Rahapulassa ollut Erik päätyi treffisivustolle esittämään naisia. Perhe tai ystävät eivät tiedä työstä, josta hän saa noin 500 euroa kuussa.

On maanantai-ilta. Kouvolalainen 50-vuotias Maisa kirjautuu treffisivustolle, jota hän käyttää lähes päivittäin. Maisan viestilaatikkoon kilahtaa välittömästi tekstiä nelikymppiseltä mieheltä.

Mies vonkaa Maisalta suorasukaisesti seksiä, mutta Maisa ei lankea hänen käsivarsilleen, vaan ilmoittaa, että haluaa tutustua ennen mahdollisia petipuuhia. Hän pyytää miestä kertomaan itsestään ja houkuttelee lähettämään lisää viestejä. Ja lähettäähän mies, vaikka jokainen maksaa hänelle lähes kaksi euroa.

Tosiasiassa treffisivuston Maisaa ei ole olemassa. Maisan viestit kirjoittaa ICT-opiskelija, 18-vuotias Erik. Erik ei ole hänen oikea nimensä, mutta asian arkaluontoisuuden vuoksi häntä kutsutaan tässä jutussa siksi. Myöskään Erikin asuinpaikka ei ole Kouvola. Ilta-Sanomat varmisti Erikin kertomuksen hänen toimittamistaan dokumenteista ja omilla lisäselvityksillään.

– Tulen koulusta, hoidan pakolliset hommat ja kirjoittelen pari tuntia. Sivussa saatan tehdä muita hommia. Keskittymiskykyni ei riitä kirjoittelemaan kiimaisten miesten kanssa seksijuttuja useampaa tuntia putkeen, hän kertoo.

Chattaaminen on Erikin ensimmäinen palkkatyö. Hän tekee sitä useimmiten pari tuntia päivässä, satunnaiset vapaapäivät pois lukien. Hän kertoo olleensa kovassa rahapulassa ja etsineensä opiskelujen ohjeen sopivaa sivutyötä. Vuoden alussa sellainen löytyi.

– Törmäsin hiukan mystiseen ilmoitukseen, jossa kuvailtu homma vaikutti juuri sopivalta. Laitoin viestiä, sain vastauksen nopeasti. Lähetin viestin myös kahteen muuhun saman alan firmaan. Kun selvisi mitä homma oli, valitsin sen mikä vaikutti parhaalta.

Tyypillisesti hän tienaa noin 500 euroa kuussa. Palkka tulee lähetettyjen viestien perusteella, ja Erik kertoo ilmoittavansa siitä verottajalle kuten kuuluu.

Erikin työ on käytännössä tätä: esimerkiksi pornosivulla olleen mainoksen kautta sivustolle päätynyt mies laittaa viestin jollekin palvelun naisista. Yhteydenotto ohjautuu vapaalle työntekijälle. Kukaan työntekijä ei siis esitä vain yhtä tiettyä naista. Profiilit ja kuvat he ovat saaneet työnantajaltaan, mutta kuvien alkuperästä heillä ei ole Erikin mukaan hajuakaan. Esimerkiksi Googlen käänteinen kuvahaku ei tuottanut yhtään osumaa, kun Erik kerran sitä kokeili.

– Todennäköisesti on vain palkattu naisia ottamaan kuvia itsestään, sillä joistakin naisista on myös lisäkuvia, joita voi lähettää asiakkaalle.

Deittiprofiileihin ei ole merkitty kotikuntaa. Kun mies ilmoittaa asuvansa tietyssä paikassa, asuu työntekijän esittämä nainen poikkeuksetta samalla paikkakunnalla. Jos paikkakunta on pieni ja kaikkien paikallisten voidaan olettaa tuntevan toisensa, otetaan vierestä jokin isompi kunta.

Työ vaatii jonkin verran näyttelijänlahjoja, mutta enimmäkseen Erik kertoo olevansa oma itsensä ja puhuvansa ihmisenä ihmiselle. Se on ihan rentoa puuhaa, hän kuvailee.

Erikin työpaikkaa pyörittää eurooppalainen yritys, joka omistaa ainakin yhden toisenkin suomenkielisen palvelun.

Vastaavia suomenkielisiä sivustoja on lukuisia. Niiden käyttöehtoja lukemalla huomaa pian, ettei kaikki ole sitä miltä näyttää. Pieni teksti saattaa esimerkiksi kertoa, että palvelu voi luoda tekaistuja profiileita ”asiakaskokemuksen parantamiseksi”. Yhteystietoja ei saa vaihtaa palvelun kautta. Tapaamisia ei saa järjestää.

– Sääntö on, ettei asiakkaita tavata eikä tapaamista sovita, vaikka mikä tulisi. Edes vihjailla ei saa, että joskus olisi kiva tavata. Jos asiakas ehdottaa tapaamista, ilmenee esimerkiksi yllättävä työkiire tai ystävän hääsuunnittelut. Tällöin yritetään saada asiakas jatkamaan juttelua mahdollisimman pitkään, ilman, että hän kyllästyy siihen, ettei kukaan nainen sivustolla halua nähdä.

Suurin osa asiakkaista tuskin lukee sivustojen pienellä präntättyä tekstiä, sillä moni ehdottaa tapaamista jo ensimmäisissä viesteissä. Erikin esittämä nainen kiertelee ja kaartelee, keksii tekosyitä, jatkaa keskustelua, pyytää kuvia ja valittelee kiireitä. Jotkut miehistä jatkavat viestittelyä pitkään, osa lopettaa lyhyeen.

– Henkilökohtainen ennätykseni on mies, joka on lähettänyt kymmeniä viestejä päivittäin seitsemän kuukauden ajan, eikä loppua näy.

Erikille ei ole vielä tullut vastaan asiakasta, joka olisi suoraan tajunnut homman jujun, mutta epäileviä tuomaita on ollut.

– Toimintatapa on esittää mahdollisimman loukkaantunutta ja vakuuttaa kovaan ääneen, että ihan aito olen. Itselläni se on toiminut, ainakin vielä.

Erikin mukaan sivuston tyypillinen asiakas on 50-vuotias tai vanhempi, pian eläkkeelle siirtymässä oleva mies. Hän ei juuri osaa käyttää teknologiaa tai ymmärrä sitä. Iso osa miehistä on eronneita.

– Nuorempia ja vanhempia on myös. Nuorin tapaamani on parikymppinen ja vanhin lähestyi uhkaavasti kahdeksaakymmentä. Kaikki miehet ovat erilaisia, eivätkä kaikki sovi stereotypiaan. Käytännössä meillä on asiakkaita kaikista taustoista, mitä kuvitella saattaa.

Vaikka moni ehdottelee seksiä heti kättelyssä, Erik yllättyi huomatessaan, että suurin osa miehistä on todella ystävällisiä ja hyväkäytöksisiä. Kaikki eivät halua pelkkää seksiä, vaan moni tuntuu vain kaipaavan juttuseuraa. Erikin mukaan osa sivustolla viestittelevistä miehistä on hyvin yksinäisiä, eikä heillä välttämättä ole ketään muuta jolle puhua.

Välillä chatin meininki taas on aivan hillitöntä.

– Hauskimpia ovat ehdottomasti miehet, joita tapaa viikonloppuiltaisin. He ovat räkäkännissä ja kirjoittavat kauheimpia fantasioitaan. Usein välilyöntien tilalla on pilkkuja. Tulkkaamiseen joutuu pyytämään apua työpaikan Skype-ryhmässä, sillä kirjoitusvirheitä on joka sanassa enemmän kuin laki sallii. Usein mukaan on liitetty myös kuva kullista.

Vaikka Erik ymmärtää pohjimmiltaan työskentelevänsä huijarina, hänen omatuntonsa ei juuri soimaa. Helpon rahan houkutus on sen verran kova. Perhe tai ystävät eivät tiedä hänen työstään. Kavereilleen hän voisi kysyttäessä siitä kertoakin, mutta perheelle ei missään nimessä.

– Työni on äärimmäisen moraalitonta ja monen sukulaisen kanssa saattaisi tulla välirikko. Todennäköisesti kadun tämän työn tekemistä kuolinvuoteella, mutta onneksi se ei ole tämän hetken eikä ihan huomisenkaan murhe.