Harminc éve indult útjára, és azóta is népszerű Afrikában az a különös felvágott, amit magyar szalámi néven kínálnak, noha jó érzéssel se magyarnak, se szaláminak nem neveznénk. A főzött hústermék Magyarországon szokatlan állaga ellenére Kenyában igazi prémiumterméknek számít, és ugyan még az afrikai húsgyár is elismeri, hogy csak nevében magyar, egy titokzatos mesterhentes magyarázatot adhat az eredetére.

"Szalámi, szalámi" - ízlelgeti a szavakat Florence, a kenyai családanya, mint ha valami teljesen új fogalommal ismerkedne. "A szuahéli salamu szóra emlékeztet, ami azt jelenti, üdvözlet. De ha jól értem, ez valami étel. Gondolom, valami sajtféle lehet." Hogy húsból van? Az asszony nagyot kacag. "Milyen kínos, hogy még ezt sem tudtam."

Pedig Florence nem valamelyik eldugott afrikai falu szülötte, a kenyai fővárosban, Nairobiban, Kelet-Afrika egyik legfontosabb gazdasági és kereskedelmi központjában él, és mivel a médiában dolgozik, meglehetősen tájékozott. Zavarát így csak tovább növeli, hogy a mellette üldögélő, szintén kenyai fiatalember, Kenneth lelkesen jelenti be: ő imádja a szalámit, és gyakran vásárolja is. Mi több, a magyar szalámi a kedvence.

Florence és Kenneth több mint 5600 kilométerre él Magyarországtól, és bár csak egyikük hallott róla, mindketten akkor vásárolnak "magyar szalámit", amikor csak a kedvük tartja. Nairobi bevásárlóközpontjainak húspultjain ugyanis a helyi felvágottak között mindenhol ott virít a félreérthetetlen felirat: "Hungarian salami". Mégsem meglepő, hogy egyikük sem ismer rá, amikor egy csomag Szegeden készített téliszalámit adok a kezükbe: az eredeti ugyanis még csak nem is hasonlít arra, amit megszokhattak. A Kenyában gyártott Hungarian salami apró párizsikarikákra hajazó, fóliacsomagban csúszkáló, előre megfőzött halvány rózsaszín dolog.

Kellett egy különleges név

Bár Magyarország az elmúlt években egyre nagyobb hangsúlyt fordít arra, hogy új partnereket és piacokat találjon többek között Afrikában, a kenyai "magyar szalámi" nem ennek a törekvésnek az eredménye. A magyar név már három évtizede töretlen sztár az afrikai polcokon - legalábbis ezt állítja a felvágottat gyártó kenyai cég, a Farmer's Choice. A húsipari óriás, amelynek virslijei, sonkái, felvágottjai minden komolyabb kenyai üzletben megtalálhatók, az Origo megkeresésére készségesen elmagyarázta, miért éppen magyarnak hívják a magyarok számára meglehetősen idegennek tűnő terméket.

"Mintegy harminc évvel ezelőtt a cégünknek még nem volt elegendő húsipari szakértelme, ezért európai hentesek szolgálatait vettük igénybe" - magyarázta Michael Godfrey, a Farmer's Choice minőségbiztosítási igazgatója, aki húsz éve dolgozik a cégnél. Az igazgató szerint a három évtizede behívott szakemberek között volt egy magyar mesterhentes is, aki magával hozta a magyar szalámirecepteket és a magyar fűszerezés titkait is. "Vele fejlesztettük ki ezt a terméket, és mivel jelezni akartuk a fogyasztók felé, hogy egy különleges, minőségi termékről van szó, egy különleges nevet is adni akartunk neki: így lett a termék Hungarian salami.

Hogy mi volt a neve a rejtélyes magyar hentesnek, azt Godfrey úr nem tudta elárulni, mivel az illető már nem dolgozott a cégnél, amikor ő odakerült. De az igazgató attól sem jött zavarba, hogy szembesítettük vele: főzött felvágottja egyáltalán nem hasonlít a magyar szalámimesterek remekeire. "Igen, tudjuk, hogy a Magyarországon gyártott szalámik sokkal fűszeresebbek, szárazabbak, darabosabb szerkezetűek. De a csapatunk úgy gondolta, hogy nem lemásolni akarunk valamit, mert az nem teljesítené a kenyai fogyasztók elvárásait, inkább valami egyedit hoztunk létre."

Nem az országról szól

Godfrey az Origónak azt mondta, hogy a kenyai ízlés nagyon kevert, ezért az eredeti magyar szalámikat valószínűleg nem is vették volna annyira a helyiek. Bár ez a spekuláció egy magyar konyhához szokott ember számára elég hihetetlennek tűnt, egy rögtönzött teszt az afrikai húsgyárost igazolta. Nairobiban körülbelül egy tucat kenyaival kóstoltattuk meg a náluk kapható Hungarian salamit és egy csomag Magyarországról hozott téliszalámit, hogy összehasonlítsák az ízeket. Meglepő módon a tesztalanyok többsége a puhább, ízetlenebb, párizsiszerű kenyai változat mellett tette le a voksát, bár voltak olyanok is, akik szerint a kettő együtt fogyasztva az igazi. A Magyarországon gyártott téliszalámit az afrikai konyhához szokott helyiek túl sósnak, túl intenzívnek, túl zsírosnak találták.

"Számunkra persze a kenyai magyar szalámi is különlegességnek számít" - magyarázta egy kenyai asszony, Edna, aki a saját bevallása szerint szintén a termék nagy rajongója. "Az átlag szalámi 100 grammját a boltban legfeljebb 50 kenyai shillingért (130 forint) adják. Minden, ami 100 schilling (260 forint) felett van, az ebben az országban már különlegesség, luxus. A 200 grammos, csomagolt Hungarian salami pedig 270 shilling, vagyis igazi prémiumtermék." Ő mégsem szívesen mond le róla: "Drága, de jó, tízes skálán nyolcasnak mondanám, és nagyon szeretem. Eszem kenyéren, szendvicsnek, vagy ha ínyencségre vágyom, akár magában is."

Látva a meglepetésemet, azért megnyugtattak, hogy a Magyarországról hozott változat kudarca nem Magyarország kudarca. "Itt senki nem kapcsolja össze a magyar szalámi nevet azzal, hogy létezik egy azonos nevű ország is" - mondta Kenneth. "Különben is, én azt hittem, hogy a magyarok a halat szeretik, amit a tengerben halásznak" - tette hozzá aztán. Edna szerint a dolog azzal el is van intézve, hogy a Hungarian salamira rá van írva: "Made in Kenya". Innentől senki nem gondol külföldi országra: a Hungarian csak egy jól megjegyezhető név, ami ráadásul összecseng azzal, ha valaki éhes, azaz angolul hungry.