Dosarul Mihai Lucan a pornit de la sesizările lui Emanuel Ungureanu, un fost colaborator de-ai medicului, angajat ca asistent social clinician la Institutul Clinic de Urologie şi Transplant Renal Cluj (ICUTR) în perioada 2002-2003. Emanuel Ungureanu, care este acum deputat USR, a aflat despre practicile medicului şi din perspectiva faptului că din 2007 a înfiinţat şi conduce Asociaţia pentru Solidaritate şi Empatie „Delia Grădinaru”, care oferă sprijin pentru peste 100 de copii şi tineri cu insuficienţă renală cronică dependenţi de dializă din toată ţara.

„Eu motivaţia mi-o iau din morminte. Sentimentul de frică a dispărut după ce am îngropat primii 5 copilaşi care au murit din cauză că nu au putut fi transplantaţi. În total, am îngropat 23 de copilaşi”, spune Emanuel Ungureanu în a treia parte a interviului acordat către „Adevărul” în care povesteşte culisele unuia dintre cele mai mari dosare de corupţie medicală din România.

Adevărul: După scandalul Iacob, Lucan s-a speriat şi a renunţat să mai facă transplant unor persoane din străinătate?

Emanuel Ungureanu: Nu s-a speriat, acele foi care dovedeau că Iacob a fost operat la ICUTR au fost distruse, nu într-o inundaţie, aşa cum a spus Lucan, ci a fost pus un doctor s-o facă, care va mărturisi procurorilor asta, chiar dacă din punct de vedere al Codului Penal faptele s-au prescris, trebuie să fie consemnate undeva, puse în presă şi să rămână în istorie. Eu vreau să scriu o carte să povestesc experienţele mele, ale bolnavilor, ancheta procurorilor pentru a fi un fel de manual care să arate cum a fost România pe zona de transplant. Să vedem de unde am pornit. E important ca ceilalţi doctori să ştie că „aşa nu se face”. Dacă nu se face acest lucru e complet inutil sacrificiul de vieţi, e inutil că Adina a murit (Adina Bleotu - n.r.) şi ceilalţi copii cu insuficienţă renală.

„Diferenţa dintre a avea un copil cald lângă tine sau unul rece într-un mormânt în România depinde de sunetul pragmatic al banilor”

În ziua în care Mihai Lucan era audiat la Bucureşti, Emanuel Ungureanu a fost la mormântul Adinei Bleotu: „Sunt aici pentru că am promis acum mulţi ani, atunci când Adina Bleotu era în viaţă şi simţea umilinţele unui copil care se afla pe patul unui spital. Aştepta un transplant la ICUTR de la mama eu, era anul 2003. Atunci lucram ca asistent social la institutul condus cu mână de fier de profesorul Mihai Lucan. Adina avea nevoie de un transplant şi avea o mamă donator.

Din păcate, a dat peste un Menghele al medicilor din România, Mihai Lucan, care a spus mamei cu cinism că nu are suficient de mulţi bani. Mama l-a implorat, a început să plângă şi a venit la mine. M-am dus la profesorul Lucan şi l-am rugat să accepte să primească puţinii bani pe care-i strânsese femeia. O să vă întrebaţi de ce nu am căutat un procuror. Pentru că găsisem o lume în care pacienţii care aveau nevoie de un rinichi depindeau de un singur doctor. Dacă ei mergeau să-l reclame, exista riscul să nu mai existe altcineva care să le salveze copilul. Eu am făcut o strategie care mi-a făcut să-mi fie ruşine în faţa Adinei care m-a întrebat: „De ce sunt oamenii atât de răi, mama îmi oferă un rinichi, nu e destul?”.

L-am implorat pe Lucan s-o ajute pe Adina să facă acest transplant. Mi-a zis: „Emanuel, trebuie să inventezi o poveste pentru PRO TV. M-am dus la jurnalista Irina Corduneanu de la PRO TV, i-am spus că Adina scrie poezii ca Blaga, că desenează foarte frumos şi am rugat-o să-i pună o cameră în faţă lui Lucan şi să-i spună cât de bun şi de salvator de vieţi este. Adina a primit acel rinichi de la mama ei pentru că a dat frumos la TV, pentru că a spus lucrurile pe care trebuia să le spună pentru ca Lucan să pară salvator.

Peste ceva ani, din păcate, rinichiul mamei Adinei a cedat şi Adina a intrat din nou pe dializă. Asta nu a împiedicat-o să intre la Facultatea de Medicină, a intrat prima la Timişoara.

Dragii mei, după ce a avut nevoie de un nou transplant, Adina a fost nevoită să apeleze din nou la ICUTR, la Lucan. Atunci, profesorul devenise şi mai cinic, primise protecţia de consilier medical al premierului Emil Boc. 23 iulie 2012 este data în care Adina Bleotu merge la clinica Lukmed, părinţii erau pregătiţi cu banii care ştiau că trebuie daţi pentru transplant. Lucan le-a dat sentinţa: „Ştiu cine sunteţi şi nu vreau să vă primesc”. În ciuda faptului că aveau analize de compatibilitate făcute cu tată şi cu fratele, i-a refuzat. Nu pot să uit o afirmaţie a mamei Adinei: „Domnu Emanuel, diferenţa dintre viaţă şi moarte, diferenţa dintre a avea un copil cald lângă tine sau unul rece într-un mormânt în România, depinde de sunetul pragmatic al banilor, de foşnetul banilor”. Sunt prea mulţi copii reci în morminte în România, din cauza sistemului medical.

Adina se întoarce după acea dezamăgire a refuzului lui Lucan, eu nu pot să-l numesc nici medic, nici academician, pentru mine este unul dintre cei mai mari mafioţi din istoria Clujului, indiferent ce vor spune procurorii, judecătorii, evaluarea am făcut-o după multe, multe mărturii cumplite de la bolnavii umiliţi de el şi de la activitatea de trafic de organe.

Aici la Timişoara, Adina a decedat la clinica „Luis Ţurcanu”, în urletele unui medic, pe nume Bogdana, care urla la ea că nu are loc pentru ea în spital, era în clinica de hematologie. Cert e un lucru, anul acesta Adina ar fi trebuit să termine medicina, era un copil extraordinar. Dacă am fi trăit într-o lume în care reacţia societăţii la indivizi ca Lucan ar fi fost rapidă şi consistentă, ea ar fi fost în viaţă. Mulţi copiii ar fi fost în viaţă dacă noi am fi investit în spitale. Sunt aici (la mormântul Adinei Bleotu-nr) pentru că în ultima oră din viaţă, Adina i-a spus mamei: „Mama, nu ştiu de ce nu ai tu curajul să spui ceea ce mi se întâmplă, dar te rog să-i spui lui Emanuel să vorbească despre toate nedreptăţile care mi s-au întâmplat în aceşti ani”.

Adina Bleotu, fotografiată cu câteva ore înainte de a muri FOTO Arhiva familiei Adina Bleotu, fotografiată cu câteva ore înainte de a muri FOTO Arhiva familiei

A ÎNCEPUT BUSINESS-UL LUKFURT

Ce s-a întâmplat după ce Mihai Lucan a renunţat să transplanteze străini la institut?

După această poveste începe businessul numit Lukfurt (clinică inaugurată în 2007 pe un teren de 1.000 de metri pătraţi din centrul oraşului, concesionat de la Primărie cu 70.000 de euro pe perioada de existenţă a construcţiei -nr) – aşa spuneau pacienţii şi personalul de la Institut: „Mergi la Lukfurt în această seară?” Aici a început sclavia, pentru că personalul de la clinica privată era format în mare parte din angajaţi ai Institutului. Sumele pe care le câştigau medicii şi asistentele în raport cu munca de la Lukmed erau derizorii, era practic sclavie.

Se ştie foarte bine că chirurgii câştigă bani din şpaga de după. Pentru a avea controlul asupra medicilor, Lucan condiţiona accesul chirurgilor la sala de operaţii de munca la Lukmed. Altfel nu aveau acces, pentru că toate foile erau semnate de Lucan şi dacă avea dreptul şi dacă nu.

În această perioadă l-a pus Dan Luscalov, un medic apropiat, şef la Agenţia Naţională pentru Transplant. Lucan şi-a asigurat controlul absolut asupra sistemului de transplant şi nu putea să facă asta fără ajutorul lui Irinel Popescu (actualul şef al Clinicii de Chirurgie şi Transplant Hepatic de la Institutul Clinic Fundeni) şi a lui Victor Zota - care e şi acum coordonator al programului de transplant cu toate că a fost condamnat penal definitiv pentru trafic cu ovocite. Acest trio a coordonat activitatea de transplant din România.



Activitatea Lukmed este un alt episod, din punctul meu de vedere foarte amplu, vorbim aici despre tentativă de omor şi despre înşelăciune din cauza faptului că Lucan prin aparatele de crioterapie pe care le folosea necorespunzător, resterilizând acele pentru procedurile de criogenie a pus în pericol viaţa pacienţilor şi s-a făcut şi de ruşine la nişte congrese.

Acel aparat despre care zic procurorii – GALIL- avea un cod de bare şi nişte consumabile care veneau în funcţie de proceduri. Lucan, fiind extrem de lacom şi zgârcit, s-a gândit să fenteze acel aparat. Îl ţinea în priză tot timpul, deşi după fiecare procedură trebuia scos din priză, rebăgat codul şi rebăgate consumabilele, el a ales să excrocheze atât firma producătoare – Galil- cât şi pacienţii resterilizând acele ace. Aparatul GAGLIL care era în proprietatea Institutului de Urologie şi a fost transferat la clinica privată.

„Astfel, în perioada 2007-2009 un număr de 159 de pacienţi au făcut obiectul unor proceduri medicale (crioterapie prostatică/renală) care au fost efectuate în cadrul clinicii private cu ajutorul unei aparaturi medicale (GALIL) aparţinând institutului şi transferată fără titlu din incinta acestei instituţii în cea a clinicii private, în condiţiile în care sumele necesare achiziţionării kit-urilor necesare utilizării acestuia (ace speciale, heliu, argon) au fost achitate de către instituţia de stat, iar pacienţilor le-a fost percepută sume consistente de bani cuprinse între 3000 şi 6.700 euro/intervenţie, echivalent în lei, reprezentând atât procedura medicală propriu-zisă, precum şi kit-ul necesar reprezentat de un set instrumentar format din ace speciale + alte consumabile specifice (butelii cu gaze - heliu şi argon), întreg setul constând aproximativ 3.800 euro per pacient. Astfel, prin modalitatea expusă anterior persoanei vătămate i-a fost cauzat un prejudiciu în cuantum de 2.763.429,54 lei.

Comunicat DIICOT din 20 decembrie

Mai existau şi alte forme de „căpuşare” a Institutului?

Mai sunt multe alte aparate care aparţineau Institutului şi erau folosite de Lucan. Toată infrastructura ICUTR era folosită la Lukmed în aşa fel încât clinica privată să aibă cheltuieli minime şi profit maxim. Era folosit tot personalul de la brancardieri, infirmieră, firmă de curăţenie, firmă care steriliza hainele şi instrumentarul, mentenanţa computerelor, a lifturilor, bacomantele acelea de cafea. Lucan lua mită şi de la aerul care era respirat în Institutul de Transplant sau în Lukmed.



Una dintre procedurile de ultimă oră cu care a fost promovată clinica Lukmed a fost crioterapia. Cum se derula aceasta la Lukmed?

Vorbind despre crioterapie: este foarte discutabil diagnosticul pe care îl punea Lucan. Din punct de vedere al medicilor cu care am discutat indicaţia de crioterapie nu exista în multe cazuri. El alegea multe cazuri terminale, în aşa fel încât dacă pacientul murea să poată susţine că nu s-a mai putut face nimic.



Crioterapia tumorilor presupune introducerea unor ace in ţesutul tumoral şi distrugere termică. Acele ace sunt de unica folosinţă. Pentru a avea un profit cât mai mare resteriliza acele. Astfel proprietăţile acelor pot fi sever afectate, punând în pericol viaţa pacienţilor. A fost şi un scandal în urmă cu câţiva ani când a raportat la un congres internaţional un număr mare de proceduri, iar firma furnizoare s-a sesizat pentru că numărul acelor comandate a fost mult mai mic. De asemenea, se spune ca ar fi modificat şi softul aparatului. De asemenea exista indicii clare ca indicaţia medicală pentru crioterapie a fost forţată ,de multe ori fără respectarea ghidurilor de Urologie .Vorbim de cazuri în stadii avansate, care nu aveau indicaţie – Lucan le lua banii şi mureau nu din cauza operaţiei, ci din cauza stadiului avansat al cancerului. El rămânea cu banii.



Totodată există suspiciunea că înşela pacienţii prin faptul ca le promitea o operaţie (laser, plasma), dar de fapt erau operaţii banale.



Emanuel Ungureanu susţine că Alexandru Arşinel a primit un rinichi într-un timp record de la un donator pentru că era VIP, nu pentru că era persoana cea mai potrivită conform unor criterii medicale. FOTO Adevărul Emanuel Ungureanu susţine că Alexandru Arşinel a primit un rinichi într-un timp record de la un donator pentru că era VIP, nu pentru că era persoana cea mai potrivită conform unor criterii medicale. FOTO Adevărul

EPISODUL ARŞINEL

Povestiţi-ne despre episodul Arşinel

Eu eram în concediu când am compus acea scrisoare deschisă care a pe făcut înconjurul internetului, pentru că pe televiziuni a început o blocadă datorată relaţiilor pe care le-a avut cu Irinel Popescu ((actualul şef al Clinicii de Chirurgie şi Transplant Hepatic de la Institutul Clinic Fundeni); relaţia cu Cozmin Guşă (coproprietar al postului Realitatea TV-nr) a influenţat alte televiziuni; relaţia cu Adrian Sârbu (co-proprietar PRO-TV) nu mai era de aşa natură să împiedice apariţia punctului meu de vedere, PRO TV fiind singura televiziune naţională care a preluat ceea ce am spus. Scrisoarea a indignat mii de pacienţi, pentru că condiţiile în care a fost făcut transplantul au fost mai ciudate. Cazul a fost clasat foarte repede de o apropiată a procurorului Maghiar (Florin Maghiar – fost procuror general al Parchetului de pe lângă Curtea de Apel Cluj), doamna Laura Oprean.



Credeţi că Arşinel i-a plătit operaţia medicului Lucan?



Nu, Arşinel nu a dat bani, ci i-a adus beneficii de imagine, care s-au răsfrânt asupra clinicii Lukmed. Foarte mulţi dintre cei care nu plăteau aduceau beneficii de imagine. În 2002, de exemplu, a fost foarte mulţumit de apariţia la emisiunea „Surprize, surprize” cu cazul unei jurnaliste de la Cluj, care a primit un rinichi de la un fost deţinut.

PROCUROR-ŞEF: „CE SĂ-I FACEM LUI LUCAN, CĂ TOCMAI AM APELAT LA EL PENTRU O COLEGĂ”

Cum s-a derulat interacţiunea cu procurorii clujeni?

Iniţial eu am încercat să depun plângerea la Parchetul Curţii de Apel şi m-am informat de la un procuror de la acea Curte, dacă am vreo şansă, în condiţiile în care Parchetul Curţii era controlat de procurorul Maghiar. Acelui procuror, Maghiar i-a spus: „Acuma ce să-i facem lui Lucan, că tocmai am apelat la el pentru o colegă de-a ta”. Medici de la ICUTR mi-au spus că Maghiar era foarte des văzut în anturajul lui Lucan la clinica privată. Aveau o relaţie amicală, se sfătuiau constat.



Având în vedere ce mi-a spus, am depus plângere la Parchetul Tribunalului, dar Curtea de Apel a tras acest dosar foarte repede şi l-a clasat pe motiv că trenează când, de fapt, procurorul care se ocupa de dosar nici nu a audiat martorii pe care i-am nominalizat în dosar. Este probabil unul dintre cele mai importante cazuri de muşamalizare din istoria de după 1990 şi fiind uşor de demonstrat. Se vede în dosar clar o incompatibilitate Luscalov, locotenentul lui Lucan, care era directorul executiv al Agenţiei de Transplant şi coresponda cu procurorii şi din acea poziţie, cât şi din cea de medic coordonator al activităţii de transplant pe Transilvania, şi ca medic de laborator, el era cel care punea oamenii pe lista pentru transplant.

Astăzi, când vorbim, există nişte criterii clare de determinare a beneficiarului unui organ disponibil pentru transplant?

Există, da, criteriile s-au pus imediat după acest scandal. Eu lucrez acum la o nouă lege a transplantului – unul dintre motivele pentru care am vrut să intru în Parlament este adoptarea unei noi legi a transplantului. Ce este acum în dezbatere pe site-ul Ministerului este o formulă gândită de Victor Zota, fost traficant cu ovocite, şi a lui Irinel Popescu. Vă daţi seama în ce hal suntem ca ţară? Eu vin cu o variantă a legii spaniole, cu criterii care s-au introdus deja la Institutul de Transplant, în sensul că doctorul Iacob Gheorghiţă a făcut un fel de soft, în baza căruia pacienţii sunt chemaţi pe bază unor criterii clare, lucru care se putea face foarte uşor şi până acum.

Haosul din lumea transplanturilor a fost întreţinut cu bună ştiinţă pentru ca aceşti dumnezei medicali, Mihai Lucan, Irinel Popescu, Zota să decidă în mod discreţionar în situaţii speciale alocarea de organe, inimă, ficat, rinichi, către VIP-uri, nu vorbim doar despre oameni de afaceri, vorbim şi despre politicieni care au ajuns pe lista de aşteptare cu prioritate.

Emanuel Ungureanu, deputat USR

23 DE COPII AM ÎNGROPAT ÎN ACEASTĂ PERIOADĂ



Cum vă explicaţi că, după atâtea sesizări pe care le-aţi făcut, dumneavoastră şi alţii, abia cum s-au mişcat lucrurile?



N-am fost eu şi alţii, dacă eram eu şi alţii, lucrurile erau altfel. Abia acum lumea începe să spună că nu eram nebun şi asta pentru că m-a crezut un procuror din Bucureşti, nu unul din Cluj. Complicitatea tăcerii, omerta a fost cauzată de faptul că fiecare a avut un interes. Atâta timp cât s-au folosit de Lucan a tăcut pentru că le-a dat sentimentul că este singurul urolog bun din România, ceea ce e complet fals. S-au gândit numai la ei, egoismul nostru crâncen ne-a adus aici, „fiecare pentru el”, ăsta a fost sloganul după care s-au ghidat procurori, poliţişti, parlamentari, angajaţi ai SRI. Au avut şi ei un copil, o nepoată care a avut nevoie de Lucan. În lista celor care l-au ajutat se află şi fostul şef al Poliţiei Judeţene, Ioan Păcurar, dar şi domnul Marcel Bonţidean, fost şef al Poliţiei municipiului Cluj-Napoca, care făcea trafic de influenţă pe lângă Lucan, ducând pacienţi. Lucan nu a putut face nimic singur, a existat complicitate din partea doctorilor, din partea politicienilor, a mediului de afaceri, a procurorilor, poliţiştilor şi aşa mai departe.

Credeţi că dacă nu deveneaţi parlamentar exista acest dosar?

Exista. Procurorul de la DIICOT Bucureşti a crezut în ceea ce i-am spus după episodul Arşinel. A crezut în mine, deşi iniţial nu a crezut că nu poate să existe în România o persoană care să poată să iasă singură şi să spună lucrurile acestea. Sigur că în teoria conspiraţiei şi în mintea bolnavă a altora eu sunt omul serviciilor, omul lui Coman, omul lui Sinescu (urologi care s-ar afla în conflict cu Lucan-nr), pentru că în mintea lor bolnavă nu poate să existe curaj. Tot timpul oamenii care ies în faţă trebuie să fie oamenii cuiva.



Ţi-am spus că după prima experienţă cu procurorii DIICOT, când am fost chemat să dau declaraţie de faţă cu cel pe care-l acuzam de trafic de organe, m-a cuprins frica.



Sentimentul de frică, care este şi bun pentru că te protejează, a dispărut după ce am îngropat primii 5 copii cu insuficienţă renală cronică, pe care am încercat să-i ajut prin intermediul Asociaţiei pe care am înfiinţat-o. 23 de copii am îngropat în total în această perioadă. Datorită acestor copii mie nu mi-e frică.



Dacă vă aduceţi aminte, în ziua în care Lucan a fost reţinut eu nu m-am bucurat. Pentru mine nu e o zi de bucurie. M-am dus la mormântul Adinei, pentru că această fată, prin testament mi-a transmis şi mie şi mamei sale să vorbim despre toate umilinţele la care a fost supusă, nu numai de la Lucan, ci şi de la alţi medici.



Seva, motivaţia eu mi-o iau din morminte, nu mă poate opri nimeni decât dacă mă suprimă fizic. Nu am nevoie de motivaţii exterioare. Eu nu am nevoie nici de laude, nici de încurajări pentru că eu le am. Eu lucrez pe bază de conştiinţă, nu pe bază de interese.

Invitat să-şi spună punctul de vedere asupra acuzaţiilor care-i sunt aduse, Mihai Lucan nu a trimis niciun răspuns reporterilor "Adevărul".

Citeşte şi