Rå fidus: Du giver et rundt beløb til en politiker. Bagefter giver politikeren dig noget mere tilbage. Enten af skatteborgernes penge eller ved at tildele dig et attraktivt samfundsgode. Det er ren win-win. Du får en pæn del mere tilbage, end du giver, og politikeren får uden at skulle give tilbage selv.

Nå ja, så er der måske det lidt kedelige ved det, at nogen måske vil kalde det korruption. Men pyt, det kan I jo bare nægte. Du kan sige, at du gav af idealisme, og politikeren kan sige, at det, du fik, ikke har noget at gøre med det, du gav.

Lyder det af skumle, fjerne politiske miljøer? Muligvis, men det er også dagens Danmark.

Prisværdigt har Ekstra Bladet afdækket, hvorledes en af fiskeriets såkaldte kvotekonger har ydet omkring 150.000 kr. til valgkampen for Venstres fiskeriordfører Thomas Danielsen og endvidere indskudt fire millioner kr. i et firma, som delvist ejes af Danielsen. Kvotekongen har også indsamlet over 800.000 til den såkaldte ’Løkke-fond’.

Det skaber en ubehagelig mistanke om bevæggrunden til, at Venstres miljø- og fødevareminister Esben Lunde Larsen for Folketinget skjulte 15 ud af sit ministeriums 16 forslag til konkret indsats mod kvotekongernes misregimente. For at undgå en mistillidserklæring har Lunde Larsen – da han blev afsløret – rullet sig i undskyldninger, hvad der dog ikke har afholdt Folketinget fra en skarp kritik af Lunde Larsen.

Tilsvarende mistanker må ombølge sammenhængen mellem, at nogle af Danmarks rigeste familievirksomheder har ydet klækkelige bidrag til VLAK-partierne i seneste folketingsvalgkamp i 2015 – enten direkte fra virksomheden eller gennem PR- og lobbyfirmaet Operate – og så den mulige modydelse, at VLAK-partierne vil lempe og helst afskaffe den arveafgift, som virksomhederne betaler ved generationsskifte.

Frem mod 2020 vil en lempeligere beskatning koste staten omkring én mia. kr. Kapitalkoncentrationerne i Danmark vil blive øget. Flere rige bliver mere rige. De offentlige indtægter svækkes.

Hvor meget de, der yder politiske støttebeløb, har betalt, kan der ikke sættes beløb på. Konkrete beløb forlanger de gældende regler nemlig ikke offentliggjort af modtagerne. Bare navnet på givere over 20.000 kr.

Det giver en grim lugt over dansk politik. Nærmest som af rådden fisk.