Descinderile Antifraudă ANAF la Rise Project mizează pe efectul sancționării NN Group. Lovitură aplicată scurt, violent și neopinat, care să nu lase loc dezmeticelii imediate, dar care arată forța și imprevizibilul celui aflat la butoane.

Dacă în ceea ce privește NN Group (care și-a avertizat clienții într-un newsletter despre riscul de a rămâne fără bani la Pilonul II) am asistat la demiterea CEO Pensii în văzul lumii, necontestarea unei amenzi istorice și reducerea la tăcere totală a celorlalți jucători din piață, în cazul Rise Project - care anunțase publicarea unei anchete de proporții - cei care au comandat verificările speră să obțină consecințe imediate, dar și pe termen mediu și lung.

Puterea exemplului - uite ce i s-a întâmplat lui cutare - ar trebui să-i facă pe șefii de redacții și patroni să se întoarcă la temeri, cenzuri și autocenzuri pe care nu le-au mai încercat de pe vremea lui Adrian Năstase. Pedepsirea multinaționalei NN Group a funcționat. Iată, la ungerea cabinetului Tănase s-a discutat clar, explicit, despre desființarea Pilonului II Pensii, fraze enunțate cu subiect și predicat de noul ministru de la Finanțe, atât în timpul audierilor din Parlament, cât și în fața presei. Piața a reacționat spre deloc, deși lucrurile sunt evidente - în coaliția de guvernare s-a vorbit și s-a plănuit această măsură. Având pe umeri promisiuni fără acoperire din campania electorală, a creșterilor de salarii și pensii apăsătoare, PSD se uită la sumele foarte mari acumulate de administratorii pensiilor private, ca la un borcan de miere.

Postarea celor de la Rise Project despre descinderea ANAF în ziua în care jurnaliștii anunțau publicarea unui dosar despre una dintre cele mai obscure afaceri din România - Tel Drum - s-a viralizat. E știut, societatea gravitează în jurul intereselor lui Liviu Dragnea. Pentru moment, nimeni nu a fost intimidat, ba din contra, ancheta a fost cu atât mai așteptată și urmărită de toată presa și de public.

Așa cum ne-a obișnuit, liderul Liviu Dragnea aplică aceeași strategie - el nu știe, nu cunoaște, este indignat, dar acționează prin intermediar și prin apropiații săi. Liviu Dragnea nu face niciodată nimic. Este exact aceeași tactică exersată fără oboseală - distanțare publică în vorbe pe canalele media prietene, zâmbete cu subînțeles, indignare publică, iar prin spate acte de tip mafiot, prin interpus. Cum menționam și cu alte ocazii, atunci când președintele PSD spune NU, de fapt înseamnă DA și invers. S-a văzut la emiterea OUG 13, când el nici măcar nu se afla în țară, dar acționa pentru el ministrul Iordache. S-a probat când a avut o ieșire violentă negând desființarea Pilonului II de Pensii, subiect care a fost reluat de actualul Ministru de Finanțe. S-a văzut când numărul 1 din PSD pretindea că se opune unor contramanifestații, dar își punea colegii să-i organizeze pe protestatari la poarta Cotroceniului. S-a observat limpede ca lumina zilei ultima dată când spunea mințind fără să clipească faptul că nu vrea să schimbe miniștri și nici pe premierul Grindeanu, dar a făcut exact invers, picându-și guvernul prin moțiune.

Având în vedere experiența anterioară, există o probabilitate mare ca acest control să fi fost comandat de însuși Liviu Dragnea. Cu cât este el mai indignat și mai vehement în negare, cu atât crește posibilitatea ca el să fie cel din umbră.

ANAF iese cu precizări: Din primele informații puse la dispoziție de conducerea DGAF rezultă că inspecția desfășurată la sediul Rise Project a avut loc în urma unei analize de risc efectuată de către DGAF. Această analiză de risc a fost făcută ca urmare a unei sesizări depuse la sediul DGAF București.

Cu alte cuvinte, instituția încearcă să îmbrace în haine de aparentă legalitate un control coincidență la o entitate de presă care a îndrăznit să publice anchete despre șeful suprem.

ANAF a fost ținta mai multor critici legate de capacitatea tot mai scăzută de a colecta taxele și impozitele, cu un indicator extrem de grav - TVA mai mic în condițiile în care economia crește, iar consumul a explodat. E de prisos să vorbim despre zonele de risc și găurile negre făcute de decenii de marii evazioniști, de la traficanții mari de țigări, până la importatorii de fructe și legume și marii autori ai tunurilor cu rambursări de TVA. Este suficient ca șefii ANAF să numere mașinile SUV cu valori de peste 60.000-70.000 de euro care au invadat străzile României ca să-și dea seama că undeva le scapă ceva în materie de colectare. Nu e puțin lucru să faci un business care să-ți permită cumpărarea și întreținerea unui autovehicul de lux. Însă atâta vreme cât această instituție va fi condusă de indivizi puși politic să servească interesele șefilor de partid, atacați vor fi numai cei mici care nu se pot apăra, iar evazioniștii mari vor prospera, în schimbul cotizațiilor la partide. De remarcat, de asemenea, că la ANAF, vicepreședintele este un anume domn Tunaru Florin, trezorier PSD Teleorman și asociat al lui Liviu Dragnea.

În ceea ce privește demersul celor de la Rise Project- blindat cu documente cu număr de înregistrare, raport recunoscut de câțiva șefi de instituții de la acea vreme - acesta se constituie într-un dosar care trebuie investigat de urgență de toate instituțiile de stat. Vom vedea în zilele care urmează dacă DNA, DIICOT, ANAF vor anunța deschiderea unor anchete. Așa cum era de așteptat, DGIP (aflat de curând sub controlul mâinii drepte a lui Liviu Dragnea, ministrul MAI Carmen Dan) neagă veridicitatea documentului și își afirmă echidistanța politică (un demers care stârnește dacă nu hohote de râs, măcar zâmbete amare, știut fiind faptul că acest serviciu a fost tot timpul în slujba celor de la putere). Dacă tactica aplicată de PSD și ALDE rămâne aceeași cu care ne-au învățat până acum, vor acoperi mediatic scandalul și vor continua controalele intimidante la Rise Project, dar și la entitățile de presă neprietene, ca să arate că nu se joacă. Este posibil ca tot zilele acestea, prin canalele media apropiate, să inventeze forțe străine, obscure, soroși, sponsori, dușmani care vor să pună în pericol guvernarea lui Liviu Dragnea pentru a sabota creșterea de pensii și salarii.

Câteva întrebări pentru actorii acestei tentative de reducere la tăcere a unei instituții de presă în văzul lumii:

1. Care este procedura și cum se determină gradul de risc al unei entități, dacă Rise Project a fost considerată demnă de un control inopinat al Antifraudei?

2. Cine i-a trimis pe domnii inspectori, cine le-a dat ordinul, cine l-a semnat, care erau suspiciunile asupra mecanismului de fraudă fiscală a entității Rise Project?

3. La cât este estimată această fraudă, încât merită alocarea unor resurse importante, de la inspectori care ies pe teren, până la unii care efectuează analize interne de risc?

4. De câte ori a supus același ANAF unei analize interne de risc societatea Tel Drum?

5. De câte ori a fost verificată Tel Drum de către autoritățile fiscale, când și care au fost concluziile verificărilor, dacă acestea au avut loc?

6. De ce nicio instituție a statului nu a anchetat societatea Tel Drum în ultimele decenii, deși se vede cu ochiul liber că acolo sunt probleme mari?

7. Fostul ministru al Internelor, Traian Igaș, a declarat joi seară că nu a văzut ancheta Rise, dar că despre Tel Drum și Dragnea știe toată lumea. Dacă știe, de ce nimeni nu a făcut nimic?

8. Câte societăți cu acțiuni la purtător există în România? Care este regimul lor fiscal, cât de des sunt verificate? Fostul consilier al lui Adrian Năstase, Alin Teodorescu, a spus că prin aceste societăți se scurge 1% din PIB.

9. Există vreo analiză de risc făcută de Antifrauda ANAF cu privire la riscul de evaziune al societăților cu acțiuni la purtător? Dacă da, să-l facă public.

E de prisos să menționăm că ANAF are - prin legea de funcționare - rolul de a verifica orice entitate juridică care activează în România. Nu dreptul inspectorilor de a face controale este pus sub semnul întrebării, ci aceste coincidențe stranii prin care angajați plătiți din fonduri publice, din taxe și impozite, lovesc în unii, în timp ce îi protejează pe alții.

O ultimă observație legată de Tel Drum. Ca și în cazul Elenei Udrea și al șpăgilor primite prin intermediul instituțiilor statului, dar și al lui Sebastian Ghiță și al afacerilor sale din bani publici, dosarul Tel Drum atinge cancerul societății românești postdecembrie: finanțarea partidelor politice, organizarea lor pe strategii mafiote, accesul - prin intermediul alegerilor și deci prin puterea obținută în urma votului legitim - unor găști private la toate resursele statului. Acestea sunt marile dosare pe care Direcția Națională Anticoruție și Parchetul General ar trebui să le investigheze.