България вероятно ще бъде наказана с много сурова процедура, заради драмата с регистрацията на ОМО "Илинден".

Очаква се решението да бъде взето на Комитета на министрите, който започва работа днес и ще продължи до 4 декември.

Постоянното представителство на България в Съвета на Европа е предупредило за това Министерството на външните работи и Министерството на правосъдието, че на утрешното заседание има риск за преминаване от стандартна в засилена процедура на наблюдение върху България за това как изпълняваме решенията на Европейския съд за правата на човека по групата дела "ОМО "Илинден" срещу България".

Ако това се случи, България ще бъде обявена за страна, в която не се спазват правата на човека и ще й бъде наложено най-тежкото възможно политическо наказание. На практика страната ни ще загуби някои от правата си на равноправен член на Европейския съвет и ще бъде класифицирана като единствената страна - втора ръка в Европа.

Причините за това са три, обясниха запознати с драмата, която се точи вече над 10 години. Първата е, че решението вероятно ще се използва като аргумент за отделянето на Румъния от България от механизма за наблюдение. Както вече неофициално се знае, мониторингът на Европейската комисия над Румъния ще бъде свален, заради напредъка й в областта на правосъдието, а към България ще остане и дори може да бъде засилен заради липсата на резултати.

Втората причина е откровен натиск от страна на Европа за политически цели. Ако България получи клеймо на страна, която не спазва човешките права, ще направи всичко възможно, за да изтрие това петно, независимо колко неизгодни за нас решения по други теми трябва да подкрепим.

Но нищо от това не би било възможно, ако политиците в последните 10 години си бяха свършили работата, защото решението на проблема е законодателно, а не съдебно.

Къде е проблемът?

Противно на общоприетото мнение проблемът не толкова в това дали сме регистрирали или не ОМО "Илинден", а с какви основания сме отказали регистрацията.

ОМО "Илинден" вече няколко пъти осъжда България заради отказа на регистрация. От това страната ни е платила 35 000 евро, които са отишли у адвокатите и лидерите на сепаратистката партия. Но проблемът не е в глобите.

По лошото е, че е задействан Отделът за изпълнение на решенията на Европейския съд за правата на човека, който следи дали сме изпълнили решенията на ЕСПЧ и защо не сме го направили. След като той дава становище, че България е страна, която не изпълнява решенията на ЕСПЧ, се задейства тежката артилерия - Комитета на министрите. Той вече не атакува частния случай на ОМО "Илинден", а принципа защо Бъългария отказва регистрация на сепаратистки движения.

Чл. 11 на Конституцията урежда правото на политическите партии да се регистрират.

Чл. 12 на Конституцията урежда правото на регистрация на сдруженията.

От 2003 г. насам ОМО "Илинден" е спряла да прави опити да се регистрира като политическа партия. Причината е, че не може да събере необходимите й 2500 учредители.

За сметка на това под различни имена опитва да се регистрира като сдружение в обществена полза по Закона за юридическите лица с нестопанска цел (ЗЮЛНЦ).

Българският съд всеки път й оказва с мотива, че в сдружението за заложени политически цели и политически средства за изпълнението им, следователно то трябва да се регистрира по процедурата за партия.

Допреди няколко години Европа приема това обяснение, казвайки че едно сдружение може да извършва дейност и без регистрация, стига да не бъде подложено на репресии заради нея.

В последните години обаче следва рязък завой. Европа спира да приема аргументите от Конституцията на България за това, че сдруженията не могат да изпълняват политически цели. В едно от писмата директно се казва, че ЕС не вижда проблем, ако някой се кандидатира за депутат като кандидат на сдружение, а не на партия.

Българската страна реагира остро и изтъква аргумента, че това решение е противоконституционно.

Отговорът е, че в българското законодателство не е определено точно какво е политическа дейност и политическа цел. Така се дава възмножността на българския съд да тълкува фриволно закона и да нарушава правата на човека, респективно правата на ОМО "Илинден".

Какво да се прави?

До драмата не би се стигнало, ако някое от многото български правителства и парламенти в последните 10 години беше сколасало да конкретизира ограниченията по член 3, ал. 2 от ЗЛЮНЦ и да допише допълнителни разпоредби на закона, в които да формулира ясно какво е "политическа дейност".

Битката още не е напълно загубена, но вече е и в остра надпревара с времето.

За следващите дни е насрочено делото на втора инстанция, с което новото превъплащение на ОМО, този път с името "Дружество на репресираните македонци в България, жертва на комунистическия терор", атакува поредния отказ на съда в Благоевград да ги регистрира. Ако решението отново е отказ от регистрация, е твърде вероятно това да се използва в дебатите като доказателство, че България продължава да не зачита решенията на Европейския съд за правата на човека.

От утрешното обсъждане до публикуването на окончателното решение на КМ обаче има около месец, в които българската позиция все още може да бъде спасена. Единият начин е Министерството на правосъдието бързо да внесе поправка в гореспоменатия член 3 от ЗЛЮНЦ. Другият, по-несигурен вариант, е Конституционният съд да излезе с тълкувание какво е "политическа дейност" и "политическа цел".

За широката публика изглежда, че в България има консенсус относно ОМО "Илинден", но в действителност това не е така.

Докато предишният представител на България в ЕСПЧ Снежана Ботушарова е гласувала срещу решенията за санкции към България, то сегашният - Здравка Калайджиева е гласувала срещу България.

Бомба със закъснител

От някогашното ОМО "Илинден" са останали 15-ина члена, всичките на преклонна възраст. Изгубили са дори ограничената подкрепа (2 гоцеделчевски села), която имаха през 90-те. Сами по себе си те не са опасни. Опасен е прецедентът, който се създава, ако бъде регистрирана организация с основен политически принцип да откъсне територия от България.

От тук насетне правната ни система няма аргумент да откаже на някое НПО да издигне депутат, борещ се за присъединяването на България към Ислямска държава, например. А опитите на държавата да направи нещо по въпроса, с необорим формален аргумент ще бъдат класифицирани като репресия и незачитане правата на човека.

Няма да има никакъв проблем да се регистрира фашистка организация. Или пък крайно лява, бореща се за унищожаването на държавата България и присъединяването й към световна държава на комунизма.

БНТ ще е длъжно да й даде време за предизборно пропагандиране на идеите й, а ЦИК да й отпусне пари за медийни пакети.

Но даже и това не е най-страшното. Най-страшна е реакцията, която ще произведем самите ние. Въпреки твърденията ни колко сме толерантни, вероятно ще започнем да репресираме подобни сепаратисти и едва ли юридически формули ще ни спрат. Тогава вече ще си имаме реален проблем със спазването на правата на човека, а не измислен като сега.

Как е в Европа?

Противно на очакванията, българското законодателство е идентично с повечето европейски страни. Организация като ОМО "Илинден" не би била призната в почти никоя европейска страна, но това никога не се е проблематизирало.

Гърция вече е отхвърляла опити за регистрация на сдружение на "славяногласните елини".

Политическа криза

Драмата с ОМО "Илинден" има потенциала да произведе политическа криза, много по-голяма от назначението на Орхан Исмаилов за заместник-военен министър.

От една страна решението да бием отбой, да кажем, че досега сме бъркали и да регистрираме ОМО "Илинден" сигурно изглежда приемливо за Меглена Кунева, чийто основен ресор като вицепремиер е да свали мониторинга над България. Идеята нейният заместник в ДБГ Йонко Грозев (адвокат на ОМО "Илинден" по някои от делата), да стане представител на България в ЕСПЧ изглежда стъпка в тази посока. За мнозина от симпатизантите на ДБГ това изглежда преодоляване на спъващия ни ретрограден национализъм или поне незначителен компромис пред опасността България да бъде наказана като страна, която не спазва правата на човека.

Ако ВМРО допусне това обаче, тя не просто губи авторитет. Губи смисъла на съществуването си. Представяте ли си - именно по време на първото в историята правителство, което се крепи на гласовете на ВМРО, да признаем ОМО "Илинден"? Това означава на следващите избори Атака да вземе 50%.

Но топката в момента не е нито у Кунева, нито у ВМРО, а у правосъдния министър Христо Иванов, който е от ДСБ. Той едва ли си е представял, че първата му значима политическа криза ще е свързана точно с ОМО "Илинден". Но така се е случило. И сега от неговите действия ще зависи в каква посока ще тръгнат нещата.