Game over for klimaet

Hvis Canada – og Statoil – bare fortsetter å utvinne olje fra tjæresand, uten at vi gjør noe, betyr det slutten for klimaet. Konsekvensene blir drastiske.

Publisert: Publisert: 14. mai 2012

Produksjon av olje fra tjæresand, som her fra Statoils anlegg i Fort McMurray, vil ha ødeleggende effekt på klimaet om potensialet utnyttes fullt. I stedet skulle vi kutte i klimagassutslippene, mener James E. Hansen. Foto: John Woods, Greenpeace

James E. Hansen

Denne artikkelen er over åtte år gammel

James E. Hansen

Den globale oppvarmingen er ingen spådom – den er reell. Derfor ble jeg virkelig bekymret da jeg leste et intervju med president Obama nylig, hvor han uttalte at Canada vil utvinne olje fra sine store oljesandreserver «samme hva vi gjør».Hvis Canada – og Statoil – bare fortsetter, uten at vi gjør noe, betyr det slutten for klimaet.

Havnivået vil stige drastisk

Canadas oljesand-forekomster består av sandavsetninger med store mengder bitumen og rommer dobbelt så mye karbondioksid som verdenshistoriens samlede utslipp som følge av oljebruk hittil. Dersom vi utnytter denne nye oljekilden fullt ut, og forbrenner konvensjonell olje, gass og kull i tillegg, vil karbondioksid-innholdet i atmosfæren bli høyere enn i pliocen-epoken for mer enn 2,5 millioner år siden.

Da var havnivået var minst 15 meter høyere enn i dag.

Med en slik konsentrasjon av klimagasser vil issmeltingen øke ukontrollert. Havnivået vil stige og ødelegge byer ved kysten. Temperaturen vil bli uutholdelig. 20 til 50 prosent av artene på jorda vil bli utryddet. Sivilisasjonen vil være truet.

Skremmende også på kort sikt

Slik er langtidsutsiktene. Men det ser ille ut også på kort sikt. De neste tiårene vil det vestlige USA og det tørre steppelandet fra Nord-Dakota til Texas rammes av til dels permanent tørke – og når det først regner, vil nedbøren komme i ekstreme mengder og gi store oversvømmelser. Støvstormer vil hjemsøke stadig større deler av Midtvesten. Matvareprisene vil øke til et historisk høyt nivå.

Høres det apokalyptisk ut? Vel, det er det. Og derfor må vi kutte utslippene våre drastisk.

CO2-nivået skulle ha sunket

Vi har visst siden 1800-tallet at karbondioksid (CO2) fører til opphopning av varme i atmosfæren. I riktig mengde bidrar den til et menneskevennlig klima. Men tilfører vi for mye, slik vi gjør nå, er temperaturnivået dømt til å bli for høyt. Dette er ikke uttrykk for naturlig variasjon, slik noen hevder. Jorda befinner seg nå i en del av sin langtidssyklus der temperaturen normalt skal synke. I stedet stiger den – fordi vi får den til å stige ved å bruke fossile brennstoff.

De siste 150 årene har konsentrasjonen av klimagasser i atmosfæren økt fra 280 ppm (parts per million) til 393 ppm. Oljesanden inneholder 240 gigatonn karbon, nok til ytterligere 120 ppm. Oljeskifer, som er i slekt med oljesand og stort sett finnes i USA, inneholder minst 300 gigatonn karbon. Hvis vi bruker disse aller skitneste brennstoffene, i stedet for å prøve å fase ut fossil-avhengigheten vår, kan vi bare glemme å holde karbon-konsentrasjonen under 550 ppm. Med det nivået vil våre barn arve et klimasystem ute av kontroll.

Heller enn å finne nye måter å øke utslippene på, må vi kutte dem kraftig. Forskningen er tydelig på hvor vi står – nå må politikerne følge etter.

Stoltenbergs ansvar

Norges statsminister Jens Stoltenberg har et stort ansvar i dette spørsmålet. Enda en gang vil jeg oppfordre ham til å benytte sin makt som eier av mer enn to tredeler av aksjene i Statoil, på vegne av det norske folk, til å avslutte Norges deltakelse i denne farlige, skitne og destruktive virksomheten. Klar støtte til forslaget om at Statoil skal vise miljømessig lederskap og trekke seg ut av kanadisk tjæresand på dagens generalforsamling i selskapet vil være et svært viktig signal om moralsk lederskap fra Stoltenberg.

Dommen kan bli hard

Alle verdens viktige forskningsinstitusjoner sier at den globale oppvarmingen er reell, at den er menneskeskapt, og at den krever handling nå. Jo lenger vi venter, dess tøffere vil tiltakene bli. Hvis vi venter lenger med å unngå det verste, vil framtidige generasjoner dømme oss hardt.

En versjon av dette innlegget sto nylig på trykk i New York Times.

Publisert: Publisert: 14. mai 2012 09:19 Oppdatert: 14. mai 2012 22:11