Začátkem srpna 2013 vyšel rozhovor

Lékařka: Očkování způsobuje alergie, astma a autismus. A děti i zabíjí

Podle dostupných zdrojů (pozn. potvrzeno autorem) bylo na onu lékařku podáno trestní oznámení za šíření poplašné zprávy.





Kdo to je

MUDr. Ludmila Eleková absolvovala fakultu všeobecného lékařství univerzity Karlovy, získala atestaci v oboru všeobecného lékařství, pracovala jako praktická lékařka. Od roku 2007 se věnuje pouze alternativní léčbě a homeopatii.

Z tohoto výčtu by si měl čtenář zmíněného rozhovoru udělat obrázek. MUDr. Eleková není odborník na očkování. MUDr. Eleková i přes svůj diplom propaguje neléčbu cukrovými pilulkami. Po krátkém kontrolním googlení lze zjistit, že MUDr. Eleková nemá vlastní publikace a tedy nevyvíjí vědeckou a výzkumnou činnost.

MUDr. Ludmila Eleková je praktická lékařka. Nic víc, nic míň. Nevěnuje se vědě, ohledně očkování je při nejlepším samouk. Už toto by mělo stačit, aby si čtenáři nedělali s rozhovorem těžkou hlavu, ale stal se opak. Vzbudil se obrovský poprask, který nalil novou krev do žil iracionálních odpůrců vědy. Když to přece říká doktorka, musí to být pravda, néé?

Titul MUDr. neznamená odborník na cokoliv, co se týká léčby lidí. Titul MUDr. má psychiatr stejně jako třeba patolog.

Bad science

MUDr. Eleková se ve své řeči odkáže na různé studie. Už z nich je patrné, že si z problematiky očkování vybírá jen to, co se jí hodí, a navíc to, že pravděpodobně kvůli své nevědecké kariéře není schopna rozpoznat kvalitní vědeckou práci. Na jednom článku, který cituje, vysvětlím, jak se věda nedá dělat a že i člověk s titulem může být snadno oklamán. Pokud by si někdo doteď myslel opak.

Cituji: „Studie potvrzují, že když zdvojnásobíte počet vakcín, zdvojnásobíte kojeneckou úmrtnost v dané zemi. Očkování děti zabíjí.“

doplněno odkazem na článek

Infant mortality rates regressed against number of vaccine doses routinely given: Is there a biochemical or synergistic toxicity?

Toto je velmi vážné obvinění. Je to opravdu tak silné, že z úst člověka s titulem MUDr. dokáže vzbudit v lidech přesvědčení hraničící s jistotou. Očkování je zlé a zabíjí děti. Člověk, který si dovolí něco takového veřejně vyslovit, musí mít za zády důkazy. Citovaný článek ovšem takový důkaz není. Je dokonce tak špatný, že je ostudou pro časopis, který ho vydal.

Prvotní analýza článku

I poloviční laik dokáže s trochou úsilí odfiltrovat špatnou vědeckou práci. Musíme si ke každému článku položit následující otázky:

V jakém časopise vyšel? Kdo je autor? Je v něm opravdu explicitně řečeno to, co nám druhá strana říká?

Pokud už se člověk ve vědě orientuje, může se ptát dále:

Je téma článku smysluplné?

Byla použita vhodná vstupní data?

Byla použita vhodná statistická metoda pro jejich zpracování?

…

Vezměme to popořádku.

Článek vyšel v časopise Human & Experimental Toxicology s impakt faktorem za rok 2012 1,453 a prošel recenzním řízením. To nezní špatně.

Autoři jsou Neil Z Miller a Gary S Goldman. Jako organizaci, pod kterou pracují (affiliation), uvedli Independent researcher a Independent computer scientist. Toto může být trochu podezřelé. Výzkumníci na volné noze, bez výzkumného ústavu za zády, ovšem můžou bez problémů publikovat (což je mimochodem pěkný argument proti některým pomýleným lidem tvrdícím, že je věda uzavřená a přístupná pouze vyvoleným). Nemusí to znamenat mínus. Co je však nadmíru zajímavé, je upřesnění této informace na konci článku. Poté, co je vydán, se může stát, že jsou objeveny nějaké ty chybky. Tyto jsou uvedeny na pravou míru v kapitole zvané corrigendum, popř. erratum. V citovaném článku je ve zmiňované části mimo jiné:

[…]for the purposes of this publication the correct affiliations are as follows: Neil Z Miller, Think Twice Global Vaccine Institute, USA

Gary S Goldman, Computer scientist, Pearblossom, California, USA

Copak to tu máme. Neil Z Miller není tak docela independent. Think Twice je institut vystupující proti očkování a zmíněný pán je její ředitel. Dá se tedy předpokládat zaujatost autora. Když navíc zkusíme google, zjistíme, že Neil Z Miller publikoval řadu knih. Jako:

1995, Vaccine Roulette: Gambling With Your Child’s Life ISBN 1-881217-09-4

2003, Vaccines, Autism and Childhood Disorders: Crucial Data That Could Save Your Child’s Life ISBN 1-881217-32-9

Pokud jde o jeho odbornost, je to novinář. Já se ptám, proč nepovažoval za nutné v původní verzi článku uvést pro koho opravdu pracuje? Tady už to tak dobře nevypadá. Novinář, ředitel institutu zaměřeného proti očkování, píše článek o očkování. Jak to asi může dopadnout?

Druhý autor, Gary S Goldman, je spojen s organizací World Association for Vaccine Education, která je co do cílení podobného ražení jako předchozí zmíněná. V době publikování článku byl navíc zapsán jako její ředitel. Aby to bylo kompletní, Gary S Goldman je prezident a zakladatel Medical Veritas, anti očkovacího časopisu.

Ke dvěma s velkou pravděpodobností zaujatým autorům navíc přibývá jedna zajímavost. Organizace National Vaccine Information Center zaplatila $2500, aby byl článek volně přístupný všem. Na organizaci je zajímavé to, že je jednou z nejstarších a nejvlivnějších proti očkovacích organizací ve spojených státech.

To, co se na začátku zdálo independent, je tedy nakonec napojeno na tři proti očkování zaujaté subjekty.

Teď už se zaměřme na samotný článek. Začněme názvem:

Infant mortality rates regressed against number of vaccine doses routinely given: Is there a biochemical or synergistic toxicity?

Znamená to něco jako „Závislost úmrtnosti kojenců na běžně používaných dávkách vakcín: Hraje roli biochemická nebo synergická toxicita?“.

Dále postupujeme tak, že přečteme abstrakt. Pokud nás zaujme, přečteme závěr, a pokud nás zaujme i ten, přečteme zbytek článku, kde je popsáno, jak se k závěru došlo.

Linear regression analysis of unweighted mean IMRs showed a high statistically significant correlation between increasing number of vaccine doses and increasing infant mortality rates, with r = 0.992 […].

IMR je zkratka pro infant mortality rate (kojenecká úmrtnost), která je vyjádřena číslem mrtvých kojenců na 1000 živých. Citovaná stať nám tedy říká, že, řečeno volně, existuje silná vazba mezi zvyšováním počtu očkovacích dávek a nárustem kojenecké úmrtnosti. Vidíte r, která nabývá hodnoty 0,992. To je dost. Maximum pro lineární závislot je 1, což znamená, že máme statisticky zajímavý výsledek. Objevuje se slovo correlation (korelace), což značí vzájemný statistický vztah. U toho se zastavíme.

Řekněme, že mám k dispozici věrohodná data o obětech násilných trestných činů a k tomu data o konzumentech pečiva. Vynesu na jednu osu počet lidí, kteří jedí chleba, a na druhou počet lidí, kteří se stali oběťmi. Co čert nechtěl, dostanu vysoký koeficient r, řekněme 0,99. Z výsledku odvodím závěr:

„Existuje silná korelace mezi konzumenty chleba a počtem obětí násilných trestných činů“

V pořádku. Proč to ale píšu? Protože by někoho mohlo napadnout interpretovat výsledek takto:

„Se vzrůstajícím počtem konzumentů chleba roste počet obětí násilné trestné činnosti. Máme důkaz!“

To může mít neblahé důsledky. Třeba:

„Aktivisté bojkotují pekárny, aby snížili jejich produkci. Na základě nejnovějších výzkumů bylo zjištěno, že produkce chleba zvyšuje kriminalitu. „Děláme to pro vás!“ říkají.“

nebo ještě více překroucené:

„Pokud jíte chleba, máte velkou šanci, že vás někdo zabije!“

Vypadá to jako blbost, že? A teď si představte, že potkáte někoho, kdo tomu věří. Jak bude vypadat jeho argumentace?

„Je to tak! Vždyť přece když zabili toho a toho, on jedl den předtím chleba s máslem!“

A jste v pasti. Je známo, že čím větší blbost, tím hůře se vyvrací.

Je třeba uvědomit si zásadní věc. Statistika, potažmo matematika, je nástroj. Nic víc (tady se dá diskutovat), nic míň (tady asi ne). Pokud s nástrojem pracujete špatně, dostanete špatné výsledky. Špatně je v tomto případě samotné porovnání. Musíme se ptát „Opravdu existuje důvod myslet si, že spolu souvisí počet konzumentů chleba a počet obětí násilných trestných činů?“

Porovnat můžete vzájemně spoustu věcí a dostat překvapivé závislosti. Třeba průměrnou teplotu Země na počet pirátů, nebo lidskou porodnost na počtu hnízdících čapích párů.

Vraťme se k článku. V závěru (conclusion) čteme:

When nations were grouped into five different vaccine dose ranges (12–14, 15–17, 18–20, 21–23, and 24–26), 98.3% of the total variance in IMR was explained by the unweighted linear regression model. These findings demonstrate a counter-intuitive relationship: nations that require more vaccine doses tend to have higher infant mortality rates.

To čtenáře určitě zaujme. Národy vyžadující více dávek očkovacích vakcín mívají vyšší kojeneckou úmrtnost. To by byl abstrakt a závěr, teď se podívejme, jak na to autoři přišli.

Hlubší analýza postupů

Jádrem článku a jeho nosnou částí jsou tyto grafy:

Ten vlevo vynáší zjištěná data, ten vpravo taky, ovšem zprůměrované. Podívejte se pořádně. Autoři se rozhodli, že pro potřeby grafu rozdělí počet aplikovaných vakcín do pěti kategorií. Otázka je na snadě. Proč pěti? Proč právě takto? Odpověď v článku nenajdeme. Nabízí se jedna: „Aby to pěkně vyšlo“. Možná vám to přijde jako detail, ale není. Prezentování dat a výsledků pomocí grafů je velmi názorná a veřejnosti srozumitelná metoda. Když se data vhodně poupraví (rozdělí) jsme schopni dostat dramaticky různé výstupy. Potom se může stát, že si ho prohlédne nějaká osoba bez vědeckého povědomí, třeba všeobecná lékařka, a prohlásí na jeho základě, že „když zdvojnásobíte počet vakcín, zdvojnásobíte kojeneckou úmrtnost v dané zemi“.

Zamysleme se dále. Autoři se rozhodli použít data z roku 2009. Proč? Citují jako zdroj databázi The World Factbook, která jednoduše umožňuje projít data i z minulých let. Odpověď v článku opět nenajdeme. Asi tušíte, v čem je problém. Co když to v roce 2009 zrovna vyšlo tak pěkně? Zapojení většího rozsahu dat by mělo být samozřejmostí. Ptejme se dál. Proč jsou jako strop vzaty Spojené státy s IMR 6,22? Proč nejsou zapojeny i ty s podstatně vyšší hodnotou? A všimli jste si, že autoři vyškrtli Andorru, Lichtenštejnsko, Monako, a San Marino? Zemřelo tam méně než 5 kojenců, což by jim rozhodilo výpočty. To, co předvedli, tedy nevysvětlený úzký výběr údajů (rok 2009, Spojené státy jako strop, vyškrtnutí nehodících se), zavání použitím cherry pickingu. Tedy pečlivým výběrem vstupních dat tak, aby se prokázala diskutovaná hypotéza. To je samozřejmě nepřípustné.

Máme tedy vysoké představitele anti vakcinačních subjektů, kteří z nepochopitelných a nevysvětlených důvodů osekali množinu vstupních dat, se kterou pracovali.

Důležitá otázka je také o samotné regresní funkci. Proč byla zvolena lineární? Na základě čeho autoři usoudili, že nepůjde třeba o parabolu?

Závěr

Zmíněný článek má i další problémy, jako samotná vstupní data. Patří mezi ně nevhodné zařazení úmrtnosti jako parametru, vzhledem k tomu, že mrtvý kojenec jako termín je v různých měřených zemích vykládán různě a hodnota IMR tedy není globálně porovnatelná. Také počítání dávek jednotlivých vakcín je prováděno zcela svévolně, viz tady.

Článek je tedy jednoduše špatný. MUDr. Eleková buď nerozumí vědeckým textům, nebo záměrně uvádí informace, které se hodí do jejího vidění světa. Samotná myšlenka, že očkování způsobuje něco, musí být podložena něčím jiným než špatnou statistikou. Platí naprosto základní pravidlo

korelace neimplikuje kauzalitu!

Řečeno česky, to, že spolu něco statisticky souvisí, nemusí nutně znamenat, že se to též vzájemně ovlivňuje. I kdyby tedy článek člověk ani nečetl, je nutné ptát se už po přečtení jeho názvu

„Opravdu spolu může souviset kojenecká úmrtnost a počet očkovacích dávek?“

a pokud v článku není jiný „důkaz“ než takto provedená regresní analýza, směle ho považovat za špatný. Není mi jasné, jak mohlo něco takového projít procesem peer-review. Stane se.

Mimochodem. Nepřišlo vám divné, že se do počtů mrtvých kojenců počítají i ti, kterým ještě nebyla žádná vakcína podána? Záleží na konkrétní zemi. No, je toho i tak dost.

Uvádím dva příspěvky, které se objevily v diskuzi pod rozhovorem s paní doktorkou, které ukazují, že čtenáři mají ochotu používat svůj vlastní rozum:

Mírně poučený a zaujatý laik. Lékařka s atestací praktického, homeopatka a samouk v oboru vakcinace. Paní doktorka je evidentně schopná naučit se spoustu informací nazpaměť, ale nezvládá jednoduchý statistický rozdíl mezi korelací a kauzalitou.



Vážená kolegyne by měla zvážit vrácení diplomu,dělá hambu mé alma mater, protože to co prezentuje ukazuje na hluboké neznalosti patofyziologie, biochemie. Dávky Pb a Hg v očkovacích látkách jsou v desetinách miligramů a opakované multicentrické studie dokázaly, že bláboly o vztahu techto aditiv a poruchy imunity, ADHD,alergií a autismu jsou poze bláboly. To co tvrdí o poliu ev. o variole to je fakt na odbrání diplomu. Schválne jsem kliknul na odkaz literatury o nárustu dětské úmrtnosti ve vztahu k zvýšenému počtu očkovaných detí – zdá se, že paní kolegyne asi neumí pořádne anglicky ev. umí číst i to co není napsáno. O tomto problému není v daném článku ani slovo. Ješte štestí, že je všeobecný léř pro dospělé, to by ji mohlo částečne omlouvat v tom, že mluví o něčem co nezná. Doporučoval bych jí vycestovat s nezaočkovamými dětmi do Bulharska -epidemie morbil, ev. Pakistán- polio. Jsem zvédav jak by se tvářila kdyby její děti proděleli tyto inf. nemoci.

Ještě úplně nakonec odkazuji na rozhovor s odborníkem na očkování, epidemiologem Prof. MUDr. Romanem Chlíbkem, Ph.D, který má i vlastní výzkum a který uvádí na pravou míru i některé výroky MUDr. Ludmily Elekové.

Tags: bad science, očkování