Епідемія кору. Досі сумніваєтеся чи вакцинуватися? 18 січня 2018, 08:03 Вы также можете прочесть этот материал на русском языке

Нарешті люди зрозуміли, що кір насправді існує. Тож робити щеплення чи ні?

Текст розшифрований з відеоблогу Євгена Комаровського

Давайте поглянемо на історію хвороби кору. Скільки існує людство, стільки поруч з ним існує і кір. У всі часи всі люди на земній кулі хворіли на кір.

До чого призводила така загальна захворюваність? Ніколи не було так, щоб вмирало менше 1% хворих. У всі часи 1 з 100 завжди вмирав. Хворіли саме діти.

Коли на Землі з'явилися антибіотики, смертність зменшилася в 10 разів. Стала помирати 1 дитина з 1000. Не тому, що антибіотики вбивають кір – це вірусна інфекція. Але під час кору часто виникають бактеріальні ускладнення, здатні вбити людину. Ліквідувавши ускладнення, ми прийшли до того, що вмирати став 1 з 1000.

Суспільство може взагалі не розглядати тему вакцинації від кору. Тоді кожна дитина буде хворіти, 1 з 100 вмирати, а 2-3 отримають ускладнення у вигляді менінгоенцефаліту і залишаться, вибачте, без мізків. Або сліпота і купа інших більш-менш серйозних ускладнень. Ось ціна, яку суспільство може заплатити за кір.

Кір здасться солодкою ягідкою на тортику, коли прийде дифтерія

Або ж суспільство може робити цю процедуру.

Якщо ми оберемо друге, то ситуація змінюється найпринциповішим чином: кір просто зникає у тій країні, де відбувається вакцинація. У всіх є імунітет проти кору.

Найстрашніше і найбезумніше виникає тоді, коли суспільство приймає рішення робити щеплення, але половина це робить, а половина – ні. Це призводить до того, що починають хворіти дорослі. Коли щеплень не робили нікому, то з вірусом люди зустрічаються в дитинстві, а коли щеплення зробили половині – шанси зменшуються і з вірусом зустрічаються дорослі. А останні переносять хворобу набагато важче, ніж діти. І тоді ціна у багато разів зросте – почнуть вмирати дорослі.

Тому суспільство повинно прийняти рішення – робити щеплення чи ні. Оптимально – це робити щеплення не менше, ніж 90% населення. Ідеал – 95-98%. Тоді для вірусу стає просто неможливо циркулювати і хвороба зникає.

Із чим виникають величезні труднощі? Ми потрапили в ту безмежну категорію країн, де прищеплено лише половину. І найстрашніше: у нас величезні проблеми зі статистикою. Це вже не кажучи про тих, кого прищеплено «на папері». Навіть зараз, коли люди реально хворіють на кір, адекватної інформації немає. Перш за все, тому що ми не дуже далеко пішли від безглуздих перевірок, папірців та звітів. Якщо у вас багато людей із кором, до вас їде купа комісій, і ви отримуєте по голові від начальства. А приховати завжди простіше, ніж показати.

Окрім того, приватні лікарі практично позбавлені можливості нормально лікувати кір. Це роблять виключно в інфекційних лікарнях, де є герметичні бокси. Кір – це так звана летюча інфекція. Якщо хворий перебуває на відстані у 100-200 метрів від вас, то завдяки потокам повітря ви теж можете заразитися. Тобто коли дитина з грипом зайшла до класу, то вона може заразити свій клас, але не сусідній. Але дитина з кором інфікує всю школу. Якщо в під'їзді на першому поверсі є дитина з кором, то на дев'ятому вже у контакті з кором.

Приватних інфекційних лікарень у нас немає. А тому ті, хто звик до крутих палат, де всі коло них бігають, повинні чітко розуміти: коли ви або ваша дитина захворієте на кір, то потрапите до нашої звичайної совкової лікарні. З тарганами, свавіллям і всім іншим.

Повернемося до статистики. Про величезну кількость випадків захворювання кору не повідомляють. Іноді не ставлять діагнози, а іноді замість кору ставлять краснуху або алергію. Але найстрашніше, що немає нормальної інформації про смертність. Тому що хворий на кір може померти від пневмонії або коревого менінгоенцефаліту.

Глобальна проблема вакцинації полягає в тому, що остання була настільки ефективною, що люди перестали боятися кору. Тепер люди бояться вакцинації. Тобто ефективність вакцинації працює проти самої вакцинації.

І нарешті, незважаючи на численні розмови про те, що кір прийде обов'язково, люди зрозуміли, що він насправді є. Але навіть зараз ви не розумієте реальних масштабів того, що відбувається. Гарантую, що як мінімум половина випадків кору до інформаційного поля не потрапляє. Тому якщо ви думаєте, що у вашому селі чи місті все добре, а в Києві-Одесі-Івано-Франківську погано, то ви помиляєтеся. Досить серйозно всюди. А у вас серйозно буде через два тижні.

Люди починають метушитися, бо якась мерія прийняла рішення не пускати нещеплених дітей у школу. А та, яка ще не прийняла, тягне і чекає на труну, щоб потім прийняти рішення на людський паніці. Це потрібно робити негайно.

Імпортна, бельгійська вакцина від кору є у вільному доступі і, принаймні для дітей, у необмеженій кількості. Якщо в якійсь лікарні вам сказали, що вакцини немає – не полінуйтеся, зайдіть на сайт МОЗ і повідомте, що вам відмовили. Бажано вакцинуватися 2 рази – в рік і в шість років.

Але в період епідемії, згідно з усіма нормативними документами МОЗ, можна вакцинуватися і у 9 місяців. Якщо ви сумніваєтеся, прищеплювали вас чи ні, то від третьої вакцинації нічого страшного з вами не станеться. Якісна сучасна вакцина в більшості випадків досить легко переноситься.

Якщо ви страшенно сумніваєтеся, потрібне щеплення чи ні, то можете зробити аналіз, який чітко скаже, чи є у вас захисні антитіла. Але врахуйте, що ціна за аналіз вища, ніж ціна вакцини.

Суспільство вимагає трупів. І кір здасться солодкою ягідкою на тортику, коли прийде дифтерія. Одноразове щеплення від кору гарантує, що у вас на 85% вже є антитіла. Але у випадку з дифтерією вакцинуватися потрібно як мінімум три рази поспіль – потім ще раз через рік і так кожні 10 років. Швидко створити імунітет не вийде. Крім того, бельгійські вакцини від кору – це проблема. І абсолютно безглуздо, коли така кількість дітей не має щеплення від дифтерії, умовою для відвідування школи і дитячого садка ставити щеплення від кору, але при цьому не згадувати про дифтерію.

Під час минулої епідемії дорослих померло в 2-3 рази більше, ніж дітей. І дифтерія – це не 1 на 1000. Від неї без сироватки вмирають 50%. А якщо сироватка є, то навіть у найкращих клініках світу смертність не менше, ніж 10-15%. Кожен 10-й помирає.

У нашій країні, м'яко кажучи, із сироваткою сутужно. Нещодавно Індія дала нам кілька доз, але коли прийде дифтерія – вони закінчаться за 2 дні. І ми залишимося без жодного препарату.

Пам'ятайте, якщо останні 10 років ви не прищеплювалися, є спеціальні вакцини для дорослих. Адже дифтерія прийде обов'язково – вона не може не прийти.

Детальніше у відеоблозі Євгена Комаровського: