Syrjäseudulla oleva huonokuntoinen omakotitalo on perillisille pahimmillaan pelkkä riesa. Taloussanomat kysyi perintöjuristeilta, miten tällaiselta riesalta voisi välttyä.

Onko perinnöstä tullut taakka sinulle? Kerro tarinasi toimitukselle: uutiset@iltasanomat.fi

Perintö voi joskus osoittautua riesaksi. Taloussanomien perintökyselyyn vastanneista noin 26 prosenttia kertoi saaneensa perintöä, josta koitui enemmän taloudellista haittaa kuin hyötyä.

Lue myös: Verojuristin 6 vinkkiä perinnön saajalle – voit säästää selvää rahaa

Video yllä: Näin perintövero määräytyy.

Vastausten perusteella tyypillinen riesa on perinnöksi jäävä huonokuntoinen ja syrjässä sijaitseva omakotitalo. Jos sille ei ole löytynyt ostajaa, perilliset ovat jääneet tuskailemaan juoksevien kulujen, kuten kiinteistöveron ja sähkönsiirtomaksujen kanssa.

– Ikäväkseni joudun maksamaan perinnöstäni rahaa – siis joudun maksamaan kiinteistöveroa yms. muita kuluja, joita omakotitalosta koituu. Tonttiakaan kukaan ei halua ostaa muuttotappiokunnassa, 39-vuotias nainen kertoo.

Kajaanissa perintöasioita hoitava asianajaja Mikko Kejo tunnistaa kuvaillun tilanteen.

– Tavanomainen tapaus täällä päin, hän sanoo.

– On jokin vanha omakotitalo tuolla perukassa, taajamien ulkopuolella, jota kukaan ei halua ostaa. Tällaisia tapauksia tulee jatkuvasti vastaan.

Imatralla toimiva asianajaja Jarmo Salmi kertoo, että hänen pöydällään on parikin perintöasiaa, joissa perillisen murheeksi on jäänyt asuntomarkkinoille kelpaamaton omakotitalo.

– Ongelma on siinä, että edesmenneet omaiset ovat päästäneet asuntonsa pahasti ränsistymään. Tällainen on valitettavaa, sillä täällä Itä-Suomen hiljaisilla asuntomarkkinoilla huonokuntoinen omakotitalo on melko toivoton tapaus.

Perillisten ja ikäihmisten edut vastakkain

Asuntomarkkinoiden eriytymisestä on uutisoitu laajalti. Kasvukeskuksissa asuntokauppa käy, kun taas hiipuvissa kunnissa myyntiajat vain venyvät.

Kyselyssä 35-vuotias mies kertoo perineensä ”hometalon hevonkuusesta”, josta ei nyt pääse millään eroon.

– Verot pitää maksaa ja kulut juoksee, kun ei mitenkään pääse eroon. Kukaan ei huoli edes ilmaiseksi, mies kertoo.

Tulisiko ikääntyvien ihmisten olla kaukaa viisaita ja myydä syrjässä sijaitsevat kotinsa, jotta niistä ei tulisi perillisille riesaa?

– Jos haluaa ajatella perillisten etua, asunto kannattaa myydä silloin, kun se on vielä riittävän hyvässä kunnossa, Salmi sanoo.

Tällainen saattaa kuulostaa karkealta, mutta Salmen mukaan suomalaisten olisi vähitellen syytä tottua ajatukseen, etteivät asuntomarkkinat ruuhka-Suomen ulkopuolella enää kukoista entisen lailla.

– Ruuhka-Suomen ulkopuolella sijaitsevat omakotitalot ovat vähän kuin käytetyt autot, Salmi toteaa.

Harva ikäihminen on halukas muuttamaan elämän ehtoopuolella. Mikko Kejo sanoo ymmärtävänsä, jos muuttohalut hiipuvat vanhalla iällä.

– Moni haluaa asua kotona viimeiseen asti, jos terveys vain kestää. Ikäihmisen itsensä kannalta näin on ehkä parempi.

Perinnöstä voi kieltäytyä

Arvonsa menettäneen asunnon voi yrittää myydä hyvin alhaisella hinnalla ja jopa pelkän tontin arvolla. Omakotitalon kohdalla voi myös harkita purkamista.

– Jos kyseessä on pahoin vaurioitunut kohde, voi hyvin harkita sen antamista palolaitoksen sammutusharjoituksiin, joensuulainen asianajaja Harri Kontturi heittää.

Kontturin mukaan perillisten kannattaisi aloittaa ajoissa suunnittelemaan, miten he toimivat hankalan perinnön kanssa.

– Asianajajan näkökulmasta kissa kannattaisi vain nostaa pöydälle ja sopia ajoissa suunnitelmasta, jonka mukaan edetään, jos perinnöksi on jäämässä syrjäseudulla sijaitseva omakotitalo.

Kontturi kertoo kohtaavansa yhä enemmän veljes- ja sisarusriitoja, joissa kiistakapulana on yhteisomistukseen jäänyt vanhempien talo.

Yksi tällainen kertomus löytyy myös perintökyselyn vastauksista.

– Vaimo suku riitelee olemattomasta perinnöstä, niin että kaikki ihmissuhteet pilalla. Ehkä hyvä niin, eipä tarvitse edes joulukorttia lähettää! 65-vuotias mies kertoo.

Perinnöstä on mahdollista kieltäytyäkin. Kontturin mukaan tätä vaihtoehtoa sopii pohtia, jos on jo ennalta nähtävissä, ettei ole perimässä muuta kuin arvottoman omakotitalon.

– Perintö on lain mukaan otettava vastaan kymmenessä vuodessa siitä, kun se on tullut. Jos perinnöstä kieltäytyy, se voi ääritilanteessa päätyä jopa valtion hoteisiin – mikäli valtio sen huolii, Kontturi sanoo.