Sipilän hallituksen sote-pommi eroaa muista sen mittavista ongelmista siinä, että se on aivan omaa tekoa alusta loppuun, kirjoittaa erikoistoimittaja Seppo Varjus.

James Bond on Britannian salaisen palvelun agentti. Juha Sipilä on Suomen pääministeri.

James Bondilla on miehinen ihannevartalo ja smokki. Juha Sipilällä (54) on ikäisekseen kiinteä vartalo ja hyvä ryhti. Smokki, mirri, pyssy ja piilolasit, niin siinä meillä on Suomen James Bond. Ikäkään ei ole este.

Sean Connery oli vain vuoden nuorempi viimeisen kerran Bondia esittäessään.

James Bondilla on kyltymätön hinku purkaa atomipommi elokuvan päätteeksi. Juha Sipilällä on jumalaton halu rakentaa poliittisia pommeja oman hallituksensa polulle. Kinkkisin niistä on sote-pommi. Pitää olla vähintään insinööri sen purkaakseen. Mutta hei, Sipilähän on!

Tältä Sean Connery näytti 53-vuotiaana viimeisessä Bondissaan Älä kieltäydy kahdesti (1983). Rinnalla Kim Basinger.­

Torstaina julkistettiin tiivistelmä 502 tahon lausunnoista ”hallituksen linjauksista itsehallintoaluejaon perusteiksi ja sote-uudistusten askelmerkeiksi”. Pääosa lausunnon antaneista oli kuntia.

Niistä 69 prosenttia piti nykyistä maakuntajakoa oikeana perusteena tulevien itsehallintoalueiden muodostamiselle. Lähemmin tarkastellen puntit ovat enemmän tasan. Myönteisesti suhtautuvissa kunnissa asuu 2,86 miljoonaa suomalaista, kielteisesti suhtautuvissa 2,47 miljoonaa. Pienissä kunnissa kannatetaan keskustaa ja sen maakuntamallia. Isommissa monipuoluekunnissa samanlaista yksimielisyyttä ei ole.

Itkua ja raivoa

Syksyllä hallitus melkein kaatui Sipilän itkuun ja raivoon, kun hän vaati, että kokoomuksen pitää suostua ihan tyhjästä putkahtaneeseen maakuntamalliin. Kokoomus vikisi ja sitten sitä vietiin. Perussuomalaiset keskittyi tiivisti katsomaan kattoon.

Puolueetkin antoivat nyt lausunnot. Keskusta ilmeisesti pyrkii Guinnesin ennätystenkirjaan sillä, kuinka monta kertaa sanan ”maakunta” saa yhteen lauseeseen ja paperiin. Kokoomus ei paperinsa perusteella ole mistään ”maakunnasta” kuullutkaan. Perussuomalaiset löytävät yhä paljon kiinnostavaa kattoon katselusta ja toteavat, että ”ihan siedettävä kompromissi”.

502 lausunnonantajaa on ehkä nähnyt ihan turhaa vaivaa, sillä hallituksessa kuulemma väännetään asiasta taas. Mallit voivat mennä uusiksi, mutta ei sentään vähemmän sekaviksi varmaan.

Laiha sopu on unelmaa, lihava riita yhä mahdollinen. Maakuntamalli on Sipilän ihka ainoa poliittinen voitto. Omien edessä siitä on mahdoton perääntyä.

Alexander Stubbilla ei hallituksessa ole ainoatakaan poliittista voittoa. Omien edessä hänen on mahdoton olla yrittämättä revanssia asiassa.

Sote-pommi sammutettiin syksyllä, mutta sytytyslanka käryää taas epäilyttävästi. Keskusta halusi maakuntavaalit jo vuonna 2017, turvallisesti nykyisen hallituksen vielä istuessa. Tuleva hallitus näet voisi haudata koko hankkeen, ainakin jos keskusta ei ole siinä. Tietysti jos nykyinen hallitus kaatuu, tuleva hallitus tulee etuajassa.

Mitä on sovittu?

Kun kiirettä pitää, maakuntahallinnon tai soten rahoituksesta ei ole sovittu oikein yhtään mitään. Käsikopelolla mennään pimeässä. Kokoomus hokee, että veroaste ei saa nousta. Vaikka miten leikattaisiin kuntien tehtäviä, on aika vaikea kuvitella, että uusi iso hallinnon taso ainakaan halvaksi tulee. Keskustan tiellä Euroopan pienimpään liittovaltioon tämä ei ole mikään ongelma.

Elämme outoja aikoja, ystävä hyvä. Suomen presidentti pelkää länsimaisten arvojen puolesta. Venäjän presidentti painaa hävittäjän kaasua ja hyökkää. Amerikan presidentiksi kurnuttaa miljonääri, joka sylkee suustaan rasistisia sammakoita. Lopun ajat. Niissä viihtyy korkeintaan James Bond.

Tähän nähden on ihme, että joku jaksaa vielä puhua umpitylsästä suomalaisesta sosiaali- ja terveydenhoidosta.

Sanaa tolkku on viime aikoina riistoviljelty.

Silti tolkun maailmassa suomalaiset jotenkin järjellisessä ajassa tulevaisuudessakin esimerkiksi pääsevät lääkäriin.