Vanhemmat voivat tehdä karhunpalveluksen lapsilleen, jos alkavat toimia heidän aikamerkkinään puhelimitse. Pikkukoululaisen vakiovarusteisiin kuuluva kännykkä kilahtaa aina, kun lapsen pitää esimerkiksi ehtiä kouluun tai harrastuksiin.

Ekaluokkaa opettava Anne Kursu näkee kännykän käytön huonona puolena sen, että nykykoululainen saattaa pärjätä pitkäänkin ilman ajantajua.

– Aamulla soitetaan, milloin koululaisen pitää lähteä kotoa ja täällä koulussa aikuiset huolehtii kellon. Me aikuiset oikeastaan kellotamme lapsen elämän niin hyvin, että joku lapsi voi selvitä hyvinkin pitkälle ilman, että sitä kelloa on tarve opetella ja eikä sen opettelusta synny varmasti paineita, arvelee opettaja Anne Kursu.

Kellonajat tulevat tutuiksi ensimmäisellä luokalla. Vaarana on kuitenkin, että opittu taito katoaa, jos lapsi ei joudu sitä käyttämään. Lastensa elämää kellottavat vanhemmat voivat saada kellonlukutaidon painumaan unholaan.

Isommillakin lapsilla ajantaju hukassa

Kun Kursun opettamalta ekaluokalta kysytään, monellako onrannekello, yksi käsi nousee. Joku toinen sanoo ujosti, että sellainen löytyy kyllä kotoa. Kännykkä kelloineen sen sijaan löytyy ihan jokaiselta.

Aamulla soitetaan, milloin koululaisen pitää lähteä kotoa ja täällä koulussa aikuiset huolehtii kellon. Anne Kursu

Yrittäjä Susanna Kemppainen on huomannut liikkeessään, kuinka oman kellon hankkiminen oli muutama vuosi sitten koulunsa aloittavalle harvinaista. Tänä talvena suunta on yrittäjän iloksi muuttunut.

– Tämä joulu oli esimerkiksi pitkästä aikaa sellainen, että moni lapsi oli kirjoittanut joulupukille toiveen omasta rannekellosta. Tilasimme lisää lasten ja nuorten malleja myyntiin useita kertoja, Kemppainen kertoo.

Kemppainen allekirjoittaa ajatuksen siitä, että älylaitteiden myötä lasten ajantaju on heikentynyt.

– Kyllä tässä tulee tilanteita vastaan, että ollaan kotona hämmästytty kun isompi lapsi, vaikka 10-12-vuotiaskaan ei osaa sitä normaalia kellotaulua. Sitten lähdetään kello-ostoksille, jotta opitaan se ihan normaali kello.