Jan Keller se diví, že mezi českými studenty nejsou socialisté islandského střihu. Ivo Možný je překvapený, že se na fakultu, kterou zakládal, nehlásí dříči Made in USA. Kde by se tu asi tak jedni i druzí vzali?

Není úplně fér opírat se článkem do něčeho, co zaznělo spíš na okraj v novinovém rozhovoru a v debatě s veřejností. Jenže ostré názory sociologů Iva Možného a Jana Kellera si pro míru, v jaké se šířily sociálními sítěmi, reakci prostě zaslouží.

Oba dva v říjnu kritizovali české studenty: první, že jsou mezi nimi lenoši, druhý zas, že volí pravici. A oba dva ženou mladé překvapivě nelítostně k zodpovědnosti za něco, co je z podstatné části dílem starší generace.

Volba tváří v tvář socialistickým daním a kapitalistickým jistotám

Janu Kellerovi se v Bratislavě povedla zdravě jedovatá přednáška: za 38 minut zvládl vysvětlit, co je podle levicových intelektuálů s ekonomikou a politikou špatně. Nemusíte s ním souhlasit, abyste si to užili — zvonky jako „Proč by nás čipovali, když stejně děláme, co chcou?“ (51:45) se dají recyklovat i na mikulášské besídce Pravého břehu.

Frýdeckomístecký Žižek si přitom několikrát rýpl do mladých. Nejdřív, že nikdo pod třicet nemá ponětí o skutečném smyslu pravicových reforem (38:20), tedy že status střední vrstvy bude stále hůř dostupný, protože elita tenhle stav zkrouhává na věci, které bývaly dostupnější: vzdělání, zdravotní péče, bydlení, sociální péče… K tomu se ještě vrátíme.

Na mladé pak míří úplně poslední dotaz diskuse: Je současná mládež náchylná na politickou manipulaci? A pokud ano, proč? (1:17:00) Keller přitaká: Mladí jsou na manipulaci náchylnější než dřív, veřejnoprávní televize a rozhlas do nich tlačí pravicovou propagandu, studentské volby vyhrává TOP 09 a ODS, drtivá většina mladých chce osekat podporu v nezaměstnanosti…

Středoškoláci opravdu můžou být připitomělí, pokud je pravda, že TOP 09 volí jen kvůli knížeti s čírem a jinak že si pletou konzervativce s KSČM. Beru. Dokonce s Kellerem souhlasím v tom, že není legrace dostat se do střední třídy a zůstat v ní; srovnat to s jinými dobami neumím. Není ale fér úplně přejít možnost, že (aspoň někteří) mladí volí pravici po rozumné úvaze. Vždyť jim cestu do střední třídy komplikuje i zbytnělý stát, který zdědili po svých rodičích a který je nastavený na permanentní růst. Růst se ale, ne vinou mladých, pár let nedostavil. Dnešní dvacetiletí možná už nikdy boom ekonomiky ani populace nezažijí. Stojí tedy před nimi vyhlídka toho, že budou živit průběžný důchodový systém — a pak ve svém vlastním důchodu budou muset vyjít z úspor. Vyhlídka nekonečného odpracovávání státního dluhu, který dosáhl biliardové hranice už v jejich patnácti, osmnácti, dvaceti letech, aniž z toho sami něco měli, třeba kvalitní školy. Na dnešní mladé čekají socialistické daně, ale kapitalistické jistoty. Účet za večírek, na který byli ještě moc malí.

Zkrátka: to, že se bude za status střední vrstvy platit, nevymysleli dnešní osmnáctiletí. Proto je povrchní jim vyčítat, že místo okupování ČSOB nebo Spořky prostě hledají způsoby, jak si na to poplacení všech moderních desátků, poplatků a pojištění nechat co nejvíc stranou. Pokud jsou zmanipulovaní, pak ne tím, že mají pravicové názory, ale tím, že volí TOP 09 a ODS, které tyhle ideály zradily. A pokud jsou sobci, pak ne větší než jejich otci a matky, kteří jim předali karty.

Anketa Jsou dnešní mladí pohodlní a líní? Ano Ano, ale o nic víc než předchozí generace Ne Nedokážu posoudit

Zahálčivá masa, která se bojí života

Emeritní děkan brněnské fakulty sociálních studií Ivo Možný udělal v rozhovoru pro Lidovky podobný faul. Pohoršoval se nad generací dnešních vysokoškoláků, jako kdyby si sami určili podmínky, ve kterých se bude hrát, a jako kdyby se museli před svými lidsky kvalitnějšími rodiči a prarodiči stydět. Nemusí.

„Vysokými školami prochází zahálčivá masa,“ říká Možný. „Jedou na to minimum.“ Zapomíná, že jet to na minimum má homo economicus v genech. Univerzity tu přece byly už od středověku hlavně pro ty, kteří chtěli žít relativně pohodlný život. A pokud dnešní studenti mají laťku opravdu níž, pak to Možný nemůže vyčítat jim. Kde je nabídka bezpracného odiplomování, tam je poptávka. Pokud školy o studenty bojují cool reklamami a pokud je pak nechávají známkovat učitele (!), tak se přece nemůžou divit. Brankáře nebudete kritizovat, že se nezapotí, pokud se na něj celý zápas nevystřelí. Devatenáctiletému prvákovi budete po patnácti letech mcdonaldizace školství vyčítat, že není aktivní? Koho bude aktivita jedné z několika set jednotek v ročníku zajímat? Jak vůbec může alma mater Iva Možného odhalit aktivní studenty, když se na ní namísto ústních zkoušek a kolokvií už jen píšou testy, často hodnocené doktorandy po nocích?

Že podle Možného na humanitní školy chodí lidi, „kteří se bojí života“? Hloupá paušalizace. Bojí se víc života absolventka sociální práce, která jako streetworkerka vytahuje děcka z feťáckých doupat, nebo informatik zavřený v kubiklu? I kdyby byly moderní humanitní obory opravdu jen stínem oborů, kde slovy Možného „neznají bratra“: když do vás od první třídy všichni bez ohledu na vaše nadání tlačí, že dneska prostě musíte mít diplom, co uděláte? Půjdete po maturitě zkusit slušnou, i když ne sexy dráhu obchodního zástupce, nebo dáte na rodiče a média a přihlásíte se aspoň na blbou žurnalistiku, když rádi píšete a škola teď bere všechny?

Možný je překvapený, že se na fakultu, kterou zakládal, nehlásí dříči Made in USA. Keller se zase diví, že mezi českými studenty nejsou socialisté vzhlížející se v islandských reformách. Kde by se tu asi takoví mladí vzali? Co jste si vychovali a na co jste zadělali, to máte.