Følgende er til idioten, der hele tiden bliver krænket af indhold i medierne:

'De, der kommer med tårer i øjnene og beder mig holde min kæft, fordi jeg sårer deres følelser, må forstå, at retten til ikke at blive såret ikke eksisterer. Kun ytringsfriheden gælder. Hvis ikke du vil såres, så lad være med at læse min avis, lad være med at komme til min konference. Sluk for fjernsynet og radioen. Og hvis du kommer, så lad os debattere.'

Ordene kommer fra Zineb el Razoui.

Hun er kvindelig journalist, som overlevede terrorangrebet mod Charlie Hebdo i 2015. Hun var på ferie. Nu kæmper hun fortsat og ihærdigt for ytringsfriheden. En frihed, du - din politisk korrekte hykler - forsøger at tage magten over. Du burde skamme dig.

Du brugte din medløberprofil på Facebook til at ytre, at Palle Sørensens død var fortjent. Der har, siden etableringen af Facebook, været omkring 10 årsdage, hvor du kunne vælge at foragte politimorderen eller mindes de 4 betjente. Men du har været fløjtende ligeglad. Du har ikke skænket det en tanke før d. 1. februar 2018, hvor han døde.

Mere usympatisk bliver du ikke.

Alligevel blev du såret, da jeg delte en ironisk tekst, som var lige så patetisk som din. Jeg tilkendegav, at alle har ret til at hvile i fred. Jeg vedhæftede også et billede af boksepromoteren Mogens Palle og foregav, at jeg ikke anede en kæft om, hvem der egentlig var død.

Af samme årsag delte jeg et billede af Leonard Cohen, da Bowie døde, og du pludselig var hans største fan. Jeg udstiller blot hykleriet. Du giver nemlig ikke en fuck, indtil dén dag de dør.

Du blev såret, da jeg delte et billede af H&Ms 'coolest monkey in the jungle' og spurgte, om han var en abe. Det gjorde jeg, fordi du ikke kunne skelne mellem aber og afrikanere.

Sårer det dig, kan du lade være med at følge mig. Lad dog være med at få mig blokeret i 30 dage, fordi dine krænkede tourettesfingre ikke kan holde sig fra anmeldelsesknappen.

Du blev såret, fordi LOLDK på P3 tillod racistiske jokes henover sommeren. Så såret, at du fik dem til at fjerne programmet. Det havde du ikke ret til. Derfor lavede jeg samme program på Radio24syv nogle dage senere. Vi andre skal ikke belastes med, at du har let til tårer. Sluk for radioen.

Du blev såret, da jeg skrev en klumme om unge indvandrere, der har særligt svært ved at opføre sig ordentligt i det offentlige rum. Du glemte dog at læse den del, der handlede om, at alle indvandrere naturligvis ikke er sådan. Du glemte også at læse den del, der handlede om, at det er forståeligt, fordi mange indvandrere kommer fra krig, konflikt og ødelæggelse. Det glemte du, fordi du blev ramt af krænkelses-tics.

Jeg ville gerne debattere med dig, men du ville hellere bruge dine ord på at kalde mig præmieperker. Lad være med at læse mine klummer.

Du blev også såret som kvinde, da jeg sad i Deadline-studiet med tre mænd og debatterede ligestilling. Men samme dig nægtede jo op til flere gange at være med i tv-debatter, hvis jeg også deltog. Sluk for dit fjernsyn eller stil op til debat.

De, der kommer med tårer i øjnene og beder mig holde min kæft, fordi jeg sårer deres følelser, må forstå, at retten til ikke at blive såret ikke eksisterer. Kun ytringsfriheden gælder. Hvis ikke du vil såres, så lad være med at læse mine klummer, lad være med at læse mine opslag på de sociale medier. Sluk for fjernsynet og radioen. Og hvis du kommer, så lad os debattere.

Ovenstående er til dig, krænkelses-entusiast. Du ved udmærket, hvem du er.