Lähes jokainen teknologiaa käyttävä ihminen tuntee ilmiön, jossa koneita ja laitteita on mahdotonta korjata.

Belgialaisessa kierrätyskeskuksessa on tungosta, vaikka suuri osa maassa käytetyistä vanhoista kodinkoneista menee suoraan kaatopaikalle tai rahdataan kehitysmaihin purettaviksi. EU valmistelee nyt uusia säännöksiä, joilla kiellettäisiin sellaisten sähkölaitteiden myynti, joita ei voi korjata. Mika Horelli

Ne on tarkoituksella suunniteltu kertakäyttöisiksi ja pois heitettäviksi sen jälkeen, kun niihin tulee vikaa, yleensä pian takuuajan umpeuduttua. Euroopan unionin parlamentti haluaa lopettaa käytännön vuoteen 2021 mennessä.

Valmisteilla olevien uusien EU-säädösten mukaan unionin alueella ei saisi myydä sähkölaitteita, jotka on suunniteltu sellaisiksi, ettei niitä voi korjata.

Näin esimerkiksi elektroniikkaa, jossa akkuja tai muita keskeisiä kuluvia komponentteja ei voi vaihtaa koska ne on liimattu pysyvästi kiinni ei enää saisi enää myydä EU-maissa. Myytäviä laitteita ei myöskään saa tulevaisuudessa koteloida niin, ettei niitä voi avata kuin rikkomalla. Sama koskee myös isompia kodinkoneita kuten pesukoneita, televisioita, jääkaappeja tai muita keittiökoneita.

Koska erilaisia laitteita on lukematon määrä, EU-parlamentin virkamiehet ovat viimeiset kolme vuotta tutkineet, kuinka eri laitteiden korjattavuutta tai kierrätettävyyttä tulisi mitata. Ilman selkeitä normeja myöskin asiaa koskevia lakeja on ollut vaikea säätää.

Ei saa suunnitella vanhenemaan

Samalla kun teknisten laitteiden korjaamiskelpoisuus lisätään kuluttajien oikeuksiin, EU:n tarkoitus on myös kieltää sellaisten laitteiden myynti, jotka on varta vasten valmistettu kestämään vain rajallisen ajan.

Ilmiötä kutsutaan suunnitelluksi vanhenemiseksi ja sen keskeisenä tarkoituksena pidetään uusien laitteiden myynnin edistämistä. Teknologian tuottajille on edullista, jos kuluttajien on säännöllisin väliajoin pakko hankkia uusia laitteita aikaisempien tilalle.

Kuitenkin EU-parlamentin selvitysten mukaan 77 prosenttia EU-kansalaisista korjaisi mieluummin vanhan laitteensa kuin hankkisi tilalle kokonaan uuden. Uudet säädökset liittyvät jo olemassa olevaan EU:n ekosuunnitteludirektiiviin, jonka mukaan eri laitteiden korjattavuutta, kierrätettävyyttä ja kestävyyttä parannetaan jatkuvasti.

Nykyinen tapa tuhlaa valtavasti

EU-parlamentin mukaan nykyinen tapa tuottaa on johtanut järjettömään luonnonvarojen tuhlaukseen.

Esimerkiksi kännyköissä käytetyistä metalleista kuten volframista, koboltista, grafiitista ja indiumista kierrätetään tällä hetkellä vain yhdestä viiteen prosenttia. Samaan aikaan luontoa tuhotaan armotta kun maailmalta etsitään näiden metallien uusia esiintymiä kaivostoimintaa varten.

Parlamentin mukaan puolen miljardin kuluttajan unionin tulee toimia ympäristöystävällisen tuotesuunnittelun suunnannäyttäjänä. Sen asiantuntijoiden mukaan nykyteknologian tuotannossa 80 prosenttia ympäristön saastumisesta ja 90 prosenttia valmistuskuluista perustuu suunnitteluvaiheessa tehtyihin ratkaisuihin joihin nyt kaavaillulla lainsäädännöllä halutaan vaikuttaa jo ennalta.

Teknologiajätteestä on kasvanut valtava globaali ympäristöongelma. Mika Horelli

Valtava ympäristöongelma

Euroopan unionin pyrkimykset pakottaa teknologiateollisuus tuottamaan ympäristöystävällisempiä ja korjattavissa olevia tuotteita on helppo ymmärtää, koska teknologiajätteestä on kasvanut valtava globaali ympäristöongelma.

Vaikka jo vuonna 1989 solmitussa Baselin yleissopimuksessa käytännössä kiellettiin vaarallisen jätteen kuljettaminen kehitysmaihin, Eurooppa ja muun muassa Yhdysvallat rahtasivat teknologiajätteitään vuosikausia erityisesti Kiinaan, kunnes maa kielsi elektroniikkajätteen maahantuonnin vuosi sitten.

Sen jälkeen Thaimaasta on tullut Kaakkois-Aasiassa suurin e-jätteen vastaanottajamaa. Ranskalaisen ympäristömedian, Journal de l’environnementin mukaan yksin Britanniasta Thaimaahan rahdatun elektroniikkajätteen määrä viisikymmenkertaistui vuoden 2018 aikana. Muita merkittäviä eurooppalaisen teknologiajätteen vastaanottajamaita ovat afrikkalaiset Nigeria, Ghana ja Kamerun.

Myrkyllistä työtä

Niin Thaimaassa kuin muissakin kehitysmaissa jätettä otetaan vastaan, koska siitä voidaan erottaa arvokkaita raaka-aineita myytäviksi.

Ongelma on kuitenkin se, että esimerkiksi eri metallien erottelu elektroniikkajätteestä tapahtuu kehitysmaissa käsin ja usein äärimmäisen alkeellisissa olosuhteissa, jolloin talteenotto jää tehottomaksi samalla kun paikalliset jätteenkäsittelijät altistuvat työssään erilaisille raskasmetallien tapaisille myrkyille.