Vuoden vaihteessa voimaan astunut työttömyysturvan aktiivimalli on osoittanut, että ainakaan keskustelun puutteesta ja passiivisuudesta suomalaisia ei voi syyttää. Kansalaisaloite lain kumoamiseksi sai taakseen tarvittavat 50 000 allekirjoitusta jo ennen sen voimaantuloa. Keskustelu käy kuumana ja palkansaajajärjestöt keräävät voimia työtaistelutoimiin.

Helsingin yliopiston psykologian professori Marko Elovainio on seurannut keskustelua tiiviisti.

– En ole mikään viestinnän asiantuntija, mutta näyttää siltä, että ainakaan julkisuuden hallinta ei ole hallitukselta onnistunut parhaalla mahdollisella tavalla.

Elovainio sanoo toivovansa, että hallituksen tarkoitusperät on tulkittu väärin. Tuntuisi raskaalta ajatella, että hallitus uskoo työllistymisen olevan kiinni työttömien itsensä aktiivisuudesta.

– Toivottavasti hallituksen analyysi huonosta työllisyystilanteesta ei tarkoita sitä, että ajatellaan työttömien ja ihmisten yleensäkin olevan laiskoja ja epäaktiivisia.

– Hyvä viesti työttömille olisi ollut, että työvoimapalveluja yritetään parantaa niin, että työnsaanti helpottuu.

Työttömyys uhkaa terveyttä

Elovainio uskoo,että suurin osa ihmisistä haluaa itse tienata rahansa, hallita elämäänsä ja tehdä töitä. Työttömyyden osuessa kohdalle he etsivät töitä tosissaan.

– Siksi hallituksen nyt lähettämä viesti tuntuu erittäin epäreilulta. Epäreiluuden kokemus luo pohjaa mielenterveysongelmille tai vähintäänkin mielensäpahoittamiselle, kuten nyt on nähtykin, Elovainio sanoo.

Tämänhetkisestä tilanteesta ei tietenkään ole vielä tutkimustietoa. Sen sijaan työn parantavaa ja mielenterveyttä edistävää vaikutusta on tutkittu paljonkin.

Yle Uutisgrafiikka

Työssäkäymisen on todettu suojaavan mielenterveyttä, joten käänteisesti voi sanoa, että työttömyys on uhka niin mielen- kuin muullekin terveydelle.

– Työttömyys kaventaa ihmisen sosiaalisia ja taloudellisia resursseja. Sitä kautta se altistaa monille ongelmille, Elovainio sanoo.

Mielenterveysongelmissa monesti hoettu lause kuuluu, että on tärkeintä päästä ylös sängynpohjalta. Olisiko ihmisten aktivointi sittenkin ratkaisu myös työllistymisessä?

– On hyvä, että ihmisten aktiivisuutta tuetaan kaikin tavoin. Mielenterveyden hoito on kuitenkin aivan eri instanssin asia kuin työvoimapolitiikan hoitaminen, Elovainio muistuttaa.

Kuva työelämästä on ankea

Työpaikassaan kiinni sinnittelevät ovat viime vuosina joutuneet kamppailemaan niin toistuvien yt-neuvottelujen kuin kiky-sopimuksenkin (siirryt toiseen palveluun) kanssa.

Työelämästä saattaa median välityksellä syntyä niin ankea kuva, ettei se vastaa enää todellisuutta. Mahdollinen työttömyys ja uuden työpaikan löytyminen hirvittävät niitäkin, joilla vielä on töitä.

Professori Marko Elovainiosta tuntuu, että samalla on kokonaan unohdettu puhua työelämän laadusta.

– Olisi hyvä pitää huolta siitä, että ne, jotka ovat työelämässä kiinni, jaksaisivat tehdä töitä eivätkä palaisi loppuun. Silloin heillä olisi voimia kouluttaa itseään ja pysyä mukana kehityksen kelkassa.