Brutalan juriš na medije: Tomo i Haso nakon HRT-a idu dalje

Vlada želi vidjeti reprizu Prisavlja iz '91. Smisao tih operacija nije domoljublje nego ukidanje mogućnosti kritike kako bi mogli nesmetano provoditi svoje zamisli

<p>U zadnjih petnaestak godina niti jedan hrvatski političar nije otvoreno najavljivao medijske čistke. Bilo ih je, naravno, ali su se pametniji vlastodršci trudili biti sofisticirani i prikriti prave namjere.</p><p>Bijesan zbog <strong>neprestane kritike u 24sata</strong>, <strong>Zoran Milanović</strong> osmislio je u tom smislu europski novitet. Trust mozgova njegove vlade donio je svojedobno zakon prema kojemu mediji koji imaju manje od 25.000 riječi moraju plaćati veći porez od onih koji imaju više od tog broja. Zakoni se uvijek moraju pisati tako da imaju općenito značenje, u njima ne smije biti imenovan posebni subjekt, ali bilo je jasno da je riječ o <strong>“Lex 24sata”</strong>. Tu je odredbu Ustavni sud uskoro ukinuo, a Milanovićeva se vlada ubuduće klonila “ćorava posla” pa je digla ruke od medija, osim onih kojima je htjela pomoći. Ministarstvo kulture je, međutim, male portale pomagalo prema kriterijima koji su izazivali kritike zbog jednostranosti - portal udruge U ime obitelji, recimo, nije dobio novac...</p><p>Nova vlada nema namjeru koristiti sofisticirane tehnike nadzora, kontrole i razvoja medija. <strong>Tomislav Karamarko </strong>u nizu je nastupa, u oporbi i nakon dolaska na vlast, otkrio da će krenuti u bespoštedan obračun s medijima. Sredinom veljače iz Konavala je poručio:</p><p>- Neka me jasno čuju da ta Hrvatska televizija jedne političke opcije, jedne stranke - nije javni servis, ona nije ono što bi trebala biti jer živi upravo na tome što je vi plaćate - 1,3 milijarde kuna godišnje da nam lažu i da nas čine luđacima zato što smo domoljubi. Da karikiraju sve ono što govorimo i da nas sotoniziraju? Bit će promjena na Hrvatskoj televiziji! To neka znaju! - kazao je Karamarko.</p><p><strong>U Bjelovaru je kritizirao “Dnevnik”.</strong></p><p>- Pustite medije. Kad ide ‘Dnevnik’, uzmite neku knjigu i čitajte. Svako jutro pomolimo se za domovinu. Jedan ‘Očenaš’ i bit ćemo puno sretniji - rekao je pred dvjestotinjak ushićenih stranačkih članova i simpatizera... </p><p><strong>Ministar kulture Zlatko Hasanbegović</strong>, Karamarkov pouzdanik u ideološkim pitanjima, zadužen je za provedbu šefova plana ovladavanja medijskim pogonom u Hrvatskoj.</p><p>Ono što je<strong> Ivo Sanader </strong>radio teško vidljivim manipulacijama, a Zoran Milanović pokušao izvesti poreznim udarom - pa se, poražen, povukao - Karamarko i Hasanbegović čine posve otvoreno, pod danjim svjetlom, koristeći sve metode kojih se dosjete. U Hrvatskoj će ovoga proljeća, da se poslužimo dosjetkom iz bivših vremena, “cvjetati poljsko cvijeće”. Zagreb, naime, uvodi cenzuru prema poljskom obrascu, koji je zapanjio liberalni zapad.</p><p>Nakon osvajanja Hrvatske televizije i micanja Mirjane Rakić s čela Agencije za elektroničke medije, Vladini su jurišnici najprije izveli temeljitu, dosad neviđenu čistku na Prisavlju. Urednik onog istog “Dnevnika” kojeg je Karamarko kritizirao kao stožer nedomoljubne misli, Siniša Kovačić, postao je vršitelj dužnosti glavnog ravnatelja HRT-a, dok je v.d. ravnatelja programa postao Jozo Barišić. Oni dolaze iz ekipe koja je bila “pometena” u prošloj raspodjeli karata. No gdje su bili u međuvremenu? Uređivali su “Dnevnik”, “Studio 4”, Četvrti program, “Podnevni dnevnik” te druge emisije i programe na HRT-u. Bez stalnog je angažmana iz “desne” ekipe ostao samo Branimir Bilić, čije su emisije, ruku na srce, izazivale više podsmijeha nego poštovanja u javnosti.</p><p>Kovačićevoj ekipi takva velikodušnost ne pada ni na kraj pameti. Prije godinu dana na raspravi u Hrvatskom saboru Dujomir Marasović se požalio kako “Hrvatska radiotelevizija izluđuje hrvatski narod i sve stanovnike Hrvatske”. “I prvo što moramo napraviti”, rekao je, “jest da pometemo sve s HRT-a”. Doista - pomeli su. Sve. To ih nije zadovoljilo, već su pripadnici stare posade izloženi podcjenjivanju i omalovažavanju. Bivši ravnatelj programa, Saša Runjić, dobiva popodnevna dežurstva u Informativnom programu, kao i Željko Rogošić, Radmanov kum, pomoćnik ravnatelja programa. Od Sanje Mikleušević Pavić nema ni traga, dok su od Stipe Alfiera “ostali samo dugmići”. Bivši su urednici pometeni, ali samo oni koji nisu podobni Karamarku: Maja Sever - od koje je Zoran MIlanović dobivao ospice - je iščezla, dok ponešto posla još ima Tatjana Munižaba (kojoj je <strong>SDP ukinuo “Dnevnik 3”</strong>, od kojeg je napravila zanimljivu i gledanu emisiju). Premda je bilo logično očekivati da će nova vlast na Prisavlju ostaviti Deana Šošu, čovjeka koji je napravio sjajan Treći program - čija je gledanost nadmašila Arte u Francuskoj - on je smijenjen, a na njegovo je mjesto postavljen Krešimir Čokolić, autor filmova “Franjo Tuđman, prvi hrvatski predsjednik”, “Zločini komunizma u Hrvatskoj”, “Prvi hrvatski predsjednik”... Nova vlada želi vidjeti reprizu Prisavlja iz 1991., no smisao tih operacija nije domoljublje nego ukidanje mogućnosti kritike kako bi, lišena uvida javnosti, nova nomenklatura mogla nesmetano provoditi svoje zamisli... Hrvatskoj, naime, slijedi velika privatizacija, a neki od najvrednijih resursa još su u domaćim rukama. Javnost treba držati podalje od upravljanja njihovom sudbinom, a kao pokriće koristi se riječ “domoljublje”.</p><p><strong>Tomislav Karamarko u Konavlima</strong> je jasno rekao kako “neće opozicija kroz medije smjenjivati ministre”, optuživši HTV da je “u funkciji jedne stranke i u funciji destrukcije suradnje Mosta i HDZ-a”. A zašto to opozicija ne bi činila kroz medije? Ne bi li Crnoja ostao ministar da mediji nisu obavljali svoj posao? Za vrijeme Zorana Milanovića preko HTV-a je srušeno nekoliko ministara - upravo je u emisiji Siniše Kovačića iniciran pad MIrele Holy, HTV je srušio Veljka Ostojića (nedavno se pokazalo da je Ostojić nevin) itd. Zoran Milanović na HTV-u je veći dio mandata bio izložen normalnoj kritici, a u “Studiju 4” gotovo svakodnevno pravom čerečenju... Karamarko i Hasanbegović takvu “oporbenu situaciju” ne žele ni zamisliti, a Sinišu Kovačića - koji je imenovan na ravnateljsku poziciju na šest mjeseci - kane što prije smijeniti trajnim rješenjem. Zasad nije poznato tko bi to trebao biti, no prije privremenog raspleta na Prisavlju se nagađalo da bi to mogla biti Bruna Esih, autorica zakona o lustraciji, koji će, čini se, završiti u ladici. Parlaleno s ovim, Zlatko Hasanbegović najavio je donošenje novog Zakona o medijima, a usto će ići i zauzimanje pozicija u Agenciji za elektroničke medije. Tamo je nekoliko izvanredno plaćenih radnih mjesta, na koje se može - to je činila i prošla vlast - instalirati vjerne suradnike i tako ih nagraditi, no iz te se agencije, koja ima ovlasti Strašnog suda za sve elektroničke medije u zemlji, može utjerati strah u kosti svim nakladnicima koji žele kritizirati vlast...</p><p>Od ovakvog raspleta koristi će imati samo komercijalne televizije. Mase gledatelja uvijek idu prema zabranjenom voću, adreanlinu, konfliktu. HTV čeka teška sudbina bugarske televizije, duga, mračna noć. </p><h2>Glavni urednik Hrvatske</h2><p>Na nizu stranačkih skupova Karamarko je najavio čistke na Prisavlju i imenovanja sebi lojalnih uredničkih kadrova.</p><h2>Mijenjamo i Radmana i zakon</h2><p>Nakon pretvaranja HRT-a u agitacijsko promidžbeni odjel, vladajući traže stalnog ravnatelja HRT-a, a mijenjat će i zakon.</p>