Star Trek opetti tv- ja elokuvatoimittaja Janne Sundqvistille lapsena suvaitsevaisuutta. Ehdotus tulevaisuudesta, jossa kaikki ovat keskenään tasa-arvoisia tuntui odottavan kulman takana. 30 vuotta myöhemmin hän palaa avaruuden korpimaille näyttämään, missä tv-sarja meni mönkään.

Avaruus, tuo käymätön korpimaa… Nämä sanat sinkosivat viisivuotiaan pikkupojan avaruusaikaan vuonna 1987. Niitä seuranneet vuodet tähtilaiva Enterprisen miehistön matkassa saivat ihmettelemään avaruuden äärettömyydessä lymyäviä seikkailuja.

Star Trek -sarjoissa tähtilaivojen miehistöt ovat rauhanomaisella tutkimusmatkalla avaruudessa. He etsivät uusia elämänmuotoja ja sivilisaatioita, neuvottelevat mieluummin kuin taistelevat ja tulevat toimeen erilaisuuksistaan huolimatta. Sarja on käsitellyt muun muassa Vietnamin sotaa, kansanmurhia ja ympäristökatastrofeja.

Nuo seikkailut opettivat myös arvoja – ennen muuta uskoa siihen, että rauha mitä erilaisimpien kulttuurien välillä on paitsi saavutettavissa, myös kamppailun arvoinen asia.

Kuvituskuva Star Trek -artikkeliin. Kuva: Heidi Gabrielsson

Star Trek ei vienyt avaruuteen vain omaa lapsen mielikuvitustani, vaan koko viihdebisneksen. Vuodesta 1967 alkaen Enterprisen ja sen seuraajien tarinaa on kerrottu kuuden eri tv-sarjan yhteensä 726 jaksossa ja 13:ssa elokuvassa.

Kun uusin tarina Star Trek: Discovery tuo Tähtiliiton uniformut Netflixiin syyskuun 24. päivä, on aika katsoa taaksepäin siihen, mistä Star Trek on tehty – ja mitä sen kuolleista kulmista paljastuu.

Star Trek -originaali tv-sarjan kuva. Kuva: Courtesy Netflix

”Tulemme rauhassa!”

Palataan siis korpimaille tai viimeiselle rajaseudulle niin kuin Star Trekin alkulauseen osa ”final frontier” paremmin suomentuu. Avaruuden kartoittamattomilla rajaseuduilla tapahtuvien seikkailujen esikuvana olivat suositut lännensarjat ja eurooppalaisten tutkimusmatkailijoiden löytöretket.

Avaruutta kyntävät miehistöt hokevat tulevansa rauhassa, mutta jättävät löytämänsä planeetat rauhaan vain hyvin harvoin. Uudet planeetat on tutkittava perin pohjin, outotapaisiin kulttuureihin tutustuttava tarkemmin. Muuten ei olisi tarinaa kerrottavaksi.

Pohjatessaan lännentarinoihin ja kertomuksiin tutkimusmatkoista Star Trek tulee kuin vahingossa kantaneeksi niihin sisältyvää kolonialismin taakkaa.

Siirtomaahistorian tavoin myös avaruuden valloitukseen liittyy tieteellisiä, taloudellisia ja poliittisia intressejä. Tutkimusmatkailijat ovat hampaisiin asti aseistettuja ja heidän arvonimensä ja uniformunsa ovat kuin armeijalla. Ei ihme jos joku erehtyy tulijoiden rauhanomaisista aikeista.

Pohjatessaan lännentarinoihin ja kertomuksiin tutkimusmatkoista Star Trek tulee kuin vahingossa kantaneeksi niihin sisältyvää kolonialismin taakkaa, jossa oma kulttuuri nähdään muihin nähden ylivertaisena ja kaikki vieras esitetään uhkaavana ja eksoottisena.

Kolmannen asteen rasismi

”Ennen Star Trekiä, avaruudessa ei ollut mustia ihmisiä.”

- Whoopi Goldberg

Star Trek: Next Generation -tv-sarjan hahmoja. Star Trek: Next Generation tv-sarjan kuva. Kuva: Courtesy Netflix

Star Trekin utopiassa minkä tahansa Maan kansan edustaja voi kuulua miehistöön. Jo 1960-luvulla tärkeissä rooleissa nähtiin venäläinen, aasialainen, avaruusolio ja afrikkalainen nainen.

Rasismia käsiteltiin myös tarinoissa. Jaksossa Let That Be Your Last Battlefield Enterprisen miehistö saapuu planeetalle, jonka sota on ajanut tuhon partaalle. Keskenään sotivat humanoidit eroavat toisistaan vain ihonvärinsä perusteella: toiset heistä ovat vasemmalta puolelta valkoisia ja oikealta mustia, toiset toisin päin.

Sarjassa nähtiin myös Yhdysvaltain tv-historian ensimmäinen mustan ja valkoisen näyttelijän välinen suudelma - aikana, jolloin afroamerikkalaiset vasta taistelivat oikeuksistaan. Martin Luther Kingin on kerrottu pyytäneen luutnantti Uhuraa näytellyttä Nichelle Nicholsia pysymään sarjassa.

Kaikki tämä suvaitsevaisuus oli mahdollista, koska tekijöillä oli tarjota katsojalle jotakin vielä vieraampaa ja pelottavampaa kuin toisemme.

Western ei nimittäin ole western ilman intiaaneja, joita raivata pois tieltä. Alkuperäisen Star Trek -sarjan vihollisia olivat klingonit. Ulkonäöltään ja tavoiltaan brutaali, mutta myös Shakespearea siteeraava soturikansa soti Tähtiliittoa vastaan aluksissa, jotka muistuttivat sisältä elokuvien venäläisiä sukellusveneitä.

”Voin haistaa ne tänne asti”, sanoo Enterprisen luutnantti Chekov klingoneista. Samaan sävyyn kuin vielä 1980-luvun sotaleikeissä koulun pihalla puhuttiin venäläisistä.

Kuvituskuva Star Trek -artikkeliin. Kuva: Heidi Gabrielsson

Muutos parempaan?

Samoihin aikoihin Suomessa alkanut Star Trek: Uusi sukupolvi lupasi enemmän. Sarjan alkupuheesta muutettiin yksi sana. Vielä 1960-luvun sarjassa ”mennä rohkeasti sinne, minne kukaan ei ole mennyt” -lauseen sana kukaan oli englanniksi ihmistä ja miestä tarkoittava sana man. Uudessa sukupolvessa tilalle tuli ei kukaan – no one.

Neuvostoliiton hajoamisen aikoihin alkanut sarja päästi myös klingonit Tähtiliittoon ja Enterprisen miehistöön. Onneksi avaruus on valtava ja tilalle löytyisi uusia, vielä vieraampia vihollisia, joille osoittaa, että ihminen on tullut avaruuteen malliksi muille.

Heti uuden sukupolven kolmas jakso todisti sarjan kykenevän yhä tahattomaan rasismiin. Siinä Enterprisen miehistö kohtaa kansan, jonka tapojen sanotaan muistuttavan vanhaa afrikkalaista heimokulttuuria. Vaimonryöstöineen ja järkeä kuuntelemattomine kunniakoodeineen se muistuttaa oikeastaan enemmän kirjoittajansa ennakkoluuloja.

Niin kuin ihmiskunta Star Trekin mukaan, myös Star Trek oppi virheistään. Uutta sukupolvea seurannut Deep Space Nine toi sarjaan ensimmäisen afroamerikkalaisen kapteenin, seuraava sarja Voyager ensimmäisen naiskapteenin.

Star Trek: Voyager -tv-sarja. Star Trek: Voyager tv-sarjan kuva. Kuva: Courtesy Netflix

Ei-ihmisten kohdalla tilanne on toinen. Maailmankaikkeuden lukuisat humanoidilajit ovat kopioita toisistaan. Jokainen sarjan klingoni on luonnostaan aggressiivinen, jokainen ferengi ahne ja jokainen vulkanuslainen viileän looginen. Toisistaan poikkeavia luonteita löytyy vain ihmisiltä.

Voi myös kysyä onko klingonien ja muiden entisten vihollisten ottaminen mukaan komentosillalle sittenkään merkki rauhanomaisesta kehityksestä. Vai enemmänkin voimakkaasta kulttuurista, joka kykenee pakottamaan kenen tahansa ylle Tähtiliiton kireät trikoot?

Lasikatto tähtien välissä

Avaruusluotain Nomad: Yksikkö oli viallinen. Se ajatteli kaoottisesti. Se teki minut epävakaaksi.

Spock: Tuo yksikkö on nainen.

Vaikka alkuperäinen Star Trek oli monilta osin aikaansa edellä, oli se myös 1960-luvun tuote. Sen sokeat pisteet liittyvät eritoten siihen, millaisia naishahmoja sarjaa kirjoittaneet (miehet) loivat.

Ehkä järisyttävin uutinen tulee sarjan viimeisessä jaksossa vuodelta 1969. Siinä kapteeni Kirk ja hänen entinen heilansa joutuvat toistensa ruumiisiin. Muutenkin hämmentävässä jaksossa todetaan ohimennen, että Tähtiliiton alaisuudessa naisesta ei voi tulla kapteenia. Myöhemmissä Star Trek -sarjoissa tämä outo sääntö on vaiettu unohduksiin.

Jaksosta toiseen miesfaneja mielistellään Tähtilaivaston uniformujen minihameilla ja mitä paljastavimmilla asuilla.

Alkuperäinen sarja esittää naiset 1960-luvun tapaan ylikorostetun seksualisoituina. Jaksosta toiseen miesfaneja mielistellään Tähtilaivaston uniformujen minihameilla ja mitä paljastavimmilla asuilla. (Seksismi ei katoa kokonaan myöhemmistäkään sarjoista: Uuden sukupolven jaksoissa isot rinnat ovat ainoa piirre, joita varten Tähtiliiton pukuihin tehdään poikkeavia leikkauksia.)

Toki 1960-luvun Star Trekissä on campiä kuin Batmanissä (jos et usko, katso jakso Spockin aivot). Silti uskomattomin piirre on sarjan kapteeni, jota yksikään nainen ei kykene vastustamaan. Kirk lähentelee alaisiaan ja kellistää uuden naisen suurin piirtein joka jaksossa (ilmiöstä on jopa kirjoitettu kirja) kuin hän erittäisi jotain salaperäisiä alfauros-feromoneja.

Avaruuden seireenit

Star Trekin universumin viettelijä ei kuitenkaan ole seksihullu kapteeni vaan naiset. Alun perin ”vihreiksi eläinnaisiksi” kutsutut Orionin vihreät orjanaiset ovat olleet tähtien välillä seikkailevien miesten fiksaatio halki Star Trekin 50 vuoden historian.

Miksi? Se selviää heti sarjan ensimmäisen pilottijakson The Cage repliikistä:

”He pitävät hyväksikäytöstä.”

Anteeksi mitä?!

Orionin orjanaisia olisi mukava pitää överiksi menneenä ajatusleikkinä, joka 1960-luvun jälkeen lakaistiin saman maton alle kuin naiskapteenit kieltävä pykälä. Mutta tämän maton kulmaa on aina silloin tällöin käyty nostelemassa.

Jopa Deep Space Nine, joka on Star Trek -sarjoista herkin eri kulttuurien kuvaamiselle, sisältää vitsin orjanaisista ja huomioita siitä, miten suosittuja he ovat hologrammiviihteenä.

Orionin vihreät orjanaiset pakottavat miehet myymään itsensä seksiorjiksi, koska he pitävät siitä!

Tositarkoituksella nämä naiset ”joita yksikään mies ei voi vastustaa” palasivat ruutuun vuonna 2004 sarjassa Star Trek: Enterprise. Siinä kapteeni Archer saa Orionin orjakauppiaalta lahjaksi kolme vihreää orjanaista, jotka saavat aluksen miehistön sekaisin.

Myöhemmin käy ilmi, että koko juttu onkin orjanaisten vika! Syy vastustamattomuuteen johtuu naisten voimakkaista feromoneista.

Ja koska olisi outoa, jos 2100-luvun ihmiset hyväksyisivät orjuuden, selviää jakson lopuksi, että oikeasti Orionia johtavatkin naiset. Lyhyesti: he pakottavat miehet myymään itsensä seksiorjiksi, koska he pitävät siitä!

Kuvituskuva Star Trek -artikkeliin. Kuva: Heidi Gabrielsson

Star Trekissa on vahvoja naisia, joiden luulisi ottavan kantaa tämän sortin raiskauslogiikkaan, jos miehet eivät siihen pysty. Paitsi jos he eivät oikeasti olekaan tasa-arvoisia.

Ehkä Tähtiliittoa johtaa tulevaisuudessa sama herrakerho, joka 1900-luvulla ja varhaisella 2000-luvulla johti tv-sarjojen tuotantoyhtiöitä - valkoiset keski-ikäiset heteromiehet, jotka määräävät naiset pukeutumaan seksikkäästi, estävät heidän uriensa kehityksen ja pitävät kaikkea vierasta uhkana.

Kovaa vauhtia keski-ikäistyvänä valkoisena heteromiehenä on todettava, että sellaista tulevaisuutta olisi vaikea kutsua utopiaksi.

Rohkeasti sinne…

Tämän päivän tv-sarjan täytyy kuitenkin puhutella entistä moninaisempaa katsojajoukkoa. Star Trek on alusta asti yrittänyt olla yhtä monikulttuurinen kuin maailmammekin. Aina se ei ole onnistunut. Silti muut tv-ohjelmat ovat yrittäneet samaa vasta vuosikymmeniä myöhemmin.

Vuosien varrella sarjan ymmärrys erilaisia taustoja kohtaan on laventunut ja avartunut. Viimeisten parinkymmenen vuoden aikana sen päähenkilöihin on kuulunut niin arabi ja intiaani kuin myös hologrammi ja paljon entisiä vihollisia.

Ahdasmielisimpien fanien keskuudessa syntyi pienimuotoinen nettiraivo, kun selvisi, että sarjan päähenkilöistä ainoa valkoinen mies on homo

Tänä syksynä alkava uusi sarja Star Trek: Discovery lupaa mennä rohkeasti sinne, minne yksikään tv-sarja ei ole mennyt. Sarjan henkilöiden on kerrottu kattavan monipuolisesti eri etnisiä taustoja, seksuaalisuuksia ja sukupuolia. Pääosassa nähtävä Soneequa Martin-Green on sanonut sarjan käsittelevän sellaista monikulttuurisuutta, jossa kulttuurit elävät rinnan uhkaamatta toisiaan.

Ahdasmielisimpien fanien keskuudessa syntyi pienimuotoinen nettiraivo, kun selvisi, että sarjan päähenkilöistä ainoa valkoinen mies, luutnantti Stamets, on homo. Niin kuin se olisi este tempautumiselle seikkailuun, jonka aiempina samastumiskohteina on ollut muun muassa androidi.

Star Trek: Discovery -tv-sarja saa ensi-iltansa Netflixissä syyskuussa. Star Trek: Discovery tv-sarjan kuva. Kuva: © 2017 CBS Interactive. All Rights Reserved.

Star Trek on onnistunut olemaan yhtä aikaa kolonialistinen ja rauhaa rakentava, rasistinen ja yhteiseloon kannustava sekä seksistinen ja aikaansa edellä. Tuon ristiriidan tuominen mukaan uuden sarjan tarinaan on rohkea ja kiinnostava avaus, jolle voi toivoa vain hyvää.

Ensimmäisistä jaksoistaan asti sarja on näyttänyt, että kuka tahansa voi oppia virheistään. Se on opettanut, että vaikeassakin tilanteessa voi löytää keinon ymmärtää jotakin itselle vierasta.

Ennen muuta Star Trek on näyttänyt mallia siitä, miten ohittamalla erimielisyydet ja eronsa ihmiset voivat saavuttaa jotakin sellaista, mihin kykenemme vain yhdessä.

Star Trek: Discovery alkaa Netflixissä 25. syyskuuta. Aiempien Star Trek -sarjojen kaudet ovat myös katsottavissa Netflixissä.