En kirjoita tätä blogausta mielelläni. Mutta toisaalta koen, että äänestäjen kuluttajansuojan nimissä minun on pakko sanoa aiheesta jotain.

Kyse on politiikasta, kirjallisuuden ja kulttuurin elinehdoista sekä henkilökohtaisesta elämänhistoriasta. Kyse on Euroopan parlamentin vaaleista, jotka tätä kirjoittaessani ovat käynnissä.

Kuten moni tietää, olen entinen vihreä, ja työskennellyt myös politiikan ytimessä Vihreän eduskuntaryhmän lainsäädäntö- ja eduskuntasihteerinä.

Nykyään en enää tue Vihreitä. Vihreät ajavat monia minulle tärkeitä asioita, mutta niin tekevät, onneksi, monien muidenkin puolueiden poliitikot. Esimerkiksi vastuullista ympäristöpolitiikkaa, seksuaalivähemmistöjen oikeuksia ja yleensäkin ihmisoikeusmyönteistä politiikkaa kannattavia toimijoita löytyy Perussuomalaisia lukuun ottamatta kaikista puolueista.

Huomattavan suuri osa luovasta luokasta, kirjailijoista, muusikoista, journalisteista, taiteilijoista ja kulttuurialoilla työskentelevistä äänestää Vihreitä. Minusta tuntuu, että monet heistä eivät seuraa mitä Vihreät poliitikot oikeasti tekevät, vaan äänestävät jonkinlaisen lifestyle-tuntuman perusteella. Tilanne on nurinkurinen monessakin mielessä.

Kyse on ennen kaikkea tekijänoikeuksista. Enemmän kuin missään muussa eduskuntapuolueessa, Vihreissä on politiikkoja, joiden politiikan ytimessä on piraattiaate, luovien alojen duunarien ja yrittäjien aseman heikentäminen, heidän oikeuksiensa alasajo ja heidän omaisuutensa sosialisointi.

Muutama esimerkki.

Jokin aika sitten Vihreän eduskuntaryhmän varapuheenjohtaja Oras Tynkkynen kirjoitti ”avoimen kirjeen” ulkomaankauppaministeri Stubbille ja toivoi ministerin korjaavan vakavan epäkohdan: Kotimaista kirjallisuutta ei voi ostaa nettikirjakauppa Amazonista. Tynkkynen oli omien sanojensa mukaan edistämässä suomalaista kirjallisuutta.

Menin sanattomaksi.

Samaan aikaan nimittäin kaikki kirjallisuuden alan toimijat (kirjailijat, kääntäjät, kustantajat, kirjakauppiaat) koko Euroopassa vaativat yhdessä EU-tason toimia, jotta veroparatiisiyritys Amazon saataisiin kuriin. Maailman suurin nettikirjakauppa Amazon on veroparatiisien kautta toimintaansa pyörittävä veronkiertäjä, joka voi myydä kirjoja rehellisiä kauppiaita halvemmalla, koska se ei käytännössä maksa veroja ollenkaan. Isossa-Britanniassa kerättiin jokin aika sitten 100 000 ihmisen adressi, jossa vaadittiin toimia tämän koko kirjallisuusalaa näivettävän nettifirman saamiseksi kuriin. Pelisääntöjen pitää olla samat kaikille. Amazon tunnetaan myös siitä, että se myi pitkään tappiolla ja polkuhintaan e-kirjoja myydäkseen varsinaista tuotettaan Kindle-lukulaitetta. Jokin aika sitten paljastui, että Amazon on käyttänyt uusnatseja vartijoina varastoillaan Saksassa. Ja tämän yrityksen etujen puolesta Oras Tynkkynen siis aktiivisesti lobbaa. Toinen Vihreä piraatti, entinen kansanedustaja Jyrki Kasvi työskentelee nykyään päätoimisesti teknologiafirmojen lobbarina.

Amazonin toiminta on malliesimerkki siitä, mitä tällä hetkellä tapahtuu. Internet-operaattorit, teknologian laitevalmistajat ja Googlen ja Facebookin kaltaiset nettiyritykset tarvitsevat luovien alojen tekijöiden teoksia liiketoimintaansa, mutta haluavat saada ne käyttöönsä mahdollisimman halvalla, mielellään ilmaiseksi. Teosten tekijöiden ja luovien alojen yritysten näkökulmasta yksi maailman menestyneimmistä suuryrityksistä, Google, on loiseläjä, parasiitti, joka tekee rahaa toisten teoksilla lupaa kysymättä ja mitään maksamatta. Google kierrättää, indeksoi ja myy mainoksia netissä olevaan materiaaliin; samoilla apajilla ovat Facebook, Yahoo ja monet muut vastaavat mainosrahoitteiset nettitoimijat. Ne myös lobbaavat päättäjiä miljoonabudjeteilla Washingtonissa ja Brysselissä tekijänoikeuksien suojan heikentämiseksi. Google News ja Google Books ovat hyviä esimerkkejä parasiittibisneksestä, kotimainen Ampparit.com on samanlainen.

Netissä leviävä tekijänoikeusvastainen kohkaaminen on lähes aina näiden teknologiayritysten etujen mukaista. Usein asialla ovat hyödylliset idiootit, jotka tuskin tajuavat mitä ovat tekemässä. Näin oli myös eduskunnassa parhaillaan käsittelyssä olevan ”Järkeä tekijänoikeuslakiin” -kansalaisaloitteen suhteen. Aloitteen merkittävin taloudellinen seuraushan olisi ollut se, että laittomat tv-ohjelmien nettitallennuspalvelut olisivat muuttuneet laillisiksi. Teknologiafirmat olisivat voineet hyödyntää luovan työn tekijöiden teoksia maksamatta näille mitään. Miljoonien tulonsiirto tekijöiltä yrityksille, jotka eivät millään tavalla osallistu teosten tekemiseen. Aloitetta markkinoitiin suoranaisella valehtelulla, esittämällä paikkansa pitämättömiä tietoja tekijänoikeuslain sisällöstä ja ehdotettujen muutosten vaikutuksista. 50 000 luovan alan tekijää edustava Tekijäfoorumi tuomitsi aloitteen, joka toteutuessaan olisi katastrofi monella alla. Tietokirjojen julkaiseminen ja apurahoitus esimerkiksi loppuisi käytännössä kokonaan, samoin katoaisivat useat kulttuurialojen palkinnot (esim. Finlandia-palkinnot), jotka rahoitetaan tekijänoikeusvaroin.

Iso joukko vihreitä poliitikkoja kannatti kansalaisaloitetta ja kampanjoi aktiivisesti sen puolesta, esimerkiksi Jyrki Kasvi, Oras Tynkkynen, Otso Kivekäs, Maria Ohisalo, Jaakko Stenhäll, Erkki Perälä, Hanna Kuusela, Jukka Relander ja monet, monet muut. Vasemmistoliitosta mukana olivat esimerkiksi Li Andersson ja Dan Koivulaakso; myös Vasemmistoliitossa vaikuttaa aggressiivinen ja äänekäs piraattifraktio.

Toinen esimerkki. Tynkkysen, Osmo Soininvaaran ja Kasvin johdolla Vihreät ovat hyvällä menestyksellä kampanjoineet yksityisen kopioinnin hyvitysmaksua vastaan. Taustaksi (anteeksi juridinen raskaus): teoksen tekijän päätäntävaltaa teokseensa on rajoitettu niin, että laillisesta lähteestä hankitusta teoksesta saa tehdä yksityisesti, perhepiirissä, muutaman kopion. Saa esimerkiksi kopioida tietokoneelle musiikkia ostamaltaan CD-levyltä tai kopioida tietokoneelle ostamansa e-kirjan myös älypuhelimeensa. Tästä tekijän omaisuuteen ja päätäntävaltaan puuttumisesta on säädetty korvaukseksi yksityisen kopioinnin hyvitysmaksu. Suomessa sitä kerätään tallennuslaitteista, kuluttajan kannalta kyseessä on häviävän pieni lisä laitteen hintaan. Kenellekään tuskin on yllätys, että nettikaupppa Verkkokauppa.com rahoittaa hyvitysmaksun vastaisia kampanjoita.

Vihreät ovat tehneet puoluehallituksessaan hyvitysmaksuvastaisen päätöksen ja puolueen ministerit äänestäneet sen mukaan valtioneuvostossa. Maksukertymä on muutamassa vuodessa romahtanut niin alas, että Suomen valtio rikkoo tällä hetkellä direktiiviä, jolla asiasta säädetään. Hyvitysmaksuvaroista kerätään mm. Kirjallisuuden edistämiskeskuksen apurahat. Ne ovat parissa vuodessa puolittuneet. Jokainen kirjailija, joka äsken sai kielteisen apurahapäätöksen Kirjallisuuden edistämiskeskukselta, voi lähettää kiitosviestin Vihreiden puoluetoimistolle. Saman voivat tehdä esimerkiksi dokumentti- lyhytelokuvien tekijät, audiovisuaalisella puolella tulojen romahdus on ollut vielä paljon hurjempi kuin kirjailijoilla.

Olin Vihreän eduskuntaryhmän lainsäädäntösihteerinä vuonna 2005, kun tekijänoikeuslakia viimeksi uudistettiin merkittävästi. Tynkkynen, Kasvi ja monet muut ajoivat aggressiivisesti tekijöiden asemaa heikentävää piraattilinjaa. Silloin heitä vastassa oli vielä useita kulttuurimyönteisiä vihreitä poliitikkoja, kuten Irina Krohn ja Erkki Pulliainen. He eivät ole enää politiikassa, ja Vihreiden linja on nykyään käytännössä hyvin lähellä Piraattipuolueen linjaa. Myös Vihreiden nykyinen puheenjohtaja Ville Niinistö kannattaa piraattiaatetta. Viime kuntavaaleissa useita Piraattipuolueen toimijoita siirtyi Vihreisiin. Vihreissä vaikuttava kulttuuriväki sen sijaan alkoi poistua, esimerkiksi elokuvaohjaaja Kaisa Rastimo siirtyi SDP:n jäseneksi. Myös minä huomasin, ettei Vihreät ole enää minun puolueeni (en ole nykyään minkään puolueen jäsen.)

Loppupeleissä kyse on äänestäjien kuluttajansuojasta. Kuinka moni Vihreitä äänestävä kirjailija, muusikko, toimittaja, taiteilija, kulttuurin ystävä tai luovan alan duunari tai yrittäjä edes tietää, että Ruotsin Piraattipuolueen MEPit ovat Vihreän europarlamenttiryhmän jäseniä ja ryhmän politiikka europarlamentissa on ollut sen mukaista? EU-parlamentti päättää merkittävästä osasta tekijänoikeuslainsäädäntöä ja kohta valittavat MEPit tulevat ratkaisemaan tulossa olevien muutosten sisällön.