Alex ”DJ Xander” Stubb tässä, tsau! Moikku! Whaasssup?!

Näittekste meidät televisiossa? Se meidän fist bump. Fuuuuuck me oltiin siistejä. Vähän niinku Cheek, Ela ja joku kolmas, mut siistimpii.

Munhan idea se tietty oli. Juha oli ekana, että ”Fist pumppi? Kuulostaa perverssiltä hesalaistouhulta”, mut mä selitin sille, et se tulee oleen ehkä mageinta, mitä me voidaan tehdä, kun ottaa huomioon, mitä me voidaan tehdä.

Me treenattiin fist bumpii ekaks keskenämme, mut ei siitä mitään tullut, kaikki löi mua aina muka vahingossa naamaan, etenkin se perussuomalaisten tyyppi, mikä se on, Jaska Jokunen.

Meidän piti kutsua treenari, ja sit mä keksin, et Tuomas Enbuske, se on niin katujen Risto E J Penttilä, et se vois opettaa meitä.

Sillä ei ollut kuitenkaan aikaa, kun se twiittas just siitä, kuinka Äiti Maa yritti pokaa sitä taksissa, joten me roudattiin tosta assalta joku työtön hophippari tänne ja se opetti meille, miten fist bump menee ja me harjoiteltiin sitä koko viikko Juhan ja sen Jaska Jokusen kanssa.

Paitsi et on tosi sairaan mageen näköistä, kun kolme keski-ikäistä miestä fistbumppaa, niin siinä oli toinenkin taso niinku mun yksitasoissa jutuissa aina on.

Kun mun nyrkki kosketti Juhan nyrkkiä, pystyi vain kuvittelemaan, mitä kaikkea siinä kahden nyrkin välissä hierottiin olemattomiks murusiks.

Niinku vaikka koko turha kela Suomesta sivistysvaltiona. Sivistys? What’s the big deal? Oliks Applen tai jonkun muun siistin firman nimi Sivistys? Ei ollut, vaan oli Apple, case closed.

” Hyvin ollaan onnistuttu, ja suurin ansio siihen on meitsil, joka valitsi opetusministeriks Sannin.

Siks ollaan tehty helvetisti duunia, ettei a) tänne kasvais enää kukaan, jolla olis niinku aseet ajatteluun ja b) jos sellasia viel on, ne lähtis suksiin vekspois.

Hyvin ollaan onnistuttu, ja suurin ansio siihen on meitsil, joka valitsi opetusministeriks Sannin, jonka pisin lukema teksti on sen oma sukunimi.

Sannist mulle tuli mieleen muut pienet ihmiset. Niinku yksinhuoltajat, köyhät lapsiperheet (Siis miks olla köyhä? Mä en hiffaa sitä valintaa.), opiskelijat, tutkijat (Miks tutkii, kun voi sporttaa?) eläkeläiset, koululaiset ja mitä niitä nyt on. Siis mikä niitä vaivaa? Miks ne on niin pienii?

Ai niin. Ja sit vammaset. Sellasiikin kuulemma on. Nyt kun me on saatu eteenpäin tätä YK:n vammaisoikeuksien ratifiointii, niin luulis sen riittävän. Siks me vietiin niiltä just 61 miltsii, mut hei: niiden oikeudet on ratifioitu, joten relatkaa vammaiset, älkää olko aina niin negiksii.

Ja jos tää mun kela loukkaa jotain, mä pyydän jo etukäteen anteeks, sorry, forlåt, désolé. Mun hophipparisankari Elton John on laulanut, et ”Sorry seems to be the hardest word”, mut siin se oli väärässä, ei todellakaan oo, se valuu mun kielelt tosta vaan, sori, sori, sori.

Kirjoittaja on kirjailija ja käsikirjoittaja.