Să-ți spun cu cine votezi, de fapt, dacă nu votezi

Nu vreau să te bat la cap. Ai decis să nu votezi, asta e, ești major și responsabil. Nu sunt ipocrit – în mai multe rânduri nici eu n-am votat. Am și scris despre asta, nu m-am ascuns. N-am îndemnat pe alții să facă la fel, doar am explicat de ce când am fost întrebat (pentru că atunci mă simțeam furat de o bandă de corupți, aceiași dintotdeauna, care se mutau dintr-un partid într-altul, fără scrupule, în funcție de șansele electorale ale momentului).

Deci nu încerc să te conving. Aș vrea doar să înțelegi că a nu vota nu înseamnă, cumva, că nu influențezi rezultatul alegerilor. Dimpotrivă. Tu, care nu votezi, ești legat de toți ceilalți care votează, fără scăpare. De ce? Pur și simplu pentru că ești cetățean român și pentru că figurezi în Registrul Electoral.

Numărul celor care nu votează influențează direct scorul fiecărui partid în alegeri. Cu cât sunt exprimate mai puține voturi din totalul alegătorilor înregistrați, cu atât crește procentajul final al partidelor, iar cel mai mult crește partidul de pe primul loc.

Imaginează-ți că, din 18 milioane de alegători înregistrați, nu se prezintă la vot decât 3 (da, e absurd, dar urmărește-mă un pic). Dacă un partid ia 2 voturi din cele 3, a fost votat de numai 0,00001% din totalul alegătorilor de pe liste, dar la final a câștigat alegerile cu 66% din voturi, formează singur Guvernul și poate trece orice fel de legi dorește, inclusiv inițiative de modificare a Constituției.

Înțelegi mecanismul?

Toate partidele beneficiază de ecuația aceasta dar, cu cât lipsesc mai mulți cetățeni de la vot, cu atât este mai avantajat partidul de pe primul loc (adică cel care ia cele mai multe voturi din cele care sunt, totuși, exprimate). Că în România, de 26 de ani încoace, acest partid este PSD nici nu are vreo importanță, până la urmă. Ar putea fi oricare altul. Principiul ar rămâne același.

Acum, eu nu spun că e rău sau bine. Vreau doar să înțelegi că atunci când nu votezi nu înseamnă că nu-ți exprimi nici o opțiune, ci că, dimpotrivă, dai mai multă greutate partidului care ia cele mai multe voturi. Nu votezi în semn de protest, ca să te excluzi din sistem? Bravo, sistemul își freacă mâinile de bucurie că încă n-ai priceput cum stă de fapt treaba.

Mecanismul câștigării alegerilor prin absență: Număr total de alegători: 18.264.835 2016, alegeri locale: PSD ia aproape 2,9 milioane de voturi, adică mai puțin de 16% din totalul alegătorilor de pe liste. Din cauza absenteismului, procentajul PSD ajunge în final la 35%, adică de peste două ori mai mare. 2008, alegeri parlamentare: PSD primește 2,35 milioane de voturi, adică mai puțin de 13% din numărul alegătorilor; absenteismul transformă procentajul final al PSD în 33%. 2008, alegeri locale: PSD e votat de 2,3 milioane de cetățeni, adică 12,5% dintre cei înscriși în Registrul Electoral; prezența redusă ridică scorul PSD la 30%. 2004, alegeri locale: PSD strânge 2,95 milioane de voturi (16,5% din totalul alegătorilor de pe liste); din cauza absenteismului, scorul final al partidului urcă la un foarte liniștitor 38%. Calculele sunt făcute de Călin Nicolescu, editorialist Adevărul, și apar în articolul “Forţa PSD vine de la cei care nu votează. O explicaţie aritmetică” – citiți-l aici.

Încă două lucruri.

Mai întâi că primul scop al votului nu este victoria în alegeri a celui pe care-l susții, ci reprezentarea ta, prin intermediul celui votat, în locul în care se iau deciziile care te influențează direct – adică în Parlament. Sigur, dacă cei pe care-i votezi și câștigă, cu atât mai bine, dar întâi de toate vrei ca interesele tale de cetățean să fie reprezentate, urmărite și apărate în Parlament. Acesta este mecanismul care face democrația un sistem mai bun decât toate celelalte, chiar dacă nu e perfect.

E ca la fotbal: ții cu o echipă, nu cu echipa care câștigă toate meciurile, întotdeauna.

Interesele membrilor societății sunt diferite în multe privințe și coincid în altele. Unii își doresc asistență socială mai puternică, alții retragerea statului din economie, pentru unii anti-corupția e importantă, pentru alții e mai importantă stabilitatea locului de muncă, în fine, nu contează. Cred că fiecare își poate găsi candidați sau partide care să le reprezinte interesele – poate nu integral, dar măcar într-o măsură importantă. Dar dacă nu votezi, nu doar că nu vei fi reprezentat, dar scazi și șansele celorlalți ca tine să fie reprezentați în Parlament. Nu-i corect. O națiune are nevoie de solidaritate ca să supraviețuiască.

Al doilea lucru pe care vreau să ți-l spun: dacă aștepți să candideze Iisus ca să mergi la vot, o s-aștepți până la Judecata de Apoi (la propriu, aș zice). Pe Iisus îl găsești la biserică. La secțiile de votare sunt oameni ca mine și ca tine. Nu candidează oameni perfecți, pentru că nimeni nu-i perfect (în afară de Iisus). Unii-s mai răi, alții mai puțini răi, câțiva sunt chiar buni. Nu-i chiar așa greu să-i identifici. O să te dezamăgească? Așa, și? De-aia avem alegeri din 4 în 4 ani, ca să-i schimbăm pe cei care nu ne mai plac.

Asta e. Dacă te-ai răzgândit după acest articol și te-ai hotărât să votezi, totuși, înseamnă că n-am irosit amândoi timpul degeaba cu articolul ăsta.

Dacă nu, să fii sănătos. O să înțelegi data viitoare, sunt convins. Oricum, să nu crezi că rezultatul alegerilor nu-ți va afecta viața. Ți-am explicat, suntem cu toții în aceeași barcă. Un naufragiu e valabil pentru toți.