Lontoossa älypuhelin löytää hävikkiruoalle kodin

Kun lontoolainen Emma Alexander sai tietää odottavansa lasta, havaitsi hän kotonaan pulman. Kaapit olivat pullollaan turhaksi käyneitä raskaustestipakkauksia.

– Arvelin, että jollakulla muulla voisi olla tarve näille kalliille testeille, jotka muuten menisivät hukkaan. Panin ilmoituksen Olio-sovellukseen, ja kaikki haettiin tuntien sisällä, hän kertoo.

Panin ilmoituksen sovellukseen, ja kaikki haettiin tuntien sisällä Emma Alexander

Seuraavaksi saivat lähteä keittiökaapeissa lojuneet ylimääräiset elintarvikkeet. Jopa leivän leipomisesta luopuneen aviomiehen jauhotkin haettiin pois. Sovelluksen käyttämisessä oli myös sosiaalinen puoli.

– Naapureiden kanssa ei Lontoossa juuri puhuta. Mutta nyt olen tavannut monenlaisia ihmisiä kotiportailla, hän sanoo.

Olio-sovelluksen idea syntyi, kun toinen sen perustajista Tessa Cook yritti turhaan antaa syömäkelpoista ruokaa pois muuttonsa yhteydessä kaksi vuotta sitten.

Cook halusi löytää hävikkiruokaongelmaan ratkaisun. Hän kehitti pitkäaikaisen ystävänsä, Saasha Celestial-Onen kanssa Olio-sovelluksen. Se rikkoi juuri sadantuhannen rekisteröityneen käyttäjän rajan.

– Eniten käyttäjiä on lähialueellamme Pohjois-Lontoossa, mutta tieto leviää nopeasti. Suomen Joensuussakin on yli sata viikottaista käyttäjää, jotka jakavat esimerkiksi brunssilta yli jääneitä herkkuja, Celestial-One kertoo.

Ilmainen ruoka auttaa taloudellisesti ahdingossa olevia. Vielä enemmän perustajakaksikkoa kuitenkin ahdisti turhautuminen hävikkiruoan määrään. Molemmilla on vankka tausta liiketaloudessa.

– Jopa kolmasosa maailmassa tuotetusta ruoasta menee hukkaan. Hyväntekeväisyysjärjestöjen on vaikea organisoida ruokatuotteiden hakua ja jakoa. Se onnistuu paremmin sovelluksessa, jossa käyttäjät voivat sopia aikatauluista keskenään, Celestial-One kuvaa.

Joensuussakin on yli sata viikottaista käyttäjää, jotka jakavat esimerkiksi brunssilta yli jääneitä herkkuja Saasha Celestial-One

Suurin osa ruoan jakamisesta tapahtuu yksityishenkilöiden välillä, eikä raha liiku sovelluksessa. Myös kaupat ja ravintolat ovat ottaneet sovelluksen käyttöön.

Britanniassa kännykkäsovelluksiin pohjautuva alustatalous on omaksuttu nopeasti. Ongelmitta se ei ole sujunut. Mielenosoituksiin ovat ryhtyneet Uber-taksien ja Deliveroo-ruoankuljetuspalvelun kuljettajat työehtojensa vuoksi ja perinteisten mustien taksien kuljettajat kyytipalveluja tarjoavaa Uberia vastaan.

Espanjassa kierrätysbuumi jatkuu vielä talouskriisin jälkeenkin

Andrés Pereira pyörittää kierrätyssivustoa Barcelonassa. Hän on antanut sivuston kautta pois työhuonekalusteita ja saanut kannettavan tietokoneen. Stefano Buonamici

Barcelonassa asuva Andrés Pereira oli ensimmäisten joukossa antamassa tavaraa pois, kun Nolotiro.org-sivusto aloitti.

– Annoin kirjoituspöydän, tuoleja, lamppuja, Pereira kertoo. Hän on yksi sivuston vetäjistä.

Espanjaan on syntynyt talouskriisin piinaamina vuosina ja sen jälkeen runsaasti kansalaistoimintaa sekä kestävää kulutusta tukevia sivustoja. Nolotiro.org-sivuston kautta ihmiset voivat lahjoittaa tavaroita eteenpäin. No lo tiro tarkoittaa "en heitä pois".

Tarjolla on huonekaluja, lastenvaatteita, leluja, käsilaukkuja, korjauskelpoisia kodinkoneita, taskulaskimia – tai vaikka uudet aamutossut ja selänrapsutin. Tavaroita, jotka muuten lentäisivät roskiin tai ullakolle unohtumaan.

Pääajatus ei ole avustustyö vaan järkevän kulutuksen edistäminen Andrés Pereira

Tavarat voi varata ja käydä noutamassa lahjoittajalta. Kaiken pitää olla täysin maksutonta. Tarvitsijat etsivät yleensä jotain tiettyä tavaraa. Osa on todella vaikeuksissa olevia, jotka pyytävät vaatteita lapsilleen tai jopa ruoka-apua.

– Sivuston pääajatus ei silti ole avustustyö vaan järkevän kulutuksen edistäminen, sanoo Pereira.

Käyttäjiä on nyt 18 espanjalaiskaupungissa ja Latinalaisessa Amerikassa. Ahkerimmat lahjoittajat ovat antaneet pois satoja tavaroita. Sivusto on aikeissa hakea julkista tukea, jotta kasvavaan käyttäjämäärään pystytään vastaamaan.

Yhdistyksellä on muitakin hankkeita, kuten kansalaisaloitteita päättäjien tietoon nostava sivusto oiga.me.

Käyttäjiä on jo ehkä 30–40 prosenttia väestöstä Luis Tamayo

Espanja on nyt aktiivisimpia jakamistalouden maita Euroopassa. Näin arvioi Luis Tamayo, joka on yksi alaa seuraavan blogin consumocolaborativo.comin taustahenkilöistä.

– Arviolta kuusi prosenttia väestöstä tarjoaa jakamissivustojen kautta palvelua tai tavaraa. Käyttäjiä on jo ehkä 30–40 prosenttia väestöstä. Tosin lainsäädäntö enimmäkseen puuttuu yhä, Tamayo sanoo.

Muilla sivustoilla, kuten segundamanita.com:ssa, espanjalaiset jakavat ilmaiseksi lastenvaatteita ja leluja. Yksityiset vuokraavat tavaroitaan – esimerkiksi kameroita, työkaluja tai iltapukuja – relendo.comin ja sharemos.comin kautta.

Truequeweb.com ja truekalo.com keskittyvät tavaroiden vaihtoon ja zank.com vaihtoehtoiseen rahanlainaukseen. Edullista tavaroiden kimppakuljetusta voi etsiä sivustolta shipeer.com.

Espanjassa murros tapahtui nelisen vuotta sitten, kun ala alkoi saada näkyvyyttä valtamediassa.

– Aina kysytään, johtuuko suosio talouskriisistä, mutta näemme jo, että niin ei ole. Kasvu jatkuu, investoinnit sivustoihin lisääntyvät, Tamayo sanoo.

Airbnb:stä tuli vuokralaisen takuumies Pariisissa

Pariisissa Airbnb-asunnossa asuvat siskokset Eileen ja Mika Chen eivät kaipaa hotelliin. Juha Nurminen

Pariisin suositulla Montmartren kukkulalla tehdyn pikagallupin perusteella melkein jokainen vastaantulija tuntuu asuvan Airbnb-asunnossa.

– Asumme Airbnb-kämpässä, sillä se on hotellimajoitusta halvempaa, mukavampaa ja kotoisampaa, kertoo taiwanilainen Eileen Chen.

Pariisissa on tarjolla maailman eniten asunnonjakopalvelu Airbnb:n asuntoja. Palvelussa välitetään yhä enemmän myös sellaisia asuntoja, jotka olivat aikaisemmin perinteisillä vuokramarkkinoilla.

Pariisi onkin Airbnb:n kuningas. Kaupungin alueelta löytyy jo 78 000 vuokrakohdetta. Kun hotellien kävijämäärät ovat terrori-iskujen seurauksena romahtaneet, Airbnb on vain kasvanut. Asuntoja vuokrattiin tämän vuoden touko-elokuussa peräti 20 prosenttia enemmän kuin viime vuoden vastaavana aikana.

Kaikki Airbnb:n asiakkaat eivät ole enää turisteja. Yhä useampi vuokraa palvelun kautta asunnon pidemmäksi aikaa. Näin teki myös suomalainen vaihto-oppilas Niia Virtanen.

Hän asui ensimmäisen Pariisin-kuukautensa Airbnb-kämpässä neljän muun suomalaisopiskelijan kanssa.

– Airbnb tarjosi turvaa eli oli joku taho johon vedota, jos vastaan olisi tullut isompia ongelmia. Vuokraaja on myös eri tavalla vastuullinen, kun kaikki asunnon saamat palautteet ovat näkyvissä palvelussa, Virtanen sanoo.

Asunnossa tosin oli torakoita ja naapuri hakkasi seinää, jos joku käytti illalla vessaa tai keittiötä.

Airbnb:n käyttäjä välttää myös ranskalaisen byrokratian ja yllättävät sivukulut.

– Asunnon vuokraaminen vaatii Ranskassa valtavan määrän papereita. Meillä piti olla opiskelijakortti, takaaja, vanhempien palkkakuitteja ja verotuspäätöksiä. Kaikkien vaadittujen todistusten saaminen olisi ollut mahdotonta, kun taas Airbnb:stä sai asunnon nappia painamalla, Virtanen sanoo.

Varmaan joku Airbnb-vuokralainenkin voi osoittautua hulluksi ja kieltäytyä poistumasta asunnosta, mutta luulen, että se on aika harvinaista Tom

Pariisilaisen Tomin kaksio Montmartrella on tyhjillään ja juuri remontoitu. Toistaiseksi Tom vuokraa sitä mieluiten Airbnb:ssä.

– Airbnb tuo minulle vuokranantajana tietyn turvan. Voin valita vuokralaisiksi vain sellaisia henkilöitä, jotka ovat saaneet hyviä arvioita aiemmilta vuokranantajiltaan. Varmaan joku Airbnb-vuokralainenkin voi osoittautua hulluksi ja kieltäytyä poistumasta asunnosta, mutta luulen, että se on aika harvinaista, Tom sanoo.

Ranskassa vuokralaisen häätäminen esimerkiksi maksamattomien vuokrien takia on selvästi Suomea hankalampaa. Airbnb siis hyödyttää molempia osapuolia toimimalla eräänlaisena takuumiehenä. Tässä tehtävässään se on myös halvempi kuin kaikki riskit hoitaakseen ottava kivijalkainen välitystoimisto.

Pariisin asuntomarkkinat ovat kuitenkin entisestään vinoutuneet. Keskituloisilla ranskalaisilla ei ole ollut pitkään aikaan mitään asiaa Pariisin keskustan kortteleihin. Niissä asuvat rikkaat ja turistit.

Viro haluaa "Uberlandiaksi" – ja jopa verottaja on innoissaan

Kansanedustaja Kalle Palling ajaa parlamentissa jakamistalouden laillistavaa lakialoitetta. Marjo Näkki / Yle

Tallinnalaisen oven eteen kaartaa harmaa Toyota Avensis. Sen tuloa on voinut seurata kännykän Uber-sovelluksesta.

Uber on palvelu, jossa kuka tahansa kännykkäsovellukseen rekisteröitynyt voi tarjota kyytiä omalla autollaan.

Auton takapenkillä kansanedustaja Kalle Palling kertoo, miksi hän haluaa tehdä Virosta ”Uberlandian”, jakamistalouden luvatun maan.

Ensimmäinen syy löytyy ratin takaa. Osoittautuu, että kuljettaja, keski-ikäinen Jaak, on kuulovammainen.

– Uber antaa myös hänelle mahdollisuuden työllistää itsensä. Hän katsoo kännykästään osoitteen, mihin pitää tulla ja minne pitää ajaa, Palling sanoo.

Pallingin mukaan digitaalinen maailma on täällä, ja se mullistaa työn tekemisen. Hän ajaa Viron parlamentissa aloitetta, joka laillistaisi jakamistalouden.

Viron verottaja on ollut etunojassa siitä hetkestä saakka kun Uber saapui Viroon.

– Kysyimme, mitä me voimme heidän hyväkseen tehdä, kertoo Viron vero- ja tulliviraston virkaatekevä pääjohtaja Rivo Reitmann.

Haluamme tehdä kaikesta mahdollisimman vaivatonta Rivo Reitmann

Verottaja loi pikapikaa Viron sähköiseen verojärjestelmään kohdan, jolla verovelvollinen voi ilmoittaa helposti Uber-ajostaan saamansa tulot. Järjestelmä Uber-tulojen ilmoittamiseksi verottajalle on ensimmäinen laatuaan maailmassa.

– Haluamme tehdä kaikesta mahdollisimman vaivatonta, Reitmann painottaa.

Uber taas tiedusteli Viroon rekisteröityneiltä kuljettajilta luvan antaa heidän tietonsa verottajalle. Pakkoa ei ole.

– Emme voi pysäyttää kehitystä. Tämä on uutta yrittäjyyttä, ja sen jälkeen voi tulla taas jotain muuta, Reitmann perustelee.

Virossa on noin 400 rekisteröityä Uber-kuljettajaa. He tienaavat vuodessa keskimäärin 6000 euroa.

– Tulot eivät ole suuria, mutta jos perheenisä haluaa iltaisin ajella lisätienestejä, hän ei esimerkiksi kuormita sosiaalipalveluja, Reitmann kuvaa.

Reitmannin mukaan Uber ja Airbnb ovat itseään sääteleviä järjestelmiä, joihin ei tarvita lupia. Kuluttajansuoja toteutuu palautteella, jonka jokainen autoa tai majoitusta käyttävä voi antaa sähköisesti, ja se on heti muiden palvelunkäyttäjien nähtävillä.

Jos perheenisä haluaa iltaisin ajella lisätienestejä, hän ei esimerkiksi kuormita sosiaalipalveluja Rivo Reitmann

Virossa jakamistaloutta edesauttavat sähköiset palvelut, kevyt byrokratia ja selkeä verotus.

Uberin ja Airbnb:n lisäksi Virossa on syntynyt omiakin jakamistalouden muotoja. Esimerkiksi Taxify on Uberin kaltainen palvelu, jota veroviraston pääjohtaja Reitmann itsekin käyttää.

– En ole enää pitkään aikaan odotellut taksin takapenkillä vaihtorahoja. Kaikki palveluntarjoajat mahtuvat markkinoille, hän sanoo.

Helpotusta talouskriisiin Moskovassa

Jelena Kolotkina vaihtoi toissavuonna myyjän ammatin YouDo-sovelluksen kautta tehtäviin siivoustöihin. Erkka Mikkonen / Yle

Vladimir Linov on tilannut YouDo-palvelun kautta Moskovan laidalla sijaitsevaan nelihuoneiseen kerrostaloasuntoonsa siivoojan.

– Tärkeintä on nopeus. Täytän lomakkeen ja työnsuorittaja löytyy yleensä jo tunnin sisällä. Myös edullinen hintataso on yllättänyt, Linov kertoo.

Taloustaantuman nakertaessa ihmisten reaalituloja ovat venäläiset alkaneet etsiä entistä edullisempia vaihtoehtoja tarvitsemilleen palveluille.

Kaupan kassalla ennen työskennellyt Jelena Kolotkina päätti jättää entisen työpaikkansa ja siirtyä tarjoamaan siivouspalveluita YouDo-sovelluksen kautta.

– Edellisessä työssäni tuloni vähenivät ja aloin miettiä, miten voisin ansaita enemmän ja samalla pitää huolta vapaa-ajan määrästä, Kolotkina sanoo.

YouDo-sovelluksen perustajan Denis Kuterginin mukaan Venäjän heikko taloustilanne on kasvattanut työsuorituksia tarjoavien määrää sovelluksessa. Ihmiset etsivät uusia tapoja ansaita.

Aloin miettiä, miten voisin ansaita enemmän ja samalla pitää huolta vapaa-ajan määrästä Jelena Kolotnika

Kilpailu asiakkaista on paikoin kovaa. Kolotkina kertoo siivoavansa välillä alihinnalla. Tärkeintä on voida itse päättää työajoista ja palkkioista.

Hän ei suostu paljastamaan tarjoamiensa siivouskeikkojen yksittäisiä hintoja. Kovalla työllä pääsee kuitenkin yli tuhannen euron kuukausiansioihin, hän kertoo. Se on hieman enemmän kuin moskovalaisten keskipalkka.

Startup-yrityksenä perustetun YouDon kasvu on ollut ripeää Moskovassa ja Pietarissa. Käyttäjiksi on rekisteröitynyt yli miljoona ihmistä.

YouDon kohdalla kaikki alkoi kuriiripalveluista, joille on suuri tarve ruuhkien piinaamassa Moskovassa. Nyt apua tarjotaan muun muassa kotitaloustöissä, remonteissa, kuljetuksissa ja tietotekniikka-alan palveluissa.

Kutergin uskoo, että jakamistaloutta hyödyntävillä sovelluksilla on valtavat kasvumahdollisuudet. Lähes 15 miljoonan asukkaan Moskovassa jakamistalouden yritykset kattavat toistaiseksi korkeintaan pari prosenttia suurkaupungin palvelumarkkinoista.

Moskovalainen keskiluokka on oppinut vaatimaan laatua ja arvostaa palveluiden saatavuutta ympärivuorokautisesti.

Ammatinharjoittamista koskeva sääntely on löyhää ja valvonta tehotonta. Kuten useat muutkin vertaisarvioihin nojaavat jakamistalouden palvelut, myös YouDo korostaa toimintansa perustuvan ennen kaikkea luottamukseen.

Toimimme eräänlaisena valvontaelimenä. Teemme esikarsintaa työntarjoajista annetun palautteen mukaan Denis Kutergin

– Venäjällä markkinat toimivat käytännössä kokonaan ilman ammattilisenssejä, eikä ole takeita siitä, kuka osaa tehdä työnsä hyvin. Toimimme eräänlaisena valvontaelimenä. Teemme esikarsintaa työntarjoajista annetun palautteen mukaan, Kutergin sanoo.

Suurin osa Venäjällä toimivista jakamistalouden palveluista ei kerrytä verokantaa. Harmaan talouden piiriin arvioidaan Venäjällä kuuluvan noin 40 prosenttia työvoimasta.

Venäjällä käydäänkin nyt keskustelua siitä, kuinka jakamistaloutta hyödyntävät pienyrittäjät saataisiin rekisteröityä osaksi verojärjestelmää. On esitetty, että toimintansa laillistavat pienyrittäjät vapautettaisiin aluksi kokonaan veroista.