Olen koonnut tämän valtiovarainvaliokunnan lausuntoa koskevan analyysin hampurilaismallilla. Valitettavasti sämpylät ovat ohuet ja pihvi paksu.

Aloitetaan laihoista hyvistä uutisista.

Valtiovarainvaliokunnan lausunto kuvaa veroraportointia koskevan pykälän merkityksen ja tarkoituksen aivan oikein. Valiokunta toteaa pykälän tähtäävän "riittävään yleisöjulkisuuteen yksityisten toimijoiden verovastuullisuuden tarkastelemiseksi. Tarkoituksena on myös ehkäistä ennakolta veronkiertoa ja aggressiivista verosuunnittelua."

Valiokunta toteaa myös pitävänsä sääntelyä välttämättömänä osana uuden valinnanvapausjärjestelmän toimeenpanoa. Tästä olemme samaa mieltä. "Kysymys on julkisista verovaroista, joiden käyttöä tulee voida seurata myös silloin, kun palveluntuottaja on yksityinen. Yksityisillä toimijoilla on lisäksi mahdollisuus verosuunnitteluun — toisin kuin julkisella taholla — mikä on tärkeä tunnistaa uuteen malliin siirryttäessä", valiokunta toteaa.

Lisäksi valiokunta kertoo asiantuntijoiden kiinnittäneen huomiota siihen, että vaadittavat tiedot poikkeavat verotuksen maakohtaista raportointia koskevasta verotusmenettelylain 14 e §:stä. Tämä on se keskeinen kritiikki, jota muun muassa Finnwatch on pitänyt esillä alusta asti.

So far so good.

Sitten seuraa se pihvi, eli totaalinen mahalasku. Valiokunta unohtaa omat edellä esitetyt yleisöjulkisuuteen nojaavat perustelunsa ja siirtyykin selittämään, että verotuksen oikeellisuuden valvonta kuuluu Verohallinnolle.