Tutkija sanoo, että työttömiä kohdellaan liian yhtenäisenä ryhmänä, kun heille tarjotaan terveys- tai koulutuspalveluita. Voit keskustella aiheesta jutun lopussa.

Työttömiä pidetään väitöstutkija Katri Romppaisen mukaan kovin sterotyyppisenä joukkona, mutta se ei vastaa totuutta. Siksi palveluita pitäisi räätälöidä paljon nykyistä paremmin.

– Terveyspalveluiden tarjoaminen työttömille ei ollut tässä tutkimuksessa hyödytöntä, eikä se tietysti ole sitä muutenkaan. Mutta jokin toinen tapa, kuin tämä nykyinen, voisi toimia paremmin, sanoo Katri Romppainen.

Psykologian ja kasvatustieteen maisteri Katri Romppaisen tutkimukseen osallistui yli 500 työtöntä Tampereelta, Seinäjoelta ja Nokialta. He eivät olleet pitkäaikaistyöttömiä, vaan heidät yhytettiin mukaan erilaisista työvoimapalveluista.

Työterveyttä työttömille – hoitaja on oudolla maaperällä

Romppainen kokosi tutkimuksensa päähenkilöt työttömistä, mutta heille kohdennetut terveyspalvelut rakennettiin työterveyshuollon mallien mukaan.

Tutkimuksessa lähes 550 työtöntä ihmistä jaettiin kahteen ryhmään, tutkittaviin ja vertailuryhmään. Yli 60 prosenttia heistä pysyi mukana Romppaisen kolmivuotisen tutkimuksen loppuun asti.

YLE

Tapaamisia oli aluksi, lopuksi ja tutkimuksen kestäessä pitkin matkaa.

– Työttömiä auttamaan palkatut työterveyshoitajat kokivat, että heidän koulutuksensa ja taitonsa loppuivat usein kesken. He kaipasivat verkoistoitumista sosiaali- ja mielenterveysammattilaisten kanssa sekä yhteyttä työvoimatoimiston väkeen, kertoo Katri Romppainen.

Uhri vai kapinallinen?

Väitöstutkija huomasi, että työterveyshoitajat puhuivat työtä vailla olevista ihmisistä eri tavalla kuin työttömät itse.

Työttömät näkivät keskuudessaan mukautuvia, kapinallisia ja sosiaalisesti vastuullisia kansalaisia sekä omaleimaisia, itsenäisiä ja laskelmoivia yksilöitä.

Hoitajat taas löysivät samasta joukosta työttömyyden uhreja, aktiiveja ja poikkeavia työttömiä sekä heille tarkoitettujen palveluiden ylikäyttäjiä.

– Hoitajien puheet saattoivat olla jopa stigmatisoivia eli työttömiä leimaavia. Se taas voi hyvinkin lisätä huonokuntoisimpien sairauden tunnetta ja siten myös eräänlaista uhriutumista. Se puolestaan pahentaa sivuunjäämisen kokemusta ja lisää helposti työmarkkinoilta syrjäytymistä, Katri Romppainen sanoo.

Terveys- tai koulutuspalvelu ei lisää tasa-arvoa eikä tasaa terveyseroja

Katri Romppainen sanoo, että terveyspalveluilla tai työvoimakoulutuksella voidaan jopa lisätä työttömien keskinäistä epätasa-arvoa. Tavoitteena kuitenkin on, että kaikki löytäisivät uutta työtä mahdollisimman pian.

– Näyttäisi siltä, että tarjotut palvelut jopa tuottavat työttömien välistä epätasa-arvoa. Hyvinvointi ei lisäänny tasaisesti, eivätkä mahdollisuudet uudelleen työllistymiseen parane tasaisesti.

Työllistämistoimet suosivat hyvin koulutettuja työttömiä. Heidän on ehkä helpompi saada tai ottaa niistä irti kaikki mahdollinen hyöty. Katri Romppainen pohtii palveluiden kaavamaisuutta ja sen syytä.

– Minusta tuntuu, että nämä stereotypiat ovat kulttuurissamme. Mitäpä jos työttömille tarkoitettuja palveluita ei suunniteltaisikaan korkealla hallinnossa, vaan ihmiset itse otettaisiin yhä enemmän yksilöinä mukaan suunnittelemaan? Tasoittaisiko se näitä tutkimuksessa havaittuja eroja, kysyy Katri Romppainen.

PsM, KM Katri Romppaisen psykologian alaan kuuluva väitös Terveyspalvelu ja työllisyyskoulutus työttömiin kohdistuvina interventioina tarkastetaan Tampereen yliopistossa perjantaina.