Turkulainen Mikael Montonen nostaa läppärin kannen auki tottunein ottein työskentelyhytissä ja laittaa nettiyhteyden älypuhelimella kuntoon.

Pian alkaa päivän kolmas palaveri, tällä kertaa etänä junassa. Aiemmin Montonen on osallistunut etäkokoukseen toimistolla ja tavannut kollegoja myös kasvokkain.

Kun yhteys pätkii, Montonen naputtelee valmiiksi toista työn alla olevaa projektia.

– Toki junassa tulee välillä tehtyä ihan omia juttuja, kuunneltua musiikkia ja joskus jopa nukuttua, mutta pääsääntöisesti junaa tulee käytettyä sen takia, että pystyy tekemään töitä. Autossa pitää keskittyä ajamiseen, hän kertoo.

Tällaista on it-ammattilaisen arki nykyään.

Tekniikan kehittymisen myötä yhä useamman suomalaisen työnteko ei ole enää sidottu tiettyyn aikaan tai paikkaan.

Suuressa kansainvälisessä it-yrityksessä palvelupäällikkönä työskentelevä Montonen pendelöi Turun ja pääkaupunkiseudun väliä viikoittain. Syksyllä neljäkymmentä täyttävän Mikaelin työnantajalla on toimipisteitä ja asiakkaita kymmenissä maissa, joten työ vie säännöllisesti myös ulkomaille.

It-alalla voisi tehdä töitä niin paljon kuin haluaa. Mikael Montosella oli ongelmia jaksamisen kanssa viime syksynä, kun töitä oli enemmän. Hän ratkaisi ongelman siirtymällä toisiin tehtäviin talon sisällä. Sasha Silvala / Yle

Joustotyö ei merkitse lisää työtä

Luottamus, itsensä johtaminen, tuloksen mittaaminen ajan sijaan – ja ne joustot.

Nämä teemat nousevat vahvasti esille, kun keskustelee joustotyösopimukseen liittyvistä mahdollisuuksista ja vaaroista tietotyöläisen ja suuren it-talon henkilöstöjohtajan kanssa.

Hallituksen esitys uudeksi työaikalaiksi (siirryt toiseen palveluun) tarjoaa lisää joustoja työpäivien ja -tuntien sijoitteluun. Uusi joustotyöaika voidaan ottaa käyttöön sellaisissa asiantuntijatehtävissä, joissa työn lopputulos ja aikataulussa pysyminen ovat työn suorittamisen ajankohtaa tärkeämpiä.

Laki tulee voimaan jo ensi vuonna, jos esitys saadaan eduskuntaan syksyllä.

Joustotyöaika soveltuu erityisesti tietotyöhön. Tulevaisuudessa sitä voidaan käyttää muillakin aloilla, koska lain raameihin sopivan asiantuntijatyön määrä kasvaa jatkuvasti.

Joustotyön edellytyksenä on, että työntekijä voi päättää itsenäisesti vähintään puolesta työajastaan – missä ja milloin hän tekee töitä.

Joustotyöajan käyttöönotto vaatii yhteisen sopimuksen, jonka molemmat osapuolet voivat halutessaan irtisanoa. Sopimukseen pitää kirjata päivät, joille työaika sijoitetaan, viikkolevon ajankohta, mahdollinen kiinteä työaika ja sopimuksen päättymisen jälkeen sovellettava työaika.

Tieto Suomen henkilöstöjohtaja Hanna Vuorikosken mielestä työn joustot lisäävät työntekijän vastuuta ja vaativat luottamusta työyhteisöltä. Sasha Silvala / Yle

Suuri suomalainen it-yhtiö, Tieto, on kiinnostunut joustotyösopimuksen käytöstä.

– Toki pitää katsoa kaikki uuden lain elementit ja kaikki joustot otetaan ilolla vastaan, koska asiantuntijatyö on tänä päivänä hyvin erilaista kuin se oli kaksikymmentä vuotta sitten. Siinä mielessä näitä säädöksiä pitää muuttaa, Tiedon henkilöstöjohtaja Hanna Vuorikoski sanoo.

Vuorikoski korostaa, että työntekijän tuottavuus ja asiakasprojektien tulos eivät synny tämän läsnäolosta vaan motivaatiosta ja työhyvinvoinnista.

Työnantajat ottavat todennäköisesti joustosopimuksia laajemmin käyttöön vasta sitten, kun viime syksyllä ja keväällä solmitut työehtosopimukset umpeutuvat.

Omasta palautumisesta huolehtiminen on tärkein juttu, muuten saattaa käydä jossain vaiheessa köpelösti. Mikael Montonen

Joustotyö ei tarkoita sitä, että työtuntien määrä kasvaisi nykyisestä, keskimääräisestä 40 viikkotunnista. Työaikojen sijoitteluun vain tulee lisää joustoa. Työntekijän työajan seuranta jää sopimuksen ehtojen ja lopulta luottamuksen varaan.

Hallitus tavoittelee molemminpuolisten joustojen lisäämistä työelämässä. Erilaisten joustojen avulla työntekijä voisi sovittaa paremmin yhteen yksityiselämän ja työn. Työnantaja taas voisi teettää töitä nykyistä vapaammin yrityksen tarpeen mukaan.

Työaikalain uudistus on muutenkin merkittävä, koska laissa määritellään vähimmäistyöehdot ja työaikojen rajat, joita ei saa ylittää. Parikymmentä vuotta vanha laki on jäänyt ajasta pahasti jälkeen.

Kahdella kolmasosalla palkansaajista oli viime vuonna käytössään joustavan työajan järjestelmä, jossa normaalin työajan ylittävät tai alittavat tunnit kirjataan ja ne voi pitää myöhemmin vapaana tai tehdä sisään. 57 prosentilla palkansaajista oli mahdollisuus sekä päivittäisiin joustoihin että kokonaisiin vapaapäiviin. Kahdeksalla prosentilla oli mahdollisuus ainoastaan päivittäisiin joustoihin. Aika näyttää miten uusi joustotyösopimus tulee kasvattamaan määrää. Yle Uutisgrafiikka

Lakiesityksessä ehdotetut muutokset työaikajoustoihin ja liukumiin koskettavat enemmistöä suomalaisista palkansaajista.

Työ- ja elinkeinoministeriön Työolobarometrin ennakkotietojen (siirryt toiseen palveluun) mukaan 65 prosenttia palkansaajista oli viime vuonna jonkinlaisen joustavan työaikajärjestelyn piirissä.

Työaikapankki Työaikapankki voidaan ottaa käyttöön kaikilla työpaikoilla, joilla on jo käytössä liukuva työaika.

Pankin saldoa voi kasvattaa, kun työtunteja kertyy yli 40 viikossa.

Työntekijä voisi kerätä myöhemmin vapaana pidettävää saldoa enintään 180 tuntia vuodessa.

Vuodessa on noin 47 työviikkoa, kun lomat lasketaan pois eli keskimäärin tämä tarkoittaisi 3-4 ylityötuntia per viikko. Lähde: Hallituksen esitys

Valtaosa vastaajista pystyi pitämään säännöllisen työajan ylittävät tunnit kokonaisina vapaapäivinä päivittäisten joustojen lisäksi.

Toinen hallituksen esittämistä joustokeinoista on työaikapankki, johon työntekijä voisi säästää esimerkiksi ylitöitä ja lomarahoja, ja pitää niitä vapaina myöhemmin.

Useilla aloilla, kuten it-alalla, työehtosopimuksessa on jo sovittu työaikapankista. Nyt nämä olisivat mahdollisia kaikille aloille. Laki ei pakota muuttamaan jo käytössä olevia järjestelyjä.

Lopetetaanko työpaikoilla kelloon tuijottaminen?

Uusi työaikalaki ei tuo suuria muutoksia it-alalle, koska siellä erilaiset joustot ovat olleet arkipäivää jo vuosia.

Mikael Montosen mielestä on kuitenkin hyvä asia, että uudessa laissa on raamit, miten joustoista sovitaan ja miten työn määrää seurataan. Tämä mahdollistaa keskustelun siitä, onko työntekijän työtaakka järkevällä tasolla.

Hän huomauttaa, että toistaiseksi ei ole vielä keksitty työtunteja parempaa tapaa mitata työn kokonaiskuormitusta.

– Meillä tuo työ tapahtuu pääosin pään sisällä, joten työnteko ei lopu siihen, että laittaa kotioven tai toimiston oven kiinni, Montonen toteaa.

Nostan tärkeimmäksi työyhteisön vastuun, koska ensimmäiset merkit liian pitkän päivän painamisesta näkyvät siellä. Hanna Vuorikoski

Montonen toimii myös ylempien toimihenkilöiden luottamusmiehenä. Hän on huolissaan siitä, mikä on työntekijän todellinen neuvotteluasema tilanteessa, jossa hänelle tarjotaan joustotyösopimusta. Työntekijän joustojen pitää tapahtua vapaaehtoisesti.

– Ettei tule sellaista fiilistä, että työnantaja painostaa tekemään töitä tiettyyn kellonaikaan tai että töitä on niin paljon, ettei niitä ehdi tekemään työajassa. Lain tarkoitus ei ole pidentää työaikaa, Montonen muistuttaa.

It-ala tunnettiin aiemmin yt-alana, ja Montosen mukaan tämä voi vaikuttaa työntekijän päätökseen: ei uskalleta sanoa ei, koska pelätään, että seuraavalla yt-kierroksella vähennys voi osua omalle kohdalle.

Tosin nykyään töitä voisi painaa niin paljon kuin jaksaa, koska alalla on osaavasta työvoimasta huutava pula. Tällä hetkellä puhutaan jo 10 000 digiosaajan vajeesta, ja määrä vain kasvaa tulevaisuudessa.

Aina ei tarvitse matkustaa. Osa Mikael Montosen palavereista hoituu puhelin- ja videoyhteyden avulla. Montosella on kollegoja ja asiakkaita sekä Pohjois-Amerikassa että Aasiassa, ja välillä sopivan neuvotteluajan löytäminen on aikaeron takia haaste. Sasha Silvala / Yle

Yhteiset pelisäännöt selväksi

Mikael Montosella on käytössään työajan liukumat ja hän voi tehdä etätöitä. Ylityöt on pidettävä kolmen kuukauden tasausjakson kuluessa. Tähän kannustaa tuntien nollautuminen.

Montonen päätyi nykyisen työnantajan palvelukseen yrityskaupan kautta, ja edellisessä yhtiössä oli käytössä myös työaikapankki.

– Parasta palautumisen kannalta on, jos pystyt sopimaan ylitöiden pitämisestä kokonaisina päivinä. Omasta palautumisesta huolehtiminen on tärkein juttu, muuten saattaa käydä jossain vaiheessa köpelösti, Montonen huomauttaa.

Montonen vertaa työssä jaksamista rakennustyömaiden työsuojeluun. Siellä kypärä pitää olla aina päässä haverien varalta, mutta pikku hiljaa kasvavaa työrasitusta ei välttämättä mielletä samalla tavoin riskiksi.

Sanoisin, että yhdelläkään työnantajalla ei ole varaa olla kuuntelematta työntekijöitä, koska ihmiset eivät tule näihin firmoihin töihin. Hanna Vuorikoski

Kun työnantajalla on konttoreita ja projekteja ympäri maailmaa aikaerot ovat melkoinen haaste työajoille. Myös ulkomaan työmatkat lisäävät työn kuormittavuutta samasta syystä.

Montosella on kollegoja ja asiakkaita sekä Pohjois-Amerikassa että Aasiassa, ja välillä yhteydenpito vaatii venymistä.

– Pohjois-Amerikka on vähintään seitsemän tuntia taaksepäin ja Aasiassa on aikaero toiseen suuntaan. Yrität sitten löytää palavereille ajankohtaa, jolloin molemmat olisivat töissä, jotta ei tarvitse tehdä Suomessa kotona illalla tai aamuyöllä töitä, Montonen kertoo.

Hän kehottaakin sopimaan yhteisistä pelisäännöistä, jos tiimin työntekijät haluavat siirtyä tekemään joustotyötä: milloin ovat etä- ja toimistopäivät, mihin aikaan palaverit pidetään.

Muuten kaikkien aikataulujen yhteensovittaminen menee liian vaikeaksi.

Kaikki etätyö luetaan tulevaisuudessa työajaksi. Matkustamiseen käytetty aika ei kuulu jatkossakaan työaikaan, mutta työntekijälle on järjestettävä aikaa työmatkan jälkeen riittävään palautumiseen. Lakiesityksessä vuorokautista liukumaa kasvatetaan nykyisestä tunnilla neljään tuntiin.

Työntekijä johtaa itseään ja seuraa jaksamistaan

Työelämän joustot siirtävät vastuuta työn johtamisesta ja omasta jaksamisesta yhä enemmän työntekijälle. Esimies ei kurki olan takana, kunhan hommat tulevat valmiiksi ajallaan.

Palvelupäällikkö vastaa projektin tai palvelun budjetista ja katsoo, että työ valmistuu ajoissa. Välillä, kun projekti pitäisi saada valmiiksi, kertyy myös ylityötunteja. Viimeksi näin kävi syksyllä.

Mikael Montonen kertoo, että tuolloin työkuorma alkoi tuntua jaksamisessa.

– On oikeasti hankalaa aistia itsestään, milloin töitä on liikaa. Sen huomaa loppujen lopuksi pienistä jutuista. Saattaa olla, että töiden laatu tippuu siitä, mitä on normaalisti tehnyt. Toisaalta voi olla ärtyneempi töissä ja kotona, hän pohtii.

Mikael Montonen kehottaa joustotyötä harkitsevia sopimaan tiiminsä kanssa etä- ja toimistopäivät sekä mihin aikaan palaverit pidetään. Muuten kaikkien aikataulujen yhteensovittaminen menee liian vaikeaksi. Sasha Silvala / Yle

Myös Tiedolla on käytössä laaja paletti työn joustoja. Henkilöstöä valmennetaan itsensä johtamisessa, ajanhallinnassa ja palautumisessa. Työntekijöiden lisäksi myös esimiehet ja henkilöstöosasto seuraavat työtunteja, etteivät sallitut rajat ylity.

Kiinnostavia nostoja työaikalaista: Säännöllistä työaikaa tekevät voisivat tehdä 8 tunnin päivittäisen tai 40 tunnin viikoittaisen työajan sijaan maksimissaan 10-tuntisia päiviä ja 48-tuntisia työviikkoja.

Keskimääräinen viikkotyöaika pitäisi kuitenkin tasata 40 tuntiin neljän kuukauden ajanjaksolla eli välillä työntekijällä olisi lyhyempiä päiviä. Yrityskohtaisella työehtosopimuksella voitaisiin sopia pidemmästä vuoden tasoittumisjaksosta.

Lakiesityksessä ei enää puhuta ylitöiden vuosittaisista enimmäismääristä vaan enimmäistyöajasta, jota kasvatetaan 2 304 tuntiin vuodessa eli työntekijällä saisi teettää töitä 54 tuntia nykyistä enemmän.

Se kasvaako ylitöiden määrä käytännössä, riippuu alasta. Toisin kuin nykyään, enimmäistyöaika sisältää myös hätätyönä sekä aloittamis- ja lopettamistyönä tehdyt työtunnit.

Lisä- ja ylitöiden teettämiseen ei tule muutoksia. Niihin vaaditaan työntekijän suostumus ja niistä maksetaan erityinen korvaus. Myös sunnuntaityöstä saa edelleen 100 prosentin korvauksen. Lähde: Hallituksen esitys

Hanna Vuorikoski vakuuttaa, että heillä työntekijä uskaltaa sanoa, ettei enää jaksa, koska töitä on liikaa. Työssään loppuunpalanut työntekijä ei ole kenenkään etu.

– Teknologiat kehittyvät valtavaa vauhtia ja it-alalla on kova kilpailu osaajista. Sanoisin, että yhdelläkään työnantajalla ei ole varaa olla kuuntelematta työntekijöitä, koska ihmiset eivät tule näihin firmoihin töihin, Vuorikoski sanoo.

Sekä Montonen että Vuorikoski korostavat esimiehen ja työkavereiden merkitystä jaksamiseen puuttumisessa.

– Nostan tärkeimmäksi työyhteisön vastuun, koska usein ensimmäiset merkit siitä, että ollaan painettu liian pitkää päivää näkyvät siellä. Työkulttuuri, jossa on aidosti välittämistä ja osataan reagoida asioihin nopeasti, on todella tärkeä, Vuorikoski painottaa.

Tiedon Hanna Vuorikoski korostaa työntekijän työhyvinvoinnin merkitystä. "Me nähdään nykyasiantuntijatyö sidonnaisena tulokseen ei aikaan ja paikkaan. Ja ne tuloksethan taas syntyy hyvinvoivan ja motivoituneen henkilöstön kautta." Sasha Silvala / Yle

Montonen sanoo, että esimies voi luoda ilmapiirin, jossa työntekijä uskaltaa puhua avoimesti omista tuntemuksistaan.

– Hänellä on käytössään myös kanavia, joista saa tarvittaessa apua. Esimiehen vastuulle kuuluu tietysti myös työmäärän määrittely. Ettei niiden järkeistäminen jää pelkästään työntekijän kontolle, hän toteaa.

Mikael Montonen ratkaisi viime syksyisen uupumisen muuttamalla työtehtäviään. Hän siirtyi tekemään enemmän yhtiön sisäisiä it-hankkeita ulkoisten asiakasprojektien sijaan.