Da Folketinget fredag førstebehandlede Inger Støjbergs (V) lovforslag L 189 med personer, der er indstillet til at få dansk statsborgerskab, var 39-årige Abdi H fra Somalia ikke blandt forslagets 2.139 navne.

Fire uger før havde Abdi H, som ved ansøgningen i oktober 2015 opfyldte alle betingelser for at få statsborgerskab, fået en kedelig besked fra Indfødsretskontoret i Udlændinge- og Integrationsministeriet: Han kunne alligevel ikke blive statsborger nu.

Forklaringen var, skrev Indfødsretskontoret, at ingen ansøger må have modtaget hjælp efter lov om aktiv socialpolitik inden for det seneste år før lovforslaget. Men kontoret lagde til grund, at Abdi H havde modtaget kontanthjælp i november måned sidste år.

Tidligst i december 2017 vil Abdi H efter de nugældende retningslinjer opfylde kravet om selvforsørgelse, forudsat, at han ikke »på ny« modtager hjælp, som Indfødsretskontoret skrev.

Seniorforsker og ekspert i indfødsret Eva Ersbøll fra Institut for Menneskerettigheder har på Informations initiativ set papirerne i Abdi H’s sag.

»Det er en meget ulykkelig sag om en ansøger, der uforskyldt kommer ud for en trafikulykke i en fodgængerovergang og bliver så alvorligt skadet, at det går ud over hans uddannelse, privatliv og nu også hans ansøgning om statsborgerskab,« siger Eva Ersbøll og fortsætter:

»Når man kender sagens omstændigheder, forekommer det helt ude af proportioner, at det skal føre til afslag på statsborgerskab.«

Selv forstår Abdi H ikke afslaget. På den ene side er det rigtigt, at han i efteråret 2016 bad kommunen om hjælp, fordi hans dagpenge udløb.

Men på den anden side er det også rigtigt, at han netop understregede over for kommunen, at han kun ville have hjælp, hvis det ikke skadede hans ansøgning om statsborgerskab. Og at udbetalingen ikke måtte ske uden aftale med ham. Det fremgår tydeligt af papirerne i sagen, som Information har haft adgang til.

Kørt ned i fodgængerfelt

Den 11. april 2015 var Abdi H på vej over fodgængerovergangen i krydset Tagensvej-Hovmestervej. Der var grønt lys for ham, men tre-fire skridt før han nåede fortovet, blev han ramt af en personbil, der fra Hovmestervej drejede til venstre ud på Tagensvej.

Ifølge en senere lægeerklæring blev Abdi H »ramt af bil i højre side« og »slynget 2-3 meter væk«, hvorefter vidner ringede 112 efter en ambulance.

»Lige pludseligt kunne jeg se lygter, og så blev jeg ramt. Jeg husker kun, at jeg var i panik, og at jeg blev kørt i ambulance,« fortæller Abdi H.

Han blev kørt til Rigshospitalets traumecenter, hvorfra han dagen efter blev udskrevet. Han har efterfølgende været generet af mere eller mindre konstant hovedpine, nakkesmerter og højresidige skuldersmerter samt smerter i lænden og ryggen. Ulykken har også siden givet Abdi »psykosociale problemer«, fremgår det af lægeerklæringen, bl.a. er han i 2016 blevet separeret fra sin kone.

Et halvt år efter ulykken henvendte Abdi H sig til Københavns Politi på Station Bellahøj og afleverede en ansøgning om dansk statsborgerskab. På det tidspunkt var han godt i gang med en erhvervsuddannelse for voksne som lager og logistik-operatør på TEC-Hvidovre.

»Ansøger talte forståeligt dansk med naturlig accent og formulerede sig godt på dansk,« noterede sagsbehandleren i ansøgningen og tilføjede, at Abdi H »viser helt klart forståelse for den danske kultur«.

Kontaktede selv kommunen

I slutningen af oktober 2016 udløb Abdi H’s dagpenge. Den sidste dag i måneden henvendte han sig til Københavns Kommune og bad om hjælp. Det fremgår af sagens dokumenter, at han ville kunne få et akut engangsbeløb på 5.862 kroner »til forsørgelse«. Samtidig ville kommunen også vurdere, om han skulle på kontanthjælp.

Inden kommunen havde afsluttet sine overvejelser, fik Abdi H den 24. november 2016 brev fra Indfødsretskontoret om, at han ville blive optaget på det lovforslag om indfødsret, som skulle fremsættes i foråret 2017 – selvfølgelig under forudsætning af, at han fortsat levede op til kravene bl.a. til selvforsørgelse.

Den 2. december kontaktede Abdi H kommunen og fik at vide, at hans ansøgning om hjælp stadig var under behandling. Samtidig gjorde han opmærksom på, at han ikke ville modtage hjælp, hvis det kunne få indflydelse på hans ansøgning om statsborgerskab:

»Abdi oplyser, at han gerne vil kontaktes på telefon XX, når hans sag er færdigbehandlet INDEN der udbetales nogen ydelser til ham, da han har søgt om dansk statsborgerskab«, noterede kommunens sagsbehandler i journalrapporten om sagen.

Blev ikke ringet op

Fem dage senere var kommunen næsten færdig med at behandle Abdi H’s anmodning om hjælp. Han opfyldte betingelserne for at få udbetalt kontanthjælp, og som det blev understreget endnu en gang i journalrapporten den 7. december:

»OBS! jf notat 2.12.2016 ønsker han opkald inden udbetaling.«

Men da kommunen dagen efter udbetalte akuthjælp og kontanthjælp til Abdi H, blev han ikke ringet op. Hans personlige og økonomiske forhold var ellers blevet grundigt tjekket af kommunen i forhold til en eventuel formue, om han var samlevende eller enlig forsørger og hans eventuelle udlandsrejser, ligesom han var blevet orienteret om 225-timers-reglen.

Men ingen tog åbenbart notits af hans ønske om at blive ringet op, inden udbetalingen blev gennemført.

Samme eftermiddag, da kontanthjælpen var overført til hans konto, ringede Abdi H til kommunens ydelsesafdeling. Han »oplyser, at han ikke vil modtage hjælp alligevel – da han har hørt, at han så ikke kan blive dansk statsborger«, noteredes det i journalrapporten.

Abdi H blev af kommunen vejledt om at kontakte Udlændingestyrelsen »og tale med dem – dette ville han gøre og vende tilbage«.

Af et telefonnotat fra Indfødsretskontoret den 9. december fremgår det, at Abdi H havde ringet. Senere samme dag blev han ringet op af en medarbejder fra Indfødsretskontoret og oplyst, »at det er vigtigt, at han ikke modtager mere kontanthjælp end den allerede modtagne ydelse, men at det ikke vil ændre på hans sag, at han tilbagebetaler den modtagne kontanthjælp«.

I samtalen blev Abdi H også oplyst om, at han sag »måske« ville kunne forelægges for Folketingets Indfødsretsudvalg, »idet der er mulighed for forelæggelse, når en ansøger inden for det seneste år helt kortvarigt har modtaget ydelser«, hedder det i telefonnotatet.

Jakob Dall

Samme dag ringede Abdi H ifølge endnu et telefonnotat med overskriften »Henvendelse – ønsker ydelsen stoppet« tilbage til kommunen og oplyste, »at han ikke vil modtage nogle penge eller have de penge, som han har fået i dag. Det kan betyde noget for hans ansøgning om statsborgerskab.«

Kommunens sagsbehandler foreslog, at han kontaktede sin bank for at få dem til at tilbageføre pengene.

»Men så siger Abdi, at denne udbetaling ikke vil betyde noget, så længe der ikke kommer flere i fremtiden. Han ønsker, at vi stopper hans kontanthjælp med det samme. Dette er gjort. Kontanthjælpsbevillingen er lukket pr. 30-11-2016 af eget ønske,« tilføjede sagsbehandleren.

Udvalg så ikke alle oplysninger

Den 1. marts 2017 kontaktede Indfødsretskontoret Ydelsescentret i Københavns Kommune, fremgår det af endnu et telefonnotat.

Ydelsescentret oplyste bl.a., »at ansøger selv har ansøgt om kontanthjælp den 31/10-2016«, og at han ud over et engangsbeløb også havde modtaget kontanthjælp for november. Men det fremgår ikke af telefonnotatet, at Abdi H tidligere havde indskærpet over for kommunen, at han kun ville have hjælp, hvis det ikke skadede hans ansøgning om statsborgerskab. En lille detalje, som senere skulle få betydning.

Indfødsretskontoret anmodede Abdi H om hans eventuelle bemærkninger, og dagen efter ringede han til Indfødsretskontoret og bekræftede, at han havde modtaget kontanthjælpen i den nævnte periode. Han oplyste også, at han igen var selvforsørgende, og at udbetalingen var stoppet, fremgår det af et senere brev fra Indfødsretskontoret.

Da Indfødsretsudvalget på et møde den 23. marts 2017 afviste at dispensere fra selvforsørgelseskravet, havde udvalgsmedlemmerne altså ingen oplysning om, at Abdi H ikke havde ønsket at få kontanthjælp, hvis det kunne skade hans sag. Disse oplysninger fremgår kun af kommunens journalrapport – men ikke af de tre telefonnotater, som Indfødsretskontoret havde brugt som bilag til Indfødsretsudvalgets møde.

I Indfødsretskontorets brev til Abdi H i begyndelsen af april – det var det med den kedelige meddelelse om, at han alligevel ikke ville få statsborgerskab – understregedes det, at Indfødsretsudvalget ikke behøver at begrunde sine afgørelser, og at afgørelsen ikke kan påklages til anden myndighed.

Kommunen anerkender fejl

Dorthe Vang Kristensen, centerchef for Ydelsesservice, oplyser, at Abdi H har fået udbetalt hjælp én gang, i alt 12.310 kroner efter skat. Hun anerkender, at kommunen har lavet en fejl.

»Jeg kan kun beklage, at selv om vi lover en opringning, inden vi udbetaler ydelsen, så gør vi det ikke. Selvfølgelig skal vi gøre det, når det er aftalt,« siger hun.

Dorthe Vang Kristensen har ingen forklaring på, hvordan det kunne overses.

»Det kan vi ikke rekonstruere nu. Det er en svipser, der er sket, og det er en beklagelig fejl,« siger hun.

Kommunen har efterfølgende også sendt et brev til Abdi H og beklaget, at »der ikke forinden afgørelsen om din berettigelse til kontanthjælp er taget telefonisk kontakt til dig«.

Det får Eva Ersbøll til at komme med en opfordring til Abdi H. Han bør henvende sig til Indfødsretsudvalget eller medlemmerne af udvalget.

»Og så skal han forklare sin sag over for udvalget, fordi det virker ude af proportioner ikke at bruge dispensationsmuligheden i hans sag. Hvem er det, der kan få dispensation ved kortvarig udbetaling af hjælp, hvis ikke en mand, der uforskyldt har været ude for en ulykke og faktisk ved en fejl har fået udbetalt hjælp for kun én måned,« spørger hun og tilføjer:

»Når man kender alle sagens omstændigheder, kan det være svært at forstå, at Indfødsretsudvalget ikke har dispenseret fra selvforsørgelseskravet, når der kun har været udbetalt kontanthjælp for én måned i november 2016, og det var en hjælp, som ansøgeren i virkeligheden ikke ville have, og hvor han selv stopper fremtidige udbetalinger.«

Eva Ersbøll finder, at når der – som oplyst af ministeriet til Abdi H – er mulighed for dispensation fra selvforsørgelseskravet ved ganske kortvarige udbetalinger af kontanthjælp, så er det »mærkeligt« ikke at give dispensation i dette tilfælde.

»Sagen er endnu en illustration af det problematiske i, at Indfødsretsudvalgets dispensationsafgørelser ikke begrundes,« siger hun, »men afslaget kan skyldes, at udvalget ikke har kendt alle sagens omstændigheder.«

»Det kan næppe antages, at han bliver en mindre god statsborger af at have fået den ydelse,« som Eva Ersbøll siger og tilføjer:

»Det er klart, at der er sket noget, der ikke burde være sket. Det ser ud, som om han uden egen skyld er havnet i en catch-22.«