Tamperelainen Tuomas Tingander lopetti taitoluisteluharrastuksen ja on löytänyt pelaamisesta uuden harrastuksen. Pelaamisen kautta hän on saanut myös uusia ystäviä.

Tamperelainen Tuomas Tingander lopetti taitoluisteluharrastuksen ja on löytänyt pelaamisesta uuden harrastuksen. Pelaamisen kautta hän on saanut myös uusia ystäviä. Jussi Mansikka / Yle

Kahvilayrittäjä Anna Niilolan mielestä pelaaminen on kaikkea muuta kuin yksin kyhjöttämistä. Hänen mielestään liian monet aliarvioivat pelaamisen sosiaalista ulottuvuutta

– Pelaamisessa ei ole kyse yksinolosta ja eskapismista vaan se on tänä päivänä varsin suuri osa monen ihmisen sosiaalista elämää.

Anna Niilola tarjoaa kahvilassaan pelaamisen ohella myös suussasulavia herkkuja ja peliteemalla höystettyjä paukkuja. Jussi Mansikka / Yle

Tampereella Late Gamen kaltaisia pelikahviloita löytyy tällä hetkellä neljä. Yksi niistä on Hive Gaming Lounge. Sen yrittäjäparina toimii Hiltusten veljeskaksikko Veli-Pekka ja Jaakko. Paikan vakikävijä Jere Rikala allekirjoittaa pelikahviloiden sosiaalisen elämän merkityksen.

– Pelaaminen on minulle ennen kaikkea sosiaalinen asia. Kun lähtee kavereiden kanssa tekemään jotain, niin välillä tulee pelailtua ja välillä jotain muuta.

Tuomas Tingander kertoo saaneensa pelikahviloiden kautta myös uusia ystäviä.

– Täällä ollaan kaikki samaa porukkaa, eikä tarvitse yksi kotona istua ja pelata. Tämä on kyllä yhteisöllinen paikka.

Oskari Tuomainen vietti 11-vuotis kaverisynttäreitään tamperelaisessa pelikahvilassa Hive Gaming Loungessa. Jussi Mansikka / Yle

Vaikuttaa siis vahvasti siltä, että peliharrastajat yhä enenevässä määrin ovat tulossa ulos kellareistaan, autotalleistaan ja makuuhuoneistaan yhteisten pelipaikkojen ääreen. Tämän on havainnut myös Tampereen yliopiston informaatiotutkimuksen ja interaktiivisen median professori Frans Mäyrä, joskaan ilmiö ei ole vallan uusi.

– 90-luvulla, kun internet rantautui kaiken kansan keskuuteen, katukuvaan alkoi ilmestyä internetkahviloita, joiden yksi tärkeä elementti oli pelaaminen. Erityisesti Aasiassa pelaamisen kulttuuri kehittyi juuri tällaisissa kahviloissa, mutta nyt Suomessakin selkeästi uusi nousu käynnissä.

Pelaaminen on yhteisöllisyyttä

Pelimaailmassa ei ole kysymys pikkurahoista. Vuonna 2018 ihmiset käyttävät globaalisti reilun toistasataa miljardia euroa peleihin. Yksinomaan Suomessa pelialan kokonaisliikevaihto oli vuonna 2017 kolmatta vuotta peräkkäin yli 2 miljardia euroa. Näillä luvuilla päihitetään maailmanlaajuisesti elokuvateatterien lipunmyynnin sekä musiikkitallenteiden myynnin yhteenlaskettu arvo.

Tampereellakin on alasta kakkunsa jaettavana ja harrastajat uskovat, että kaupunkiin mahtuisi vielä useampikin yhteisöllinen pelikeskus. Näin uskoo myös Lategamen perustaja Anna Niilola. Sen sijaan Hive Gaming Loungen toinen omistaja Veli-Pekka Hiltunen pistää jäitä hattuun.

– Kyllä tässä tällä hetkellä limiiteillä mennään näiden vastaavien yritysten määrässä, mutta pelaajamäärien lisääntyessä yritysten määrä tulee varmasti myös kasvamaan seuraavan 10-20 vuoden kuluessa.

Veli-Pekka Hiltusen unemana on ollut pitkään yrittäjyys ja nyt se toteutui pelikahvilan muodossa yhdessä velipoika Jaakon kanssa. Jussi Mansikka / Yle

Yhteisöllisyyttä tietokone- ja mobiilipelien maailmaan luo yhdessä pelaamisen lisäksi kisakatsomot ja penkkiurheilu. Samaan joukkoon kuuluvutta lisäävät myös turnaukset sekä fanitettavien pelien oheistuotteet kuten t-paidat tai lippikset.

– Pelaaminen on sellainen sateenvarjoitermi, jonka alle mahtuu paljon kaikenlaista, joten tällaisissa meidän kaltaisissa paikoissamme löytyy jutun juurta ja syntyy aitoa yhteisöllisyyttä ja ystävyyttä myös pelimaailman ulkopuolella, uskoo Anna Niilola.

Pelipaikoille oma etikettinsä?

Tavallisiin baareihin verrattuna pelipaikoissa otetaan muihin baarissa kävijöihin lähempää kanssakäymistä hieman varovaisemmin. Pelin ääreen keskittynyttä ihmistä ei haluta häiritä vaan antaa hänelle pelirauha. Professori Frans Mäyrä pohtii, muotoutuuko kahviloihin tulevaisuudessa oma etikettinsä?

– Fyysisessä tilassa, jossa toinen on aivan lähellä, on tietysti aivan erilainen tunnelma ja uskon, että näihin kahviloihin muodostuu ajan mittaa oma etikettinsä.

Jussi Mansikka / Yle

Kahviloiden peruskävijät eivät ainakaan vielä huomaa niihin muodostuneen erityisiä niille ominaisia etiketti- tai käyttäytymissääntöjä.

– Ainakin täällä Hive Gaming Loungessa otetaan kengät heti ovella pois, joka jo sinällään on kohteliasta, että hiekka ei kantaudu joka paikkaan. Totta kai täällä ja muuallakin toisia ihmisiä pitää kunnioittaa. Ei täällä voi nyt huudella, mitä tahansa, mutta ei täällä sen suurempia sääntöjä ole tähän touhuun, kertoo Jere Rikala.

Pelaamisen tavat ja muodot laajenevat

Tampereen yliopiston julkaiseman pelaajabarometrin mukaan viimeiset viisi vuotta ovat olleet elektronisen urheilun vahvaa kasvua ja tämä on johtanut pelikahviloiden ja -pisteiden syntymiseen eri puolille Suomea. Maailmalta ja Suomesta löytyy harrastajia, jotka pelaamisen ohella seuraavat pelejä eri alustoilta ja osaavat arvostaa taitavaa pelaamista. Tätä kautta pelaaminen ja sen seuraaminen muuttuu harrastukseksi, johon pelikahvilat pyrkivät vastaamaan.

– Pelaamisen kohdalta on havaittavissa useita erilaisia kehityskulkuja, joiden kautta pelaamisen tapa laajenee. Eri ikäluokat ja myös naiset tulevat enenevässä pelimaailmaan mukaan ja myös teknologia kehittyy, johon oman lisänsä tuo lisätty todellisuus eli virtuaalinen maailma, Frans Mäyrä sanoo..

Professori Frans Mäyrän mielestä pelaaminen tulee tulevaisuudessa enemmän osaksi perusarkea muun muassa pelilasien muodossa. Antti Eintola / Yle

Tietokone- ja mobiilipelit ovat kaikkien juttu

Pelaaminen ei ole yksinomaan lasten ja nuorten touhua. Pari vuotta sitten pelaajabarometrin mukaan aktiivisten digitaalisten pelien pelaajien keski-ikä on Suomessa jo 38 vuotta ja sen tuntuu nousevan vuosi vuodelta. Yli 50-vuotiaidenkin ikäryhmissä jo yli puolet suomalaisista pelaa digitaalisia viihdepelejä. Tämän on huomannut myös Hive Gaming Loungen yrittäjä Veli-Pekka Hiltunen.

– Iltapäivällä tilan täyttävät ala-asteikäiset kävijät ja myöhemmin illasta mukana ovat keski-ikäiset ja vähän vanhemmatkin pelaajat. Myös pelaajien taitotaso vaihtelee aloittelijoista ammattilaisiin tai ainakin puoliammattilaisiin asti.

Elmeri Lahdesniemi uskoo voivansa pelata tulevaisuudessa ammatikseen. Ennen sitä tärkeysjärjestyksessä ykkösenä on koulunkäynti. Jussi Mansikka / Yle

Kyseessä on siis harrastus, johon käytetään aikaa. Suomalainen pelaaja käyttää pelaamiseen aikaa keskimäärin hieman vajaat viisi tuntia viikossa. Ammattimaiseen pelaamiseen tähtäävillä luvut ovat paljon suuremmat. Tampereen Classicia edustava Elmeri Lahdenniemi kertoo harjoittelevansa keskimäärin 5 tuntia päivässä. 15-vuotiaalle koululaiselle se on paljon, mutta koulunkäynti ei tästä harrastuksesta häiriinny.

– Koulu tulee ensimmäisenä ja sitten pelit. Kun koulussa menee hyvällä keskiarvolla, niin sitten pystyy keskittymään pelaamiseenkin.

Ammattilaisuuteen tähtäävä Elmeri Lahdenniemi kertoo harjoittelunsa olevan mentaalista ja lajin tarvitsevan paljon aivoja. Vaikka laji vaatii muun urheilun tapaan paljon harjoittelua myös yksin, pitää Elmeri e-urheilua myös sosiaalisena lajina.

– Pelien aikana tulee keskusteltua kavereiden kanssa ja näissä yhteistreeneissä ollaan samassa tilassa ja täällä tulee vielä normaalia enemmän kontakteja toisiin ihmisiin.

Peliyhteisö on osa muuta yhteisöä

Omassa kodissa tai työpaikalla tapahtuva verkon yli pelaaminen on yhä valtavirtaa ja näin toisen ihmisen kanssa voi olla yhteydessä ympäri maailman. Peliyhteisöjä syntyy siis globaalisti. Tänä päivänä netti- ja virtuaaliyhteisöä on vaikea enää erottaa muista yhteisöistä. Professori Frans Mäyrän mielestä pelaaminen on monelle kiinteä osa kaikkea yhteisöllisyyttä.

– Sama porukka saattaa tavata päivällä kasvokkain, pelata välillä netissä ja mennä vielä illalla jonnekin nettikahvilaan.

Pelikahviloiden määrän uskotaan lisääntyvän lähitulevaisuudessa. Jussi Mansikka / Yle

Professori Frans Mäyrä on seurannut mielenkiinnolla, miten muu yhteiskunta kuten kirjastot ovat reagoineet pelikulttuuriin nousuun. Kirjastoissa ja kahviloissa on ymmärretty, että yhteiskunta muuttuu ja ihmiset ovat intohimoisesti kiinnostuneita erilaisista asioista kuin aiemmin.

– Tämä herättää tarpeen keskustella ja jakaa kokemuksia. Tämä toimii yhteisöllisyyden voimavarana ja voi auttaa ihmisiä kohtaamaan myös muissa asioissa.