HOMOHETS: – Mye stygt er sagt og skrevet til meg etter tragedien i Orlando, der mennesker ble drept på grunn av sin legning, skriver Amal Aden i denne kronikken. Foto: Tegning: Roar Hagen VG

Debatt

Forakten for homofile

Jeg oppfordrer homofile muslimer til å ta et oppgjør med de grumsete holdningene i de muslimske miljøene. Fordommene mot oss forsvinner ikke med mindre vi selv kjemper for å frigjøre oss.

26. juli 2016

Dette er en kronikk. Kronikken gir uttrykk for skribentens holdning. Du kan sende inn kronikker og debattinnlegg til VG her.

Artikkelen er over fire år gammel

AMAL ADEN, forfatter og foredrags­holder

Kjære dere der ute som later som dere verken ser eller hører når homofile hetses og trues. Dere som forsvarer religion og religiøse ledere, og som mener at hets og trusler ikke har noe med islam å gjøre, dere som mener at vi må være tålmodige, at integrering tar tid og at vi dermed må akseptere hets og forakt inntil være nye landsmenn er integrert. Dere som tror dere forsvarer det flerkulturelle samfunnet og som stadig drar frem «rasismekortet». Dere som angriper de som uttaler seg om det som ikke fungerer i det flerkulturelle Norge. Dere som kaller med-debattanter rasister og som unngår en saklig og ærlig debatt.

Amal Aden. Foto: Trond Solberg VG

Dere som er med på å legitimere hatet mot oss som sliter bare fordi vi elsker en av samme kjønn.

Forsvinner ikke

Det er greit å bekjempe hatet mot minoriteter, men hvem skal ta opp kampen mot minoriteter som undertrykker dobbeltminoriteter? Hver gang vi starter en debatt dukker det opp et krenkekor som tror de forsvarer minoriteter, men som i virkeligheten forsvarer den uretten minoriteten begår. Det er viktig og riktig å forsvare en svak gruppe, men når en gruppe undertrykker en annen gruppe må dette konfronteres.

For flere kommentarer og kronikker: Følg VG Meninger på Facebook!

Med åpenhet kan personer som kommer fra land der homofili ikke aksepteres se at det er homofile her i Norge. Minoriteter lærer ikke noe av taushet eller at vi stakkarsliggjør dem.

Dessverre opplever jeg også som foredragsholder for tredjegenerasjons-ungdom at forakten mot homofile kan være like ille hos dem som hos de nyankomne.

Jeg forstår at det har vært vanskelig å være etnisk norsk og homofil, og at det fortsatt er noen som sliter. Norske homofile, og andre, har kjempet mot religiøs undertrykkelse – man turte å stå imot kirken, hvorfor er det ingen som tør det samme mot moskeene? Hvorfor unngår vi debatten? Hvorfor kan ikke homofile muslimer ha både sin religion og den de elsker?

Hvorfor får jeg stadig beskjed om å velge mellom min Gud og min elskede?

Det er viktig å bekjempe diskriminering og rasisme, men man kan ikke bare se en side av saken, og enhver tid lete etter noen som er rasistisk mot minoriteter fra storsamfunnet – man må også klare å se rasismen innad i minoritetsmiljøene og hatet mot dobbelminoriteter. Er frykten mot å krenke minoriteter eller muslimer så stor at vi ikke tør å utfordre religiøse ledere?

Les også: Lærdommen fra Orlando

Må ta kampen

Norge har blitt et flerkulturelt samfunn på godt og vondt. Mange frykter å si høyt hva de mener og stå imot det negative som skjer. Det er på tide at vi forstår at hatet mot homofile ikke forsvinner at seg selv. Dette er en kamp Norge tidligere har tatt, men nå har det kommet nye landsmenn som vil reversere denne kampen.

Det gjør noe med meg at forakten og hatet mot meg er så stort at noen vil drepe meg. Spesielt når truslene kommer fra ungdom. Jeg har muslimske homofile venner som har blitt truet og slått og som til slutt har giftet seg med en av motsatt kjønn for å «bevise» at de ikke er homofile, venner som ikke lenger er blant oss fordi de ikke orket å leve som homofil muslim. Jeg har selv opplevd hets og trusler fordi jeg lever sammen med den jeg elsker.

Her er noen eksempler på hva som har blitt sagt og skrevet til meg etter tragedien i Orlando, der mennesker ble drept på grunn av sin legning:

• «De drepte var ikke vanlige amerikanere, de var bare homofile.»

• «De drepte hadde kommet til å råtne i helvete allikevel, dermed var det egentlig ikke nødvendig å drepe dem.»

• «De drepte fikk som fortjent, hva hadde de ventet når de provoserer og sier at to av samme kjønn kan leve sammen.»

• «Drapsmannen var ingen terrorist, han var en helt som sendte et viktig signal om at vi muslimer ikke kan akseptere homofili.»

Om meg selv har jeg fått høre:

• «En dag skal du drepes – uten tvil.»

• «Du må stanses før du smitter andre muslimer.»

• «Du burde ikke få lov til å reise rundt og snakke på skoler, du er en parasitt som burde vært isolert.»

• «Vi vet hva du driver med, og at det er Norge som betaler deg for å gjøre muslimske barn homofile slik at det ikke blir flere muslimer i Norge.»

• «Jeg håper hver dag at jeg kan får høre at du er drept, da skal jeg feire.»

• «Du bør voldtas, da vil du bli helbredet av denne sykdommen.»

• «Vi vet det er Israel som finansierer deg for å ødelegge for oss muslimer og si at du er homo og muslim.»

I tillegg har jeg fått tilsendt bilder av nakne menn og «helbredelses-oppskrifter». Jeg blir ikke heterofil av verken hets, trusler, bilder eller oppskrifter.

Ta oppgjør!

Debatt om menneskeverd og homofiles rettigheter må ikke kun tas når homofile blir drept eller paraden nærmer seg. Debatten må tas hele tiden for å skape åpenhet. For meg er hverdagen en kamp og jeg vet at kampen er ikke over selv om paraden er over.

Jeg oppfordrer homofile muslimer til å ta et oppgjør med de grumsete holdningene i de muslimske miljøene. Fordommene mot oss forsvinner ikke med mindre vi selv kjemper for å frigjøre oss. Jeg oppfordrer liberale muslimer til å kjempe kampen med oss i rettferdighetens navn.

Å elske er en menneskerett.

Publisert: 26.07.16 kl. 10:16

Les også