Forleden gled det tredje afsnit af Ole Bornedals stort anlagte historiske dramaserie 1864 over skærmen. En dramaserie, der har efterladt Pia Kjærsgaard »dybt skuffet«, og som fik kulturordfører fra Dansk Folkeparti Alex Ahrendtsen til at kræve en fejlopstøvende historikerkomité. Hos Information har vi allieret os med ni historikere for at finde fejlene, så du kan være forberedt på, hvor i serien du skal tage den kritiske brille på.

Den blodigste krig

Selvom det bliver nævnt i både trailer og Inges intromonolog var 1864 ikke Danmarks blodigste krig. Der døde nemlig kun cirka 3000 danske soldater, hvor der for eksempel alene ved slaget i Lund i 1676 døde omkring 6000. Vores historiekomité er dog ikke de eneste, som har opsnappet den fejl. Også internt i DR har den været vendt og DR’ dramachef Piv Bernth har i magasinet Detektor måtte forsvaret markedsføringsknebet: »Det er jo ikke nogen god ’tagline’, hvis det var tilfældet, at sige den sjette blodigste krig. Der er to forskellige måder at gøre det på. Der er markedsføring og der er indhold, og det er to forskellige ting.« Her kunne man måske pointere at Inges højtlæsning af dagbog velsagtens må falde i den sidste kategori?

Monrad-karakteren

Nicolas Bro afbilder karakteren Monrad, der med lejlighedsvis bar mås dækker over cirka samtlige ledende danske politikere og magtfolk fra perioden. Heriblandt D.G. Monrad selv, C.C. Hall, A.F. Krieger, Orla Lehmann, N.F.S. Grundtvig - man kunne sikkert blive ved. »Han er, så vidt jeg kan se, selve sindbilledet på Danmark, der også fremstilles som rablende nationalistisk og frakendt enhver rationalitet,« skriver en. »Karaktermord,« kalder en anden det, mens igen andre af Informations historiekomités medlemmer mener, at han er udtryk for et mere generelt problem: seriens kobollende og karikerede persongalleri.

Regi og manus

Nattergalesang ved høsttid, elhegn på markerne og moderne sprogbrug er nogle af de mere detaljeorienterede fejl, vores historikerkomité har fanget. Den slags goofs er dog ikke ukendte i filmsammenhæng, og historikerne er da også gennemgående enige om, at den slags petitesser kan gå uset hen. Så længe det ikke vælter illusionen fuldstændig.

»Det glippede for eksempel fatalt med Gøngehøvdingen i 1980’erne. Det lignede hjemmevideo,« skriver en.

Krigens baggrund

Den mest grelle bommert er dog ikke at finde i detaljen, men dækker nærmere det samlede krigsplot. Her finder komitéen også flere overordnede misforståelser. Som at serien fremlægger datiden, som om der ikke var nogen, der forudså og frygtede nederlaget. At krigen virker som et produkt af udelukkende dumhed og eufori. At serien postulerer at Danmark havde et valg. At danskerne var vanvittigt nationalistiske. Eller at de gik målbevidst efter en krig. Eller helt grundlæggende, at »Bornedal har skåret det hele væk, og tilbage står så billedet af en flok lallende inkompetente danske politikere, der med fråde om munden og hovedet under armen kaster Danmark ud i ragnarok,« som en historiker udtrykker det.

Ideen om den historiske objektivitet

Flere af komitéens medlemmer afviser helt at gå ind på fejlfindingspræmisserne. Som en historiker understreger: »Jeg finder det forfejlet at betragte serien som en historietime eller en historisk afhandling. Dels fordi det jo er et stykke drama, et kunstværk, og dels fordi noget som en objektiv fortælling om fortiden ikke findes.« Mens en anden spurgte: »Skal man så sidde der og rafle af, hvad den objektive historiske sandhed er?«

For den største fejl er måske at tro, at der findes noget, der ligner et facit for historiens gang. Hver historiker har sin tilgang, sine kilder, sine årsagsforklaringer. »Historien bliver altid bedømt forskelligt til forskellige tider, hvad enten man har bagtanker eller ej. Og man må også finde sig i, at der ikke er plads til de små nuancer i en sådan serie,« skriver en. Han suppleres af en kollega:

»Umiddelbart må man nok konkludere, at meget af striden bunder i, hvor virkelighedsnær fiktion, der skal være tale om, og hvor virkelighedsnær fiktion, der er lagt op til, at serien er.« Men nu, kære netlæser, er du i hvert fald advaret.

Historikere der har deltaget:

Poul Porskær Poulsen, Claus Bryld, Rasmus Glenthøj, Mikkel Runge Olesen, Hans Schultz Hansen, Axel Johnson, Henrik Skov Kristensen, Jens Ole Christensen og Lars Hovbakke Sørensen.