Eveniment

De mai bine de un deceniu, Ziarul Financiar încearcă să treacă dincolo de Bucureşti şi principalele oraşe mari pentru a vedea ce businessuri sunt în celelalte 30 de judeţe, care sunt companiile şi antreprenorii români care încearcă să se dezvolte sau să supravieţuiască în zone uitate de puterea politică şi administrativă de la Bucureşti.

În acest an, în proiectul ZF Antreprenorii României, realizat împreună cu Banca Transilvania, am ajuns în 12 oraşe, de unde am acoperit şi am scos la iveală cele mai mari companii româneşti din aceste zone, cei mai mari angajatori şi cei mai mari antreprenori români locali , care nu prind podiumul conferinţelor organizate în Bucureşti.

Deşi şi-au dezvoltat afaceri pe cont propriu, deşi se duc singuri după contracte, deşi se duc singuri în afară să găsească pieţe de export şi să dea de lucru la oameni, cei mai mulţi dintre ei tot către Bucureşti se uită, la Palatul Victoria, la Palatul Cotroceni, la ministere, la partide - pentru a afla o direcţie încotro se duce România, ce au de gând preşedintele, premierul, guvernatorul BNR, politicienii cu ei, cu noi toţi.

Antreprenorii români, care angajează şi poartă răspunderea pentru plata salariilor pentru 2,5 milioane de oameni în fiecare lună, cred că ar putea să o ducă mai bine şi ei, şi angajaţii lor dacă cei de la Bucureşti ar face mai mult pentru România, pentru economie, pentru ţară.

Contactele pe care ei le au cu firmele externe, pentru care lucrează ca furnizori, le-au dat posibilitatea să vadă care sunt diferenţele între ei şi noi. În acest fel au realizat că suntem mai muncitori, mai determinaţi, mai creativi, dar nu avem un brand de ţară, nu avem lideri şi politicieni, spre exemplu cum au polonezii, care să le deschidă pieţele externe şi să-i ajute să găsească noi contacte pentru export. În România grupul polonez Maspex este, prin brandul Tymbark, cel mai mare jucător pe piaţa sucurilor naturale şi în topul apelor, prin brandul Bucovina.

Ca un exemplu, România are cea mai scăzută rată de export în PIB (60 de miliarde de euro exporturi la 170 de miliarde de euro PIB) faţă de Polonia, Ungaria sau Cehia, de numai 35%, în timp ce aceste ţări au 50% spre 60%.

Nu ştiu dacă au realizat până acum, dar pe cei de la Bucureşti, pe cei care se bat în alegeri să câştige guvernarea sau o poziţie într-un minister, instituţie sau o autoritate a statului din care să facă bani, nu îi interesează de ei, de antreprenorii locali.

N-au nici cea mai vagă idee câţi oameni angajează, pentru cine lucrează, ce produc, care sunt cifrele lor anuale de venituri şi cheltuieli sau ce salarii plătesc angajaţilor.

Stimaţi antreprenori români, sunteţi doar buni pentru a plăti taxe şi impozite la stat, de a da bani la partide, politicieni, administraţiei locale sau mese electorale.

În fiecare dintre cele 12 oraşe din ţară unde am fost, am făcut un sondaj pentru a vedea ce probleme au antreprenorii locali, cum văd anul 2016 sau dacă vor să-şi vândă businessul.

Cei mai mulţi nu au probleme cu fiscalitatea, mai puţin cea pe forţa de muncă, sunt conştienţi că trebuie să plătească taxe şi impozite pentru infrastructură, educaţie, sănătate şi pensii, nu mai au o problemă cu finanţarea bancară şi nici cu dobânzile şi nici nu au o problemă cu pieţele de desfacere.

Problemele lor sunt legate de infrastructură, forţa de muncă - lipsa ei sau cea pe care o livrează sistemul de educaţie rămas în urmă faţă de dezvoltarea pieţei - şi nu în ultimul rând problemele legate de administraţie sau birocraţie locală.

Degeaba scade TVA de la 24% la 20% dacă lipsa infrastructurii face ca preţul de transport al mărfii să fie mai ridicat decât al competitorilor. Dacă un primar sau o autoritate locală stă cu eliberarea unei autorizaţii un an sau doi, companiile pierd afaceri, ceea ce înseamnă că vor plăti mai puţini bani către angajaţi sau către stat prin impozite şi taxe. Nimeni din administraţie nu realizează acest lucru.

De asemenea, Fiscul este o mare problemă: antreprenorii nu s-au schimbat în ani şi nu înţeleg acum de ce sunt penalizaţi sau chiar închişi pentru ceea ce făceau şi acum 15 ani, şi acum 10 ani, şi acum 5 ani de zile. Până la urmă, peste tot a fost o complicitate locală în timp, dar ei pierd cel mai mult.

Când cei care se bat să ajungă să formeze guvernul vorbesc despre bancă de dezvoltare, fonduri suverane, clustere, trei autostrăzi în patru ani, dezvoltarea capitalului autohton, cei din ţară se uită cruciş.

Cum să mărească companiile din ţară salariile la oameni, de unde, dacă un kilometru de transport marfă este mai scump decât în Occident?

De unde să găsească resurse de competitivitate dacă din 250 de zile lucrătoare pe an, 150 munceşti ca să-ţi plăteşti taxele şi impozitele la stat, bani care apoi sunt aruncaţi pe geam, ca şi cum banii ar fi fără număr, fără număr?

Cele două “mari” partide - PSD şi PNL - s-au trezit să promoveze în această campanie electorală o retorică naţionalistă, că străinii ne-au furat ţara, că noi le dăm ajutoare de stat, că îşi duc profiturile în afară, că cei de la Bruxelles vor să ne ţină cu salarii mici şi nu ne lasă să ne dezvoltăm etc.

Cea mai mare parte a antreprenorilor românu nu înghit acest lucru, considerând că România a crescut mai ales cu ajutorul investiţiilor străine, care au adus know-how, echipamente, au format oameni, au deschis pieţe de export pentru companiile româneşti.

Toată lumea ar vrea să dea salarii mai mari, dar resursele interne din companii pentru o productivitate mai mare s-au epuizat.

Pentru ca firmele româneşti să poată da salarii mai mari, având în vedere că multinaţionalele oferă dublu, au nevoie de câştiguri de competitivitate din afara companiei, din scăderea birocraţiei, din scăderea numărului taxelor şi impozitelor, din forţă de muncă mai bine pregătită de pe băncile şcolilor etc.

Cei de la Bucureşti înţeleg acest lucru, dar nu-i interesează, pentru că cine încearcă să schimbe sistemul administrativ este dat jos şi de aceea nimeni nu are acest interes.

Stimaţi antreprenori români, trebuie să vă dezvoltaţi singuri la nivel local, să vă “asfaltaţi” propriul drum către export, către găsirea altor pieţe, către productivitate, asta dacă vreţi să mai aveţi afaceri şi peste zece ani.

Degeaba îi aşteptaţi pe cei de la Palatul Victoria, Cotroceni, ministere sau partide să se uite la voi, să se preocupe de voi. Ei sunt ocupaţi cu bănci de dezvoltare sau fonduri suverane, în condiţiile în care o viaţă întreagă au lucrat la stat sau au trăit din afaceri cu statul.