Bildet-som er fra 1980, viser Norske Skogs anlegg i Skogn

Den gjeldstynga papirprodusenten Norske Skog har denne uka tatt nok et skritt mot stupet. De innrømmer nå mislighold av lån ettersom de ikke vil betale renter mens de arbeider med å restrukturere gjelda. I fjor tjente spekulanter milliarder på veddemål på selskapets manglende evne til å betjene gjelda si.

Siden nyttår har aksjekursen falt med 85%. Det foreligger en restruktureringsplan fra styret i Norske Skog om at obligasjonsgjeld omgjøres til aksjekapital. Det har to konsekvenser: At de gamle aksjene blir tilnærmet verdiløse, og at obligasjonseierne får full styring til å slakte selskapet. Det igjen kan i verste fall bety at produksjonsutstyret ved fabrikkene i Skogn og Halden demonteres og sendes ut av landet. (Obligasjoner er rentebærende gjeldsbrev).

Bikkjeslagsmål mellom de forskjellige kreditorene

Dagens Næringsliv skriver 30/7:

Advokat Henrik Christensen er styreleder i Norske Skog. – Betyr dette at det ene lånet er i mislighold? – Ja, sier Henrik Christensen og fortsetter: – Dersom ikke vi får kreditorene til å bli enig om en løsning med konvertering av gjeld, så er konkurs for morselskapet nær sagt uunngåelig. Christensen har hatt flere turer til England for å delta i forhandlinger med fondene som har investert i Norske Skogs obligasjonsgjeld. – Hvordan går forhandlingene? – Det er veldig krevende, dels fordi obligasjonseierne består av forskjellige typer fond. Disse fondene har ikke stor omtanke for hverandres posisjoner og det er således «bikkjeslagsmål» mellom de forskjellige kapitalgruppene, sier advokaten. Han karakteriserer restruktureringen av Norske Skog som «den mest krevende restruktureringen jeg har vært borti noen gang».

Det er vanskelig å finne oversikt over alle disse fondene som Christensen forhandler med. Men i 2015 kjøpte det amerikanske investeringselskapet Blackstone, gjennom datterselskapet GSO Capital Partners, seg inn som største aksjeeier i Norsk Skog.

GSOs forskjellige fond som dels operer fra skatteparadiset Cayman Islands, er fremdeles den største aksjeeieren i selskapet selv om de, i likhet med andre, har solgt seg ned de siste månedene. Samtidig er Blackstone en av Norske Skogs største kreditorer, altså er de i London og forhandler med Christensen om vilkårene for restrukturering av gjelda.

Den amerikanske investeringsbanken Goldman Sachs får omlag 100 millioner kroner, hvis rekapitaliseringen går gjennom, Det tilsvarer omlag 50 prosent av det egenkapitalen verdsettes til i dag, skriver abc nyheter 26/6.

Et lærestykke i stormannsgalskap

Norske Skogs utvikling er lærestykket om hvordan et solid konsern med røtter i de norske skoger, tar skrittet ut i den store verden for å ete seg feit, for til slutt å ende opp som gjeldtynga slaktoffer for internasjonal finanskapital. Det er moderne norsk industrihistorie med de elementer av stormannsgalskap som har prega mange andre norske konserner.

Selskapet ble etablert i 1962 som Nordenfjeldske Treforedling, i hovedsak eid av norske skogeiere. Etter hvert ble de dominerende i treforedling i Norge der de blant annet eide de nå nedlagte papirfabrikkene Union i Skien og Follum ved Hønefoss.

Etter hvert kjøpte de opp fabrikker over hele verden. Under ledelse av tidligere SAS-sjef Jan Reinås skjedde ekspansjonen utenfor Europa, som ble innleda i 1998 med kjøp av eiendeler i Kina, Korea, Malaysia og Thailand. To år senere kjøpte selskapet Fletcher Challenge Paper og fikk med det virksomhet i Australia, New Zealand, Chile og Brasil. Dette var til da det største industrioppkjøpet noe norsk selskap hadde stått for.

Da Reinås var ferdig med denne oppkjøpsrunden, eide Norske Skog papirfabrikker i femten land, på alle kontinenter. Disse oppkjøpene er viktigste årsaken til den akkumulerende gjelda som er blitt utsatt for spekulasjoner fra internasjonal finanskapital.

Norske Skog er i dag fremdeles en av verdens største papirprodusenter med fabrikker i seks land med 2600 ansatte globalt. I Norge eier de papirfabrikken i Skogn (ca 370 ansatte) og tradisjonelle Saugbruks i Halden (ca 520 ansatte).

Men disse går altså en usikker skjebne i møte.

Se også: