Costel şi Petronela au crescut într-o familie de 11 persoane. Sărăcia i-a determinat pe părinţi să trimită copiii la muncă. Desigur, în detrimentul şcolii. Costel a făcut doar șase clase; sora lui s-a oprit după cinci. Întreaga familie trăieşte de pe o zi pe alta, într-o casă construită din chirpici.

„Trebuia să cresc pe ceilalți mai mici ca mine. Mă duceam la treabă prin sat, acasă, unde era. Mai mult sau mai puțin cât câștigam aduceam acasă pentru frați”, povestește Costel.

România e statul european cu cea ridicată rată a abandonului scolar, peste 17% anual. În cel mai mare pericol să nu își încheie nici anii de școala obligatorii sunt copiii care trăiesc la ţară. Mai mult de trei sferturi dintre cei care incep scoala la sat nu termină nici măcar gimnaziul. Una din cauze, spun specialiştii, este că profesorii evită aceste şcoli mici, care se pot închide oricând.

„Cu salariul care se dă acuma nu aş rămâne în acest sat în care nu mi se decontează naveta nici în ruptul capului. Şi atunci, chiar dacă mă titularizez la şcoala respectivă, eu plec la oraş”, explică situația Şerban Iosifescu, președintele Agenției Române de Asigurare a Calității în Învățământul Preuniversitar.

Atitudinea autorităţilor faţă de aceleaşi şcoli nu ajută, acuză specialiştii în educaţie.

„De multe ori sunt profesori suplinitori şi atunci salariul lor este mai mic. 80% din formula per capita este reprezentată de cheltuileli cu salariul. Deci, banii aceia nefiind cheltuiţi, ei sunt realocaţi. Şcolile sărace devin şi mai sărace, iar şcolile bogate devin şi mai bogate”, spune Luminiţa Costache, specialist în educație.

România alocă, per elev, bugetul cel mai mic din toate statele Uniunii Europene: 500 de euro, pe an, mai mic și decât cel din Bulgaria, unde sunt cheltuiți 610 euro pe an. Media Uniunii Europene este de 1.800 de euro.