Pirátskou stranou zmítá spor, který se dotýká jejích špiček. Předsedu poslaneckého klubu Jakuba Michálka na veřejném internetovém fóru nařkla jedna ze členek z bossingu a podala podnět na jeho odvolání z vedení strany. Předseda Pirátské strany Ivan Bartoš v rozhovoru pro Deník N tvrdí, že podobné konflikty vznikají v důsledku toho, že jsou straníci přetížení, protože Piráti jako strana rychle vyrostli. Vedení podle něj nyní zvažuje, že by si najalo odborníky, kteří by s klimatem a spory mezi straníky pomohli.

Podle vašich spolustraníků se místopředseda Jakub Michálek chová arogantně a necitlivě. Vnímáte to stejně?

Už v oficiálním vyjádření jsem psal, že sociální vztahy a empatie nejsou Jakubova silná stránka. Dokáže být konsenzuální, ale když s někým nesouhlasí, svoji vizi prosazuje razantněji. Když to lidé tak vnímají, mají pravdu.

Choval se tak někdy vůči vám?

Jakub se svým výkonem a tahem na branku definuje celých deset let. Někdy jste v dobré náladě a skousnete to a vyjasníte si věci, a někdy se poštěkáte. Ale v diskusi zaznívají silná slova, jako jsou bossing a šikana. Našel jsem si deset prvků, které bossing definují, z nichž arogantní chování je jedním z nich, ale jsou tam i další věci, které bych rozhodně Jakubovi nepřiřkl.

Když jsem se ptala vašich kolegů ze Sněmovny, říkali mi, že je rozdíl mezi tím, jak se pan Michálek chová k nim na klubu, a jak se chová k republikovému výboru nebo k šéfce personálního odboru Janě Koláříkové, která podnět na jeho odvolání podala.

Jakub jedná s každým stejně podle toho, jaká je situace. Ale jeho chování je dlouhodobě stejné. Ani v případu, který probírá celostátní fórum, jsme neobjevili Ameriku, pouze tam byl konflikt názorů na řešení nějakých věcí, který přerostl ve věc, kterou nejsme schopni si vyříkat a vydiskutovat. Ostatně i problém, který je mezi Jakubem a Janou, jsem řešil měsíce.

Když to řešíte několik měsíců, proč to nyní vyeskalovalo?

Lidé občas nestačí na všechno, na co si myslí, že stačí. V Pirátské straně máme dokonce i facilitátory (odborníky na vedení diskuse, pozn. red.), ale někdy je potřeba pohled zvenčí. Jsme strana, která je budovaná odspodu, lidé mezi sebou mají přátelské vztahy, což někdy přeroste ve svatbu nebo se stanou životními partnery. To je výhoda i nevýhoda naší strany. Když řešíme problém, který se zacyklí, může to dojít takhle daleko. Nemyslím, že jsme v řešení extrémně selhali. Asi jsme neodhadli, že názorový konflikt má tak emotivní dopad. Já jsem s Janou hovořil to ráno, kdy podala členský podnět. Domluvili jsme si, že si vezme dovolenou a že její agendu bude pro danou chvíli řešit někdo jiný. Nevěděl jsem, že chce podat členský podnět.

Ale k jádru problému. Pirátská strana je tu deset let, ale od voleb do Poslanecké sněmovny nám obrovsky narostla agenda. S každým úspěchem ve volbách se rozšířilo pole, které musíme řešit. Nově je to Evropský parlament. Agenda personálního odboru republikového výboru je jeden bod z třiceti a máme na ni dvacet minut. Fakticky tedy nakoupíte informace od lidí, kteří jsou ve sporu, a pracujete s nimi, ale nemáte čas se na všechno v danou chvíli vykašlat a řešit to.

Pro vás to nebyla priorita?

Je to jedna z agend. Jana je v jednání silný člověk. Jezdila třeba na zahraniční mise pomáhat lidem. Ale napřímo od ní nezaznělo, že je to tak kritické. Jestli jsme v danou chvíli třeba nebyli dost empatičtí? Přiznám, že v té rychlosti není čas to řešit.

Ostatně k tomu směřoval i můj apel v diskusi na fóru. Když vidím, s jakým úsilím a frekvencí dokážeme řešit problémy vládních návrhů a předkládat vlastní, je to na úkor pohody, která je podmínkou společné práce, a je potřeba identifikovat, co je v danou chvíli důležité. V mém apelu bylo, že jsme nastartovali pěkně rychle a měli bychom se možná zastavit a ohlédnout. Radši budeme mít organizaci, kde se nám dobře pracuje, kde řešíme věci a zároveň jsme ohleduplní, než se honit za procenty volebních výsledků. Mít instantní úspěch na základě toho, že sice hodně zamakáte, ale pracovně ti lidé vyhoří, za to nestojí.

Někteří vaši poslanci mi řekli, že je možné, že to paní Koláříková přifoukla, a vlastně nevěří, že to takhle skutečně bylo. Máte i vy pochyby?

Mně se nelíbí to slovo přifoukla. Když se řeší věc, která se týká osobních pocitů, je potřeba zohlednit, jak se ten člověk cítí, a ne jak to vidíte vy zvenčí jako pozorovatel. Bagatelizace i vztahových problémů není správná. Názorový rozdíl ve věci práce personálního odboru nám prostě přerostl přes hlavu a Jana to nesla osobně. Žádným způsobem bych to nezlehčoval.

Nepřemýšlel jste, že byste sám dal podnět k odchodu Michálka z vedení strany?

Kdyby jeden člen republikového předsednictva navrhoval odvolání druhého, je to jeho selhání v diskusi vedení strany. Ostatně i teď po spuštění členského podnětu se primárně soustředíme na fenomén