15. 6. 2015 / Karel Dolejší

Chtěl jsem napsat komentář na téma, proč je počítač Angely Merkelové nabouraný v rámci útoku ruských hackerů ZDE mnohem důležitější, než údajné odposlechy kancléřčina telefonu.

Připravoval jsem analýzu eritrejského režimu, s nímž prý Evropa tajně vyjednává - jeho kulturních kořenů, ideologických inspirací a spojeneckých vazeb.

Avšak nenapsal jsem z toho nic, protože velmi rychle přestává být splněna jedna ze základních podmínek, při níž by takové podnikání mělo vůbec smysl. Stále více lidí v České republice je totiž stále nezvratněji přesvědčeno, že "zdravým selským rozumem" sami od sebe všemu na světě porozumí úplně nejlépe. Nepotřebují nic číst, nepotřebují nic poznávat, nepotřebují přemýšlet. Stačí artikulovat dávno hotové předsudky, možná jen s "nenápadnou" pomocí těch, kdo je k tomu lišácky podněcují pošklebováním se "politické korektnosti".

Čínský útok na USA nezajímá prostě proto, neboť se odehrál příliš daleko. Ruská agresivita mnohým umožňuje povýšit vlastní postkomunistické buranství do rádoby velkolepých imperiálních výšin, proto se s ní nekriticky identifikují. A i když je Eritrea vojenský stát udržující nejtěsnější svazky s Čínou, mnozí už předem vědí, že i za její problémy mohou imperialistické USA, takže by si měly uprchlíky vzít za Atlantik a nás neotravovat. Stejně by nejedli vepřoknedlozelo a nenaučili se řádně posvátným českým zvyklostem.

Strašné není to, že lidé něco nevědí. Strašné je, jak zuřivě trvají na údajné znalosti toho, o čem nikdy neměli ani páru.

A co by netrvali, mají-li vynikající příklad v prezidentovi, který se situuje do pozice všeználka vybaveného "zdravým selským rozumem" a nerozpakuje se formulovat velice silné názory na cokoliv a kohokoliv při nulové znalosti základních faktů.

V tomto podkuřování nejhoršímu je "lid" ujišťován o své údajné moudrosti právě v těch ohledech, ve kterých je ve skutečnosti úplně nejslabší a nejomezenější. Přesvědčovaný z licoměrných důvodů, že jeho předsudky, zlozvyky, nectnosti a slabé stránky jej vedou životem zcela správně, není třeba nic měnit ani na sobě pracovat, je "lid" o to lépe manipulovatelný a lze jej bez překážek vodit za nos stále dokola týmž primitivním cirkusovým trikem v různém provedení.

Avšak skutečná lidovost není žádná obhroublost a buranství, nijak se neváže s omezeností a uzavřeností mysli. To co je dnes předkládáno coby obraz "české lidovosti" je od základů účelově vylháno stejně, jako představa "alfa samce" spojovaná s neprávem privilegovanou politickou třídou vedoucí zemi od pěti k nule.

Řešit "kybernetický Pearl Harbor", hybridní válku Ruska proti EU ani eritrejské uprchlíky nemá cenu, pakliže namísto soustředění se na zahraniční rizika nejprve nevyhlásíte válku blbosti. Nepřestane-li cíleně pěstěná a neustále lichotkami přihnojovaná samolibá superblbost vítězit, můžete zapomenout na úspěšnou obranu před jakýmikoliv potenciálními riziky vnějšího světa.

Xenofobní obdivovatelé vznikajících "říší" nechtějí slyšet nic, co narušuje snění o nadcházející vlastní velikosti ve stínu Velkých bratrů, s nimiž se sedíce v českém rybníčku identifikovali.

A jestliže je blbost stereotypní, současně je i neuvěřitelně vynalézavá při hledání důvodů, proč se ani o fous neměnit.

Kultivované české plebejství se kdysi dovedlo blbosti nekompromisně vysmívat; jenže od dob, kdy se s plebejstvím pracuje jako s nástrojem politického marketingu, sebekritická tendence má utrum.

Hnít spokojeně sami v sobě se tak stalo ideálem "lidovosti", která o lidovosti skutečné nic neví - a pokud na ni ještě náhodou někde narazí, ani ji nepoznává.

Namísto ke hvězdám totiž upřeně hledí do píva.

Steer by the Stars by Telling the Bees