Jucăm cu toții, de luni bune, într-o farsă monumentală, pusă la cale de un grup infracțional caracteristic, care ne prostește pe față, aruncând false teme cu iz tehnic pe post de os de ronțăit în piața publică. Dizertații demne de cursuri universitare la ASE ori la Facutatea de Drept se revarsă peste noi din televizoare, ziare, forumuri ori dezbateri publice. Oameni cu evidentă pregătire tehnică și cu ținută impecabilă desființează, pe puncte, inepțiile din proiectele de legi fiscale ori juridice. Am devenit vrând-nevrând cu toții experți contabili și experți în drept constituțional, uitându-ne meseria, familia, prietenii și tot ce ne e drag în viața de zi cu zi. Suntem însă obligați să constatăm că rezultatele gesticulațiilor noastre sunt nule și fără obiect, o risipă fenomenală de energie și inteligență aruncate în vânt. În nici o țara democratică din lumea civilizată nu se trăiește așa. Nici americanii, nici francezii, nici nemții, nici italienii nu se trezesc cu noaptea în cap să își citească Constituția și să dezbată subtilitățile jocului între puterile dintr-un stat înainte de a-și bea cafeaua și a pleca la munca. Nici o țara din Uniunea Europeana nu trăiește în febra în care o duce România, din 2012 încoace. Suntem într-o isterie generalizată, un teatru al absurdului. Bunul simț ar trebui să ne îndemne să ne oprim din cursa contraproductivă a argumentelor tehnice, să tragem aer în piept și să vedem ce e cu adevarat de făcut?

Pentru o dezbatere contradictorie care să ne dirijeze spre un compromis acceptabil pentru toate părtile (căci așa-i cu nenorocita asta de democrație) e nevoie de un gram de bună credintă în ambele tabere. Ați avut la un moment dat impresia că inițiatorii ultimelor proiecte de legi ar dori cu bună credință, amelioareara sistemului fiscal sau juridic?! Ați crezut o clipă măcar că suntem într-o dezbatere stânga-dreapta într-un cadru democratic normal, cu proceduri limpezi? Urmăriti-le agenda (noaptea ca hoții ori în prag de sărbători când țara e la cârnați), ascultați-le tehnica argumentelor (jumatăți de adevar, cifre scoase din context, minciuni pe față, bâlbe, amendamente de sertar, alba-neagra), studiați-le mimica fețelor si gesturile, priviți-i atent în ochi când dau interviuri și veți avea confirmarea a ceea ce conștiința vă va fi spus deja fiecaruia: îsi bat joc de noi, ne prostesc și ne râd în fața. Cu cât înainteaza mai voios spre țintă, cu atât le cresc aroganța și agresivitatea, trimițându-ne la citit mai bine proiectele de lege ori la respectarea mandatului poporului.

Așadar, să oprim, pentru numele lui Dumnezeu, dezbaterea!

Minima igienă morală ne îndeamnă să nu mai dialogăm cu borfașii de rea credință. Le facem jocul și primim la schimb doar rânjete autosuficiente. Exercițiul democratic în Romania ajunge astfel la limită. Un grup infracțional s-a așezat în vârful puterii legislative și (parțial) al celei executive încercând într-o luptă finală să își asigure controlul total al Statului, folosind instrumentele democrației. Mandatul legitm al poporului e un argument irefutabil atâta timp cât rămân în jocul democratic, cât timp nu dau foc la casa comuna. Or atentatul la puterea judecătorească ce se petrece sub ochii nostri nu mai poate fi acoperit de mandatul poporului. El este profund anti-democratic în insăși esența lui. Dezbaterile au sens atâta timp cât toți membrii respectă regulile jocului. Când se sare calul democrației, nu mai dezbatem. Combatem! O putere legislativă nu e instalată pentru 4 ani și gata, poate face ce vrea. Ea trebuie să dialogheze pe bune cu toți cei care i se opun. La noi dialogul se reduce la: voi sunteți statul paralel iar noi facem ce vrea mușchiul coaliției legitime. Există un proces standard de fabricat legi, patentat în toate țările normale la cap. Urmăriți cum îl nesocotesc la fiecare pas!

Formele procedurale de opoziție (moțiuni, avize negative, comisii de specialitate, întoarceri de legi, referendumuri etc.) functionează exclusiv în cadrul democratic de control reciproc al puterilor, ele nu sunt concepute pentru a crea blocaj perpetuu. În consecintă, ele sunt nule și total ineficiente în cazul de fața, în care un grup infracțional a confiscat puterea legislativă și a plasat-o în afara regulilor democratice. Ele contribuie din păcate la perdeaua de fum și la simulacrul de dezbatere democratică în care ne scăldăm. Salvarea nu vine nici de la opoziție, nici de la grupurile de experți, nici de la Președinte și, foarte puțin probabil, din exterior.

Odată înlăturată iluzia dezbaterii tehnice și epuizate toate formele procedurale de opoziție ajungem la adevărul gol-goluț al sărbătorilor de iarnă în strada și la testul suprem pentru democrația din România: oamenii de bună credintă din țara asta au de dus o luptă directă cu un grup infractional care a acaparat puterea.

Opriți dezbaterile sterile. Infractorii trebuie combătuți, altfel ne încalecă pentru ani buni…