Brittilehti Guardian julkaisi äskettäin laajaan tutkimusaineistoon perustuvan tuloksen, jonka mukaan Y-sukupolvesta (vuosina 1980-1995 syntyneet) on tulossa ensimmäinen sukupolvi, joka ei yllä edeltävien sukupolvien kaltaiseen taloudelliseen hyvinvointiin.

Ilmiötä selittävät monet tekijät: maailmantalouden heikko tilanne, velkaantuminen, työttömyys ja asumisen kalleus. Vaikutusta on ollut myös harjoitetulla politiikalla. Tämä korostuu etenkin Suomessa.

Suuret ikäluokat ovat saaneet pitkään nauttia eduista, jollaisista nuoret voivat vain haaveilla. Pitkät työurat ja superkarttumat ovat vaihtuneet lyhyempiaikaisiin töihin ja epävarmuuteen siitä, mitä käsite ”työ” ylipäänsä tarkoittaa parin vuosikymmenen kuluttua.

Kuin kirsikkana kakun päälle on ex-kansanedustaja Kimmo Kiljunen laatinut kansalaisaloitteen, joka tähtää taitetusta indeksistä luopumiseen. Aloitteella on jo yli 80 000 allekirjoittajaa. Se siis tulee eduskunnan käsittelyyn lähiaikoina.

On helppoa tehdä ehdotuksia, joista lasku lankeaa jollekin toiselle. Toteutuessaan aloite varmistaisi sen, että eläkevarat olisi syöty siinä vaiheessa kun Y-sukupolvi vihdoin pääsisi eläkkeelle. Eläketurvakeskuksen laatima kuva tiivistää olennaisimman.

TyEL-varat suhteessa eläkemenoihin

Kansalaisaloitevaihtoehdossa “nipistetään eläkerahastojen tuotoista”. Sen seurauksena varat suhteessa eläkemenoihin alkaisivat välittömästi pienentyä kunnes loppuisivat kokonaan 2060-luvulla. Varojen pitäminen vakaana mahdollistaa maksun pitämisen alempana kuin eläkemeno. (Lähde: eläketurvakeskus)

Eläkevakuutusyhtiö Ilmarisen johtaja Jaakko Kiander ilmaisi saman huolen Helsingin Sanomien Vieraskynä-kirjoituksessa 12. maaliskuuta:

”Muutos hyödyttäisi ennen vuotta 1970 syntyneitä. Heidän kuoltuaan eläkevarat olisi kuitenkin syöty kokonaan. Mitään ei olisi enää jäljellä nuoremmille ikäluokille, ja heidän pitäisi aloittaa säästäminen uudelleen nollasta. Kyseessä on siis merkittävä sukupolvien välinen tulonjakoristiriita.”

Jokaisen meistä nuorista kannattaa toivoa, että Kiljusen aloite ei mene läpi eduskunnassa. Nykytila takaa sen, että tilanne on nuorten kannalta edes jollakin tavalla siedettävä. Nuoret joutuvat ilman muutoksiakin maksamaan selvästi korkeampia eläkemaksuja kuin edeltävät sukupolvet. Eläkeikämme tulee olemaan lähempänä 70:tä vuotta. Taitetusta indeksistä luopuminen joko nostaisi eläkemaksumme pilviin tai laskisi tulevat eläkkeemme epäinhimillisen matalaksi.

Eikä eläkevelka ole suinkaan ainoa velka, jonka joudumme ratkaisemaan. Meidän ratkaistavaksemme jää myös noin huimaa tahtia velkaantuvan julkisen talouden kestävyys. Jälleen on käyttöä tasavallan presidentti Niinistönkin omaksumalle lauseelle: voimme maksaa velkanne tai eläkkeen, mutta emme niitä molempia.

Usein eivät poliittiset nuorisojärjestöt löydä jaettua agendaa. Nyt kaikilla nuorisoliikkeen edustajilla olisi suorastaan velvollisuus koota voimansa taistelussa kiljuslaista eläkepopulismia vastaan. Tässä on kyse taistelusta sukupolvien välisen oikeudenmukaisuuden puolesta. Emme voi seurata sivusta, kun lautasiltamme syödään alati kiihtyvässä tahdissa.