Olosuhteet Vučjakin leirillä Bosnia-Hertsegovinassa ovat eurooppalaisittain poikkeuksellisen kurjat.

EU-alueelle pyrkivät siirtolaiset ja turvapaikanhakijat sinnittelevät leirillä vielä, mutta pakkasten saapuessa ensi viikolla ihmiset alkavat olla hengenvaarassa, sanoo alueella Kansainvälisen Punaisen Ristin viestintädelegaattina työskentelevä Hannu-Pekka Laiho.

– En ole nähnyt näin pahaa paikkaa kertaakaan. Siellä ei ole vettä eikä sähköä. Vessat ja peseytymismahdollisuudet ovat surkeat, Laiho kertoo Ylelle puhelimitse.

Laiholla on rutkasti vertailupohjaa, sillä hän on kiertänyt elämänsä aikana maailman pakolaisleireillä, ensin toimittajana ja myöhemmin Kansainvälisen Punaisen Ristin tehtävissä.

Kansainvälisen Punaisen Ristin viestintädelegaatti Hannu-Pekka Laiho keskustelemassa Vučjakin leirin asukkaiden kanssa. IFRC

Vučjakin leirillä kituuttaa päivän tilanteesta riippuen 700–2 000 asukasta, he kaikki ovat miehiä ja lähtöisin Afganistanista ja Pakistanista.

Leirillä olijoiden määrä vaihtelee sen mukaan kuinka suuri joukko on milloinkin lähtenyt pyrkimään sieltä Kroatian kautta kohti pohjoista. Yleensä tavoitteena on päästä Italiaan.

Toisaalta määrään vaikuttaa se, kuinka paljon Bosnia-Hertsgovinan viranomaiset ovat siirtäneet leirille väkeä.

Taudit leviävät

Viranomaiset alkoivat kuljettaa siirtolaisia Vučjakin kylään kyhättyyn väliaikaisleiriin toukokuun lopussa läheisestä Bihaćin kaupungista.

Kaupunkiin oli saapunut enemmän siirtolaisia ja turvapaikanhakijoita kuin mistä viranomaiset pystyivät huolehtimaan. Puistot ja kadut alkoivat olla täynnä ihmisiä ja asukkaat saivat tästä tarpeekseen. Varkauksia ja muuta häiriötä esiintyi.

Harri Vähäkangas / Yle

Ratkaisuna oli perustaa leiri Vučjakin kylään käytöstä poistetun maajätekaatopaikan päälle.

Tulijoiden virta Kreikan, Pohjois-Makedonian ja Serbian kautta on viime aikoina kohdistunut Bosnia-Hertsegovinaan.

Bihaćin alueella leirien ja keskusten ulkopuolella arvioidaan Hannu-Pekka Laihon mukaan olevan 10 000–15 000 siirtolaista.

– Tämä on se tasku, johon kaikki pyrkivät.

Vučjakin leiri on noussut huomion keskipisteeksi. Leiristä puuttuvat fasiliteetit ja hygienia on huonolla tolalla.

Pari viikkoa sitten tehdyissä lääkärintarkastuksissa asukkailla todettiin muun muassa hepatiittia, tuberkuloosia, vatsatautia ja kuumetta. Yli puolella on syyhyä ja muita vaikeita iho-oireita. Terveydenhuoltoa leirille ei ole järjestetty.

Bihaćista tuodaan leirille kylmää vettä, mutta välillä kaupungin pormestari on keskeyttänyt toimitukset. Punaisen Ristin paikalliset työntekijät jakavat ruokaa kahdesti päivässä.

Suurin osa Vučjakin leirin asukkaista yöpyy kesäkäyttöön tarkoitetuissa teltoissa, joita koitetaan lämmittää polttamalla nuotioita. Jotkut nukkuvat Laihon mukaan taivasalla.

– Teltat ovat savua täynnä. Niissä on aivan hirvittävä käry, kun nuotioissa poltetaan muovia ja muuta roskaa.

Telttoja lämmitetään nuotioilla. Hannu-Pekka Laiho / IFRC

Ihmiset ovat jaksamisensa äärirajoilla.

– Osa on vielä aktiivisia ja liikkeellä, mutta yhä useammat viettävät aikaansa teltoissa huopien alla odottaen, että jotain tapahtuisi.

Viranomaiset kiistelevät pakolaisten sijoittamisesta

Ensi viikoksi alueelle on ennustettu pakkasta ja lumisateita. Näissä oloissa leirillä olevat eivät pysy Hannu-Pekka Laihon mukaan välttämättä pitkään hengissä.

– Leiri on sellaisessa paikassa ja sellaisessa kunnossa, että ihmiset eivät selviä siellä talven yli.

– Päätöksiä pitää tehdä todella nopeasti, koska ihmisten siirtämiseen kuluu aikaa viikosta kahteen viikkoon.

EU ja YK ovat vaatineet, että Vučjakin leirin asukkaat siirrettäisiin siedettäviin oloihin, mutta Bosnia-Hertsegovinan viranomaiset eivät ole saaneet aikaiseksi päätöksiä.

Kroatia on sulkenut rajansa, mutta rajan yli pyrkiviä riittää. Maanantaina 35 miehen ryhmä lähti Vučjakista kohti rajaa, tavoitteenaan päästä lopulta Italiaan. Hannu-Pekka Laiho / IFRC

Syynä on viranomaisten ja alueiden kiistely siitä, mihin pakolaiset siirrettäisiin. Asian ratkaisemista vaikeuttaa uskonnollisesti ja alueellisesti jakautuneen maan monimutkainen hallintorakenne.

Sarajevon ja Tuzlan lähistöllä olisi käytöstä poistettuja kasarmeja, jotka voitaisiin muuttaa vastaanottokeskuksiksi, mutta alueiden viranomaiset vastustavat tätä.

Bihaćia ympäröivässä Una-Sanan kantonissa koetaan, että jonkun muun alueen pitäisi kantaa vastuuta.

– Tuntuu, ettei näiden ihmisten kohtalo ole ensimmäisenä mielessä, Laiho toteaa.

Bihaćissa on myös Kansainvälisen siirtolaisuusjärjestön IOM:n ylläpitämä keskus, jota kaupungin pormestari Suhret Fazlic on uhannut sulkemisella.

Kaksi viikkoa sitten kaupungissa järjestettiin mielenosoitus keskusta vastaan. Vučjakin leirin hyväksi paikalliset viranomaiset eivät pormestarin mukaan tee jatkossakaan mitään.

– Emme käytä penniäkään Vučjakin leiriin. Kaikki sanovat, että olosuhteet siellä ovat huonot ja niinhän ne ovatkin. Arvostelijat voivat tulla tänne auttamaan ja etsimään ratkaisua kanssamme. Brysselissä, YK:ssa ja avustusjärjestöissä on helppo istua ja kertoa kuinka huonot olot Vučjakissa ovat, Fazlic sanoi uutistoimisto Reutersille pari viikkoa sitten.

Kaikki pyrkivät Italiaan

Bosnia-Hertsgovinassa on tänä vuonna vuonna rekisteröity lähes 50 000 siirtolaista. Todellinen maahan saapuneiden ja maan läpi kulkeneiden määrä on kuitenkin huomattavasti suurempi kuin rekisteröityneiden määrä.

Bosnia-Hertsegovinaan jumiin jääneiden määrä on noussut sen jälkeen, kun Kroatia, Unkari ja Slovenia ovat sulkeneet rajansa paperittomilta.

Leirin pyörittäminen on jäänyt paikallisen Punaisen Ristin osaston vastuulle. Ruokaa jaetaan kahdesti päivässä. Hannu-Pekka Laiho / IFRC

Siirtolaiset ovat saapuneet Bosnia-Hertsegovinaan Kreikan, Pohjois-Makedonian ja Serbian kautta.

Viime kuukausina tulijat ovat pakkautuneet Bihaćin alueelle maan luoteisosaan. Lähes kaikkien tavoitteena on päästä Kroatian ja Slovenian kautta Italiaan.

Kroatia on kuitenkin sulkenut rajansa. Rajalla kiinni jäävät palautetaan, samoin Kroatian alueella tavoitetut.

Bosnia-Hertsegovinassa ollaan tyytymättömiä siihen, että Kroatia lähettää ihmiset takaisin. Serbiaa monet syyttävät siitä, että siirtolaiset päästetetään matkustamaan maan läpi Bosnia-Hertsegovinaan.

Siirtolaiset ovat kertoneet Kroatian viranomaisten kovakouraisista otteista. Kansainvälisen Punaisen viestintädelegaattina alueella toimiva Hannu-Pekka Laihokin on kuullut kertomuksia pahoinpitelyistä.

Rajan yli on mentävä laittomasti. Yrittäjiä on koko ajan.

– Toissa päivänä lähti 35 miehen ryhmä. Eilen lähti 15 miestä varusteineen.

Useimmat maksavat salakuljettajille

Hannu-Pekka Laiho sanoo, että kaikki hänen tapaamansa siirtolaiset ovat salakuljetusorganisaatioiden eteenpäin kuljettamia.

– Sana kiertää ja salakuljetusorganisaatiot ohjaavat ihmisiä. Lisäksi ihmiset sanovat, että täältä on lyhin matka Italiaan.

Osin autolla taitettava 260 kilometrin matka Italian puolelle kustantaa Laihon tiedon mukaan 5 000 euroa. Jos saman matkan kävelee salakuljettajien avustamana, maksaa matka enintään tuhat euroa.

Salakuljettajilla on alueella käytössään kehittynyttä tekniikkaa. He käyttävät GPS-järjestelmään perustuvaa sovellusta, jonka kautta tietoa välitetään. Sovelluksen avulla voidaan seurata ryhmien liikkumista, antaa ohjeita ja varoittaa missä viranomaisia on.

– Se ei ole pelkkää navigointia, vaan kahdensuuntaista liikennettä eli pystytään antamaan ohjeita reaaliaikaisesti.