Kao srednjoškolac, smatrao sam se feministom: jest da taj moj tobožnji «feminizam» nije bio baš nešto osobito promišljen, a ni, ruku na srce, posve iskren i utemeljen u stvarnosti (preferirao sam cure stavljati na bajkovite pijedestale umjesto da ih probam uistinu shvatiti takve kakve jesu – sindrom indie-dečkića), ali u svakom slučaju bio sam svjestan one klasične zagonetke da kako to da je tip koji se jebao s dosta cura frajer, a cura koja se jebala s dosta tipova – drolja?

Bio sam svjestan kako je to potpuno nelogično i iracionalno, a opet… opet… svejedno si nisam mogao pomoći: kada bih za neku curu koja mi se sviđala bio saznao da se već seksala s više njih, to bi automatski unizilo moje mišljenje o njoj. Koliko mi god razum govorio da je to glupo – ta sranja su mi bila toliko duboko usađena da im se naprosto nisam mogao othrvati. I, naravno, nisam bio usamljen u tome.

Kao društvo, naučili smo se (barem koliko-toliko?) nositi sa seksualnošću i seksualnom aktivnošću odraslih žena; valjda čak i oni najzadrtiji u jednom trenutku u životu dođu do točke kad vide, ok, ja sam se dosad već seksao s raznima, ti si se dosad već seksala s raznima, big fucking deal. Međutim, seksualnost… tinejdžerki?

Dovoljno se sjetiti prošlogodišnje fame oko Miley Cyrus: «bivša Disney/Nickelodeon ikona s provokativnim nastupom na MTV-jevim nagradama pokazuje da je odrasla and then some» je u ovom stadiju već toliko predvidljiv i banalan manevar da bi u nekom normalnijem svijetu izazvao samo kolektivno kolutanje očima (… uz, okej, pokoji osvrt na rasističke elemente nastupa) – ali jok. I nema šanse da bi njen VMA-nastup izazvao toliko halabuke da nije praktički odrastala pred našim očima, da se nije tražilo da prihvatimo da je dojučerašnja curica sad već – seksualno aktivna/znatiželjna cura. Nevjerojatno je da u 21. stoljeću nešto tako bazično izaziva toliko društvene nelagode (u najboljem slučaju!), no eto, tu smo gdje smo. (Sve skupa je još dodatno koma kad se uzme u obzir kako joj nastup čak ni nije bio nešto posebno nabijen seksom, nego je bio primarno šašav; kao što i sama Miley reče – parafraziram iz sjećanja – «Da sam htjela ispasti seksi, pa ne bih se blesirala s jebenim plišanim medvjedićima!») (A kad smo već kod muzike, zasigurno nije slučajnost ni što se toliko disproporcionalno hejta boy-bandove i t(w)een-idole, čija je publika sastavljena pretežno od mladih cura koje uz njih često proživljavaju prve seksualne impulse?)

Najnoviji primjer su, naravno, facebook grupe sa slikama «srednjoškolskih drolja»: veliki portali su se odmah počeli zgražati nad «pedofilskim stranicama», kao da nam nije svima jasno da te cure po tim grupama uglavnom vrijeđaju njihovi vršnjaci, kao da za zgražanje nije dovoljno što se ponižava cure samo zato što su se drznule sa selfijima izraziti svoju seksualnost (oh, the HUMANITY!), dok se istovremeno njihovi kolege iz razreda mogu komotno vratiti doma iz teretane i okačiti na fejs sebe golog torza i nikom ništa? Zar ne bismo i bez neke navodne «pedofilije» trebali biti već dovoljno revoltirani time što nam je sasvim očekivano da stranice s takvim slikama srednjoškolaca uglavnom imaju komentare tipa «uuuu, di si komad», dok su pak stranice s takvim slikama srednjoškolki načičkane s opaskama a la «uf, koliko li je samo ova kuraca popušila!»? (Valja reći da ima i afirmativnih stranica sa slikama srednjoškolki – mada je isto znakovito i kako u trenutku pisanja ovog teksta na vrhu one najpopularnije, «Najljepše cure iz srednjih škola», stoji status u kojem se upozorava da će se uklanjati ružne komentare i izbacivati iz grupe one što ih ostavljaju.)

S pričom o «pedofiliji» se samo gura pod tepih to da je posrijedi, prije svega i ponajviše – govor mržnje. Sintagma kao takva jest dosta zlorabljena, ali što se mene tiče definicija je jednostavna: to je svaki govor koji stvara/potencira atmosferu u kojoj netko može najebati samo zato što pripada određenoj društvenoj skupini.

Zato i jest toliko sablažnjivo glupo kad se s desnice sere o «govoru mržnje protiv Hrvata», kao da se itko kod nas šeće ulicama noću u strahu da bi ga netko mogao istući ili, ne daj Bože, silovati samo zato što je Hrvat! Dok je stvar ipak ponešto drugačija ako si, recimo, peder, ili lezba, ili četnik, ponegdje čak i tek purger ili tovar… ili, je li, ako si «drolja».

U redu, da, to pretežno jesu slike cura koje izgledaju kao da su na castingu za pornić (a u čijem su modeliranju imidža, naravno, dosta pripomogli i mediji te njihova degeneracija u clickbait/SEO-distopiju «vijesti» o slavnima koji su slavni samo zato što su slavni, bla bla itd, pokriveno u svakom tekstu dosad na ovu temu pa ne bih dodatno drvio); nisam tinejdžerka niti sam to ikada bio, pa ne bih nagađao kakve točno poruke s time žele poslati, osim one koju svi obično želimo odaslati sa selfijima, da smo hot stuff (mada bih i primijetio da je… ehm, popriličan skok od pretpostavke da cura želi demonstrirati da je hot stuff – do one da želi demonstrirati da je «gladna kurca»?) (a čak i da baš to želi… pa šta?! To i dalje ne znači da je gladna svakog kurca. To i dalje ne znači da je nužno gladna TVOG kurca. I tko god to ne poštuje, taj je ili nezreo, ili – čemu okolišati – ljudsko smeće); na nekim rubnim copycat-stranicama se, nažalost, dade naći i revenge porna…

Ali se isto tako može vidjeti i ne pretjerano izazovnih slika, na kojima su cure «drolje» samo zbog dekoltea, ili samo zbog minice, ili duckfacea, čega god – slika koje su mogle komotno proizaći iz prosječnog subotnjeg izlaska prosječne tinejdžerke, koja se samo želi napiti i zajebavati s ekipom i plesati i tek onda eventualno nešto drugo. Slika kakve možete naći u društveno-mrežnim albumima praktički svake mlade cure, uključujući i one nesklone «sočnim» selfijima.

Ukratko – jedva da i ima cura koje u očima posjetitelja «Najvećih drolja osnovnih i srednjih škola» i sličnih stranica ne mogu ispasti «drolje»!

A pedofili su, rekao bih, dosta nisko na listi onih kojih bi se zbog toga trebale paziti.