Televisiottomassa taloudessa vieraantuu mainosten maailmasta. On-demand- katselu alkaa nopeasti tuntua ainoalta koskaan vallinneelta tavalta käyttää viihdettä.

Elokuvateatterit palauttavat maan pinnalle tässä suhteessa. Mainokset ennen elokuvia näyttävät käsittämättömiltä: miten kukaan voi aliarvioida ihmisiä niin törkeästi, että tekee tällaisia mainoksia ja uskoo niiden vaikuttavan mitenkään? Harva mainos kuitenkaan aiheuttaa sellaista silmät-kiinni-ja-sormet-korviin-reaktiota kuin Cheekin ja Finnairin ”Löydä itsesi kaukana kaikesta”-tunnerunkkailu.

Tyhjä muovimuki ohittaa tuulessa ruotsinlaivan kannen kaatuneen tuolin. Epäterävä kuva kaupungin valoista yössä. ”Ihminen jaksaa pitkälle ja pystyy vetämään ittsenä ihan äärirajoille saakka”, pohtii Cheek ja tiputtelee Paulo Coelho-henkisiä tyhjiä liibalaaba-lauseita parin tuskallisen minuutin ajan.

Elokuvaa on vaikea katsoa, kun silmät vuotavat verta.

Cheek on hahmona toki ärsyttävä. Playboy-roolin, valtavien aurinkolasien ja valkaistujen hampaiden takaa kuitenkin löytyy täysin tyhjäpäinen kaveri – tai ainakin sellaisen roolia vetävä hahmo. Vaarallisimpia eivät ole tyhmät ihmiset vaan fiksut ihmiset, jotka esittävät tyhmää. En vielä tiedä, kumpaan kategoriaan Cheek kuuluu.

Cheekin hahmoa oleellisempaa on kuitenkin se haltuunotto, jota tämä edustaa. Cheekin ”musiikkia” ei pitäisi kutsua rapiksi. Se on loukkaus koko hip-hop-kulttuurille, joka syntyi 1970-luvulla Etelä-Bronxissa, mustan väestön asuttamassa ghetossa. Hip-hop-kulttuuri syntyi vastalauseena kapitalismille, sorrolle ja politiikan epätasa-arvolle. Siihen kuuluivat olennaisina osina graffitit, paremmin breakdancena tunnettu b-boy-tanssityyli ja rap. Poliittiset sanoitukset ovat olleen keskeinen osa rap-musiikkia sen syntyhetkistä saakka.

Kapitalistisille markkinoille on ominaista ottaa vastakulttuurin keinot, pestä ne puhtaaksi poliittisesta sisällöstä ja ottaa ne omiin käyttötarkoituksiinsa. Cheek edustaa materialistista ja kapitalismikeskeistä ajattelutapaa ja käyttää vastakulttuurin keinoja häikäilemättä oman egonsa korostamiseen ja vaurautensa kartuttamiseen. Ylen laskelmien mukaan Cheekin Olympiastadion-keikat tuottivat voittoa vähintään 4,5 miljoonaa euroa.

Musiikillisesti Cheek on tietysti täyttä kuraa. Sanoitukset ovat tyyliä: ”Jos et mun tyylii tajuu, se meinaa että sulla ei oo tyylitajuu.” Artisti antoi myös unohtumattoman freestyle-esityksensä vuoden 2012 itsenäisyyspäivän juhlien suorassa lähetyksessä. Cheekin poliittinen analyysi oli: ”Mikä sen parempaa kuin itsenäistä Suomea yhdessä rakentaa. Teema: teot ja työt. Jaksakaa pakertaa. Vaik välil masentaa.” Miltei enemmän kuin pätkätyöstä toiseen raahautuminen masentaa se, että Cheekin kaltainen opprtunistikapitalisti hyväksikäyttää vastakulttuurin keinoja edistääkseen oikeistolaista politiikkaa ja rikastuu siinä sivussa.

Paljon Cheekin musiikista ja tämän edustamasta politiikasta kertoo myös se, että Kokoomuksen riveissä diggaillaan Cheekiä avoimesti. Pääministeri Alexander Stubb trendikkäästi twiittaa jatkuvasti siitä, kuinka kovaa artistin musa ministerille pärisee. Myös Kimmo Sasi osoitti tukensa kapitalismin kultapojulle twiittaamalla ”Cheek on osoittanut Arhinmäelle kuinka pihalla vasemmistoliitto on nuorison ajattelutavasta. Rap on rettelöintiä parempaa.”

Sasi hei, rap on vastarintaa. Cheek-viha ei kohdistu pelkästään yksittäiseen artistiin vaan tämän edustamaan kulttuurilliseen haltuunottoon. Tietysti kapitalismi on Cheekiä suurempi ongelma, mutta vastarinnan cheekkiytymistä vastaan taisteleminen on sekin olennaista. On tietysti mukavampaa lukea ”uutisia” Cheekin mielettömästä fiiliksestä keikan jälkeen (miljonäärin on helppo hymyillä) kuin sossun syrjivistä käytännöistä toimeentulotukipäätösten suhteen. Mutta mitä enemmän annamme välineitämme taistelutta kapitalistien käyttöön, sitä helpompi meitä on sumuttaa unohtamaan todelliset kamppailut ja vastarinnan keinot.

Rettelöimään ja vastarinnan rappia kuulemaan pääsee esimerkiksi 27.9. Helsingissä A-ryhmän 0 % porvari-bileissä. Esiintymässä mm. Hannibal sekä Laineen Kasperi & Palava Kaupunki. Stay tuned.