de Dan Tapalaga

Duminică, 26 ianuarie 2014, 21:17

24427 de afisari

Si ce doriti de la un premier cand toate autostrazile erau inchise, oamenii inchisi in case, cursurile elevilor suspendate, cod rosu de viscol in mai multe judete? Sa puna mana pe lopata ca Emil Boc in 2012 si sa dea fuga pe autostrada cu televiziunile dupa el? N-ar fi fost culmea populismului? Nu i-ar fi sarit toti in cap? Un baschet cu baietii merge la fix. Oamenii se descurca, vezi bine, si fara el.Prin urmare, Victor Ponta si-a vazut linistit de ale lui. In seara tragediei din Apuseni, a pregatit, la “informala" cu ziaristii, terenul pentru a arunca nenorocirea in capul liberalilor. Cinic vorbind, asta e. Pe morti nu-i mai intorci de la groapa. Cu putin talent insa, ii poti impinge si pe liberali in ea. Fortand discret nota, ajutat generos de moguli, chiar si lui Traian Basescu, tipand isteric la STS, i se poate pune un mort in carca.Dar nu e cazul sa disperam. In peisajul dezolant al unei tari paralizate de incompetenta, PSD transmite tarii o unda de optimism. Partidul se mobilizeaza, iata, exemplar cu mic cu mare pentru Daciana si Corina. PSD Cluj le asigura ca obtinerea unui nou mandat la Parlamentul European e practic floare la ureche. E bine ca poporul sa stie ca masinaria de partid functioneaza impecabil. Ceva, ceva totusi merge in tara asta de rahat! Traiasca marele partid si Dumnezeu sa-i odihneasca pe aia doi morti in Apuseni.Cata nevoie de normalitate are tara! Odata si odata trebuie sa intelegem ca se poate si fara tatuc, fara populisme ieftine. Asa ca, forta exemplului: in plin cod rosu, premierul tarii, Victor Ponta, gaseste timp pentru o ora la baschet! Asa da! Adevarul e ca nu mai era nimic de facut in Romania. Tara e blocata, vremurile cand orice faceai era prost s-au dus. Doar un reporter nefericit de la Realitatea TV l-a mai hartuit putin dupa meci.S-ar putea sa nu vedeti subiectul nesimtirii cosmice a premierului si partidului sau la televizor. Inteleg ca sunt presiuni uriase ca toate povestile astea sinistru de adevarate sa fie ingropate. Posibil sa le iasa. Televiziunile sunt la mana lor. Dar nu pot inchide gura tuturor. Se mai gasesc cativa ziaristi dispusi sa spuna adevarul pana la capat, cu orice pret.Turcescu a vorbit. Alti ziaristi prezenti luni seara la intalnirea cu Ponta au vorbit. Ziarul Adevarul a scris ce s-a intamplat la Cluj in ziua funeraliilor, ilustrand cu poze atmosfera de sarbatoare de la PSD. Mai devreme sau ma tarziu toata lumea va afla ca, la sase-sapte ore dupa tragedia din Apuseni, premierul Victor Ponta se intretinea vesel cu un grup de ziaristi la un restaurant de fite din Capitala.Il durea fix in cot ca niste oameni mureau din cauza incompetentei crase de sub el. Nici tragedia in sine nu pare sa-l fi afectat prea tare din moment ce, la chermeza cu pricina, se lauda ce zmeu cu interviul la B1 TV din care tocmai iesise. Luni seara, cand toata Romania vuia de indignare, Ponta si Dragnea aveau cu totul si cu totul alte prioritati. Au aflat de la ziaristi ca a murit Iovan, dar nu i-a iimpresionat prea tare. Discutia cu ziaristii continua despre demiterea lui Stroe si alte meschinarii politice. Adica ei se gandeu cum sa-si regleze conturile cu PNL, cum sa iasa bine din rahat, nu cum sa faca ceva pentru aia. Suflete moarte. Inimi de piatra. Cum sa le pese lor de soarta unei tari cand li se rupe in doua de tragedia unor oameni?Care este, de fapt, rolul prim ministrului in astfel de momente? Nici sa faca pe eroul salvator, nici sa se puna in fruntea diverselor comitete si comitii, ci sa se asigure in fiecare minut ca institutiile functioneaza. Pentru asta, orice alta activitate se cerea abandonata urgent. Era de asteptat ca premierul Ponta, in astfel de momente, sa-si exercite intreaga autoritate asupra sistemului.Sa arate, de la inaltimea functiei sale, compasiune si decenta, in nici un caz cinism si nepasare. Premierul are, intre altele, un puternic rol simbolic in astfel de momente: el trebuie sa probeze publicului prin fiecare gest ca intelege grozavia momentului, ca guvernul face tot ce depinde de el pentru a salva ce se mai poate, ca sistemul merge, nu joaca baschet sau petrece cu ziaristi. Tot la nivel simbolic, astfel de nenorociri sunt incompatibile cu sindrofiile de partid. Un minim instinct politic trebuie sa-ti impuna retinere. Nu-ti cere nimeni sa porti doliu sau sa bocesti in direct la TV, dar caderea in extrema indiferentei totale este inacceptabila.Sa fie un moment de cotitura in cariera politica a lui Victor Ponta? Cat timp acest subiect va exista doar pe internet si in cateva stiri razlete pe TV, fara a avea o dezbatere serioasa pe tema acestui comportament sfidator in momente dramatice, nu va fi nici o cotitura. Va fi doar un alt mare subiect ingropat cu grija pentru ca premierul sa para cat mai normal, iar tara aproape perfecta.