Institutul Clinic de Urologie şi Transplant Renal din Cluj (ICUTR) este într-o situaţia financiară dificilă, având datorii de circa o jumătate de milion de euro către furnizori. Deputatul clujean Emanuel Ungureanu a cerut, la începutul lunii martie, ministrului Sănătăţii „verificarea relaţiilor contractuale dintre ICUTR şi Clinica Lukmed cu scopul de a vedea dacă unitatea medicală de stat nu a fost <căpuşată> de clinica privată administrată de fiul profesorului Lucan care este şi angajat al ICUTR Cluj-Napoca”.



Potrivit deputatului, în ultimii şapte ani a existat o practică la nivelul ICUTR prin care „pacienţi cu diferite afecţiuni urologice, care se adresau cu bilet de trimitere acestei instituţii de stat, erau direcţionaţi de către angajaţi către Clinica Lukmed, deţinută de familia Lucan.”





Medicul Mihai Lucan a fost până în 2007 şeful ICUTR, apoi şeful Departamentului Transplant Renal din Institut, iar de la finalul anului trecut este coordonator al activităţii de transplant din Institut. În cadrul ICUTR, el a realizat mii de transplanturi de rinichi, unele dintre ele premiere naţionale şi internaţionale, altele, precum transplanul lui Alexadru Arşinel în 2013, au devenit scandaluri naţionale. Lucan îşi împarte activitatea între Institut şi clinica privată pe care o deţine.

"Foarte multe voci din interiorul ICUTR reclamă faptul că Departamentul ESWL din cadrul institutului a fost desfiinţat intenţionat pentru ca pacienţii asiguraţi, care caută vindecare în această instituţie, să poată fi trimişi pentru tratament la clinica privată a profesorului Lucan de unde, în aceeaşi zi, după efectuarea plăţii, erau transferaţi înapoi în ICUTR pentru a primi îngrijiri medicale” "Foarte multe voci din interiorul ICUTR reclamă faptul că Departamentul ESWL din cadrul institutului a fost desfiinţat intenţionat pentru ca pacienţii asiguraţi, care caută vindecare în această instituţie, să poată fi trimişi pentru tratament la clinica privată a profesorului Lucan de unde, în aceeaşi zi, după efectuarea plăţii, erau transferaţi înapoi în ICUTR pentru a primi îngrijiri medicale”

Emanuel Ungureanu, deputat USR de Cluj

Aparatul de spart pietre

Ungureanu a declarat pentru „Adevărul” că unul dintre motivele situaţiei finaciare dezastruoase a ICUTR este lăsarea intenţionată în paragină a laboratorului ESWL dotat cu un litotriptor – un aparat care sparge calculii renali (pietrele la rinichi-nr) cu ajutorul ultrasunetelor. Medicul Mihai Lucan a declarat pentru „Adevărul” că „exista de la înfiintarea (a ICUTR-nr) un laborator ESWL, dotat în anul 2001 cu un litotriptor, repartizat de către Ministerul Sănătăţii fără contract de service şi întreţinere. Acest litotriptor este acum defect ca urmare a utilizării intensive. Datorită costurilor mari ale reparaţei acestuia şi a faptului ca acesta este uzat moral, din anul 2008 nu a mai putut fi utilizat”.





Actualul manager al ICUTR, Silviu Moga, care este în funcţie de la începutul anului, a declarat pentru „Adevărul” că din planul lui de redresare financiară a Institutului face parte şi solicitarea de fonduri de la Minister pentru achiziţionarea unui nou litotriptor. De ce? „Litiaza renală (pietre la rinichi-nr) este o afecţiune frecventă la pacienţii care vin la Institut. Sunt două metode de tratament: chirurgia deschisă şi ESWL. Nu poţi să-i propui pacientului doar chirurgie deschisă, asta trebuie să fie ultima opţiune. Din păcate asta a rămas singura opţiune la ICUTR şi eventual laparoscopia, care este tot o operaţie, dar care nu implică tăietură”, a explicat acesta.

„Litiaza renală (pietre la rinichi-nr) este o afecţiune frecventă la pacienţii care vin la Institut. Sunt două metode de tratament: chirurgia deschisă şi ESWL. Nu poţi să-i propui pacientului doar chirurgie deschisă, asta trebuie să fie ultima opţiune. Din păcate asta a rămas singura opţiune la ICUTR”, spune Silviu Moga, manager ICUTR

Imagini de la ICUTR. FOTO: ICUTR

Institut de renume internaţional fără dotări de bază

În România există două centre de stat unde se efectuează transplanturi de rinichi: la Institutul din Cluj şi cel de la Fundeni. Mihai Lucan a realizat la ICUTR: primul transplant combinat de rinichi-pancreas din România (iulie 2004); primul transplant renal din Europa la copii; prima recoltare renală laparoscopică asistată robotic, în sistem de telemedicină (mai 2003) - premieră mondială; prima operaţie laparoscopică, cu ajutorul unui robot Da Vinci din Europa de Est (2009).



Cu toate acestea, la ICUTR din 2008 nu mai funcţionează aparatul de spart pietrele la rinichi, care costă conform unui portal de specialitate între câteva mii de euro şi sute de mii de euro. În 2012, când Institutul de la Fundeni achiziţiona un litotriptor de ultimă generaţie, dr. Rucsandra Manu, medic primar chirurgie urologică susţinea: „tratamentul modern minim invaziv, fără operaţie, al litiazei urinare prin litotripsie extracorporeală cu unde de şoc (ESWL) reprezintă una din priorităţile Institutului”.





L-am întrebat pe actualul manager al Institutului, Silviu Moga, de ce crede că timp de 9 ani nu s-a rezolvat problema litotriptorului. „Ca manager trebuie să te zbaţi. Probabil că fostul manager s-a gândit că un astfel de aparat funcţionează la privat, deci există alterantivă şi... Noi vrem să ne recâştigăm pacienţii şi să le oferim servicii de calitate şi complete. Nu vreau să le mai zicem: <<nu am aici, mergeţi în altă parte>>”.

„La privat” înseamnă clinica Lukmed, care la finalul anului 2007, cu câteva luni înainte să se strice litotriptorul de la Institut, îşi inaugura spitalul privat de pe strada Republicii, una dintre cele mai scumpe din oraş. Aici pacienţii sunt aşteptaţi şi astăzi cu un litotriptor de ultimă generaţie. Atât Mihai Lucan, cât şi fiul său Ciprian Lucan activează aici şi în cadrul ICUTR.

Celălalt medic mi-a spus că se poate face intervenţia la clinica privată şi costă vreo 500 de euro, asta pentru că la Institut nu au aparatura necesară. Eu am refuzat intervenţia, am cerut să mi se dea tratament medicamentos şi aşa am rămas. Acum sunt bine”

Maria Maxim, pacientă





„Pacientul a beneficiat de tratament adecvat, în timp util şi cu rezultat bun”

„Am făcut piatră la rinichi şi am ajuns, prima dată la Urgenţă.Şi de acolo m-au trimis la Institutu. Mi-au dat tratament şi au spus să mă întorc peste câteva zile. M-am întors şi mi-au spus să stau la ecografie. Am stat trei ore şi după ce mi-a făcut-o. Am mai stat apoi o oră şi ceva să vină un medic să-mi spună rezultatele”, povesteşte Maria Maxim, o pacientă care a ajuns la ICUTR la începutul anului. După toată această procedură a fost consultată de medicul Mihai Lucan.



„Mi-a pus tot felul de întrebări care mi s-au părut ciudate. Că unde lucrez şi treburi de astea. Apoi mi-a zis să nu-mi fac griji că o să-mi scoată piatra, că am o piatră aşa de mare că o să am nişte dureri de o să-mi iasă ochii din cap”, povesteşte femeia. Coordonatorul activităţii de transplant a Institutului a trimis apoi un alt medic, care a vorbit cu Maria: „Nu înţeleg de ce a trimis alt doctor, şi nu mi-a zis el (Lucan-nr) ce să fac. Celălalt medic mi-a spus că se poate face intervenţia la clinica privată şi costă vreo 500 de euro, asta pentru că la Institut nu au aparatura necesară. Eu am refuzat intervenţia, am cerut să mi se dea tratament medicamentos şi aşa am rămas. Acum sunt bine”, spune fosta pacientă.



Un alt pacient, un tânăr de 30 de ani, care a dorit să rămână anonim, a fost operat în 2010 de chist testicular cu varicocel la clinica Lukmed. „După ce am fost consultat de medicul Mihai Lucan la clinica privată mi s-a stabilit data operaţiei şi tariful – 1.000 de euro. Nu era trecut nicăieri tariful. Ştiu că m-a întrebat domnul doctor de două ori cu ce mă ocup. În ziua în care am fost programat, am ajuns cu bagaje la clinică. Am mai fost o dată întrebat cu ce mă ocup. Am spus că sunt programator şi am o firmă de soft. Atunci, tariful a crescut de la 1.000, la 1.500 de euro, bani în care era inclusă operaţia şi spitalizarea”, spune Mihai.



După operaţie, el s-a trezit într-o salvare şi apoi a fost internat la Institutul de Urologie. „Nu mi-a zis că mă duce la spital. Eu am plătit şi spitalizarea la clinica privată. Am stat noaptea respectivă şi a doua zi am fost externat. Iniţial am fost băgat într-un salon de două persoane, apoi într-unul de patru persoane. Asistentele se purtau mai frumos cu mine decât cu ceilalţi pacienţi, probabil cei operaţi la clinică au tratament preferenţial”, a spus fostul pacient.



Un alt pacient care a dorit să rămână anonim, un clujean de 65 de ani, a ajuns în luna mai 2006 la ICUTR din Cluj. Medicul Mihai Lucan, care era atunci şeful Institutului, i-a recomandat o ureteroscopie (explorare endoscopică a uretrei-nr) la cabinetul privat al său „din lipsa instrumentelor şi a aparaturii necesare”. La data aceea, Mihai Lucan nu avea clinica de pe strada Republicii, ci un cabinet pe strada Moţilor.



„Mare mi-a fost mirarea când după achitarea sumei integrale pretinse la Clinica Lukmed (350 de euro), manopera de ureteroscopie mi-a fost efectuată chiar în cadrul ICUTR, unde am văzut că există dotări de mare performanţă”, spune pacientul. Petiţia trimisă de acesta la Ministerul Sănătăţii a primit următorul răspuns adresat de directorul Direcţiei de Sănătate Publică Cluj, care susţine că „deoarece litotriptorul din clinică era defect, pacientului i s-a recomandat efectuarea acestei manevre într-un serviciu privat”. Concluzia Direcţiei de Sănătate: „pacientul a beneficiat de tratament adecvat, în timp util şi cu rezultat bun”.





Medicul MIhai Lucan îşi împarte activitatea între clinica privată şi Institut. Medicul

Operaţi la privat, îngrijiţi la stat





O altă situaţie privind relaţia dintre ICUTR şi Lukmed sunt pacienţii operaţi la clinica privată şi apoi transferaţi la Institut pentru îngrijirile post operatorii. Hosu Vlad a declarat pentru „Adevărul” că s-a dus la clinica privată pentru operaţie, dar apoi a fost internat timp de 3 săptămâni la ICUTR. „Nu m-am dus la Institut pentru că nu aveam încredere în condiţiile de acolo. După ce am fost operat la Lukmed au fost ceva complicaţii şi am fost nevoit să stau internat la Institut trei săptămâni”, a spus fostul pacient.





Managerul actual al Institutului susţine că s-a ajuns în situaţia în care la Institut sunt operaţi doar 50% dintre pacienţi, lucru care afectează finanţele spitalului.









De exemplu, arată managerul, „un adenom de prostată, dacă-l înjgrijeşti doar, din diverse motive, şi nu-l operezi, primeşti 0,2% dintr-o sumă. Dacă îi faci o manoperă, o operaţie, primeşti de 4 ori mai mult. Sigur că nu la toată patologia se respectă proporţia asta, dar este o diferenţă mare între a opera sau a nu opera. Sigur că nu toţi pacienţii care vin la Urologie sunt operaţi, dar acel procent trebuie să fie cât mai mic. Fiind clinică chirurgicală, normal ar fi ca circa 80% din cazuri să fie operate şi 20% cazuri neoperate, dar nu invers. Nu era chiar invers la Urologie, dar în unele situaţii rata de operaţii era chiar şi sub 50%. Asta se traduce în bani mai puţini de la bugetul CAS”, a explicat Moga. „Cea mai mare sumă din care este format bugetul ICUTR o reprezintă sumele obţinute de la Casa de Asigurări de Sănătate pentru pacienţii asiguraţi. Banii sunt plătiţi pentru prestări servicii. Se calculează un indicator pentru fiecare caz rezolvat. Dacă pacientul este doar îngrijit şi nu se face o manoperă, fie că e operaţie, fie ESWL, nu este considerat caz rezolvat. Institutul fiind clinică chirurgicală, cu cât creşte numărul de proceduri efectuate cresc indicatorii şi cresc sumele primite de la Casa de Asigurări de Sănătate”, explică Moga.De exemplu, arată managerul, „un adenom de prostată, dacă-l înjgrijeşti doar, din diverse motive, şi nu-l operezi, primeşti 0,2% dintr-o sumă. Dacă îi faci o manoperă, o operaţie, primeşti de 4 ori mai mult. Sigur că nu la toată patologia se respectă proporţia asta, dar este o diferenţă mare între a opera sau a nu opera. Sigur că nu toţi pacienţii care vin la Urologie sunt operaţi, dar acel procent trebuie să fie cât mai mic. Fiind clinică chirurgicală, normal ar fi ca circa 80% din cazuri să fie operate şi 20% cazuri neoperate, dar nu invers. Nu era chiar invers la Urologie, dar în unele situaţii rata de operaţii era chiar şi sub 50%. Asta se traduce în bani mai puţini de la bugetul CAS”, a explicat Moga.

Ce facem cu Institutul

Nou manager al ICUTR Silviu Moga a întocmit un plan de redresare care prevede rezilierea şi renegocierea unor contracte şi obţinerea unei finanţări mai bune de la Casa de Asigurări de Sănătate. Întrebat despre datoriile Institutului, Lucan a susţinut: „am arătat încă din anul 2012 că datoriile acumulate de Institut nu pot fi achitate din veniturile proprii insuficiente an de an. Mai mult, începând cu anul 2012 activitatea de transplant s-a dublat, iar programul naţional de transplant nu acoperă toate cheltuielile ocazionate cu realizarea transplantelor”.





Unul dintre aceste contractele reziliate de noul manager este şi cel cu Lukmed. Mihai Lucan a susţinut în replică „sumele încasate de Institut de la Lukmed au fost una din gurile de aer prin care institutul a supravieţuit până în prezent.” Însă în timp ce Institutul este în pragul falimentului cu datorii de 500.000 de euro, clinica Lukmed, conform datelor de pe portalul Ministrului de Finanţe, a avut în 2015 un profit de circa 475.000 de euro.

Ce spune Mihai Lucan

„Adevărul” a trimis un set de întrebări medicului Mihai Lucan legate de acuzaţiile ce-i sunt aduse şi de situaţia de la Institut.

1. Într-o interpelare făcută de deputatul Emanuel Ungureanu către ministrul Sănătăţii se cere „verificarea relaţiilor contractuale dintre ICUTR şi Clinica Lukmed cu scopul de a vedea dacă unitatea medicală de stat nu a fost <căpuşată> de clinica privată administrată de fiul profesorului Lucan care este şi angajat al ICUTR Cluj-Napoca”. În ce relaţii contractuale s-au aflat ICUTR şi clinica Lukmed? Au legătură aceste relaţii cu situaţia financiară a ICUTR? Are Lukmed datorii faţă de ICUTR?



ICUTR a fost furnizor de servicii medicale platite de catre clinica LUKMED la acelasi pret ca si casa nationala de asigurari de sanatate. In conditiile subfinantarii cronice a ICUTR, sumele incasate de la Lukmed au fost una din gurile de aer prin care institutul a supravietuit pana in prezent. Relatiile contractuale intre Lukmed si Institut NU AU NICI O LEGATURA CU SITUATIA FINANCIARA A ICUTR. La data prezentei toate serviciile prestate de către ICUTR catre LUKMED sunt achitate.

2. "Foarte multe voci din interiorul ICUTR reclamă faptul că Departamentul ESWL din cadrul institutului a fost desfiinţat intenţionat pentru ca pacienţii asiguraţi, care caută vindecare în această instituţie, să poată fi trimişi pentru tratament la clinica privată a profesorului Lucan de unde, în aceeaşi zi, după efectuarea plăţii, erau transferaţi înapoi în ICUTR pentru a primi îngrijiri medicale” – a declarat Ungureanu pentru ”Adevărul”. Cum comentaţi?

ICUTR nu a avut niciodata un departament ESWL, ca urmare nu s-a putut desfiinta un asemenea departament. Exista de la infiintare un laborator ESWL, dotat in anul 2001 cu un litotriptor, repartizat de catre Ministerul Sanatatii fara contract de service si intretinere. Acest litotriptor este acum defect ca urmare a utilizarii intensive. Datorita costurilor mari ale reparatiei acestuia si a faptului ca acesta este uzat moral, din anul 2008 nu a mai putut fi utilizat.

3. Deşi nu aveaţi funcţia oficială de director, eraţi perceput ca „şeful Institutului de Transplant Renal Cluj”, din ce cauză credeţi că s-a ajuns la datoriile acestea de o jumătate de milion de euro?

Nu cunosc de ce am fost prezentat de presa ca seful institutului, probabil datorita faptului ca institutul acesta a aparut la Cluj ca urmare a eforturilor mele personale pe o durata de peste 25 ani. Nu mai sunt directorul institutului din anul 2007. Nu inteleg in ce forma are legatura perceptia pozitiei mele cu datoriile institutului, insa am depus numeroase memorii, atat prin comitetul director al ICUTR cat si in nume propriu in care am aratat inca din anul 2012 ca datoriile acumulate de Institut nu pot fi achitate din veniturile proprii insuficiente an de an. Mai mult, incepand cu anul 2012 activitatea de transplant s-a dublat, iar programul national de transplant nu acopera toate cheltuielile ocazionate cu realizarea transplantelor. Aceasta situatie a incarcat cheltuielile generale ale Institutului, generand an de an noi datorii care nu pot fi achitate.

4. Este adevărat că aţi cerut Ministrului Sănătăţii desfinţarea ICUTR? Dacă da, de ce credeţi că ar fi necesară?



Nu, nu este adevarat. Dimpotriva, am cerut de nenumarate ori Ministrilor Sanatatii, inclusiv domnului Ministru Bodog sustinerea ICUTR in rezolvarea problemelor majore de finantare si organizare. Inclusiv in luna Ianuarie si Februarie I-am adresat memorii in care am solicitat modificarea normelor de realizare a programelor nationale de sanatate care genereaza in ICUTR pierderi lunare de 140 000 lei, aprobarea unui proiect de reparatii capitale si modernizare in valoare de 8 milioane de euro si acoperirea datoriilor acumulate de Institut de la nivelul Ministerului Sanatatii. Este pacat ca un Institut unic in Romania, cu premiere mondiale si nationale in domeniul urologiei si transplantului sa fie distrus prin neimplicarea Ministerului Sanatatii si a CNAS.

5. În calitate de şef de secţia al ICUTR, aţi recomandat pacienţilor ICUTR să se trateze la clinica Lukmed? Dacă da, care erau argumentele?



In calitate de sef de sectie nu am recomandat nici unui pacient un loc anume de tratament. In calitate de medic primar urolog am datoria sa le prezint tuturor pacientilor alternativele terapeutice cele mai eficiente si mai putin traumatice. O parte din pacientii care mi s-au adresat au ales in cunostinta de cauza sa se trateze in alte servicii medicale, inclusiv Lukmed. Aceasta alegere este dreptul fundamental al pacientului, in conformitate cu legea drepturilor pacientului.

6. Ce funcţie ocupaţi acum în cadrul ICUTR? Dar în cadrul Lukmed?



In cadrul institutului sunt medic primar urolog in sectia Urologie II – Transplant Renal si am fost numit de managerul interimar dr. Moga Silviu coordonatorul activitatii de transplant.

Citeşte şi