Hei, denne artikkelen er over ett år gammel og kan inneholde utdatert informasjon

Denne artikkelen ble første gang publisert 24. desember 2017.



SPOILERADVARSEL: SERIØST? OK, DA. DENNE RECAPPEN AVSLØRER HELE HANDLINGEN I EN FILM DU HAR SETT TUSEN GANGER FØR.

For lenge, lenge siden, i en tid svært ulik vår egen, kalt monopoltiden, fantes det bare én tv-kanal i hele kongeriket. Og siden folk ikke hadde noe valg uansett, kunne NRK sende akkurat hva pokker de ville, tilrettelegge det for et norsk publikum ved å få én person til å spille inn samtlige stemmer oppå originallyden som bare var skrudd ned et par hakk, og likevel vite at folket ville omfavne det som en nasjonalskatt. Jepp, alt tyder på at det var bedagelige tider hos rikskringkastingen på 70-tallet.

Men det er ikke dit vi skal nå, vi skal nemlig til et magisk eventyrland som ikke eksisterer lenger. Nei, to land, faktisk, kalt Tsjekkoslovakia og Øst-Tyskland, som en dag bestemte seg for å lage film sammen, en fortryllende liten østblokk-perle med et så overdimensjonert kostymebudsjett at man kan mistenke at det egenhendig var ansvarlig for å kollapse det kommunistiske system. En film som naturligvis har blitt det helligste av alle sakramenter i norsk julefeiring. Ikke noe rart med det.

Og det er her vårt eventyr starter.

På et typisk tsjekkisk-østtysk gardstun går livet sin vante gang under en isgrå betonghimmel. Det gjøres klar til jul, noe som innebærer mye demonstrativ strening og ikke minst trasking, med resolutte blikk vendt ned i den østeuropeiske slapsen.

En ung jente springer forbi med et RS-bånd, og en drøm om å få den testosteronbehandlingen hun ønsker seg til jul, så hun kan representere Øst-Tyskland i OL i Montréal i 1976. Foto: NRK Vis mer

Og så kommer den lokale pizzabakeren Dr. Oetker med et brett fullt av de nye sjokoladepizzaene sine.

Er det en middagsrett? Er det en kake? Er det en dessert? Selv ikke Dr. Oetker vet. Foto: NRK Vis mer

En jente mister en potte full av aske. Har hun et navn mon tro? Hvem kan hun være?

Kongen skal tydeligvis komme på besøk, så husfruen har tatt på seg sin flotteste blomstervase på hodet, mens datteren Dora ødelegger en kyllingtallerken kokken har dandert, bare fordi hun kan.

Typisk despotisk, rasjonell oppførsel: vil du sikre at alt er klart til kongen kommer, få undersåttene dine til å gjøre masse unødig dobbeltarbeid.

Sniktitt fra sesong åtte av «Game of Thrones», der mye av handlingen kretser rundt den nye kommandøren på Castle Black og hennes modernisering av uniformene til The Night's Watch. Stikkord (og spoileradvarsel): artige hatter. Foto: NRK Vis mer

En klønete gutt mister vedkubbene sine. Kjenner jeg mine eventyrnavn-regler rett heter han Vedkubbegutten. Det spiller for så vidt ingen rolle, for han dukker aldri opp igjen i filmen.

Alle er ferdig med åpningssekvens-traskingen sin, så nå har de ingenting annet å gjøre enn å vente på kongen. Hvorfor kommer han ikke? Har Dora tatt på seg den gardin-hatten til ingen nytte?

Inne på kjøkkenet har gutten Potteskår knust en potte og står og stirrer på skårene.

Typisk Potteskår! Alltid en vase som går i stykker og en pizzadeig på hodet. Foto: NRK Vis mer

Askepott tar på seg skylden, for det er bare sånn hun er, og konsekvensen er en skyllebøtte (i metaforisk forstand) fra stemor. «Noe til arv etter din far», sier hun. Askepott påpeker at stemoren fikk gården og skogene også, men det er selvsagt en mager trøst når du i tillegg må belemres med en stedatter med sot-fetisj.

«Hvor-dahn-eeer-det-du-snakker-til-mehg?» spør stemor via den trillende stemmen til den uforlignelige Knut Risan, enmannsorkesteret som gestalter samtlige stemmeroller i den norske versjonen. Det skulle jaggu ikke forundre meg om han gjør lydeffektene også.

Kjapp digresjon: Det er umulig å ikke få en pavlosk reaksjon og bli tre år gammel igjen hver gang man hører Risans stemme. Selv de som ikke har sett 3NT-A-pott før, har fått denne lyd-institusjonen inn via osmose i barndommen. Et lite wikipedia-søk forteller meg også at Risan spilte rollen som Blomsterhandler Rosengren i «Jul i Skomakergata», og det er så mindfuck at jeg ikke finner ord, for da jeg var liten kalte jeg en av smokkene mine for Herr Rosengren, og det betyr ikke bare at Risan har vært en enda større del av barndommen min enn jeg har vært klar over, men også at jeg enten brukte smokk altfor lenge, eller så var jeg en pretensiøs liten dritt allerede som toåring.

Artikkelforfatteren og Herr Rosengren. Skal tidlig krøkes som kokett nørd skal bli. Foto: Jan. A. Pahle Vis mer

Uansett. Stemor straffer Askepott med å nekte henne å skyte armbrøst og ri på hest, høymiddelaldervarianten av «ingen ipad på en uke!». Dessuten må hun sortere masse erter som stemor heller ut fra det som ser ut som en bøtte (men også i aller høyeste grad kan være en hatt).

Askepott tar med seg ertene til rommet sitt, men gidder ikke å prøve å gjøre jobben engang før det dukker opp masse duer som begynner å spise dem. A-pott, i et tidlig symptom på vrangforestillinger, snakker til dem og får det for seg at de sorterer ertene for henne.

«Slipp oss inn! Slipp oss inn! Vi har rømt fra Davido, og nå er han etter oss!» Foto: NRK Vis mer

Så derfor stikker hun, prater litt med en katt, og går ned i stallen, der hun møter kusken, og her har de faen meg ikke prøvd å gi ham et verdig hodeplagg engang.

Hun tar med hesten ut og løper ved siden av den (du vet at det går an å sitte oppå den, frøken Pott?), bort til en låve, hvor det er en ugle og et smykkeskrin med noe greier oppi.

Og så kommer endelig kongen. Men hvor er prinsen?

Askepott har omsider kommet seg oppå hesten, og rir gjennom skogen akkompagnert av et stønnende kor. I det fjerne ser hun en mann med rød turban (#kulturellappropriasjon) jakte sammen med to andre, og det er temmelig åpenbart at det er prinsen, for det hadde vært meget snodig om det ikke var det.

Sorry, jeg har ikke flere hatte-vitser på lager. Skulle gjerne hatt det. Noe med at det er telefon til han til venstre, og at det er Pharrell som gjerne vil ha igjen hatten sin, kanskje? Jeg vet ikke. Send gjerne inn forslag. Foto: NRK Vis mer

I det han skal skyte et rådyr kaster hun en snøball på ham så han bommer, og i stedet for å anerkjenne at prinsen deres er under angrep og beskytte ham med sine liv gjør de narr av sikteferdighetene hans.

Men så oppdager de henne, og innser at rådyret bare var småplukk i forhold til det byttet de har foran seg nå, det farligste rovdyret av dem alle: mennesket.

Askepott legger på sprang, og hun finter ut gutta ved å gjemme seg under en liten knaus, og så løper hun videre, og du vet at du har en hest, Askepott? Du kan bare ri bort?

Til slutt klarer de å omringe henne rundt en trestamme, og de tre voksne mennene sirkler seg nærmere og nærmere, også ler de av at hun bare er et barn. «Hun kunne trenger litt juling», sier Knut Risan med helt flat stemme, og #metoo, nå er'e jul, igjen.

«Hvis det at vi kommer truende mot deg oppleves som truende fra ditt ståsted så beklager jeg at du opplever det sånn.» Foto: NRK Vis mer

«Det skal vi nok se på, dumrianer», sier Askepott/Knut også ler vi og koser oss mens hun løper for livet og stjeler en hest og det er ikke en umulig tanke at dette hadde foregått i dag så hadde hun blitt utredet for ADHD.

Tilbake på gardstunet lurer stemor på hvor prinsen er, og i det mest skamløse eksempelet på å fiske etter festinvitasjoner noensinne forteller hun at hun drømte at hun og Dora ble invitert til hoffball.

«Ok, hvorfor forteller du meg dette?» tenker kongen.

Utrolig kult å se at Tore Sagen har funnet opp en tidsmaskin og reist tilbake til 1973 og lært seg tsjekkisk. Foto: NRK Vis mer

Han rir videre, sikkert for å møte flere masete og smiskete vasaller som bare vil få, få, få. Livet for en føydalherre må være slitsomt.

På vei hjem joiner kronprinsen kortesjen, og kongen mener han burde skamme seg. Nå er det på tide å finne en kone til ham, for «ekteskapet temmer villstyringer».

«Ja, det vet vel du», svarer prinsen, og alle bare «shots fired, WTF skal deeeet bety?» Men det får vi aldri vite.

Risan gjør sin beste imitasjon av en hane som galer, mens stemor og Dora babler i vei om alt stoffet de trenger til ballkjollene sine, og det er ikke måte på hvor mange alen sateng og hvor himmelblått det hele skal være. Også fem alen kantebånd av gull, så klart. Av en eller annen grunn er det den stakkars kusken som skal stå for shoppingen, og han ser jo ut som akkurat rette mann til å ta i mot den handlelisten der.

«Dere kunne like gjerne bedt meg om å bygge en ny partikkelakselerator i CERN. Og hva er det jeg har på hodet egentlig? Et håndkle?» Foto: NRK Vis mer

Askepott er selvsagt ekskludert fra all moroa, men bare ler og ber kusken ta med det som faller ned på nesen hans. Javel, sier kusken, og tenker bedrøvet i sitt stille sinn at datteren til sjefen har gått fra eksentrisk til klin hakke gal.

Kongen holder hoff på slottet, og siden det er casual friday har krompen tatt på seg en henslengt gullhatt/gullblazer/hvite stilongs-kombo.

«Ja, selvfølgelig er jeg klar over at jeg har tatt på meg en skjorte med med to ekstra, gigantiske puff-ermer som bare henger og slenger. Tror dere ikke jeg har gjort dette med vilje? Ha litt tiltro til meg, da, jeg er kongen av hvilket enn land dette eventyret foregår i, for hælvete.» Foto: NRK Vis mer

Prinsen er mutt. Han ser ikke frem til det kommende ballet. «Han vil nok ikke gifte seg, han som sitter på hesteryggen hele dagen», sier læreren hans megetsigende, og det der er fuckboy-shaming, lærer, og vi skal ikke ha noe av det.

Så er det guttastemning i skogen, der prinsen lekedanser med kompisene sine, mens en av dem spiller kokett på en grein. De kaster snø og biter hverandre lekent i hendene og ruller oppå hverandre og det KAN være betimelig å spørre seg hva som er den egentlige grunnen til at prinsen ikke vil gifte seg.

Så jakter de litt. De får øye på kusken som har sovnet i vognen sin. Narkolepsi kan ramme selv den beste av oss.

Bra kamo, krompen. Foto: NRK Vis mer

Krompen sikter inn armbrøsten, men velger i sitt storsinn å ikke drepe undersåtten sin, men heller skyte et fuglereir som faller i fanget hans. Kusken finner tre nøtter oppi, beholder dem, kaster reiret, og om noen få timer kommer en stakkars linerle tilbake fra arbeid og oppdager at hele hjemmet hans ligger i ruiner.

In Soviet Russia, nut wishes you. Foto: NRK Vis mer

Askepott vasker tøy i elven, mens koret på lydsporet stønner og nærmer seg klimaks.

Kusken gir nøttene til Askepott, og stemor disser henne og sier «Passer til et ekorn!» Eid. Askepott feier aske i trynet på dem uten at det får NOE som helst konsekvenser for henne. Saklig.

Hun går tilbake til uglen sin og drømmer om prinsen. Han som jaget henne, og truet henne opp mot en trestamme. Klassisk stockholmsyndrom, altså. Men så er hun jo ikke akkurat bortskjemt på mannebein heller, da. Krompen er vel det eneste hankjønnet hun har møtt som ikke er i slekt, har en gigantisk pizzadeig som lue, eller lider av narkolepsi.

Inni den ene nøtten finner hun en hatt og et Robin Hood-kostyme. Hun tar det på seg. «Det lå inni nøtten», sier hun, som om det forklarer alt.

I mellomtiden er Gutta Krutt på revejakt. Krompen har tatt på seg hatten til Roms Dal for anledningen, og hvis du trodde han ikke kunne bli mer drømmemann enn da han truet en uskyldig jente skulle du sett ham når han får hundene sine til å jage og ta livet av en vettskremt rev. <3

Jaktmesteren er imponert, men ikke kjempeimponert. «Når du har skutt en hauk også, da blir du jaktkonge».

Krompen misforstår situasjonen og går inn for et kyss. Awkward.

Det annonseres at den første som greier å skyte en hauk skal få en barsk ring.

Det var først etter at han hadde dratt hjemmefra at jaktmesteren oppdaget at hans gjentagende mareritt var blitt virkelig: han hadde dratt på jobb med et trau på hodet. Foto: NRK Vis mer

Av spenningsoppbyggende årsaker skyter kompisene til krompen før ham, men begge bommer. Da det er hans tur choker han, og i stedet knerter Askepott fuglen. «Hvis pil er det?» spør Knut Risan, og utviser total dominans over norske spørrepronomen, og så skyter Askepott jaggu meg en pil gjennom den forrige pilen sin.

Hun får ringen, men krompen vil at hun skal skyte ned noen kongler i toppen av et tre for å virkelig vise seg verdig, og man skulle kanskje tro det er veldig mye enklere enn å skyte en HAUK I FART, men hva vet vel jeg.

Og slik gikk det til at Tsjekkias nasjonalrett «Kongle på pinne» ble oppfunnet. Foto: NRK Vis mer

Plutselig sitter Askepott oppe i et tre, naturligvis, og prinsen spør om den unge jegeren har ridd forbi. Åja, du tror det er en gutt, ja. Det forklarer at du er så gira på å finne ham.

Så stikker Askepott, og både Krompen og jeg blir stående igjen med mange spørsmål. Han: hvor den karismatiske, unge guttevalpen ble av. Jeg: hva i all verden den scenen der var for noe.

HVORFOR JEG ER OPPE I ET TRE? FORDI JEG HAR ADHD OG IKKE TATT RITALINEN MIN OG DET SKAL DU BARE DRITE I. Foto: NRK Vis mer

Mor og Dora pyntes, og det er tid for ball. «Si at de skal rulle ut teppet helt bort til sleden», sier Stemor/Knut, og herregud for en stemmemelodi den mannen har.

Askepott fisker etter å være med, men stemor heller to meget beleilig plasserte skåler/hatter med linser og bønner på gulvet. Alt dette skal sorteres, en totalt meningsløs oppgave, og utvilsomt regissør Václav Vorlíceks eneste måte – i et sensurivrig diktatur – å få subtilt flettet inn sin flengende regimekritikk av østblokkens totalitære byråkrati, vilkårlige rettssystem og ikke minst kommunismens svik av proletariatet.

Uansett, stemor setter seg på sleden. På hodet har hun nå et...sausenebb?

En livbåt? Batmans sommerkolleksjon? Foto: NRK Vis mer

Popelka-pott sukker og sier at linsesorteringen vil ta minst en uke. (I en sovjetstat, ja! Ikke under vestlig, markedsstyrt kapitalisme! U-S-A! U-S-A! #MAGA.) Men jaggu kommer ikke duene tilbake og gjør jobben for henne nok en gang, et budskap de fleste av oss kan nikke anerkjennende til: har du en kjip jobb er det bare å okke deg lenge nok, så kommer noen andre og gjør det for deg.

«Davido fikk tak i oss. Bare vi to kom oss unna. De andre...De...Han er et monstOMG HVA SKJER MED HODET TIL DEN DUEN PÅ SKULDEREN HAR DET GÅTT I STYKKER? Foto: NRK Vis mer

Hun stikker til ugla igjen, og sylskarp som hun er gjør hun omsider koblingen mellom nøtter og magiske ønsker. Hun ønsker seg en ny kjole (selv om hun ikke MÅ ønske seg det bare fordi hun er kvinne, men akkurat denne gangen valgte hun det, ok?), og plutselig har hesten fått sal.

På slottet har hertuginnen av Schwartzwald og hennes datter gjort entré, men prinsen kjeder seg fryktelig med alle disse damene. For anledningen har han pyntet seg med en dessertskål.

Så skal hans kongelige høyhet danse, og siden han ikke klarer å velge partner lukker han øynene også hopper den mest skamløse av dem i armene hans, også danser de, og krompen bare #fml.

Akkompagnert av en kjærlighetsballade som ikke hadde føltes malplassert på Viking Bar på Gran Canaria rir Askepott gjennom mørket. Hun titter inn vinduet, og ser drømmeprinsen danse med Dora, som har klart å huke tak i ham. Han, på sin side, gjør et hjelpeløst forsøk på å konversere, før han bokstavelig talt løper bort fra dansepartneren sin. I vår tid hadde han sikkert blitt klassifisert som introvert og fått den oppfølgingen han trenger, men her er han fanget i sitt eget gullbur, maktesløs for det sosiale spillets tannhjul som sakte, men sikkert meisler sjelen hans ned til ingenting.

Askepott forbanner seg over at hun ikke la noen plan utover å ri bort til slottet, og legger sin skjebne i hendene på antallet trappestolper en fordums arkitekt har installert i borggården, ved å telle «skal, skal ikke» på dem. Det ender på «skal», heldigvis, for det er fortsatt en halvtime igjen av filmen.

«Herre konge, som hoffnarr er dette en fornærmelse mot min profesjon. Du lovet at det bare skulle være meg som var kledd som en tulling her.» Foto: NRK Vis mer

Krompen vil gi opp, men så kommer Askepott, og alle bare «wow», også danser de. Hun har forresten tatt på seg et slør, for å hindre at Krompen vurderer henne for noe annet enn frisyre, kroppsfasong og antrekk.

De danser, og hun spiller hard to get, og alle (altså Knut) hvisker og tisker og synes hun er dritpen, og DERE HAR JO IKKE ENGANG SETT FJESET HENNES.

«Ta av sløret, ta av sløret, kom igjen a», maser Prins Fuckboy. «Fordi jeg har funnet kjæresten min, men jeg vet ikke hvem hun er», sier han, og hvis ikke dét er en replikk som går rett hjem på Tinder så vet ikke jeg, ass.

Hun svarer med en gåte: Første gang: aske i fjeset, men ingen skorstensfeier. Andre gang: Hatt med fjær, due og pil, men ingen jeger. Tredje gang: Kjole med slep, men ingen prinsesse.

Så går hun, fordi hvorfor ikke.

Den enfoldige prinsen står igjen, totalt ute av stand til å gjøre de ørsmå kognitive sprangene for å løse rebusen.

Ti minutter senere skjønner han at han må løpe etter henne, men da har hun selvsagt allerede kommet seg unna, og det skal altså vise seg at i tillegg til å være en skarp kritikk av kommunismen, problematiserer denne filmen også konsekvensene av innavl i europeiske kongehus.

Alle blir bedt om å danse videre, men du ser at de ikke mener det helt.

Askepott løper, og mister en sko. Krompen finner den, og hadde han ikke stoppet opp for å finstudere et FØKKINGS fotplagg hadde han klart å ta henne igjen, fange henne og kaste henne i elskovsfangerommet sitt for lenge siden, og så kunne de levd lykkelig i alle sine dager og vi andre kunne gått i gang med å snike til oss svor fra ribben.

«Hallo? Er du inni her? Halloooo?» Foto: NRK Vis mer

En heftig jakt følger, gjort enda mer heftig av at Gran Canaria-svisken er tilbake. De kommer omsider frem til godset, og krompen prøver å forklare sitt ærend, men alle bare ler av ham. Så mye for respekt for kongehuset.

For å kompensere for krenket manne-ego krever han å få se alle kvinnene her, piker inkludert. «Hun som denne skoen passer, henne vil jeg gifte meg med», sier han, et kriterie for et vellykket samliv så godt som noe.

Han tester skoen på alle, men ingen passer, og det må være lov å spørre seg:

1) på hvilken måte tenker krompen at skostørrelse skal være like uomtvistelig identifikasjonsbevis som et fingeravtrykk, og

2) ettersom skoen ikke passer på noen andre, hvor føkka føtter har Askepott, egentlig?

Kusken foreslår Askepott, men ingen kan finne henne.

Unge Potteskår titter inni Dr. Oetkers sjokopizzaovn, men konstaterer at hun overraskende nok ikke er der. Foto: NRK Vis mer

Stemor har sin egen plan, og dresser Dora opp i rosa slør. Krompen krever fortsatt å få se om skoen passer, så stemor går for den mest rasjonelle løsningen på situasjonen, hun lar prinsen henge og rir av gårde i full fart.

Krompen rir etter, Knut Risan lager piske- og gallopplyder som det sto om livet, og plutselig hopper kusken (en slem kusk, ikke narkoleptikeren) opp i et tre og sleden velter av seg selv og faller ned i det eneste hullet i isen og heldigvis er det grunt der. Sløret har falt av Dora, og så mye for den sko-lakmustesten, for prinsen ser at det ikke er Askepott. (Selv om han ikke vet hvordan Askepott ser ut. Men han føler det sikkert i hjertet sitt fordi han elsker henne, selv om han egentlig ikke har snakket med henne engang, men samma det, fordi kjærlighet<3.)

Fortsatt vet ingen hvor Askepott er, inntil noen kommer på å sjekke rommet hennes. Men hun har rømt! Til uglen! Hun har én deus ex nøtt igjen, og med den ønsker hun seg en brudekjole.

Krompen har fortsatt ikke funnet Askepott, så han stirrer intenst på skoen i stedet.

«Kanskje jeg kan bruke den som hatt?» Foto: NRK Vis mer

Så kommer noen ridende. Det er en askepott! I brudekjole!

Hun konstaterer at skoen er hennes. Så viser hun ham ringen fra jakten, og spør «har du løsningen på gåten nå?». Han klør seg fortsatt bare i hodet, men er det én ting denne historien har lært oss, så er det at du aldri trenger å gjøre meningsløst arbeid fordi det alltid kommer noen duer og fikser det for deg, og så lenge du er snill og grei så finnes det alltid noen magiske nøtter som kan redde dagen din, så før Askepott blir nødt til å erkjenne at hun har forelsket seg i eventyrverdens svar på Forest Gump serverer hun ham løsningen på gåten på et sølvfat, for karakterutvikling og dramaturgiske reiser er for pingler og kapitalister. «Var det jeg visste», sier krompen.

Alle gledet seg til å kaste hattene sine i været, bortsett fra kusken. Endelig hadde han fått oppgradert fra håndkle til et raft tøystykke som matchet serken hans, og så skal han liksom kvitte seg med det bare for å feire at en udemokratisk institusjon befester makten sin enda litt mer? På tide med en revolusjon. Foto: NRK Vis mer

Så kaster alle hattene sine i været, og to ryttere rir til hest over snøen, og nå blir det bryllup, og pokker heller, akkurat det her er faktisk mer enn nok til å smelte et gammelt, atrofisk anmelderhjerte også, for hva er dette om ikke en nusselig beretning om en jente med adferdsproblemer, vrangforestillinger, stockholmsyndrom og lidenskap for grillkull og en seksuelt forvirret fuckboy-prins som finner hverandre selv om de knapt har vekslet et ord først.

Det er så klassisk. Gutt møter jente. Gutt tvinger jente opp mot et tre. Jente får tre magiske nøtter. Gutt blir fascinert av jente når han tror hun er en gutt. Jente drar på ball og gir gutten tre gåter og en sko som ikke har noen konsekvens videre, gutt og jente lever lykkelige i alle sine dager. Vi har alle vært der. Foto: NRK Vis mer

Og dessuten, hadde ikke denne filmen eksistert så hadde ikke Pilotfrue og Pilot-Ulrik hatt noe antrekk for bryllupet sitt.

Og om du ikke synes dét er selve budskapet med jula, ja, da kun du ta deg en kongle på pinne, ass.