Skal Høyesteretts avgjørelser være gratis tilgjengelig på nett? Det er kjernen i en konflikt mellom Lovdata og ytringsfrihetsaktivister.

– Lovdatas framferd oppleves som usedvanlig brutal. Vi er bare noen frivillige som ville bidra til at alle skal få tilgang til avgjørelser fra Høyesterett. Så blir vi saksøkt og sitter igjen med alle saksomkostninger. Det føles litt som å få en slegge i hodet.

Ytringsfrihetsaktivist Håkon Wium Lie hadde neppe forestilt seg at hans siste prosjekt for å gi nordmenn mer innsyn i norsk rett skulle ende nettopp i retten.

17. mai opprettet han og Fredrik Ljone en nettside med 40.000 høyesterettsdommer, som brukerne kunne søke i og laste ned gratis.

Rettsavgjørelsene hadde Lie hentet fra Lovdatas rikholdige samling av dommer, lastet ned via cd-er lånt fra Nasjonalbiblioteket.

Lovdata, som er den største tilbyderen av rettsavgjørelser på nett, reagerte kontant. Om kvelden 31. mai fikk de ansvarlige bak nettsiden varsel om søksmål, uten noe forvarsel. Krav om midlertidig forføyning var allerede oversendt Oslo byfogdembete.

Under ett døgn senere var rettspraksis.no stengt og folkene bak ilagt 100.000 kroner i saksomkostninger.

– For oss handler dette om et grunnleggende demokratisk prinsipp. Folk har krav på å kunne sette seg inn i domstolenes avgjørelser, uten å måtte betale for det. Men fram til nå er denne tilgangen blitt forvaltet av en privat stiftelse med tilnærmet monopol, og som tar rikelig betalt for sine tjenester, sier Wium Lie.

– Stor prinsipiell betydning

Lovdata har både en åpen versjon og en lukket abonnementstjeneste. Sistnevnte inneholder høyesterettsdommer og dommer fra lavere rettsinstanser helt tilbake til 1925, og er et mye brukt arbeidsverktøy for advokater og andre som jobber med juss. Gratisversjonen gir ikke tilgang til dommer som går lenger enn ett år tilbake i tid.

Odd Storm-Paulsen

Lovdata Pro koster 12.500 kroner i året for én bruker. For inntil 70 brukere må man punge ut med hele 77.900 kroner.

– Lovdata er et utmerket verktøy, men gratisversjonen er en fattigmannstjeneste. Den andre versjonen er så dyr at det i realiteten bare er folk med god råd som kan abonnere, sier Arne Jensen, generalsekretær i Norsk Redaktørforening.

Etter at saken ble omtalt i Advokatbladet, har Lie fått støtte fra flere hold, blant annet Redaktørforeningen. Arne Jensen mener saken er av stor prinsipiell betydning.

– Fri tilgang til rettsavgjørelser er en viktig del av den demokratiske infrastrukturen. Publikum, mediene og alle andre skal ha enkel tilgang til norsk rettspraksis og gjennom dette tilegne seg kunnskap om rettssystemet, sier han.

Forsvarer reaksjonen

Lovdata ble etablert i 1981 av Justisdepartementet og Juridisk fakultet i Oslo som en allmennyttig stiftelse. I styret sitter representanter fra blant andre Justisdepartementet, Stortinget, Advokatforeningen og Dommerforeningen.

Lovdatas direktør Odd Storm-Paulsen mener det var helt nødvendig å gripe inn overfor rettspraksis.no.

Retts­prak­sis.no: Nettsted med søkbart register for 40.000 høyesterettsavgjørelser, opprettet 17. mai.

Saksøkt av Lovdata, en allmennyttig stiftelse, for brudd på Åndsverklovens vern om tilrettelagte databaser.

Ble pålagt å legge ned 1. juni i en kjennelse fra Oslo byfogdembete om midlertidig forføyning, etter krav fra Lovdata.

Initiativtakerne til rettspraksis.no, Fredrik Ljone og Håkon Wium Lie, vil sikre allmennheten gratis tilgang til samtlige høyesterettsdommer.

– Vi har forståelse for at rettsavgjørelser bør være åpne og tilgjengelige fra offentlige myndigheter. Men rettsavgjørelsene som rettspraksis.no benyttet seg av, er dokumenter som vi har bearbeidet og systematisert i databaser, og som vi har gjort vesentlige investeringer i, sier Storm-Paulsen.

Blant annet har Lovdata laget sammendrag og anonymisert mange av dommene.

I den siste utgaven av åndsverkloven er det lagt inn en egen bestemmelse i paragraf 9 som slår fast at verken lover, forskrifter eller rettsavgjørelser er vernet etter loven.

Da søksmålet ble tatt ut 31. mai, uttalte Lovdatas advokat Jon Wessel-Aas til Advokatbladet at grunnlaget ikke er «krenkelse av opphavsrett til åndsverk, men krenkelse av databasevernet». Åndsverklovens paragraf 43 gir vern for databaser som sammenstiller en stor mengde opplysninger eller som det har kostet mye å utvikle.

35 millioner på bok

– Rettspraksis.no har benyttet dokumenter som vi har brukt store ressurser på å kvalitetssikre. Som stiftelse skal vi være selvfinansierende og må sikre inntekter til en forsvarlig drift og til videreutvikling av Lovdatas tjenester. Men det er ingen som tar utbytte fra stiftelsen, påpeker Odd Storm-Paulsen i Lovdata.

I årsrapporten for 2016 står Lovdata oppført med en egenkapital på 35 millioner kroner. Håkon Wium Lie reagerer på at stiftelsen bygger seg opp en stor egenkapital.

– Det blir helt feil når en stiftelse som er opprettet av det offentlige, skal tjene masse penger på å formidle rettsavgjørelser til folk. Å bygge opp store fond rimer også dårlig med formålet om å være selvfinansierende, sier Lie.

Lovdatas direktør svarer at 20 millioner kroner av egenkapitalen står i et sikringsfond.

– Dette fondet er nødvendig for å sikre driften i tilfelle noe går galt og til å videreutvikle våre tjenester, sier Storm-Paulsen.