(Рубрика «Точка зору»)

Голосування у грецькому парламенті, депутати якого схвалили договір з сусідньою країною про її перейменування на Республіку Північна Македонія, означає стратегічну і політичну поразку Росії на Балканах. Тепер перед Північною Македонією відкриті двері НАТО – країна приєднається до альянсу найближчим часом. І відкриті двері Європейського союзу – переговори про вступ Північної Македонії до ЄС почнуться вже цього літа. А це є принципово важливим для України.

Тому що без закінчення процесу інтеграції країн західних Балкан важко собі уявити реальний початок процесу євроатлантичної та європейської інтеграції України та інших колишніх радянських республік. І, що найголовніше, важко уявити собі його реальне завершення. Те, що парламентарії Північної Македонії та Греції знайшли в собі мужність проголосувати за компромісну угоду – це шанс не тільки для них. Це шанс і для нас.

У Кремлі це чудово розуміють, бачать, що втрачають потенційних союзників на Балканах і важелі тиску на цей регіон. Знають, що наступна на черзі – Україна. А це означає остаточну загибель «імперії зла», ту саму голку в яйці, яку намагаються знайти герої російських народних казок, щоб знищити Кощія.

Кремль кинув усі сили, але програв

Російське керівництво кинуло всі можливі сили, щоб запобігти домовленості між македонцями і греками. Намагалися використовувати президента Македонії і провідну опозиційну партію цієї країни. Впливали на грецьких політиків і навіть православну церкву цієї країни. Шпигунство, пропаганда, підкуп – не було нічого, що не спробували б «Петрови і Бошірови» та їхні доброзичливці серед греків і македонців.

Цинізм буквально зашкалював. За кілька днів до голосування грецькі комуністи вивісили на стінах афінського Акрополю – ! – плакати проти договору, проти того, щоб сусідня країна взагалі могла називатися Македонією. І це – активісти партії, яка у 40-і роки відстоювала право слов’ян грецької Македонії на своє самовизначення і навіть об’єднання з Народною Республікою Македонія – нинішньою Північною Македонією – у складі Югославії. Відстоювали не в газетах чи на мітингах, а зі зброєю в руках: ця вимога була одним з головних гасел громадянської війни в Греції. А коли прийшов час домовлятися, комуністи виявилися найголовнішими «патріотами». Чому? Та все тому ж! Сталін хотів, щоб греки і македонці конфліктували між собою – і допомагав комуністам воювати. А тепер Путін хоче, щоб греки і македонці конфліктували між собою – і комуністи спробували зірвати схвалення договору.

Але програли. У народів двох сусідніх країн з’явився історичний шанс вирішити свої проблеми у єдиній Європі, жити спільним домом. Коли Македонію візьмуть в ЄС, в цій єдиній Європі буде вся історична Македонія, царство Філіпа і Александра – Егейська в складі Греції, Пірінська в складі Болгарії, Вардарська – Республіка Північна Македонія. Це і є справжнє історичне диво, якому Путін намагався перешкодити. Путін зі своїми «Петровими і Бошировими» оголосив війну тіні Александра Македонського – і був переможений. Який конфуз!

Конфуз, який змусить Росію рано чи пізно забратися з Балкан, країни яких Кремль не раз використовував для провокування військових конфліктів з цивілізованим світом. Підуть з Балкан, підуть з України, підуть звідусіль. Такою є хода історії.

Віталій Портников – журналіст і політичний коментатор, оглядач Радіо Свобода

Думки, висловлені в рубриці «Точка зору», передають погляди самих авторів і не конче відображають позицію Радіо Свобода