Filosofi, akateemikko Ilkka Niiniluoto ja taloustieteen nobelisti, professori Bengt Holmström nousivat kärkeen, kun A-studio kysyi eri alojen edustajilta merkittävimpiä suomalaisia ajattelijoita.

Kannoilla tulivat taloustieteilijä Sixten Korkman, tietokirjailija Osmo Soininvaara, kalastaja Pentti Linkola ja viestinnän professori Anu Kantola.

Kymmenen kärkeen äänestettiin myös presidentit Martti Ahtisaari ja Tarja Halonen sekä entinen arkkipiispa Kari Mäkinen, teoreettisen fysiikan professori Kari Enqvist ja historian professori Juha Siltala.

Silmiinpistävää listassa on taloustieteilijöiden ja entisten presidenttien arvostus ajattelijoina.

Ajattelijoiden listalle nousi lähes 200 nimeä

Suurta yksimielisyyttä merkittävimmistä ajattelijoista ei kyselyssä syntynyt.

Äänet hajosivat suurelle joukolle ja jakautuivat myös kärjen osalta tasaisesti. Merkittävimmiksi ajattelijoiksi esitettiin lähes 200 suomalaista.

Kyselyn kärki ei suuresti yllätä. Nimet ja kasvot ovat mediasta tuttuja. Ketään nuoria tai pintajulkkiksia joukkoon ei noussut. Eikä kovin radikaaleja – paitsi Pentti Linkola.

Arvostetuilla ajattelijoilla on vankka akateeminen tausta tai merkittävä yhteiskunnallinen asema – paitsi Linkolalla. Kyselyn mukaan merkittävä ajattelija on yleensä 60–70-vuotias mies.

*Mainintoja A-studion kyselyssä. Stina Tuominen / Yle

A-studio pyysi nimeämään kolme merkittävintä elossa olevaa suomalaista ajattelijaa. Kysely tehtiin tieteen, taiteen, politiikan, elinkeinoelämän, median, virkakunnan, etujärjestöjen ja kirkon edustajille.

Kysely lähetettiin alkukesällä sähköpostilla reilulle 500 suomalaiselle. Heistä vajaat 30 prosenttia eli 137 henkilöä vastasi. Lähes puolet vastanneista on yliopistoväkeä, erityisesti professoreita.

Vajaat parikymmentä vastannutta kertoi, ettei kykene tai halua nimetä merkittävimpiä ajattelijoita tai että Suomessa ei ole sellaisia.

Vastaa yleisökyselyyn suurista ajattelijoista tämän jutun lopussa.

Taloustieteilijöiden kurssi korkealla

Ajankuva on, että kyselyn kärkisijoille nousi kaksi taloustieteilijää, Bengt Holmström ja Sixten Korkman. Myös Osmo Soininvaara voidaan lukea talousviisaaksi.

–Taloustieteestä on muodostumassa uusi ”uskonto”. Talous on yhä enemmän läsnä kaikessa päätöksenteossa. Yhä enemmän niukkuus heijastuu, ja taloustieteilijöillä on parhaat edellytykset sanoa siitä jotain, STTK:n pääekonomisti Ralf Sund selittää taloustieteilijöiden arvostusta.

Sundin omalla listalla olivat Sixten Korkmanin jälkeen Tarja Halonen ja Linus Torvalds.

Taloustieteilijä Sixten Korkman. Sasha Silvala / Yle

Filosofit ja kirjailijat jäivät Ilkka Niiniluotoa lukuunottamatta taloustieteilijöiden ja muiden yhteiskunnallisten keskustelijoiden varjoon. Kirjailijoista eniten mainintoja saivat Leena Krohn, Sirpa Kähkönen ja Juha Hurme.

–Lähdin etsimään kärkiajattelijoita taiteista ja kirjallisuudesta, filosofiasta ja humanistisilta aloilta, luonnontieteistä, ja poliittisesta ajattelusta. Valitettavasti, ja itselleni yllätykseksi, en taiteiden ja kirjallisuuden alueelta löytänyt ehdokasta, joka hakkaisi kolmen muun alueen kärkiehdokkaat, totesi WSOY:n entinen toimitusjohtaja, dosentti Jorma Kaimio.

Kaimion listalle nousivat Ilkka Niiniluoto, Kari Enqvist ja Osmo Soininvaara.

Vaikka talousviisaita arvostettiinkin, yrityselämän edustajia ei kyselyn kärkeen noussut. Useimmin mainittiin Nordean hallituksen puheenjohtaja Björn Wahlroos ja Nokian hallituksen puheenjohtaja Risto Siilasmaa.

Luovista tekijöistä noteerattiin avoimen Linux-käyttöjärjestelmän kehittäjä Linus Torvalds ja ohjelmoija, lastenkirjailija Linda Liukas.

Luonnontieteilijöistä korkeimmalle nousivat yhteiskunnallisia asioita kommentoivat fyysikko Kari Enqvist ja tähtitieteilijä Esko Valtaoja.

Mainintoja saivat myös ilmastotutkija, akateemikko Markku Kulmala ja kasvien fotosynteesin tutkija, akateemikko Eva-Mari Aro. He ovat tieteenalojensa kansainvälisiä huippuja.

Ennen älymystön huipulla olivat filosofit ja kirjailijat – ja miehet

Ajat ja arvostukset ovat muuttuneet. Kun Helsingin Sanomat kysyi lähes 30 vuotta sitten maan merkittävimpiä intellektuelleja eli älymystön edustajia, taloustieteilijät eivät saaneet lainkaan kannatusta.

Vuonna 1989 HS:n kyselyn kärkeen nousivat filosofit ja kirjailijat: jo edesmenneet Georg Henrik von Wright, Paavo Haavikko ja Johannes Salminen – sekä Esa Saarinen.

A-studion kyselyssä filosofi Saarinen ei saanut kannatusta. HS:n kyselyn kärkinimistä vain Pentti Linkola nousi myös nyt listalle.

A-studion kysely tosin tehtiin laajemmille yhteiskuntapiireille kuin HS:n kysely. A-studio kysyi myös merkittävimpiä ajattelijoita, ei intellektuelleja.

Ajan muutoksesta kertoo myös, että A-studion kyselyssä kärkipäähän nousi kaksi naista, professori Anu Kantola ja presidentti Tarja Halonen. Helsingin Sanomien älykkölistan kärjessä naisia ei vielä ollut.

Helsingin Sanomien kyselyn saaneista vain 20 prosenttia oli naisia. Sen sijaan A-studion kyselyn kohderyhmästä noin 45 prosenttia ja vastanneista noin 40 prosenttia oli naisia.

Filosofi Georg Henrik von Wright (1916-2003). Kalle Kultala

“Itsenäinen ajattelija ei huuda sutena Facebookissa”

Monet vastaajat pohtivat, millainen merkittävä ajattelija on. Tämän luonnehdittiin olevan itsenäinen, julkinen keskustelija, tunnettu myös erikoisalansa ulkopuolella, uutta ja pysyvää tuottava.

–Merkittävällä ajattelijalla on oppineisuutta, laajaa sivistystä, mutta hän on myös omaperäinen ja keskustelee julkisuudessa rohkeasti, entinen pääministeri Paavo Lipponen määritteli.

Lipposen ajattelijalistalle tulivat Osmo Soininvaara sekä kirjailijat Merete Mazzarella ja Juha Hurme.

– Itsenäinen ajattelu tarkoittaa, että ymmärtää, missä ovat tieteellisen asiantuntemuksen ja henkilökohtaisen kannanoton rajat. Itsenäinen ajattelija ei hanki itselleen puoluepoliittisia leimoja eikä huuda sutena Facebookissa, tietokirjailija Juha Kuisma arvioi.

Kuisman listalle nousivat tieteiskirjailija Risto Isomäki, Sixten Korkman ja kaupunkimaantieteen professori Mari Vaattovaara.

“Julkisuutta saavat ne, joilla on jo valmiiksi valtaa”

Vastauksissa huomautettiin, että merkittävimmät ajattelijat eivät välttämättä näy paljon julkisuudessa.

– Marginaaleissa on usein jopa tärkeämpiä näkökulmia kuin yhteiskunnan keskiössä, sarjakuvataiteilija Ville Ranta totesi.

Rannan listalla marginaalia edusti kirjailija Leena Krohn. Lisäksi hän nimesi Anu Kantolan ja kielitieteen professori Janne Saarikiven.

– Kyse on myös valtarakenteista. Julkisuutta ajatuksilleen saavat yleensä ne, joilla on jo valmiiksi valtaa, ja siten he vaikuttavat olevan merkittäviä ja vaikuttavia, tutkija ja feministi Saara Särmä pohti.

Särmän listalla olivat toimittaja Koko Hubara, lihavuustutkija Hannele Harjunen ja saamelaisnuorten taiteilijakollektiivi Suophanterror.

Feministipuolueen puheenjohtaja Katju Aro katsoi, että keskusteluasemaan pääseminen ei ole ollut tasavertaisesti mahdollista esimerkiksi naisille ja eri vähemmistöihin kuuluville.

–Siksi suhteutin ajattelijoiden vaikuttavuutta myös mahdollisen yleisön kokoon. Muuten listalle päätyisi vain iäkkäitä valkoisia miehiä.

Aron listalla ovat kansalaisaktivisti Maryan Abdulkarim, mediatutkija, sukupuolentutkimuksen professori Anu Koivunen ja kansainvälisen oikeuden professori Martti Koskenniemi.

Ohjaaja Jari Halosen mielestä ajattelijakysely vahvistaa “akateemisen kuplan” mielipide- ja poliittista valtaa, koska enemmistö vastaajista kuuluu akateemiseen eliittiin.

– Lopputulos on akateemisen eliitin yksipuolinen hyvistely, jonkinlainen oikeistolainen leikkivasemmistolainen elitismi.

Helsingin yliopiston viestinnän professori Anu Kantola. Rinna Härkönen / Yle

Vaikuttavuus vai omat mieltymykset?

Eri alojen edustajien arvostukset tulivat kyselyssä esiin. Esimerkiksi Ilkka Niiniluodon äänet tulivat pääosin yliopistoväeltä, kun taas Bengt Holmström sai kannatusta myös elinkeinoelämän edustajilta.

Osa vastaajista kuitenkin erotti omat mieltymyksensä ja ajattelijoiden vaikuttavuuden.

– Joku tarkoittaa merkittävällä ajattelijalla sellaista, joka on loogisin, luovin, tai intellektuaalisin, toinen tarkoittaa omaperäisyyttä, kolmas vaikuttavuutta. Itse en tarkoita sellaista, jonka kanssa olisin välttämättä samaa mieltä, teknillisen fysiikan professori Risto Ilmoniemi sanoi.

Ilmoniemen listalle nousivat erilaisia poliittisia kantoja edustavat Osmo Soininvaara ja Jussi Halla-aho. Kolmantena oli Nokian hallituksen puheenjohtaja Risto Siilasmaa.

Yhteiskuntatieteiden tohtori Risto Volanen nosti esiin Ilkka Niiniluodon, Björn Wahlroosin ja suurlähettiläs Heikki Talvitien.

Volanen huomautti, että edustaa itse erilaista ajattelua kuin Niiniluoto ja Wahlroos, mutta tunnustaa heidän merkittävän kansallisen vaikutuksensa.

Kalastaja Pentti Linkola. Mauri Ratilainen / AOP

“Ajan henki: Lyhyitä teräviä repliikkejä”

Osa vastaajista piti merkittävimpien ajattelijoiden nimeämistä vaikeana tai mahdottomana.

– Ei ole ihan helppoa nimetä, kun Suomessa on aika vähän omaperäisiä ajattelijoita – konsensusyhteiskunta, Taloustutkimuksen tutkimusjohtaja Juho Rahkonen totesi.

Rahkosen listalla olivat historian professori Juha Siltala, psykologian emeritusprofessori Liisa Keltikangas-Järvinen ja Pentti Linkola.

– Paljon on kyllä nälvijöitä, virheiden osoittelijoita ja erilaisia kommentaattoreita, mutta kovin vähän todellisia innovatiivisia ja omaperäisiä ajattelijoita, kirjailija Jyri Paretskoi pohti.

Paretskoi päätyi Pentti Linkolaan ja kirjailija, kulttuurintutkija Jari Ehrnroothiin.

Historian emeritusprofessori Markku Kuisma mietti, miksi ei osaa nimetä merkittävimpiä ajattelijoita.

–Ajan henki? Leipää ja sirkushuveja, lyhyitä teräviä repliikkejä, twiittejä, sirpaloitunut, ala-arvoisesta roskatarjonnasta ähkyvä (viihde)media kaikessa latteassa laajuudessaan. Ei niissä suuri ajattelu kukoista.

Kirjailija Hannu Mäkelä totesi, että oma aika ei koskaan kykene arvioimaan ajattelijoitaan.

Bengt Holmström on MIT:n taloustieteen professori Yhdysvalloissa. EPA

Myytti ajattelijaneroista?

Merkittävimpien ajattelijoiden listaus myös kyseenalaistettiin.

–Tiedon ja yhteiskunnallisen ajattelun alue on nykyään niin erikoistunutta ja fragmentoitunutta, ettei ketään yksiselitteisiä merkkihenkilöitä ole mahdollista nostaa "suurten suomalaisten ajattelijoiden" joukkoon. Merkittävyys syntyy yhteistyöstä, monien osaavien ihmisten synergiasta, valokuvataiteilija, professori Marjaana Kella arvioi.

–Tällaisella kysymyksenasettelulla helposti tuotetaan myyttiä individualistisista sankarillisista ajattelijaneroista, Saara Särmä pohti.

Toisaalta oltiin sitä mieltä, että yksittäisillä ajattelijoilla on yhä suurempi merkitys.

–Mehän elämme sellaisessa informaatiotulvassa, että on hyvin vaikea ymmärtää joitakin asioita. Jos tätä joku pystyy oikeasti suodattamaan ja jäsentämään, niin hän voi olla todella merkittävä ajattelija, aeorosolifysiikan professori Hanna Vehkamäki sanoi.

–Yhä enemmän näyttää olevan niin, että vahvat yksilöt ovat äänessä, heitä kuunnellaan, ekonomisti Ralf Sund arvioi.