Forud for det ufrivillige ophold i Irak lå en lang periode med konflikter, som havde gjort hverdagen i familiens gule rækkehus i den nordsjællandske by Allerød anspændt og utryg.

Det var haram for Zeinab Mosawi at gå til fritidsaktiviteter eller at have et fritidsjob, og da hun en dag havde hængt fodboldplakater op over sin seng hjemme på Lindebakken, blev hendes far så vred, at han flåede dem ned og hev noget af tapetet med.

Teenagepigen hadede alle forbuddene, som hendes klassekammerater ikke var underlagt, så hun stak af og trodsede sine forældre.

Da hun var 14 år gammel, proklamerede hun, at hun ikke længere ville tildække sit hår.

- Jeg skulle gøre mine forældre tilfredse og leve op til deres normer og værdier og være en god pige, og samtidig skulle jeg prøve at finde ud af at være teenager – og finde ud af, hvem jeg egentlig selv var, husker Zeinab Mosawi.

Zeinab Mosawi har ingen billeder fra tiden i Irak. Men hun har postkort fra nogle af de helligdomme, hendes fars familie tog hende med til. Her ses moskéen i Najaf. (© Postkort fra Irak)

Hun begyndte at gå til fester i en af byens ungdomsklubber og drak cider og vodka i smug. Hjemme ventede hendes mor med skuffelse og hendes far med vrede.

Splittelsen gnavede i Zeinab Mosawi, så det på et tidspunkt ikke længere føltes, som om livet gav mening. Hun slugte 30 hovedpinepiller og blev indlagt på hospitalet.

- Jeg havde tunge tanker og stærke følelser, som jeg ikke synes, man burde have i så ung en alder. Bare det at man hele tiden vidste, hvordan man gerne ville være, men ikke kunne få lov til at være det..

Trods det anstrengte forhold lod Zeinab Mosawi sig overtale til at tage med på familieferien i vinteren 2011.

Én billet til Danmark

Zeinab Mosawi husker de første dage i Irak som en endeløs række af familiebesøg. Hun så ikke meget til sin far, der tog af sted om morgenen, mens Zeinab Mosawi var sammen med faderens familie.

Efter omkring halvanden måned overhørte hun en telefonsamtale, hvor hendes far talte om at skaffe en enkelt flybillet til Danmark.

Da hun konfronterede ham, affejede han hende med en forklaring om, at der var problemer med hendes pas og opholdstilladelse, men at han ville ordne det, så hun også kunne komme hjem.

Få dage senere tog hendes far i lufthavnen, mens Zeinab Mosawi blev ladt alene tilbage hos sin farbror og hans familie.