Seppo Uuranmäen ympäristötaideteos Keinuja on ihmetyttänyt ja ihastuttanut Jyväskylässä Kuokkalan sillan alla vuodesta 2002. Juhannusviikonloppuna ohikulkijat havaitsivat Keinujan saaneen seuraa.

Mistä on kyse? Keinuja on kiikkunut Kuokkalan sillan alla vuodesta 2002

Taideteoksen eteen ilmestyi hiljattain tietokoneruutu

Tuunauksen takana on toistaiseksi tuntematon taho

Taiteilija Seppo Uuranmäki ilahtui teoksensa saamasta huomiosta, muttei halua ruudusta pysyvään seuraa Keinujalle

Näyttö poistettiin taideteoksen yhteydestä maanantaiaamuna

Monet Kuokkalan sillan tuntumassa liikkuneet panivat hiljattain merkille, että ihmishahmoisen Keinujan katseen korkeudelle on ilmestynyt vanha tietokoneen näyttö.

Näyttöä ei ollut sidottu sillan alapuolisiin rakenteisiin, vaan ruutuun oli pultattu kannattimet ja se oli ilmeisesti laskettu paikalleen sillalta ja kiinnitetty sillankaiteeseen köysin ja ketjuin.

Tuntematon tuunaaja

Taiteilija Seppo Uuranmäki kertoo Yle Keski-Suomen haastattelussa, ettei hänellä ole tempauksen kanssa mitään tekemistä. Uuranmäki kuuli tapauksesta toimittajalta. Uuranmäki toteaa, että teoksen "täydennys" on tavallaan hauska yllätys.

Tuntuu mukavalta ja riemukkaalta, että jotkut on saaneet tällaisen idean. Seppo Uuranmäki

– Kyllä tempaus on tehty jonkun muun toimesta ja hauskaltahan se kuulostaa, kun idea on riemukas ja lähtee teoksesta. Tuohan tuntuu siltä, että teosta on ikään kuin kehitetty eteenpäin.

Uuranmäki kuitenkin toivoo, ettei näyttö jää pysyvästi Keinujan eteen.

– Tuntuu mukavalta ja riemukkaalta, että jotkut on saaneet tällaisen idean ja teos on ollut sillä tavalla merkityksellinen, että jotkut ovat halunneet siihen puuttua. Kyllä toivon, että näyttö lähtee siitä jossain vaiheessa pois, mutta kyllä juttu on kaikin puolin mielestäni hieno, kuvailee taiteilja.

Osa Keinujalle ripustetun tietokoneruudun nähneistä on vitsaillut, että toistaiseksi tuntematon tuunaaja on ehkä halunnut järjestää ihmishahmoiselle taideteokselle symbolisen mahdollisuuden katsella jalkapallon MM-kisoja. Moinen visio hymyilyttää myös taiteilijaa.

– Kyllähän, kun killuu vuodesta toiseen siellä sillan alla, niin maisemat käy tutuksi ja ehkä siinä viihtyvyydenkin kannalta voi olla kiva, että joskus näkee vaikka jalkapalloa näytöstä.

Keinujasta välitetään

Taidekriitikko Hannu Castrén pitää Keinujaan kohdistuvaa huomiota merkkinä siitä, että teos on huomattu ja siitä välitetään.

- Tavallaan on jonkinlaista kansanriemua, kun he ottavat omakseen teoksen. Ihmiset tavallaan jatkavat tarinaa ja aloittavat sen kanssa dialogin, Castrén toteaa.

Keinujaan on kohdistunut ”sympaattista” huomiota aiemminkin. Yhtenä talvena vaatetusta vailla olevan keinujahahmon kaulaan ilmestyi ikään kuin lämmikkeeksi kaulahuivi.

Sitä, onko moinen tuunaus sitten itsessään taidetta, on taidekriitikon mukaan aika vaikea arvioida.

Tässähän Keinuja on synnyttänyt ilman taitelijaohjaajaa luovan impulssin, joka on vaatinut huolellista valmistelua. Hannu Castrén

- Taiteeksi sitä on vähän vaikea sanoa, mutta kyllä se sinne vähän askeltaa. Siitä tulee vähän sellainen yhteisöllinen juttu, Castrén pohtii.

Castrén vie ajatuksen myös uudenlaisen yhteisöllisen taiteen suuntaan. Perinteisesti yhteisötaiteessa toimitaan taiteilijan ohjaamana, mutta Keinujan tapauksessa näin ei ole menetelty.

- Tässähän Keinuja on synnyttänyt ilman taitelijaohjaajaa luovan impulssin, joka on vaatinut huolellista valmistelua.

Castrénkaan ei pidä Keinujaan kohdistunutta tempausta ilkivaltana, koska teokselle ei ole aiheutettu vahinkoa. Taiteeseen kohdistuva vandalismi voi kuitenkin olla hänen mukaansa myös henkistä. Sitäkin, mikä on taiteeseen kohdistuvaa yhteisöllistä positiivista toimintaa ja mikä vandalismia, on Castrénin mielestä aina arvioitava tapauskohtaisesti.

- Täytyy katsoa, onko haluttu tuhota jotakin tai rikkoa sitä auraa joka teoksella jo on.

Hyvä, ettei teosta ole rikottu eikä aiheutettu muuta vahinkoa tai ilkivaltaa Vesa Lehtinen

Vaikka Keinujaan kohdistuva huomio onkin ollut lähinnä positiivista, toteaa Castrén, että kohtuus kaikessa. Teokseen lisätty esine tai asia ei saisi muodostua osaksi alkuperäistä teosta.

- Ehkä se kaulahuivikin oli Keinujan kaulassa vähän liian pitkään.

Castrénin mielestä taideteoksiin kuulumattomien osien poistaminen tulisi miettiä tapauskohtaisesti, mielellään jopa taiteilijan kanssa keskustellen. Keinujan tapauksessa näin olisi voitu helposti menetellä.

- Kun taiteilija on elossa ja lähellä olemassa, niin hänhän voi käydä sen katsomassa ja kaupungin kanssa sopia, olisiko näyttö voinut olla vielä muutaman aurinkoisen päivän teoksen yhteydessä, Castrén ehdottaa.

Taideteosten tihutyöt kalliita paukkuja

Jyväskylän kaupunginpuutarhuri Vesa Lehtinen kuuli hänkin Keinujan erikoisesta tuunauksesta toimittajalta.

- Kyseessä lienee käytännön pila. Hyvä, ettei teosta ole rikottu eikä aiheutettu muuta vahinkoa tai ilkivaltaa. Valitettavasti sitäkin tapahtuu, että sotketaan julksia taideteoksia ja se on monesti kallista puhdistaa niitä konservaattorityönä, kertoo Lehtinen.

Lehtisen mukaan jäynät poistetaan "jos ei nyt aivan heti", niin viimeistään normaalin siivouskierroksen yhteydessä. Keinujan tapauksessa siivouskierrokselle lähdettiin kuitenkin varsin ripeästi, sillä tietokoneruutu irrotettiin ja kuljetettiin kaupungin toimesta pois sillalta maanantaina noin kello 10.30.

Yle Keski-Suomi kaipaa edelleen tietoja tietokoneruudun ripustajasta. Jos olet tempauksen takana tai tiedät tapauksesta ota yhteyttä toimitukseemme keskisuomi@yle.fi