Af Peter Kofod

Foredragsholder, skribent og bestyrelsesmedlem, Foreningen mod Ulovlig Logning

Copyrightlovgivningen har længe trængt til at blive fornyet, så den passer bedre til en (alt for) digitaliseret verden, hvor tech-giganternes indflydelse bliver større og større.

Der er brug for at få sat skabernes – og offentlighedens – interesse i højsædet.

Det ville være rigtigt godt, hvis flere af Google, Facebook & co.'s milliarder endte hos for eksempel medier, kunstnere, journalister, forlag og musikere, og det ville også være fint, hvis man kunne arbejde for, at det blev sværere uretmæssigt at tjene penge på andres arbejde.

At man har syntes, at "man må da gøre noget", er forståeligt.

Vil slå internettet ihjel

Forleden valgte Europa-Parlamentet så at demonstrere, at bare fordi "noget" må gøres, er det langtfra sikkert, at alle udgaver af "noget" er fornuftige.

Copyrightdirektivet – som så godt som alle, der ved noget om internettet, højlydt har forklaret er en rendyrket katastrofe – blev vedtaget med stort flertal.

Og det er da "noget".

Desværre vil det ikke afhjælpe de problemer, der er på området, hverken principielt eller i praksis, og samtidig vil det slå internettet, som vi kender det, ihjel.

Ulovligt at tage billeder til fodboldkampe

Der er indførelsen af en link-skat (artikel 11), som erfaringerne fra flere europæiske lande viser vil skade frem for at hjælpe nyhedsmedierne og en bizar overdragelse af eksklusivrettigheder til sportsarrangører (artikel 12a), hvilket betyder, at det bliver ulovligt at tage billeder til for eksempel fodboldkampe.

Men det helt store problem er, at EU i kraft af artikel 13 nu grundlæggende vil bryde med internettets natur (og i parentes også grundlovens §77, som siger, at "censur og andre forebyggende forholdsregler kan ingensinde på ny indføres").

Indtil nu har platforme som Youtube, Facebook og whatever været pålagt at fjerne materiale, hvis en rettighedshaver gjorde indsigelser.

Men med artikel 13 skal de nu forhindre brugerne i overhovedet at uploade copyrightbeskyttet materiale i første omgang.

Den eneste måde, som dette kan lade sig gøre på, er ved at indføre upload-filtre, hvilket jo blot er en lidt mere politisk korrekt betegnelse for censur.

Det er et fundamentalt brud med den måde, som internettet – på godt og ondt – har fungeret på indtil nu.

Et rent makværk

Et filter kan ikke kende forskel på lovlig og ulovlig brug af materialet, men udelukkende registrere, om noget er copyrigtbeskyttet eller ej.

Citater til en boganmeldelse? Filter.

Memes? Filter.

Britney Spears' musik i baggrunden på en video, der dokumenterer sikkerhedsstyrkers overgreb på menneskerettighedsaktivister? Filter.

Satire, mediekritik, whistleblower med copyrightede dokumenter? Filter.

Ytringsfrihed? Filter.

Grundlov? Filter.

Intet af dette er i offentlighedens interesse, hvorfor den bedste forklaringsmodel på, hvorfor dette makværk af et direktiv er blevet vedtaget, må være at se miseren som led i en "handelskrig" mellem på den ene side tech-industrien og på den anden side rettighedsindustrien.

Cementerer monopolstatus

Som nævnt ser jeg gerne, at Google, Facebook med flere bliver reguleret hårdere, og at de i højere grad sender flere penge tilbage både til kunstnere, medier og statskasser. Et gratis forslag er skat på online-reklamer.

Men ud over de principielle og praktiske problemer med copyrightdirektivet vil det i bedste græsk-tragedie-stil snart vise sig, at de eneste, der kommer til at nyde godt af alt dette her, bliver ... tech-giganterne.

De er nemlig de eneste, der kan implementere upload-filtrene teknisk og juridisk, hvorved rettighedsindustrien og Europa-Parlamentet cementerer for eksempel Google og Facebooks de facto monopolstatus og forhindrer konkurrence fra mindre start-ups.

Det er selvfølgelig "noget", men næppe noget godt.

debat@altinget.dk