Antti Rinne yllätti eduskunnan ilmoittamalla kyselytunnilla, että hänen mielestään elokuvan tuotantotuen muuttaminen verolliseksi voidaan perua. ”Minulle passaa ja hallitukselle passaa että eduskunnassa muutetaan tämä osio.”

Asian historia on mennyt näin:

Alun perin Rinne esitti omassa budjettiesityksessään tätä verollisuutta, jonka pitäisi tuottaa neljä miljoonaa euroa. Valtiovarainvaliokunnan verojaosto kuuli tästä asiantuntijoita, jotka osoittivat selkeästi, että esitys tuottaa alalle suurta haittaa, mutta ei tuota valtiolle suunniteltua lisätuloa. Valiokunnan puheenjohtaja oli informoinut Rinnettä siitä, että tämä esitys varmaankin kaatuu verojaostossa. Hallituspuolueiden pelisääntöjen mukaan ministeriä pitää informoida aina kun hänen esitykseensä aiotaan tehdä muutoksia.

Kiirehtimällä ilmoittamaan, että hän poistaa tuon veron Rinne toimi tavalla, joka on kovin uusi. Yleensä valiokunnassa kesken olevia asioita ei kommentoida, eivätkä valiokunnan jäsenet esimerkiksi saa niitä julkisuudessa repostella. Rinteen menettely ei herättänyt verojaostossa spontaaneja aplodeja.. Kerron nyt valiokunnan käsittelystä, koska Rinne vei jo asian julkisuuteen.

Rinteen tuoma uusi tyyli politiikassa tuottaa suurta harmia ja heikentää työskentelyilmapiiriä entisestään.