Expressens fortsatta rapportering kring de märkligheter som präglat den före detta Nationella Samordnarens kansli, nu senast om verkliga eller fingerade praktikplatser, sätter ljuset på något som finns i bredare lager och som samlas under begreppet ”utnämningsmakten”. Varje regering nyttjar detta verktyg för att långsiktigt kunna säkerställa att de när de förlorat makten ändå kan hålla sig uppdaterade eller belöna särskilt förtjänta lojala medarbetare.

Nepotism och korruption – men i mer eleganta kläder är sannolikt andra mer rättvist beskrivande termer. Borgerliga regeringar och socialdemokratiska har genom åren kommit att utveckla detta till en konst. Rikspolischefen Dan Eliasson är ett exempel på detta.

Allmänheten såg med viss förundran på hur Eliasson kunde komma undan med radering av officiella mail under sin tid som generaldirektör för Försäkringskassan för att senare bli utnämnd till Rikspolischef. Denna kultur, av mer eller mindre uppenbar vänskapskorruption, är idag tydligast utvecklad på Utrikesdepartementet och Justitiedepartementet. Dessa två departement med tillhörande statliga verk är de viktigaste att kunna fjärrstyra. när du fått lämna nyckelkorten.

Utrikesdepartementet är dessutom det departement där pengar kan döljas lättast, du behöver bara hänvisa till Sveriges relationer till främmande makt, det vill säga utrikessekretessen, och plocka pengar ur biståndet. Det är ingen hemlighet att Margot Wallströms lön och andra kostnader i praktiken togs ur den svenska biståndsbudgeten när hon arbetade som FN:s särskilde representant i frågor som rör sexuellt våld i konflikt. En lösning där Wallström arbetat in möjligheten men eftersom FN saknade ekonomiska resurser så löste dåvarande statsminster Reinfeldt detta med att omfördela medel ur biståndet.

Att just biståndet är omgärdat med stora frågetecken är Gunilla Karlsson (M) ett exempel på. Hon var den minister i modern tid som på fullt allvar försökte bringa någon rätsida på främst SIDA:s verksamhet men motarbetades av starka krafter från dag ett. Krafter som tidigare ministärer lämnat bakom sig. I detta fall dåvarande statssekreteraren vid biståndsdepartementet. Annika Söder och då Carin Jämtins närmaste medarbetare. Söder har återkommit till UD men i en ännu mäktigare roll. Kabinettssekreterarens.

Rebecca Uvell har beskrivit en del av turerna runt nuvarande kabinettssekreterare Annika Söder på uvell.se. Kring just utnämningen av Söders make till ambassadör i Rom och hennes egen upphöjelse till undergeneraldirektör för FN:s Livsmedels och jordbruksorganisation FAO åren efter valförlusten 2006, med säte i Rom finns mer att säga. Lönerna, och förmånerna, i dessa organisationer och på denna nivå är belagda med sekretess varför fru Söders slutliga ersättning inte går att få fram. Uppgifter pekar dock på en generös bostadsersättning då en undergeneraldirektör förväntas bo ståndsmässigt och upplåta bostaden till representation. Vad kan då inte vara lämpligare än den äkte maken, den svenske ambassadörens residens, samtidigt som bostadstillägget kan läggas åt sidan för regniga dagar? Söders make utsågs, som av en ren slump, till ambassadör i Rom 2006.

Departementsrådet Efraim Gomez är ett annat exempel. Endast 32 år gammal utsågs han av regeringen till chef för FN-enheten. Denna enhet, en av de absolut viktigaste på hela UD, samordnar övergripande samstämmighetsfrågor inom det multilaterala utvecklingssamarbetet, och styrning och utvärdering av Sveriges utvecklingssamarbete genom FN. Andra viktiga arbetsområden är terrorismfrågor, sanktioner och internationella utrikes- och utvecklingspolitiska aspekter av globala hälsofrågor, inklusive globala hälsofonder. Sekretariatet för Sveriges kandidatur till FN:s säkerhetsråd för perioden 2017 – 2018 är också placerat på enheten.

Gomez står den nuvarande kabinettssekreteraren Annika Söder och Anders Ygemans statssekreterare Ann Linde mycket nära. Gomez är formellt en opolitisk tjänsteman men som gjort kometkarriär genom sina goda kontakter med Olof Palmes Internationella Center där han har sina egentliga rötter från ungdomen. Utnämningen av Gomez till chef för FN-enheten garanterar, så länge hans chefsförordnande inte gått ut, att såväl informationtillgången som att politik kan utformas även om vare sig Margot Wallström eller Annika Söder råkar sitta med makten. Utnämningen av Gomez, som kom att gå förbi ett ett stort antal erfarna ambassadörer, utrikes- och kansliråd, möttes på UD bland de opolitiska tjänstemännen med stor förvåning.

Du kan inte avsätta en tidigare utsedd chef eller dra tillbaka ett chefsförordnande utan omfattande risker. Dessa sitter på sina förordnanden och att avsätta en chef, utan att ha väldigt torrt på fötterna, innebär omfattande negativ publicitet, en resa i Arbetsdomstolen samt i regel skadestånd.

Att Annika Söder tog politiseringen av departementet ett steg till kommer ofrånkomligen leda till ytterligare politisering av statsförvaltningen vilket är ytterligare ett avsteg från Axel Oxenstiernas grundfilosofi om hur den svenska statsförvaltningen skulle fungera. Opolitiskt, sakligt och självständigt från makten. Vi närmar oss en amerikansk modell, men bakvägen, genom en politisering av förvaltningarna. Dan Eliasson och nya talanger som Efraim Gomez är exempel på detta.

Just Justitie- och Utrikesdepartementen är de viktigaste att kunna fjärrstyra i opposition. Det är dessa departement som är de absolut viktigaste att kunna kontrollera genom lojala medarbetare när du själv tvingats bort. Justitiedepartementet eftersom alla lagändringar eller nya lagar måste passera detta departement och Utrikesdepartementet eftersom det är det enda politikområde regeringen förfogar över självständigt utan att egentligen be riksdagen om lov samt att departementet har gott tilltagna resurser i form av bistånd att laborera med.

Mona Sahlins turer kring hennes egen tillämpning av utnämningsmakten borde sätta ljuset på hur våra politiker egentligen hanterar detta verktyg. Om vi har tur kan detta leda till en ännu bredare granskning av nuvarande och tidigare regeringars handlag och egentliga agenda.

I min färd mot mörkrets hjärta i svensk politik tar jag tacksamt emot alla donationer. Just nu har jag en medarbetare i Levanten för att söka efter islamismens rötter i Sverige. Inom kort ytterligare medarbetare som gör nedslag i tre europeiska länder. Allt detta är förenat med kostnader och vissa risker varför just ditt bidrag är viktigt.