Eihän sinua edes kidutettu.

”Loukkaavaa vähättelyä”, Tiina Jauhiainen puuskahtaa viime kuukausina usein kuulemastaan väitteestä. ”Psykologinen piinaaminen voi olla vähintään yhtä pelottavaa ja tuskallista.”

Jauhiainen vietti viime huhtikuussa yli kaksi viikkoa ulkomaailmasta eristettynä Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa sijainneessa vankilassa.

”Lähes parinkymmenen tunnin kuulusteluja ilman vettä ja ruokaa, tappouhkailuja, monien päivien täydellistä eristystä. Valot olivat koko ajan päällä. Vain rukouskutsuista saattoi päätellä ajankulun. Suihkusta tuli kylmää vettä, saippuaa ei ollut. Lopulta aloin jo kuulla ilmastointilaitteen hurinassa outoja ääniä.”

Eristykseen hän päätyi yritettyään auttaa ystäväänsä, Dubain prinsessaa Latifa bint Mohammed bin Rashid al-Maktoumia pakenemaan emiirikuntaa hallitsevan isänsä hovista.

Dubai on yksi Yhdistyneiden arabiemiirikuntien eli Arabiemiraattien seitsemästä emiirikunnasta. Sitä hallitsee šeikki Mohammed bin Rashid al-Maktoum, joka on myös liittovaltion pääministeri. Latifa on yksi hänen noin 25 lapsestaan, joita hänellä on ainakin kuuden vaimonsa kanssa.

Jauhiainen tutustui prinsessaan vuonna 2010. Vuodesta 2001 asti Dubaissa kiinteistö- ja hotellialalla työskennellyt Jauhiainen harrasti brasilialaista itsepuolustuslajia capoeiraa seuransa vastuuhenkilönä. Latifa otti yhteyttä ja pyysi yksityistunteja.

Vuonna 2013 Jauhiainen jätti prinsessan pyynnöstä työnsä kiinteistönvälitysfirmassa ja ryhtyi Latifan henkilökohtaiseksi kuntovalmentajaksi.

Hänestä tuli prinsessan uskottu. Kaksi vuotta sitten Latifa paljasti kauan hautomansa haaveen paeta ulkomaille ja pyysi Jauhiaista avukseen. Seurasi pakoseikkailu, joka on kuin Tuhannen ja yhden yön tarinoista tai James Bond -filmeistä.

Prinsessa ja Jauhiainen ajoivat ensin naapurimaahan Omaniin. Sieltä he jatkoivat kumiveneellä ja vesiskootterilla Arabianlahdella kelluvaan purjeveneeseen, jossa odotti pakokuljetuksen järjestänyt entinen ranskalaisvakoilija ja nykyinen Yhdysvaltain kansalainen Hervé Jaubert.

Vene suuntasi kohti Intiaa, josta prinsessa aikoi lentää Yhdysvaltoihin anomaan turvapaikkaa.

Matka päättyi 4. maaliskuuta illalla Goan rannikolla. Intian erikoisjoukot hyökkäsivät kolmen sota-aluksen piirittämään veneeseen, vaikka se purjehti kansainvälisillä vesillä.

Naamioituneet, vahvasti aseistetut valtaajat luovuttivat matkustajat helikopterilla saapuneille Arabiemiraattien edustajille. He veivät Jauhiaisen, Jaubertin ja kolmen hengen filippiiniläismiehistön vangeiksi Arabiemiraatteihin. Aluksen kannella surkeasti apua anonut prinsessa katosi jäljettömiin.

”Epäonnistunut pakomatka muutti elämääni kertaheitolla”, Tiina Jauhiainen sanoo. Hän muutti Lontooseen ja työskentelee yhteistyössä kaappauksen julkisuuteen tuoneen ja sen selvitystoimet käynnistäneen brittiläisen Detained in Dubai-kansalaisjärjestön kanssa.

Vuodenvaihteessa Jauhiainen kävi Helsingissä tapaamassa Suomen Amnestyn työntekijöitä. Ihmisoikeusjärjestö käynnisti lokakuussa vetoomuskampanjan Latifan vapauttamiseksi ja kaappaukseen liittyvien laittomuuksien tutkimiseksi.

”Kampanjointi Latifan vapauttamiseksi on tällä hetkellä tärkeintä elämässäni. Samalla haluan auttaa naisten aseman parantamista, jos vain voin.”

Prinsessan pakotarinalla on kaksi jyrkästi vastakohtaista juonta. Ihmisoikeusjärjestöjen ja Jauhiaisen versio kertoo onnettomasta prinsessasta, joka halusi epätoivoisesti vapautua perheensä tylystä otteesta ja päättää vihdoin itse asioistaan.

Dubain hovin kertomus kuvailee prinsessan auttajat kaappaajiksi. Nämä viekoittelivat herkän ja hyväuskoisen prinsessan mukaan juoneensa, jolla he aikoivat kiristää satojen miljoonien eurojen lunnaat.

Jo itse ”pako”-sana on harhaanjohtava, Jauhiainen muistuttaa.

”Aivan kuin 33-vuotiaalla aikuisella naisella ei olisi oikeutta lähteä haluamaansa paikkaan haluamallaan tavalla ilman että se estetään väkivaltaisesti.”

No, itse asiassa Arabiemiraateissa ei olekaan. Siellä sovelletaan rikoslain rinnalla šariaa: Koraaniin ja profeetta Muhammedin opetuksiin perustuvaa jyrkän vanhoillista islamilaista laintulkintaa.

Dubaissa jokaisella naisella on oltava miespuolinen holhooja, jonka luvan hän tarvitsee avioituakseen, matkustaakseen tai mennäkseen töihin.

”Latifa eli hyvin suljettua elämää. Hän ei saanut mennä minnekään vapaasti, mukana oli aina joku vahtimassa. Vietimme paljon aikaa Dubai Mallissa.”

Maailman suurimmassa ostoskeskuksessa on toistatuhatta luksusliikettä, huippuravintoloita ja luistinrata.

”Kaikkea oli, mutta huomasin pian, että raha ei tuo onnea. Latifa kysyi minulta usein, ymmärränkö lainkaan kuinka onnekas olen – että hän tekisi mitä tahansa saadakseen päättää asioista niin kuin minä.”

”Aina kun keskusteluisssa nousi esiin, mitä ihmiset tekisivät lomallaan, hän vältteli aihetta. Hän ei halunnut kenenkään tietävän, ettei hän itse ollut päässyt vuoden 2000 jälkeen minnekään.”

Tuolloin prinsessan sisko Shamsa yritti paeta Englannissa ja sen seurauksena Latifa karkasi vuonna 2002 apua hakeakseen. Hän ei onnistunut.

Holhooja saa Arabiemiraateissa kurittaa holhokkiaan niin kuin parhaaksi näkee.

”Latifa kertoi minulle, että hänet eristettiin yli kolmeksi vuodeksi, pahoinpideltiin ja huumattiin. Oma perhe oli hänelle täysin vieras. Šeikki Mohammed oli etäinen ja ankara julkisuuden henkilö, ei isähahmo. Latifan kaikki muistot hänestä olivat kielteisiä.”

”Hänen ratkaisuaan paeta on vähätelty rikkaan ja hemmotellun prinsessan oikkuna, mutta se on niin kaukana totuudesta kuin vain olla voi – hän oli valmis heittämään kaiken pois.”

Iisalmessa varttuneessa Jauhiaisessa heräsi hyvin varhain kaukokaipuu.

”Halusin vain pois. Pienestä pitäen minulla on ollut kotoisin olo, kun olen matkalla jonnekin.”

Jauhiaisen vanhemmat olivat puutarha-alan yrittäjiä. Hän hankki matkarahoja tekemällä puutarhalla töitä viikonloppuisin.

”Lähdin interrailille jo 14-vuotiaana.”

Kirjoitettuaan ylioppilaaksi vuonna 1995 Jauhiainen päätyi au pairiksi San Diegoon Kaliforniaan. Sieltä hän muutti Lontooseen opiskelemaan ja suoritti hotelli- ja matkailualan loppututkinnon.

”Ensimmäinen työpaikkani alalla oli Dubaissa. Siitä se lähti.”

Dubai on jyrkän kaksijakoinen yhteiskunta. Kolmesta miljoonasta asukkaasta vain 15 prosenttia on emiraattikansalaisia, valtaosa oikeudettomissa oloissa raatavia aasialaisia siirtotyöläistä. Hyvää tiliä muutamaksi vuodeksi kuittaamaan tulleet länsimaalaiset pysyttelevät yleensä omassa kuplassaan.

”Epäkohdat paljastuivat vähitellen. Yllätyin, kun työtoverini sai myyntipäällikön työstä palkkaa vain kolmasosan omastani – vain koska oli intialainen.”

”Kesällä työntekijät hikoilivat rakennustyömailla 50 asteen helteessä. Välillä joku hyppäsi telineiltä suoraan autojen eteen, koska sai siten perheelleen henkivakuutusrahat, blood moneyn. Aloin miettiä, miten epätoivoinen ihmisen täytyy tuolloin olla.”

”Ja vaikka palvelijat ansaitsivat sata euroa kuukaudessa ja työnantajat olivat upporikkaita, heidän palkkansa saattoivat olla puolikin vuotta rästissä. Eikä ollut paikkaa, minne siitä valittaa.”

Arabiemiraattien ja sen naapurimaan Saudi-Arabian vallanpitäjät ovat johdonmukaisesti hiljentäneet ulkomaille paenneita, kiusallista julkisuutta aiheuttaneita tai vaarallisiksi arvioituja kansalaisiaan.

Viime lokakuussa Saudi-Arabian toteuttama toimittaja Jamal Khashoggin julma murha havahdutti ulkomaailman.

Tammikuussa 2019 pakkoavioliittoa ja perheensä väkivaltaa paennut saudityttö Rahaf al-Qunun käytti taitavasti Twitter-tiliään vedotakseen apua. Valtavan mediahuomion seurauksena Thaimaa perui Bangkokin lentokentällä tehdyn pidätyksen, ihmisoikeusjärjestöt estivät karkotuksen Saudi-Arabiaan ja al-Qunun sai turvapaikan Kanadasta.

Julkisuus pelasti myös Jauhiaisen. Latifa oli laatinut ennen pakoaan videon, jossa hän kertoi aikeistaan ja niiden taustoista. Prinsessa jätti sen lakimiehilleen julkaistavaksi, mikäli katoaisi tai kuolisi.

”Kohteluni vankeudessa muuttui yhtäkkiä tappouhkauksista lupauksiin vapauttamisesta. Oletan, että se johtui ainakin osaksi siitä, että Latifan video oli julkaistu verkossa ja keräsi valtavasti huomiota.”

Ensin kuulustelut pysähtyivät viideksi päiväksi. Sitten vangitsijat lupasivat Jauhiaiselle, että hänet vapautettaisiin muutaman päivän päästä. Parin päivän päästä he kertoivat muuttaneensa taas mielensä.

”Se oli uuvuttavaa psykologista kiristystä.”

Julkisuusmyrsky riehui kuitenkin maailmalla eikä Dubailla ollut varaa kärjistää tilannetta.

”Minut vietiin Dubain lentokentälle, terminaalille asti, silmät sidottuina ja käsiraudoissa.”

”Suomi hoiti asian salaillen, ikään kuin me olisimme syyllisiä eivätkä meidät kaapanneet.”

Jauhiainen ei ole vieläkään saanut viranomaisilta vastauksia, miten Suomi on vaatinut Arabiemiraatteja tai Intiaa tilille hänelle tehdyistä laittomuuksista – vai onko lainkaan.

”Heti Suomeen päästyäni vein Iisalmen poliisilaitokselle todistajanlausunnon, johon olin kirjannut tarkkaan kaiken, mitä tapahtui. Kerroin, että olen halukas kertomaan tarkemmin. Yksikään viranomainen ei ole ottanut minuun yhteyttä.”

”On väärin, että Suomi valitsi tavakseen hoitaa asian salaillen, ikään kuin me olisimme syyllisiä eivätkä meidät kaapanneet. Se, että ulkoministeri Timo Soini toteaa jollain mielipidepalstalla että töitä on tehty kulissien takana, on surkea esimerkki Suomen linjasta. Minkä takia kauppasuhteita suojellaan enemmän kuin omia kansalaisia?”

Jauhiainen ei usko, että hiljainen diplomatia toimii.

”Tarvitaan äänekkäitä kansalaisjärjestöjä ja tiedotusvälineitä. Vasta silloin linja muuttuu.”

Yhdeksän kuukautta Latifasta vaienneen Dubain hovin oli 5. joulukuuta pakko lopulta myöntää prinsessan olevan ”rakastavan perheensä parissa”.

Hovi tiesi, että Britannian yleisradioyhtiö BBC esittäisi seuraavana päivänä kaappauksesta dokumentin. Se nähtiin äskettäin myös Ylellä.

Joulun alla hovi kutsui YK:n entisen ihmisoikeusvaltuutetun, Irlannin ex-presidentin Mary Robinsonin tapaamaan Latifaa ja maksoi hänen matkansa.

Tapahtumasta julkaistussa kuvassa Latifa seisoo vaisuna leveästi nauravan Robinsonin vieressä.

”Ilahduin siitä, että Latifa oli ainakin elossa. Toisaalta en tiedä vieläkään, miten hän voi ja miten häntä kohdellaan”, Jauhiainen sanoo. ”Ja jos kaikki on kunnossa, miksei hän soita ja kerro sitä minulle?”

Lyhyestä lounastapaamisestaan Robinson laati tiedonannon, jossa hän kuvasi Latifaa ”haavoittuvaiseksi” ja henkisesti järkkyneeksi. Hän ei lainkaan kyseenalaistanut, oliko prinsessa Dubaissa vapaasta tahdostaan tai oliko hänellä halutessaan oikeus lähteä sieltä.

”Mielestäni on pöyristyttävää, että hänen kaltaisensa tasa-arvon ja ihmisoikeuksien puolestapuhujana toiminut henkilö viittaa kintaalla naisten oikeuksille.”

Pari vuotta sitten Latifa kertoi Jauhiaiselle, mitä hänen Britanniassa pakoa yrittäneelle sisarelleen Shamsalle tapahtui taannoin, kun häneltä löydettiin useita puhelimia.

”Hänen epäiltiin yrittäneen ottaa yhteyttä brittimediaan ja hänet eristettiin lukkojen taakse äitinsä palatsin yhteen siipeen. Latifa kertoi, että Shamsa on vahvasti lääkitettynä eikä hänelle sallita minkäänlaista yhteyttä ulkomaailmaan. Se oli yksi vahva syy, miksi Latifa itse alkoi suunnitella pakoa.”

”Luulen että hän itse on nyt jopa pahemmassa tilanteessa.”

Mutta prinsessan tarinan loppukohtausta ei vielä ole kirjoitettu.

Artikkelissa mainittu dokumentti Ulkolinja: Pako Dubaista on katsottavissa Yle Areenassa (24.1.2019 saakka).