Maria Carlshamre Robsahm är en vaccinförnekare och f.d. politiker som tvingades lämna Folkpartiet efter att hon dömdes för bokföringsbrott, och som senare drevs ut ur även Feministiskt Initiativ.

Hon är kopplad till nätverk som satt i system att tysta borgerliga röster på Facebook genom okynnesanmälning.

Nyligen utsattes jag av otrevliga påhopp av Maria Robsahm och hennes anhängare. Hon utmålar mig som någon som idealiserar patriarkal barnmord medan hennes kommentatorer menar att jag bara kritiserar migrationspolitik då jag som invandrare ”patetiskt” söker svenskars bekräftelse. Dessa två urval av dussintals andra personangrepp och öknamn av varierande kreativitet.

Jag svarade med ett artigt inlägg som citerade deras näthat och förklarade bakgrunden. Vilket Facebook nu temporärt stängt av mig för! Ur min ursprungliga inlägg:

”När jag påpekade att dödligt våld ökat sen 1950-talet påstod hon att jag stödjer mord på barn och patriarkal kvinnomord och reciterade en märklig essä hon skrivit om döda barn.

”Låt mig i all enkelhet påpeka att den 50-talsidyll som Sanandaji vill försvara kanske inte var fullt så idyllisk….Här är ett utdrag ur min essä: De mördade barnen.

Vi har kategorierna tydligt angivna. Och det är en fruktansvärd läsning.

En pojke blev förgiftad.

En pojke och en flicka dog “genom slag med handen” och tre flickor och en pojke dog “genom slag med föremål”.

Två pojkar och en flicka utsattes för “strypning eller annan kvävning” och fyra pojkar och två flickor dränktes.

Tjugotre mördade barn i Sverige under ett enda år.

På 1950-talet. Det där decenniet som somliga nu är så nostalgiska till.”

Att skriva obehagliga dikter om mördade barn är inte ett normalt sätt att diskutera statistik, och det är psykotisk att hävda att någon gillar barnmord för att de påpekar att dödligt våld ökat sen 1950. På barnmordskald Maria Robsahms Facebook flödar näthatet:

”Tino verkar tappa det mer och mer” ”kan Tino avhålla sig från att snabbt kommunicera sin kränkthet till sin hord?” ”Det fascinerande med dom som kör ner i naziSDdiket är ju att dom bara håller kursen med gasen i botten. Sansen tycks ha drunkningsdött i bitterhet och självömkan.”

”Tino, Hanif, Teodorescu och de andra jobbar hårt på att skrämma fram fascismen till makten. Jag tycker det är avskyvärt!”

”Det känns som att de inte vet vad de gör – naivt försöker de bli accepterade av svenskar”

”Det är jag övertygad om Hans. Men, det ligger något i det Petra säger. Acceptans till vilket pris som helst, lite patetisk, om jag ska vara uppriktig.”

Är detta tonen #Jagärhär arbetar för?”

Inlägget jag stängdes av i 24 timmar för kan ni se nedan.

Det finns inget kränkande i att jag protesterar mot näthat. Facebook raderade en kommentar där jag kallade Maria Robsahm en mytoman och dömd bedragare. Jag förklarar för mina läsare att jag inte har något emot detta då min kommentar var onödig elakt och att jag respekterar Facebooks regler om god ton. För detta blir jag avstängd en gång till!

Min yttrandefrihet hotas inte av dessa avstängningar då jag har tillgång till andra plattformar för att uttrycka mig. Men är det rättvist att utsätta mig för otrevlig mobbing och sen straffa mig när jag artigt protesterar? Tycker inte Facebook att detta är väl kafkaesque?

Notera även hur Maria Robsahms läsare förtjust njuter av sin taktik att näthata, stänga av de som protesterar med okynnesanmälningar och sen håna de som klagar mot nätcensur.

Uppdatering: Några timmar efter inlägget fick jag ett medlande av Facebook där de insåg misstaget och återställde mitt konto samt kommentaren som hade varit utsatt för falsk okynnesanmälan ”This was a mistake, and we sincerely apologize for this error.” En representant för företaget kontaktade mig även personligen och bad om ursäkt, vilket jag uppskattar. Tack Facebook!