32-årige Atef er en af de mange menneskesmuglere, der hjælper asylansøgere med at komme til EU for at søge asyl. På sin facebookside tilbyder han rejser med båd, fly og til fods, selvom det er bådturene fra Tyrkiet til de græske øer, der er mest populære, fortæller han til Informations udsendte i Istanbul.

»Vores ture med båd fra Tyrkiet er slet ikke lige så farlige som turene fra Libyen til Italien. Til gengæld er jeg ikke så tryg ved rejserne til Bulgarien. De holder meget øje med grænsen deroppe, og myndighederne er meget svære at bestikke,« siger Atef.

For to år siden var han selv på flugt fra borgerkrigen i Syrien. Sammen med sin kone og lille datter tog han over den åbne grænse til Tyrkiet og slog sig ned i Istanbul. Egentlig vil familien gerne videre til Tyskland, men de planer er indtil videre sat i bero, fordi de ikke har råd.

I stedet hjælper Atef nu andre asylansøgere med at rejse til Europa. Hans opgaver i netværket af smuglere består hovedsageligt af at skaffe kunder blandt de 2,5 millioner flygtninge i Tyrkiet.

En milliardindustri

Atef er en lille spiller på et kæmpe marked, for menneskesmugling er blevet en industri i milliardklassen.

Siden 2000 har asylansøgere og migranter brugt 117 milliarder kroner på at rejse illegalt ind i EU. Det viser en ny opgørelse fra den europæiske gruppe af journalister The Migrant Files.

Læs også: Så meget koster flugten til Danmark

Gennem de seneste år har kriserne i Mellemøsten og Nordafrika sendt rekordmange mennesker på flugt, og det har øget menneskesmuglernes omsætning. De seneste fem år har asylansøgere og migranter brugt i alt 62 milliarder kroner på at rejse ind i EU. Det er næsten en fordobling i forhold til perioden 2005-2010, hvor beløbet var 34 milliarder kroner.

Undersøgelsen bygger blandt andet på oplysninger fra det europæiske grænseagentur Frontex. De viser, at 1,2 millioner asylansøgere har krydset grænsen til EU over land eller til søs siden 2000. Flyrejser direkte til europæiske lufthavne bliver dog ikke talt med i Migrant Files’ opgørelse, da de ikke bliver registreret i særlig stort omfang – også selvom det er en af de mest eftertragtede måder at komme til EU på.

Santi Palacios

Billetten til Fort Europa

Lige nu er den østlige rute i Middelhavet fra Tyrkiet en af de mest befærdede indgange til EU. Og den går typisk via båd til enten Grækenland eller Italien. Siden 2010 har asylansøgere og migranter betalt smuglere næsten otte milliarder kroner for at rejse den vej. I perioden 2005-2010 var beløbet blot to milliarder kroner.

De græske øer ligger kun få kilometer fra den tyrkiske kyst. Derfor er det også en oplagt måde at komme til EU på. Menneskesmuglernes priser starter ved 800 dollar, fortæller Atef. Men så er der tale om en gummibåd af tvivlsom kvalitet.

»Jeg kender også til nye både med gode motorer på samme rute, som jeg hellere vil anbefale. De er meget mere sikre at være om bord på, men det koster omkring 1.500 dollar,« siger han.

Rejserne til Italien er en tand dyrere. For én person koster turen 5.500 dollar, og har man råd til at betale 1.500 dollar mere, kan man som noget nyt få en plads på et stort turistskib med fem stjerner og egen kahyt. Indtjeningen bliver fordelt blandt menneskesmuglerne i Atefs netværk, men ikke alle får lige meget.

»Hvis vi har en tur til 1.500 dollar, så går 800 til bådens ejer, en smugler over mig får omkring 500, og så er der omkring 200 tilbage til sådan nogle som mig,« siger Atef, der kun tjener på de kunder, han selv finder.

Større indtjening fra Libyen

Asylansøgere kommer ikke kun til EU via Tyrkiet. En af de mest berygtede ruter går fra Libyens kyst i Nordafrika til Italiens kyst på den anden side af Middelhavet. Det er her, forårets drukneulykker har fundet sted, hvor udtjente skibe med alt for mange passagerer om bord er gået ned midt på havet.

Tidligere i år befandt Samson Haile fra Eritrea sig ved Libyens kyst. Sammen med 1.000 andre mennesker på flugt blev han stuvet ind i en stor hal, hvor menneskesmuglerne opbevarede deres kunder, indtil der var ledige pladser på overfarten til Italien.

»Libyen er som et helvede. Det er umuligt at klare sig på egen hånd, så du er fuldstændig overladt til at lade menneskesmuglerne sørge for dig. De gav os slet ikke vand og mad nok,« siger Samson Haile.

Han fik omsider plads på en faldefærdig træbåd sammen med 500 andre mennesker på flugt og nåede til Italien med livet i behold. Herfra rejste han med tog gennem Europa, indtil han kom til Danmark og søgte om asyl.

Hvis vi har en tur til 1.500 dollar, så går 800 til bådens ejer, en smugler over mig får omkring 500, og så er der omkring 200 tilbage til sådan nogle som mig Atef, Menneskesmugler

I alt har menneskesmuglerne fra 2010-2015 tjent mindst 27 milliarder kroner på at sende folk som Samson Haile over den centrale del af Middelhavet. Det er en stor stigning i forhold til perioden 2005-2010, hvor beløbet var på blot 10,7 milliarder, viser opgørelsen fra The Migrant Files.

Til gengæld tyder det ikke på, at den høje efterspørgsel har haft en afgørende effekt på priserne. En rejse over Middelhavet fra Libyen til Italien koster i dag mellem 7.500 og 10.000 kroner, og det er nogenlunde det samme som for ti år siden.

Santi Palacios

Svær forretning at stoppe

At menneskesmugling er blevet en kæmpe industri hænger nøje sammen med den måde, EU har valgt at forskanse sig ved sine ydre grænser. Det mener Thomas Gammeltoft-Hansen, der er forskningschef på Institut for Menneskerettigheder.

»Når man lukker de lovlige adgangskanaler til EU, er flygtningenes eneste mulighed at benytte sig af en menneskesmugler,« siger han. I den politiske debat i EU er det flere gange blevet fremhævet, at menneskesmuglerne er skurke og skal ryddes af vejen, fordi de udnytter svage asylansøgere. Men hvis det skal lykkes, kræver det, at man forstår, hvordan industrien fungerer.

»Man bliver nødt til at vide, at mange smuglere ofte er lokale eller tidligere migranter, som kender en grænseovergang eller et svagt sted og på den måde kan tjene en lille smule på siden. Man kan ikke bare skære hovedet af netværket, og tro, at det hele falder sammen. Der vil altid være lokale folk, som er interesseret i at tjene penge ved at hjælpe folk over grænser,« siger Thomas Gammeltoft-Hansen.

I stedet for øget kontrol bør EU ifølge forskningschefen skabe alternativer til de farlige og dyre flugtruter, hvis man vil fratage smuglerne deres forretning. »Hvis det var muligt at søge om asyl på eksempelvis ambassader, så kunne flygtninge med krav på asyl få deres sag behandlet i ro og mag og rejse til Europa på lovlig vis,« siger han.

Indtil videre har menneskesmuglerne dog gode betingelser for at lave forretning. I Istanbul sidder Atef og planlægger en rejse til Italien for en stor syrisk familie på otte mennesker. Det er det største antal mennesker, han har planlagt en tur for. Og når de lægger alle deres penge i hans hænder, er det, fordi de stoler på ham.

»Jeg holder altid deres penge, indtil jeg ved, at de er kommet sikkert frem til deres mål. På den måde bliver de ikke fuppet af de andre smuglere, som godt kan finde på at stikke af med pengene inden rejsen,« siger han. »Det er et netværk af kriminelle og tyve.«