Päivittäin rekrytoinnin parissa työskentelevä Susanna Kärki Opetushallituksesta on huomannut nuoria hakijoita tavatessaan, että mies- ja naishakijoiden työhakemusten välillä on tiettyjä eroja.

– Hirveästi ei voi yleistää, sillä yksilöiden väliset erot ovat isoja. Iso trendi on, että naiset kuvaavat realistisesti osaamistaan ja miehet jonkin verran rohkeammin kertovat olevansa asiantuntijoita. Enemmän selvästi naisilla on huolellista työnhakua ja miehet enemmän soitellen sotaan -tyyppistä asennetta, Kärki sanoi Yle Radio 1:n Ajantasa-ohjelmassa torstaina.

Eilakaisalan rekrytointikonsultti Taru Pietikäinen sanoo, että eri piirteet hakijoissa ehkä korostuvat enemmän nuorissa hakijoissa, mutta ammattitaidon kasvaessa ne loiventuvat.

– Vastaan on tullut myös todella kovia ja hyviä naishakijoita, ja on rummutettu huolella omaa osaamista, mutta on se sitten lunastettukin. On myös mieshakijoita, joilla on todella vankka tausta, mutta sitä ei tuoda juuri mitenkään esiin.

Opetushallituksen Kärki sanoo, että hakijan kuva muodostuu monesta eri asiasta.

– Hakemus ja ansioluettelo, puhelinhaastattelu. Viimeistään kasvokkain haastattelusta erottuu se, että kuka on hyvä ja kuka osaa kertoa siitä hyvin. Samalla ilmi tulevat myös henkilökemia-asiat, jotka aina lopulta ratkaisevat valinnan meillä.

Sukupuolien ero näkyy Kärjen mukaan myös haastattelussa. Hän sanoo, että isompi osa naispuolisista hakijoista tulee haastatteluun valmistautuneempana.

– He ovat tehneet kotiläksynsä siitä, millaista osaamista ja kokemusta haetaan. Miehet tulevat ehkä enemmän persoonallaan, että olen tällainen henkilö ja vahva tässä. Naisilta joutuu vähän kaivamaan persoonaa esiin. Miehiltä taas joutuu vähän tenttaamaan, että oletko nyt ihan tietoinen siitä, mihin tehtävään olet hakemassa.

Tutkija kaipaa lisää sukupuolisensitiivisyyttä

Tampereen yliopiston tutkija Tuija Koivunen ei niele usein kuultua väitettä siitä, että naisia kyllä rekrytoitaisiin johtoon, jos halukkaita olisi enemmän tarjolla.

– Sitä väitettä toistetaan mantranomaisesti, eikä se välttämättä perustu viimeisimpään tietoon vaan ennakkoluuloihin. Meillä on Suomessa hyvinkin päteviä ja korkeasti naisia, meillä on naisilla korkea koulutustaso, sanoo rekrytointikäytäntöjä tutkinut Koivunen.

Hänen mukaansa Suomessa on paljonkin johtotehtäviin haluavia naisia. Koivusen mukaan naisia on kuitenkin vaikeaa rekrytoida, jos haettavan paikan edellytykset laitetaan sen tyyppiseksi, että ne sopivat vain mieshakijoille.

– Jos naisjohtajia ei etsitä ja haeta, niin ei niitä sitten löydetäkään.

Koivunen kaipaisi rekrytointiin enemmän sukupuolisensitiivisyyttä.

– Naispuolisia rekrytointikonsultteja ei ole Suomessa kovin monta. Ja oletettavasti miesrekrytoijat eivät välttämättä ole yhtä sukupuolisensitiivisiä kuin naiset. En yritä sanoa, että kaikki naisetkaan olisivat, mutta naiselle saattaa tulla useammin mieleen sukupuoliasiat. Kaipaisin rekrytointiin sitä, että sukupuolisensitiviisytyteen kiinnitettäisiin huomiota, olivatpa rekrytoijat sitten miehiä tai naisia.

Eilakaislan konsultti Taru Pietikäinen sanoo, ettei hän tunnista Koivusen puheesta sitä, että on työpaikan edellytyksiä, jotka sopivat vain miehelle.

– En keksi yhtään edellytystä, jonka perusteella huomaisin, että haetaan miehiä naisten sijaan.

Olipa sitten mies tai naishakija, Pietikäinen kannustaa kiinnittämään huomiota yhteen seikkaan.

– Oman osaamisen tunnistaminen ja sen todella reippaasti esiin tuominen.