Københavns Kommune vil ikke længere vande »de tusind blomsters have« med integrationsprojekter i mange retninger. Der skal være færre projekter, som i langt højere grad fokuserer på én ting: At få flere i job og uddannelse.

Sådan lyder det fra beskæftigelses- og integrationsborgmester i Cecilia Lonning-Skovgaard (V). Hun mener, at kommunens integrationspolitik hidtil har været for spredt ud over korte projekter, der har været sidestillet, uanset om det omhandlede et fodboldarrangement eller karaktergabet mellem folkeskoleelever.

»Man har mistet perspektivet. Nu siger vi: Der er noget, som er vigtigere end andet. Vi skal fokusere på job og uddannelse, og så skal vi fokusere på få, målrettede, langsigtede indsatser i stedet for – som tidligere – at skyde med spredehagl og være lidt »all over the place«,« siger borgmesteren.

Hun har fået vedtaget en ny integrationshandleplan, som skal gøre op med »bløde« integrationstiltag såsom mangfoldighedsfestivaller, cykelkurser og opslag på Facebook om social kontrol. Med den nye plan afsættes årligt 11 mio. kroner, hvoraf 7,2 mio. målrettes til at få flere i job, 2,4 mio. skal fastholde flere i uddannelse, og en mio. skal forebygge social kontrol.

Behovet for at gøre op med den hidtidige integrationsindsats baserer borgmesteren blandt andet på to nye rapporter fra kommunen, der skal diskuteres på et kommende udvalgsmøde mandag 18. marts. Dels »Rapport om medborgerskab blandt unge« og »Integrationsbarometer 2018«. Integrationsbarometret viser, hvordan det er gået med at nå målsætningerne i den seneste integrationspolitik fra 2015-2018.

Begge rapporter tegner på en gang et lyst og et dystert billede. Borgmesteren hæfter sig særligt ved visse tal.

FAKTA Bag om historien: Berlingske har de seneste måneder afventet svar på en evaluering af integrationspolitikken 2015-2018 i Københavns Kommune. Den er blevet tilgængelig som et punkt på dagsordenen frem mod et udvalgsmøde mandag 18. marts 2019. FOLD UD FOLD UD

Flere unge vægter tradition og religion over dansk lov

Integrationsbarometret viser, at det går fremad med integrationen inden for 15 områder såsom ledighed, trivsel i skolen og det mentale helbred. På seks områder står det stille, det gælder blandt andet hjemløshed og kriminalitet. Og så er der fem områder, hvor det går dårligere og dårligere.

»Det, der selvfølgelig springer i øjnene, er det med, at nogle ikke bakker op om demokratiet. Det, synes jeg, er super bekymrende,« siger Cecilia Lonning-Skovgaard.

Andelen af unge 18-29-årige med ikkevestlig baggrund, der synes godt om at have et demokratisk system, er de seneste fire år faldet fra 84 procent til 79 procent. Blandt unge med dansk baggrund er andelen faldet fra 94 til 93 procent – status quo.

Desuden er borgmesteren optaget af, at knap en tredjedel af de unge med ikkevestlig baggrund i 2018 var »enige« eller »delvist enige« i, at religiøse og kulturelle traditioner og love skal følges, selv om de kan være i strid med dansk lovgivning.

Det tal er de seneste fire år steget fra 24 procent til 31 procent. Her skal det bemærkes, at den tilsvarende andel unge med dansk baggrund også er steget fra 7 til 18 procent.

»Det er helt vildt«

Cecilia Lonning-Skovgaard mener, at tallene til dels kan henføres til en international tendens med faldende tilslutning til demokratiet, »men det er klart, at når det er så udtalt blandt dem med ikkevestlig oprindelse, så tror jeg også, det skyldes nogle miljøer i de større byer som København, hvor der er kræfter, som appellerer til splittelse. Og det skal vi være ekstremt opmærksomme på, for det er super bekymrende,« siger hun.

Viser det her, at flere med dansk baggrund ligeledes bliver ikkeintegrerede?

»Det ser umiddelbart skørt ud. Der er måske en generation af unge, der stiller spørgsmål ved de problemer, de står over for som generation som klimaforanderinger og økonomisk ulighed,« siger borgmesteren.

Kan klimaforandringer og økonomisk ulighed også være årsagen til, at dem med ikkevestlig baggrund svarer, som de gør?

»Det kan sagtens være. Jeg konstaterer bare, at blandt dem med dansk oprindelse er det i gåseøjne trods alt kun 18 procent, der synes det her, mens det gælder 31 procent af dem med ikkevestlig oprindelse. Det er næsten en tredjedel. Det er helt vildt. Som samfund har vi en kæmpe opgave her.«

Ny handleplan

Foruden en vigende opbakning til demokratiet, er der flere med ikkevestlig baggrund, der oplever diskrimination. Det er ikke lykkedes at nedbringe andelen af hjemløse med anden etnisk baggrund, og det er ikke lykkedes at mindske andelen af unge københavnere med anden etnisk baggrund, der sigtes for personfarlig kriminialitet.

Andre ting går imidlertid fremad.

Men alt i alt mener Cecilia Lonning-Skovgaard, at den hidtidige integrationspolitik er dumpet.

»Altså inden for det seneste halvandet år ser vi heldigvis en tendens til, at flere kommer i arbejde, men ellers må man grundlæggende sige, at ganske få ting har rykket sig over den seneste tiårige periode. Præstationsgabet mellem etniske og danske elever er stort set det samme, der er stort set det samme frafald på uddannelser, og der er stort set den samme forskel i erhvervsfrekvensen. Efter at have arbejdet målrettet med det her i ti år, så er det lidt trist, at vi ikke er kommet længere,« siger hun.

En ny handleplan for integrationen er for nylig blevet vedtaget, og ifølge borgmesteren gør den op med »de meget bløde feel-good projekter«, som hun mener har præget indsatset hidtil.

Den nye plan er også »for blød«

Men borgmesteren gør den nye integrationshandleplan hårdere, end den kan bære, indvender Christopher Røhl Andersen, beskæftigelses- og integrationsordfører for Radikale Venstre i København. I hans ordbog indeholder planen både bløde og hårde projekter.

»Behovet for at spille hård borgmester, synes jeg, er unødvendigt. Og det vil være en skam at skulle definere, hvad der er hårdt og blødt,« siger han.

Til gengæld kalder DF gerne planen »for blød«. Efter kommunalvalget i 2017 mistede partiet plads i beskæftigelses- og integrationsudvalget og har som det eneste parti ikke nikket til den nye plan. Set på afstand er planen et skridt i den rigtige retning, mener Carl Christian Ebbesen, som er DFs gruppeformand i København.

»Men den tænker overhovedet ikke paradigmeskiftet ind i politikken. Der er familier, som ikke har fundet et ståsted, og som bør få vejledning i repatriering,« siger han og tilføjer:

»Man kan tydeligt se, at København er en rød kommune.«

Integrationsbarometret bygger på svar fra Medborgerskabsundersøgelsen og hertil tal fra Jobindsats, UVMs hjemmeside og Danmarks Statistik. Medborgerskabsundersøgelsen bygger på svar fra 2.395 unge 18-29-årige borgere i København. Undersøgelsen er repræsentativ for målgrupperne.