Un amic stabilit de mai bine de 10 ani în nordul Europei îmi povestea, contrariat, experiența pe care a avut-o la primăria orașului, atunci când a vrut să-și facă o modificare la casa în care locuiește. Se duce să se informeze despre ce trebuie să facă pentru a obține autorizațiile ca să-și modifice un corp al clădirii. Primul șoc a fost că sediul administrației părea gol sau părăsit, iar jos, la intrare, se afla numai un domn care părea să fie și paznic, dar și angajat plătit să dea informații. Aș vrea să urc la serviciul urbanism, numai să-mi ziceți unde este- spune prietenul. Răspunsul l-a mirat- era zi de muncă pe teren, și de fapt, serviciul cu pricina funcționează 90% virtual. Portarul îl conduce în alt capăt de hol, îl așează la un calculator și-i spune că poate afla absolut toate informațiile despre documentele necesare și taxele de plătit de pe pagina primăriei.

Omul nostru are internet acasă, așa că se duce să ia contact cu primăria online de pe laptopul lui. Intră pe website, i se pare cam încărcat meniul, găsește categoria cu urbanismul, iar de acolo, totul s-a transformat în povestea pe care ți-o spune cu plăcere de fiecare dată când vine vorba despre relația cetățenilor cu funcționarii.

> clic pe autorizare construcții

> clic pe doresc să fac o modificare a clădirii

> clic pe formularul cu nume, prenume, adresă

> clic pe localizarea exactă pe hartă a construcției care se schimbă

> clic pe categoria de clădiri care nu au regim special sau nu au valoare de patrimoniu public

> clic pentru upload planul actual al clădirii

> clic pentru upload noul plan al clădirii

> clic pentru upload document întocmit de arhitect cu semnătura lui

> clic pe perioada lucrărilor, dată de start, dată de terminare

> clic pe termeni și condiții (important notice)- declararea de date și documente false se pedepsește penal conform legii X, realizarea altei modificări în afara celei la care ai făcut upload este faptă penală și se pedepsește conform legii, lucrările se desfășoară numai în intervalul orar X-Y, trebuie să iei toate măsurile pentru a reduce la minimum poluarea cu praf și fonică a vecinilor. Cererea ta se poate aproba prin acord tacit, dacă nu ai primit niciun răspuns în termen de 10 zile lucrătoare te poți apuca de construcție. Precizare importantă: dacă nu respecți cele asumate mai sus, asta duce la răspunderea penală și aducerea clădirii la faza inițială, dacă nu respecți normele locale și naționale în construcții pe care le poț citi cu clic pe alt link oferit, riști să te reclame vecinii și să fii inspectat de angajații primăriei, care 4 zile din 5 lucrătoare fac muncă de teren și verifică respectarea autorizațiilor.

> clic pe Accept termeni și condiții

> clic pe accept plată taxe de modificare cu cardul

> clic pe introdus date card

Confirmare pe email în inbox într-un minut, cu absolut toate datele băgate pe site. Gata.

Peripețiile virtuale ale amicului meu continuă cu acord tacit, construcție fără să fie controlat..

În 2015, înainte de a fi prins de procurori cu banii sub perna de la canapea, Sorin Oprescu anunța că vrea să investească 1 milion de euro (!!) în website-ul primăriei București. De banii ăștia, legăm primăria la serverele NASA, a fost reacția prietenilor mei programatori, angajați de top în companii mari care securizează și plățile cu cardul pe internet sau lucrează la produse ce presupun baze de date complexe în format text și video, cu milioane de utilizatori, în unele momente simultani.

Scriam, în urmă cu ceva vreme, despre acest paradox: țara cu are programatori de o valoare recunoscută internațional, unde se estimează că domeniile telecom și tehnologie vor aduce 10% din PIB în anii care vin, are cele mai proaste servicii publice virtuale.

Este jale dacă intrați pe website-urile instituțiilor de stat, indiferent că sunt ministere sau primării sau agenții guvernamentale. E de prisos să vorbim despre ghiseul.ro la care se lucrează de aproape un deceniu și care ar putea evolua sub presiunea guvernului de tehnocrați la ceea ce se dorea a fi din capul locului. Celor care au memoria scurtă, am să le reamintesc un episod despre care s-a râs mult la vremea respectivă, dar care arată atât incompetența, cât și modul găunos de glumiță în care au tratat toți politicienii informatizarea statului. În ianuarie 2011, Traian Băsescu îl amenința cu gura până la urechi pe ministrul Valerian Vreme de la comunicații, că-i ia cardul de credit dacă nu termină sistemul de plăți online a taxelor și impozitelor pe ghiseul.ro. Nu știu dacă i-a luat cardul cu pricina sau creditul/ încrederea (pentru că Valerian Vreme este acum în PMP), dar ghiseul.ro pare să fie gata 5 ani mai târziu, sub tehnocrați.

Îți recomandăm Rapița și japița. Cioloș iese la atac

Joi, premierul Cioloș a anunțat public faptul că Guvernul vrea modificări însemnate și în domeniul administrației virtuale din instituțiile publice centrale și locale. Observațiile celor care vor să smulgă azi România ținută prizoniera contractelor de miliarde din IT veșnic câștigate de cele câteva firme ale celor câteva persoane, între care Sebastian Ghiță și Irina Socol, sunt normale.

Nu e nevoie să sapi prea mult ca să ai o imagine asupra batjocurii în care s-a lucrat. O tură pe net, o experiență neplăcută cu marele card de sănătate care se blochează la două zile, un drum la poștă pentru un amărât de plic de la ANAF (care ar putea să vă dea un email cu confirmare de citire automată) un articol cu programele pe bani grei de pe la Mediu care nu funcționează.

Gândiți-vă la informatizarea instituțiilor publice și banii aruncați acolo ca la un robinet de acasă, care mai întâi a picurat nițel, apoi tot mai tare, apoi s-a stricat pe la garnituri, ca în cele din urmă, să se fisureze la țevi. Așa zisa informatizare a statului a fost cel mai stricat robinet al țării, la capătul căruia bugetul plătește, iar la țeavă și-au cuplat conducta de încasat bani câțiva șmecheri care nu se lasă concurați de piața liberă. Cu cât e mai stricat robinetul și are țeava mai multe fisuri, cu atât bagă ei mai mult în buzunare.

Celor care îi cântă ode lui Victor Ponta și îi citesc bazaconiile și minciunile pe Facebook, le spun că ar trebui să-i ceară un singur exemplu al unui sistem IT care funcționează perfect, realizat în guvernarea sa, de prietenul său de pahar cu care bătea cluburile prin Dubai. Procurorilor care se plictisesc pentru că nu au dosare penale, le recomand să ia la pas primăriile de prin România, să vadă cine a vândut laptopuri și imprimante în mandatele lui Traian Băsescu și Victor Ponta la prețuri de câteva ori mai mari, prin licitații aranjate.

În încercarea de a schimba ceva pe administrația online a țării, guvernul Cioloș ar mai trebui să aibă în vedere detalii importante. Toți cei care se ocupă de proiecte, de aprobarea acestora, de interconectarea lor, șefii puși de partide prin locuri cheie trebuie să primească un update de soft sau să fie dați într-o parte. Pentru că puține domenii sunt atât de dinamice, iar cei care nu sunt informați și cuplați în timp real la ultimele tehnologii și soluții soft, modalități de securizare și administrare a bazelor de date nu au ce să caute în sistem pentru a le pune frâne entuziaștilor veniți să urce România pe net.

Transparentizarea prin tehnologie a întregului aparat administrativ este o chestiune de dorință și putință. Putință avem, dacă e să ne uităm la programatorii României, dorință nu a avut nimeni în ultimii 25 de ani. Așa cum mai spuneam în alte texte, în lunile pe care le are la Guvern, acest cabinet de tehnocrați trebuie să aducă la vedere absolut toate cheltuielile publice și să arate că se poate și altfel, de la becurile din Pașcani, până la mănușile chirurgicale din spitalul de la Baia Mare. Iar asta se poate face numai pe net și în cloud.

Oare cum este posibil ca debirocratizarea României, atât de urlată de toate partidele ca strategie în ultimele decenii să fie făcută în ultimele luni de o mână de oameni aflați temporar la guvern? Eliminarea copiei legalizate, a cazierului și a nenorocitului de dosar cu șină ar trebui să fie simbolul schimbării totale de atitudine a funcționarilor în relația cu cei care le plătesc lefurile.

Guvernul Dacian Cioloș cere țării „ostași” ca să urce România pe net. Acest pas e extrem de folositor în modernizare și reformă pe bune, însă nu e destul: cabinetul trebuie să re-softeze creierele și conștiințele milioanelor de angajați plătiți de la buget.