Foto: Alberto Groșescu/ Inquam Photos

Prin urmare,

Nu furtul conducătorilor defăimează România, ci cei care denunță în stradă că se fură.

Nu analfabetismul premierului și al miniștrilor defăimează România, ci cei care îi trimit la Abecedar.

Nu proasta creștere a bichineților defăimează România, ci cei care le înmânează sulul de hârtie igienică să se șteargă la gură.

Nu ticăloșia celor care îi lasă pe pacienți fără medicamente și fără servicii medicale de bază defăimează România, ci cei care au insolența să moară în spitale.

Nu pilele, nepotismul, amantlâcurile care au împânzit toate instituțiile de stat defăimează România, ci cei care se plâng că nu mai e loc în țara asta de secretare și șoferi de partid cocoțați în funcții de decizie.

Nu liota de doctori în științe făcuți pe ochi albaștri defăimează România, ci cei care reclamă plagiatele și impostura academică.

Nu armata de aplaudaci care l-a reconfirmat pe Suveran defăimează România, ci cei care avertizează că ne-am întors în iepoca de aur a național-ceaușismului.

Nu tovarășele motostivuitoare defăimează România, ci cei care râd de prostiile lor și le desenează mustăți în manualul de citire.

Nu Tovarășu în două urechi și o mustață cu care se deschid telejurnalele defăimează România, ci telespectatorii care urmăresc posturi imperialiste. Căci dacă șefa DNA a fost acuzată deja în raportul lui Tudorel Toader că a defăimat România din cauză că a dat interviuri la BBC și Euronews, e doar o chestiune de timp până când simplii cetățeni vor fi acuzați de defăimare dacă dau pe Netflix și pe HBO în loc să urmărească posturile conforme aprobate de Ministerul Adevărului.

Legea antidefăimare pe care o visează Liviu Dragnea este un atentat atât de grosolan la democrație și la libertatea de exprimare, încât cu siguranță va avea mare succes în România, țară care, la baza sa socială, n-a ieșit nici după 30 de ani de la Revoluție din totalitarismul comunist. Ceaușescu n-a murit, este Dragnea travestit. Succesul său și al Partidului - constă în cei 4000 de aplaudaci de la Congres și în milioanele de susținători din fața micilor ecrane. Aceștia au primit în dar libertatea în 1989, dar n-au avut ce face cu ea. Din contră, mulți au luat-o ca pe o insultă, ca pe o defăimare a țării. Fericirea lor rămâne suta de lei în plus aruncată de Suveran și băgarea minților în cap a celor care vorbesc de râu orânduirea.

Tinerii care au murit în 1989 ca proștii ne-au dat nouă, celorlați, libertatea de a-i spune prostului prost, boului bou și hoțului hoț. Legea antidefăimare ne va obliga să-i spunem prostului ministru, boului patriot și hoțului martir.