Ikääntyneiden asioihin erikoistunut professori Teppo Kröger on huolissaan vanhustenhoidon alihankinnasta. Alan skandaalit johtuvat hänestä vakavasta alirahoituksesta ja -resurssoinnista.

Vanhusten hoitoon erikoistunut yhteiskuntapolitiikan professori Teppo Kröger Jyväskylän yliopistosta yllättyi Attendon Pelimannin yhteydessä ilmenneestä hoivan alihankintaketjusta. Järjestely näyttää vastaavalta kuin rakennusalalla.

– Tämä on hyvin huolestuttavaa, sillä ketjutus vaikeuttaa valvontaa entisestään, hän sanoo.

Kröger huomauttaa, että rakennusteollisuuden pitkissä alihankintaketjuissa on ollut ongelmia laadunvalvonnassa. Hoiva-alalla laatu on erityisen ratkaiseva.

Viime kädessä palvelua ostavat kunnat ovat vastuussa laadusta, mutta samaan aikaan ne ovat velvollisia kilpailuttamaan. Etenkin pieni kunta ja sen työntekijät voivat olla aika heikoilla.

– Jos sosiaalisektorilla on muutama ihminen töissä, koko kuvio ja riittävä valvonta on aika vaativaa varsinkin, jos vastassa on monikansallinen suuryritys.

Länsi-Suomen aluehallintovirasto keskeytti perjantaina Attendon Alavudella toimivan Pelimanni-hoivakodin toiminnan vakavien laiminlyöntien vuoksi. Pelimannissa asuvat vanhukset ovat alihankintaketjun päässä. Heidän ja heidän hoidostaan vastaavan kunnan välissä on muutama toimija.

Alavus kuuluu Kuussote-kuntayhtymään Ähtärin, Kuortanen ja Soinin kanssa. Kuussote vastaa sosiaali- ja terveydenhuollon palveluiden järjestämisestä ja toimii tilaaja- ja viranomaistahona.

Sosiaali- ja terveydenhuollon palvelutuotannosta vastaa Kuusiolinna Terveys Oy. Sen pääomistaja 51 prosentin osuudella on sosiaali- ja terveydenhuoltopalveluyritys Pihlajalinna. Neljä Kuussote-kuntaa omistavat loput 49 prosenttia Kuusilinnasta.

Kuusiolinna Terveys ostaa puolestaan vanhusten palveluasumista Attendolta, jolla on Pelimanni-hoivakoti. Pihlajalinna on listattu Helsingin ja Attendo Tukholman pörssiin.

Eletään edelleen 90-luvun lamaa

Krögerin mielestä on todella suuri yllätys, jos vanhustenhoidon laiminlyönnit ovat tulleet kenellekään yllätyksenä. Vaikka nyt yksityiset hoivajätit Esperi Care ja Attendo ovat olleet tapetilla, ongelmat koskevat koko järjestelmää – niin yksityisiä kuin julkisiakin toimijoita.

– Kyse on vakavasta ja pitkäaikaisesta alirahoituksesta ja aliresurssoinnista. Nämä skandaalit ovat pitkälti näiden seurausta, hän arvioi.

Ongelmien juuret löytyvät 1990-luvun alusta. Tuolloin sekä valtio että kunnat karsivat resursseja rajulla kädellä eikä Krögerin mukaan koskaan ole palattu takaisin.

– Elämme edelleen 1990-luvun lamaa.

Jotta Suomen vanhustenhoidon laatu vastaisi edes pohjoismaista keskiarvoa tarvittaisiin Krögerin mukaan miljardi euroa joka vuoden budjettiin.

Attendo on Ruotsissakin iso toimija. Sen ja muiden yksityisten yritysten toiminnassa on paljastunut puutteita Ruotsissa. Vuonna 2011 Ruotsissa oli suuri Carema-yritystä koskeva skandaali. Kröger sanoo, että tuolloin havaittiin vastaavia ongelmia, joita on nyt havaittu Esperi Caren ja Attendon kohdalla Suomessa.

Valvojat eivät ehdi kaikkialle

Valviran ylijohtaja Markus Henriksson kertoi lauantaina Helsingin Sanomissa, että Suomessa on vanhustenhoidon valvontaviranomaisia on huomattavasti vähemmän kuin Ruotsissa.

– Ruotsissa on Suomeen nähden kymmeniä prosentteja suuremmat resurssit, kun valvojien määrän suhteuttaa asukasluvulla, bruttokansantuotteella ja hoitopaikoilla, hän sanoi lehdelle.

Valvirassa sosiaalihuoltoa valvoo yhdeksän ihmistä ja heistä pääosa tekee myös vanhushuollon valvontaa. Kuitenkin vain yksi on vanhustenhoidon erityisasiantuntija. Kröger pitää Valviran ja aluehallintoviranomaisten resursseja minimaalisina.

– Tämä varmaan selittää, miksi epäkohdat ovat tulleet niin hitaasti esiin, hän sanoo.

– Jos sosiaalisektorilla on muutama ihminen töissä, koko kuvio ja riittävä valvonta on aika vaativaa varsinkin, jos vastassa on monikansallinen suuryritys, yhteiskuntapolitiikan professori Teppo Kröger sanoo.­

Lähtökohtaisesti yritysten tehtävänä on tuottoa voittoa omistajilleen. Vaikka voitontavoittelu on keskeinen ajuri, Kröger ei pidä yksityisten toimijoiden mukana oloa hoivapalvelujen tarjonnassa mahdottomana. Hänestä niiden pitäisi tuoda jotain lisää alalle, esimerkiksi innovaatioita, jotka parantavat palvelua, eivätkä heikennä sitä.

Hoiva-ala on viime vuosina keskittynyt kovaa vauhtia, kun suuret toimijat ovat ostaneet pieniä yrityksiä.

– Kuntien kilpailutukset ovat niin vaativia hallinnollisia, taloudellisia ja juridisia prosesseja, että pienten on vaikeaa kilpailla suurten kanssa, Kröger kertoo saamistaan viesteistä.

Kansalaiset ovat vihaisia

Yhteiskuntapolitiikan sanotaan noudattavan yhteiskunnan arvoja. Sillä perusteella vanhojen ihmisten hyvinvointi ei Krögerin mukaan tunnu olevan kovin korkealla arvoasteikossa. Hän kertoo saaneensa kohujen jälkeen paljon erittäin vihaisia yhteydenottoja.

– Väestöllä on nyt paljon asiaa päättäjille. Nähtäväksi jää, muuttuuko mikään.