Kello 10.30 suu- ja leukakirurgi Jyrki Törnwall on leikkaamassa korvasylkirauhasen kasvainta Meilahden sairaalassa Helsingissä. Hänen puhelimensa soi. Soittaja on plastiikkakirurgi Patrik Lassus.

”Hei, meillä on nyt luovuttaja.”

Suomen – ja Pohjoismaiden – ensimmäinen, vuorokauden kestävä kasvojen kudosten siirtoleikkaus, kasvojensiirto, voi alkaa Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiirissä Husissa. Viiden vuoden odotus on ohi tänä alkutalven aamuna.

Alle nelikymppinen potilas on odottanut kasvojensiirtoleikkausta pitkään. Vakavan onnettomuuden seuraukset ovat olleet sekä fyysisiä että henkisiä, traumaattisia ja pahasti invalidisoivia. Sopivan luovuttajan löytymistä on jouduttu odottelemaan.

Nyt teho-osastolla makaa aivokuollut potilas, jonka sukupuoli, ikä, verityyppi ja ihonväri sopivat suunniteltuun leikkaukseen ja jonka omaiset ovat antaneet luvan kasvojensiirtoon.

Perinteisin kirurgisin menetelmin varsinkaan kasvojen keskiosaa ei voi korjata.

Nyt tehtävässä kudosten siirrossa potilaalle siirretään ylä- ja alaleuka, nenä, poskiluut ja silmäkuopanpohjat eli paikoilleen kiinnitetään kudokset, luut, lihakset ja verisuonet.

Lassus ja Törnwall työskentelevät tiiminä. Töölön sairaalassa he käyvät läpi leikkauksen perusasiat.

He ovat harjoitelleet leikkauksen tekemistä vuosia. Luovuttajan eli elinsiirtopotilaan kasvoista on otettu tietokonetomografiakuva.

TT-tiedosto mukanaan Törnwall lähtee ajamaan Herttoniemeen Planmecaan. Siellä rakennetaan leikkausohjain, joka ottaa huomioon sekä luovuttajan että siirtoleikkausta odottavan potilaan kasvojen luuston.

Törnwall tarkistaa, että ohjainjärjestelmä toimii.

Kello 16.30 Törnwall ajaa Husin sairaalaan Meilahteen ja palaveroi Lassuksen kanssa leikkauksen kulusta.

Kello 18.10 kasvojensiirtoleikkaus alkaa, kun luovuttajalle tehdään henkitorviavanne.

Kello 20.30 diplomi-insinööri Jani Horelli Planmecalta tuo valmiit leikkausohjaimet Meilahteen. Suomalainen innovaatio helpottaa merkittävästi leikkausta, jopa lyhentää sitä neljä viisi tuntia maailmalla tehdyistä leikkauksista.

Puolenyön aikaan luovuttajan ympärillä Meilahdessa on yhdeksän lääkäriä. Yksi irrottaa sydäntä, muut haimaa, keuhkoja, maksaa tai munuaisia. Sisäelimet menevät muille elinsiirtoa odottaville potilaille.

Lassus ja Törnwall irrottavat kasvot: toinen toisen puolen, toinen toisen puolen.

Samaan aikaan Töölön sairaalassa plastiikkakirurgit Jyrki Vuola ja Sinikka Suominen sekä leukakirurgit Karri Mesimäki ja Tommy Wilkman valmistelevat saajaa vastaanottamaan kudossiirteen.

Kello 5.30 seuraavana aamuna sekä luovuttajan että potilaan kasvot on irrotettu.

Lassus ja Törnwall ajavat taksilla Meilahdesta Töölön sairaalaan. Vaativa kasvojen kiinnitysleikkaus voi alkaa.

Pahin väsymyksen vaihe kirurgeilla koittaa aamulla yhdeksän ja yhdentoista välillä, kun he ompelevat kiinni verisuonia.

He ovat ennen leikkausta aprikoineet pitkään, kuinka kestävät fyysisen väsymyksen. Normaalisti isojen ja vaativien leikkausten edellä kirurgit voivat nukkua ja kerätä voimia. Elinsiirtoleikkaus tulee yllättäen, eikä lepäämisvaihetta ole.

Valtimoita ja laskimoita ommellessa uupumus iskee voimakkaana.

Se on vain voitettava.

Kello 18.30 leikkaus on ohitse. Potilaan uudet kasvot eivät muistuta luovuttajaa eivätkä vastaanottavan potilaan entisiä kasvoja.

Vaativa leikkaus on kestänyt 21 tuntia. Se on pisin aika, jonka Lassus ja Törnwall ovat koskaan leikanneet yhtä mittaa.

Leikkaukseen osallistui 11 kirurgia.

Törnwall soittaa oppi-isälleen, englantilaiselle suu- ja leukakirurgi Andrew Brownille, joka on lomailemassa Kapkaupungissa Etelä-Afrikassa: ”We did it.”

Törwall selostaa leikkauksen kulun puolen tunnin puhelussa.

Lassus ja Törnwall lähtevät yhdessä kahville Munkkiniemen rantakahvilaan. He käyvät läpi leikkauksen ja ovat tyytyväisiä, vaikka olo on uupunut.

Maailmassa on heidän lisäkseen vain kourallinen kirurgeja, jotka ovat tehneet saman. Suomessa tehty kasvojensiirto on 35. koko maailmassa.

Aamulla kirurgit käyvät katsomassa potilasta teho-osastolla ja ovat tyytyväisiä hänen vointiinsa.

Valmista ei ole tullut kuitenkaan kerralla. Myöhemmin potilas tarvitsee mahdollisesti vielä ihon, silmäkulman, luomen tai purennan trimmauksia.

Kuntoutusjakso kestää muutaman vuoden. Hänen on opeteltava käyttämään lihaksiaan. Hän saa puhe-, nielemis- ja kasvohalvausterapiaa.

Ensimmäisen vuoden hoidot, leikkaus, tehohoito, osastohoito, poliklinikkakäynnit, lääkkeet ja tutkimukset maksavat noin 100 000 euroa. Esimerkiksi maksansiirron hinta on noin 60 000 euroa ja palovammahoidot maksavat satoja tuhansia.

Yhdysvalloissa lääkärit käyttävät potilaita omina mainoskappaleinaan. Lassus ja Törnwall puolestaan haaveilevat, että Suomeen voitaisiin perustaa pohjoismainen kasvojen kudossiirtokeskus.

Tärkeintä on potilas. Jatkossa hän voi viettää ihmisarvoista elämää. Hän voi syödä, puhua ja liikkua ihmisjoukossa ilman, että kukaan kiinnittää häneen huomiota. Hän ei halua julkisuutta.

Suomessa kasvojen kudosten siirtoleikkauksesta hyötyviä potilaita on Lassuksen arvion mukaan parikymmentä.

Miksi suunnittelu kesti viisi vuotta? Suomen ensimmäisestä kasvojensiirtoleikkauksesta lisää painetussa Suomen Kuvalehdessä perjantaina.

Juttu julkaistu 22.2. klo 15.30, juttua muokattu klo 16.40 ja 17: tarkennettu leikkaukseen käytettyä aikaa (ei lähes 24 tuntia vaan 21 tuntia), lisätty kirurgien määrä ja korjattu Cape Town Kapkaupungiksi.