Ja, undskyld overskriften, men det er bare sådan, at Berlingske for nylig havde en mærkværdig lederartikel, hvor Danmark bliver kaldt et møgland.

Anledningen er en sag, hvor Højesteret har givet Køge Kommune lov til at forringe hjemmehjælpen til to pensionister, fordi kommunen skal spare penge. Så langt er jeg enig med Berlingske: Det underminerer den sociale kontrakt, når borgerne ikke kan regne med, at samfundet gør sit yderste for at hjælpe, det er ikke rimeligt, at vilkårlige folkepensionister skal betale for en kommunes økonomiske problemer og selvfølgelig skal ingen leve i deres eget møg.

Med det afsæt kunne man måske forledes til at tro, at Berlingske ville angribe de rigide kommunale udgiftslofter eller endda fortryde støtten til de partier, der nu vil have nulvækst i den offentlige sektor, selv om vi ved, at der vil komme stigende udgifter til ældre de kommende år. Men nej. Berlingske placerer i første omgang ansvaret for Køges kommunale nedskæringer hos de to evige prügelknaber Karina og Robert – og i sidste ende hos venstrefløjen, og åbenbart især hos Enhedslisten.

Nu har Enhedslisten endnu til gode at sidde i Køges Byråd, ligesom Berlingske ikke plejer at holde sig for god til at skose mit parti for at have været helt uden for indflydelse ind til seneste folketingsvalg. Det er dog ikke denne haltende logik, der har fået mig til tastaturet. Det er derimod den helt igennem forvanskede fortælling om Danmarks problemer, som gennemsyrer lederen og meget af Berlingskes øvrige opinionsstof, og som er faretruende tæt på også at flyde over i den egentlige journalistik f.eks. i artikelserien ’Drømmeland’.

Ifølge Berlingske skyldes landets problemer, inklusive dem i Køge, at velfærdsstaten har vokset sig for stor, at vi er blevet for dovne og for krævende og at det slet ikke kan betale sig at arbejde her i landet. På en god dag husker chefredaktionen, at der var en finanskrise, men det er en biting i den Berlingske optik: Det egentlige problem er, at dansken er blevet lasket, har mistet sin sult og nu fortjent sakker bagud i forhold til de nye buldrende økonomier.

Helt ærligt. Det er svært at bevare selvbeherskelsen, når sådan en røverhistorie bliver gentaget igen og igen i en avis, der stod last og brast med Fogh, finanskapitalen og ejendomsmæglerne helt til det sidste. 00’erne var herhjemme systematisk omfordeling fra bunden af samfundet til etablerede boligejere og de højeste indkomster. Vi var ikke alle med til at puste boblen op. Det var langt fra alle, der fik gavn af de glade dage. Til gengæld er det kun lønmodtagere og folk på overførselsindkomst, som efterfølgende har fået regningen.

De aktuelle økonomiske problemer skyldes ikke, at velfærdsstaten pludselig en dag i efteråret 2008 havde vokset sig for stor. Der stod ikke fra den ene dag til den anden en hær af systemudnyttende Karinaer og Roberter, fordi nationens arbejdsmoral kollapsede – derimod er der formentlig langt færre af den slags nydere i dag, for udviklingen er jo kun gået én vej siden de tidlige 1990’ere, og det er mod strammere regler og større omkostninger ved at stå uden for arbejdsmarkedet.

Krisen var en gigantisk destruktion af værdier udløst af et økonomisk system, der er ude af kontrol. Da finanssektoren kom i problemer, blev regningen og risikoen tørret af på de europæiske og amerikanske skatteydere, og i dag er det de selv samme globale investortyper, hvis spekulation udløste krisen, som sidder trygt i storbankernes fonde i skattely og kræver nedskæringer og mindre velfærd, hvis ikke de skal trække investeringerne væk.

I andre lande kan selv ærkekonservative finde ud af at reflektere over, hvor provokerende det egentlig er, mens Berlingske blot kører videre i den samme rille med krav om offentlige nedskæringer og skattelettelser til erhvervslivet og de højeste indkomster krydret med moraliseren fra folk, der tydeligvis har deres på det tørre.

Heldigvis bor vi stadig i et land, hvor vi betaler nok i skat til at understøtte ledige og udbetale pensioner også i en krisetid, hvilket gør, at vi som samfund kommer langt blidere gennem kraftigt stigende arbejdsløshed end i f.eks. Sydeuropa. Desværre er det netop det system, Berlingske forsøger at undergrave med den postfaktuelle krisefortælling, som udfoldes på lederplads. Man skulle ikke gerne blive dummere af at læse i en morgenavis, og når det alligevel er tilfældet, så er det rent ud sagt noget møg.