Има моменти, в които или си част от проблема, или от решението, или от пейзажа. Моменти, в които трябва да заемеш ясна позиция, иначе изглеждаш като човек, който не е сигурен дали в момента е точно на мястото си. Точно тези моменти Бойко Борисов вероятно не може да понася. Да заемеш страна на езика на популизма означава да настроиш срещу себе си другата, а това за премиера, изглежда, е политически кошмар.

Отказът на България да се включи в акцията по изгонването на руски дипломати е класически пример за тази слабост на Борисов и щетите, които тя нанася. Вълната из Европа и западния свят бързо се превърна в нещо повече от демонстрация срещу агресивността на Русия. За нея има ценностни, човешки и политически аргументи. Тя показва солидарността с Великобритания - ценност, която за сравнително малка България би трябвало да е особено важна.

Ако утре Москва реши да направи нещо подобно и в София, ще е добре да се знае, че можем да разчитаме на другите европейски държави, с които имаме общи интереси. Кампанията показва и че от чисто човешка гледна точка отравянето на хора е неприемливо. Това е тема, към която България би трябвало да е особено чувствителна заради подобната екзекуция на Георги Марков също във Великобритания.