Lukuaika noin 4 min

Juttu on julkaistu aiemmin 30.5.2019. Julkaisemme sen nyt uudelleen. Lue kaikki vuoden kiinnostavimmat autojutut.

Neste toi markkinoille uuden sataprosenttisesti tähteistä ja jätteistä tehdyn dieselin. jonka käyttö laskisi hiilidioksidipäästöjä parhaimmillaan 90 prosenttia, vaihteluvälin ollessa 50–90 prosenttia, verrattuna fossiilisen dieselin käyttämiseen. Miksi tästä Nesteen keksimästä 100 prosenttisesta biodieselistä eli Mydieselistä ei ole tullut meidän kaikkien asia?

Suomi on pitkä ja harvaan asuttu maa ja siksi liikenteestä on tullut jo nyt Suomen ilmastopolitiikasta elämääkin suurempi kysymys. Liikenteen päästöt ovat Suomen noin 56 miljoonan tonnin kasvihuonekaasupäästöistä noin viidennes eli hieman päälle 11 miljoonaa tonnia. Tieliikenne tuottaa päästöistä valtaosan eli noin 9,5 miljoonaa tonnia. Tieliikenteen päästöt jakautuvat kahtia siten, että henkilöautoliikenne tuottaa päästöistä noin viisi ja raskas liikenne 4,5 miljoonaa tonnia.

Mitä tekemistä Nesteen Mydieselillä on asian kanssa? Paljonkin.

Neste lupaa, että tähteistä ja jätteistä valmistettavan Mydieselin "elinkaaren aikaiset" päästöt ovat jopa 90 prosenttia pienemmät kuin perinteisen dieselin aiheuttamat päästöt. Elinkaaren aikaisilla päästöillä tarkoitetaan sitä päästömäärää, joka syntyy raaka-aineen hankinnasta, kuljetuksesta, jalostuksesta, varsinaisen polttoaineen kuljetuksesta ja polttoaineen käytöstä eli ajamisen aikana syntyneistä päästöistä.

Neste laskee, että eläinrasvajätteestä valmistettu diesel on päästöiltään puhtaampaa kuin jopa sähköauton aiheuttamat kasvihuonekaasupäästöt, kun otetaan huomioon Suomen sähköntuotannon tämän hetken tuotantomixi.

Mutta ei jäädä kiinni tähän väitteeseen, vaan lasketaan, mitä tapahtuisi, jos Suomen dieselautokanta lähtisi käyttämään Mydieseliä fossiilisen dieselin sijaan.

Neste valmistaa Mydieseliä Porvoossa, Rotterdamissa ja Singaporessa tällä hetkellä noin kolme miljardia litraa vuodessa. Suomen kaikkien diesel-autojen yhteinen kulutus on myös noin kolme miljardia litraa, joten Nesteen koko tuotannon ohjaaminen Suomeen ratkaisisi periaatteessa kerralla dieseleiden kasvihuonekaasupäästöt.

Mutta rajataan asia nyt henkilöautoihin, koska Mydieselin tuotantomäärään vaikuttaa raaka-aineiden saanti ratkaisevasti, vaikka Neste aikookin nostaa tuotantoa uuden Singaporeen tehtävän jalostamon avulla.

Suomessa on liikennekäytössä nyt 750 603 diesel-henkilöautoja. Tilastokeskuksen mukaan henkilöautoilla ajetaan Suomessa noin 14 000 kilometriä vuodessa. Dieselautot ostetaan lähes aina suurempaan ajotarpeeseen, jolloin voi arvioida, että niiden ajomäärät ovat noin 25 000 kilometrin luokkaa vuodessa.

Tällä ajomäärällä perinteisellä dieselillä syntyy Nesteen laskelmissa 4 400 kilogrammaa hiilidioksidia vuodessa, mutta Mydieselillä vain noin 440 kilogrammaa.

Kun nämä lukemat kertoo Suomen 750 000 diesel-henkilöautolla, niin niiden kokonaispäätöt olisivat perinteisellä dieselillä 3,3 miljardia kiloa eli 3,3 miljoonaa tonnia hiilidioksidia vuodessa. Mydieselillä päästömäärä putoaisi 330 miljoonaan kiloon eli 0,3 miljoonaan tonniin.

Eikö tämä olisi tavoittelemisen arvoinen asia? Autoala ja valtio tekivät viime syksynä niin sanotun green dealin, jonka tavoitteena on puolittaa tieliikenteen päästöt vuoteen 2030 mennessä. Silloin(kin) keskustelussa oli huikea määrä lisää sähköautoja, erilaisia hybridejä ja kaasuautoja. Ja silloinkaan valtio ei luvannut suoraan lisää rahaa autokannan nopeaan uusimiseen, koska se vaatisi miljardien eurojen panostusta ensi vuosikymmenen aikana. Sen sijaan ministeriöt sitoutuvat edistämään "käytettävissä olevin keinoin autokannan uudistamista"

Mihin green dealissa unohtui suomalaisen valtionyhtiön, joka toki on pörssissä, tekemät innovaatiot.

Ongelma pumpulla on nyt se, että Mydiesel maksaa noin 19 senttiä litralta enemmän kuin tavallinen fossiilidiesel. Kuten tunnettua polttoaineen hintaa määritetään eniten valtiovarainministeriössä, joka käytännössä määrittää polttoaineilta kerättävät valmisteverot. Mydieselin valmistevero on toki tälläkin hetkellä alempi kuin fossiilisen dieselin, mutta se voisi olla vielä sen verran alempi, että tuo 19 sentin hintaero tulisi hoidettua myös pumpulla.

Valtion verotulojen menetys olisi suurimmillaan ehkä 200–250 miljoonan euron luokkaa, jos Suomen kaikki diesel-henkilöautot käyttäisivät Mydieseliä, joka on toki teoriaa. Vero-ongelmakin korjaantuisi ajan myötä, koska volyymien kasvaessa myös hinta aika usein halpenee.

Suomen autokannan päästöjen vähentämisessä tämä olisi joka tapauksessa nopein tapa vaikuttaa päästöihin. Se on tietenkin selvää, että pörssiyhtiö myy tuotettaan siellä mistä se saa parhaan hinnan. Mutta jotain vaateita voi yhtiön suurin omistajakin sille esittää, minne yhtiö tuotteitaan eniten suuntaa. Tämä toki sillä edellytyksellä, että green dealin kaltaiset vetoomukset eivät ole vain puhetta puheen päälle, vaan valtio oikeasti haluaa tehdä jotain konkreettista liikenteen päästöjen vähentämiseksi.

Poliittisesti tämä olisi selvästi myös helpompi ratkaisu, kuin jatkuvat uhkailut polttoaineiden verojen korotuksesta tai vaatimukset autoilun vähentämisestä. Linja-autoliikenteen vapautus osoittaa jo nyt harvinaisen konkreettisesti, miten ristiriitaista on Suomen liikennepolitiikka. Linja-autot katoavat maaseudulta ja jopa pienempien kaupunkien välisestä liikenteestä, koska tulosta pystyy tekemään helpommin suurissa taajamissa. Tämä pakottaa maaseudulla ja muualla kuin kasvukeskuksissa asuvat käyttämään entistä enemmän omia autoja – eli liikennemäärä ei tule tulevaisuudessakaan oleellisesti vähenemään.