”Tämä pieni pala kakkaa on pieni pala yhteistä historiaamme, joka kertoo, kuinka Tanskasta tuli Tanska.”

Jens-piispan ikivanha, kivikovaksi muuttunut kakka ihastuttaa Tanskassa.

”Piispan pökäleeksi” ristitty kakkakokkare löytyi Aalborgissa tehdyissä kaivauksissa jo vuonna 1937, mutta vasta äskettäin keksittiin, miten kakka saataisiin palvelemaan Tanskanmaan menneisyyden tutkimusta ja tanskalaisten itsetuntemusta.

Kaivauksissa tutkittiin paikkaa, jossa oli 1600-luvulla sijainnut piispankartanon ulkohuussi. Maaperästä erottui kakka, jonka tieteellisestä jälleensyntymästä kertoo The Local -lehti.

” 300-year-old turd offers insight into #Denmark's past https://t.co/aadumXpBV3 pic.twitter.com/T9Cf6ZNn4U— The Local Denmark (@TheLocalDenmark) 15. marraskuuta 2016

Kakka on nyt kyetty yhdistämään vuonna 1658 Odensessa Fyn-saarella syntyneeseen Jens Bicherodiin, josta vuonna 1693 tuli Aalborgin piispa. Kirjailija H. C. Andersen vietti nuoruusvuotensa Odensessa, joka oli tuolloin Tanskan toiseksi suurin kaupunki. Andersenin tunnetuimmassa sadussa rumasta ankanpoikasesta tuli joutsen samalla tavalla kuin Jens-piispan kakasta tuli lopulta tutkijoiden ihastuksen kohde.

Fynilla on tarinassa tärkeä rooli, sillä se oli tunnettu tattarista, tuon ajan hyvin eksklusiivisesta elintarvikkeesta.

Jens-piispa eli Aalborgissa aina kuolemaansa vuonna 1709 asti, jolloin myös hänen vatsansa lakkasi toimimasta. Se oli kuitenkin ehtinyt tuottaa historiantutkijoille ”kultakimpaleen”, tattarikakan.

– Tämä pieni pala kakkaa on pieni pala yhteistä historiaamme, joka kertoo, kuinka Tanskasta tuli Tanska, ihasteli tutkija Jakob Örnbjerk Tanskan TV2:ssa.

”Piispan pökäleen” tutki Moesgaardin museon muinaiskasvitieteilijä Peter Mose Jensen.

– Yksinkertaisesti pilkoin sen osiin, hyvin varovasti, Jensen kuvaili TV2:lle mikroskoopintarkkaa laboratoriotyöskentelyään kivettyneenkaltaisen ikivanhan kakan kimpussa.

Jensen löysi jäänteitä tattarista, mikä Fyn-saaren tattarimenneisyyden kautta linkitti kakan fyntaustaiseen Jens-piispaan. Entuudestaan tiedettiin, ettei Aalborgin piispankartanon ulkohuussilla ollut muita, ainakaan luvallisia, käyttäjiä kuin Jens-piispa itse ja hänen puolisonsa piispatar, jolla ei ollut tattaritaustaa.

Tutkijoiden mukaan mykkä kakka kykenee kertomaan taitaville kysyjille, mitä Tanskanmaalla syötiin kakan syntymisen aikoihin eli mitä silloin tarvittiin tanskalaisen kakan syntymiseen.

Toki piispankakka erosi tykötarpeiltaan rahvaankakasta.

– Tämä on ainutlaatuista. Historiantutkijana olen hyvin, hyvin tyytyväinen. On äärimmäisen kiinnostavaa päästä näin lähelle tunnettua perhettä, sen päivittäistä ruokailua ja 1600-luvun ruokavaliota, Örnbjerg intoili.