Joan Ribó, de Compromís, volia complir un dels seus somnis en arribar a l'alcaldia de València. Amb una concepció de la ciutat que abastava tota l'àrea d'influència del cap i casal, Ribó aspirava a recuperar l'estructura metropolitana, a teixir una València d'un milió i mig d'habitants, a reconstruir una governança local que l'exalcaldessa Rita Barberá va soterrar a principis del seu mandat. Un propòsit que comptava amb la complicitat de la consellera d'Obres Públiques, Habitatge i Vertebració del Territori, la socialista María José Salvador, i del vistiplau dels alcaldes de les localitats annexes al cap i casal.

Tot i alguns frecs entre l'equip municipal de la capital valenciana i els consistoris de la seua àrea d'influència, el setembre passat va néixer l'Autoritat de Transport Metropolitana de València. Es tractava del primer pas per fer ressorgir l'estructura metropolitana que, a parer de Ribó, hauria de gestionar, a banda del transport, serveis com ara l'enllumenat públic, el subministrament d'aigua o la recollida de la brossa. Això sí, per posar-ho en marxa calia que el Govern espanyol abonara una quantitat anual com ocorre amb altres àrees metropolitanes estatals com ara Madrid, Barcelona o Canàries.

A banda d'iniciatives comunes entre la Generalitat Valenciana, la Diputació de València, l'Ajuntament de València i els consistoris de Mislata, Alboraia, Xirivella, Paterna, Vinalesa i Moncada per gaudir d'un bus metropolità sufragat per la corporació provincial, totes les administracions valencianes esperaven els Pressupostos Generals de l'Estat de 2018. Els comptes, però, suposen un nou greuge per a la capital del País Valencià. El Govern espanyol s'ha tornat a oblidar de la reivindicació valenciana. L'executiu de Mariano Rajoy ha deixat a zero la partida per sufragar el transport metropolità, com havia succeït durant els darrers anys. No ha importat que els dirigents valencians hagen fet els deures. Les diferents administracions van crear un organisme per gestionar tot el transport metropolità (des del bus fins al metro), tal com exigeix l'executiu espanyol, però el ministre d'Hisenda, Cristóbal Montoro, no ha contemplat cap euro. El menyspreu s'ha repetit.

L'absència d'aquesta inversió ha empipat les principals autoritats polítiques valencianes. «És una pocavergonya. Rajoy està menyspreant, de nou, València», ha denunciat Ribó, que ha anunciat «batalla per uns pressupostos justos». «Els diputats de PP i Ciutadans [que han pactat els pressupostos] haurien de pensar-se molt el seu vot. Són uns comptes profundament antivalencians», ha instat als parlamentaris estatals taronges i del partit de la gavina. «És una decisió intolerable. Han de rectificar immediatament. En cas contrari, seran corresponsables de la ignomínia que pateix València», ha censurat el president de la Generalitat Valenciana, Ximo Puig. Arran de no destinar ni un euro per aquesta partida, els socialistes han engegat una campanya titulada «A València no se li respecta», que vol emular l'estratègia publicitària que durant les Falles va llançar el portal de sèries Netflix.

«Al Govern espanyol no li interessa res que València tinga unes connexions pròpies del segle XXI. Els comptes de Rajoy deixen en la cuneta el pas del tren per la ciutat de València», ha insistit Ribó, que també ha retret l'executiu del PP per «la discriminació en infraestructures clau» com ara el Corredor Mediterrani, el Parc Central o el Tunel Passant. Amb els PGE del 2018, la inversió per al transport en les diferents àrees metropolitanes suma un total de 281 milions d'euros. D'aquesta quantitat, Madrid rep 127 milions d'euros, Barcelona 109 milions d'euros i Canàries 48 milions d'euros.

La treta dels PGE

El menyspreu a la reivindicació de València i la seua àrea metropolitana, però, ha quedat tapada pel teòric augment de les inversions al País Valencià respecte de l'exercici passat. Segons les xifres contemplades als comptes acordats entre el PP i Ciutadans, el territori valencià rebrà 740 milions d'euros, un 25% més respecte de l'anterior exercici. La quantitat, amb tot, és inferior dels 880 milions d'euros que van destinar-se l'any 2016 i força allunyada de les inversions que hauria d'aportar l'Estat espanyol d'acord amb el pes poblacional del País Valencià.

L'augment, fins i tot, té una treta amagada. El Govern espanyol compta entre les teòriques inversions en infraestructures i grans obres partides que afecten la gestió diària, estudis o altres despeses menors. O el que és el mateix: no són diners nous. Si s'agafa el capítol propi d'inversions, hi ha una retallada de 35 milions d'euros. Dels 589 milions d'euros de 2017, es passa a 554 milions d'euros en els PGE del 2018.

Els comptes del PP, a més, confirmen la dita popular adaptada a la sensibilitat que el Govern espanyol ha demostrat respecte del País Valencià: de Foment ni un gra. És a dir, el ministeri que dirigeix Íñigo de la Serna, convertit en l'autèntic ambaixador de l'executiu del PP a terres valencianes, va prometre un pla per millorar el transport de rodalies de 1.500 milions d'euros. D'aquest full de ruta que incloïa actuacions iniciades ja per part del ministeri, el País Valencià només gaudirà de 53 milions durant l'any 2018. Una projecció que fa dubtar de les intencions de Foment d'executar al complet un catàleg d'inversions que suposaven un descens del 58% respecte de l'anunciat en el seu moment per part del ministre socialista, José Blanco. I que pot convertir-se, una vegada més, en una esperança frustrada. Com ho ha estat aquest dimarts el menyspreu a la reivindicació metropolitana de València. Un transport mancomunat de bus i metro del qual no vol saber res Montoro.