Det altovervejende flertal af politikere, medier og meningsdannere er fortalere for Jyllands-Postens Muhammedkarikaturer fra 2005, bifalder daværende statsminister Anders Fogh Rasmussens krisehåndtering og deler en udbredt konsensus om sagsforløbet.

Den konsensus beretter, at den danske ytringsfrihed var så truet af muslimer, at det var en frihedsgerning at slå til lyd for »hån, spot og latterliggørelse«. Tegningerne var et modtræk med kollektivt dæmoniserende resultat både inde i avisen og på forsiden. Men også på lederplads, skæres »de muslimer, der tegner islam i offentligheden«, over en kam som »repræsentanter for en mørk og voldspræget middelalder«.

Det er den samme konsensus, der også beretter, at Fogh bravt holdt stand mod muslimske ambassadørers krav om at indskrænke Jyllands-Postens ytringsfrihed, og som endelig beretter, at bål og brand i Mellemøsten skyldtes danske imamer, der tog på rundrejse for at udbrede had mod Danmark.