På distriktskonferensen kom en falang på 40 personer från SSU i Rosengård och tog över makten. Dess ledande personer delar knappast socialdemokratins ideologi eller tron på alla människors lika värde. Deras kupp för maktövertagandet byggde också på hot så personer på ledande poster blev rädda och lämnade organisationen. Sakta men säkert har de ändrat politisk kurs för SSU-distriktet.

Kvällspostens reporter Federico Moreno har gjort en ingående granskning av verksamheten som visar att SSU styrs av en falang fundamentalister och att flera medlemmar, bland andra förre ordföranden, representerar en moské som gjort sig känd för homofoba uttalanden. På en debatt under distriktskonferensen ska SSU-företrädare ha sagt att homosexuella har smutsigt blod, enligt Kvällsposten.

SSU-aren Omar Al-Ganas tvingades också lämna partiet efter att ha gjord antisemitiska och kvinnoförnedrande uttalanden och dessutom bejakat våld.

Nu har SSU-distriktet tillsatt en arbetsgrupp som ska ledas av den nuvarande ordföranden Mansour Ahmed – som också tillhör den utpekade falangen. Han anses både hårdför och hotfull och gästande socialdemokrater på distriktskonferensen skrev ett brev till SSU-förbundet om hans agerande och slog fast att det inte ska behövas säkerhetsvakter på en årskonferens.

Med andra ord: Den kuppande falangen ska nu utreda sig själva.

SSU:s ordförande Philip Botström har svårt att agera i konflikten. Han tar givetvis avstånd från åsikter som inte stämmer överens med partiet och talar om höga krav på SSU-medlemmar, men verkar ha svårt att ingripa konkret och rensa upp i träsket. Något stöd från partiet centralt har han inte heller. Från partistyrelsen råder en kompakt tystnad. Inte ett ord från Stefan Löfven. Inte heller Socialdemokraterna i Malmö har reagerat nämnvärt.

Varför? Är de rädda för konflikter, eller tycker de att fundamentalistiska åsikter är okej inom rörelsen? Det är uppenbart att Philip Botström behöver hjälp!

Ser vi på partiets tidigare historia under 1917 när vänstersocialdemokrater med Zäta Höglund i spetsen tog över SSU agerade partiledningen hårt. De uteslöts ur partiet.

Då talade de om revolution och samarbetade med Lenin och det var en linje som hotade socialdemokratins trovärdighet och ställning i samhället. SSU i Skåne, med sina fundamentalister och röster som hånar HBTQ-personer och talar förnedrande om kvinnor, är lika illa. Det hör inte hemma i den socialdemokratiska rörelsen. Partiledningens flata attityd stärker krisen inom socialdemokratin.

Vad är partiets ledning? Håller toleransen inom socialdemokratin på att bli så stor att rörelsen både jobbar för jämlikhet och kvinnoförtryck?

Det som händer i SSU Skåne är inte okej. Det är inte rätt att distriktssekreterare Carolina Pettersson med aggressiva metoder skrämdes bort från sitt jobb. Det borde vara självklart att ett socialdemokratiskt ungdomsförbund bottnar i partiets ideologi och arbetar efter dess politiska riktlinjer. Vad ska de annars ha ett ungdomsförbund till?