Nuoruutensa alkoholiongelman kanssa kamppaillut pieksämäkeläinen Markus Åkerlund on nyt monessa mukana oleva kansalaisaktiivi.

Marraskuun puolivälissä pieksämäkeläinen Markus Åkerlund selasi pikaisesti postinsa läpi. Hän oli lähdössä kaverinsa luo pelaamaan tietokonepelejä, mutta päiväpostin seassa ollut erikoinen kirje pysäytti 22-vuotiaan miehen hetkeksi.

– Kirjekuoren ylänurkassa luki "Tasavallan presidentiltä" ja postimerkki oli tavallista hienompi. Sisällä oli kutsu Linnan juhliin. Luulin ensin, että se on johonkin pienempään tilaisuuteen, mutta kun selvisi että ihan siihen pääjuhlaan, niin järkytyin, Åkerlund muistelee hymyssä suin.

Åkerlund tutki kutsua vielä kaverinsakin kanssa, ja kun kutsun lopulta uskottiin olevan aito, alkoi valmistautuminen. Nyt pari viikkoa myöhemmin on frakki vuokrattuna sekä junaliput ja hotelli varattuna.

– Sen tarkemmin en aio edes suunnitella juhlia tai niiden jatkoja. Luotan että kivaa tulee, suoran toiminnan mieheksi tunnustautuva Åkerlund kertoo.

Minulla on ihan hirveästi energiaa. Tällä tavalla saan kanavoitua sen järkevästi Markus Åkerlund

Markus Åkerlund arvelee suurimman syyn oman kutsunsa taustalla olevan hänen kansalaisaktiivisuutensa. Åkerlund on Pieksämäen nuorisovaltuuston varapuheenjohtaja, Vasemmistoliiton Pieksämäen kunnallisjärjestön sihteeri, kulttuuri- ja vapaa-aikalautakunnan jäsen sekä Naarajärven asukasyhdistyksen puheenjohtaja.

Hän hankkii toista ammattiaan, keväällä mies valmistuu sähköasentajaksi. Autopuolen paperit ja työkokemusta taskussa on jo valmiina.

– Minulla on ihan hirveästi energiaa. Tällä tavalla saan kanavoitua sen järkevästi, mies kertoo taustoja aktiivisuudelleen.

Elämän suunta oli monta vuotta kateissa

Päällisin puolin näyttää siltä, että Åkerlundin elämä on hyvällä mallilla. Ja näin onkin nyt, mutta vielä pari vuotta sitten nuoren miehen elämä oli solmussa. Åkerlund oli 15-vuotias, kun hänet otettiin huostaan lastenkotiin.

– Käytin teini-ikäisenä paljon alkoholia. Humalassa tuli hölmöiltyä paljon ja lopulta tilanne meni siihen, etteivät vanhempani enää pärjänneet kanssani.

Åkerlund itse arvioi hankaluuksien taustalla olleen suuren energiamääränsä, joka purkautui järkevän tekemisen puutteessa alkoholiin. Huostaanotto herkässä iässä oli rankka paikka.

– Ei sitä silloin tajunnut edes, miksi niin tapahtui. Ärsytti, kun vapautta rajoitettiin rankalla kädellä. Kaverit saivat olla missä halusivat, ja itse oli lastenkodissa, jossa jokaista liikettä suurin piirtein vahdittiin, Åkerlund muistelee aikaa seitsemän vuoden taakse.

Keskustelut ja tahto auttoivat irti päihteistä

Åkerlundille kolme vuotta lastenkodissa olivat rankkaa aikaa tiukan valvonnan ja rajoitusten vuoksi. Kun vapaus 18-vuotiaana koitti, lähti homma lapasesta. Pari vuotta kului taas alkoholin vallan alla, kunnes lopulta oli tehtävä ratkaisuja.

– Olin niin pohjalla, että oli enää kaksi vaihtoehtoa. Joko valita tie, joka vei ojanpohjalle lopullisesti tai raitistuminen, Åkerlund kuvailee elämäntilannettaan pari vuotta sitten.

Åkerlundilla oli tuolloin käytössään lastenkodin jälkihuollon tukitoimet. Yhden työntekijän kanssa käydyt keskustelut ja oma vahva tahto saivat lopulta irrottautumaan alkoholista. Nyt raittiutta on takana pari vuotta ja Åkerlund on kanavoinut energiansa kansalaisaktiivisuuteen.

– En ole aiemmin ollut politiikassa tai järjestötoiminnassa mukana, mutta aina nämä asiat ovat kiinnostaneet. Nyt kun on omakohtaista kokemusta ja tietoa asioista muualtakin kuin tilastoluvuista, koen että minun on helpompi kohdata ihmisiä.

Halu tehdä politiikkaa vie eteenpäin

Linnan juhlat ovat yksi haaveiden täyttymys Åkerlundin elämässä. Mies myöntää miettineensä, että presidentin juhliin pääsee, sitten joskus kun on jotain merkittävää saavutettu poliittisella uralla. Nyt haave täyttyikin yllättäin, mutta politiikkaa Åkerlund ei aio jättää.

– Vielä en osaa tarkasti sanoa missä tavoitteeni tällä saralla ovat, mutta haluan vaikuttaa asioihin jatkossakin. Se, pyrinkö joskus kansanedustajaksi, jääköön nähtäväksi, Åkerlund sanoo velmu ilme kasvoillaan.

Tämän vuoden Linnan juhliin on jokaisesta maakunnasta kutsuttu kaksi nuorison edustajaa. Valintoja perusteltiin sillä, että nuori on omalla toiminnallaan edistänyt joko harrastuksissaan, koulussa, työpaikalla tai yhteisössään myönteistä toimintakulttuuria.