Vain 15-vuotiaan pojan päästäminen kaukaloon osoittaa, että SM-liigan sarjanousijan moraali on hukassa, kirjoittaa Ilta-Sanomien Juha Hiitelä.

Kun Mikko Kokkonen tänään vetää pelikellon käydessä ensimmäiset luistimenpiirtonsa, nuori mies tekee suomalaista jääkiekkohistoriaa.

Kokkonen on 15 vuoden, 9 kuukauden ja yhden päivän ikäisenä tämän illan jälkeen SM-liigan kautta aikain nuorin pelaaja. Jesse Joensuun Ässien paidassa vuonna 2003 tekemä aiempi ennätys siirtyy tilastoraamattu Jääkiekkokirjan ensi syksyn painoksessa riville kaksi.

Nuorukainen pääsee kaukaloon tilanteessa, jossa erinomaisesti sarjakautensa aloittanut Jukurit on hävinnyt kolme ottelua putkeen ja kuudesta viime ottelustaan viisi. Eikä vastustaja Ässät ole SM-liigan arkeen totuttautuvassa Etelä-Savossa mikään kassamagneetti, koska Veli-Pekka Ketolan pelivuosistakin on kulunut jo yli kolme vuosikymmentä.

Jukurit on tähän asti myynyt viidestä kotiottelustaan täyteen neljä. Se ainoa alle kapasiteetin, eli 3 222 katsojaa vetänyt ottelu oli toista satakuntalaista, Rauman Lukkoa vastaan.

Ilkeämpi voisi sanoa, että Kokkonen nostetaan kokoonpanoon markkinointisyistä.

Onneksi ei tarvitse, vaan Jukurien päävalmentaja Risto Dufva sanoi sen itse jo ennen kauden alkua.

– Me tarvitsemme tällaisia tarinoita – ja käytämme nyt sitä härskisti hyväksi. Tässä hommassa pitää voittojen lisäksi hakea myös tarinoita, Dufva kertoi Urheilusanomien SM-liigan ennakkolehdessä.

Juuri suoremmin asiaa ei voi sanoa. Kokkosen pelaaminen on markkinointitemppu. Jatkumo Jukurien erilaisille tempauksille ja tarinoiden luomiselle, joita seuran kravattiherrat toitottavat joka yhteydessä.

Asiaan perehtyneet sanovat kuorossa, että Kokkonen on ikäluokkansa – siis vuonna 2001 syntyneet – tämän hetken paras suomalainen puolustaja. Korostaen: oman ikäluokkansa ja tällä hetkellä.

Ässien sijasta Saksa

Paremmin perillä olevien näkemyksiä puoltaa myös se, että liiton viskaalit valitsivat Kokkosen viime vuonna ikäluokan huiput yhteen kokoavan Pohjola-leirin tähdistöketjuun yli sadan pelaajan joukosta.

Mikään lahjakkuus ei poista sitä, että Kokkonen on vasta 15-vuotias. Todellisuudessa hän on vielä lapsi, vaikka tilastot kertovatkin, että mittaa on 180 senttiä ja painoa 86 kiloa.

15-vuotiaan paikka ei ole SM-liigassa, oli kyse minkä tason talentista tahansa tai oli hän itse mitä mieltä tahansa. Siihen on syynsä, miksi NHL tai mikään muu Pohjois-Amerikan ammattilaissarja ei ota alaikäisiä kentälle.

Kokkonen pelaa pahimmillaan pitkälti yli 20 vuotta itseään vanhempia vastaan. Paremmin perillä olevien mielestä hän ei ole vielä SM-liigatason pelaaja, mutta vaikka olisi, hänen paikkansa ei ole SM-liigassa. Hän ei ole pelannut edes yhtään poikamaaottelua, ensimmäinen on edessä tulevana viikonloppuna Vierumäellä, jossa alle 16-vuotiaiden maajoukkue kohtaa kahdesti Saksan.

Joensuun esimerkki

Nuoren pelaajan kehitykselle ei ole hyväksi pelata liian nopeasti ja liian nuorena SM-liigassa. Varsinkaan, jos hänen pelaamisensa on enemmänkin selviytymistaistelua. Räpiköiminen ei kehitä ketään. SM-liiga on heikenneestä tasostaan huolimatta Euroopan kärkisarjoja eikä pelaaminen siellä ole lasten hommaa.

Hänen paikkansa on juniorisarjoissa, joissa pelin tempo, taso ja fyysisyys eivät ole SM-liigan tasolla. Kokkonen on tänä syksynä pelannut kahden käden sormissa laskettavan määrän pelejä A-nuorten SM-sarjassa ja sitä ennen B-nuorten Mestistä. Hyppäys niistä peleistä miesten peleihin on aivan liian suuri, oli kyse minkälaisesta talentista tahansa.

Suurempi vastuu ja kovemmat haasteet kehittävät pelaajia, mutta nyt Kokkosta ei olla heittämässä uimataidottomana altaan syvään päähän vaan valtamereen. Eikä kukaan kehity seitsemäntenä puolustajana vähäisellä peliajalla, jollaiseksi Kokkonen on kokoonpanossa merkattu.

Kokkonen ei ole ainoa nuorisotähtenä SM-liigaan noussut. Edellinen ennätyksen haltija Jesse Joensuu oli vielä suurempi lahjakkuus, ja vaikka Joensuu on pelannut erinomaisen uran, ei hänenkään uransa ole edennyt aivan sille tasolle kuin silloin aikanaan ennustettiin.

– Jos saisin nyt päättää, en lähtisi noin nuorena liigaan. Silloin se tuntui hienolta ja oli hemmetin jännittävää, Joensuu muisteli Urheilusanomien haastattelussa tänä syksynä.

Joensuun oli ensi kertaa liigakaukaloon päästessään 15 vuotta, 11 kuukautta ja 22 päivää vanha. Hänen näkemyksensä mukaan syy siihen, että hän pelasi tuolloin, oli sama kuin Kokkosen pelaamiselle nyt.

– Luulin, että koko maa huomauttaa siitä, että jos teen virheen. Se oli naurettava ajatus. Olin markkinointikikka, Joensuu pohti.

15-vuotiaan päästäminen kaukaloon ei ole oikein hänen kehityksensä eikä hänen terveytensä vuoksi. Sentit ja kilot voivat olla miesten tasoa, mutta todellisuudessa fysiikka ja harjoituspohja eivät voi mitenkään olla sillä tasolla, etteikö pelaaminen olisi suurempi riski kuin aikuispelaajilla.

Kuka kantaa vastuun, jos Kokkonen 15-vuotiaana loukkaantuu? Paremmin perillä olevien mukaan hän pärjäsi elokuisissa harjoituspeleissä hyvin, mutta tosipelien tempo ja fyysisyys ovat eri luokkaa eikä illan vastustaja Ässät ole mikään hiirulaisjoukkue.

Ovatko Jukurien tarinanluojat nostamassa kättä pystyyn, jos jotain valitettavaa tapahtuu?

Roosanauhakampanjalla ja muilla tempauksilla Jukurit on yrittänyt profiloitua yhteiskuntavastuunsa kantavaksi seuraksi.

15-vuotiaan peluuttaminen markkinointitemppuna – edes yhdessä ottelussa – on sen yhteiskuntavastuun ja ennen kaikkea moraalisen kompassin hukkaamista.

Ja vaikka SM-liiga onkin ammattilaissarja, ei moraalinen kompassi saisi hukkua varsinkaan seuran johdolta ja omistajalta Jukka Toivakalta, joka vuosi sitten pyrki suomalaisen jääkiekon suurimmalle jakkaralle, Jääkiekkoliiton puheenjohtajaksi.

Kokkosen päästäminen kaukaloon todistaa, että oli parempi, että mikkeliläinen entinen marketkauppias ja nykyinen sijoittaja jäi siinä äänestyksessä nuolemaan näppejään.

Mikko Kokkonen, 15, kuvattuna Jukurien harjoituksissa.­