STØTTE: Cecilie Løvaas har fått flere telefoner fra andre som kjenner seg igjen i hennes beskrivelse av sykehusene i Oslo. Foto:Mattis Sandblad,VG

«Takk faen for at jeg har kreft»

Det er overskriften på blogginnlegget til kreftsyke Cecilie Løvaas (44) som har blitt hyppig delt i sosiale medier. Hun ble kraftig provosert over behandlingen hun fikk ved flere sykehus i Oslo.

Fredrik Svendsen

Oppdatert 11. september 2014

Artikkelen er over seks år gammel

Torsdag for tre uker siden dro Cecilie Løvaas til legevakten i Oslo med magesmerter og oppkast. Fra hun møtte opp der, tok det over fire dager, som kasteball i systemet, før hun til slutt ble lagt inn på elitesykehuset Radiumhospitalet for behandling.

Hun er rasende på vegne av pasienter som kan risikere å oppleve marerittet hun føler hun er utsatt for.

– Jeg har faktisk underdrevet i blogginnlegget. Jeg prøvde bevisst ikke å bruke alle de stygge ordene som rant gjennom hodet mitt etterpå, sier Cecilie Løvaas fra Oslo.

47-åringen har fått påvist kreft i eggstokkene. Den diagnosen tror Løvaas var avgjørende for at hun til slutt fikk den hjelpen hun trengte og ønsket ved Radiumhospitalet i Oslo.

« ... jeg er rasende! Rasende på alle pasienters vegne! Ja, bortsett fra oss kreftpasienter da ... Vi har det ikke så verst. Men for alle de andre som opplever det vanlige Helse-Norge – stakkars dere! Takk faen for at jeg har kreft!», skriver Løvaas på bloggen sin og utdyper til VG:

– Kreft er prestisje, og det er veldig flott for oss. Men samtidig veldig synd for alle andre, sier hun.

Måtte vurdere smertenivå selv

På legevakten ble hun sendt videre til Diakonhjemmet sykehus, på tross av at hun forklarte at hun er kreftpasient ved Radiumhospitalet. På Diakonhjemmet ble hun liggende spyende på seksmannsrom i to netter mens en rekke prøver ble tatt. Prøvene viste at hun trengte spesialist, og hun ble overført til Ullevål sykehus. Men før overføringen, måtte hun vente flere timer på transport.

Vel fremme på akutten ved Ullevål, ble hun igjen sittende og vente i flere timer. Der ble hun flere ganger spurt om hvor sterke smerter hun hadde på en skala fra én til ti.

– I neste setning får jeg høre at de har fått inn en pasient med hjertestans med spørsmål om jeg har det vondere enn det. Da nedvurderer du selvfølgelig din egen smerte slik at du til slutt bare blir satt på vent, sier hun.

Ullevål sykehus opplyser at dette er normal prosedyre ved akutte mageproblemer, og at en slik vurdering er viktig.

– Helsepersonellet vil derfor etterspørre pasientens opplevelse av smerte og hvordan den utvikler seg, sier klinikkleder Øyvind Skraastad.

BEKREFTER: Klinikkleder, Øyvind Skraastad, ved Ullevåls sykehus sier det er vanlig å be pasienter med mageproblemer vurdere egen smerte. Bildet er tatt ved en annen anledning. Foto:Roger Neumann,VG

Etter ventingen ble Løvaas lagt inn på gastroavdelingen ved sykehuset, en avdeling hun omtaler som et rottereir.

– Det er veldig gammelt bygg som ikke er pusset opp. Det er dårlig renhold og ikke ordentlig belysning. Det ser ut som det kommer rett fra andre verdenskrig. På fødeavdelingen hvor jeg har vært tidligere, er det helt fantastisk. Men akkurat dette bygget er helt grusomt, sier Løvaas.

Hun forteller om ødelagte maskiner som skapte ekstra ventetid, og overbelastet og stresset personale.

Sykehuset innrømmer at noen av deres bygninger er i dårlig stand.

– Nettopp derfor jobber ledelsen i OUS med en helhetlig plan for bygging av nytt sykehus i Oslo som muliggjør samling av virksomheten og begrenser behovet for rehabilitering av gamle og dels vernede bygg. Ved en slik løsning slipper man å flytte pasienter mellom de ulike sykehusene i Oslo, sier konstituert kommunikasjonsdirektør Morten Meyer.

Brøt sammen

På gastroavdelingen ble det tatt nye røntgenbilder av magen, undersøkelser Løvås allerede hadde tatt på Diakonhjemmet. Problemet var at de to sykehusene har ulike datasystemer, og dermed ikke kunne innhente prøvesvarene hun allerede hadde fått.

Ullevål sykehus bekrefter at ulike systemer er en utfordring.

– Dette forhindrer rask utveksling av bilder mellom sykehusene, sier Meyer og opplyser at de nå jobber med å utarbeide en felles elektronisk pasientjournal som vil gjøre det enklere å utveksle informasjon.

Etter to nye netter, bestemte legen at Løvås måtte overføres til Radiumhospitalet – noe hun hadde spurt om siden hun oppsøkte legevakten fire dager tidligere. Overføringen ble ifølge Løvås besluttet klokken tolv, men klokken seks hadde det ennå ikke dukket opp noen ambulanse.

Da tok tålmodigheten slutt.

– Det rablet for meg. Jeg begynte å hylskrike. Takket være en fantastisk sykepleier, fikk jeg til slutt hjelp. Hun og jeg ble sendt i taxi til Radiumhospitalet. Det var som å komme hjem. Alt gikk som det skulle, og derfor heter innlegget det det gjør. Kreften er den eneste grunnen til at jeg ble sendt dit, ellers hadde jeg blitt liggende på Ullevål, sier Løvaas.

– Det er pasientens tilstand som bestemmer om man velger ambulansetransport og hvilken hastegrad pasienten skal ha. Når pasienten allerede innlagt i sykehus vil man dessverre kunne oppleve at akuttpasienter utenfor sykehus prioriteres, sier klinikkleder Skraastad ved Ullevål sykehus.

47-åringen har fått massiv respons på blogginnlegget sitt, og flere privatpersoner har tatt kontakt for å dele sine lignende historier.

Løvås er ikke ute etter å henge ut sykehuspersonalet. Det hun reagerer på, er systemet.

– Jeg reagerer på at ingen hører på pasienten. At alt tar sånn tid. At systemene til sykehusene ikke snakker med hverandre. Og at du skal vurdere din egen sykdom. Det er helt på trynet, sier hun.

Løvås har en klar oppfordring til politikerne: Snakk med dem som jobber på sykehuset.

– Dette handler ikke om meg. Jeg krever ingen unnskyldning. Noen må gjøre noe med hele systemet. Politikerne må høre med dem som jobber med pasientene, ikke bare på det som høres bra ut i teorien, sier hun.

Legges på ordinære rom ved lengre opphold

På Diakonhjemmet sykehus ble Cecilie Løvaas liggende på et rom med fem andre. Mens pasienter og pårørende gikk forbi, lå hun og spydde.

Sykehuset forklarer at seksmannsrommene er observasjonsposter med styrket bemanning og overvåkning.

– For øvrig har sykehuset ordinære ensings- og tosengsrom. På observasjonsposten vurderes pasienter fortløpende. Forventes opphold av lengre varighet, legges pasientene over på ordinære sengerom, sier fungerende avdelingssjef for kirurgisk avdeling ved Diakonhjemmet sykehus, Anders Husby.

– Hvorfor ble ikke pasienten sendt direkte til Radiumhospitalet slik hun ba om?

– På generelt grunnlag kan jeg si at pasienter fra vår sektor kommer til oss fra legevakten i akutte situasjoner. Det er vår oppgave å utrede og vurdere om vi kan behandle pasienten hos oss. I de tilfeller der vi vurderer at vi ikke har nok kompetanse på området, sendes pasienten videre til det sykehuset med rett kompetansenivå som har akuttfunksjoner, sier Husby.

Publisert: 11.09.14 kl. 00:03 Oppdatert: 11.09.14 kl. 01:09

Les også

Mer om Sykehus