For bare få år siden så måtte vi selv undersøke om noe vi fant for fantastisk, virkelig var sant eller om det var tull. Vi gjorde det ved å sjekke i bøker, aviser eller på internett. Men, i de senere årene så har vi sett fremveksten av en bråte «fakta-sjekker»-nettsider. De sier selv at hensikten er å avsløre løgner som kan påvirke samfunnene våres. Da kan vi vel la være å sjekke selv, nå da? Nå skal jo faktasjekkerne gjøre jobben vi selv gjorde før? Nei, tvert imot. Vi må heller være langt mer aktsomme nå, for faktasjekkerne er ikke så nøytrale og objektive som de prøver å innbille oss. – De har blitt deltakere de og, med en politisk slagside.

En av de første og mest kjente fakta-nettsteder, er det amerikanske nettstedet Snopes.com De startet opp som familie-bedrift av det daværende ekteparet David og Barbara Mikkelson. De startet opp med noe av det samme som det populære tv-programmet «Mythbusters». De var ifølge rapporter flinke til å avsløre feilaktige myter av typen «Bigfoot» og andre kuriose saker. Men Snopes gikk vekk fra å teste ‘Urbane Legends’, og de ble mer og mer involvert i politiske saker. Man kunne jo tro at de ville gjøre det like respektabelt i det nye feltet? Men, nei – det klarte de ikke. Begge to, både David og Barbara, pluss de medarbeiderne som de knyttet til seg, har en politisk slagside. De er demokrater, og erklærte Hillary Clinton-supportere. Dette har til nå påvirket deres «fakta-sjekk». Det er mange eksempler å ta av som viser hvor feil faktasjekkerne Snopes tar, så jeg nøyer meg bare til å ta for meg ett eksempel. I yngre år så jobbet Hillary Rodham Clinton som advokat. Hun var med i en undersøkelses-komite oppnevnt av Kongressen for å undersøke forholdet rundt Nixon og Watergate. Hun fikk sparken av sjefen sin for å ha vært uetisk og løyet. Mange år senere så «faktasjekket» Snopes dette. Og de kom frem til at det var FEIL at fru Clinton ble sparket. Måten de kom frem til dette, var å ta tak i noe uvesentlig noe, og å unnlate å ta med seg hele historien. Jeg siterer Snopes sin fremgangsmåte her:

«Snopes “fact checked” this claim and deemed it FALSE. They base their finding on a 1998 news article that quotes “Jerome” Zeifman as saying, “If I had the power to fire her I would have fired her.” What they don’t tell you is that Zeifman clarified this in various television interviews by explaining that he had explained to the reporter that he had to wait until the END of the investigation to terminate her employment with cause — refusing to provide her a letter of recommendation related to her service to the committee. Firing her in the middle of the investigation could have negatively impacted the investigation had her behavior become public knowledge. Zeifman indicated that this was only one of three times he ever had to fire someone over the course of his career — he was not at all confused — he fired her because, “Because she was a liar, she was an unethical, dishonest lawyer. She conspired to violate the Constitution, the rules of the House, the rules of the committee and the rules of confidentiality.” ».

Så her ser vi at Snopes klarte det fabelaktige kunststykket å erklære påstanden om at fru Clinton fikk sparken som «falskt», selv om det i virkeligheten er sant så det griner etter. Snopes bruker samme fremgangsmåte i andre politiske saker og. De tar tak i en uvesentlighet, som ingen egentlig bryr seg om, og lager et stort nummer av det. Og så «glemmer» de hovedpoenget som de ikke rører i det hele tatt. Men ved å gjøre det slik, så har de oppnådd noe – da har de fått gjort skade! De har bidratt med å ødelegge troverdigheten for dem de liksom «faktasjekket».

I Norge fikk vi et nettsted som heter «Faktisk.no» De skriver selv dette her: «Faktisk.no skal jobbe for en åpen, inkluderende offentlig samtale der det er rom for ulike meninger og standpunkt, basert på et likt faktagrunnlag. Ved å undersøke aktuelle påstander som påvirker vår oppfatning av virkeligheten, søker vi et faktabasert ordskifte og en konstruktiv samfunnsdebatt.»

Det høres så fint ut, så nå kan man vel slappe av her i vår lille andedam? Vel, hvis man ikke liker å bli manipulert, så er det ingen grunn til å senke «guarden» og stole på at Faktisk.no gjør jobben for en. Etter bare kort tids virksomhet så har kritikken mot Faktisk.no forsterket seg kraftig. Og den går ut på at det norske nettstedet bruker samme teknikk som Snopes; Altså at de lager seg sine stråmenn og henger seg opp i bagateller og forstørrer disse, men overser det store bildet.

På slutten av 2017 så kom Faktisk.no ut for et nettsted som ikke lar seg hundse med, nemlig Nettavisen. De hadde tatt for seg noe som vi husker fra tidligere på høsten 2017, en nyhetssak om at forskere ber oss om å føde færre barn. Dette mente Faktisk.no var feil, og de satte i gang med sin faktasjekking. Vel, for å gjøre en lang historie kort, så konkluderer jeg med at Faktisk.no gjorde det som Snopes er herostratisk kjent for å gjøre; Henge seg opp i mindre viktige spørsmål og unngå hovedpoenget. Erik Stephansen i Nettavisen avslutter sin kritikk med noe som synes profetisk:

«Svaret til Egeberg antyder at han ikke har forstått dette. Svaret viser at han tvert om har tenkt å fortsette med tolkninger, og at Faktisk.no ikke helt skjønner forskjellen. Det er også tydelig at han ikke har tenkt å gjøre noe med det jeg oppfatter som lurvete metoder.

I så fall gjør Faktisk.no mer skade enn gavn. For å si det slik: Faktisk.no tåler ikke mange slike diskusjoner.»

Teflon-hukommelse – Man kunne jo tro at de som jobber i Faktisk.no hadde bitt seg i merke med det som kom ut av disputten med Nettavisen. Men, det er mye som tyder på at de har en teflon-hukommelse. Nylig så har Faktisk.no klart å vikle seg inn i en ny disputt, denne gangen med professor og forfatter Terje Tvedt. Og Faktisk.no sitt hovedpoeng er noe som vi andre ser på som en bagatell; Nemlig en skrivefeil, hvor Tvedt kom i skade for å skrive India istedenfor å skrive Kina. Men, denne lille feilen ødelegger ikke Tvedt sitt poeng i det hele tatt, som er at Norge har hatt en 3 ganger så stor befolkningsvekst enn Danmark og dobbelt så stor som Sverige. – Men dette klarer ikke Faktisk.no å forstå, i sin iver etter å finne feil i Terje Tvedt sitt budskap.

Det viser seg at Faktisk.no i denne nye disputten ikke har klart å gi slipp på sammenblandingen mellom India og Kina, og de baserer sin «fakta-undersøkelse» på en matematikk-forståelse som står til stryk – uansett klassenivå man går i. Faktisk.no har forsøkt seg på finurlig matematikk for å rive ned troverdigheten til Tvedt, men har endt opp med å skyte seg selv i foten. Jeg sakser fra HRS dette her:

«Tvedt (som for øvrig bruker tall fra CIAs World Fact Book, mens Faktisk.no bruker Eurostat), viser til at Danmark i perioden hadde en økning av folketallet på 406.511 personer (fra 5 199 437 i 1995 til 5 605 948 i juli 2017). Sveriges økning var på i overkant av 1 million (1 138 728 personer, fra 8 821 759 til 9 960 487), mens Norge økte med i underkant av 1 million (989 094 personer, fra 4 330 951 til 5 320 045).

Da skal vi finne den prosentvis økningen, altså fra x til y, som følger formelen (y-x)/x*100. Følg med, Faktisk.no!

Danmark: (5 605 948 – 5 199 437) / 5 199 437 = 0,078 * 100 = 7,8 prosent

Sverige: (9 960 487 – 8 821 759) / 8 821 759 = 0,129 * 100 = 12,9 prosent

Norge: (5 320 045 – 4 330 951) / 4 330 951 = 0,228 * 100 = 22,8 prosent

Hvor mange ganger går så 7,8 og 12,9 opp i 22,8? Svar: Norges relative befolkningsvekst var (nesten) tre ganger større enn Danmark i perioden og (nesten) dobbelt så stor som i Sverige.»

Auda! Her ble Faktisk.no belært med det som burde vært grunnleggende kunnskaper, selv for journalister. Det er verdt å få med seg hva Terje Tvedt selv sier, og jeg sakser fra Document dette her:

«Jeg har skrevet en bok hvor jeg dokumenterer at de mediene som eier Faktisk.no har produsert fortellinger om svært viktige sider av virkeligheten, og som overhodet ikke stemmer (se analysene av Libya, Rwanda, Sudan, nødhjelpsaksjoner, immigrasjon til Norge, menneskerettighetene, islamisme osv.). Etter at det viser seg at Faktisk.no har prioritert så mye tid og ressurser på en fagbok og dens forfatter, blir det usedvanlig tydelig at pressens eget organ for å slå ned på oppdiktede nyheter, så langt er noe annet enn det det utgir seg for å være: Faktisk.no har overhodet ikke satt søkelys på mediene selv og deres produksjon av uriktige fortellinger om Norges rolle i verden og om hva som skjer i Norge, det vil si på forhold som virkelig er historisk betydningsfullt.»

Her ser vi at Terje Tvedt sier noe som kan henges på Erik Stephansen’s ord. Etter bare kort levetid så har Faktisk.no klart å blamere seg selv i flere saker. Her har jeg bare tatt for meg 2 eksempler av et større utvalg, til tross deres korte levetid. Hvor mye mer tåler de? De ligner mer og mer som en norsk versjon av Snopes! Og det er alt annet enn et kvalitetsstempel. Vi fikk høre at Faktisk.no proklamerte at de skulle bli en vaktbikkje på vegne av oss, men de har tvert imot stilt seg på samme side som deler av det norske establishment. Nemlig de som tilhører makta, skravleklassen og godhetsposørerne. Og det var vel ikke meningen vel?

Kilder:

https://medium.com/@amuse/why-you-shouldnt-trust-snopes-for-political-fact-checking-a71f60aaf6d7

http://erikstephansen.blogg.no/1512035856_faktasjekkerne_som_ikke_ville_la_seg_faktasjekke.html

http://erikstephansen.blogg.no/1512138615_verre_og_verre_fra_faktiskno.html

https://www.rights.no/2018/02/faktisk-no-er-et-demokratisk-problem/

https://www.document.no/2018/02/19/tvedt-faktisk-no-produserer-falske-nyheter-for-a-undergrave-min-troverdighet/