BRYSSEL Pitkän väännön jälkeen saatiin viimein vastaus: EU-johtajat torjuivat torstaina Britannian pääministerin Theresa Mayn pyynnön siirtää eropäivää kesäkuun loppuun. Brittien EU-erolle annettiin lisäaikaa 2 viikkoa – vaihtoehdot ovat nyt tulos tai ulos 12. huhtikuuta.

Tiivistetysti Brysselin Eurooppa-neuvoston kokouksessa päätettiin seuraavaa:

Jos Britannian parlamentti hyväksyy EU:n ja pääministeri Mayn neuvotteleman erosopimuksen ensi viikon perjantaihin 29. maaliskuuta mennessä, Britannia saa jatkoaikaa tarvittaviin lakiteknisiin valmisteluihin 22.5. saakka, jolloin ero astuu voimaan.

Jos parlamentti hylkää erosopimuksen, ero astuu voimaan 12.4. Edellinen päivä on Britannian viimeinen päivä ilmoittaa osallistumisesta eurovaaleihin.

Strasbourgin sopimus Mayn ja komission puheenjohtajan Jean-Claude Junckerin välillä hyväksytään laillisesti sitovaksi. Sopimus koskee Irlannin ja Pohjois-Irlannin rajajärjestelyjen lisätakuita.

välillä hyväksytään laillisesti sitovaksi. Sopimus koskee Irlannin ja Pohjois-Irlannin rajajärjestelyjen lisätakuita. Jos brittiparlamentti ei tee päätöstä, pääministeri Mayn on annettava selkeä esitys jatkoaskelista, jos hän haluaa pitkän jatkoajan. Se tarkoittaa myös, että Britannian on osallistuttava eurovaaleihin.

EU jatkaa sopimuksettoman eron valmisteluja

Seuraavaksi mieleen hiipii tietysti kysymys: kuinka pitkä on pitkä jatkoaika, eli kuinka pitkälle eropäivää voi lykätä?

– Loppuun saakka, sanoi Jean-Claude Juncker torstaina.

Briteillä on nyt neljä vaihtoehtoa

Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan Donald Tuskin mukaan briteillä on nyt neljä vaihtoehtoa.

erota sopimuksen kera

erota ilman sopimusta

hakea pitkä lykkäys erolle

tai keskeyttää eroprosessi

Pääministeri May piti eron perumista mahdottomana. Hän tyrmäsi kokouksen jälkeen myös ajatuksen siitä, että britit pyydettäisiin vielä osallistumaan europarlamenttivaaleihin.

Jos näin on, jäljelle jää kaksi vaihtoehtoa ja ollaan samassa pisteessä kuin torstaiaamuna ennen EU-huippukokousta: britit lähtevät unionista joko sopimuksen kera tai ilman sitä.

Sopimukseton ero on kaikkien kannalta huono lopputulos, koska sen taloudelliset vaikutukset olisivat erittäin vakavat – ei ainoastaan Britannialle, vaan myös EU-maille, etunenässä Irlannille, Ranskalle, Belgialle ja Hollannille.

Komission puheenjohtaja Jean-Claude Juncker (vas.) ja Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja Donald Tusk ovat pitäneet kiinni EU:n kannasta, ettei erosopimusta enää avata. Olivier Hoslet / EPA

Yhtä istutettiin käytävällä, Kiina putosi listalta

Huippukokouksessa tuli selvästi esille EU-maiden johtajien väsymys Britannian venkoiluun ja sisäpoliittiseen riitelyyn.

Kansanäänestyksestä on kohta kolme vuotta ja erosopimusta väännettiin kaksi vuotta. Brexit on vienyt monen mielestä aivan liikaa EU:n aikaa.

Eilen olisi pitänyt ehtiä puhua EU:n ja Kiinan strategisista suhteista. EU–Kiina-huippukokous pidetään 9. huhtikuuta, eivätkä Kiina-suhteet ole olleet Eurooppa-neuvoston agendalla Tiananmenin aukion verilöylyn jälkeen. Valmistautumiseen on syytä.

Tästäkin huolimatta EU:n tapaan kokousta kehuttiin rakentavaksi. Hilpeä tunnelma ei silti ollut. On aika erikoista istuttaa EU-jäsenmaan pääministeriä oven ulkopuolella puoli iltaa, kun 27 kollegaa istuvat kokouksessa päättämässä, mitä tehdä ulkona istuvan pään menoksi. Silti näin tehtiin.

Puheenjohtaja Donald Tusk sanoo käyneensä ulkona keskustelemassa Mayn kanssa lukuisia kertoja ja tarkistamassa, että päätökset kelpaavat myös hänelle.

Samaan aikaan kanaalin toisella puolella

Lontoossa parlamentin vetoomusvaliokunnan nettisivulla avattiin kansalaisille allekirjoitettavaksi vetoomus koko brexitin kumoamiseksi. Se on kerännyt allekirjoituksia ennätysvauhtia. Tätä kirjoittaessa vetoomuksessa on jo lähes 2,3 miljoonaa allekirjoitusta.

Vetoomukset eivät useinkaan johda mihinkään, mutta se tuo lisää poliittista painetta jo muutoinkin päänsärkyä aiheuttavaan poliittiseen sisällissotaan.

EU:n tuomioistuin päätti joulukuussa, että Britannia voi halutessaan keskeyttää eroprosessin.

May ei hanketta kannata. Hän on luvannut kunnioittaa kansan tahtoa ja saattaa Britannian ulos EU:sta. Lupaus oli tietenkin 29. maaliskuuta mennessä, mutta näin asiat muuttuvat.

Pallo on taas briteillä, mutta kenellä?

EU-johtajien ehdoton tavoite on ollut olla puuttumatta Britannian sisäiseen päätöksentekoon. Mikään päätös missään vaiheessa ei saa jättää EU:n sormenjäljestä edes puolikasta eroprosessiin. Siksi eilisillan päätöksiä ei ole millään lailla ehdollistettu esimerkiksi uusiin vaaleihin, toiseen kansanäänestykseen tai edes pääministerin eroon.

Maylla ei todellisuudessa ollut juurikaan valtuuksia sopia mitään eilen. Parlamentti ei halua Mayn sopimusta, kovan linjan eroa kannattavat eivät halua aikalisää eikä parlamentin enemmistö missään tapauksessa halua sopimuksetonta eroa.

EU-eron vastustajat toivoivat Britanniaan uutta kansanäänestystä Brysselissä torstaina. Olivier Hoslet / EPA

Miten tästä eteenpäin?

May palaa Lontooseen perjantaina aamulla ja antaa selvityksensä parlamentille. May aikoo saada erosopimuksen läpi kolmannella yrittämällä ensi viikolla, mutta mahdollisuudet voittaa 75 vastustajaa puolelleen pahasti tulehtuneessa tilanteessa ovat suoraan sanottuna olemattomat.

Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja Donald Tusk murjaisi viime kesänä, että hän on miettinyt miltä näyttää se paikka helvetissä, joka on varattu niille, jotka runnoivat brexitin läpi ilman ajatustakaan siitä, miten se toteutetaan turvallisesti.

Eilen Tusk totesi, että paavin mukaan helvetissä on tyhjää, joten sinne mahtuu.

Pohjois-Irlannin unionistipuolue DUP ja sen kymmenen edustajaa saattavat taipua ruotuun, koska Strasbourgissa sovitut lisävakuudet Irlannin ja Pohjois-Irlannin rajasta hyväksyttiin laillisesti sitoviksi. Loppu hoituu rahalla, eli lupauksilla antaa rahan virrata Pohjois-Irlantiin, kun ero tapahtuu.

Konservatiivipuolueen uppiniskat ovatkin sitten eri juttu. Osa seuraa varmasti DUP:n esimerkkiä, mutta jäljelle jää se lähes vauhkojen eroajien joukko, jotka ovat valmiit hyppäämään vaikka kuinka syvälle ja mihin hintaan hyvänsä, kunhan pääsevät eroon EU:sta.

Sopimukseton ero olisi valtava taloudellinen isku Britannialle, mutta toistaiseksi pääministeri ei ole tehnyt pesäeroa intoileviin "brexiteereihin". Tavoite on pitää konservatiivipuolue kasassa.

Mikä on Mayn asema ensi viikon jälkeen?

Moni on kuvannut pääministeriä sitkeäksi naiseksi. Yhä useampi on myös todennut, että May on täysin kykenemätön kompromisseihin, ei kuuntele ketään, ei ajattele maan parasta ja on vailla minkään valtakunnan mielikuvitusta.

”May way or the highway” (Mayn tyyliin tai ulos) on tuntunut pätevän siitä asti, kun May nousi pääministeriksi David Cameronin erottua heti kansanäänestyksen jälkeen vuonna 2016. Eronneiden ja erotettujen ministerien lista on pitkä, heitä on 15.

Brexit-tarinassa on kehitelty monta salaliittoa muistuttavaa tapahtumasarjaa, jolla pääministeri saataisiin kammettua ulos virka-asunnosta, mutta toistaiseksi tuloksetta.

Ei tunnu nytkään todennäköiseltä, että May heittäisi pyyhkeen kehään, vaikka häviäisi kolmannenkin äänestyksen. Hän ei ole sitä tyyppiä.

Britannian pääministeri Theresa May tiedotustilaisuudessa Brysselissä 21. maaliskuuta. Emmanuel Dunand / AFP

Sen sijaan May voisi hyvin uhrata itsensä vastineeksi sopimuksen hyväksymisestä. May on joka tapauksessa ilmoittanut, että hän ei johda konservatiiveja seuraaviin vaaleihin, jotka on määrä pitää vuonna 2022.

The Telegraph -lehti otsikoi jo, että tuki sopimukselle saattaa löytyä, jos joku voi todistaa, että May ei ole enää neuvottelemassa seuraavaa sopimusta.

Seuraava neuvotteluvaihe koskee Britannian ja EU:n tulevia suhteita, joista oleellisin on kauppasopimus. Se on huomattavasti vaikeampi ja pitkäaikaisempi koitos kuin erosopimus konsanaan.

Skenaarioita ja tiekarttaa tulevasta voisi piirtää vaikka kuinka, mutta kokemus on jo opettanut, että brexit-saagassa voi tapahtua ihan mitä tahansa.

Ensi viikolla odotetaan siis kolmatta äänestystä. Sitä ennen huomenna lauantaina kansanäänestystä kannattava People’s Vote on kutsunut ihmiset suurmarssille Lontooseen. Leave-kampanja levittää sanaa Lontoossa viikon kuluttua perjantaina, alkuperäisenä brexit-päivänä.