28-vuotiaan Simon ja 23-vuotiaan Markuksen elämä on vuosia pyörinyt seuraavan huumeannoksen ympärillä. He kertovat, millaista on elää huumekoukussa Tampereella.

Simo aloitti päihteiden käytön teininä, ensin alkoholilla. 15–18-vuotiaana hän kokeili mm. kannabista ja ekstaasia. Kunnolla Simo jäi huumekoukkuun, kun hän valmistui ammattikorkeakoulusta insinööriksi muutama vuosi sitten.

– Ajattelin pitää välivuoden. Se lähti vähän käsistä se käyttö, Simo sanoo.

Tällä hetkellä pahin huume, mihin Simo on koukussa, on suonensisäinen amfetamiini.

– Tuli käytyä ulkomailla muutama vuosi takaperin. Siellä kokeilin crackia. Jäin sitte näihin nopeisiin aineisiin koukkuun – sitä hakee samaa tunnetta täällä Tampereen piristä.

Jani Aarnio/Yle

Markuksen koukuttuminen tapahtui vieläkin nopeammin. Ensimmäisen kerran hän kokeili kovia huumeita 14-vuotiaana, 15-vuotiaana suonensisäisten huumeiden käyttö oli jo päivittäistä.

– Kaveri oli pari vuotta vanhempi. Se sai jostain aluksi pieniä määriä subutexia. Piikitettiin sitä suoneen. Aluksi siitä tuli hyvä olo, Markus sanoo.

Alaikäisenä huumeiden vetämiseen tuli taukoja, kun Markus passitettiin katkolle laitokseen. Markus pystyi kuitenkin suorittamaan peruskoulun ja aloitti lukiotakin, mutta sitten päihteet veivät.

– Rupes tutustumaan enempi porukoihin. Mä olen aina päässyt helposti sisäpiiriin. Sitä rupes menemään vaan enemmän ja enemmän. Aiemmin, jos oli päivä välissä, niin sitten oli päivä välissä. Mutta aika nopeesti se meni siihen, että koko ajan on pakko saada.

Jani Aarnio / Yle

Tampereella arvioidaan olevan jopa 1500 ihmistä, jotka käyttävät kannabista kovempia huumeita. Poliisin mukaan käyttö on viimeisen kahden vuoden aikana yleistynyt ja tullut myös näkyvämmäksi. Käyttäjät ovat osa Tampereen katukuvaa. Tampereen jätevedestä löytyy yleisesti jäämiä kokaiinista, amfetamiinista, metamfetamiinista ja ekstaasista (siirryt toiseen palveluun) (Aamulehti).

Tampereen huumetilanteesta on kirjoitettu paljon. Huumehoito saa rajua kritiikkiä. Yleensä haastatellaan asiantuntijoita, omaisia, virkamiehiä ja huumeista kauan sitten irti päässeitä. Tässä jutussa äänen saavat käyttäjät. Kutsumme heitä Markukseksi ja Simoksi.

Pyysimme Simoa ja Markusta kertomaan, millaista on elää huumekoukussa Tampereella. Miehet eivät tunne toisiaan ja haastattelimme heitä erikseen.

Helppoa mutta pelottavaa

Huumeiden ostaminen on Tampereella helppoa. Homma pyörii samalla tavalla kuin monessa muussakin kaupungissa Suomessa. Kaupat sovitaan netissä: pimeässä Tor-verkossa tai anonyymisti toimivan sivuston keskusteluissa.

Tampereella treffit sovitaan vaikka Keskustorille – aineet ja raha vaihtavat omistajaa hiukan sivummalla.

Esimerkiksi gramma amfetamiinia maksaa noin 40 euroa. Tavaran laatu on kuitenkin niin vaihteleva, että käyttäjiä pelottaa.

– Se on ihan arpapeliä. Kuka tahansa voi myydä mitä tahansa, Simo sanoo.

Simokin on pari kertaa ostanut sokeria amfetamiinina. Hän kertoo, että Tampereella myytävällä amfetamiinilla on oma lempinimi, tamfetamiini.

– Sillä nimellä se tunnetaan muuallakin Suomessa. Se on niin huonolaatuista ja jatkettua. Aina on vaarana, että sitä on jatkanut joku, joka ei tiedä jatkamisesta mitään.

On semmosiakin vauhteja ollut kavereilla, että suonet on menny ihan tukkoon. Markus, 23

Samaa sanoo Markus. Hän itse on käyttänyt pääasiassa suonensisäisesti buprenorfiinia, jota on esimerkiksi korvaushoitolääkkeinä käytetyssä Subutexissa ja Suboxonessa.

– Piriä ostaisin hyvin harvoilta, verkosta en koskaan. Tiedän kuinka paljon ja millä kaikella järkyttävällä skeidalla ihmiset epätoivoissaan amfetamiinia jatkavat, Markus sanoo.

– On semmosiakin vauhteja ollut kavereilla, että suonet on menny ihan tukkoon, Markus kuvailee epäpuhtaan amfetamiinin piikittämisen seurauksia.

Kadulla on kadun säännöt

Poliisin mukaan Tampereella katukaupassa myydään tällä hetkellä yleisimmin kannabistuotteita ja amfetamiinia tai sen johdannaisia. Myös subutex- ja ekstaasitabletteja on liikkeellä paljon.

Simo ja Markus kertovat, että lähes kaikkia mahdollisia aineita on saatavilla, mutta esimerkiksi heroiini myydään suljetummissa ringeissä; pitää tietää ihmiset, joilta sitä saa.

Omaa kieltään huumekaupan kasvusta kertoo se, että poliisi on tehnyt lähikuukausina useita isoja takavarikkoja, joissa on saatu markkinoilta pois suuria määriä esimerkiksi amfetamiinia ja kokaiinia sekä ekstaasi- ja subutex-tabletteja.

On sitäkin nähty, että kahdeksantoistakesäset tulee myyntipaikalle. Simo, 28

Vuositasolla Tampereella paljastuu noin 1700 huumausainerikosta, mutta poliisi arvioi, että se on vain 5 prosenttia kaupungin koko huumemarkkinoista. Vastikään Tampereen käräjäoikeus antoi pitkiä tuomioita ison kansainvälisen liigan jäsenille, jotka toivat Suomeen yli 19 kiloa amfetamiinia.

Myyntiorganisaatiossa välikäsinä olevat ovat monesti itsekin käyttäjiä. Myös Markus on myynyt huumeita ja varastellut rahoittaakseen oman käyttönsä. Rikosrekisterissä on merkintöjä mm. huumausaineiden käyttörikoksista ja hallussapidosta, teräaseen ja vaarallisen esineen hallussapidosta sekä virkavallan väkivaltaisesta vastustamisesta. Myynnistä hän ei ole jäänyt kiinni.

Sekä Simo että Markus kertovat, että viime vuosina elämä kadulla on muuttunut arvaamattomaksi.

– On sitäkin nähty, että kahdeksantoistakesäset tulee myyntipaikalle. Pikkupojat pelaa isojen poikien liigassa. Jotkut pyydetään mestoille ja ryöstetään porukalla, Simo sanoo.

Markus vertaa huumemaailmaa gorillalaumaan, jossa selvitäkseen pitää oppia säännöt. Velkaa ei kannata jäädä, ainakaan väärille ihmisille. Jos jää kiinni poliisille, on paras pitää suunsa kiinni.

Riippuvuus on sairaus

Sekä Simo että Markus uskovat, että heidän päihderiippuvuutensa juontaa juurensa mielenterveysongelmista, joihin he eivät ole hakeneet tai saaneet ajoissa apua.

Markuksella on diagnosoitu maanisdepressiivisyyttä ja adhd. Lisäksi hänelle on puhjennut epilepsia, todennäköisesti huumeidenkäytön seurauksena.

– Sen taakse ei voi piiloutua, mutta tämä on sairaus ja sellaisena sitä pitäisi hoitaa. Simo, 28

Simo peittää aineilla masennusta ja vakavaa ahdistusta. Hän on yrittänyt kaksi kertaa itsemurhaa. Simo uskoo, että jos olisi saanut apua mielenterveysongelmiin aiemmin, hänen elämänsä olisi mennyt toisin.

– Tiedostin kyllä, että olisi pitänyt hakea apua. Mutta ei sitä sitten hakenut, ennen kuin vahinko oli jo tapahtunut, Simo sanoo.

– Päihteiden käyttö on oravanpyörä. Se ei oikeasti auta masennuksessa, molemmat täytyy saada kuriin.

Jani Aarnio/Yle

Simo toivoo, että terveydenhuollossa käyttäjiä ei pidettäisi toisen luokan kansalaisina. Hän sanoo, että jos potilaalla on huumemerkintä, häntä voidaan kohdella kuin roskaa.

– Sen taakse ei voi piiloutua, mutta tämä on sairaus ja sellaisena sitä pitäisi hoitaa.

Toivo paremmasta

Huumeriippuvaisten hoito Tampereella on viime kuukausina saanut voimakasta kritiikkiä.

Hoito järjestettiin uudelleen vuoden 2017 alussa. Virkamiehet vakuuttavat, että kaikki tarvitsevat saavat Tampereella hoitoa. Silti Tampereen kaupunki ei osaa tarkkaan sanoa kuinka monta huumeidenkäyttäjää on hoidon piirissä.

Huumekoukussa rimpuilevan näkökulmasta asia näyttäytyy toisenlaisena. Jos hoitoa joutuu odottamaan viikkoja tai kuukausia, se on liian pitkä aika.

Huumehoitoon päässeistä ylivoimaisesti isoin osa, noin 500 ihmistä, on korvaushoidossa, eli he käyvät hakemassa päivittäin hakemassa annoksen bubrenorfiinia korvaushoitoklinikalta tai terveyskeskuksesta.

Jani Aarnio / Yle

Haastattelemamme Markus ja Simo käyttävät korvaushoidosta samaa vertausta: pallo jalassa. He eivät ole sitä halunneet.

– Korvaushoito on vähän epäonnistunut tai huonosti suunniteltu järjestelmä. Ei se paranna ihmistä. Kai se olis tarkoitus, että joskus lopettaakin, mutta sitä vaan jatketaan ja jatketaan, Simo sanoo.

Vaikeuksista huolimatta Simon ja Markuksen elämä näyttää tällä hetkellä toiveikkaalta.

Simolla on viimeisen itsemurhayrityksen jälkeen ollut toimiva hoitokontakti yhdessä Tampereen huumeyksiköistä ja hän syö masennuslääkkeitä. Edessä on katko, joka toteutetaan tällä kertaa mielenterveysyksikössä.

– Odotan siltä paljon. Ensimmäistä kertaa hoidetaan mun masennusta, Simo sanoo.

Markus on jokunen viikko sitten tullut katkolta. Hän sanoo, että kaksi viikkoa on liian lyhyt hoitoaika, jotta siinä pystyttäisiin kunnolla lopettamaan vuosia kestänyt opiaattien käyttö.

Nyt Markus on kuitenkin päättänyt pysyä kuivilla. Tällä hetkellä hän käy kolme kertaa viikossa työpajalla ja toivoo voivansa aloittaa ammatillisen koulutuksen.

– Mä haluan irti tästä paskasta.

Lue myös:

"Katujen gorillalaumassa selviää, jos ei jää velkaa ja pitää suunsa kiinni" – kaksi tarinaa piikkikoukusta

Tampere havahtui kasvavaan huumeongelmaan – ratkaisuksi lisää valvontakameroita ja helpompaa hoitoonpääsyä

Iso huume-erä piilotettiin autoon: Pitkiä tuomioita laajasta huumejutusta

Poliisi sai kiinni tuhansia Subutex-tabletteja Tor-verkossa myyneet

Tulli sulki Tor-verkon Sipulikanavan – merkittävää vaikutusta suomalaiseen huumekauppaan

Yle tutki: Kännykkäsovelluksen avulla myydään kovia huumeita – nettikauppaa käyvät myös alaikäiset