O lege care prevede închisoare până la doi ani pentru profesorii care predau cursuri de educaţie sexuală fără acordul părinţilor a trecut tacit de Senat. Şi sunt mulţi care cer ore obligatorii de educaţie sexuală în şcoli, ceea ce, iarăşi, s-ar putea face tot printr-o lege. La fel de mulţi sunt însă şi cei care se opun şi care cred că este rolul familiei să se ocupe de asta. Ce se întâmplă însă când nici familia, nici şcoala, nici nimeni nu vorbeşte despre sex? Exact ce se întâmplă în România. Fete de 14 sau chiar 12 ani devin mame - avem cele mai multe mame minore din Europa. În ce măsura pot fi schimbate aceste realităţi prin educaţie sexuală? Cine ar trebui să se ocupe de asta? Şi începând de când?

Opţionalul Educaţie pentru sănătate cuprinde şi capitolul Sănătatea reproducerii şi a familiei. Conform programei, la sfârşitul clasei a şaptea, elevii ar trebui să ştie care sunt consecinţele debutului vieţii sexuale

„Discutăm despre corpul uman la modul general, apoi discutăm despre care sunt organele genitale femeieşti si bărbăteşti, concepţie, contracepţie, infecţii cu transmitere sexuală. Şi la infecţii cu transmitere sexuală discutăm despre aceste boli, modalitatea prin care ei ar trebui să se protejeze şi discutăm si despre sarcina nedorită la pubertate şi adolescenţă”, spune Luminiţa Popescu, profesoară de biologie.

- Virusul HIV se poate trasmite prin contact sexual neprotejat, prin cale sanguina, prin sarcină de la mamă la fătul nou născut, prin ustensilele nesterilizate precum seringi şi prin alăptare.

Disciplina Educaţie pentru sănătate există din 2004. Opţionalul poate fi studiat de la clasa întâi până la clasa a XII-a. Doar 7% dintre elevii români fac acest opţional.

„Este destul de greu de desfășurat acest opţional, pentru că îți trebuie material informativ, trebuie să pregăteşti lecţiile şi cred că din această cauză, nepropunându-se de către profesor, nici elevii nu sunt informaţi”, adaugă Luminiţa Popescu.

„Pe de altă parte este important ca și cadrul didatic să se simtă comfortabil făcând acest opțional. Ori cadrele didactice fac parte din aceeași populație de adulți care nu au fost învățați și nu au fost dotați să vorbească în mod corespunzător despre aceste subiecte. Nu au cum să se simtă confortabil. Chiar dacă faci formare”, afirmă Adina Manea, director Asociaţia "Tineri pentru tineri".

67 de ONG-uri au cerut, în ultimii ani, ore de educaţie sexuală în toate şcolile din România

„Ne dorim să fie o dată pe ciclul de învățământ un an de zile. Atât. Copii nu au nevoie 12 ani de școală de educație pentru sănătate. Le este suficient să primească un an de zile o oră pe săptămână pe ciclul de dezvoltare. Adică. O dată în nivelul 1-4, odată în nivelul 5-8 și odată în nivelul 9-12”, adaugă Adina Manea.

„Educația sexuală nu este despre cum să faci sex”

România are cele mai multe mame adolescente din Europa. 9.282 de minore au născut în 2015, în timp ce 676 de mame aveau între 10 şi 14 ani. Anual româncele fac peste 70.000 de avorturi, iar una din zece femei care avortează este adolescentă.

„Toate studiile făcute la nivel internațional de OMS și alte entități din cadrul ONU, fondul ONU pentru populație, fondul ONU pentru copii, UNICEFUL. Toate datele demonstrează că atunci când este făcută cum trebuie educația în sănătatea reproducerii și a sexualității are foarte multe beneficii asupra societății din perspectiva unor tineri adolescenți, viitori adulți mult mai bine informați, mult mai sănătoși, mult mai bine pregătiți și da, de reducere al acelor indicatori urâți pe care România îi raportează în continuare la OMS. Pentru că educația sexuală nu este despre cum să faci sex. Este despre cât de bine te cunoști tu pe tine însuți-însăți. Cât de bine îți cunoști partenerul, cât de bine te înțelegi cu el, cum ești în stare să comunici eficient despre problemele care te afectează. Nu doar pe bucata asta de sex ci pe tot ceea ce privește relația de cuplu. Cât de bine îți cunoști propriul corp și ești în stare să recunoști o problemă pe care ai putea să o ai de sănătate în privința asta”, mai spune Adina Manea, director Asociaţia "Tineri pentru tineri".

Cine se opune educației sexuale

18 asociaţiii se opun introducerii orelor de educaţie sexuală în şcoli. Majoritatea sunt asociaţii religioase

„A propune studierea unei materii cum este educația sexuală în fiecare an al procesului de învățământ este un lucru fără susținere logică. Pentru că nu trebuie să fim experți în sexologie, nu trebuie să fim experți în patologii sexuale ca să fim oameni normali. Temerea care se ascunde în spatele introducerii unei asemenea materii este următoarea. Ea poate deveni vehiculul unei educații de tip homosexual, de tip transexual, de tip transgender. Pentru că există presiuni deja indiscutabile pe care le fac anumite ONG-uri la Ministerul Educației pentru introducerea unei materii numite educație sexuală, nu educație pentru sănătatea adolescentului. Aceasta e o problemă pentru biserică. Pentru că biserica pledează pentru firesc și normal. Pledează pentru valorile familiei și nu pledează pentru experimente de natură sexuală. Altfel, aceste ore dacă sunt gândite cu un scop profund pozitiv, care are legătură cu firescul și cu viața fireasă a omului sunt desigur binevenite. Dar acordul părinților trebuie să existe”, susține Vasile Bănescu, purtător de cuvânt Biserica Ortodoxă Română.

Legea drepturilor copilului spune că părinţii au prioritate în a alege educaţia copiilor. Aceeaşi lege obligă însă autorităţile să deruleze, sistematic, în şcoli, programe de educaţie sexuală.

„Soluția care a fost găsită în Germania în anii 70 a fost ca Curtea Federală Germană să decidă că atât școala cât și părinții au drepturi asupra educației copiilor. Drepturile lor în educație sunt egale: dar că în același timp statul are obligativitatea să îi informeze pe copii cu referire la teme legate de educația sexuală. Prin urmare în practică ce se întâmplă este că părinții sunt informați despre conținutul orelor de educație sexuală dar nu au dreptul să își retragă copii de la orele de educație sexuală”, spune Adriana Radu, fondatoare "Sexul vs Barza".

Educația sexuală și pentru sănătate este obligatorie în 20 dintre cele 28 de state membre UE.

Arhiva emisiunii Plan Detaliu poate fi găsită aici.