Esimesed märgid laeva olemasolust leidsid Rootsi Mereadministratsiooni teadlased juba 2009. aastal, kuid arheoloogilist tähendust paljastava lähema uurimiseni jõudis rahvusvaheline teadlaste grupp alles hiljem, kasutades selleks tipptasemel allveerobotite abi. Kus vrakk täpselt asub, ei ole aardejahtijate ja rüüstajate hirmus veel avalikustatud.

Praegu on teadmata veel nii laeva päritolu kui ka nimi, mistõttu nimetavad teadlased seda lihtsalt okänt skepp’iks ehk «tundmatuks laevaks». Märkimisväärne on aga aluse säilivuse aste ja vanus.

«See oleks nagu eile uppunud – mastid on paigas ja kere on terve. Põhitekil toetub peamastile aga uskumatult haruldane leid – väiksem paat, mida kasutati meeskonna laevale ja sealt maha vedamiseks. See on tõesti rabav vaatepilt,» kommenteeris leidu Rootsi allveearheoloogia firma MMT ekspert Rodrigo Pacheco-Ruiz.

Seitsmeaastase sõja eelsete aluste leidmine ei ole allveearheoloogia maailmas kuigi tavaline. Veidi hilisemast perioodist on teada näiteks 1564. aastal Ölandi lahingu käigus plahvatuse tagajärjel uppunud sõjalaev Mars ja Rootsi sõjalaev Vasa (uppunud 1628). Ühtegi niimoodi säilinud ja nii vana alust aga teada ei ole – kui Marsi jäänused on plahvatusest purustatud ja laiali pillutatud, siis leitud laeval on kere kiilust tekini terve, kõik mastid ja köied paigas. Näha on ka pukspriit ja kepslid, aga ka pilsivee pump. Ajastu pingetest annavad tunnistust väikesed kahurid.