyttää porsaat ja jossa emakko pidetään synnytyksen jälkeen, ei lakiehdotuksessa kielletä.

Pyysimme Helsingin yliopiston eläinten hyvinvointitieteiden professoria Anna Valrosia arvioimaan sikojen oloja Oikeutta eläimille -järjestöltä saadulla videolla. Valrosin mukaan kuvassa näkyy vanha, kiinteälattiainen sikala, jollaisia ei työläytensä takia enää juuri rakenneta.

"Karsinassa näkyy metallinen porsitushäkki, joka pitää emakon lähestulkoon paikallaan. Se yleistyi Suomessa 70-luvulla.

Ympärillä karsinat ovat likaisia, mutta siat melko puhtaita. Tästä emakosta ja porsaista tuli melkein hyvä mieli. Sika tykkää kiinteästä lattiasta makuupaikkana. Karsinassa on paljon olkia."

Eläinsuojelujärjestöjen mukaan porsitushäkkejä ei tulisi sallia.

– Emakolla ei ole mitään mahdollisuutta toteuttaa lajityypillisiä tarpeitaan. Se pystyy käymään makuulle ja nousemaan ylös, mutta ei mitään sen enempää, Animalian eläinoikeusasiantuntija Laura Uotila sanoo.

Tutkimusten perusteella samaan näkemykseen on päätynyt professori Anna Valros.

– Sialla on ainoana tuotantoeläimenä vahva vietti rakentaa pesää ennen porsimista: karsinassa se kääntyilee, kuopii, kasaa olkea. Porsitushäkissä se ei yletä tekemään tätä, sanoo Valros.

Eläinsuojelujärjestöt vetoavat myös siihen, että esimerkiksi Ruotsissa porsitushäkit on kielletty.

Me joudumme kilpailemaan EU:n avoimilla markkinoilla muiden maiden kanssa. MTK:n maatalousjohtaja Johan Åberg

MTK:n maatalousjohtaja Johan Åberg huomauttaa, että Ruotsissa vastaavasti porsaskuolleisuus on korkeampi. Porsitushäkillä tavoitellaan sitä, että emakot eivät pääse tallomaan vastasyntyneitä porsaita hengiltä.

– Emakoita ei pidetä häkissä jatkuvasti, vaan ne pääsevät pois suurin piirtein viikossa kun pikkupossut ovat sen verran vikkeliä, että ne pääsevät liikkumaan alta pois, Åberg sanoo.

Pikkupossujen hyvinvoinnin lisäksi porsitushäkit ovat tuottajille kustannuskysymys. Vapaa porsiminen vaatii enemmän tilaa ja ihmistyötä, mikä maksaa rahaa. Tuottajille luvattiin jo Sipilän hallituksen hallitusohjelmassa (siirryt toiseen palveluun), että hallituskauden aikana heille ei tule uusia kustannuksia aiheuttavia velvoitteita.

– Me joudumme kilpailemaan EU:n avoimilla markkinoilla muiden maiden kanssa. Jos me kieltäisimme porsitushäkit koko EU:n tasolla, me voisimme siirtyä uuteen järjestelmään vaikka heti, Åberg sanoo.

Yle Uutisgrafiikka

Yksittäisen maan kiellot voisivat MTK:n mukaan siirtää ongelmia pois silmistä muihin maihin, joissa eläinten hyvinvoinnista ei olla niin tarkkoja.

– Ruotsissa kotimaisen tuotannon osuus kulutuksesta on laskenut ja vähintään puolet sianlihasta on tuotu jostain muualta, missä porsitushäkkikieltoa ei noudateta, Åberg sanoo.

2. Saavatko eläimet tarpeeksi vettä?

Minkki häkissä turkistarhalla Ypäjällä. Kimmo Mäntylä / Lehtikuva

Yksi kiistakysymyksistä koskee sitä, miten eläinten juomaveden saanti tulisi järjestää. Nykyiseen lakiin on kirjattu, että eläimille pitää tarjota riittävästi juomavettä.

Valmisteluvaiheessa lakiin ehdotettiin muotoilua, jonka mukaan tiloilla pidettävillä eläimillä olisi oikeus saada jatkuvasti juomavettä. Loppumetreillä maa- ja metsätalousministeri Jari Leppä (kesk.) kuitenkin poisti luonnoksesta kohdan, jossa eläimille taataan jatkuvan juomaveden saanti.

Riittävän vedensaannin valvominen on kuitenkin hankalaa, jos lakiin ei velvoitetta tule, sanovat aiheeseen perehtyneet tutkijat ja eläinlääkärit.

Ongelmat koskevat käytännössä erityisesti turkistarhoja, joissa juomavesi voi eläinsuojelujärjestöjen mukaan jäätyä ja eläimet saattavat tyydyttää janonsa syömällä lunta tai jäätä. Turkiskasvattajien etujärjestön Profurin mukaan taas Suomessa kasvatettavat turkiseläimet saavat vettä riittävästi ja säännöllisesti ympäri vuoden.

Laskennallisesti eläin voi saada riittävästi vettä, mutta kokea silti lähes jatkuvaa janon tunnetta. Animalian eläinoikeusasiantuntija Laura Uotila

– Voimakas tai pitkittynyt janon tunne ei ole sellainen, mitä kukaan toivoo kokevansa. Laskennallisesti eläin voi saada riittävästi vettä, mutta kokea silti lähes jatkuvaa janon tunnetta, jos vettä tarjotaan esimerkiksi vain kerran vuorokaudessa, sanoo Animalian Uotila.

Ministeri Leppä sanoo, että vaatimus jatkuvasta vedensaannista poistettiin luonnoksesta, sillä hänen mielestään muotoilusta ei ollut olemassa vielä riittäviä selvityksiä.

– Tässä tehdään jatkuvasti selvitystyötä sen osalta, mikä on hyvä sanamuoto eläinten veden saannin varmistamiseksi. On itsestään selvää, että sen pitää olla viisaalla tavalla kirjattuna lakiin. Se täytyy käydä huolella lävitse, ja asiaa katsotaan tarkemmin lausuntokierroksen jälkeen, Leppä sanoo.

MTK:n maatalousjohtaja Johan Åberg pitää tärkeimpänä asiana sitä, että vettä on eläimille riittävästi. Käytännössä jatkuvan vedensaannin toteuttaminen olisi talvella ulkona pidettävien eläinten tapauksessa hankalaa ja vaatisi esimerkiksi lämmitysjärjestelmiä juomakuppeihin.

– Eläimet käyvät juomassa muutaman kerran päivässä, samalla tavalla kuin ihmisetkin. Se on kaikkien edun mukaista, että eläimet saavat riittävästi juotavaa. Kyllä eläimestä huomaa, jos sillä on ongelmia vedensaannin kanssa.

3. Voivatko lehmät elää paikalleen kytkettyinä?

Tältä näyttää lehmän elämä parsinavetassa. Oikeutta eläimille -järjestön kuvaa.

Helsingin yliopiston eläinten käyttäytymistieteiden dosentti, eläinlääkäri Laura Hännisen mukaan kuvassa näkyy siisti navetta, jossa naudat on hyvin kuivitettu.

Kysymyksiäkin herää, yksi naudoista voi olla laittomasti päästään kiinni kytkettynä parteen.

"Tässä lehmä saa melko hyvin käännettyä päätään ja voi toteuttaa lajityypillistä tarvettaan kehonsa huoltamiseen. Aina pään liikkumiseen ei ole yhtä paljon varaa.

Kuvassa näkyy utelias, ihmiseen luottavaisesti suhtautuva nuori nauta. Viranomainen tarkistaisi korvamerkkien perusteella pienikokoisen ja vasikkamaiselta vaikuttavan eläimen iän. Alle kuuden kuukauden ikäinen nauta ei saa olla parressa.

Parsinavetat ovat siistejä, koska parteen kytketty eläin on vapaana olevaa helpompi pitää erossa sonnasta."

Eläinten hyvinvoinnin ykköskysymys on, pystyykö eläin tyydyttämään sille lajityypillisiä tarpeita. Lehmille ne ovat liikkuminen ja oman kehon huolto esimerkiksi nuolemalla.

Eläinsuojelujärjestöjen mukaan perinteisissä parsinavetoissa naudan tarpeet eivät täyty.

– Nämä lehmät joutuvat elämään suurimman osan elämästään päästään kiinni kytkettynä, ja se ei riitä tyydyttämään eläimen lajityypillisiä tarpeita millään tasolla, Uotila sanoo.

Samasta syystä Helsingin yliopiston eläinlääketieteellinen tiedekunta on arvioimassa lausunnossaan, että parsinavetoista tulisi luopua. Laura Hänninen ja Anna Valros vastaavat tiedekunnan lausunnon valmistelusta.

– Lehmien liikkumisen tarve patoutuu muutamassa päivässä. Suomalaisissa parsinavetoissa elävistä lehmistä talvisin ulkoilee noin 10 prosenttia, Hänninen sanoo.

Ruotsissa, Norjassa ja Tanskassa uusien parsinavetoiden rakentaminen on jo kielletty, Norjassa ja Tanskassa ne kielletään siirtymäajan jälkeen kokonaan.

Suomen maitokarjasta noin puolet elää parsinavetoissa, puolet pihatoissa, joiden sisällä ne voivat liikkua vapaasti.

Yle Uutisgrafiikka

Lakiehdotus kieltää lihakarjan pitämisen parsinavetoissa. Animalian eläinsuojeluasiantuntija Laura Uotila pitää tätä hyvin pienenä parannuksena, sillä parsinavetat ovat Suomessa nimenomaan lypsylehmille.

Parsinavetoissa olevia lehmien tulee saada ulkoilla vähintään 60 päivää vuodessa. Uotilan mukaan se ei riitä.

– On olemassa myös parsinavettoja, jotka ovat saaneet poikkeusluvan tähän laidunnusvelvoitteeseen. Lehmät eivät siis välttämättä pääse koskaan ulos.

MTK:n maatalousjohtaja Johan Åberg pitää tällaisia poikkeuksia hyvin harvinaisina erityistapauksina. Ne koskevat hänen mukaansa yksittäisiä tiloja, joissa laidunmaalle pääseminen on käytännössä mahdotonta järjestää esimerkiksi liikennejärjestelyjen takia.

Tuottajapuolella vedotaan siihen, että parsinavetat ovat ajan mittaan poistumassa käytöstä joka tapauksessa.

– Me emme lähde siitä, että tietty tuotantotapa tai teknologia olisi väärä sinänsä. Meillä on merkittävä osa lehmistä parsinavetoissa ja on olemassa vaara, että jos parsinavetat kielletään, samalla poistuu kannustin tehdä sellaisia investointeja, joilla parannetaan eläimen hyvinvointia. Silloin ei välttämättä tehtäisi parsinavettaan peruskorjausta, jolla pyrittäisiin parantamaan lehmän hyvinvointia, Åberg sanoo.

Siirtymää vauhdittaa se, että parsinavettoihin ei tällä hetkellä myönnetä investointitukia.

Animalian eläinsuojeluasiantuntija Uotila huomauttaa, että uusia parsinavettoja on kuitenkin rakennettu vielä aivan viime vuosina.

– Jos ajatellaan, että parsinavetat tulevat joka tapauksessa kuolemaan, niin silloinhan pitkä siirtymäaika niiden kieltämiseksi olisi perusteltu. Se antaisi selkeän viestin siitä, että parsinavetoista todella halutaan eroon.

Ministeri Leppä vetoaa siihen, että parsinavetta on väistyvä eläintenpitomuoto.

– Se on nyt tällä mallilla lausunnoilla olevassa ehdotuksessa. Katsotaan, mikä on lausuntokierroksen lopputulos. Trendi kulkee kohti pihattoja ja se on erittäin hyvä asia. Isossa kuvassa eläimen hyvinvointi ei ole kuitenkaan kiinni navetan rakenteesta, siviiliammatiltaan maanviljelijänä toimiva Leppä sanoo.

Isossa kuvassa eläimen hyvinvointi ei ole kiinni navetan rakenteesta. Maa- ja metsätalousministeri Jari Leppä (kesk.)

Helsingin yliopiston Hännisen mukaan parsinavetta voi parhaimmillaan olla hyvä ratkaisu. Oleellista on jälleen kerran lajityypillisen käyttäytymisen mahdollisuus.

– Pienehkö parsinavetta, josta eläin pääsee ulkoilemaan, on ihan hyvä paikka lehmälle. Hoitaja näkee eläimen kunnon ja huomaa nopeasti onko lehmä esimerkiksi syönyt.

Lehmä on äärimmäisen sosiaalinen eläin, Hänninen muistuttaa.

– Parressa arka tai huonojalkainen eläin voi silti pärjätä jopa paremmin kuin pihatossa, koska ei tule lauman vahvempien jyräämäksi.

4. Riittääkö "Burana" kastraation kivunlievitykseen?

Seppo Nykänen / Yle

Eläinten kivunlievitykseen on tulossa parannuksia. Esimerkiksi lehmien sarvien poistossa, eli niin sanotussa nupoutuksessa, vaaditaan jatkossa kivunlievitystä.

Pikkuporsaiden kastraation yhteydessä tullaan vaatimaan tulehduskipulääkettä. Se kuitenkin helpottaa vain toimenpiteen jälkeistä kipua.

– Väliaikaisena ratkaisuna porsaiden kastraatiossa voitaisiin vaatia puudutuksen käyttämistä, mutta parempi olisi, että kastraatiosta pyrittäisiin eroon kokonaan, sanoo Animalian Uotila.

Etelä-Euroopassa karjun hajuun ollaan totuttu Johan Åberg

Porsaat kastroidaan, jotta niihin ei tarttuisi niin sanottua karjun hajua, jolle kuluttajat nyrpistävät nenäänsä. MTK:n Åberg sanoo, että tuottajille kastraatiosta luopuminen olisi helpotus.

– Varmasti kaikki tuottajat olisivat erittäin tyytyväisiä. Tilanne on tällä hetkellä se, että kastroimatonta possua ei Suomessa kukaan osta. Tämä on vähän sellainen kuluttajavalistuskysymys. Jos ei kastroida, kuluttajilla pitää olla valmius siihen, että lihassa on vähän karjun hajua. Etelä-Euroopan maissa tähän ollaan totuttu, Åberg sanoo.

Yle Uutisgrafiikka

Suomessa kastraatiokieltoa ei olla valmiita kirjaamaan lakiin, sillä se asettaisi suomalaiset tuottajat kilpailijamaita heikompaan asemaan.

Euroopan tasolla Suomi kuitenkin vie kastraatiokieltoa eteenpäin, ministeri Leppä vakuuttaa.

– Siinä on vielä paljon tutkittavaa, miten karjun haju voitaisiin saada pois erilaisilla menetelmillä. Erilaisia kokeita ja kokeiluja on, ja niistä on lupaavia tuloksia. En osaa tarkasti sanoa mikä aikataulu voisi olla porsaiden kastraatiosta luopumiselle, mutta halu Euroopassa on vahvasti tähän suuntaan ja Suomi vie tätä eteenpäin, Leppä sanoo.

5. Onko eläin vain tuotantoväline?

Kuvaa huonosti hoidetuista sioista.

Professori Anna Valros, mitä näet kuvissa?

_"Nämä kuvat ovat sellaisia, että voi vain toivoa, että siellä käydään eläinsuojelutarkastuksella mahdollisimman pian.

_

_Osassa näkyy selkeitä laiminlyöntejä, lantaritilä puuttuu ja sika on pudonnut kouruun.

_

Osa sioista näyttää olevan sairaskarsinassa, mikä on oikea toimenpide, jos eläin on pahasti sairas.

Toki isoilla tuotantotiloilla on sairaita eläimiä, ja osa niistä kuolee. Varsinkin jos öisin kuvaa, niitä voi näkyä. Verinen saparo ei kerro suoraan laiminlyönnistä vaan pitäisi tietää, missä kunnossa tuottaja viimeksi näki eläimet, ja onko eläin hoidettu asianmukaisesti."

Onko eläimellä muuta arvoa kuin se, minkä se ihmiselle tuottaa?

Eläinsuojelulain lähtökohtana on se, että eläimillä olisi itseisarvo eli eläimet huomioitaisiin yksilöinä. Itseisarvo mainitaan lain perusteluissa, mutta ei lakipykälässä, jossa puhutaan eläinten kunnioittamisesta.

– Käytännössä itseisarvon mainitsemisella ei ole suoraa vaikutusta mihinkään, mutta olisi silti tärkeää tunnustaa lakitasolla, että jokaisella eläimellä on ihmisestä riippumaton arvonsa, Animalian Uotila sanoo.

Kiistakysymys eläinten itseisarvon mainitsemisesta menee syvälle eläinten oikeuksiin liittyvän eettisen keskustelun ytimeen. MTK:n Åbergin mielestä eläinsuojeluliikkeen vaatimuksen perimmäisenä tavoitteena on eläinten inhimillistäminen.

– Päätös siitä, että ihmiskunta alkoi pitämään eläimiä, tehtiin jo tuhansia vuosia sitten. Totta kai tällaista filosofista keskustelua voi käydä ja jokainen kuluttaja sen sitten itse miettii, haluaako syödä tai käyttää eläintuotteita. Sen määrittelyn paikka ei ole lakitekstissä.

Oikeutta eläimille (OE) uskoo, että itseisarvon kirjaaminen lakiin olisi signaali, joka madaltaisi puuttumisen kynnystä ja vähentäisi eläinten kaltoinkohtelua (siirryt toiseen palveluun)ja eläinsuojelurikoksia (siirryt toiseen palveluun).

Jopa keskustan oma nuorisojärjestö vaatii eläinten itseisarvon (siirryt toiseen palveluun)kirjaamista lakiin.

Ministeri Lepän mielestä muotoilu eläimen itseisarvosta on lakitekstiin liian epämääräinen.

– Suomessa lainsäädännön yksi perusta on se, että se on selkeää ja tarkkarajaista. Pykäliin eläinten itseisarvon laittaminen on lainsäädännön tarkkarajaisuuden kannalta erittäin vaikea asia, Leppä sanoo.

– Perusasia on se, että me tarvitsemme ruokaa tässä maassa ja globaalisti tulevaisuudessa vielä enemmän. Siinä eläintuotanto on äärimmäisen tärkeä asia.

Oikeutta eläimille -järjestön videossa nähtiin eläinten kaltoinkohtelua. Oikeutta eläimille -järjestön Kristo Muurimaa, tehtiinkö sikalasta eläinsuojeluilmoitus?

Kyllä tehtiin, vastataan järjestöstä.

Muurimaa näyttää Ylelle tarkastuksesta kuvausvuonna 2016 tehtyä raporttia, jossa eläinsuojelulääkäri on arvioinut, että sioilla on esiintynyt keskimääräistä enemmän niveltulehduksia, hännänpurentaa ja märkäpaiseita. Kuolleita eläimiä ei käynnin aikana näkynyt.

– Olemme julkaisseet vastaavia videoita yli sadasta sikalasta Suomessa, ja yleensä Evira on määrännyt tarkastuksen kaikille näille tiloille, Muurimaa sanoo.

Tarkastaja määräsi tilanomistajan puhumaan yhden pahasti vammautuneen sian hoidosta tai lopetuksesta eläinlääkärin kanssa. Lisäksi yhden osaston ilmanvaihtoa sekä kahden osaston valaistusta määrättiin parantamaan.

Muurimaan mukaan muuta huomautettavaa ei tarkastajalla ollut.

– Olemme ilmoittaneet tilojen tiedot aina viranomaisille. Tarkastukset eivät pääsääntöisesti ole johtaneet mihinkään, Tästä syystä valitettavasti usko tarkastusten tehoon on meillä heikko.

– Ongelmien syyt ovat syvemmällä, ne kuuluvat eläinten tehotuotantoon, Muurimaa uskoo.

Professori Anna Valrosin mukaan eläinoikeusjärjestön tekemillä rajuilla ja laittomuuksia kuvaavilla videoilla on ollut positiivista vaikutusta.

– Kun ensimmäiset sikavideot kymmenisen vuotta sitten tehtiin, teollisuus heräsi. Se on tehnyt paljon työtä karsiakseen huonoimmat tilat pois.

– Teollisuus on päättänyt yhdessä, että jos tila päätyy yhden teurastamon punaiselle listalle, muutkaan isot teurastamot eivät ota niitä asiakkaakseen. Eivät mitkään teurastamot halua, että sikaloissa ei ole homma hallinnassa, koska sieltä ei tule laadukasta tuotetta, Valros summaa.

Juttua muokattu klo. 10:15: muutettu kappaleiden järjestystä ja muutettu "vapaan juomaveden saanti" muotoon "jatkuvan juomaveden saanti". Klo 13:04 lisätty arvioon parsinavetasta kohta, että yksi naudoista vaikuttaa liian nuorelta ollakseen päästään kiinni kytketty.