Suomi on antamassa tiedustelulaeilla lisää valtaa suojelupoliisille ja Puolustusvoimille. Tiedustelemalla ne keräisivät tietoa, joka voi uhata Suomen ja suomalaisten turvallisuutta. Lakeja alettiin suunnitella jo vuoden 2014 alussa.

Suomella ei ole olemassa lakeja tiedustelusta, toisin kuin esimerkiksi naapurimaa Ruotsilla.

Tänään julkaistavissa mietinnöissä ehdotetaan, että suojelupoliisi ja Puolustusvoimat saisivat tiedustella myös tietoverkoissa. Niille annettaisiin myös oikeus tiedustella ulkomailla. Yle välittää tiedotustilaisuuden suorana netissä, klo 9.30 alkaen.

Tiedustella saisi, vaikka rikoksesta ei vielä ole epäilyä. Käytännössä tiedustelijat avaisivat luottamuksellisia, ihmisten toisilleen lähettämiä viestejä. Jos tiedustelulle halutaan antaa tällainen oikeus, perustuslakia on muutettava.

Nyt lakiluonnos on valmistumassa hallituksen esitykseksi, jonka jälkeen eduskunta päättää laista. Seuraa ainakin näitä olennaisia asioita, jotka poliitikkojen on ratkaistava:

1. Kuka viestejä voisi jatkossa avata ja lukea?

Tietoverkkotiedusteluun saisivat oikeuden suojelupoliisi ja Puolustusvoimat. Käytännön työn tekisi Puolustusvoimat, jota myös Supo pyytäisi etsimään haluamaansa tietoa.

Valtio voisi etsiä verkoissa liikkuvista tiedoista esimerkiksi lisätietoa mahdollisesta terroristista, vaikka tiettyä henkilöä ei vielä epäiltäisi rikoksesta. Tähän asti Suomessa henkilöä on pitänyt epäillä rikoksesta, jotta hänen yksityisiä viestejään tai tietojaan on voitu avata. Poliitikoille tämän muuttaminen olisi iso periaatteellinen ratkaisu.

2. Mihin kaikkiin tietoihin tiedustelijat pääsisivät käsiksi?

Tiedustelu pääsisi käsiksi periaatteessa kaikkiin verkoissa liikkuviin tietoihin. Valvontaa toteutettaisiin seulomalle tietoa rajat ylittävien tietoverkkokaapelien liikenteestä. Käytännössä valtio ei kuitenkaan olisi kiinnostunut kaikesta tiedosta, eikä sillä olisi edes aikaa ja rahaa seurata kaikkia viestejä.

Kiinnostavaa tänään julkaistavassa tiedustelulakiesityksissä on, miten tiedustelu kohdennetaan niin, ettei siitä tule massavalvontaa. Massavalvonta on kielletty EU-tuomioistuimen päätöksellä. Todennäköisesti ministeriöt esittävät, että tiedustelija saisi oikeuden etsiä halutut tunnistetiedot. Vain kohdentamalla löytyneet viestit avattaisiin.

Sivujuonteena laissa on, että Supolle ja Puolustusvoimille on valmisteilla muitakin uusia tiedonhankintakeinoja.

3. Kenen luvalla Supo lukisi sinun mailisi?

Tietoverkkotiedustelua ei saisi tehdä tuosta vaan. Ensin pitäisi yrittää muita tiedonhankintakeinoja. Aamulla julkaistavassa esityksessä ehdotettaneen, että tiedusteluun tarvittaisiin oikeusistuimen lupa. Jos viestejä avatessa tarttuisi mukaan tarpeetonta tietoa, se olisi tuhottava.

4. Kuka tiedustelijoita vahtii?

Tiedustelua vahtimaan tarvittaisiin useiden oikeusoppineiden ja poliitikkojen mielestä kunnon valvonta. Todennäköisesti valvojaa kutsuttaisiin tiedusteluvaltuutetuksi. Hänen työtään taas valvoisivat poliitikot.

5. Eikö perustuslaki enää takaakaan kirjesalaisuutta?

Tällä hetkellä perustuslaki takaa, että viestit ovat luottamuksellisia, joitakin poikkeustilanteita lukuun ottamatta. Nyt yksityisen viestin suojaa rajoitettaisiin (siirryt toiseen palveluun), jos se mahdollisesti sisältäisi kansallista turvallisuutta uhkaavaa tietoa.

Tämän takia perustuslakia pitäisi oikeusministeriön mukaan muuttaa, ennen kuin tiedustelulait tulisivat voimaan. Normaalisti perustuslain muuttamiseen tarvitaan kahden eri eduskunnan ratkaisut. Perustuslain muuttamisen voi kuitenkin tehdä kiireellisesti, jos 5 / 6 eduskunnasta kannattaa sitä. Useat Ylen kuulemat poliitikot eivät vielä ole valmiita arvioimaan, pitäisikö asia ratkaistaa kiireellisesti. Hallitus taas yrittää saada lait voimaan jo tällä kaudella.

6. Mikä kaikki tietoa on sellaista, joka uhkaa suomalaisten turvallisuutta – eli mitä haetaan?

Jotta viestin saisi avata, tiedustelijoilla pitäisi olla oletus siitä, että se sisältää kansallisuutta turvallisuutta uhkaavaa tietoa tai tietoja sotilaallisesta toiminnasta. Laissa pitää Ylen kuulemien poliitikkojen ja oikeusoppineiden mielestä määritellä – riittävän väljästi ja riittävän tiukasti – mikä turvallisuutta voi uhata. Uhka voi olla esimerkiksi terrorismi, järjestäytynyt rikollisuus tai vieraan valtion uhkaavat suunnitelmat.