Tästä on kyse Perunan kulutus on vähentynyt sitä mukaa, kun yhteiskunta on vaurastunut.

Etenkin nuoret korvaavat yhä suuremman osan tuoreesta perunasta perunapakasteilla, kuten ranskalaisilla perunoilla.

Perunan paikasta ruokapöydässä kilpailevat myös pasta, riisi ja bataatti.

Perunakauppa käy Lahden torilla hissukseen. Asiakkaat edustavat vanhempaa ikäpolvea, eikä ihme. Suomalaiset syövät vuosi vuodelta vähemmän perunaa, ja erityisesti nuorten keittiöissä perunoita keitetään harvoin, jos koskaan.

Tarkkoja perunan kulutusmääriä on mahdoton tietää, mutta Luonnonvarakeskuksen julkaiseman ravintotaseen (siirryt toiseen palveluun) luvut antavat suuntaa. Tilasto ulottuu vuoteen 1950, jolloin perunaa kulutettiin henkeä kohden 140 kiloa vuodessa. Vuoden 2016 vastaava luku oli miltei sata kiloa vähemmän.

– Nämä kulutuslukujen muutokset osuvat todella kiinnostavasti siihen, mitä suomalaisessa yhteiskunnassa on tapahtunut, pohtii ruokakulttuurin professori Johanna Mäkelä Helsingin yliopistosta.

Muutoksilla hän tarkoittaa ensinnäkin teollistumista ja kaupungistumista, mutta myös vaurastumista, kansainvälistymistä, terveystietoisuuden lisääntymistä ja ruumillisen työn vähentymistä.

– 50-luvun arkiruoka: peruna ja suurustettu kastike muistetaan, mutta sitä pidetään ehkä liian raskaana tähän päivään, Mäkelä sanoo.

Valtaosa suurtalouskeittiöille

Perunaa ja kastikettakin kuluu - ainakin perunanviljelijän keittiössä. Lammilainen maatalousyrittäjä Jyrki Hasila nostaa omista ja vuokrapelloistaan reilut 2 miljoonaa kiloa perunaa vuodessa.

– Kyllä sitä sen verran tulee, ettei ihan kaikkea pysty itse syömään, vaikka melkein joka päivä meillä perunaa onkin, Hasila sanoo.

Valtaosa Hasilan viljelemästä perunasta päätyy oman kuorimon kautta lähikuntien suurtalouskeittiöihin.

– Koululaiset saisivat minun puolestani olla koulussa ympäri vuoden, jotta saataisiin kesälläkin perunaa liikkumaan.

Suurin osa Jyrki Hasilan perunasadosta syödään kouluissa ja päiväkodeissa. Yle

Perunan kulutuksen kutistuessa myös viljelijöiden määrä vähenee.

– Vuosittain noin 10 prosenttia viljelijöistä lopettaa, mutta ne jotka jatkavat, lisäävät tuotantoaan, sanoo MTK:n kasvinviljelyasiamies Antti Lavonen.

Jyrki Hasilakin suunnittelee tuotannon lisäämistä, vaikkei peruna-alaa minään kultakaivoksena pidäkään.

– Me pärjätään, koska pystymme hyödyntämään koko sadon. Tuoremarkkinoille menee ykköslaatu ja loput kuorimokäyttöön, Hasila kertoo.

Hasila siis luottaa kotimaisen perunan kysyntään tulevaisuudessakin. Perunan jalostusastetta pitäisi viljelijän mukaan nostaa, jotta se pystyisi kilpailemaan muiden, helpommiksi koettujen lisukkeiden kanssa.

– Oli se sitten valmisruoka tai mikropussi, niin että perunan saisi nopeammin käyttövalmiiksi elintarvikkeesi. Peruna on liian hankala, jos se täytyy pestä ja mälvätä sen kanssa ja sitten keittää puoli tuntia. Nykyihminen ei jaksa sitä tehdä. Makaronin saa helpommin.

Perunastako luksustuote?

Myös ruokakulttuurin tutkija uskoo, ettei peruna ole katoamassa suomalaispöydistä mihinkään, vaikkakin sen perinteinen käyttötapa arkiruokana onkin vähenemään päin.

– Jos mietitään niin päin, että mitä me ulkomaalaisille vieraillemme esittelemme suomalaisesta ruokakulttuurista, niin kyllä se hyvin usein on lohikeitto, enkä usko, että perunaton lohikeitto olisi yleistymässä, Johanna Mäkelä sanoo.

Hän mainitsee myös paistetut muikut tai silakkapihvit perunasoseen kanssa, jotka ovat suosittuja ravintola-annoksia nekin.

Perunalla olisi Mäkelän mukaan kaikki mahdollisuudet tehdä uudenlaista paluuta myös eräänlaisena luksustuotteena.

Peruna kuuluu olennaisena osana moneen perinneruokaan. Petri Burtsov / YLE

– Suomalaiset ovat yhä enenevissä määrin kiinnostuneita ruoan alkuperästä, ja peruna on sellainen tuote, jota on mahdollista saada läheltä, hän sanoo.

Myös satokausiajattelu sopii perunan uudelleen brändäämiseen.

– Yhä edelleen, vaikka mitä tahansa ruokaa saa kaupasta milloin tahansa ympäri vuoden, suomalaisia yhdistää ajatus, että Suomessa kasvaneen uuden perunan sesonki on tärkeä. Kausiruoka-ajattelu sopii tähän aikaan myös kestävän kehityksen näkökulmasta.

Terveyssyistä perunaa ei tarvitse unohtaa

Peruna ei siis ole kriisissä, vaikka kulutustilaston trendiviiva osoittaa alaspäin. Johanna Mäkelä pitää vain hyvänä, että ihmisillä on vaihtoehtoja. Sehän kertoo elintason noususta.

– Me emme aina muista, kuinka ylellistä se on, että voidaan valita. Jos mietitään aikaa vaikka sata vuotta sitten, niin silloin olennainen kysymys oli, että onko mitään mitä syödä. Nykyään voidaan kysyä, mitä tänään syötäisiin.

Lautasella perunan pahimpia kilpailijoita ovat muun muassa pasta ja riisi. Myös bataatti on löytänyt tiensä suomalaisiin ruokapöytiin, ja monet korvaavat sillä perunan terveyssyistä.

Laillistettu ravitsemusterapeutti Anette Palssa pitää perunaa mainettaan parempana eikä keksi syytä, miksi perunaa pitäisi erityisesti vältellä.

Jari Peltoperä / Yle

– Pastassa ja riisissä hiilihydraatit ovat vähän tiiviimmässä muodossa kuin perunassa. Toisaalta perunan hiilihydraatit ovat nopeampia, ja sen vuoksi perunan vieressä pitäisi aina olla jotakin muutakin kasvista, hän vertailee.

Bataatilla ja perunalla ei hänen mukaansa ole mainittavia eroja ainakaan painonhallinan kannalta.

– Ne ovat molemmat hiilihydraattipitoisia kasviksia, joissa on energiaa suunnilleen saman verran, hän sanoo.

Jutun alussa mainitun ravintotaseen luvut on laskettu perunan tuotantomäärien, varastosaldojen, viennin ja tuonnin perusteella. Tilastossa ei huomioida hävikkiä eikä tehdä eroa esimerkiksi ravintola- ja kotikäytön välillä.

Kuluttajatutkimuskeskuksen raportista (siirryt toiseen palveluun) sen sijaan selviää, että tuoreen perunan käyttö kotitalouksissa on laskenut enemmän kuin perunan kokonaiskulutus.

Vielä vuonna 1966 keskivertosuomalainen söi kotioloissa 84 kiloa perunaa. Tämän päivän vastaava luku on 22.