Most i ljevičarske optužbe

Što god da jest, stranka ili skupina zbrda zdola okupljenih političkih aktivista, Most je

prošloga tjedna napravio još jedan korak unatrag, prema svome dnu. Šteta, naravno, za hrvatsku politiku jer je pojavom Mosta postojala neko vrijeme nada da će se dogoditi nešto novo u političkoj žabokrečini, neki treći put koji će biračima razočaranima u etablirane stranke dati mogućnost optimističnoga glasovanja. Nada se raspršila vrlo brzo, već nakon predzadnjih parlamentarnih izbora kada su čelnici Mosta, osokoljeni sjajnim rezultatom, a glumeći da ih zanimaju samo i jedino reforme, zahtijevali nemoguće: koaliciju HDZ-a, SDP-a i Mosta. Kao što je poznato, kad su se pomirili da to nije izvedivo, nevoljko su i neiskreno pristupili koaliciji s Karamarkovim HDZ-om i jedva čekali da ju sruše.

Izbori su ponovljeni, Most je nakon njih ušao u koaliciju s Plenkovićevim HDZ-om, ali su nastavili s destrukcijom pa

koalicija nije dugo izdržala. Danas nakon svega, Most je oporba, ali beznačajna oporba, stranka koja je doživjela pravi potop na lokalnim izborima, stranka čiji čelnici još nisu svjesni razloga svoga debakla. A oni se nalaze mahom u onome što se dogodilo s njihovim istaknutim članom i bivšim ministrom zaštite okoliša Slavenom Dobrovićem. On je vrlo grlato optuživao HDZ, predsjednika stranke Andreja Plenkovića i njegova ministra financija Zdravka Marića da su pogodovali kreditima HABOR-a Agrokoru iako je ministar Marić znao u kakvu je stanju ta tvrtka pa je novac bačen uzalud, smatra Dobrović. Zatražio je ostavku i ministra Marića i premijera Plenkovića. Zapravo su bili isturena pesnica SDP-a koji neprekidno traži načina ne bi li uzdrmao ili srušio aktualnu HDZ-ovu Vladu.

Dobrović, Most i SDP bili su na „dobrome putu“ da uvjere širu javnost u ispravnost onoga što govore, dakle da je na djelu najgora korupcija između Agrokora i HDZ-ove Vlade. A onda je kao grom iz vedra neba puštena audiosnimka sa sastanka u HABOR-u na kojemu je donesena odluka o kreditu Agrokoru, snimka iz koje se vidi da se Marić izuzeo od rasprave i odlučivanja u tome predmetu. Dobrović je ostao posramljen, ispričao se Mariću, ali politička šteta za Most bila je katastrofalna i nisu ju uspjeli amortizirati čelnici Mosta Nikola Grmoja i Božo Petrov. SDP u pozadini svega nije, doduše, trljao ruke, jer sve skupa bilo je poraz i njegove inicijative, ali nije imao razloga za frustraciju jer je prljavi posao za njega i ovaj put odigrao Most.

Optuživanje bez argumenata – manira hrvatske političke ljevice

Optuživanje bez argumenata manira je hrvatske političke ljevice, odnosno onoga što se ljevicom zove, a posljednjih

par godina predvodnika u optuživanju igra Most. Biti istureni igrač SDP-a, a sada se razotkrilo da su oni, svjesno ili nesvjesno, upravo to, nije nešto čime bi se bilo tko trebao ponositi, posebno mostovci čiji mnogi aktivisti dolaze iz domoljubno-kršćanskoga miljea. Sada, pak, poslije ovoga velikoga posrtanja Slavena Dobrovića, nema sumnje da je cijena njihovih dionica na političkoj burzi na najnižim razinama. Ni dosad im se nije previše vjerovalo, sada im gotovo nitko ne vjeruje pa se može govoriti i o političkoj smrti Mosta.

Lako je jahati na valu populizma i optuživati političke LažiNi broja se ne zna krupnim lažima koje su čelnici trećesiječanjske vlasti pustili u optjecaj. Sjetite se samo kako su novinari Zoran Šprajc i Hrvoje Zovko pustili u HRT-ov Dnevnik KOS-ove krivotvorine o prvome hrvatskome predsjedniku Tuđmanu, zatim Optužnicu Siniše Glavaševića iako je već bilo razotkriveno da joj on nije autor i da ju je morao pročitati u eter, a samovoljno je iz te podvale izbacio tek jednu rečenicu, onu da žene u vukovarskoj bolnici smrde kao prasice uslijed nekupanja, što je stvarni autor, KOS-ovac, bio napisao.protivnike za lopovluk, korupciju, izdaju, sukob interesa, ali je taj ples vrlo riskantan ako vas dovedu u situaciju da objede dokažete. Nemate li dokaze, potpisujete vlastitu političku smrt. Nije prvi put da mostovci blebeću, najeksponiraniji slučaj bio je prije dvije godine kad su prouzročili pad Vlade Tihomira Oreškovića jer su cijelu državu „digli na noge“ zbog navodnoga sukoba interesa Tomislava Karamarka, potpredsjednika Vlade, koji se zauzimao za sporazumni prekid spora s Mađarima u Ini. Vrlo brzo ispostavilo se da su obmanjivali javnost oni jer je Hrvatska izgubila spor s Mađarima i mora platiti enormnu odštetu, što bi bilo izbjegnuto da se slušalo Karamarka. Božo Petrov iz Mosta lažno je uvjeravao javnost da Hrvatska dobro stoji u arbitraži. Nakon svega, Božo Petrov i Miro Bulj nisu osjetili potrebu ni ispričati se Karamarku i javnosti zbog laži. Kasnije ih je Karamarko zbog slične stvari tužio, ali njih su se dvojica zaštitili imunitetom i izbjegli sud, pa je očito da zapravo lupetaju i da nije riječ o ozbiljnim ljudima.

Krupne laži

Iza takve katastrofalne politike Mosta stoji tzv. hrvatska ljevica. Ona je rodonačelnik optuživanja bez argumentacije.

To je postalo praksa nakon 2000. godine. Stjepan Mesić i Ivica Račan pretvorili su medijski i represivni sustav u svoje sluškinje kako ne bi odgovarali za sve izrečene laži. Mesić bi u pravnoj državi ili doživotno bio u zatvoru, ili plaćao do kraja života grdne odštete da se imunitetom nije zaštitio od progona u slučajevima brojnih privatnih tužbi. Nitko nikada u povijesti hrvatske politike nije toliko i tako lagao. Bilo je otužno gledati taj podjarmljeni pravosudni sustav na usluzi jednome bijednom izdajniku i prevarantu nakon 2000.

Ni broja se ne zna krupnim lažima koje su čelnici trećesiječanjske vlasti pustili u optjecaj. Sjetite se samo kako su novinari Zoran Šprajc i Hrvoje Zovko pustili u HRT-ov Dnevnik KOS-ove krivotvorine o prvome hrvatskome predsjedniku Tuđmanu, zatim Optužnicu Siniše Glavaševića iako je već bilo razotkriveno da joj on nije autor i da ju je morao pročitati u eter, a samovoljno je iz te podvale izbacio tek jednu rečenicu, onu da žene u vukovarskoj bolnici smrde kao prasice uslijed nekupanja, što je stvarni autor, KOS-ovac, bio napisao.

Sjetite se optužbi Vesne Pusić sa saborske govornice protiv Vice Vukojevića za silovanje neke muslimanke, a onda je istraga u BiH pokazala da je priča izmišljena, da ne postoji ni silovanje ni ta fantomska muslimanka. I tako dulje od 15 godina. SDP i njegovi koalicijski partneri vrlo su lukavo nakon 15 godina zaključili da oni sami više ne trebaju lagati jer se pojavio Most koji je u pokliču za reformama nasjeo i preuzeo sve njihove laži. Dolazimo, dakle, do patološke srži u egzistenciji SDP-a, HNS-a i Mosta. Uopće nije problem što oni imaju oprečna politička gledišta u odnosu na tzv. desnicu. Problem je samo što oni za ta gledišta nemaju dokaza pa ih izmišljaju. S tom paradigmom možete graditi politiku neko vrijeme, ali na dulji rok, vi ste u kolapsu, što uostalom pokazuju sada sudbine Mosta, HNS-a, pa i SDP-a.

Ivica Marijačić

Hrvatski tjednik