Britannian pääministerin Boris Johnsonin viikko tiivistyy yhteen kansanedustajan huudahdukseen.

”Ei hyvä alku, Boris”, salissa kajahti.

Britannian parlamentti palasi kesälomilta tiistaina 3. syyskuuta. Reilun vuorokauden aikana Johnson ehti menettää enemmistönsä alahuoneessa ja hävisi ensimmäisen, toisen ja kolmannen äänestyksensä.

Johnsonin yhden miehen enemmistö kirjaimellisesti käveli vastustajien puolelle, kun kansanedustaja Phillip Lee siirtyi salin poikki istumaan liberaalidemokraattien riveihin kesken Johnsonin puheen.

Pääministerin puolueen kutistuminen ei jäänyt siihen.

Samana iltana alahuone otti hallintaansa oman työlistansa. Alahuone päätti äänin 328–301, että se voi seuraavana päivänä äänestää laista, joka estää sopimuksettoman brexitin lokakuun lopussa. Liuta konservatiiveja uhmasi johtajansa tahtoa: kyllä-äänestäjien joukossa oli 21 konservatiivia.

Myöhemmin Johnson erotti ”kapinalliset” puolueestaan. Erotettujen joukossa oli arvostettuja pitkän linjan konservatiiveja, kuten Winston Churchillin tyttärenpoika Sir Nicholas Soames.

Keskiviikkona Johnsonin olo kävi vielä tukalammaksi. Alahuone hyväksyi lain, joka velvoittaa pääministeriä anomaan Euroopan unionilta kolmen kuukauden jatkoaikaa brexit-neuvotteluille.

Nopeasti kokoon kursittu laki oli vastaus Johnsonin kiisteltyyn päätökseen panna parlamentti istuntotauolle seuraavasta viikosta alkaen. Parlamentti näki laissa viimeisen mahdollisuutensa estää lokakuun lopussa häämöttävä sopimukseton EU-ero.

Käytännössä kyse on asetelmasta, jossa Johnsonin hallitus väittää hakevansa uutta erosopimusta EU:lta ja vastapuoli epäilee tämän olevan vain teatteria, jonka tarkoituksena on varmistaa sopimuksettoman eli kovan brexitin tapahtuminen lokakuun lopussa.

Johnson yritti kääntää tilanteen omaksi edukseen ehdottamalla uusia vaaleja jo lokakuun puoliväliin. Tämäkin ehdotus koki keskiviikkoillan päätteeksi tyrmäyksen alahuoneessa. Ennenaikaiset vaalit olisivat tarvinneet taakseen kahden kolmasosan enemmistön tuen.

Seuraavana yönä parlamentin ylähuone kokoontui keskustelemaan alahuoneen hyväksymästä laista, joka estäisi sopimuksettoman brexitin. Lordit varautuivat pitkään yöhön, osalla oli mukanaan makuupussit.

Ylähuone sopi, että uusi laki vietäisiin läpi perjantai-iltaan kello viisi mennessä. Parlamentti otti näin erävoiton pääministeriä vastaan.

Torstaina Boris Johnsonin huono viikko muuttui entistä huonommaksi. Hänen veljensä Jo Johnson hylkäsi veljensä poliittisesti ja erosi parlamentista. Veljen mukaan ristiriita perhelojaaliuden ja maan edun välillä kävi liian suureksi.

Alahuone kokosi siis viikon aikana rivinsä uhmatakseen pääministeriä yli puoluerajojen. Enemmistö pääsi yhteisymmärrykseen siitä, että sopimuksettomalla brexitillä olisi tuhoisat seuraukset.

Alahuone ei silti ole yhtenäinen. Brexit on jakanut brittipoliitikot eri leireihin, joiden väliset railot kasvavat päivä päivältä.

Väittely uudesta äkkieron estävästä laista herätti vahvoja tunteita. Kannattajat näkivät sen viimeisenä mahdollisuutena välttää kauhukuvat lääkepulasta maanviljelijöiden ja muiden yrittäjien viennin romahtamiseen. Vastustajien mielestä uusi laki vei pääministeri Johnsonilta mahdollisuudet neuvotella paremmasta sopimuksesta.

Opposition mukaan uusi laki ei tee hallaa neuvotteluille, koska ei ole olemassa mitään neuvotteluja. Pääministeri Johnson ei ole opposition mukaan esittänyt yhtään rakentavaa ehdotusta uuden sopimuksen syntymiseksi eikä ylipäätään antanut tietoja väitettyjen neuvotteluiden etenemisestä.

Riitoja aiheuttavat myös poliitikkojen vaihtelevat tulkinnat kansan tahdosta. Moni vetoaa kansanäänestyksen tulokseen ja korostaa uskollisuuttaan äänestäjiä kohtaan. Eri poliitikoille se tarkoittaa eri asiaa.

Osan mielestä sopimuksettomalla brexitillä ei ole brittien tukea. Ihmiset äänestivät ”hyvästä sopimuksesta”, eivät kaoottisesta erosta, joka tekee heistä köyhempiä ja vaarantaa perusoikeudet.

Toisella puolella korostetaan, että ihmiset olivat äänestäneet lähdöstä. Tämä on alusta asti tarkoittanut hyppyä tuntemattomaan.

Myös sopimuksetonta brexitiä yhtenäisesti vastustaneet hakevat eri päämääriä. Osa haluaa estää koko EU-eron. Toisilla on mielessä sopimus.

Osa kansanedustajista on huomauttanut, että koko kaaos olisi ollut vältettävissä, mikäli nyt Johnsonin aikeita vastustavat parlamentaarikot olisivat keväällä äänestäneet edellisen pääministerin Theresa Mayn neuvotteleman erosopimuksen puolesta.

Britannialla on joka tapauksessa edessä epävarmuuden ajat. Käytännössä uusi laki, Benn bill, ei ratkaise mitään.

Lähitulevaisuudessa odottavat todennäköisesti lisäajan anominen brexitille ja vaalit. Epäselvää on, milloin ja miten kaikki tämä tulee tapahtumaan.

Boris Johnson ilmoitti torstaina 6. syyskuuta, että päätyisi mieluummin ”kuolleena ojaan” kuin menisi anelemaan unionilta lisäaikaa.

Mielipiteet ja asemat muuttuvat kuitenkin nopeasti. Vielä hetki sitten oppositio halusi vaalit, Johnson ei. Nyt pääministeri on ehdottanut uusia vaaleja, mutta oppositio ei hyväksy niitä.

Johnson on solvannut työväenpuolueen johtajaa Jeremy Corbynia pelkuriksi, joka ei uskalla kohdata kansan tahtoa.

”Koskaan ennen ei oppositiojohtaja ole kieltäytynyt vaaleista, kun hänelle on niitä tarjottu”, Johnson irvaili.

Oppositiossa pelätään, että nopeat vaalit vain toteuttavat Johnsonin kovan brexitin suunnitelmaa. Aika uhkaa loppua kesken.

Corbyn on vakuuttanut haluavansa vaalit, kunhan ensin on selvillä, ettei sopimukseton brexit toteudu. Työväenpuolueen sisällä ei ole päästy yhteisymmärrykseen siitä, milloin tästä voidaan varmistua.

Oppositiolle yksi mahdollisuus on äänestää hallituksen epäluottamuksesta. Silloin he saisivat kaksi viikkoa aikaa muodostaa korvaavan hallituksen.

Corbyn on esittänyt, että voisi johtaa väliaikaishallitusta, joka olisi koossa ainoastaan sen aikaa, että se ehtisi hakea lisäaikaa brexitille ja järjestää uudet vaalit – oppositiota miellyttävään ajankohtaan.

Uudet vaalit pyörisivät todennäköisesti brexitin ympärillä. Jos konservatiivit voittaisivat Johnsonin johdolla, nopea EU-ero olisi varma.

Oppositio on esittänyt, että brexitistä tulisi järjestää uusi kansanäänestys. Epäselvää on, millaisia vaihtoehtoja tällaisessa äänestyksessä olisi ruksittavana.

Lopulta Britannia vatvoo samojen mahdollisuuksien välillä kuin ennenkin. Tulevaisuuskuvia on yhä neljä: Mayn erosopimus, uusi erosopimus, brexitin peruminen ja sopimukseton brexit. Mikään neljästä vaihtoehdosta ei nauti laajaa kannatusta.

Enemmistö alahuoneen kansanedustajista ei halua sopimuksetonta eroa. Entisen pääministerin Theresa Mayn neuvottelut EU:n kanssa osoittivat kuitenkin, että sopimuksen aikaansaaminen vaatii paljon aikaa ja työtä.

Täysin uuden sopimuksen neuvottelu näyttää mahdottomalta. EU on tehnyt selväksi, ettei lähde sellaiseen.

Ongelma on, että Mayn sopimus on sangen epäsuosittu Britannian parlamentissa. Se on hylätty äänestyksessä jo kolme kertaa. Pääministeri Johnson on julistanut sen ”kuolleeksi”.

Kehä vie päätelmään, jonka Dominic Grieve, yksi konservatiivikapinallisista, ilmaisi seuraavasti: ”Ei ole epäilystäkään… Ei ole olemassa sellaista brexitin muotoa, joka olisi parempi kuin Euroopan unionissa pysyminen.”

Nykyisessä Britannian sisäpoliittisessa ilmapiirissä brexitin peruminen olisi hankalaa, ja voisi johtaa levottomuuksiin.

Sopimukseton brexit puolestaan merkitsisi pitkien neuvottelujen alkua, koska EU:n ja Britannian olisi joka tapauksessa sovittava tulevaisuuden yhteistyön yksityiskohdista, muun muassa kauppasopimuksista.

Britannia on pattitilanteessa, joka hymyilyttää ainakin yhtä parlamentin jäsentä: Theresa Mayta.

Toukokuussa May itki musertuneena sopimuksensa kaatumista ja eroa unelma-ammatistaan. Nyt May’n on nähty nauravan, kun hän on seurannut sivusta muiden väittelyä sopimuksettomasta brexitistä.

As Theresa May’s successor fumbled his way through the very same territory she once navigated, she was seen grinning and laughing from the sidelines. https://t.co/uBKVNoZn2P pic.twitter.com/sibTCjMJSD — New York Times World (@nytimesworld) September 5, 2019

Vaikka Britannia on brexit-draaman päänäyttämö, kaikilla 27:llä EU-valtiolla on mahdollisuus vaikuttaa lopputulokseen.

Ennen lokakuun loppua Britannia voi perua eron ilman vastaväitteitä. Unionin olisi pakko hyväksyä harhamatkalainen takaisin.

Sen jälkeen lisäaikaa ei tarvitse myöntää. Yhdenkin jäsenmaan vastustus riittää. Toistaiseksi unioni on pysynyt yhtenäisenä ja avokätisenä. Se on myöntänyt jatkoa mutisematta.

EU:n takaraja alkaa kuitenkin tulla vastaan. Esimerkiksi Ranskan presidentti Emmanuel Macron on ollut tiukkana asiassa.

Kun Britannia sai viimeisimmän lisäaikansa, EU varoitti, että se jäisi viimeiseksi. Nyt Britannialla pitäisi olla hyvä perustelu sille, miksi uusi jatkoaika poikisi paremman tuloksen kuin aiemmat. Uudet vaalit tai uusi kansanäänestys voisivat mahdollisesti vakuuttaa EU:n siitä, että sen kannattaa myöntää muutama jatkokuukausi.

Ikuiset brexit-neuvottelut hankaloittavat Euroopan unionin toimintaa. Keväällä 2020 unionin pitää päättää seuraavasta pitkän linjan rahoituskehyksestä vuosille 2021–2027. Se edellyttää jokaisen jäsenmaan hyväksyntää.

Tulevaisuuden varojen suunnittelun kannalta olisi hyvä, että välit Britannian kanssa olisivat selvät. Peruuttamatonta viimeistä mahdollista eropäivää ei silti välttämättä ole olemassa. EU on ollut valmis joustamaan hankalissa tilanteissa jo aiemmin.

Juttua varten on haastateltu Turun yliopiston tutkijaa Markus Kantolaa, Tübingenin yliopiston vierailevaa tutkijaa Mikko Kuismaa ja Helsingin yliopiston Eurooppa-tutkimuksen keskuksen tutkijaa Timo Miettistä.