Alina-Mungiu-Pippidi_nasultv

Alina Mungiu Pippidi este președintele Societății Academice din România (SAR).

Publicitate

O coaliție formată dintrei ONG-uri a lansat o inițiativă de transparentizare a instituțiilor de presă, cu scopul creșterii încrederii publicului în mass-media. Coaliția pentru o presă curată cere instituțiilor de presă să publice pe site-urile lor acționarii companiilor, sursele de finanțare, clienții de publicitate și datoriile istorile la bugetul de stat.

Inițiativa este Primul pas spre o presă curată și este susținută de Societatea Academică din România, Centrul pentru Jurnalism Independent și ActiveWatch - Agenția de Monitorizare a Presei.

Coaliția propune publicarea voluntară pe site-ul fiecărei instituții a unor „informații minimale”:

Structura proprietății organului media

Lista tuturor clienților de publicitate care contribuie cu peste 10% din bugetul publicației (a primilor 20 de clienți în ordinea dimensiunii)

Balanța pe anul precedent cu cifra agregată a veniturilor/cheltuielilor.

Datoriile istorice la bugetul de stat.

Persoana sau firma din cadrul publicației/trustului căreia i se poate adresa cineva care se consideră lezat, ca treaptă de mediere înainte de a se adresa CNA sau instanței civile, cu date complete de contact.

La conferința care a anunțat lansarea acestui demers au participat, în prezidiu, Alina Mungiu Pippidi, preşedintele SAR, Ioana Avadani, director Centrul pentru Jurnalism Independent, și Liana Ganea, coordonatoarea programului FreeEx, ActiveWatch. Iar invitați au fost Cătălin Tolontan, Moise Guran, Petrișor Obae (editor paginademedia.ro), Liviu Mihaiu, Simona Ionescu (redactor-șef Evenimentul zilei), Mircea Marian (senior editor Evenimentul zilei).

Alina Mungiu Pippidi

Obiectivele acestui demers nu pot fi decât limitate. Mai bine mai modest începi de undeva decât să-ți propui să reformezi toată presa. Consider că un public suveran trebuie să știe cine plătește conținutul presei.

Trebuie să înțelegeți că oamenii caută un anumit conținut și aceste articole apărute la noi oamenii sunt spălați pe creier de televiziune nu sunt chiar așa. Oamenii întâi își formează o părere care e strict bazată pe interesele lor, după care încep să caute justificări, și caută la cine se plasează pe o poziție apropiată lor. Deci nu vă imaginați dacă realitatea și televiziunea spun lucruri contrarii, oamenii vor crede televiziunea. Nu este așa. Tot ce vrem este ca publicul să știe cine plătește conținutul mass-media și apoi pot forma o opinie avizată.

Primele propuneri, cele mai simple, clare și ușor de realizat după părerea mea sunt cele privitoare la transparență. Practic vrem să știm structura proprietății organului media. Ce vrem noi este ca ele să fie postate accesibil pe site-ul care identifică organul media respectiv. De asemenea vrem lista tuturor clienților de publicitari care contribuie la cel puțin 10% din publicitate, balanța pe anul precedent și datoriile istorice la bugetul de stat.

Ioana Avădani a vorbit de o altă propunere, „avocatul publicului”:

„Această denumire poate suna puțin straniu. Este ombudsmanul de redație, care servește ca avocat al publicului în care acesta poate semnala poate comunica concluziile sale către redacție sau către public. Există modelul ombudsman-ului este destul de popular în lume. New York Times l-a adoptat după scandalul de acum câțiva ani când s-a dovedit că mare parte din poveștile de succes erau invenții.„

„Ombudsman-ul acționează numai în zona de știri și actualitate, el nu este un arbitru al eleganței. El analizează dacă există greșeli sistematice care se cer eliminate.”

„Există muguri ale acestei funcții în instituțiile publice de radio și televiziune. Ele trebuie doar readuse la viață. Această pers acționează mereu postfactum. Nu este un consiliu etic, este persoana care reprezintă interesul publicului. Aspectul pe care îl văd cel mai problematic este modul în care redacțiile vor accepta critici din partea unei persoane pe care o plătesc.”

Alina Mungiu Pippidi a precizat că a trimis 100 de scrisori către directorii publicațiilor reprezentate în Trafic.ro, invitându-i să se alăture demersului: „Vom publica pe România curată lista celor care se alătură demersului. Rugăm pe toată lumea să publice lucrurile astea. Trimitem un reminder la 30 de zile la cei de la care nu am auzit nimic, iar la 60 de zile vom publica lista întreagă a celor care refuză să vorbească”, a mai precizat Mungiu Pippidi.

Cum au comentat jurnaliștii inițiativa:

Moise Guran –

„Mie mi se pare puțin. E un început, categoric. Eu am pe site relcamele celor care mă finanțează, așa că trebuie doar să spun ce procente sunt. Mi se pare puțin și asta pentru că interesul politic și comercial poate fi disimulat în tot felul de contracte. Nu mai vorbesc de războaie comerciale care se poartă direct prin ecranul televizorului. Susțin această inițiativă, dar să o privim ca pe un simplu pas.”

„Hai să ne strângem cu toții, să fim incisivi, să arătăm cu degetul. E absurd să crezi că vom putea fi cu toții un front. E un lucru important pentru profesia noastră să stabilim niște standarde.”

Cătălin Tolontan –

„Noi, la Gazeta Sporturilor, spunem da din toată inima propunerii și spunem un nu sângeros idei că oricare dintre informațiile pe care le vom furniza noi și colegii din presă, care spun și ei da, vor arăta cine plătește pentru conținut. Niciuna dintre informațiile pe care le vom furniza nu arată cine plătește pentru conținut. Dincolo de nuanța asta pe care o dorim clarificată, dar depinde de fiecare cum privește lucrurile, suntem absolut de acord și pentru că nimic din ceea ce vom difuza nu este purtător de secret comercial.”

Liviu Mihaiu –

Mă bucur că noi avem recurent discuția asta în ultimii 15 – 20 de ani., adică mă simt ca în anii 90. Ce ați propus voi din punctul meu de vedere e o naivitate de anii 90. Ați zgâriat puțin la suprafață chestiunea. Sunteți trei organizații cu experiență, independente, și în jurul vostru se poate constitui o entitate, care să aibă această menire de a organiza sindicatele. Una din marea problemă a fost că sindicatele au fost omorâte sau s-au sinucis.

Sindicatele noastre din presă nu există. Fără sindicate nu există presă independentă. O altă cauză este cea economică. Nu poți să vrei o presă liberă când jumătate din aceasta este subvenționată.

Noi trebuie să facem un club al jurnaliștilor independenți. Ca să-i ajutăm pe ceilalți să treacă și ei de partea noastră.

Petrișor Obae, editor Paginademedia.ro:

„Cred că trebuie pregătit un al doilea pas – un fel de declarație de interese. Acei patroni, ce alte afaceri au, dacă este într-un partid politic, dacă finanțează sau nu un partid politic. Aceste declarații ar fi cheia pentru care noi am descifra niște mesaje din media. Aceasta este cheia, declarația de interese. Ce alte afaceri au, ce implicații politice are fiecare”.

Simona Ionescu, Evenimentul zilei

„Suntem întru totul de acord și eu și Evenimentul zilei cu publicarea datelor. Aș vrea să ating niște probleme pe care le-am auzit spuse aici. Nu o să putem niciodată să convingem un patron să angajeze un avocat al publicului în defavoarea avocatului, a șefului de secție , a redactorului-șef adjunct. Din punctul meu de vedere funcția aceasta e ușor inutilă. E greu să convingi un patron să creeze buget pentru un astfel de post.”

„Despre sindicate: Eu am lucrat în marile trusturi de presă. În nicio redacție nu se acceptă sindicat. Era din start interzisă discuția. ”

Iulia Bunea

iulia.buneapaginademedia.ro