– Det er fryktelig kaldt her. Jeg er kledd i norske vinterklær og jeg fryser, sier Oddny Gumaer på telefon til NRK fra den syriske byen Aleppo.

Med bare et par varmegrader og høy luftfuktighet blir kulden ekstra bitende i den sønderbombede østlige delen av byen.

– Når man da ser hundrevis av mennesker som er dårlig kledd og ikke har noe sted å bo, er det nesten utenkelig hvordan de har det, forteller kvinnen fra Ekne i Levanger.

Slapp inn

TRAGISK: Brunt, kaldt og vått. Øst-Aleppo ligger i ruiner. Foto: Oddny Gumaer

Gumaer driver hjelpeorganisasjonen Partners som blant annet hjelper syrere på flukt fra borgerkrigen.

Hun hadde vært 14 dager i en flyktningleir da hun fikk tilbud om å reise til Aleppo sammen med en av organisasjonens samarbeidspartnere.

– Jeg ønsket å se hvordan pengene fra oss blir brukt, men enda mer å se med egne øyne hvor store behovene er.

Gumaer kom til Aleppo i går og besøkte den til nå opprørskontrollerte østlige delen i dag.

– Det er tragisk. Det er mye verre enn jeg hadde forestilt meg på forhånd selv om jeg har sett bilder og film. Det er totalt ødelagt, man føler nesten at man er i en film, forteller Guamer.

SE VIDEO: Journalisten Zouhir Alshimale befinner seg i krigsherjede Aleppo hvor bombene faller tett. Du trenger javascript for å se video. SE VIDEO: Journalisten Zouhir Alshimale befinner seg i krigsherjede Aleppo hvor bombene faller tett.

Hun bor i det roligere Vest-Aleppo. I øst er det for farlig, og det er trolig ikke mulig å bo i husene, forteller hun.

– Alle bygningene er rammet, infrastrukturen er ødelagt. Alt er brunt og fælt.

Forvirret

Våpenhvilen som skulle sikre sivile fritt leide ut av byen viste seg å være skjør, og Gumaer forteller at hun hører smell med få minutters mellomrom.

Også mens hun snakker med NRK blir hun avbrutt av drønn fra bombene.

– Hørte du det smellet som kom nå. Nå var det faktisk en bombe her akkurat nå, sier Gumaer før hun fortsetter:

– Folk er forvirret. De vet ikke hvem som står bak. Noen sier det er opprørsstyrkene som bomber, andre sier det er regjeringsstyrkene, forteller hun.

– De fleste jeg har snakket med sier at de ønsker at opprørsstyrkene skal dra bort.

Hun sier det er spesielt å se innbyggerne leve livene sine som «normalt», mens bombene faller.

– Det er vel fordi de har levd med dette så lenge at de ikke lar det gå inn over seg.

Varme mennesker

Gumaer har tidligere jobbet med internt fordrevne flyktninger i Myanmar.

– Der har de i alle fall et grønt tre og kan høre fuglene synge. Her er det bare kaldt, brunt og bløtt.

– Ser du tegn til håp i all elendigheten?

– Ja, de som bor her er utrolig sjenerøse. De smiler og kysser oss på kinnet. De står opp hver dag, kommer seg ut og er utrolig standhaftige.

VARME: Gumaer sier varmen og vennligheten hun møter fra de syriske flyktningene gir håp. Foto: Oddny Gumaer

Tidligere i dag besøkte hun en flyktningleir hvor internt fordrevne lagde mat til 10.000 mennesker på et primitivt kjøkken.

– Da jeg så varmen de hadde seg imellom og mot gjestene som kom tenkte jeg at det er jo et håp.

– Samtidig ser man ødeleggelsene og forstår hvor lang tid det vil ta å gjenoppbygge dette landet. Selv om det blir våpenhvile er det store konflikter i landet. Hva skjer med barna som vokser opp med en langvarig krig? Det kan gjøre at man blir litt motløs, sier Gumaer til NRK.