Sällan blir folk så provocerade som när jag säger att jag inte dricker. Det hetsiga grupptrycket från gymnasiet är borta, men ”kom igen ta ett glas bara” är desto vanligare.

Jag är alltid snabb med att nämna att jag är nykterist på nya arbetsplatser och till nya bekantskaper. Så att det inte blir en chock när jag inte beställer in en öl när vi är ute. Jag har gjort klart för mina vänner att jag inte är med och ger bort alkohol som present till kolleger och liknande. Vi kan inte ta för givet att alla dricker och vi har ingen aning om hens relation till alkohol.

LÄS ÄVEN: Man ska inte behöva växa upp och önska att man är blond för att duga

Jag har varit bjuden på flera tillställningar där det inte ens serverats alkoholfria alternativ. I Sverige tycker vi att det är okej att tonåringar blir fulla så länge de är "duktiga" och ringer om att bli hämtade. Det är inte bra att uppmuntra barn att dricka. Och det blir inte bättre för att det alltid varit så. Vi måste våga ifrågasätta den svenska alkoholkulturen.

Jag har jobbat i garderob på nattklubb. Jag har sett på nära håll hur människor förändras från att de lämnar in sin jacka tills de hämtar ut den. Det har varit mildare situationer där en tjej gav mig 500 kronor i dricks när hon hämtade ut sin jacka, som jag stoppade tillbaka. Min chef sa att det var första gången hon såg en anställd göra så. Jag svarade att tjejen är ju inte i sitt normala tillstånd, varför ska jag utnyttja det? Hon hade ju aldrig gett mig 500-lappen tidigare under kvällen. Men jag har också blivit vittne till situationer där tjejer som inte ens kan stå raggas upp i garderobskön, flera gånger försvinner de innan tjejen ens hunnit fram för att hämta ut sin jacka.

Ofta undrade jag hur det gick för de här tjejerna. Det blev en återkommande tanke som plågade mig tills jag inte klarade av det mer och sa upp mig. Tunnelbaneresan hem sex på morgonen efter ett arbetspass när alla är stupfulla, skriker och röker i vagnen är inget jag saknat heller. Eller att promenera hem en kall och mörk februarimorgon med en handfull påverkade killar bakom mig.

LÄS ÄVEN: Vem vill erkänna att man är fängslad i ett fritt land?

Var försvinner all vett och etikett när man dricker? Slussen en lördagsmorgon när perrongen är full av McDonald's-påsar och spyor. Vill personerna må så där dåligt? Tycker de verkligen att det är coolt att de inte minns vad som hände i går och namnet på personen de strulade med? Hur de kom hem? Och folk undrar varför jag inte dricker. Numera frågar jag alltid tillbaka: Varför dricker du?

Jag har aldrig behövt få i mig någonting för att ha kul, jag är ändå den som låter högst och dansar mest. När jag går ut med mina vänner är det alltid minst en i sällskapet som brukar säga: ”vad skönt att du inte dricker, då gör inte jag heller det”. Personligen kan jag inte tänka mig något värre än att få i mig något som gör att jag inte är i 100 procent kontroll av min kropp och handlingar.

”Du dricker inte sa du?” Nej precis. ”Du röker inte, har inte sex heller då antar jag? Sån där duktig tjej som inte lever livet fullt ut?” Jag röker inte, men jag lever livet fullt ut. Det är exakt det jag gör när jag väljer att avstå från alkohol.