Tämä kysymys on muuttunut entistä ajankohtaisemmaksi nyt, kun Oulun vaalipiirin ensimmäisen kauden kansanedustajasta ja Suomen Keskustan puheenjohtajasta Juha Sipilästä, 53, povataan kovaa vauhtia Suomen seuraavaa pääministeriä. Kuka on tämä poliitikko, jonka nousu on ollut yhtä kiitorataa? Kuinka hänestä on tullut pysäyttämätön?

Lehdistön silmissä Sipilä on mysteerien mies vielä tänäkin päivänä. Hänen tiedetään olevan uskonnolliselta vakaamukseltaan lestadiolainen, viiden lapsen isä ja kolmen lapsen isoisä. Tiedämme kuinka hän loi omaisuutensa. Ja että hän on yrittäjähenkinen sekä avulias, mutta paljoa muuta hänestä ei sitten tiedetäkään, koska Sipilän tie yhdeksi maamme vaikutusvaltaisimmista poliitikoista on ollut niin nopea, ettei hänen taustojaan ole yrityksistä huolimatta aukaisemaan kunnolla julkisuudessa. Seurakunta vaikenee syyttäjiensä edessä, aivan kuten Jeesus Nasaretilainen ennen heitä.

Mutta mikä tämä Sipilä sitten oikein on miehiään?

Juha Sipilä on ammatiltaan diplomi-insinööri. Hänellä on pitkä kokemus yrityselämästä, niin työntekijänä kuin yrittäjänäkin. Ensimmäisen yrityksensä Solitra Oy:n Sipilä osti jo vuonna 1994, toimittuaan ensin muutaman vuoden yrityksen toimitusjohtajana. IT-alan huippuvuosina matkapuhelinverkkojen suurtaajuussuodattimia valmistanut yritys kasvoi valtavaa vauhtia, jolloin hän huomasi mahdollisuutensa tulleen. Sipilä myi Solitran amerikkalaiselle ADC Telecommunicationsille vain kaksi vuotta sen ostamisen jälkeen. Hänen kerrotaan tienanneen kaupoista lähes 12 miljoonaa euroa, jonka myötä hänestä tuli Oulun yksi ensimmäisistä IT-miljonääreistä. Solitraa on sittemmin kritisoitu muunmuassa työsuojelun laiminlyömisestä.

Fortel Invest Oy – monessa mukana

Sipilä perusti vuonna 1995 Fortel Invest Oy:n, joka on teknologiayritysten pääomarahoitukseen keskittynyt yritys. Yhtiö oli voitollinen vain neljänä vuotena vuosien 1995 – 2012 välisenä aikana. Vuoden 2001 jälkeen plusmerkkisiä vuosia ei ole tullut enää ainuttakaan. Sipilän liiketoimintaa on tutkinut muun muassa Iltalehti.

Fortel Invest on kehnosta menestyksestä huolimatta ehtinyt olla monessa mukana, ja onpa Sipilää epäilty myös tapauksesta johon liittyi veropetosepäilyjä sekä sisäpiirikauppoja. Tuolloin oli kyse Arctos Capital nimisestä pääomasijoitusyhtiöstä, jonka hallitukseen Sipilä astui vuonna 1998. Hänen perustamansa Fortel Communications oli Arctosin yksi kymmenestä suurimmasta omistajasta.

Suurien omistajien joukkoon kuului myös hänen serkkunsa veroprofessori Heikki Niskakangas, joka oli osakkaana yhtiönsä Kapitum Oy:n kautta. Sipilä ei ollut ehtinyt toimia Arctos Capitalin hallituksessa kuin neljä kuukautta, kun yhtiön kurssi lähti yhtäkkiä nousemaan räjähdysmäistä. Tuolloin elettiin elokuuta 1998. Aluksi monet ihmettelivät yhtiön arvon nopeaa kasvua, mutta melko pian sillekin löytyi syynsä. Arctos oli fuusioitumassa Peter Fagernäsin luotsaaman Conventumin kanssa täyden palvelun investointipankiksi.

Sipilän ja Niskakankaan lisäksi kaupoista kiinnostui myös rahoitustarkastaja, jota kummastutti erityisesti se, miten jotkut olivat tiennyt ostaa Arctosin osakkeita juuri ennen fuusioitumista. Yksi innokkaimmista ostajista oli keskustapomon serkkupoika Heikki Niskakangas, jonka osakekaupat tosin tulivat ilmi vasta paljon myöhemmin. Niskakanga osti Arctosia vain hieman ennen virallista ilmoitusta fuusioitumisesta ja myi ne pois tuntuvalla voitolla heti ilmoituksen jälkeen. Kesällä 2002 häntä epäiltiin myös veropetoksesta, mutta syyte kaatui korkeimman oikeuden käsittelyssä vuonna 2006. Veroprofessori oli yksinkertaisesti vain ”unohtanut” ilmoittaa osakevoitoistaan verottajalle.

Moni ihmetteli jo tuolloin, että kuinka ihmeessä Niskakangas oli tiennyt keplotella osakkeillaan juuri oikeaan aikaan. Niskakangas on myöhemmin vakuutellut mediassa, ettei sisäpiirin tietoa ollut liikkunut hänen ja hallituksessa istuneen Sipilän välillä. Ilmeisesti hän oli vain äärimmäisen onnekas. Myös Sipilä on sanonut olevansa syytön moisiin väitöksiin. Hänen mukaansa hän kuuluu siihen suomalaiseen enemmistöön, joka ei ole selvillä serkkupoikiensa sijoituksista tai taloudenhoidosta. Ei, vaikka samaan aikaan Niskakangas huolehti oman yhtiönsä Kapitumin lisäksi myös Sipilän Fortel Investin arvopaperisalkun hoidosta.

Sattumaa ja sisäpiiritietoa

Sipilän osakekaupat herättivät kummastusta myös vuonna 2000, jolloin hän istui vuonna 1995 perustetun JOT Automationin hallituksessa. Tuolloin otsikoihin nousi uutinen, jonka mukaan JOT:n hallituksen jäsenet olisivat myyneet omistamiaan osakkeita yli 837 miljoonalla markalla vain muutama kuukausi ennen yhtiön antamaa tulosvaroitusta. Hallituksessa istunut Sipilä oli myynyt osakkeitaan muiden mukana yli 6,6 miljoonalla markalla. Tämä tapahtui vain kolme kuukautta ennen huhtikuussa annettua tulosvaroitusta.

Tapauksesta tehtyjen selvitysten mukaan kaupankäynnissä noudatettiin kaikkia tieteen ja taiteen sääntöjä, eikä osto- ja myyntihetkillä ollut tutkinnan mukaan minkäänlaista kaupan esteenä olevaa tietoa. Sipilä on myös ilmoittanut pitävänsä epäilystä nousseita kysymyksiä loukkaavina, koska sisäpiiritiedon käyttö oman edun tavoittelussa on lainkin mukaan rikos.

Rahoitustarkastajat selvittelivät osaltaan myös sitä, miten JOT Automation oli tammikuussa tiedottanut kehityksestään ja saanut yhtiön kurssin kovaan nousuun, mutta tästä huolimatta se antoi kolme kuukautta myöhemmin tulosvaroituksen. Yhtiö selvisi tapauksesta nuhteilla. Myöhemmin JOT fuusioitui tietoliikennealan suunnittelupalvelua tarjoavan Elektrobitin kanssa, jonka toimitusjohtajaksi nousi kukapa muukaan kuin Sipilä itse. Hän johti yhtiötä aina vuoteen 2005 saakka.

Elokuun 8. päivä vuonna 2013 Elektrobit tiedotti, että Sipilän sijoitusyhtiö Fortel Invest on myynyt valtaosan yhtiön osakkeista pois, ja että sen omistusosuus oli laskenut alle 5 prosenttiin. Samana päivänä yhtiö ilmoitti aloittavansa yt-neuvottelut 150 työntekijän lomauttamiseksi. Sipilä kokee, että myös tässä tapauksessa on loukkaavaa väittää, että hän olisi käyttänyt kauppoja tehdessään hyväkseen sisäpiiritietoa.

Se, tiesikö aikaisemmin toimitusjohtajana toiminut Sipilä, että hänen aikaisemmin luotsaamassaan yhtiössä alkaisi yt-neuvottelut vielä samana päivänä, jääköön lukijoiden itsensä päätettäväksi.

Green Rock Oy ja keskustalaisten valssi

Sipilän yrittäjähistoriaa tarkastellessa ei tulisi myöskään unohtaa Green Rock Oy:tä, jonka hallituksessa mies istui vuosien 1998 – 2011 välisen ajan. Fortel Investin omistusosuus jätevesipuhdistamoita kotitalouksille valmistavasta Green Rockista oli noin viidesosan. Yhtiötä koskevissa keskusteluissa Sipilän omistukset ovat nousseet kerta toisensa jälkeen esiin, sillä haja-asutusalueiden jätevesiasetus oli täysin keskustalaisen hallituksen sekä silloisen ympäristöministeri Paula Lehtomäen räätälöimä.

Sipilä tienasi tuntuvasti uudella jätevesiasetuksella ja Green Rockin valmistamilla pienpuhdistamoilla. Arvioiden mukaan jätevesiasetuksen luoma markkina on noin parin miljardin euron kokoinen, ja sen piirissä on lähes 400 000 asuntoa tai mökkiä. Tosin sittemmin on käynyt ilmi, etteivät kansalaiset ole kovinkaan halukkaita noudattamaan säädöstä, vaikka ympäristöministeriön keskustalainen kansliapäällikkö Hannele Pokka onkin osoittanut erityistä innokkuutta asetuksen valvomisen suhteen.

Raivoa on nostattanut erityisesti valmistajan CE-merkinnät, jotka vakuuttavat tuotteen täyttävän sitä koskevien EU-direktiivien vaatimukset. Tekniikan Maailma -lehden vuonna 2010 tekemässä testissä puhdistamoiden tulokset eivät kuitenkaan olleet kovin vakuuttavia, eikä yksikään testattu puhdistamo täyttänyt täysin jätevesiasetuksen vaatimuksia.

Jokainen tehkööt omat johtopäätöksensä. Mielestäni historian valossa tarkasteltuna Sipilän yrittäjyyteen mahtuu melko monta onnekasta sattumaa, mutta koska en ole itse yrittäjä, niin en voi mitenkään tietää sitä, kuinka usein tällaisia onnenkantamoisia yrityselämässä todellisuudessa tapahtuu.

Sipilän kanta sisä- ja ulkopolitiikkaan

Poliittisella kentällä Juha Sipilä haluaa pikaisia muutoksia. Hän on kertonut olevansa valmis tekemään realistisen talousohjelman, joka sisältää myös kipeitä asioita. Hänen mukaansa Suomi tarvitsee erittäin tiukan menokurin, suorastaan kulujen jäädyttämisen. Mitä menokuri tulisi koskemaan ja mihin se sattuisi eniten, sitä keskustalaispoliitikko ei suostu kertomaan. Hän kuitenkin korostaan Taloussanomissa haastattelussa menokurin tärkeyttä.

– Menokuri ensin ja sitten viiden kuuden vuoden aikana julkinen talous pitää tasapainottaa kasvun kautta. Jollei kasvua löydy, meillä on edessä isot leikkaukset. Se on kaikille epämieluinen vaihtoehto, koska silloin joudumme puuttumaan hyvinvointiyhteiskunnan rakenteisiin, Sipilä toteaa viisaasti.

Ulkopolitiikan suhteen Sipilä on ilmoittanut olevansa Suomen tasavallan presidentin Sauli Niinistön linjoilla. Niinistö ei ole missään vaiheessa esimerkiksi ilmoittanut olevansa Nato-jäsenyyttä vastaan, mutta hän ei pidä kuitenkaan tämän hetkistä ajankohtaa oikeana. Presidentin mukaan 20 vuotta sitten, kun Venäjä oli vielä heikko, sotilasliittoon liittyminen olisi ollut vielä helppoa. Tänä päivänä tilanne on toisenlainen.

Sipilä on korostanut usein puheissaan, ettei keskusta kannattaisi Suomen Nato-jäsenyyttä. Hänen mukaan jäsenyys rajoittaisi Suomen itsenäistä poliittista liikkumatilaa, eikä se myöskään poistaisi tarvetta vahvistaa maan omaa puolustuskykyä. Toisaalta toisessa yhteydessä hänen kerrotaan sanoneen keskustan korostavan ”aitoa Nato-optiota” eli mahdollisuutta hakea jäsenyyttä.

Sipilä on myös toisinaan todennut keskustan kannattavan sotilaallista liittoutumattomuutta, mutta että hänen mielestään mahdollisen Nato-jäsenyyden plussia ja miinuksia olisi tästä huolimatta pystyttävä tarkastelemaan tasapuolisesti, ilman leimakirveitä. Sipilän mukaan Suomen kannattaa jatkaa yhteistyötä Naton kanssa harjoitustoiminnan ja erityisesti verkkosodankäynnin eli kyberturvallisuuden alueella, mutta pysyä tästä huolimatta liittoutumattomana.

Toisin sanoen Suomen tulisi olla epävirallisesti Naton liittolainen, vaikka kriisin keskellä jäisimmekin yksin. Itse en näe tässä varsinaisesti kovinkaan montaa hyvää puolta. Mielestäni Nato-kysymyksessä liikutaan ennen kaikkea kyllä-tai-ei-aksellilla. Nyt puolue jättää kysymyksen Nato-jäsenyydestä roikkumaan.

Sipilä: Julkiselta sektorilta kymmeniä tuhansia ulos

Julkinen sektori on keskustalaisen Sipilän mielestä liian suuri. Lokakuussa 2014 järjestetyillä Yrittäjäpäivillä Sipilä sanoi, että kuntien ja valtion virkamiesten määrää tulisi vähentää kymmenillä tuhansilla. Hän kuitenkin korosti, että suuri osa tarvittavista vähennyksistä voidaan hoitaa eläköitymisen kautta. Lausunto herätti paljon närää ja esimerkiksi Julkisten ja hyvinvointialojen liiton (JHL) puheenjohtaja Jarkko Eloranta katsoi Sipilän ampuvan ”hehtaarihahlolla”. Hänen mukaan tällaisten lausuntojen yhteydessä pitäisi samalla kertoa, mitkä työt jätetään tekemättä. Twitterissä Sipilälle irvailtiin, ettei tämä taitaisi edes tietää julkisen sektorin kokoa.

Kohun noustessa Sipilän esikunnasta soitettiin Yrittäjämedioiden päätoimittajalle Kimmo Koivikolle. Haastatteluun toivottiin lisäyksiä ja muutoksia, jotka vaikuttaisivat dramaattisesti uutisen luonteeseen, ja toisivat puheenjohtaja Sipilän esiin hieman paremmassa valossa. Teksti muokattiin sittemmin keskustan toivomalla tavalla. Seuraavana päivänä Suomen Yrittäjien varatoimitusjohtaja ja vastaava päätoimittaja Antti Kujala irtisanoi jutun tehneen toimittajan Teppo Kuittisen.

Suomen Yrittäjät kiistävät, että toimittajan työsuhteen purkaminen olisi liittynyt keskustajohtajan puheista nousseeseen kohuun. Kujalan mukaan Sipilä-jutulla ei ole mitään tekemistä Kuittisen pikaisen irtisanomisen kanssa, vaikka ajoitus tuntuukin kieltämättä oudolta. Epäilystä tukee tieto siitä, että jutun kirjoittaneelle Kuittiselle soitettiin irtisanomista edeltävänä päivänä jopa kolme kertaa uutisen pohjalta. Toisaalta eihän tämä nyt aivan uudenlaista politiikkaa Keskustalle muutenkaan ole, sillä heidän puoluetoimistonsa huhuiltiin pelotelleen eri lehtien toimituksia jo vuonna 2010. Puolueella tiedetään olevan vahvat kytkökset niin yrittäjäelämään kuin eri mediatoimijoihinkin.

Juha Sipilän avustajana toimiva Riina Nevamäki on myöntänyt keskustelleensa jutusta yrittäjämedioiden päätoimittajan Kimmo Koivikon kanssa, mutta vain asialliselta pohjalta. Hän pitää pyöristyttävänä ajatusta, että keskusta olisi vaatinut irtisanomista. Myös Suomen Journalistiliiton puheenjohtaja Arto Nieminen ja Kuittinen itse ovat epäilleet, että kyseessä on työnantajan ylireagointi. Journalistiliiton lakimies Jussi Salokangas on ilmoittanut suoraan epäilevänsä väitettä, että toimittajan potkut eivät olisi liittyneet Sipilä-kohuun.

Tämä tapahtumaketjun varjossa se tuntuu hieman kornilta, kun Sipilä kirjoittaa blogissaan, että ulkoministeriö voisi ottaa sananvapaustyön yhdeksi kehityspolitiikan painopisteeksi.

Lähtökohtaisesti elämä on lahja. Ja pyhä

Taannoin keskustalaisen Sipilän lausunnoista nousi kohu, kun tämä totesi Suomen Kuvalehden haastattelun aborttia, naisen itsemääräämissoikeutta ja raskautta koskevassa kysymyksessä pitävänsä lähtökohtana sitä, että jokainen elämä on lahja ja pyhä.

– Tämä on lähtökohta, elämä on lahja ja se on pyhä. Tätä minä pidän päätöksenteon arvopohjana, hän painotti.

Sosiaalisessa mediassa Sipilän arveltiin kääntyneen abortin vastustajaksi, joka hänen uskonnollista vakaamustaan silmällä pitäen olisi looginen ratkaisu. Varsinkin demarit hyökkäsivät häntä vastaan.

Twitter-tilillään Sipilä tyrmäsi puheet siitä, että hän vastustaisi aborttia. Hän ilmoitti kannattavansa osaltaan nykylainsäädäntöä, eikä hän vaadi siihen sen koommin tiukennusta kuin höllennystäkään.

On hyvin mahdollista, että Sipilä ei ole ikinä varsinaisesti abortin kannattaja ollutkaan. Homoistahan Sipilä on koko julkisen keskustelun ajan pysynyt hiljaa. Kysymys on politiikasta ja yhteiskunnasta missä me elämme. Hän kyllä tietää, mitä Suomessa saa sanoa ääneen ja mitä ei. Vaikka Sipilä onkin kohtalaisen tuore poliitikko, niin tästä huolimatta hän vaikuttaa tuntevan pelin säännöt kuin omat taskunsa.

Loppujen lopuksi minusta tuntuu, ettei keskustalainen Juha Sipilä ole poliitikkona sen nuhteettomampi kuin kukaan muukaan. Hänen kerrotaan olevan tyyni uskon mies, mutta kuten ylläolevat tapaukset osoittavat, on mies tyyni vain silloin, kun kyse ei ole hänen henkilökohtaisista asioista tai vakaamuksista. Sipilä tuntuu ottavan erityisen raskaasti tilanteet, joissa hän joutuu naurunalaiseksi tai hänen vilpittömyyttään kyseenalaistetaan.

