Sosiaalisessa mediassa on helppo jakaa sisältöjä nopeasti suurellekin yleisölle, mutta poliisi muistuttaa, että siinä voi syyllistyä helposti rikokseen.

Jos epäilee rikosta, ei epäillyn syyllisen tuntomerkkejä saati kuvaa kannata jakaa sosiaalisessa mediassa, sillä silloin voi itse syyllistyä laittomuuksiin. MOSTPHOTOS

Maanantaina sosiaalisessa mediassa levisi julkaisu, jossa etsittiin alaikäistä, mahdollisesti eläinrääkkäykseen syyllistynyttä henkilöä. Julkaisussa kerrottiin henkilön arvioitu ikä ja muita tunnistetietoja. Myöhemmin julkaisu poistettiin. Samanlaisia tapauksia tulee sosiaalisen median käyttäjille usein vastaan: Tietääkö joku, oletteko nähneet, huomasitteko tämän, tunteeko joku tämän ihmisen ja niin edelleen.

Erilaiset Facebook-ryhmät ovat antaneet ihmisille mahdollisuuden jakaa ja etsiä tietoa nopeasti, mutta joissakin tapauksissa kannattaisi noudattaa varovaisuutta.

Jos huomaa ohikulkiessaan jonkun tuntemattoman toimivan vastoin lakia, kannattaako asiasta jakaa tietoa sosiaalisen median ryhmässä tekijän tuntomerkkien kera? Ei, on poliisin lyhyt vastaus.

Rikoskomisario Marko ”Fobba” Forssin mukaan edellä mainitun kaltaiset somejaot eivät ole uusi ilmiö, vaan vastaavista on vuosien varrella useitakin esimerkkejä. Usein tekijän kuvauksen ja jopa kuvan sosiaaliseen mediaan jakava ihminen voikin syyllistyä kenties tietämättään rikokseen.

– Aika vähissä ovat ne tilanteet, joissa tietoja kannattaa julkaista. Jos viesti on kirjoitettu häpäisytarkoituksessa tai se sisältää yksityiselämän piiriin liittyvää tietoa, niin se, että henkilö on tunnistettavissa, voi täyttää rikoksen tunnusmerkistön, Forss kertoo.

Hän kommentoi asiaa yleisellä tasolla, eikä ota kantaa alussa mainittuun julkaisuun.

Muutama vuosi sitten hyvinkääläinen Teboil-yrittäjä hermostui bensavarkaisiin ja asetti bensapumppujen läheisyyteen varoittavat laput: bensavarkaista jaetaan valvontakamerakuvat sosiaaliseen mediaan. Varkaat eivät lappuja hätkähtäneet, mutta kun kuva epäillystä vorosta päätyi sosiaaliseen mediaan, joutui yrittäjä lopulta itse maksumieheksi.

Valvontakamerakuviin ja sitä kautta sosiaalisen median jakoihin päätynyt mies oli haastanut yrittäjän oikeuteen kuvansa levittämisestä. Oikeus katsoi yrittäjän syyllistyneen yksityiselämää loukkaavan tiedon levittämiseen.

Yhteys poliisiin

Rikosta epäillessä tulisi Forssin mukaan ottaa yhteys poliisiin, eikä alkaa itse leikkiä salapoliisia sosiaalisen median ryhmissä.

– Vuosikausia olemme kertoneet, että jos on tapahtunut jokin rikos ja halutaan selvittää epäillyn henkilöllisyys tai saada hänet kiinni, on se poliisin tehtävä. Poliisi on se ensisijainen taho näissä asioissa, eikä se, että jossain sosiaalisen median ryhmässä tunnistellaan ihmisiä, Forss summaa.

Forss muistuttaa, että syyttömyysolettamaa ei sovi unohtaa. Rikosasioita epäillessä jokaista epäiltyäkin on pidettävä syyttömänä, kunnes toisin todistetaan.

– Syyttömyysolettama on muistettava. Oikeuskäytännössä tällaisista on vähäisiä esimerkkejä, mutta tietoja jakaessa asia voi kääntyä niin, että julkaisija joutuu itse tuomiolle. Lähtökohta on se, että poliisi julkaisee epäillyn tuntomerkkejä tai kuvia ja pyrkii tunnistamaan tämän.

Forssin mukaan monella sosiaalisessa mediassa on vilpitön tarkoitus vain jakaa tietoa ja saada asia hoidetuksi, mutta Forss muistuttaa, että näistä syntyy harvoin hyvää tai rakentavaa keskustelua.

– Jos henkilön nimi ja muut tiedot tiedetään, kuulostaa näiden julkaisu enemmänkin häpäisytarkoituksessa tapahtuvalta kuin siltä, että haluttaisiin selvittää tapahtunut rikos ja turvata omat oikeudet, Forss sanoo.

– Monissa tapauksissa ymmärtää, että kirjoittajalla kuohuvat tunteet, mutta en tiedä, ymmärtääkö kirjoittaja aina sitä, että teksti tulee tosiaan kaikkien nähtäville.