Muun muassa Pisa-tulosten julkistamisen yhteydessä on usein käyty keskustelua siitä, miksi poikien osaaminen on näyttäytynyt Suomessa tyttöjen osaamista huonompana. Kasvatustieteilijä, professori emerita Elina Lahelma Helsingin yliopistosta pitää yleistävää huolipuhetta pojista kuitenkin vähintäänkin turhana, jos ei suorastaan haitallisena. Lahelma on tutkinut muun muassa sukupuolen rakentumista koulumaailmassa.

- Pisa on lietsonut huolta poikien pärjäämisestä, vaikka kansainvälisesti vertailtuna pojat pärjäävät meillä varsin hyvin. Siitä, että tytöt ovat pärjänneet keskimäärin vielä paremmin, on liian yksiselitteisesti vedetty se johtopäätös, että koulu sortaa poikia.

Samoilla linjoilla on myös sukupuolentutkimuksen professori Päivi Naskali Lapin yliopistosta:

Mainos alkaa

Mainos päättyy

- Sukupuoli itsessään ei aiheuta menestystä tai kyvykkyyttä. Pisa-tulosten tulkinta kertoo kuitenkin yhteiskunnallisista odotuksista eli siitä, millaista suoriutumista ja käyttäytymistä tytöiltä ja pojilta odotetaan.

Poikien koulumenestyksestä huolestumisella on pitkät historialliset juuret.

- Jo 1600-luvulla filosofi John Locke esitti huolensa siitä, etteivät pojat opi latinaa. Myös suomalaisessa kulttuurissa on oltu jo pitkään, Kasevan kappaletta lainatakseni, Penasta huolissaan. Tytöistä ajatellaan vain, että kyllä he pärjäävät, Naskali sanoo.

Pisa-tulosten ja muiden koulumenestystä mittaavien testien liian pinnallinen tarkastelu voi aiheuttaa tulkintavirheitä. Se saattaa esimerkiksi viedä huomiota pois siitä, että erot sukupuolten sisällä ovat paljon suurempia kuin sukupuolten välillä.

- Sosiaalinen tausta määrittelee koulumenestystä huomattavasti vahvemmin kuin sukupuoli. Ja toisin kuin sukupuolen osalta, tässä suhteessa erot ovat olleet koko Pisa-historian ajan kasvussa. Tähän pitäisi kiinnittää enemmän huomiota, Lahelma sanoo.

Toimintakulttuurin kautta sukupuolella voi siis olla vaikutusta koulumenestykseen, ja siksi aiheesta on tasa-arvon kannalta tärkeää puhua. Naskalin mukaan esimerkiksi arvosana kahdeksan saatetaan mieltää pojilla hyväksi ja tytöillä vähän huonommaksi. Lahelma huomauttaa, että tytöt ja pojat kasvavat yhteiskunnan jäseniksi hyvin erilaisten odotusten ja vaatimusten saattelemina.

- Koko lasten ja nuorten ympäröivä kulttuuri rakentaa tytöille ja pojille erilaista maailmaa, sen näkee jo lelukaupassa.

Juuri koulumaailmassa sukupuolittuneen kulttuurin haastamiseen on kiinnitetty erityistä huomiota. Toisaalta huoli poikien koulumenestyksestä on johtanut Lahelman mukaan myös harha-askeliin. On yritetty esimerkiksi tuoda kouluun enemmän asioita, joista uskotaan kaikkien poikien kiinnostuvan, kuten koneita ja räppiä.

- Sellaiset keinot, joissa lähdetään liikkeelle stereotypioista, eivät ratkaise kysymystä kummankaan sukupuolen osalta. Hyvä opetus on hyvää sekä tytöille että pojille.

Peruskoulun opetussuunnitelmassa korostetaan sukupuolitietoista opetusta. Opetushallitus määrittelee sen opetukseksi, jossa oppilaita ohjataan yksilöllisiin valintoihin. Se sisältää myös sukupuolten moninaisuuden hyväksymisen.

- Kysymys ei ole siitä, etteivät tytöt saisi olla tyttöjä tai pojat poikia, vaan siitä, että jokaisen annetaan kehittyä yksilöllisesti ilman ennakko-oletuksia, Päivi Naskali sanoo.

Tutkijoiden mukaan opettajien tietoisuus aiheesta on lisääntynyt.

- Toisaalta myös vastustusta esiintyy. Ajatellaan, että meillähän on jo tasa-arvo, vaikka samalla koulutuksen ja työelämän segregaatio on meillä muuhun Eurooppaan verrattuna suurta. Sukupuolitietoisuuteen tarvittaisiin vielä nykyistä enemmän koulutusta, Naskali sanoo.

Vaikka edistys on Naskalin mukaan tapahtunut hitaasti, on hän silti sen mahdollisten vaikutusten suhteen toiveikas.

- Meillä on kouluja, joissa erot koulumenestyksessä ovat huomattavasti pienempiä kuin valtakunnallisesti keskimäärin. Uskon tämän olevan merkki siitä, että toimintakulttuurin kehittäminen heijastuu myös koulumenestykseen.

Lue lisää: "Poikien pitää ansaita se luottamus, joka tytöille annetaan luonnostaan" – Kontiolahtelaiset yhdeksäsluokkalaiset toivovat samaa kohtelua kaikille