Nazistiska Nordiska motståndsrörelsens demonstration i Borlänge 1 maj drog ungefär 350 personer. Representanter från bland annat Bulgarien, Finland och Norge fanns enligt deras egen rapportering på plats och Expos Jonathan Leman identifierade medlemmar ur bland annat Nordisk Ungdom och nätverket Soldiers of Odin.

Ett par personer ur den äldre generationen nazister närvarade också, den mest namnkunniga var 88-åriga Vera Oredsson. I Borlänge gick hon i demonstrationståget och flanerade sedan runt i Liljeqvistska parken under Nordiska motståndsrörelsens möte. För henne var det självklart att delta.

– Var ska sleven vara om inte i grytan? säger hon när DT ringer upp henne ett par dagar senare.

Under några år på sjuttiotalet var hon partiledare för nazistiska Nordiska rikspartiet. Hon gick in som partiledare när hennes man, Göran Oredsson, tillfälligt klev åt sidan och hon blev därmed Sveriges första kvinnliga partiledare. Dessförinnan var hon gift med Sven Olov Lindholm, ledare för Nationalsocialistiska arbetarepartiet, ett av mellankrigstidens dominerande svenska nazistpartier.

Nordiska rikspartiet bildades 1956 och ses av många som en viktig brygga mellan efterkrigstidens övervintrade nazister och den yngre generation som började engagera sig på 80- och 90-talen.

LÄS ÄVEN: Dokument: Dalarnas bruna mylla - Här är Dalarnas nazistiska historia

Det är en pigg 88-åring i andra luren, som till skillnad från exempelvis NMR:s representanter, öppenhjärtigt berättar om sitt engagemang. Hon har aldrig tvekat i sin ideologi utan har alltid varit nationalsocialismen trogen.

– Det beror på de lögner och överdrifter som grasserar. Jag har upplevt Tyskland på ett helt annat sätt än det beskrivs, jag är ju uppväxt där. Det är det som gav mig inspirationen att fortsätta att kämpa för nationalsocialismen.

Hon menar att ideologin är "fantastisk" och beskriver den i termer av folkgemenskap och att "bry sig om de sina".

– Man är nationell och socialist. Den socialism vi har är ju folkgemenskapen.

Du har aldrig sviktat?

– Nej, men jag var väldigt vilsen när min man dog. Inte ideologiskt vilsen, men jag tänkte "vad ska jag nu göra?".

Du var Sveriges första kvinnliga partiledare, hur betraktades det då?

– Det var något nytt naturligtvis och det var inte alla, inte ens de våra, som gillade det. Men sedan har jag fått en aktning mer och mer – nästan till överdrift numera kan jag säga.

På 1980-talet greps och dömdes ett stort antal aktivister från NRP för bland annat mord, trakasserier, olaga hot, misshandel, bombattentat och skadegörelse.

Hur ser du på det våld många nationalsocialister har utövat genom åren, är inte det ett problem?

– Ja, vi har haft problem med det. Men det är frustration. Det var efter 1983, då blev vi nästan överfallna i Göteborg. Det var då det började. Och så blir det våld och motvåld hela tiden. Det var inget innan direkt.

Det är dock en sanning med modifikation. Redan 1974 kastade medlemmar ur NRP in en rökbomb hos konkurrerande högerextremisterna i Demokratisk allians. Samma år kastas även rökbomb in på en biograf i Stockholm som visade Mel Brooks parodi "Det våras för Hitler".

En anledning att Vera Oredsson blev partiledare var, enligt henne själv, att mjuka upp bilden och tvätta bort den kriminella stämpeln NRP hade. Andra menar att partiet snarare radikaliserades under Vera Oredssons ledning.

LÄS ÄVEN: DT granskar: Här är Dalarnas ledande nazister - Pär Öberg: "Finns olika människoraser"

Hennes tidigare man Sven Olov Lindholm övergav på 70-talet nationalsocialismen och började sympatisera med Vänsterpartiet kommunisterna, VPK. Besvikelsen hos paret Oredsson var stor.

– Det var ett slag i ansiktet faktiskt, säger Vera Oredsson.

De hade länge behållit en god kontakt efter skilsmässan, men nu skar det sig. Vid ett tillfälle hörde hon Lindholm och Göran Oredsson gräla om åsiktsbytet.

– "Jag har kommit ifrån det här" och "får man inte ändra sig?", sa Lindholm. "Nej, det får man inte", sa Göran. "Jo, när du vill ha en blå eller röd bil eller andra tapeter, då kan man ändra sig – men inte när man har skickat medlemmar att kämpa i Finland. Och har man ändrat sig då håller man käft".

Hur har NRP:s aktivitet sett ut i Dalarna genom åren?

– Det har varit av och till, men Motståndsrörelsen är mycket starkare nu än vi någonsin var, det medger jag helt och hållet. Däremot har vi varit en länk mellan det nya och det gamla, säger hon.

– Vi hade någon lokalavdelning i Dalarna, men jag minns inte riktigt.

Oredsson gick efter NRP:s nedläggning med i först Nationaldemokraterna, sedan Svenskarnas Parti. I dag är hon medlem i Nordiska motståndsrörelsen, som hon menar är mer ideologiska än sina föregångare. Hennes självbiografi sålde, enligt henne, bra på det efterföljande mötet den 1 maj i Bäsna bygdegård och hon fick signera en hel del exemplar.

– Vad jag förstår är jag till och med hedersmedlem, säger hon.

Åter till bilden som nu har spridits i sociala medier och som skapat debatt. Vera Oredsson förnekar bestämt att hon gjorde någon Hitlerhälsning. Absolut inte.

– Nej, det har jag inte råd med, säger hon skämtsamt.

– Jag vinkade bara.

Fredrik Almroth från Hedemora var den som tog bilden och lade sedan upp den på sin blogg. Han stod tillsammans med motdemonstranterna en bit bort från NMR:s samling.

– Hon gjorde hälsningen mot oss, säger han.

– Jag stod vid staketet dit vi var hänvisade till och tog lite kort. I går gick jag igenom fotona och såg vilka som var bra. Då såg jag att hon var med på ett par stycken.

LÄS ÄVEN: DT Granskar: Nazisterna som ska demonstrera i Borlänge på 1 maj

Att göra Hitlerhälsning kan utgöra hets mot folkgrupp och kan alltså vara straffbart. Men det är en tolkningsfråga.

– Det är svårt att bedöma. I vissa sammanhang kan det utgöra hets mot folkgrupp. Och i det här fallet finns ju sammanhanget, med tanke på att det var en nazistdemonstration, säger juridikprofessorn Mårten Schultz.

Det finns några liknande rättsfall, men de fällande domar som Schultz har hittat kombinerar hälsningen med ett uttalat "sieg heil".

– Det har alltså varit både och. Det är möjligt att det hon gjort nu inte räcker för att inleda förundersökning.

Vera Oredsson lever i dag ett stilla liv i Vadstena och den aktiva politiken har hon lämnat åt andra. I ett reportage P3 Dokumentär gjorde i hennes hem 2014 sedan visade hon stolt upp det porträtt på Adolf Hitler hon hade i sovrummet och den lilla pärlplattan med hakkors hon fått i present av sitt barnbarn.

– Jag går i kyrkan och trivs i den här lilla staden Vadstena – så länge den är vit brukar jag säga, säger hon.

Varför är det så viktigt egentligen?

– Jag vet inte, det är inombords på nåt sätt. Jag vill ha vitt omkring mig, det är medfött på något sätt.

Har du några vänner som inte är vita?

– Nej, det har jag inte. Och vill inte ha heller.

Varför? Skulle det inte vara intressant i att få inblick i hur någon annan tänker?

– Nej, europeiska vänner har jag. Det räcker för mig helt och hållet. Några negrer... afrikaner, det vill jag inte ha som vänner.

Vera Oredssons son är präst och hon kombinerar själv en kristen tro med nationalsocialismen.

– Det går väldigt bra om man har den inställningen min son har – att Kristus var en vit och inte jude, konstaterar hon.

Vera Oredsson blir sin ideologi trogen och har heller aldrig hymlat med att hon är rasist. Rasbegreppet är centralt inom nazismen, liksom tanken på den vita rasens överlägsenhet. Den moderna tekniken har dock kunnat visa att den genetiska skillnaden mellan exempelvis afrikaner och européer är försumbar, vilket professor Ulf Pettersson tidigare berättat för DT.

– Ni har fel egentligen. Vi är inte direkt rashatare, men vi är emot rasblandning. Det är en helt annan sak, säger hon.

– Men en neger ska inte komma hit i tv och bestämma över oss. Då har jag taggarna utåt.

Fotnot: Någon anmälan om hets mot folkgrupp har inte inkommit till polisen under 1 maj.

LÄS MER: All vår bevakning från 1 maj i Borlänge hittar du här.