© Красимир Юскеселиев

Решението за реформа в прокуратурата е приватизацията й. Това обяви в ефира на БиТиВи преподавателят по гражданско право в Софийския университет Кристиан Таков с уточнението, че и сега обвинението е приватизирано в известен смисъл.

Неговата теза е, че Конституцията не посочва като монополист на внасянето и поддържането на обвинения прокуратурата и чрез промени в съответните закони това може да се допусне за всички хора. "Обвинение би могло да се поддържа от всекиго за всичко срещу всеки. Случва се в много страни в англосаксонския свят. Това се случва дори и у нас – при делата от частен характер", даде пример той.

Таков посочи, че знае, че такова предложение ще предизвика осмиване и научна критика.

По думите му в сегашния си вид прокуратурата вреди по три начина. Те включват повдигането на неоснователни обвинения и тормоз над "тормоз над сума народ" по този начин. Вторият начин е чрез внасянето на некадърни обвинителни актове, за да се оправдае обвиняемият. Пример за това бил случаят с Христо Бисеров. Това струва ужасно много пари на този, който е оневинен, но той така или иначе ги е откраднал. "Бог дал прокуратура взела", обясни Таков. Третият начин, по думите му, е като прокуратурата бездейства там, където трябва да действа – така първо опъва прокурорски чадъри, но и изнудва, защото ако днес не е повдигнато обвинение, то друг ден това може да се случи.

"Е, каква е тази реформа, която ще накара прокуратурата да забрави тези стари вълчи табиети. Никаква. Със стари кадри нов бардак не се прави, защото ще са същите хора", анализира Таков.

Той допълни и че се надява много хора да участват в протестите срещу случващото се, но допълни, че историята се прави от личности, не от маси. Според него е нужна много концентрирана малка група хора с ясен център, какъвто досега беше Христо Иванов. Според Таков той е воден от прекомерна скромност като казва, че личността му няма значение. "Но аз не виждам кой ще го замести", посочи Таков.

Българската политическа класа от 25 г. насам няма никаква идея за държавност. Те не живеят на практика разделението на властите. Смятат съдебната власт власт като своя територия, която ще употребят, когато са на власт, допълни преподавателят.

Той коментира, че когато някой не смее да пипне главен прокурор и прокуратурата, или е генетично роден щастлив, или е уплашен основателно.

Нестаналата съдебна реформа означава нещастие, кръв, пот и сълзи за неопределен брой български граждани за неопределен и неопределим период. Нека всичката тази кръв, пот и сълзи да се струпат като грях върху онези, които не спазиха обещанията си. Те трябва да понесат нравствената отговорност, коментира Таков.