Într-o zi de mai din 2017, doi bărbați îmbrăcați la costum au intrat pe poarta primăriei din orașul Vânju Mare, din județul Mehedinți. Vorbeau în italiană și erau însoțiți de o avocată româncă. Femeia le-a tradus funcționarilor că domnii erau fermieri italieni, reprezentau trei firme din Ilfov și tocmai luaseră în arendă teren arabil pe raza orașului. Aveau nevoie de o adeverință pentru a depune cerere la Agenția pentru Plăți și Intervenție în Agricultură (APIA), instituție care împarte fermierilor fonduri de la Uniunea Europeană.

„Aici. Vedeți parcela asta? Nu s-a mai lucrat terenul ăsta de ani buni”, spune el și face un pas din drumul de câmp pe o bucată de pământ năpădită de iarbă și scaieți. Parcela asta de 6 500 de metri pătrați e o bucățică dintre cele 286 de hectare pe care grupul italienilor le-a luat în arendă în Vânju Mare.

E o zi prea caldă de început de aprilie 2019 și oficialul de la primăria din Vânju Mare care ne însoțește într-o plimbare pe câmpurile de lângă oraș răsfoiește niște hărți cadastrale. Ne cere să nu-i dezvăluim numele, nu știe pe cine ar putea avea italienii în spate și nu vrea probleme.

Și nu s-au oprit aici. În primăvara lui 2018, au făcut din nou turul primăriilor din Mehedinți și au cerut fonduri la APIA, pe aceeași suprafață, dar de data asta pentru cartofi timpurii în scopul industrializării. Vor să fenteze din nou statul și să ia subvenții pentru cartofi pe care nu i-au cultivat niciodată.

Italienii - reprezentanți ai firmelor SC Agricultura Renovat SRL, SC Văi Verzi SRL, SC Green Meadows SRL, SC Septel Farm SRL și SC Renașterea Acasă SRL - au luat în arendă, în total, 537 de hectare pe raza celor patru localități. Pe toată această suprafață, au declarat la APIA că au cultivat tomate pentru industrializare și au primit, în 2018, 3,9 milioane de lei, adică aproape 850 de mii de euro. Asta deși nu cultivaseră, pe suprafața cât șapte sute de terenuri de fotbal, nici măcar o roșie.

Documentele lor - inclusiv copii după acte de identitate, acte de înființare a firmelor, contracte de arendă - erau în regulă, așa că funcționarii au înscris terenurile în registrul agricol și le-au eliberat adeverința.

„Au declarat la APIA că au avut tomate pe toată suprafața, adică pe toate parcelele alea împrăștiate? E imposibil. Sută la sută, n-au avut!”, adaugă edilul.

Și aici terenul rețelei de firme cu asociați italieni e fragmentat în zeci de parcele, pe raza celor patru sate ale comunei.

„E o minciună. N-au cultivat ei atâtea hectare de tomate la noi, că am fi știut. Le-am dat adeverința, că aveau contract de arendă. E obligația celor de la APIA să-i controleze dacă există cultura respectivă pe teren”, spune din biroul lui primarul localității, Gelu Drinceanu.

„Doar ce au oamenii în grădina din curte. Iar italienii ăștia nu au niciun utilaj în zonă. Cum să cultivi sute de hectare de roșii pe sute de parcele, fără niciun utilaj?”, adaugă Mijaiche.

Pământul din zona asta de sud a Mehedințiului nu e potrivit pentru roșii sau cartofi, aici se cultivă cereale și vie. Așa că nu există niciun producător în zonă, nici de roșii, nici de cartofi.

La finalul anului, fermierii trebuie să declare la primărie ce culturi au avut. Dar, dacă nu o fac, nu pot fi trași la răspundere în vreun fel și nici nu este o piedică în obținerea adeverințelor, în anii următori.

„Noi n-am știut ce declară la APIA. Adeverința de la noi doar îi confirmă că are suprafața respectivă, în proprietate sau în arendă. La centru e problema! Cum să-ți declare unu’ la APIA cinci sute de hectare de roșii în curtea dumitale și să nu vezi? Eu, primărie, cum pot să-l împiedic? Are concesiune? Are contracte semnate, parafate? Atunci îi dau adeverința. La mine vin două mii de proprietari. Păi eu mă duc la fiecare să văd ce pune pe câmp?!”, spune viceprimarul orașului, Alexandru Mijaiche.

Dar de lucrul ăsta și-au dat seama angajații primăriei abia după ce italienii au primit în mod necuvenit fonduri europene. Adeverința-tip pe care primăriile o eliberează fermierilor nu cere menționarea culturii pentru care ei cer subvenție la APIA. Și primăriile nu au nicio obligație să verifice asta pe teren.

„O parcelă de trei sute de metri pătrați, alta de o mie și ceva, de opt sute. Nu au o suprafață comasată, terenul lor e foarte fragmentat, parcelele sunt la distanțe mari. E foarte dificil, aș spune imposibil, să cultivi roșii sau altceva pe sute de parcele. Practic, intenția lor a fost simplă: să vâneze fonduri. Nu au avut nici roșii, nici cartofi aici, niciodată”, spune funcționarul.

Dar hectarele luate în arendă de cele cinci firme nu sunt pe islazul comunei și nu sunt nici toate la un loc, ci împrăștiate în sute de parcele în câmpurile din jurul localității.

Imaginea din satelit a parcelelor, care se atașează cererii pe care fermierii o depun la APIA, localizează o parte din terenurile italienilor, în mod eronat, în mijlocul islazului comunal, spune funcționarul. De sus, pare un teren verde și, foarte important, compact.

La 30 de kilometri distanță, în comuna Corlățel, în registrul agricol de la primărie apare o suprafață de 34 de hectare arendată de grupul italienilor.

O filă pe care primarul o scoate dintr-un dosar, semnată, ștampilată și trimisă la APIA în vara anului trecut, nu lasă nicio urmă de îndoială: „Vă informăm că în anul 2017 SC Văi Verzi SRL nu a avut înființată cultura de tomate pe raza comunei Oprișor”.

„Nu există așa ceva. Ce dracu’? Noi avem cereale, vița de vie… N-avem nici tomate, nici cartofi”, spune oficialul.

„Da, au venit niște italieni, au cerut adeverință”, spune primarul Constantin Gîrleanu. Au primit-o, și în 2017, și în 2018, pentru un teren de 23 de hectare, dar nicio urmă de roșii sau de cartofi cultivați de ei.

„I s-a eliberat adeverință pentru APIA în anul 2017 și anul 2018 doar privitoare la suprafața deținută cu titlu de arendă pe raza comunei Corlățel și nu privitor la cultură, iar în registrul agricol acest fermier nu a declarat înființarea vreunei culturi”, transmit prin mail oficialii instituției.

Subsidiară a unei companii-mamut din Olanda, Kamparo deține sute de hectare în zonă, pe care le dă în arendă fermierilor. Tot de la ea au luat în arendă, răsfirate pe câmpurile din sudul Mehedințiului, și celelalte patru firme din rețeaua italienilor, pe o perioadă de cinci ani, la un preț de 120 de euro pe hectar pe an.

Societatea comercială Agricultura Renovat SRL îl are ca unic asociat pe Antonino Iraci Sareri, de 46 de ani, din orașul sicilian Catania, Italia. La sfârșitul lui februarie 2017, firma sa a luat în arendă 108 hectare în Vânju Mare de la compania Kamparo Investment West Part SRL, pe o perioadă de cinci ani, potrivit actelor depuse la primăria orașului mehedințean.

Dar cine sunt acești patroni de firme fără sediu, fără activitate și fără culturi în câmp, dar beneficiari de subvenții din bani europeni?

„La noi doar primesc corespondența, pe care o ridică un angajat, foarte rar. Nu au sediul, fizic, aici”, ne-a spus secretara companiei Reinvent Consulting, care oferă, contra cost, servicii de înființare firme, găzduire sediu social și mențiuni la Registrul Comerțului pentru sute de firme. Sunați de secretară, reprezentanții celor cinci firme nu au fost de găsit.

Am bătut la ușa clădirii de birouri de pe malul Dâmboviței și ne-au deschis reprezentanții unui serviciu juridic de găzduire de sedii sociale pentru societăți comerciale.

Toate cele cinci firme au avut sediul, până la sfârșitul lui 2017, la aceeași adresă din orașul Pantelimon, județul Ilfov. Astăzi, ele apar tot împreună, la o adresă de pe Splaiul Independenței.

Societatea comercială Văi Verzi SRL îl are ca asociat unic pe Agostino Antonino Marino, de 57 de ani, din comuna Tortorici, provincia Messina a regiunii Sicilia, Italia. Văi Verzi a luat în arendă, tot de la Kamparo, 77 de hectare în orașul Vânju Mare și 23 de hectare în comuna Oprișor. Pentru această suprafață, pe care a declarat-o la APIA cultivată cu roșii pentru procesare, a primit 160 de mii de euro.

În 2017, Agricultura Renovat a declarat la APIA București că a cultivat roșii pentru industrializare, cultură pentru care subvenția a fost de 1 420 de euro pe hectar. Pentru această măsură și pentru alte scheme de plată, statul român a virat în conturile firmei 170 de mii de euro, în 2018.

„Kamparo deține în proprietate teren agricol pe care îl arendează către diverși arendași, fermieri locali. Nu avem de unde să știm ce fac pe terenul respectiv”, a spus administratorul firmei, Greta Lupu.

Contactați de VICE România, reprezentanții companiei au spus că, între timp, contractele cu arendașii italieni au fost reziliate pentru că aceștia nu și-au îndeplinit obligațiile din contract.

Societatea comercială Renașterea Acasă SRL , care a luat în arendă 108 hectare în comuna Punghina, este deținută integral de Pippo Steccato Vattume, de 39 de ani. Născut în Gros-Umstadt, Germania, locuiește în prezent tot în Capizzi. Pentru culturile pe care le-a declarat la APIA, dar pe care nu le-a avut niciodată, a luat fonduri de 170 de mii de euro.

Un singur asociat are și SC Green Meadows SRL , în persoana lui Salvatore Fascetto, de 48 de ani, și el tot din provincia Messina, comuna Capizzi. Pentru terenul de o sută de hectare luat în concesiune în Vânju Mare, firma lui a primit subvenții de 158 de mii de euro. Tot fără să cultive vreo roșie.

Iar Antonino Iraci Sareri și Agostino Antonino Marino dețin fiecare câte jumătate din firma Pământul European SRL. Primul împarte frățește încă două firme - Flora și Fauna Europeană SRL și Agro-Alimentarul European SRL, cu Pippo Steccato Vattume. Toate cele trei firme au fost înființate în aceeași zi de 27 martie 2018 și toate au sediul social la aceeași adresă: Calea Moșilor 158. Aici funcționează însă o altă filială a aceleiași Reinvent Consulting, care găzduiește sedii sociale pentru firme. Nici aceste firme ale italienilor nu derulează vreo altă activitate în afară de primirea corespondenței.

De exemplu, niște firme, potrivit datelor de la Registrul Comerțului, care arată că rețeaua lor e mult mai extinsă.

În afară de aceeași localitate de reședință și, în cazul unora, de același oraș natal din Germania, cei cinci italieni mai au și alte lucruri în comun.

Septel Farm SRL îl are ca unic asociat pe Giuseppe Scinardo Tenghi, de 34 de ani, născut tot în Gros-Umstadt, Germania. E stabilit însă în aceeași Capizzi, comună cu 3000 de locuitori din provincia Messina, unde a fost consilier local până în 2013. Potrivit datelor furnizate de APIA, firma lui a primit 185 de mii de euro pentru cele 118 hectare declarate ca fiind cultivate cu roșii, dintre care 84 în Punghina și 34 în Corlățel.

Cu jumătate de an înainte să primească subvențiile de la statul român, în ianuarie 2018, Garda Financiară din Italia îi menționa pe Antonino Iraci Sareri, Salvatore Cammarata și Michele Cammarata într- un comunicat transmis presei din Italia referitor la o investigație privind suspiciuni de fraudă. Mai exact, ei și alte 42 persoane erau la acel moment anchetate pentru „accesare ilegală de fonduri comunitare, plătite prin intermediul Agenția de plăți pentru agricultură din Italia, prin declararea falsă că ar deține numeroase terenuri, în special în Sicilia, (...) pentru care au primit în mod nejustificat, din 2005 și până astăzi, contribuții comunitare care depășesc milioane de euro”.

Potrivit unui răspuns transmis de biroul de presă al APIA, aceste societăți comerciale nu au primit subvenții, cel puțin până la acest moment.

În dreptul firmelor, la persoane de contact apare un nume nou: Salvatore Cammarata. Deloc surprinzător, acesta deține alte două firme în București, cu sediul tot pe Calea Moșilor 158. Și ele au profil agricol și au fost înființate tot pe 27 martie 2018: Reinassence Agricolă SRL și Inovația Agricolă SRL. Administrator la cea de-a doua este Michele Cammarata. Și el, și Salvatore, sunt din Capizzi, Messina.

Pe lista celor anchetați în Italia este și numele Nadia Steccato Vattume, care are același nume de familie cu unul dintre asociații din firmele din România. În plus, după cum reiese din comunicatul autorităților italiene, este născută tot Germania, în Dieburg, oraș care se află la șapte kilometri de Gros-Umstadt, orașul natal al aceluiași Pippo Steccato Vattume.

Un fermier care aplică pentru subvenție are mai mulți pași de urmat. În primăvara anului în care vrea să cultive roșii pentru industrializare - din care se fac bulion, pastă de roșii și roșii în bulion - depune cerere unică la APIA. Apoi depune și adeverință de la primăria unde are terenul, document care dovedește că are suprafața respectivă în arendă sau în proprietate. Apoi, până în luna noiembrie a aceluiași an, trebuie să aducă și documentele prin care dovedește cultivarea și procesarea roșiilor, inclusiv un contract cu o fabrică, o factură de cumpărare a semințelor, care trebuie să fie zece la sută de proveniență autohtonă, precum și factura de la fabrica în care roșiile sale au devenit conserve. Odată ce aduce aceste dovezi, câteva luni mai târziu primește banii în cont.

Cea mai mare parte din subvențiile primite de rețeaua de firme a italienilor cu terenuri în Mehedinți le-a fost alocată prin schema de ajutor financiar numită „sprijin cuplat vegetal”. Uniunea Europeană îl dă pentru „sectoarele și producțiile considerate importante din motive economice, sociale și de mediu și sunt afectate de anumite dificultăți”. Mai exact, scopul sprijinului pentru tomate destinate industrializării este ca tu să poți cumpăra din supermarket bulion și alte conserve din roșii cultivate în România, nu din pastă importată din China . Ai de câștigat și tu, consumatorul, și fermierul.

Fermier: „Am spus că nu se poate. Noi, fermierii, ne cunoaștem între noi”

„Le-am înființat eu firmele, adică doar am depus cereri la Registrul Comerțului. Altceva nu știu, a fost singura dată când i-am întâlnit”, a spus el și a a susținut că nu știa nimic altceva despre activitatea acestora.

În datele firmelor de la Registrul Comerțului e trecut un număr de telefon la care răspunde Casteluzzo Giusseppa, consultant juridic din București.

„Eu nu sunt agricultor. Firmele lor erau noi, nu cunoșteau zona, și m-am dus cu ei să le arăt primăriile și le-am făcut traducerea. Ei se pregăteau să pună niște culturi, cred că ceva legume. Dar mai mult de atâta nu știu, totul depinde de ei. Și nu știu care au fost intențiile lor. Nu sunt clienții mei, nu sunt avocatul firmei”, a spus ea. Italienii au ajuns la avocată printr-un coleg de-al ei din Italia și, de atunci, nu a mai vorbit niciodată cu italienii, susține avocata din Timișoara.

Cea care i-a însoțit pe teren pe presupușii fermieri italieni în turul lor din 2017 pe la primării din Mehedinți este avocata Simona Chioreanu. Contactată de noi, a declarat că nu a fost mai mult decât un intermediar între italieni și autoritățile locale:

Interesele financiare ale celor din rețeaua care a obținut în mod necuvenit fonduri europene în România s-au întâlnit cu mult înainte să-și înființeze firmele la noi în țară. Familia lui Iraci Sareri, cel anchetat în Italia, și cea a lui Giuseppe Scinardo Tenghi, fost consilier local în Capizzi, se întâlnesc și într-o firmă din Italia, tot cu profil agricol - Agrizoot Sud Societa Agricola Semplice.

Primii care au observat că e ceva în neregulă cu sumele plătite pentru sprijinul cuplat pentru tomate pentru anul de cultură 2017 au fost cultivatorii de tomate din sudul țării.

Inginerului Aurel Tănase, președinte al Organizației Interprofesionale pentru Produse Agroalimentare de Legume și Fructe (OIPA), i s-a părut ceva suspect imediat cum a aflat care este suprafața pentru care APIA va plăti subvenții pentru tomate.

„Când cei de la APIA ne-au spus că în 2017 au fost cam 1 200 de hectare cultivate cu roșii pentru industrializare, eu am tresărit. Am spus că nu se poate. Noi, fermierii, ne cunoaștem între noi”, îmi povestește Tănase.

Și pe italienii cu terenuri în Mehedinți nu îi cunoștea nimeni. Cultivatorii de tomate s-au plâns ziarului local Gazeta de Sud-Est, au început să schimbe mailuri între ei și să dea telefoane la APIA și la fabricile de conserve.

„Ne este greu să acceptăm că au fost virați acești bani fără ca APIA să facă măcar un punctaj cu fabricile, că nu s-a văzut că au cele mai mari cantități din întreaga țară, că nu a observat nimeni că nu se poate procesa o asemenea cantitate în România (...). Trebuie să avem în vedere că s-au dat peste șapte sute de mii de euro către cinci firme care nu au produs roșii și nu le-au predat către unități de procesare în timp ce fermele cu capital românesc care se străduiesc să producă tomate sunt în prag de faliment”, scria unul dintre cei mai mari producători de tomate din țară, într-un mail trimis, printre alții, la APIA și la Ministerul Agriculturii.

Cultivatorii de tomate pentru industrializare au fost afectați direct de includerea celor 537 de hectare în suprafața pentru care s-au dat subvenții, pentru că banii se împart la toți fermierii declarați eligibili. Pentru această măsură de ajutor, Guvernul stabilește un plafon anual. Pentru 2017, acesta a fost de 2,067 milioane de euro. Iar o treime a ajuns, în mod necuvenit, la cele cinci firme ale italienilor cu teren în Mehedinți.

Șeful APIA București: „Nu îmi mai puneți întrebări, că nu o să vă răspund”

Legislația le permite beneficiarilor de subvenții să aleagă dacă depun cererea la sucursala APIA unde au terenuri sau la cea de unde au sediul firmei. Italienii au ales Bucureștiul.

Funcționarii de la APIA București refuză însă dialogul pe această temă. Șeful filialei, Ion Bucur, e iritat de întrebările despre aprobarea plăților către italieni de către instituția pe care o conduce.

„Care suspiciune de fraudă? Deci eu nu am nicio cunoștință despre o suspiciune de fraudă, eu am cunoștință doar de o sumă necuvenită (aici găsești documentul). Nu știu la ce vă referiți dumneavoastră și de unde aveți informația, dar eu nu am cunoștință de așa ceva. E proces-verbal de sumă necuvenită, mai departe nu am ce să vă spun, că nu mai este treaba mea. Nu îmi mai puneți întrebări, că nu o să vă răspund, adresați-vă biroului de presă al APIA la nivel central. Pentru întrebări tehnice, vedeți pe site-ul APIA”, mi-a declarat, prin telefon, oficialul.