Onko maailman merien muoviongelma jo niin suuri, että sitä pitäisi verrata mahdollisilta vaikutuksiltaan ilmastonmuutokseen? Ehkei vielä, mutta voiko se tulevaisuudessa laajentua uhkaamaan hyvinvointiamme? Yle Uutiset selvitti kysymystä kahden asiantuntijan avulla.

Muoviroskaongelma laajenee

Luonnontieteellisen keskusmuseon johtaja Leif Schulmanin mukaan muoviongelmaan ollaan vasta heräämässä ja varsinaisia haittoja on toistaiseksi esitetty vähän. Niitä voi olla, mutta asiaa ei ole ehditty tutkia, hän sanoo.

Schulman muistuttaa, että ilmasto-ongelmaan herättiin 1980-luvun lopulla, mutta Pariisin ilmastosopimus saatiin aikaiseksi vasta toissavuonna. Mikromuoveista on ehditty puhua vasta viitisen vuotta.

Samoilla linjoilla on mikromuoveja tutkinut tohtorikoulutettava Pinja Näkki. Mikromuovin vaikutusten arvioinnissa ollaan vasta alussa.

– Vaikea sanoa, kuinka pahaksi muoviongelma kehittyy, Näkki sanoo. Hän työskentelee Suomen ympäristökeskuksessa.

Pinja Näkki Tuomas Lahti

Suurimmat muovin muodostamat jätepyörteet sijaitsevat vauraan pohjoisen pallonpuoliskon merialueilla. Ongelma voi kasvaa, kun eteläisellä pallonpuoliskolla väestö lisääntyy ja elintaso nousee, Näkki pohtii.

Schulman puolestaan uskoo, että kehitysmaissa pystytään tekemään nopeasti päätöksiä, jos ne todetaan välttämättömiksi. Etelässä vaikuttavuus voi myös olla nopeampaa. Hän kertoo käyneensä muutama vuosi sitten Andamaanien saarilla. Intian itäpuolella sijaitsevilla saarilla tavarat pakattiin kaupoissa paperipusseihin, koska muovipusseja ei saanut enää käyttää.

Muovipussit eivät ongelman ytimessä

Muovipussikielto ei Schulmanin mukaan ratkaise mikromuoviongelmaa. Mikromuovia löytyy jo melkein kaikkialta: tekstiileistä, kosmetiikasta, kodin tekstiileistä.

Äskettäin Yle uutisoi tutkimuksesta, jonka mukaan miljardit ihmiset nielevät päivittäin mikromuoveja vesijohtoveden mukana.

Erään arvion mukaan muoveja on meressä jo enemmän kuin kaloja. Näkki epäilee väitteen todenmukaisuutta.

– Voi olla raflaavaa sanoa niin, mutta näin ei ehkä ole.

Näkin mukaan muovi on kevyttä kaloihin verrattuna, joten laskentatapakin ratkaisee. Mitataanko muovin massaa vai lukumäärää ja kuinka pienet hiput otetaan huomioon?

Tilanne voi kuitenkin muuttua vuoteen 2050 mennessä, hän sanoo.

Leif Schulman. Leif Schulman

Onko muovi jo ravintoketjussamme?

Toistaiseksi ei vaikuta siltä, että tilanne muovin suhteen olisi hirvittävän paha, Näkki arvelee. Tutkimuksissa on selvinnyt, että muovia ei ole päätynyt kovin monien vatsaan. Esimerkiksi kalojen osalta vain pieni osa luonnosta pyydetyistä ja tutkituista yksilöistä on syönyt mikromuovia.

Sekä Näkki että Schulman korostavat, että asiasta ei tiedetä kovin paljoa.

Schulman mainitsee kuitenkin, että muovin on arveltu voivan aiheuttaa esimerkiksi autoimmuunitauteja, allergioita, reumaa tai jopa syöpää. Vielä ei tiedetä sitäkään, minkä tyyppiseen ravintoon muovi rikastuu.

Hän ei silti pidä mahdottomana, että joku päivä meillä annettaisiin muovin takia esimerkiksi kalansyöntirajoituksia samaan tapaan kuin ympäristömyrkkyjen takia on jo annettu.

Voiko ilmastonmuutosta ja muoviongelmaa edes verrata?

– Oletko ajatellut kysyä karibialaisilta, kumpi on pahempi maanjäristys vai hirmumyrsky, Schulman kysyy.

Schulman kuvailee ilmastonmuutosta totaalisemmaksi: sitä ei pääse pakoon missään. Näkki on samoilla linjoilla. ilmastonmuutos on kokonaisvaltaisempi ja vaikuttaa kaikkialla elinympäristöömme.

Näkin mukaan molemmissa on myös yhteisiä piirteitä: Ongelmat ovat globaaleja ja molempien kohdalla on kyse pahenevasta ongelmasta, jota ei varsinaisesti pysty estämään, vaikka vaikutuksia voikin hillitä.

Schulman rinnastaa muoviongelman jo lähes ratkaistuun freoniongelmaan. Kun asiaan puututaan ajoissa, voidaan tuloksia saada varsin nopeastikin.

Ihmiskunnan haasteet eivät lopu näihin kahteen. Kysyttäessä Näkki mainitsee ympäristön kemikalisoitumisen. Teollisuuden prosesseista, lääkkeistä ja tekstiileistä joutuu jatkuvasti kemikaaleja ympäristöön.

Schulman nostaa esille biodiversiteettikadon. Hänen mukaansa muovi häviää ympäristöstä vuosituhansissa, jopa vuosisadoissa. Ilmastonmuutos seurauksineen voidaan korjata vuosituhansissa ja merten happamoituminen korjaantuu vuosituhansissa tai kymmenissä vuosituhansissa.

– Mutta kun kyse on luonnon köyhtymisestä, on puhuttava vuosimiljoonista tai kymmenistä miljoonista vuosista.

– Jokainen häviävä geeni vaikeuttaa ihmisen ja luonnon mahdollisuuksia sopeutua muutoksiin, Schulman sanoo.

Tutkimus: Muovi kuuluu jo monen ruokavalioon

Norjan rannikolle ajautui kuoleva valas – vatsa täynnä muovia

Merissä on pian enemmän muovijätettä kuin kalaa

Maailman merissä pyörii miljoonia tonneja muovijätettä – keksijät taistelevat jättiläisongelmaa vastaan

Norjalaistutkimus: Autoilusta eniten mikromuovia mereen