Leder: Dette er en lederartikkel fra Dagbladet, og gir uttrykk for avisas syn. Dagbladets politiske redaktør svarer for lederartikkelen.

Hei, denne artikkelen er over ett år gammel og kan inneholde utdatert informasjon

I et leserinnlegg i Dagbladet fredag tar Hadia Tajik og Torgeir Michaelsen (Ap) til orde for en «kraftig omlegging av ruspolitikken» fra straff til helse, skal vi ta ordbruken på alvor.

De ønsker å få partiet med på en modell inspirert av Portugal, som i 2001 avkriminaliserte besittelse av rusmidler til eget bruk. Vi ønsker dem lykke til!

Tajik og Michaelsen foreslår også at «regjeringen nedsetter en ruskommisjon som kan komme med konkrete, kunnskapsbaserte forslag til endring av norsk ruspolitikk». Også dette er et godt forslag, men her ligger djevelen i detaljene.

Hvis et utvalg blir satt til å vurdere hvor vidt avkriminalisering er en god løsning, må det regnes som trenering. Det vet vi allerede. Er du rusavhengig, hjelper det fint lite om du får en bot eller havner i fengsel etter jakt på medisinen din. For unge som eksperimenterer med ulovlige rusmidler, er det lite som er mindre konstruktivt enn et møte med politiet.

Portugals erfaringer taler til sitt tydelige språk. Der har de sett en drastisk nedgang i overdoser, hivsmittede, rusbrukere i fengsel og interessant nok en nedgang i rusbruk, spesielt blant unge.

Det var ikke uten grunn at Stoltenberg-utvalget i 2009 ba politikerne se til Portugal. Allerede i 2002 konkluderte straffelovkommisjonen med at vi burde avkriminalisere bruk av rusmidler. Likevel har ingenting skjedd.

Det vi trenger er et utvalg som på faglig grunnlag vurderer alle tenkelige reguleringsregimer for rusmidler. Avkriminalisering er et åpenbart gode, både for rusbrukere uten problemer og rusavhengige. Men det gjør ingenting for å få bukt med narkotikakartellene, mafiaen og smuglingen.

Vi vil fortsatt skape et enormt svart marked, som politiet ikke har en sjanse til å ta knekken på. Avkriminalisering gir heller ingen kontroll over når rusmidlene selges, til hvem eller til hvilken pris, like lite som det gir brukerne kontroll over hva stoffene består av. Denne manglende kontrollen gjør at ungdom dør av å få i seg feil stoff og gir mindreårige en enkel vei inn til hardere stoffer.

For et av de mest skadelige rusmidlene vi har, alkohol, har vi valgt en annen modell. Der har vi tatt kontroll over produksjonen og omsetningen. Det høster vi med rette internasjonal anerkjennelse for. En kommisjon som skal vurdere ruspolitikken er nødt til å vurdere om en liknende modell kan være gunstig også for andre rusmidler enn alkohol.

Tajik og Michaelsen skriver at et samarbeid mellom Høyre og Ap «kan gi grunnlag for en ny epoke i ruspolitikken.» Vi krysser fingrene for at det blir mer enn prat.