Rikosoikeuden professorin mukaan haukkujen asiayhteys ratkaisee paljon.

Saako poliisia herjata sosiaalisessa mediassa ”munattomaksi nillittäjäksi”, kuten perussuomalaisten kansanedustaja teki viikonloppuna viestipalvelu Twitterissä? Kansanedustaja Ano Turtiainen (ps) nimitti Helsingin poliisin ennalta estävän toiminnon johtajaa, ylikomisario Jari Taposta munattomaksi nillittäjäksi.

Iltalehti kysyi asiasta arviota Itä-Suomen yliopiston rikosoikeuden professorilta Matti Tolvaselta.

Rikosoikeuden professori Matti Tolvanen.

– Kysymys on siitä, onko se halventavaa. Sosiaalisessa mediassa pitää sietää pikkaisen kovempaa kielenkäyttöä kuin jossakin muualla. Oma arvioni on, että alatyylisiäkin ilmaisuja pitää sietää, mikäli ne liittyvät henkilön työtehtäviin. Eri asia olisi, jos ilmaisu liittyisi henkilön fyysiseen ominaisuuteen, vaan munaton nillittäjä on ilmaisu, jota joku saattaa käyttää, jos hän on sitä mieltä, että joku toinen esittää liian hentomielisiä näkemyksiä asiasta, josta hänen itsensä mielestä ei pitäisi valittaa lainkaan, Tolvanen arvioi alkuasetelmaa.

Sen jälkeen hän siirtyy pohtimaan, voisiko munattomaksi nillittäjäksi kutsuminen täyttää kunnianloukkauksen tunnusmerkistön.

– Jos toista haukkuu munattomaksi nillittäjäksi kasvotusten, sellaista ei minusta ainakaan pitäisi lähteä kunnianloukkauksena tutkimaan. Kun saman esittää julkisesti, pitää arvioida, halventaako se toista. Pitää kysyä, onko toisella halventamisen tarkoitusta. Poliisia ei saa solvata, mutta kyllähän poliisit kenttätyössään kuulevat paljon pahempaa. Kiinniottotilanteissa poliiseja saatetaan nimitellä hyvin karkeasti, eikä niistä koskaan ole kunnianloukkaussyytteitä nostettu, Tolvanen jatkaa.

Professorin mukaan kyse on korkeintaan rajatapauksesta.

– Rajatapaus munattomaksi nillittäjäksi kutsuminen toki on, koska rikoslakimme on tässä suhteessa väljä. Laissa puhutaan teosta, joka on omiaan halventamaan toista ihmistä, Tolvanen huomauttaa.

Rikoslaissa kunnianloukkaus määritellään väljästi: ”Joka esittää toisesta valheellisen tiedon tai vihjauksen siten, että teko on omiaan aiheuttamaan vahinkoa tai kärsimystä loukatulle taikka häneen kohdistuvaa halveksuntaa on tuomittava kunnianloukkauksesta sakkoon.”

Tulkinnanvaraa oikeudelle

Muotoilu jättää paljon tulkinnanvaraa tuomioistuimille.

Korkein oikeus on määrittänyt oikeuskäytäntöä jonkin verran ennakkotapausratkaisuillaan. Niistä kuuluisin on huorittelun luokitteleminen kunnianloukkaukseksi.

– Huoraksi kutsuminen on kunnianloukkaus, eikä se ole missään olosuhteissa hyväksyttävää. Miespuolinen raviohjastaja arvosteli kilpailun jälkeen naispuolisen ohjastajan toimintaa ja käytti siinä yhteydessä rumaa nimitystä. Hänet tuomittiin kunnianloukkauksesta. Munaton nillittäjä on minusta toisenlainen ilmaus, eikä siihen sisälly samanlaista halventavaa piirrettä, Tolvanen pohtii.

Tolvasen mukaan rikosoikeudelliseen arvioon vaikuttaa ympäristö, jossa nimittely tapahtuu.

– Asiayhteys ratkaisee, saako toista kutsua munattomaksi nillittäjäksi. Jos toista haukkuu A-studion suorassa lähetyksessä sillä tavalla, se on mielestäni kunnianloukkaus. Samoin, jos pappia haukkuu jumalanpalveluksessa munattomaksi nillittäjäksi, se on kunnianloukkaus. Enkä minä voi luennollani nimitellä opiskelijaa sillä termillä. Sosiaalisessa mediassa kynnys on mielestäni korkeampi, Tolvanen sanoo.

Rikosoikeuden professorin mielestä käräjäoikeuksia ei pitäisi ruuhkauttaa kunnianloukkausjutuilla, jotka ovat rajatapauksia. Tolvanen huomauttaa, että poliisin resurssit eivät tällä hetkellä riitä edes kaikkien pahoinpitelyrikosten tutkintaan.

– Kaikkea sopimatonta puhetta ei pidä viedä käräjäoikeuksiin. Korostan, että poliisin nimittäminen munattomaksi nillittäjäksi ei ole mielestäni sopivaa, mutta kysymys on siitä, pitääkö sitä alkaa käsitellä rikoksena.

– Varsinkin kun nimittelyn kohde toimii julkisessa tehtävässä. Twitterissä ihmisiä nimitellään vastaavilla ilmauksilla jatkuvasti. Nimittely on sopimatonta ja huonoa käytöstä, mutta sen rikoksena tutkimiselle on hyvä asettaa kynnys. Esitutkintoja joudutaan rajoittamaan monissa vakavammissakin rikosepäilyissä, koska poliisin voimavarat ovat rajalliset, Tolvanen pohtii.