Hallituksen valinnanvapauslakiesityksen mukaan: “ Asiakkaan (siirryt toiseen palveluun) valinnanvapauden laajentaminen, tuottajaverkon moninaisuus ja kilpailullisten elementtien hyödyntäminen sosiaali- ja terveyspalveluissa, ovat keskeisiä keinoja valinnanvapausuudistuksen päätavoitteiden toteuttamiseksi”.

Keskeinen työkalu sote-uudistuksen tavoitteiden saavuttamiseksi on siis markkinoiden nykyistä laajempi hyödyntäminen. Ajatuksena on, että ennalta määrätyissä sote-järjestelmän osissa palveluntarjoajat, niin julkiset kuin yksityisetkin, laitettaisiin kilpailemaan keskenään.

Tällöin tehokkaammin toimivat yksiköt menestyisivät ja heikommat joutuisivat joko kehittämään toimintaansa tai poistumaan markkinoilta. Rahoitusta säätämällä valtiovalta voi sitten varmistaa, että hyödyt kilpailusta koituvat veronmaksajien ja potilaiden eduksi.

Mitä hallituksen esitys sitten sanoo kilpailusta: sen mahdollisista hyödyistä ja ongelmista. Kovin selvää käsitystä ei saa: asiat voivat onnistua tai sitten eivät.

Aalto-yliopiston taloustieteen asiantuntijat ovat huolestuneita

Terveysmarkkinat ovat taloustieteessä yleisesti käytetty esimerkki markkinasta, joka voi johtaa yhteiskunnan kannalta epäsuotaviin seurauksiin.

Aalto yliopiston taloustieteen asiantuntijat ovatkin toistuvasti varoittaneet siitä, että näin monimutkaisessa uudistuksessa useiden riskien edes kohtuullisen luotettava arviointi koko maahan kerralla käyttöön otettavassa järjestelmässä on erittäin vaikeaa.

– Joissain tapauksissa markkinamekanismin laajempi hyödyntäminen voisi tuoda tehokkuushyötyjä. Näin on kuitenkin ainoastaan tilanteessa, jossa kilpailu tosiasiallisesti toimii. Lakiesityksen perusteluissa on hyvin puutteellisesti, jos ollenkaan, analyysiä siitä, millaiseksi kilpailu palveluntarjoajien välillä muodostuu. Tästä seuraa se, että ei ole myöskään ole analyysiin perustuvaa näkemystä siitä, miten kilpailu uudessa järjestelmässä toimisi, sanoo professori Otto Toivanen.

Lain ajatuksena on, että sote-keskusmarkkinoilla niin asiakkaat kuin sote-keskuksia pyörittävät palvelun tuottajat ovat keskeisiä päätöksentekijöitä niin palvelun laadun kuin toimipaikkojen sijoittelun suhteen.

– Maakunnan mahdollisuudet puuttua palveluntuottajien valintoihin ovat esitetyllä lainsäädännöllä monilta osin heikot, sanoo professori Otto Toivanen.

Asiakkaan mahdollisuus taas vaikuttaa hoidon laatuun on pääasiallisesti se, että hän vaihtaa sote-keskusta.

– Kiinteähintainen tuottajakorvausjärjestelmä nojaa hyvin vahvasti siihen, että kullakin asiakkaalla on todellinen mahdollisuus valita vähintään kahden, mielellään useamman tuottajan välillä. Koska analyysiä ei ole tehty, on vaikea perustellusti uskoa, että koko maassa markkinat saataisiin toimimaan. Tällöin voidaan joutua esimerkiksi tilanteeseen, jossa alueelliset monopolit hallitsevat useita markkinoita. Se olisi asiakkaiden ja rahoittajan kannalta epätoivottava tilanne, sanoo professori Toivanen.

Otto Toivanen Aalto-yliopisto

Otto Toivasen mukaan markkinamekanismi voi toimia vain, jos on kilpailua. Palveluntuottajien kannuste palvelun kehittämiseen syntyy lähes pelkästään silloin, jos asiakkailla on tosiasiallinen mahdollisuus vaihtaa palveluntarjoajaa, kun palvelun laatu ei syystä tai toisesta asiakasta miellytä. Mikäli asiakkaalla ei ole vaihtoehtoja, palveluntarjoajan kannusteet laadun parantamiseen ovat heikot.

Taloustieteen asiantuntijat varoittavat myös siitä, että sote-keskuksella on kannustin sekä siirtää asiakkaita maakunnan hoidettavaksi että valikoida itselleen edullisia asiakkaita.

– Ei myöskään riitä, että palveluntuottajien välille syntyy kilpailua, kilpailun pitää kohdistua asiakkaan ja yhteiskunnan kannalta mielekkäästi. Yhteiskunta ei hyödy siitä, mikäli yritykset paremman laadun sijaan alkavat kilpailla esimerkiksi siitä, mikä yritys onnistuu parhaiten asiakkaiden valikoinnissa tai siinä kuka lähettää potilaat herkimmin maakunnan maksamaan erikoissairaanhoitoon, sanoo professori Toivanen

Markkinamekanismi voidaan valjastaa tehostamaan sosiaali-ja terveydenhuoltoa. Nyt esitetty valinnanvapauslaki sisältää kuitenkin merkittäviä riskejä, joiden osittainenkin laukeaminen voi aiheuttaa sekä kustannuksiltaan että järjestelmävaikutuksiltaan eritasoisia ongelmia.

– Systeemitason kriisitkään eivät ole tällä mallilla poissuljettuja, sanoo Otto Toivanen.

Riskien kohtuullistamiseksi valinnanvapauslakia olisi ratkaisevilta osiltaan muutettava tai lain käyttöönottoa merkittävästi vaiheistettava.

–Jos päätettäisiin edetä alueellisesti vaiheittain, ongelmat ehdittäisiin havaita ja korjata ennen riskien laukeamista koko järjestelmään, sanoo professori Toivanen.

Katso myös:

Analyysi: Keskustelu kaalin rouskutuksesta ja korvatulpista ei lisää luottamusta sote-uudistukseen - kansalaiset kaipaavat tietoa, loppuuko potilaiden pompottelu

Ymmärrätkö miten sote vaikuttaa sinuun? Kokeile Ylen pelillä

Sote-lakien käsittely uhkaa venyä heinäkuulle – Vaalijohtaja: Lakien pitäisi olla voimassa 1. heinäkuuta

Analyysi: Sote-kohusta toiseen – kuinka keskeneräinen uudistus saa olla?