Venäjältä Suomeen suunnattu informaatiosota on jyllännyt ja voimistunut Krimin valtaamisen jälkeen. Kyse ei ole muutaman höyrypään puuhastelusta, vaan pahimmillaan päämäärä on saada aikaan valheellisella informaatiolla sekasortoa yhteiskunnassa, kertoo sotatieteen tohtori Saara Jantunen kirjassaan Infosota.

Tutkija Saara Jantunen löylyttää Infosota-kirjassaan lähes kaikki alkaen turvallisuuspolitiikan hyssyttelijöistä. Sotatieteen tohtori käy läpi informaatiosodan niin sanotut trollaajat ja hyödylliset ”myötäilijäidiootit” sekä päätyy Venäjän iskukykyisen informaatiorintaman perkaamiseen. On varmaa, että tekstistä suututaan.

Suuttumus vyörynee sosiaalisessa mediassa melko varmasti jo lähes samalla kellonlyömällä, kun tämä juttu ilmestyy.

Paikoillanne, valmiit – trollaus alkaa!

Puolustusvoimien tutkija kertoo häneen itseensä kohdistuneesta trollauksesta, tarkkaan suunnatusta parjauskampanjasta ja vähättelystä. Myös nyt on odotettavissa, paitsi someparjaajien parven hyökkäys, myös koneellisesti käynnistetty bottihyökkäys kirjan ilmestymisaikaan.

Tällaisesta Jantunen on jo aiemmin saanut tuta puhuttuaan informaatiovaikuttamisesta mediassa.

– Silloin tällöin huomasin itseäni ahdistelleen trollaajan jakaneen eteenpäin persoonattoman viestin, kirjoittaa Jantunen.

Samaa identtistä viestiä oli jaettu sadoilla eri käyttäjätunnuksilla. Kun viestejä tutki, bottiverkosto johdatti lopulta valheellista tietoa levittäville verkkouutissivustoille ja vääristelevään uutisointiin.

Myös toimittajat ovat saaneet Jantusen ohella niskaansa palauteryöpyn – ja jopa kanteluita oikeuskanslerille uutisoituaan informaatiovaikuttamisesta.

Parjauskampanjan – vaikkapa kaunatoimittajaksi ja russofobiksi leimaamisen – ovat kirvoittaneet muun muassa uutiset: Yle Pietarin trollitehtaalla – Näin Venäjän propagandaa rustataan kellon ympäri ja Oletko joutunut Venäjän trolliarmeijan kohteeksi – kerro kokemuksistasi

Tutkija käy kirjassaan läpi infosodankäynnin argumentaatiovirheiden ja valheiden ilotulitusta. Jantunen erittelee tarkkaan ja nimeltä mainiten erityisesti suomalaiset, jotka tätä infosotaa Venäjältä ja ”Donetskin kansantasavallasta” Suomeen käyvät.

Joukkopelon tai -raivon lietsonta

Kyse ei ole muutaman höyrypään puuhastelusta. Sotatieteiden tohtori luo kuvitteellisen esimerkin siitä, miten tällaista infosotaa voitaisiin pahimmillaan käydä Suomessa. Uhreina ja kohteena ovat siviilit.

– Entä jos saisit kesken kesäisen lauantai-iltapäivän kauppareissulla tekstiviestin Säteilyturvakeskukselta siitä, että Venäjällä on tapahtunut ydinvoimaonnettomuus? kysyy tutkija.

Jantunen jatkaa infosotakuviota: myös STUK:n nettisivuille olisi ilmestynyt väärennettyjä tiedotteita Pietarin seudun onnettomuudesta. Some olisi täynnä kuvia raivoavista tulipaloista. Lopulta tekaistu uutinen johtaisi siihen, että kehätiet tukkeutuvat pakenevista ihmisistä ja viranomaiset joutuvat julistamaan poikkeustilan.

– Entä jos tällainen hyökkäys toteutettaisiin vaikkapa vaalien alla? kysyy Jantunen.

Pyrkimys kaventaa turvallisuuspoliittista liikkumavaraa?

Musta propaganda versoo vastakkainasettelusta. Ristiriitoja levitetään ja luodaan varsinkin sosiaalisessa mediassa.

– Rasismi, homofobia, salaliittoteoriat, länsivastaisuus jne. Kaikki tämä sopii erityisen hyvin Venäjän tapaan käydä informaatiosotaa.

Ei tarvitse olla Sherlock Holmes huomatakseen, että yritykset irrottaa Suomi kansainvälisistä yhteisöistä, ovat pyrkimyksiä heikentää maamme turvallisuuspoliittista liikkumavaraa. Tutkija Saara Jantunen

Jantusen mukaan venäläinen infovaikuttaminen haluaa kaivaa kohdeyleisöjen välille rintamalinjoja.

Ja aivan totta, some-keskustelussamme velloo parhaillaan paitsi trollaus, myös suuri määrä mielensäpahoittajia ja loukkaantujia.

– Osa infosodasta on tökeröä, osa äärimmäisen huomaamatonta, sanoo tutkija Jantunen.

Jantunen tarkastelee kirjassaan myös esimerkiksi kiistoja Suomen Naton isäntämaasopimuksesta ja EU:sta.

– Ei tarvitse olla Sherlock Holmes huomatakseen, että yritykset irrottaa Suomi kansainvälisistä yhteisöistä, ovat pyrkimyksiä heikentää maamme turvallisuuspoliittista liikkumavaraa.

Jantunen ei ole ainoa, joka on huolestunut Venäjältä tulevasta informaatiovaikuttamisesta. Valheiden ja todellisuuden sekoittamisesta ovat varoittaneet muiden muassa valtioneuvoston viestintäjohtaja ja Suomen turvallisuuskomitean asiantuntijajäsen Markku Mantila sekä tutkijatohtori Hanna Smith Helsingin yliopiston Aleksanteri-instituutista.

"Paasikivi on kuollut, ja niin on Kekkonenkin"

Jantunen tullee suututtamaan monet vaatimalla myös turvallisuuspoliittisten kuplien puhkomista.

– Omat kaapit on siivottava luurangoista! suomii tutkija turpokeskustelun hyssyttelyä.

Hän vaatii tutkijoille, sotilaille, toimittajille, virkamiehille ja jopa taiteilijoille puheoikeutta.

– Olen syvästi huolissani suomalaisen poliittisen keskustelukulttuurin tasosta, mikäli suiden tukkiminen saa jatkua.

Jantunen löylyttää myös monta nimeltä mainittua suomalaista poliitikkoa ja kirjoittaa Paasikiven olevan kuollut.

– Ja niin on Kekkonenkin!

Sotatieteiden tohtori täräyttää, että jotkut polliittiset päättäjät haluavat ulkoistaa vastuun vaikeista päätöksistä muille kuin omalle yhteiskunnallemme. Suomettumisen aikaan haikaillaan takaisin.

– Suomettumisnostalgia ja merkitykseltään uudelleenmääritelty Paasikivi-Kekkos-retroilu ovat ajatusmalleja, jotka toimivat keinoina välttää päätöksentekoa ja älyllistä itsenäisyyttä.