Leder: Dette er en lederartikkel fra Dagbladet, og gir uttrykk for avisas syn. Dagbladets politiske redaktør svarer for lederartikkelen.

Hei, denne artikkelen er over ett år gammel og kan inneholde utdatert informasjon

Vi må kalle det en sensasjon: En meter og førti centimeter under bakken på et jorde i Halden, kan vi ha oppdaget et vikingskip på størrelse med det berømte Osebergskipet. Det er 100 år siden arkeologer har funnet noe liknende. Som Knut Paasche i Norsk institutt for kulturminneforskning (NIKU) sa det til Aftenposten: «Hvis dette faktisk er et bevart skip fra vikingtida, er det absolutt det ultimate funnet.»

Foreløpig vet vi ikke noe om skipets tilstand eller bevaringsforholdene i området. Nærmere undersøkelser kan la vente på seg ettersom det er både tid- og kostnadskrevende.

Hvis det viser seg å være et funn i samme størrelse som Oseberg, vil spørsmålet om utgraving, utstilling og bevaring dukke opp. Et slikt skip vil unektelig være et av våre gjeveste utstillingsobjekter. I dag er skipene på vikingtidsmuseet på Bygdøy i Oslo blant Norges viktigste bidrag til verdensarven. Årlig besøker over en halv million mennesker museet, noe som gjør det til landets mest besøkte enkeltmuseum.

Riksantikvarens kontor er foreløpig reserverte i entusiasmen for en ny, stor utgraving. Det samme er direktør ved Kulturhistorisk museum, Håkon Glørstad. Forståelig nok. Vi kan ikke ta lett på ansvaret vi forplikter oss til ved å grave fram slike kulturskatter. Er de først tatt ut og fram, skal de vedlikeholdes og bevares i et evighetsperspektiv. Det koster.

Vi kommer heller ikke utenom at myndighetene i dag er i ferd med å fullstendig svikte skipene vi allerede har gravd fram. Vibrasjoner, støv og dårlig inneklima på Vikingmuseet på Bygdøy gjør at de skjøre gjenstandene er i ferd med å smuldre opp. Konserveringsseksjonen ved museet har advart om at det kanskje bare er overflatebehandlingen som hindrer gjenstandene fra å falle sammen.

Museets forrige direktør omtalte forfallet som en nasjonal krise i 2012. Arbeidet for å få på plass et nytt museum har pågått lenge, men fikk for alvor fart i 2014. Siden har reguleringer kommet på plass, bygget er ferdigprosjektert og aktørene klare til å sette i gang.

Men vedtaket fra regjeringen lar vente på seg. Det samme gjør derfor pengene. I statsbudsjettet for 2019 var det ingenting å hente for museet. Det er dypt urovekkende. Nettopp fordi det er et tidsspørsmål før viktig verdensarv går tapt, må regjeringen få ut fingeren.