Tästä on kyse Kajaanin Päiväkeskuksessa valmistetaan aamiaista ja lounasta kaupoista saatavista päiväysvanhoista elintarvikkeista.

Ruoka-avun tarve kasvaa jatkuvasti. Päiväkeskuksessa käy muun muassa eläkeläisiä, työttömiä ja yhä useammin myös nuoria lapsiperheitä.

Kauppojen ruokahävikki on noin 12–14 kiloa suomalalaista kohden vuodessa. Myymättä jääneitä elintarvikkeita annetaan ensisijaisesti hyväntekeväisyyteen.

KajaaniLiha on hautunut uunissa jo parisen tuntia. Keittiön liedellä on kaksi suurta kattilaa. Kajaanilainen Kari Viitanen kurkistaa kannen alle – kattilasta kuuluu jo lupaavaa porinaa.

– Tänään meillä on lounaalla fileepihviä kastikkeella, rakuunaporkkanaa ja perunaa, Kajaanin päiväkeskuksella (siirryt toiseen palveluun) kaupungin tuella työskentelevä Viitanen kertoo.

Päivän ruokalista kuulostaa ravintolatason lounaalta. Viitanen myhäilee tyytyväisenä.

Hän valmistaa lounasta kauppojen lahjoittamista päiväysvanhoista elintarvikkeista muun muassa vähävaraisille ja syrjäytymisvaarassa oleville henkilöille.

– Suunnittelemme yleensä ruokalistaa sen mukaan, mitä saamme niin paljon, että se riittää isolle porukalle. Ja sitten sovellamme, Viitanen naurahtaa.

Kari Viitanen työskentelee Päiväkeskuksessa kaupungin tuella vuodenvaihteeseen saakka. Hänen mukaansa asiakkaat eivät juuri nirsoile, vaan kaikki hänen valmistamansa ruoat ovat maistuneet. Tiia Korhonen / Yle

Viitanen on leikannut aamulla 80 pihviä kymmenestä kilosta lihaa. Metallimiehen ammattitaidolla, hän veistelee.

Lähes 35 vuotta peltiseppänä työskennellyt Viitanen on harrastanut ruoanlaittoa aina. Opin hän on saanut kotoa.

– Meidän oli opittava tekemään ruokaa, koska äiti halusi lähteä töihin, ja isä oli aivan kädetön keittiössä. Isä teki vain kaurapuuroa tai leikkasi ranskanleivästä paloja ja makkarapötköstä sentin siivuja, joita käristi valurautapannulla runsaassa voissa. Teki porilaisia, Viitanen selittää.

"Mitään ei mene hukkaan"

Päiväkeskuksen vastaava ohjaaja Jukka Suokko kantaa pakettiautosta keittiöön kauppojen lahjoittamia elintarvikkeita. Hän on käynyt hakemassa ruokatarpeita kolmesta K-kaupasta ja kahdesta S-ryhmän kaupasta.

– Oma budjettimme ei riittäisi, koska teemme kuukaudessa noin tuhat aamiaista ja 600 lounasta. Nyt meidän ei tarvitse ostaa muuta kuin kahvia, sokeria ja mausteita, sanoo Suokko.

Parhaimpina päivinä Päiväkeskuksen pakettiauto on lähes täynnä kauppojen lahjoittamia tuotteita. Joukossa voi olla myös hieman erikoisempia tuotteita. Lounaalla on syöty esimerkiksi sushia. Tiia Korhonen / Yle

Kauppojen ruokahävikki on vuodessa noin 12–14 kiloa suomalaista kohti (siirryt toiseen palveluun)(Päivittäistavarakauppa ry). Myymättä jääneitä elintarvikkeita annetaan ensisijaisesti hyväntekeväisyyteen. Kajaanissa Päiväkeskus on kauppojen päiväystuotteiden suurin hyödyntäjä (siirryt toiseen palveluun) (Kainuun Sanomat).

Päiväkeskus saa myös kahdesta kaupungin opiskelijaravintolasta valmista ylijäänyttä ruokaa jaettavaksi asiakkailleen.

Lautasten reunalle lisähöystettä tuovat yksityishenkilöiden lahjoittamat kasvikset, marjat ja sienet. Päiväkeskuksen kasvimaalla on kasvatettu myös itse perunaa ja porkkanaa.

Täällä käyvät ovat koosta riippumatta hyviä syömään. Pienetkin ihmiset syövät paljon ja käyvät santsaamassa. Kari Viitanen

Päiväkeskuksella tarjotaan aamiaista jokaisena arkipäivänä. Lounasta valmistetaan tiistaisin ja torstaisin. Maanantaina, keskiviikkona ja perjantaina järjestetään yleinen ruokajakelu.

– Mitään ei mene hukkaan, Suokko sanoo.

Suokko on huomannut, että ruoka-avun tarve kasvaa koko ajan. Päiväkeskuksella käy eläkeläisiä, työttömiä ja Suokon mukaan yhä enemmän myös nuoria lapsiperheitä.

– Moni meidän asiakas joutuu tinkimään jostain, yleensä ruoasta tai lääkkeistä. Tämä ei ole leikkiä, vaan ihan todellisuutta. Maailma menee aika huonoon suuntaan, Suokko sanoo.

"Monelle ainoa ateria päivässä"

Päivän lounas on valmis ja tupa on jo täynnä ihmisiä. Tällä kertaa lounaalle osallistuu hieman yli 30 ruokailijaa.

Päiväkeskuksen vapaaehtoiset tuntevat monet heistä nimeltä. He tietävät ruokaa annostellessaan, kuka haluaa ylimääräisen perunan ja kenen lautaselle ei kannata laittaa kasviksia.

– Täällä käy yleensä 30–50 ihmistä ja joskus jopa enemmän. Loppukuusta tarve tietysti aina suurenee, kun ihmisiltä loppuvat rahat. Tämä on ainoa paikka, mistä saa ruokaa, kun kaupasta ei ole enää varaa ostaa, vastaava ohjaaja Jukka Suokko sanoo.

Kajaanilainen Asko Kovalainen kehuu Päiväkeskuksen lounasta. Hän tietää, että monelle kävijälle se on päivän ainoa lämmin ateria. Tiia Korhonen / Yle

Hävikkiä ei juuri synny. Jos jotain jää lounaalta yli, se lämmitetään seuraavana aamuna puuron rinnalle tai annetaan ruoka-apuna sitä tarvitseville.

– Täällä käyvät ovat koosta riippumatta hyviä syömään. Pienetkin ihmiset syövät paljon ja käyvät santsaamassa, sanoo tältä päivältä esiliinansa naulaan ripustanut Kari Viitanen.

– Meillä oli nyt valtavan hyvät ainekset. Kävi tuuria, tuon parempia aineksia ei juuri voi olla. Uskoisin, että asiakkaat ovat tyytyväisiä, Suokko jatkaa hymyillen.

Olipa se aamupala tai lounas, se on monelle ainoa ateria päivässä. Asko Kovalainen

Kajaanilaiset Asko Kovalainen ja Mervi Rimpiläinen istuvat samassa ruokapöydässä. Kovalainen käy Päiväkeskuksessa silloin, kun se hänelle sopii.

Rimpiläinen pitää kerran viikossa Päiväkeskuksessa aivojumppaa, joten hän käy samalla syömässä.

– Lounas maistui todella hyvältä. Se oli laadukasta kokoliharuokaa, ja sen sai vähäisellä jäsenmaksulla. Kymmenen euroa vuodessa ja saa lämpimän ruoan kaksi kertaa viikossa, Rimpiläinen kertoo.

Kovalainen on samaa mieltä. Hänen mukaansa Päiväkeskukseen on helppo tulla, koska siellä saa olla oma itsensä.

– Minusta on tärkeää, että täällä tarjotaan myös ruokaa. Olipa se aamupala tai lounas, se on monelle ainoa ateria päivässä.

Lue lisää:

Bisnesmiehestä syrjäytyneiden auttajaksi: Jukka käy asunnoissa, joihin muut eivät halua mennä