Déjà-vu, mietti moni varkautelainen kun näki uutiset Microsoftin yt-pommista Salossa. Viidessä vuodessa Varkaudesta katosi ilmaan joka viides työpaikka ja monelta kaupunkilaiselta loppui usko. Nyt teollisuuskaupungista kuuluu kummia, kun investoinnit ovat palanneet.

Jonkun lausuma totuus suomi24.fi-keskustelupalstalla: “Varkaus on Suomen Detroit”. Satamäärin vastauksia saanut viestiketju on aloitettu pari vuotta sitten, heinäkuussa 2013.

Silloin vertaus Yhdysvaltojen autioituneeseen autoteollisuuden keskukseen ei kuulostanut välttämättä kaukaa haetulta. Viiden vuoden aikana Varkaudesta oli hävinnyt savuna ilmaan joka kuudes työpaikka, kun kaupungin teollisuusyritykset Stora Enso etunenässä olivat saksineet tuotantoaan.

– Pahimpaan aikaan ei viitsinyt edes torille mennä. Ei siellä kuullut muuta kuin että miten p*****stä oleva paikka tämä on, puuskahtaa vuonna 2011 Stora Enson kunnossapitoyritys Eforasta irtisanottu Eero Karvinen.

Kun kuulin Salosta, tuli heti mieleen Varkauden huonot ajat. Eero Karvinen

Hän itse muistelee elämänsä ensimmäisen irtisanomislapun olleen enemmän helpotus kuin takaisku. Yllätys se oli: mies oli kutsuttu töihin kesken kesäloman ja puolentoista työpäivän jälkeen kouraan lyötiin kylmä lappu. Potkut saatuaan vuosikaudet yt-myllytyksessä istuneen luottamusmiehen terveydentilassa tapahtui muutos.

– Verenpaineet laskivat normaalille tasolle. Sitä ennen olivat työterveysasemalla sanoneet, että jos verenpaine ei laske, pitää aloittaa verenpainelääkitys. Monilla muilla on käynyt toisin päin, hän sanoo.

Maaliskuu 2013: Tiilimurskaa, betonirautoja ja harjankappale

Tässä minä olin töissä, miettii Hartmannin tehtaan tontilla seisova Jari Jurvanen. Entisestä työpaikasta on nyt jäljellä lähinnä tiilimursketta ja betonirautoja. Sakari Partanen / Yle

Osa irtisanotuista vaihtaa alaa, osa pakkaa laukkunsa ja osan vie viina. Stora Enson kokenut pääluottamusmies Kai Pärnänenon muistellut Ylen haastattelussa, miten useita työikäisiä on jopa kuollutkin lyhyen aikavälin sisällä irtisanomisesta.

Yksi jaloilleen pudonneista on Jari Jurvanen. Hänen työhistoriansa Suomen ainoassa kananmunakennoja valmistavassa tehtaassa kuvaa hyvin seudun rajua rakennemuutosta.

Yhtenä vuotena tehtaaseen investointiin ja laitos teki tulosta. Seuraavana vuotena koko tuotanto lakkautettiin. Tällä hetkellä Jurvasen entisen työpaikan tilalla Stora Enson tontin laitamilla on tiilimursketta, betonirautojen kappaleita, rönsyileviä heiniä ja katuharjan puolikas.

Kun kennotehdas työntekijöidensä tyrmistykseksi päätettiin sulkea vuonna 2013, Jurvanen arvioi “silkaksi mahdottomuudeksi” saada enää omalta alalta töitä Varkaudesta. Sohvalle jääminenkään ei houkuttanut, joten hän hakeutui kouluttautumaan päihde- ja mielenterveyshoitajaksi.

Teollisuusyrityksen luottamusmiehen ja mielenterveyshoitajan tehtävissä on enemmän yhteistä kuin mitä ensin tulee ajatelleeksi.

– Kaikki tunsivat tehtaalla toisensa ja luottamusmiehenä puitiin paljon ihmisten siviilipuolen ongelmia eli tehtiin osaltaan mielenterveystyötä, 50 vuotta täyttänyt Jurvanen miettii.

Jos joku olisi sanonut 15 vuotta sitten, että Varkaudessa ei vuonna 2015 pyöri enää ensimmäistäkään paperikonetta, olisi ollut vaikea uskoa. Jari Jurvanen

Hartmannin tehdas oli vielä käynnissä, kun Jurvanen istui jo koulunpenkillä. Nyt hän on valmistunut ja kulkee Pieksämäellä töissä mielenterveyspotilaita kuntouttavassa hoitokodissa.

– Oli pieni paniikki, että mitähän siitä koulunkäynnistä tulee. Se vaati rohkeutta. Mutta suosittelen: ei ole mahdotonta lähteä opiskelemaan, valmistua ja näköjään saada töitäkin, Jurvanen sanoo.

Syyskuu 2008: Yhden tempun ihme

Sakari Partanen / Yle

Siinä vaiheessa kun Suomi vaipui taantumaan vuonna 2008, Varkaudessa tilanne oli hankala jo ennalta. Huonoimpana vuotena 2009 Varkaudessa oli tarjolla keskimäärin 91 avointa työpaikkaa. Työttömiä työnhakijoita oli 1 710.

Koko vuonna kaupungissa myytiin vain 43 omakotitaloa. Edellisenä vuonna niitä oli myyty 91. Kaiken lisäksi kaupunkiin ei ole rakennettu tuon vuoden jälkeen ensimmäistäkään myyntiin tulevaa kerrostaloa. Hankkeita on ollut, mutta kysyntä ei ole riittänyt.

Ei siellä kuullut muuta kuin että miten p*****stä oleva paikka tämä on. Eero Karvinen

“Detroit oli yhden tempun ihme kuten Varkauskin”, tylyttää suomi24.fi-sivuston Varkaus-ketjussa eräs kommentoija. Siinä on totuuden siemen: asiantuntijat myöntävät Varkauden ahdingon johtuneen osin siitä, että kaupungille elintärkeä metsäteollisuus ei kyennyt uudistumaan ajoissa.

– Porskutettin vaan entiseen malliin, sanoo paikallisen kehitysyhtiö Navitaksen toimitusjohtaja Jouko Laitinen.

Sitten Varkaudesta leivottiin äkillisen rakennemuutoksen alue. Kauppa- ja teollisuusministeriön työryhmä raapi päätään miettiessään, mitä ihmettä kuolevan paperituotannon tilalle voisi keksiä. Ehdotettiin datakeskusta, kauppakeskusta, kalanviljelyä. Kaupunkilaiset veistelivät työryhmän pohdinnoista katkeraa pilkkaa.

Yle Uutisgrafiikka

Mutta ehdotuksissa nousivat esiin myös kartonki ja puurakentaminen. Viisi vuotta työryhmän urakan jälkeen ne ovat juuri ne alat, joihin Stora Enso on ryhtynyt investoimaan.

– Mutta kun heti työryhmän perustamisen jälkeen ei tapahtunut mitään, kaupunkilaisille tuli sellainen kuva, että siellä vaan puhuttiin, kaupunginjohtaja Hannu Tsupari sanoo.

Hän kuitenkin kiiruhtaa lisäämään, että kunnia Stora Enson investoinneista kuuluu yhtiön omalle kehitystyölle eikä työryhmille.

Heinäkuu 2015: "Kysy keneltä vaan, hymy on herkässä"

Sakari Partanen / Yle

Joku on ajatellut olevansa hauska: Stora Enson 150-metrisen lämpölaitoksen piipun portaista riippuu köysi, jonka päässä on hirttosilmukka. Tehdasta esittelevä työntekijä avaa solmun nopeasti, ettei se pääse uutiskuviin.

Mutta ei tehtaalla aivan niin synkissä tunnelmissa olla. Päinvastoin: porttien sisäpuolella on ollut harvoin yhtä paljon kuhinaa kuin nyt. Toista sataa työntekijää etupäässä Tsekistä ja Romaniasta on tullut uusimaan tehtaan viimeistä paperikonetta. Kone pysäytetään elokuussa ja kun se seuraavan kerran käynnistyy, se tuottaa aaltopahvin raaka-ainetta.

– Kysy keneltä vaan, hymy on herkässä, vakuuttaa johdon assistentti Satu Natunen.

Paperikoneen uusimisen jälkeen alkaa Storalla puisia LVL-elementtejä valmistavan linjan rakentaminen. Eikä Stora Enso ole ainoa Varkauteen investoiva yritys: työtä tuovat Riikinvoiman uusi ekovoimala, Finnforelin kirjolohilaitos sekä uudelleen käynnistyvä akkutuotanto. Lisäksi energiateollisuudessa Andritz ja Foster Wheeler ovat saaneet isoja tilauksia. Maltillisemmissakin arvioissa puhutaan noin 250 uudesta työpaikasta.

Ei ole mahdotonta lähteä opiskelemaan, valmistua ja näköjään saada töitäkin. Jari Jurvanen

Työttömyys on edelleen Varkaudessa korkea, mutta se on jo nyt kääntynyt laskuun, vaikka isot investoinnit ovat vasta tulossa. Kaupungin verotulot kasvavat tänä vuonna arviolta 2–3 prosenttia, mistä ei kaupunginjohtajan mukaan voitu muutama vuosi sitten haaveillakaan. Muuttotappio on pienintä vuosiin. Vienti vetää parhaiten koko maakunnassa.

Jotain kertoo sekin, että Hertunrannassa on alkamassa ensimmäisen kovan rahan kerrostalon rakentaminen kahdeksaan vuoteen.

Heinäkuu 2015: "Näkeehän tuon Salon tapauksesta"

Eero Karvinen ryhtyi potkut saatuaan yrittäjäksi. Sakari Partanen / Yle

Kuinka suuresta asiasta investoinneissa on kyse Varkaudelle? Tsuparin mukaan yhtä valoisat näkymät ovat vallinneet kaupungissa viimeksi yli kymmenen vuotta sitten, aikana jolloin Stora Enson leikkaukset eivät olleet vielä iskeneet kaupunkiin.

Navitaksen Jouko Laitisen mielestä pitää mennä vieläkin kauemmaksi, kymmenien vuosien päähän. Kyse ei ole vain työpaikoista ja verotuloista, vaan siitä, että Varkaudesta ei enää puhuttaisi loukkona, josta viimeinen sammuttaa valot.

– Suurin merkitys on siinä, että investoinnit antavat ihmisille uskoa tulevaisuuteen. Silloin uskalletaan lähteä tekemään investointeja yksityistaloudessakin, Laitinen sanoo.

Eforalta vuonna 2011 irtisanottu Eero Karvinen sanoo kaupungin päättäjien tehneen hyvää työtä sen eteen, että investoinnit palaisivat Varkauteen. Erityisesti hän nostaa esiin ex-kansanedustaja Kari Rajamäen ja hänen vaikutuksensa siihen, että Stora Enso ylipäänsä jäi Varkauteen.

Karvinen itse nauttii nyt kiinteistöpalveluyrityksessään parantuneen taloustilanteen hedelmistä. Tänä kesänä ihmiset ovat teettäneet remontteja sen verran paljon, että Karvisen kesälomakin sujui töissä. Lisäksi hän on päässyt tekemään allergiakontteja Hansa Containersille. Viisikymppinen Karvinen ei kuitenkaan aio toista kertaa erehtyä olevansa eläkevirassa, kuten vuonna 1986 Stora Enson edeltäjälle Ahlströmille työllistyttyään.

– Mikään työpaikka ei ole tänä päivänä varma. Näkeehän tuon Salon tapauksesta. Kun kuulin siitä, tuli heti mieleen Varkauden huonot ajat, hän vakavoituu.

Sakari Partanen / Yle

Niin, Salo. Suomi24.fi-palstan Varkaus-aiheisessa ketjussa myös Saloa haukutaan toiseksi Suomen Detroitiksi. Sielläkin on edessä kivulias nahanluonti.

– Jos joku olisi sanonut 15 vuotta sitten, että Varkaudessa ei vuonna 2015 pyöri enää ensimmäistäkään paperikonetta, olisi ollut vaikea uskoa, miettii Hartmannin entinen pääluottamusmies Jari Jurvanen.

Varkaudessa elinkeinojen epävarmuudesta on olemassa muistutus Hertunrannassa, kaupungin keskustassa. Siellä joukko patsaiksi ikuistettuja laivanrakentajia niittaa laivan levyjä toisiinsa. Laivanrakennus oli Varkaudelle tärkeä elinkeino ennen Ahlströmin tehtaan nousua. Tietystä kulmasta näyttää siltä, kuin yksi rakentajista katsoisi veden yli nykyisille Stora Enson tehtaille.