Lastebilsjåføren som gjorde ubåtobservasjonen 21. mars i Dalsfjorden, var sikker på det han så. Men han var lenge usikker på om han skulle si fra.

– Det er lett å få stempel som bygdetulling. Det har vært mange observasjoner, men ikke alle blir bekreftet, sier Frank Vik til NRK Sogn og Fjordane.

Det som lignet en ubåt med periskopet oppe var på vei ut av fjorden, avslørte aldrimer.no torsdag.

Samme dag bekreftet Forsvarets operative hovedkvarter (FOH) overfor TV 2 at det ikke var norske eller allierte ubåter i området denne dagen.

Likefullt er Forsvaret nesten 100 prosent sikker på at Viks observasjon ikke var en ubåt, ifølge flaggkommandør Håkon Tronstad ved FOH. Disse argumentene taler ifølge flaggkommandøren for at det ikke var en ubåt:

Forsvaret holder god oversikt over russiske undervannsbåter. Ingen russiske ubåter som er i stand til å komme inn i en trang fjord var ute og seilte.

For å komme så langt inn i en trang fjord, må du være en meget dyktig ubåtsjef.

En meget dyktig ubåtsjef som klarer å komme helt inn i denne fjorden, ville neppe gå på periskopdybde med stor fart langs fylkesvei 57, 300 meter fra trafikken, på en blikkstille fjord.

Det er ikke logisk å gjøre dette, fordi du røper hvor du er.

I dette området er det ingen militære objekter.

Tre eksperter TV 2 har snakket med, er imidlertid av en annen oppfatning. NUPI-forsker Ståle Ulriksen er rimelig sikker på at mobilvideoen viser en ubåt, muligens en russisk i Kilo-klassen. Flaggkommandør, tidligere stabssjef og ubåtdeteksjonsoffiser Jacob Børresen er sikker på at det var en ubåt. Også professor Ola Tunander er av samme oppfatning, men han tror ikke den var russisk.

Forsvaret: – En person vi stoler på

Etter at saken ble kjent, har TV 2 fått en rekke tips og bilder fra folk som bor langs kysten. Samtlige bilder viser en norsk ubåt i Ula-klassen. Andre påpeker at kjølvannsstripene ikke kan være fra en fugl. Heller ikke Forsvaret tror det er en stor fugl, fortalte flaggkommandør Tronstad til TV 2 torsdag. Han sier at Forsvaret også får tips fra kystbefolkningen, noe de setter stor pris på. FOHs nestkommanderende berømmer samtidig lastebilsjåføren som tipset om observasjonen i Dalsfjorden.

– Dette er en person som vi stoler på. Vi er helt sikre på at han har observert noe han er usikker på hva er, og vi setter stor pris på at han hadde åndsnærværeIse til å filme det og kan dokumentere det skikkelig. I de aller fleste tilfellene vet vi veldig godt hva det er folk rapporterer. Da er det en norsk ubåt på trening i en norsk fjord, sier Håkon Tronstad til TV 2.

Etter at Vik sto frem med sin historie, har drosjesjåføren Frank Ove Ytredal fortalt til avisen Firda at han og kona observerte noe merkelig i Høyangsfjorden. Viks mobilvideo viste akkurat det samme som de så, sier han:

– Farten var den samme, også bølgene var helt like.

Den pensjonerte kommandøren Roald Gjelsten, som har skrevet studien «Fremmede ubåter i norske fjorder», sier til TV 2 at kystbefolkningen fortsatt er svært viktige sivile øyne og ører for Forsvaret. I studien forklarer han hvordan kystbefolkningens meldinger under siste halvdel av 1980-tallet viste seg å være meget troverdige.

– Kystbefolkningen er generelt pålitelig, og Forsvaret har ikke kapasitet eller ressurser. Vi må huske på at en ubåt har alle fordeler, og at risikoen er ganske liten for å bli oppdaget, sier Gjelsten.

Han ønsker ikke å kommentere den spesifikke observasjonen i Dalsfjorden 21. mars, ettersom han for tiden oppholder seg i utlandet og ikke har fulgt det norske mediebildet denne uken.

Men i studien hans fremkommer det at det under den kalde krigen var liten tvil om at fremmede ubåter opererte i norske fjorder. Fra 1969 til 1983 var det til sammen 175 innmeldte observasjoner av uidentifiserte undervannsobjekter. Tre av dem ble klassifisert som sikre, 12 som sannsynlige og 85 som mulige ubåter.

Frustrerte yrkesfiskere

Etter den dramatiske ubåtjakten i Sognefjorden i 1972, konkluderte en kontreadmiral med at det overveiende sannsynlig dreide seg om sovjetisk aktivitet for å kartlegge hydrografiske og oseanografiske forhold i fjordene Nordflåten planla å operere ubåter fra i krig.

Helt frem til slutten av 1960-tallet ble likevel kystbefolkningens rapporter nokså tilfeldig behandlet. Yrkesfiskere og andre som rapporterte inn, var ofte frustrerte og aggressive over måten de ble behandlet på. Ikke sjelden ble mulige alternative forklaringer tillagt større vekt enn sakens fakta skulle tilsi. I ett av tilfellene følte en gammel ishavsskipper seg nærmest sjikanert etter å ha meldt fra om at han hadde sett ubåtperiskop i Breisundet på Sunnmøre. Han ble flere ganger spurt om det ikke var en hval han hadde sett.

– De følte ikke sjelden at de hadde blitt avvist, nedvurdert eller direkte gjort narr av (...) Konsekvensen av ikke å ta slike meldinger på alvor kunne bli at tilliten forvitret, og at kystbefolkningen sluttet å rapportere om det de så. Sjøforsvarets operative miljø tok etter hvert et oppgjør med denne type holdninger og innførte faste rutiner for håndteringen av slike meldinger, men mange offiserer forble likevel skeptiske, skriver Gjelsten.