Julkinen velka raskauttaa, koska kaikkien on otettava siitä vastuu. Filosofi Maurizio Lazzaraton mukaan Euroopassa eletään velkataloudessa, joka lamaannuttaa ja pysäyttää toiminnan. Sitova velka johtaa näköalattomuuteen.

– Velka on pääasiallinen selitys sille kummalle tunteelle, että elämme ajattomassa yhteiskunnassa vailla mahdollisuuksia, eikä todellinen muutos ole kuviteltavissa.

Näin toteaa Pariisissa asuva filosofi Maurizio Lazzarato juuri suomennetussa kirjassaan Velkaantunut ihminen.

Samoin kuin Suomessa myös Ranskassa ja Italiassa julkisuudessa on keskusteltu velasta.

Pari vuotta sitten, kun Lazzarato julkaisi alkukielellä kirjansa, velalla perusteltiin Italiassa koulutusmäärärahojen vähentäminen ja Ranskassa eläkeiän nosto. Velan takia Ranskassa vaadittiin leikkauksia julkisiin palveluihin, kulttuurin rahoitukseen ja toimeentulotukeen.

Yhdysvalloissa kotitalouksien suurimmat menot katetaan velalla: asuntolaina, auton hankinta ja opintojen kustantaminen. Jokapäiväiset hyödykkeet maksetaan luottokortilla. Velkasuhde on lompakossa luottokortin siruun koodattuna.

Nykytalous on velkataloutta

– Kaikki ovat velkaantuneita kuluttajia, velkaantuneita tuensaajia ja loppujen lopuksi, kuten Kreikan tapauksessa, velkaantuneita kansalaisia. Jos ei oma, niin vähintäänkin julkinen velka raskauttaa, koska kaikkien on otettava siitä vastuu.

Filosofi Lazzaraton mukaan kansalaisten pitää ottaa niskoilleen finanssi- ja talouskatastrofien riskit ja seuraukset. Ihmisten on huolehdittava siitä, minkä yritykset ja hyvinvointivaltio ulkoistavat yhteiskunnan hoidettavaksi.

Lazzaraton mielestä finanssitaloudessa ei ole merkittävää keinottelu vaan velallisuus. Finanssimarkkinat ei ole ihmisluonnon ahneuden ja rahanhimon ilmaus. Se on valtasuhde, jossa väestön valtaosa on velallisia, pieni vähemmistö koroilla eläjiä.

Julkisten palvelujen käyttäjät tekevät lisää velkaa

Koroilla eläjät puhuvat tauotta velasta ja sen maksamisen tärkeydestä, koska he ovat saamapuolella. Heille ihmisen moraalisuuden mitta on maksukyky.

Velkataloudessa pelissä ovat palkansaajien ja väestön säästöt, eläkerahastot ja sairausvakuutukset.

– Taistelut, jotka ennen käytiin palkoista, keskittyvät nyt erityisesti julkiseen velkaan, joka edustaa eräänlaista sosialisoitua palkkaa, Lazzarato sanoo.

Hänen mukaansa julkisten palvelujen käyttäjiä on alettu tarkastella velallisina, velan tekijöinä.

Velkataloudessa luonnostellaan ihanteellinen velkaantunut työtön. Sopiva työtön elää kurinalaista elämää, jossa tarkkailun alla ovat käytös, asenne, toimintatavat ja työnhakuun omistettu aika.

”Ota velkaa uusien lainojen vakuudeksi”

Maurizio Lazzaraton mukaan nykypolitiikka tuottaa oman elämänsä yrittäjiä, jotka ovat enemmän tai vähemmän veloissa. Velan tuottaminen ja velkaantumisen hillitseminen ruokkivat toisiaan velkataloudessa.

Palkkojen noususta on turha haaveilla, joten luotto on ainoa keino tehdä kaikista rikkaita. ”Ai palkkasi on surkea, ei se ole niin vakavaa! Ota velkaa ja osta asunto, sen arvo nousee ja se toimii uusien lainojen vakuutena.”

Luottosuhde värvää palvelukseensa myös tulevat sukupolvet.

– Jokaisella 2011 syntyneellä ranskalaislapsella oli 22 000 euroa velkaa, kertoo Lazzarato.

Velka koulii ja lamaannuttaa

Yksilölle velka on usein omantunnon asia, joten velkaantuminen kesyttää ihmisen. Luotto on lupaus takaisinmaksusta. Velallinen ei voi tehdä mitä tahansa, vaan han takaa itsensä tulevaisuutena.

Lazzaraton ehkä merkittävin oivallus onkin, että velkaantuneelta enemmistöltä on ikään kuin poistettu aika – sikäli kuin aika ymmärretään ulottuvuudeksi, jossa voi ratkaista asioita ja valita mahdollisuuksista. Enää ei ole avointa aikaa, vaan tulevaisuus näyttää suljetulta. Velka tekee tyhjäksi yhteiskunnallisen muutoksen.

Velkatalous pysäyttää toiminnan. Se lamaannuttaa voimat, halun ja rohkeuden. Lazzaraton mukaan se tuhoaa toimintavalmiuden.

Kourallinen ihmisiä, IMF:n, EU:n ja EKP:n virkamiehet, tekevät pienen vähemmistön edun mukaisia päätöksiä.

– Enemmistö elää velkataloudessa, toteaa filosofi.