By Augustin Radu In intamplari adevarate, pasiuni, pofta de viata, povesti lungi, yellowish

acest text contine anumite cuvinte vulgare, descrieri detaliate, marturisiri intime. daca esti genul care se oripileaza cand aude cuvantul pula sau consideri nepotrivita povestirea unor detalii atat de personale iti recomand sa apesi cruciulita din coltul din dreapta al browserului si sa iti faci o cruce mare urmata de trei scuipaturi si clasicul “piei satana!”. anumite nume si date au fost foarte putin modificate pentru a proteja identitatea personajelor. in continuare Draganica, Varu Marin, varu Valentin, Gogosaru’, Catalin Dopu, Costel alu’ Lili, ionel alu’ Lili, Tanti Geta Telefonista sunt adevarati si palpabili. lectura placuta si rabdare .

totul e adevarat, fara cuvinte, fara detalii…….

Greu de crezut dar candva am fost virgin, nu am ales eu asta, asa a fost randuit. Provin dintr-un sat unde sa te culci cu o fata fara sa o iei de sotie era mai grav decat o crima impotriva umanitatii. Mama m-a tinut departe de tentatii dandu-mi exemple nenumarate de fete care “au venit cu burta la gura” acasa facandu-si de rusine familia. Nu prea intelegeam eu cum e chestia asta cu burta la gura, cunostintele mele in materie de sex se limitau la ce reusisem sa mai fur, asa, privind cu coada ochiului la cainii de si-o trageau pe marginea soselei, la vaca dusa la vacar care din exces de zel ii tinea coada ridicata pentru a-i facilita boului de bou intromisiunea si pentru a-si primi binemeritatea jumate’ de tuica pentru inseminarea “asistata”.

Am vrut sa fur cateva scheme de facut sex si de la calul Gigi al lui Varu Marin insa sincer, imi cam starnea complexe de inferioritate incat am preferat sa ma tin departe, am zis sa respect proportiile totusi.

In materie de sex la mine in sat era un fel de Area 51, desi sunt sigur ca multi dintre oameni faceau asta noapte de noapte nimeni nu voia sa dea detalii astfel incat aveam 15 ani si tot ce stiam despre sex era din auzite, nu intelegeam de ce ar dori cineva sa faca ceva atat de extrem si periculos.

Periculos pentru ca existau multe povesti pe care dupa ce le-am auzit mi-am jurat ca nu voi mai face sex niciodata. Una dintre povesti , auzita de la Draganica, un copil de la Bucuresti venit in vacanta la bunici, cea mai inspamantatoare si care m-a tinut departe de fete si pasarica lor naucitoare multa vreme, spunea ca exista anumite fete care atunci cand vor sa faca sex cu tine se reped sa ti-o suga!

Si ca iti sug maduva spinarii astfel incat ramai paralizat in scaun cu rotile toata viata, ba mai mult, toti vor sti de ce esti handicapat si vei ajunge de rasul curcilor. Imi era asa de frica ca nu cumva prima fata cu care voi face sex sa se repeada sa ma lase fara maduva spinarii incat ma gandeam cum sa o abordez, cum sa o intreb daca e genul care suge, sa stiu cum sa ma feresc.

Dupa ce am dezbatut la scoala cu alti colegi de generala problema unii au zis ca au auzit totusi ca nu e chiar asa rau sa ti-o suga dar trebuie sa strangi tare din cur ca sa nu te lase fara maduva astfel incat, in pauze ne adunam in curtea scolii langa magazia de lemne si faceam concurs care poate sa isi tina bucile inclestate cat mai mult timp. Dupa o vreme, Catalin zis Dopu ( i se spunea dopu pentru ca era mic de inaltime si fara gat incat semana cu un dop de vermut) a venit cu o teza interesanta: ” ba, ce paralitici suntem, pai cine zice ca trebuie sa ne-o tragem cu tipe care vor sa o suga, am auzit de la varumiu din Slobozia ca la ei sunt unele care o iau in gura pe bani, deci nu are cum sa fie periculos”

Printre primele mele dileme filozofice s-a aflat si diferenta dintre supt si luat in gura, ma gandeam ca daca suptul implica “vidarea” asa cum vazusem eu la nea Gogosaru camionagiul de la CAP ca tragea din furtun cand fura motorina s-o dea pe bautura, luatul in gura e asa, ceva static, ti-o ia in gura si sta asa nemiscata cu ea, la fel ca pe o acadea…..

Si ma gandeam, cum frate sa fie barbati atat de retardati incat sa se lase pacaliti de o femeie sa le-o suga si sa ramana paralizati toata viata cand pot gasi o tipa care sa le-o ia in gura. Static. Ce prosti!

Imi mai pierise teama de sugatoare dupa ce Gigel alu’ Ciotonea a venit cu o idee salvatoare, daca tot ne implora fetele de la Bucuresti sa ne-o ia in gura totusi sa nu riscam, daca sunt sugatoare undercover? Asa ca a venit cu solutia salvatoare, sa le bagam niste bete de chibrit in urechi si in caz ca incearca sa suga, pac! Doua palme si le lasam surde, curvele dreacu!

Catalin Dopu, suflet milos si crescator de porumbei voiajori a zis ca mai bine le tinem degetele infipte sub ureche cum invatase la cursul de karate la Bucuresti la clubul Faur, si daca dau sa suga, pac, infigem tare degetele si o sa deschida gura ca sarpele cand inghite un ou!

Eram absolut terorizat, aflasem de la Draganica ca nu exista nicio fata la bucuresti care sa nu se repeada intai sa ti-o suga, ma si gandeam cum naiba de trebuie sa platesti cu pretul maduvei spinarii pentru un amarat de sex, si, ca sa fie tacamul complet am aflat ca exista pericole mai mari decat sugatoarele de maduva spinala, limfomanele!

Limfomanele, spunea Draganica de la Bucuresti, sunt unele disperate sa si-o traga tot timpul, au la ele mereu coarne de radaşcă pe care le piseaza fin si ti le pun in bautura dupa care te leaga de pat si si-o trag cu tine in draci ore in sir, ti-o sug pana ramai lesinat si faci cadere de calciu cum facea Elena din Popesti din clasa 7 B care suferea de spasmofilie si din cand in cand, in timpul orelor, o apuca break danceul.

Eram virgin pentru ca eram absolut terorizat de femei si sex, dupa sugatoarele de maduva si limfomane a venit lovitura de gratie! Am aflat intr-o pauza de histerice! Histericele cica erau fete, evident din Bucuresti, care cand si-o trageau cu tine tipau, isi smulgeau parul din cap, iti dadeau palme, te zgariau pe piele cu unghiile lungi si gemeau de placere facandu-te sa termini in maxim 3 minute, motiv de alte tipete si palmuieli, de data asta de nemultumire. Pericolul cel mai mare, spunea Draganica, era ca daca le auzeai gemand si le vedeai mangaindu-si ţaţele terminai instantaneu si singura metoda sa te reactiveze era evident, suptul. adica paralizieeeeeeee!

Nici nu ma obisnuisem bine cu teama de limfomane, sugatoare si histerice ca intr-o zi aflu ca cel mai rau e sa dai peste o plangacioasa, cica astea sunte fetele alea cuminţele cu ochelari pe nas care faceau probleme din Gheba toata ziua si pe care, daca le pacaleai sa faca sex, dupa ce isi pierdeau virginitatea se puneau pe plans si bocit, voiau sa le tii in brate, sa le alinti, sa le zici vorbe frumoase si mai ales cel mai grav era ca nu voiau sa o suga.

A fost prima oara cand mi-am dat seama ca as putea sa fac o cariera in logica si argumentatie asa ca am luat pozitie in ziua in care tocmai gasisem desenat cu carbune pe peretele alb al wc-ului scolii pozitia “umeri craci” la care ne holbam ca la aselenizare si le-am zis colegilor de clasa: ” stati asa frate, pai ori e periculos sa ti-o suga ori nu e, cum adica plangacioasele nu vor sa o suga, asta e ceva de rau sau de bine ca nu mai inteleg?”

Costel alu lili a venit cu precizarea: ” nu ie toate sugatoare de maduva, daca tii strans din cur scapi dar ie altele mai periculoase, e alea cu boala copiilor pa care daca le apuca in timp ce ti-o sug te-ai ars, nu le mai descleşteaza nimeni gura”.

Imi era foarte frica de sex si de femei dar nu intelegeam cum naiba sa fie atatea pericole si totusi toti colegii sa vorbeasca numai despre asta in pauze? De ce nu vor sa mai povestim cum a fost la pescuit sau in tabara cum faceam in pauzele din clasa a 4-a? Imi placeau sanii colegelor din clasele mai mari si cred ca si sanii unei profesoara de biologie si de cate ori ma uitam in ochii unei fete ma gandeam, o fi limfomana? histerica? sugatoare? Nu ma intrebam niciodata daca e plangacioasa pentru ca pe astea le recunoasteai de la o posta dupa ochelari si culegerea de matematica. Sau doar dupa ochelari.

Ma obisnuisem cu riscurile, ma gandeam ca e parte din viata, asta e, trebuie sa moara omul din ceva insa ca ma intrista era ca dupa ce ma freca la creier tata zilnic sa invat, sa imi iau serviciu si nevasta cand o sa fiu mare sa aiba cine sa ii dea o cana de apa ala batranete, ma si gandeam cum o sa imi scoata ochii toata viata daca raman paralizat in scaun cu rotile si trebuie el sa aiba grija de mine.

Aproape uitasem de fricile sexului si ma si indragostisem de profa de biologie careia de cate ori ii scapa creta si se apleca sa o ia de jos ma lua un fior cum doar in Salina Prahova unde am mers in tabara in clasa a 5-a m-a mai luat cand s-a oprit liftul si am asteptat 2 ore sa repare releul.

O vedeam aşaaaa delicata, cu rochii inflorate, cu decoltee marginite cu dantela, ma gandeam ca nu are cum, nici in ruptul capului nu are cum sa fie sugatoare sau limfomana desi Draganica ne spunea ca la Bucuresti, toate, absolut toate femeile sunt sugatoare de maduva!

Pauzele dintre ore ni le petreceam cu descrieri ale femeii goale, ale sexului si sanilor, nici unul dintre noi nu vazuse una in carne si oase, eu eram singurul mai experimentat pentru ca singurele femei goale pe care le vazusem pana atunci erau babele nude si hoşcaite de la baile de nomol unde ma ducea mamaia cristina cand eram mic, erau insa irelevante pentru ca nu se vedea mare lucru, erau acoperite cu mal negru si urat mirositor incat toata plaja parea o crescatorie de draci bortosi.

Nu era de ajuns ca imi era frica de moarte de atacul sugatoarelor cand Draganica, intors din Bucuresti unde isi petrecea saptamana, ne-a povestit ca un coleg de al lui de scoala in timp ce facea sex cu o colega a ramas incarligat cu ea si au fost nevoiti sa sune la salvare, i-au pus asa interconectati pe targă in vazul intregii scari a blocului spre rusinea familiilor celor doi napastuiti ai sortii.

Imi era atat de frica sa fac sex incat ma gandeam cum naiba de unii zic ca e ceva asa de placut, eram ingrozit ca as putea sa dau peste o sugatoare, limfomana, histerica, plangacioasa,bolnava de boala copiilor incat imi faceam tot felul de strategii prin care sa refuz elegant orice propunere de a face sex venita din partea fetelor din Bucuresti. Ce nu intelegeam era de ce la Bucuresti fetele sar pe tine sa te suga iar la mine la ţara nu te lasau nici sa pui mana pe ele, am luat odata o colega de sfarcuri si mi-am luat bataie mai tare ca atunci cand i-am rupt lui tata spicele de bambus la undite, nu intelegeam ce naiba au alea de la Bucuresti si astea de la Yellowish nu.

Eram hotarat ca sexul nu e de mine, imi parea ceva rezervat doar cretinilor de Bucuresteni care oricum imi pareau cei mai ingamfati, oligofreni, retardati copii cu care ma puteam juca, noi ţaranii cadeam din cires in cap si ne cracanam de ras, ne aruncam pe burta de pe trambulina din copac in garla doar de dragul lesinului de dupa, ne tineam cu mana de funia vacii intinsi pe spate cum vazusem in filmele cu John Wayne , unul biciuia vaca si castiga cel care se lasa tras cel mai mult prin colbul ulitei in urletele de placere ale gastii de extremeri. Bucurestenii daca se agatau de un ghimpe fugeau plangand la “mamaia” sa le dea cu spirt si sa le puna leucoplast, nu se bateau cu zapada sa nu faca pneumonie, nu se urcau in pomi sa nu cada, niste papusele masculine.

Le spuneam ca nu au curaj insa tot ce stiau ei sa faca era sa aduca in discutie sexul, era punctul lor tare, de cate ori ii intaratam sa facem cate o nebunie refuzau dar intrebau aroganti ” ti-ai pus-o vreodata? ah? abia atunci sa vorbesti de curaj”

Intr-o zi am plecat in vizita la Bucuresti la varul meu Valentin, mergeam la oras de cateva ori pe an asa ca era prilej de sarbatoare. Mi-am luat bilet la tren si m-am urcat de la halta Yellowish. M-am asezat absolut la intamplare langa niste babe cu o curca in coşnita fiind singurul loc liber din tot vagonul, ulterior am aflat si de ce. Nici n-a plecat bine trenul si a inceput baba: “esti din Yellowis? al cui esti maica?”

M-am uitat la ea suspicios insa nu parea nici sugatoare, nici limfomana asa ca i-am raspuns: sunt alu’ Mariuta contabila de la la CAP, maritata cu Gica alu’ Calciu de sta peste drum de Lili Croitoreasa. Baba, odata s-a luminat la fata si a zis” aaaaaa, asa zi mama, o stiu pe mama ta, fata cuminte, e de la noi din Soldanu alu’ nea Petre Tuica tamplarul”

Nu m-am dat niciodata in vant dupa babe insa asta parea pasnica si mai era si de la mama din satul natal , nu puteam sa o iau la trei pazeste. Pentru ca o manca limba a inceput sa imi povesteasca ca se duce la o nepoata de la Bucuresti care e studenta la medicina si ii duce curca pentru un doctor care a ajutat-o pe ea sa se interneze la Ana Aslan. Desi nu ma interesa deloc curca a tinut mortis sa mi-o arate asa ca a scos-o din sacul in care se tot zbatea si mi-a jucat-o precum puiul la cununia civila in fata ochilor; ” uite mama, crescuta cu boabe din mana mea, mi-e si mila ca o dau dar omu’ m-a ajutat”

Nu stiu cum a facut baba dar curca avea legatura slabita la picioare, cand a zguduit-o sa imi argumenteze cat de sanatoasa si bine crescuta e a dat din aripi si si-a luat zborul pasind pe capetele calatorilor, zgariindu-i pe feţe mai ceva ca o histerica dezlantuita, pe baba o citisem de la inceput cand am vazut ca are ochelari ca e plangacioasa, se jelea sa prind curca ca o are de cand era pui si ii dadea pe cioc boabe de piper si patrunjel tocat.

Am prins curca si pentru ca sunt un suflet milos m-am oferit sa o ajut sa o duca acasa la nepoata, cand s-a zbatut sa scape din stransoare curca i-a scrantit incheietura babei plangacioase incat nu mai putea duce sacul cu mana dreapta, stanga era ocupata cu o damigeana cu tesatura de rachita plina cu vin de Soldanu, ” ti-as fi dat o gura mama dar esti copil si trebuie si sa il duc la doctor, m-a ajutat saracu”

Am ajuns cu ea la nepoata acasa si cand a deschis usa m-a apucat amnezia. Era inalta, slaba, avea niste sani de parca furase de la balci doua baloane umflate si le ascunse-se sub bluza, avea un halat de casa strans tare cu cordonul ce ii definea talia de viespe, era bruneta, cu spranacene conturate, zambea cu buzele carnoase lasandu-ma sa ii admir dantura perfecta. ” Buna, sunt Elena” mi-a zis, insa eram amnezic, uitasem total de limfomane, sugatoare, histerice, plangacioase, boala copiilor si chiar si de incarligare, eram fascinat de felul in care a facut o pirueta pe varfuri incaltata in papucii de casa lasand sa i se vada calcaiele delicate, s-a intors pentru a merge in sufragerie,si-a bagat mainile in buzunarele din fata ale halatului tragand usor spre in fata lasand conturul unui fund superb sa-si dezvaluie secretele.

Daca in clipa aia eram sculptor as fi cioplit o curca uriasa din piatra si m-as fi inchinat la ea, nu imi venea sa cred ce mi se intampla, eu eram atat de pampalau incat imi era rusine sa privesc in ochii unei femei insa atunci, pentru prima oara in viata, nu puteam sa imi dezlipesc ochii din ochii ei. Cand reuseam totusi mi-i mutam pe sanii ce se iteau din v-ul halatului, si pentru ca fiorul de lift blocat in salina ma lua in tot corpul incercam sa imi revin privindu-i buzele rujate intens in contrast perfect cu sprancenele pe care din cand in cand, pentru a intari ce spune le mai ridica asimetric.

M-a invitat sa raman la un ceai sa-mi multumeasca ca i-am ajutat bunica si dintr-o data am prins curaj. Nu stiu de unde am avut resursele, v-am spus, eram foarte pampalau si terifiat de femeile de la Bucuresti desi nu cunoscusem niciodata una asa ca am inceput sa povestesc cum s-a intamplat cu trenul, baba plangacioasa si curca binecuvantata.

Iar nepoata a inceput sa rada, intai timid si sexy cu coltul buzelor apoi cu toata gura. Dupa cateva zeci de minute de povestiri era deja intinsa pe canapea, eu in picioare gesticulam incercand sa exprim teroarea din vagon, zborul curcii, fata terorizata a controlorului iar ea radea. Radea atat de frumos incat simteam ca as putea sa ma hranesc toata viata cu zambetul ei fara sa mai vreau mancare, ma fascinau licarul din ochi si parul lung si negru pe care dupa fiecare portie de ras si-l mangaia si si-l aranja trecandu-si mana pieptene prin el. Si de fiecare data cand radea cu pofta isi dadea capul pe spate scotand in fata sanii ce nu semanau deloc cu cei ai colegelor mele de generala.

Am stat la povesti cateva ore bune si pentru ca bunica ii tot trimitea de la tara oua, caise, rosii de gradina, nuci, Elena m-a intrebat timid daca nu as putea sa nu o mai chinuie pe bunica plangacioasa si batrana pe tren si sa ii le aduc eu cand mai ajung la oras.

S-a oferit sa ma astepte la gara cand ii mai aduc bunatati iar eu am acceptat neconditionat desi am avut prezenta de spirit sa ma coiesc putin sa nu par disperat: ” nu stiu daca o sa mai vin asa curand la Bucuresti, mai vorbim lasa-mi numarul de telefon”

Mi-a scris pe o bucata de carton numarul de telefon iar eu i l-am dat pe al meu. E impropriu spus al meu pentru ca nu aveam telefon fix la Yellowish iar mobil nici nu exista in 90, numarul meu de telefon era numarul de telefon de la posta, te suna cineva, cerea cu tine, trimitea operatoarea postasul cu bicicleta sa te anunte, ii dadeai o tuica pentru efort si veneai glont la cabina telefonica din holul postei.

Tanti Geta telefonista infigea o banana intr-un panou de lemn plin de gauri si maţe de cablu, invartea dintr-un disc si cu o voce sparta spunea” aveti un apel de la Augustin Radu, acceptati taxa inversa”?

Nu ceream niciodata eu taxa inversa insa de lene sa scrie chitanta cereau din start taxa inversa, mai ales ca, la fel ca si mine, tanti Geta telefonista nu ii suporta pe Bucuresteni.

“Sa plateasca da-i dreacu de boieri ca d’aia sta toata ziua cu sula in sus si cu curu in cada la apa calda, se spala cu spuma nu ca noi la lighean. Sa plateasca mama, lasa, ca stiu io, am auzit multe la viata mea”

Adevarul ca auzea multe, tarziu m-am prins ca cu castile alea ponosite nu asculta nici Metalilca si nici Iron Maiden ci de plictiseala asculta ce vorbeam noi la telefon, de multe ori, dupa vorbe de asternut pe care le sopteam in cabina din scanduri de brad si cu o perdeluta de macrame ma privea negricios dand din mana si imi zicea” mama, o stiu bine pe mama, ta, e femeie serioasa”….. iar eu nu intelegeam care e treaba cu datul din deget.

Am inceput sa vorbesc cu Elena la telefon din ce in ce mai des, uitasem complet ca e anul cu admiterea la liceu, imi umpleam ziua de fericire de cate ori o faceam sa rada la telefon si uneori eram foarte fericit cand o vedeam stergandu-si lacrimile de ras si pe tanti Geta Telefonista care de regula era posomorata, probabil sictirita de barfele si telenovelele auzite “din intamplare” la castile rusesti de ebonita.

Elena era studenta la medicina in anul 2, locuia singura in Bucuresti unde parintii ii cumparasera o garsoniera in zona Pantelimon pentru a putea invata fara sa fie disturbata de agitatia si tentatiile caminelor studentesti, pantelimon care era destul de aproape de gara republica unde aterizam de regula cu trenul.

A venit ziua in care anuntat la telefonul si supravegheat din umbra de geta SRI-sta m-am prezentat la gara din Soldanu sa ridic bunatatile ce urmau sa fie duse la Bucuresti la nepoata, mi-am dat cu parfum Denim Bleu, mi-am luat blugii Vampum de depeşar pe mine, pantofii sport Pionerul cu trei dungi negre copie dupa adidas in stilul Walk this Way al celor de la Run Dmc si am pornit plin de fantezii si cu mainile lungite de sacosele pline cu “de’ ale gurii”.

Mi-e rusine sa recunosc dar de dragul adevarului istoric am sa o fac, am mintit-o pe Elena la telefon ca sunt ultra experimentat in ale sexului, i-am impartasit in cele mai mici detalii partide de sex in metrou intre Aparatorii Patriei si Imgb, seara cand nimeni nu mai circula cu metroul, i-am destainuit cat de mult imi place sa fac sex in liftul blocat intre etaje sau seara pe bancile din Herastrau sau pe malul marii seara la apus desi nu vazusem marea decat in carti postale trimise de verisoarele mele de la Braila

Am ajuns la usa garsonierei, mi-am aranjat camasa, mi-am tras de chiloti si blugi spre in fata sa para ca sunt mult mai dotat decat in realitate cum vazusem ca faceau baietii mai mari la discoteca inainte sa intre in caminul cultural si am sunat la usa. Trrrrrrrr tarrrrrrrrrrr

Mi-a deschis Elena imbracata ca in una din fanteziile mele impartasita codat la telefon sa nu se prinda Geta telefonista, avea o fusta scurta alba, bluza de asistenta cu numele brodat cu verde pe buzunar, bonetica pe cap, ruj rosu ce concura cu rosul pantofilor cu toc. Brusc mi s-a taiat respiratia, am intrat in casa si simteam ca inima nu ma mai asculta. Ea radea de pantalonii mei evazati cu pofta cu care radea la povestile mele spuse la telefon, m-a invitat sa iau loc pe canapea si a pus de un ceai.

Eram absolut ingrozit, ea mirosea atat de bine, imi zambea complice si avea acea privire de ” te vreau si te vreau acum”, m-a luat frica, mi-am amintit brusc de sugatoare, de limfomane, ma gandeam totusi cum sa o intreb pentru ca la telefon eram atat de preocupat cu construirea brandului personal de mare macho incat nu am intrebat-o niciodata daca stie cum sa faca sa nu raman paralizat. Mi-a disparut brusc frica dupa ce am baut din ceaiul fierbinte iar ea m-a privit in ochi, si-a aranjat parul dintr-o miscare ampla a capului si m-a intrebat zambind: “si, ce povesti mai ai sa-mi spui?”

Pentru ca mi-am uitat brusc toate povestile m-am repezit la ea ca un uliu sa o sarut. Mai sarutasem cateva colege din generala pe la baierame asa ca nu eram chiar varza, m-am urcat calare pe ea si am inceput sa-i framant sanii, sa o mangai pe fund, eram foarte disperat, in mintea mea era o combinatie bizara intre frica de sugatoare limfomane si dorinta de a deveni barbat, chiar ma gandeam cat de curajos sunt ca risc sa paralizez doar pentru a face o tanara domnisoara fericita.

Ne-am sarutat cu pasiune pana cand ea s-a oprit brusc si m-a intrebat speriata: ” auzi, tu suferi de inima, esti operat pe cord sau ceva….?”. Eu gafaind, cu venele tamplelor umflate, cu tot corpul zvacnind i-am spus,” nu am nimic, sunt in regula, am obosit putin cand am carat pe scari sacosa cu bunatati de la bunica”

Speriata s-a dus in cealalata cameram de unde s-a intors cu un stetoscop si o borseta neagra cu fermoar, m-a rugat sa ma asez pe pat, si-a pus chestia aia in ureche, a scos din gentuta neagra o banda cu arici si cu o pompa de cauciuc ca cea cu care isi curata tata aparatele foto de praf, mi-a ridicat camasa, mi-a pus o ventuza metalica sub panza neagra cu arici cu care mi-a prins mana si a inceput sa pompeze in timp ce se uita la ceas si numara in soapta ceva. Eu am crezut ca face parte din fantezia cu asistenta asa ca eram foarte agitat si ma gandeam ca din clipa in clipa o sa ma arunce pe pat si o sa se dezbrace.

M-a privit ingrijorata si mi-a zis: ” nu prea e ok, ai 17 cu 8, ai suflu sistolic probabil, trebuie sa iti faci niste analize mai amanuntite. Mi-am zis in gand: ” ce tareeeeeee, cat de bine joacaaaaaaaaaa, juri ca e asistenta adevarata” si am continuat sa raspund la intrebarile ei. Excitat de buzele rosii pe care si le musca cand era concentrata sa imi ia tensiunea, inebunit de sanii pe care abia asteptam sa ii sarut, tulburat de coapsele ce se unduiau in ciuda-mi cand a fost plecata sa ia tensiometrul am inceput sa respir si mai greu, sa devin si mai agitat asa ca dupa ce i-am raspuns cu un “nu” hotarat la intrebarea ” sigur nu suferi de inima?” M-am aruncat din nou pe ea respirand ca un taur in calduri.

I-am dat destul de rapid bluza jos lasand-o in sutienul din dantela rosie ce cu eforturi suprasutienesti ii sustinea superbii sani, i l-am desfacut nemilos aruncandu-l cat colo si pe negandite am lasat-o si fara fusta de asistenta.

M-am oprit din orice faceam sau gandeam, ii priveam trupul perfect intins pe pat , dresul negru tip giuvelnic de pescuit prins cu clestisori de portjartier, pantofii rosii cu toc ramasi in picioare si sanii rotunzi care sfidau orice lege a gravitatiei, ma uitam uimit si nu semana cu nimic din ce imi imaginasem sau vazusem pana atunci, babele in costum de baie vazute la Lacul Sarat in Braila deveneau o trista amintire pe langa minunea bruneta cu sfarcuri ca dudele si sprancene hitleriste.

M-am asezat langa ea in cot, o mangaiam si o priveam in ochi si nu voiam sa se mai termine niciodata clipa aia, as fi infranat timpul sa ramana in loc cum de multe ori era infranat trenul in Yellowish de catre prieteni cand un camarad de-al lor pleca la armata.

Nu stiu cum se respira in situatii similare insa eu respiram cum doar cand era sa ma inec in garla am mai facut-o, intregul corp imi vibra si cu fiecare atingere, fiecare sarutare simteam ca imi iau adio de la Augustin pampalaul ingrozit de marţafoaie si limfomane si ii fac loc Augustinului barbat. I-am dat jos cu mila chilotii lasand-o cu plasa neagra si portjartierul pe ea, imi parea rau intr-un fel ca distrug magia momentului dezbracand-o, daca nu as fi fost marcat de legendele in care daca nu satisfaci o femeie iti iei bataie probabil ca as fi privit-o cateva ore bune cum statea intinsa pe pat si imi zambea, ma inebunea pielea ei, mirosul de proaspat al parului, golurile pe care le facea intre umeri si piept, o sorbeam din priviri si incercam sa fur cat mai mult, aveam acel regret al fotografului, imi tot ziceam in minte “daca as fi avut aparatul cu mine……”

Mi-am dat camasa mov cu dungulite jos si blugii penibili si m-am urcat peste ea. Recunosc a mia oara ca eram atat de pampalau incat habar nu aveam ce sa fac insa un instinct primar transmis pe cale genetica de mii de ani de evolutie imi spunea ca trebuie sa o calaresc in vreun fel, sa ii fac ceva undeva. Cumva.

Am inceput sa respir si mai tare, inima imi batea ca o mitraliera, mirosurile, muzica din camera alaturata, parfumul ei, transpiratia mea, toate imi spuneau ca e ziua, e momentul, voi deveni barbat si voi putea privi femeile in ochi.

Cu mana tremuranda am incercat sa imi dau jos chilotii insa de emotie m-am inecat cu propria saliva si am inceput sa tusesc destul de puternic. Elena s-a ridicat panicata din pat, mi-a pus doua degete la gat, apoi m-a apucat de incheietura si m-a intrebat a doua oara: “sigur nu ai probleme cu inima? serios, mi-e frica, esti bine?” , si pentru ca privirea mea disperata ca e posibil dupa ce am fost atat de aproape sa se naruie totul probabil ca nu a convins-o ca sunt sanatos s-a dat jos din pat, si-a unduit corpul perfect pana in bucatarie de unde s-a intors cu un pahar cu apa si o pastila, apoi s-a aplecat fara sa isi indoaie genuchii si a cules gratios de pe jos chilotii si sutienul, si-a luat din nou tensiometrul si m-a rugat sa intind mana. Statea goala pe marginea patului langa mine, pentru ca deschisese fereastra sa intre aer rece in speranta ca imi mai revin din hiperventilatie sfarcurile i se intarisera iar pielea i se facuse de gaina, si-a pus serioasa stetoscopul in urechi, i-am intins mana, m-a inconjurat cu ariciul si a inceput sa pompeze privindu-ma in ochi: ” esti bine?” m-a intrebat in timp ce se uita cand la ceas cand la mine.

O priveam si inima imi batea atat de tare incat o simteam in gat, simteam ca nu am aer suficient, ma gandeam cat de incredibila e ea, cat de norocos sunt eu, pendulam intre a crede ca totul e un joc de-a asistenta si pacientul sau chiar am o problema de sanatate grava, cand i-am vazut privirea speriata a fost prima oara cand m-am gandit ca totusi nu e un joc, mi-a zis foarte serioasa: ” cred ca ai artmie, e posibil sa ai si hipertensiune, nu imi dau seama”

Am mai baut din paharul de apa, m-am lasat mangaiat de ea si alintat si dupa ce mi-am mai revenit m-a rugat sa sa ii zic o poveste. O poveste haioasa care sa ma faca sa ma linistesc. Si am inceput sa povestesc una atat de haioasa incat am uitat si de sex, si de tahicardie si aritmie si ne-am pus amandoi pe ras. Stateam goi pe patul cu asternuturile ravasite, iar eu gesticulam si topaiam prin pat strigand” moşuleeeeeee, sa fugiiimmmmm, caraulaaaaaaaaa”, ea lesina de ras tinandu-se cu mainile de burta si pentru prima oara i-am vazut frumusetea. Nu frumusetea sanilor perfecti, nu a umerilor delicati, nici macar frumusetea minunii dintre picioare despre care auzisem atat de multe povesti groaznice sau din contra, pentru prima oara i-am vazut frumusetea, frumusetea femeii care stia ca nu sunt nici don juan, nici “el futadores del todos de pizdas disponibilas” , eram un baiat ce se straduia sa devina barbat iar ea stia asta si avea rabdare cu mine, ma saruta, ma alinta si ii păsa de mine.

S-a urcat peste mine imitand unul din membrii caraulei din poveste, rotea o furca imaginara deasupra capului si striga: “caraulaaaaaa, sa fugiiiimmmmm” dupa care iar lesina de ras, radeam cu atata pofta incat nici nu am bagat de seama ca si-a dus mainile la spate cotrobaind dupa ceva de-al meu, dintr-o data eram conectati, statea deasupra mea si eram in ea, m-am speriat atat de tare de anormalul senzatiilor pe care le traiam, temperatura nefireasca pe care o resimtea termometrul meu penisian incat in cateva secunde am terminat acel ceva ce incepuse sa se intample intre noi. M-a panicat si in minte mi-au venit toate acele povesti despre histericele care daca terminai repede te zgariau si palmuiam incat ma gandeam ca singura mea scapare era sa tac si sa continuu ori sa pregatesc repede zece povesti care sa ma scoata din rusine. Am ales sa fiu barbat, sa fiu mascul alfa, sa domin situatia si sa o rezolva barbateste asa ca am tacut si am continuat sa o las sa danseze pe mine, din cand in cand o bufnea rasul si printre hohote spunea” caraulaaaaa, sa fugiiiimmmmm”

Nu stiu cum naiba s-a intamplat insa efectele adverse ale neanuntarii terminarii ceva-ului dintre noi doi si-au facut simtita prezenta, dintr-un hipertensiv erect si plin de energie am devenit o janghină de caine lesinat ce nu voia decat sa doarma, m-a cuprins o caldura placuta iar termometrul penisian nu mai era asa de entuziasmat de luarea temperaturii interne, era la fel de spre adormire ca si mine.

Ma gandeam cu zambetul in coltul gurii cum ar fi sa ma ia la palme, sa ma zgarie, sa tipe si sa ma certe sau si mai grav sa ma suga de maduva in speranta reabilitarii penisiene insa incepusem deja sa devin barbat asa ca toate legendele despre sex imi pareau povesti pentru copii, desi adormeam incet incet o forta magica imi circula prin vene, muschi si mai ales prin orgoliu.

Brusc simteam ca daca as da noroc cu Superman mi-as doza forta cu care ii strang mana ca nu cumva sa il doara, imi evaluam in minte cam cate fete stiu disponibile carora sa le iau temperatura interna, ma gandeam la cum o sa ii privesc in ochi pe fatalaii de Bucuresti ce se laudau cu aventurile lor sexuale imaginare.

Mi-a facut un duş pentru ca mie imi era prea lene sa imi fac unul, stateam cocosat in cada iar ea ma stropea si sapunea, radea ca un copil cand ma strambam de la sapunul intrat in ochi iar eu bodoganeam plin de aroganta unui pampalau proaspat devenit barbat. Si zambeam. Cand eram cu fata la perete pe furis zambeam si incercam sa fur cat mai multe amintiri din fascinatia momentului, imi placea cum stropea cu dusul peretii in incercarea de a ma nimeri in ochi si cum radea in hohote strigand: “mosuleeeee, sa fugiiimmmmmm, caraulaaaaaa”

Am tras un pui de somn zdravan insa desi mi-a spus ca pot ramane la ea am hotarat ca un barbat adevarat ca trebuie sa plec, simteam deja testosteronul cum imi curge prin vene, un barbat adevarat pleaca intotdeauna. Bine, plecam si pentru ca parintii mei se panicau grav si alertau toate rudele daca lipseam vreodata de acasa. Dar eu voiam sa cred ca plecam pentru ca un barbat adevarat loveste si fuge. Sau cum spune o vorba batraneasca cu intelesuri fine: “descaleca si fute, incaleca si du-te”. Si m-am dus, am sarutat-o in pragul usii plin de aroganta, puştanul cocosat statea drept si o privea in ochi cu lejeritatea unui politist de la moravuri, cand m-a intrebat cand ne mai vedem i-am raspuns stapan pe mine: “cand ajung prin Bucuresti te sun” si zambind i-am zis” pot sa iau astia, amintire?” in timp ce-i clopoţeam in fata chiloteii rosii.

Mi-a zambit bruneteste si sarutandu-ma pe obraz mi-a spus” da, cu conditia sa imi iei altii. De care vrei tu”

Desi eram un mocofan ce lua mereu liftul, nu de lene ci ma fascina orice era Bucurestenesc in afara de nesimtitii de Bucuresteni, de data asta am luat-o barbateste pe scari nu inainte de a-i arunca privirea aia :” papuşheeee, asta e doar inceputul, vezi tu data viitoare”, am iesit din bloc pasind lacom si plin de mandrie catre gara, brusc mi se schimbase mersul, privirea, simteam ca abia astept sa se ia vreun golan de o neajutorata domnita sa ii pot sparge fata, priveam spre lacul Pantelimon si imi imaginam din cati pasi as putea ajunge sa salvez de la inec un amarat cazut in apa, pluteam pe marea de oameni de pe strada, priveam barbatii din jurul meu si imi pareau atat de mici si neajutorati.

Am ajuns la gara si din reflex m-am indreptat catre casa de bilete insa nu stiu cum s-a intamplat, aceeasi energie nevazuta, acelasi supermanism ce ma indemna sa salvez domnite din turnul de fildes m-a indemnat sa nu imi iau bilet. Biletele mi se pareau conventia prin care acceptam ca suntem pampalai, prostovani, umili, un barbat adevarat, mai ales unul care tocmai a avut la asternut o superba studenta la medicina nu si-ar cumpara niciodata bilet, el poate sa infrunte orice controlor privindu-l intre ochi cu nonsalanta si raspunzandu-i sec la intrebarea biletele si legitimatiile de calatorie la control cu: ” nu am”!

M-am urcat in tren fara sa am bilet, tineam in buzunarul drept de la geaca chiloteii rosii si retraiam fiecare clipa cu Elena de cate ori le pipaiam modelul dantelei, priveam baietii de varsta mea de pe bancile alaturate din compartiment si imi spuneam in sineam mea:” ce retarzi, ce pampalai, astia vin de la scoala, nici in visele lor nu au trait ce tocmai mi s-a intamplat mie….”, ” băiiii astia subnutritii, si mi-a zis si sa mai vin pe la ea, da? cand vreau eu, da?”. De regula imi alegeam locul cel mai ferit din compartiment pentru ca nu atrage atentia golanilor ce isi faceau veacul pe tren, priveam tot timpul intr-o carte sau pe geam. De data asta am deschisesem usa vagonului cu piciorul, am scrutat multimea si m-am asezat in mijloc. Ma simteam un Isus al testosteronului in exces:” lasati controlorii sa vina la mine” e replica ce imi transpira in fiecare por al intelectului meu adolescentin, ma simteam un imblanzitor de limfomane desi inca nu intalnisem inca una, as fi taiat orice cap al balaurului histeric daca as fi intalnit unul, ma simteam pregatit pentru viata dar mai ales pentru femei.

Trenul s-a pus in miscare, au trecut repede cateva statii si vagonul personalului ce gonea cu viteza melcului catre Yellowish se golea incet incet. Priveam mandru pe geam cand in compartiment a intrat controlorul: ” buna seara, biletele si abonamentele la control”! am avut o mica tresarire si reflexul e a fugi, de regula mergeam un vagon mai in fata si la urmatoarea statie urcam in urma controlorului insa am atins dantela chilotilor rosii ca pe un talisman datator de putere, mi-am repetat de cateva ori in minte replica si cand a ajuns la mine naşul l-am privit in ochi si intangibil i-am replicat barbateste” n-am!”

nasul : “Nu ai bilet si ai abonament? sau ce? ”

eu : n-am bilet si nici abonament.

nasul: ” ma baiete, ma copile, nu te juca cu focul ca dăm de belele, scoate banul si iti tai bilet, zi repede unde cobori?

eu: ”la yellowish” si pipaind chilotii datatori de superputeri” dar nu am bani la mine si nici acte, nu am nimic sa stiti…..”

nasul: io te cred, daca normal te dadeam jos la prima acum nu mai merge, avem supracontrol de la regionala” si strigand catre un alt controlor ce aparuse din senin in vagon” domn Paraschivescu, avem un fraudulos aicea”

Vine domnul Paraschivescu, spre deosebire ne naşul ponosit, cu geanta de piele ce ii frecase pantalonii pana ii lustruise Paraschivescu era un burtos elegant, cu camasa bleu si batista alba la piept, avea un pix cu buton pe care il tacanea nervos si cu care x-ulea biletele rasverificate de el.

Paraschivescu: “care e situatia aici, domnul sa inteleg ca nu are bilet? unde intentionati sa calatoriti dumneavoastra? Si intorcandu-se catre amaratul de controlor caruia ii tremurau chilotii pe el de frica sa nu fie dat in vileag de vreun calator ca ia spaga: “taiati-i unul in tren si terminam balciul”

M-am simtit parte din liga barbatilor adevarati, daca pricajitul de naş imi vorbea cu ” baiete” si cu “tu” domnul Paraschivescu, probabil un fin cunoascator al barbatilor ce tocmai facusera sex cu o incredibil de sexy domnisoara viitoare doctorita, imi vorbea cu “domnul” si dumneavoastra”

Eu privind semet in ochi pe seful de la regionala: “domnule Paraschivescu, din pacate nu am la mine niciun leu, mi-am uitat portofelul cu actele acasa”, imi cer miii de scuze dar chiar nu am avut intentia de a nu imi cumpara bilet, constientizez si eu ca daca toti ar circula fraudulos intr- buna zi CFR-ul s-ar desfiinta din lipsa de bani, chir nu am avut intentia asta insa e un caz exceptional”

Paraschivescu: ” stimate domn, v-as fi lasat cu cea mai mare placere sa va continuati deplasarea, avem noi altele mai grele pe cap insa nu se poate, avem si noi control de la TF (politia transporturi feroviare) imi pare rau dar v-a trebui sa lamuriti problema cu cu plutonierul Ilie de la TF Oltenita, ne pare rau dar astea sunt regulile.

Cum stateam eu pe banca din mijlocul vagonului cu Nasul si domnul Paraschivescu apare si plutonierul Ilie. O namila de om care se apleca la fiecare suport de bagaje din tren de teama sa nu loveasca cu capul. Vine la mine , se uita spre cei doi si cu o voce de bass reflex privindu-ma in ochi spune : ” care e problema aici”?

Nu stiu de unde avea asta atata incredere in el dar spre deosebire de mine parca tocmai si-o trasese cu toate fetele din facultatea de medicina. Si cu profosoarele lor.

Ilie: ” actele la control, un buletin, legitimatie de elev, ceva…..” , ” hai ca nu am timp toata ziua dupa tine”

Trecerea de la “dumneavoastra” al lui Paraschivescu la ” hai ca nu am timp toata ziua dupa tine” a lui Ilie a fost ca un ciocan in moalele capului pe care l-am resimtit putin timp pentru ca a rapid a venit si tarnacopul,

Ilie: ” nu ma face sa te iau cu mine la sectie ca am familie si nu am chef sa imi petrec noapte cu tine in arest, hai scoate actele si hai sa terminam cu paranghelia asta ieftina….”

Desi eram incoltit parca nu voiam sa ma recunoasc infrant insa Ilie nu ma lasa deloc sa respir, aratand cu antena statiei motorola catre buzunarele de la pantaloni mi-a zis indicand spre masuta melaminata a vagonului: “hai, scoate tot aici, ceva arme albe ai la tine, un cutit de conserve, ceva, lasa ca va stiu eu pa’stia de vorbiti frumos….?”

Pentru ca obosisera sa stea in picioare Paraschivescu si cu Nasul au luat loc langa mine pe bancheta iar politistul Ilie, probabi sa ma poata interoga mai lejer s-a asezat pe bancheta din fata

Ma simteam ca un iepure incoltit, turbam de furie si probabil ca daca Elena ar fi fost langa mie sa imi ia tensiunea mi-ar fi gasit inca 10 boli de inima, am inceput sa scot usor pe masuta ce aveam prin buzunare. Intre timp vagonul se golise de frica supra supra controlului, eram doar noi in tren, singurul zgomot care mai spargea linistea dintre doua obiecte scoase de mine din buzunare era pacanitul imbinarilor de sina de cale ferata si supapa de presiune de la incalzirea cu abur a trenului ce mai pufaia din cand in cand.

Tensiunea crestea cu fiecare cotrobaiere in buzunare pentru ca la un moment dat aveam sa scot ori actele si banii ceea ce era de rau, ori chilotii.

Simteam din nou ca ma sufoc, aveam la mine atat bani cat si actele iar asta i-ar fi scos din minti pe controlori, mai ales pe Ilie pentru timpul pierdut, imi repeta printre dinti ca il asteapta femeia acasa si ca nu are timp de pierdut, inima imi batea cu putere si simteam un mare nod in gat, redevenisem partial pampalaul ce dinainte de asistenta insa o parte din mine, barbatul ce tocmai incoltise din samanta pămpăloistica nu mai voia sa se dea batut.

La intrebarea lui Ilie: ” si de unde zici ca vii? ca nu ai bagaj la tine, l-ai pierdut si p’ăsta odata cu actele si banii? Hai scoate si ce ai in buzunarul de la piept!” Mi-am recapatat puterile si cu o siguranta pe care nu mi-o pot explica am scos provocator chilotii din buzunar tragandu-i incet ca un striper versat, i-am aruncat in scarba pe masuta cu rama curbata de aluminiu si privindu-i pe rand in ochi, incet dar sigur pe mine le-am zis: ” vin de la o bagaboanta din Pantelimon…..”

Dintr-o data li s-a luminat privirea, intai a Nasului, apoi un zambet complice venit din partea lu Paraschivescu a completat privirea de golan uns cu toate alifiile a lui Ilie care pentru prima oara m-a privit in ochi

Nasul cersind in privirile lui paraschivescu si ilie acceptul de a ma intreba: ” si arata bine bagaboanta asta?”

Paraschivescu ridicand chilotii cu pixul pe al carui buton nu il mai apasa si dezapasa isteric si privind catre Nas: ” tu ce zici Vasile, arata sau nu bine bagaboanta? si ranjind catre Ilie: ” daca nevasta-mea ar purta din astia m-as lasa de serviciu si as dormi seara de seara cu ea”

Simteam ca devenim prieteni si incepeam sa simt cat de mult poate apropia niste barbati o pereche de chiloti rosii.

Ilie, care sub mustata stufoasa si privirea de golan ascundea un pisicher fara pereche ma tot intarata: ” hai , lasa vrajeala, ti-o suge bine, ah?”

Stiind cat de cutezator poate fi cel ce risca sa ramana fara maduva in urma suptului dar si speriat cu gandul ca as putea sa spun o gogomanie care sa ii faca sa isi dea seama ca nu mi-a supt-o nimeni niciodata l-am privit triumfator in ochi si i-am zis: ” o suge potrivit, nici prea tare , nici prea incet, numai bine”

Au inceput sa rada, isi ziceau unul altuia:” auzi ma la el, potrivit, noua nu ne-o sug nici incetisor nevestele” , au inceput sa ma bata pe umar, sa imi zica” bine coiţeeeeee” in timp ce pupau o sticla de votca scandic scoasa de la naftalina de naşul pişpiriu. La intrebarea ” da se fute bine?, ii place capra?” intrebare care pare asa, un salut international al barbatilor, am raspuns cu ” evident , numai asa vrea perversa” si iar s-au prapadit pe jos de ras cand vasile a zis” dăle dreacu de panarame ca toate vrea ca cainii pă la spate si pa urma să da bisericoase”

Am coborat la yellowish unde am fost invitat cu placere de prietenii mei supracontrolorii sa cobor, le explicasem ca mi-a tras-o atat de bine bagaboanta incat m-a ametit si mi-am uitat la ea portofelul cu actele si banii, ne-am luat la revedere, eu de pe peron si ei din cadrul usii ranjind cu gura pana la urechi si zicandu-mi ” ai grija data viitoare sa nu ti-o mai suga potrivit”

Am ajuns acasa si pentru ca nu stiam unde sa ascund chilotii rosii m-am gandit ca cel mai bun loc e dosarul din sifonier unde tineau parintii mei diplomele de bacalaureat, actele casei, certificatul de casatorie, era cel mai sigur loc din casa pentru ca niciodata nu umbla acolo nimeni. I-am asezat frumos intre diploma mamei si certificatul de deces al lui tataia Ilie si mi-am vazut de ale mele. Din cand in cand mai treceam pe la sifonier, deschideam dosarul, le mai atingeam dantela simetrica cu buricele degetelor, le adulmecam parfumul ce imi amintea de ziua in care am inceput sa devin barbat. Intr-o zi, in timp ce “verificam” actele de proprietate ale casei s-a auzit usa de la hol asa ca nu am mai avut timp sa ii pun la loc in dosar si i-am strecurat in buzunarul unei haine din sifonier. Am iesit din camera si mi-am promis sa revin sa ii mut din nou in locul de maxima siguranta chiloteasca, in dosarul cu actele casei.

In cateva zile parintii mei au plecat la o nunta a unor colegi de serviciu, s-au gatit , s-au impopotonat, mama si-a luat pantofii cu toc si poseta din piele de strut , tata si-a pus costumul cu dungi subtiri ca de mafiot si au plecat la nunta. Au stat la povesti cu colegii si rudele, au mancat si au povestiti cu fostii colegi de scoala si in timp ce dansau tata a traspirat si si-a scos din buzunar batista cu care a inceput sa se stearga pe frunte. Numai ca era o batista tare ciudata, era dantelata, rosie, si semana izbitor de bine cu niste chiloti.

mama :” Gigaaaaaa, ce e cu aştiaaaaaaa?”

tata:” nu stiu Mariuto, e batista, nu stiu, am bagat mana in buzunar sa scot batista si am dat de ei, aaa, uite, am si batista dar e in buzunarul celalalt”

mama ” Gicaaaaaaaa, ma faci de raaasss cu toata lumea asta de fata, avem trei copii acasa, ce e cu astia? Ziii, ce e cu chilotiii astia rosiiii?”

tata relaxat: ” habar nu am, poate a facut cineva o gluma, mi i-a pus in buzunar, habar nu am, ma crezi chiar asa de prost sa mi-o trag cu pustoaice la Bucuresti si sa le mai iau si chilotii amintire?

mama la draci: “DA!”

am aflat ulterior de la mama ca s-a chinuit sa poarte chilotii rosii o vreme crezand ca tata a vrut sa ii faca o surpriza romantica dar a gresit marimea

Trackback URL