Ikke mindst talte de selvfølgelig også engelsk mellem numrene - noget helt nyt og anderledes, som satte de unge englændere i høj kurs. Ikke kun hos pigerne, men også hos diskoteksejerne.

Pengene væltede ind. Jeg har aldrig haft så mange penge, som dengang. Tidl. Diskotekejer Jan Rasmussen

- De var enormt dygtige til at få folk ud på dansegulvet, og det gav en god omsætning i baren. Folk blev jo tørstige, lyder det fra Jan Rasmussen, der sammen med to andre ejede et diskotek i Frederikssund i 70’erne.

Hver aften når diskoteket åbnede klokken 20:00, stod folk i kø udenfor indgangen og ventede på at indtage dansegulvet.

- Det var virkelig en god forretning. Pengene væltede ind. Jeg har aldrig haft så mange penge, som dengang, fortæller han.

Bluffede sig til job

En af de første engelske dj’s, der kom til Danmark, var Alan Lawrie.

Efter at have været sammen med en dansk au pair-pige i London, trådte han i april 1967 ind af døren på diskotek Star Club i København.

I Danmark var man vant til folk, der bare stod og vendte plader uden at sige noget. Alan Lawrie

Alan Lawrie overbeviste ejeren om, at han var dj fra BBC Radio One. Et bluffnummer, der kom til at sætte kursen for resten af hans liv, og som satte en lavine i gang af engelske dickjockeyer, der satte kurs mod Danmark.

I virkeligheden havde Alan Lawrie aldrig arbejdet som DJ. Men det var der ingen, der opdagede:

- I Danmark var man vant til folk, der bare stod og vendte plader uden at sige noget. Jeg brugte min mikrofon og råbte ud til gæsterne: ’Hello everyone. I hope you have a lovely time. If you want to hear your favorite record just come and see me’. Det virkede!, fortæller Lawrie selv.