"Stojí vysoká, divá Poľana, mať stará ohromných stínov, pod ňou dedina Detvou volaná, mať bujná vysokých synov: či tých šarvancov Detvy ozrutných Poľana na tých prsiach mohutných nenosí a nenadája?"

V zime roku 1844 napísal prvý slovenský investigatívny básnik Andrej Sládkovič text, ktorým odhadol vývoj Detvy a jej synov s obdivuhodnou presnosťou. Synovia Detvy, vysokí - niektorí doslova ozrutní - šarvanci sú na jej mohutných prsiach preplnených eurofondami a mestskými peniazmi nosení a nadájaní s nebývalou pažravosťou. S rastúcim množstvom anabolických steroidov, stále väčším množstvom stále väčších a drahších áut a stále okázalejším spôsobom života ktorý imponuje hlavne mladým ľuďom si títo synovia stále neuvedomujú, že pýcha predchádza pád. Začal už dávnejšie, iba ho nevideli.

Najprv oslí mostík od suterénu k vyššiemu levelu. Keďže mávam predlhé texty, nechajme radšej hovoriť fotografie.

Sprostredkovateľ objednávky vraždy Krnáč ešte v časoch, kým neupadol do nemilosti Miroslava Suju. Boli si kedysi blízki, až kým Krnáč Suju nezačal podvádzať. (Neznámy autor)

Krnáč ako bývalý policajt má vôbec veľké šťastie na dobrých kamarátov. Vyhodili ho z polície po násilnom vniknutí a napadnutí inej osoby. Nebol sám. Sprevádzal ho nasledujúci muž, ktorý služil 3 roky v cudzineckej légii. Otázku ako je možné chodiť po slobode napriek nepovolenej službe v cudzej armáde radšej vynechajme. Detva, chápete.

Muž ktorý asistoval Krnáčovi pri napadnutí. Pochádza z dvojčiat. Jeho brat na seba vzal vraždu mačetou, zakrátko vo väzbe "spáchal samovraždu". Po troch rokoch v légii sa vrátil a chránil Cibulku. (Neznámy autor)

No, a teraz priamo k veci. V reakcii na prvý článok vyhodila SaS svojho okresného predsedu Jaďuďa v ukážkovej rýchlosti a kvalite. Ľudia z pozadia firmy BYTES, ktorej príbeh od roku 2008 traumatizuje obyvateľov mesta a z nudných zasadnutí zastupiteľstva robí raz drámu a inokedy frašku sa v obave z negatívnej publicity ozvali skôr, než som ich sám stihol požiadať o vyjadrenie. Došlo k rozsiahlej konfrontácii názorov a postojov na témy týkajúce sa čerpania eurofondov a (ne)výhodnosti zmlúv medzi firmou a jej menšinovým vlastníkom, teda mestom Detva, ktorá sa uskutočnila mimo záznam medzi mnou, jedným bývalým spoluvlastníkom a ďalšou osobou, aktuálnym konateľom firmy BIOMASS-ENERGY, s.r.o., ktorá je väčšinovým vlastníkom BYTESU. Firmu BIOMASS-ENERGY s.r.o. pre zmenu vlastní firma ECO ENERGY INVEST, s.r.o. a tú zasa väčšinovo vlastní advokátska kancelária z Pezinka, menšinovým vlastníkom je advokát, ktorému táto kancelária patrí. Dnes je formálnym - a podľa vlastných slov aj reálnym - vlastníkom, či konateľom mnohých firiem pôvodne patriacich človeku, ktorého prakticky každý z mojich zdrojov, nech už sú za, alebo proti označuje za skutočného vlastníka. Túto skutočnosť nekomentujem, zložitosť vlastníckych vzťahov a prepletenec desiatok rôznych spriaznených firiem roky čerpajúcich desiatky miliónov z eurofondov sú témou na samostatný román, alebo na spracovanie niekým, ktorý si na niečom takom skutočne zgustne. Počul som, že sa tomu už venuje slušný tím novinárov vyznajúcich sa v dátovej žurnalistike. Nie je to ale moja téma, mňa zaujíma organizovaný zločin. A tak sme zabŕdli aj k nemu a po oboznámení sa s niektorými informáciami dospeli pomerne rýchlo k dohode, že mi BYTES čoskoro poskytne oficiálne vyjadrenie.

Tu je: "Na základe upozornení z externého prostredia sme okamžite začali preverovanie pracovnoprávnych a zmluvných vzťahov a všetky, ktoré by mohli znamenať pre Bytes reputačné, či iné ohrozenie sme ukončili, alebo vo veľmi krátkom čase ukončíme. Ján Budač, konateľ."

Preložené do zrozumiteľného a nediplomatického jazyka: ľudia v skutočnosti ovládajúci BYTES na základe doposiaľ nezverejnených informácií pochopili, že ďalšie angažmán pravej ruky Miroslava Suju a člena Aeterna Germanitas Mareka Mališa je vo firme neudržateľné. V minulosti bol v oficiálnych materiáloch uvádzaný ako technický námestník, jeho terajšiu funkciu ani nevedeli presne definovať. Vyhodili ho dokonca ešte o deň skôr, ako vyšiel tento článok, v piatok 21 septembra a tiež sa zaviazali zrušiť akékoľvek obchodné vzťahy a zmluvy s Martinom Cibulkom - to je muž z nahrávky obsahujúcej objednávku vraždy konkurenta, ktorý Mališovi robil podľa jeho vlastných slov technického konzultanta. V skutočnosti jeho firma NETSPACE využila výkopové práce pri rekonštrukcii teplovodov BYTESU a časť svojich optických káblov vedie načierno a mimo oficiálne schváleného projektu paralelne s rúrami, ktoré rozvádzajú po Detve teplo. Netspace sedem rokov po skončení platnosti povolenia na kladenie chráničiek a káblov úradom stále nedodal porealizačný projekt, ktorý je pritom nevyhnutnou súčasťou konania vedúceho k legalizácii a vyčísleniu poplatkov za využívanie pozemkov pri výkopoch. Ľudia ovládajúci BYTES tvrdia, že o tejto skutočnosti nemali žiadnu vedomosť a prejavili ochotu plne spolupracovať s kontrolnými orgánmi, ktoré tento problém v krátkom čase preskúmajú. Aj keby nechceli, umožniť ju musia, ale ochota spolupracovať sa cení.

Otázne je, či všetka tá náhla ústretovosť bude po dôkladnom rozkrytí celej schémy spriaznených firiem stačiť.

Časť členov Aeterna Germanitas: Vľavo Vladimír Krahulec, zvaný Sokol, v tričku Steinar Mališ, druhý sprava Radovan Ryboš, v strede v čiernom Martin Schwartz, vedľa neho Marek Labák, vedľa neho Peter Vrťo, úplne vpravo Ján Chlebničan. (Neznámy autor)

Mališovo nečakané vyhodenie z firmy samozrejme vzbudilo v skupine jeho priateľov veľkú nevôľu. Nečudo, minulý rok som sa podobne pričinil o to, aby sa ich šéf Miroslav Suja napriek enormnej snahe nestal riaditeľom Banskobystrickej regionálnej správy ciest (viď link pod článkom). Následkom toho sa včera večer na oslave 40 narodením ich ďalšieho kumpána z obce Lukavica rozhodovalo o tom, ako naložiť s vlezlým a otravným samozvaným personalistom Aeterna Germanitas. Synovia Detvy dokážu oželieť peniaze, ale verejné poníženie a výsmech nie. Svoju moc občanom celé roky demonštrujú staromódne veľkými svalmi a kérkami a tak im každé podobné zakopnutie veľmi škodí. Vedia byť potom veľmi vynaliezaví pri hľadaní spôsobov, ako umlčať kritikov, alebo ľudí, ktorí im prekazia svojim mrznutím pred volebnou miestnosťou kupovanie hlasov vo voľbách do VÚC, následkom čoho prehrávajú aj tam, kde to mali vopred isté. Na uzde ich dokážu udržať iba mocnejšie ruky, ktoré ich kŕmia a ešte aj do tých občas jemne hryzkajú.

Vladimír Krahulec, zvaný Sokol býva skupinou zvyčajne používaný na podradnú špinavú prácu. Marek Mališ kedysi za stranu zelených kandidoval vo voľbách na župana, odstúpil v prospech Mariána Kotlebu. Radovan Ryboš kedysi "pracoval" za Kotlebových čias v regionálnej správe ciest a neskôr jeho firmy čerpali dotácie od župy ovládanej ĽSNS, Martin Schwartz na diskotéke v Hriňovej urobil na Veľký pondelok hneď dve chyby: bodol do brucha 30 ročného muža, ktorý bol nešťastnou zhodou okolností synom bývalého policajta a zároveň jedného z najbližších Sujových ľudí: ako perličku možno uviesť, že si dokonca dokázal podpáliť vlastný byt nesprávnym používaním krbu. Na služobných adresách Ministerstva vnútra SR dokonca prebehli stovky mailov, kde sa mu bývalí kolegovia súcitne zbierali namiesto poisťovne - to už nebol členom zboru, aspoň nie toho policajného. Schwartz obišiel vďaka exkluzívnemu advokátovi ešte veľmi dobre, skupina si problém vyriešila medzi sebou. Marek Labák je považovaný za nepodstatnú postavičku, ale snaží sa o vyšší status, Peter Vrťo podniká s ďalším Sujovým blízkym človekom Ostrihoňom, Ján Chlebničan je zas bývalým Sujovým obchodným partnerom, Miroslav Suja samotný je aktuálne odborníkom Kotleba - Ľudovej strany Naše Slovensko na bezpečnosť, a.k.a. tieňovým ministrom vnútra. Ehm. Čítal som kdesi, že sa vraj nasilu pokúšam spojiť Kotlebu so Sujom a jeho ľuďmi. Verte, rozhodne ma na to nepotrebujú.

To je len malý príklad malej časti skupinky, v ktorej je nadpriemerný počet členov buď opakovane vyšetrovaných, stíhaných, občas dokonca odsúdených, pokiaľ je to len trochu možné tak na podmienku, poprepletaných v súvislostiach, ktoré presahujú možnosti tohto článku, dokonca celej série. Takých skupiniek je po Slovensku ešte zopár, tejto však v kraji chýba akákoľvek konkurencia. A k spáchaniu jedného odporného činu spred niekoľkých mesiacov majú niečo, čo iným skupinám chýba: motív, príležitosť, skúsenosti, kapacitu a dostatok priateľov a tichých spoločníkov v zložkách, ktoré im doteraz poskytovali pocit bezpečia. A nad nimi sú ľudia, ktorým publicita okolo ich činnosti naháňa hrôzu a o ktorých bude reč vo štvrtej časti série.

Suju s Kotlebom nespájam nasilu ja - spolupracujú stále intenzívnejšie a dobrovoľne. Kotleba pritom dobre pozná situáciu pod Poľanou a v Detve a aj minulosť a súčasnosť Sujových kumpánov. Napriek tomu ho ustanovil za odborníka na bezpečnosť ĽSNS (Neznámy autor)

Je doslova fascinujúce, že práve šéf tejto partie Suja chce zbavovať Slovensko cudzincov a parazitov zastupujúc ĽSNS, hoci ani to netreba preceňovať. Prešiel už Smerom, podporou Mosta - Híd a tiež Stranou zelených.

Stále málo?

Ak si pozorne prečítate predchádzajúci článok, alebo vypočujete nahrávku a nazriete do obchodného registra zistíte, že okolo nádejnej obete vraždy sa pohybujú dve mená, ktoré väčšine ľudí nič nehovoria. Pri mene Minich málokto spozornie a ešte menej ľudí si ho dá do príbuzenskej súvislosti s bývalým šéfom odboru zvláštnych operatívnych činností Ľubomírom Minichom, alias Zeus. Keď je však ďalší bývalý agent tejto viackrát premenovanej policajnej spravodajskej zložky dokonca priamym spoločníkom vo firme, kde ho vystriedal práve človek, ktorého vraždu si objednával Cibulka, je načase spozornieť: zvlášť v prípade, keď je tým spoločníkom Dušan Kemény, alias Pastucha, ktorý ešte za Lexových čias riadil legendárne 52 druhé oddelenie SIS, ktoré sa venovalo diskreditácii politikov a útokom na novinárov, čo možno dohľadať aj v Mitrovej správe o SIS a mnohých iných zdrojoch: možno by aj zhorené auto Jeňa Kordu vypovedalo, keby mohlo. Niektorí z vtedajších agentov pôsobia v mediálnom priestore dodnes, plus zákon prijatý v reakcii na prácu Petra Tótha zároveň v novinách a SIS sa podľa názoru väčšiny oslovených právnikov na spoluprácu dnešných novinárov s týmto spravodajským odborom nevzťahuje.

V každom prípade tento unikátny podpoliansky prepletenec je jedným z možných vysvetlení, prečo mnohým ľuďom z tohto prostredia prechádzajú veci, ktoré by v inom kraji orgány činné v trestnom konaní nekompromisne stíhali a tiež to značí, že sebavedomie viacerých hráčov na tejto šachovnici nestojí na vode.

A tak budem ďalší článok radšej písať v inej krajine na inom počítači, s iným telefónom a istený ľuďmi, ktorým môžem na 100% veriť. Vďaka masívnej podpore stoviek ľudí, ktorí sa na to čo sa deje v Podpoľaní už odmietajú nečinne prizerať. Prestávajú sa vás báť a príde deň, v ktorom vás konečne vyženú tam, kam patríte.

Pokračovanie o pár dní, s novými, doteraz nezverejnenými skutočnosťami, opäť o level vyššie. Kto poletí z kola von ako ďalší? Kto vhodil granát do objektu firmy DTnet? Budeme sa venovať aj navonok úplne nevinnému združeniu MAS PODPOĽANIE. Že ste o čomsi takom dodnes nepočuli? Presne tak to malo aj ostať. Ibaže neostane.