Podíval jsem se za hranice a probral deset fotbalových kolosů od Barcelony po Dortmund. Nejmladšího kouče má Real, je jím pětačtyřicetiletý Zinedine Zidane, naopak nejstarším je o dvacet sedm let starší Jup Heynckes ve službách Bayernu Mnichov. Mezi nimi jsou: Guardiola (Manchester C., 46), Emery (PSG, 46), Allegri (Juventus, 50), Klopp (Liverpool, 50), Stöger (Dortmund, 51), Valverde (Barcelona, 53), Mourinho (Manchester U., 54), Wenger (Arsenal, 68).

To přesně se povedlo Pavlu Vrbovi, který z Plzně před lety udělal fotbalové město a po návratu z Ruska zvolna přibrzďující Viktorii opět roztlačil do nevídaných obrátek. Plzeňský kouč je ve čtyřiapadesáti letech v soutěži třetím nejstarším trenérem po Bohumilu Páníkovi (Zlín, 61 let) a Petru Radovi (Jablonec, 59).

Nový trend? Spíš bych to viděl tak, že se chytili šancí a ukázali, že na to mají. Teď je ale čeká těžší porce - udržet si dobré jméno, které si udělali.

Co mají tahle jména společného? Jsou relativně mladí – Holoubkovi je sedmatřicet, zbylým třem jednačtyřicet. Je to nová trenérská vlna, která kromě tápajícího Stramaccioniho zatím slušně přikládá pod kotle svých týmů.

V tom velkém fotbalovém světě to vypadá, že zkušenost platí víc. Ale pak jsem probral Bundesligu a tam to vůbec tak jednoznačné není. Z osmnácti týmů jich dvanáct má trenéry mladší než padesát let a šest mančaftů dokonce vedou třicátníci. Nejmladší je teprve třicetiletý Julian Nagelsmann, který je s Hoffenheimem po podzimu sedmý, a jen o dva roky déle na světě je Domenico Tadesco na lavičce Schalke, s nímž drží dokonce druhou pozici za Bayernem. Ten má zase jasně nejstaršího trenéra.

Hraje tedy věk kouče nějakou roli?

Neřekl bych. Spíš je důležité, jak mladší koučové dokážou nasát to, co ti starší prožili, přidat svůj drajv a hlavně si udržet autoritu u hráčů, kteří jsou téměř stejně staří. Je to o ochotě učit se, naslouchat... ale nakonec si stejně najít vlastní cestu.