Kansalaisjärjestöjen antamien mikrolainojen tarkoitus oli nostaa miljoonia ihmisiä köyhyydestä kehitysmaissa. Joillekin ihmisille niistä on kuitenkin syntynyt vaikea velkakierre. Bangladeshissa jotkut lainanottajat ovat joutuneet myymään elimiään maksaakseen lainat takaisin, kertoo BBC.

Mikrolainoituksessa annetaan pieniä lainoja, joilla tuetaan esimerkiksi pienyrittäjiä alkuun. Lainoja on annettu erityisesti naisten aseman kohentamiseen. Osalla lainat ovat kääntyneet kuitenkin painajaisiksi, kun takaisinmaksu ei ole onnistunut. Joillain on useita päällekäisiä mikrolainoja, joita on otettu maksamaan takaisin edellisiä.

Munuainen ja terveys meni

Mohammad Akhtar Alamin vatsassa on 15-senttinen arpi kohdassa, josta munuainen on poistettu.

– Olin hyvin köyhä, ja minulla oli lainoja seitsemästä–kahdeksasta kansalaisjärjestöstä. Olin velkaa noin 100 000 takaa (noin tuhat euroa) enkä pystynyt palauttamaan rahoja kansalaisjärjestöille. Yritin myydä huonekaluja ja keittovälineitä, jotta oisin voinut palauttaa rahat, Alam kertoo.

Alam joutui kierteeseen lainattuaan rahaa ensimmäiseltä järjestöltä, ja kun ei pystynyt maksamaan sitä, hän lainasi seuraavalta – ja sitä seuraavalta, kunnes lainoja oli kestämättömästi. Hän tapasi elinkaupan välittäjämiehen, joka lupasi hänelle 400 000 takaa (reilut 4 600 euroa) munuaisesta.

Alam palasi dhakalaisesta yksityissairaalasta 17 päivää myöhemmin, yhtä munuaista köyhempänä, ja luvatuista rahoistakin hän sai vain murto-osan.

– Koska olemme köyhiä ja avuttomia, siksi meidän täytyy tehdä näin, Alam selittää.

Laittomasta elinkaupasta seuraa kuitenkin entistä suurempia ongelmia. Elimiään myyvät eivät saa kunnollista jälkihoitoa ja heillä on erilaisia terveysongelmia. Monet eivät myöskään pysty enää tekemään fyysisesti raskasta työtä, mistä seuraa lisäongelmia elannon hankkimisessa.

Varjopuoli unohtunut

Mikrolainoja on hehkutettu miljoonien köyhien pelastajana – ja miljoonia ne ovatkin kiistatta auttaneet. Asiantuntijat kuitenkin huomauttavat, että varjopuolta ei ole huomioitu tarpeeksi.

– Monien ihmisten lainat kansalaisjärjestöiltä ovat kerrostuneet kontrolloimattomiksi, sanoo Michiganin osavaltion yliopiston professori Monir Moniruzzaman.

Professori on tutkinut Bangladeshin laitonta elinkauppaa 12 vuotta. Hänen mukaansa osa ihmisistä kokee, ettei heillä ole enää muuta mahdollisuutta lainojensa maksuun.

– Yksi myyjistä sanoi, että hän lähti kylästään vuoden ajaksi, koska ei pystynyt enää kohtaamaan kansalaisjärjestön virkailijoita, Moniruzzaman sanoo.

– Kansalaisjärjestöjen sosiaalinen ja taloudellinen paine oli kestämätöntä, joten hän päätti myydä munuaisensa maksaakseen lainansa pois.

Kansalaisjärjestöt kiistävät, että lainoilla ja elinkaupalla olisi yhteyttä tai että he painostaisivat ihmisiä maksamaan lainojaan takaisin. Järjestöt kuitenkin tunnustavat, että on mahdotonta selvittää, onko lainanhakijalla lainoja jo muista järjestöistä.

Yhden järjestön edustaja myöntää, että kolmasosalla heidän 4,3 miljoonasta lainajastaan on useampia lainoja.

– On mahdollista löytää ihmisiä, jotka ottavat kolme lainaa eri järjestöistä. Bangladeshin mikrolainajärjestöissä on 30 prosenttia päällekäisyyksiä, sanoo Mohamed Ariful Hoq BRAC-järjestöstä.