Da Johanne Schmidt-Nielsen for nylig fyldte 30, holdt Folketingets formand, Mogens Lykketoft (S), en tale ved hendes reception. Omgivet af gratulanter, champagneglas og tallerkener med fynsk brunsviger sluttede den tidligere finansminister med at konstatere: »Kære Johanne. Hvis du er revolutionen, er jeg ikke så nervøs«.

LÆS: Enhedslisten udrenser revolutionen

Otte år efter at Enhedslistens politiske ordfører blev arresteret og fik en bøde for at have hældt 200 kilo spaghetti samt ketchup ud over Finansministeriets fortrappe i protest mod SU’ens størrelse, afviser hun dog, at årene på Christiansborgs bonede gulve har gjort hende og/eller Enhedslisten mindre visionær.

»Jeg tror ikke på det der med at sidde i en røgfyldt kælder og lege skrivebordsgeneral og planlægge i detaljer, hvordan det perfekte samfund ser ud. Og for øvrigt tror jeg ikke på, at der er noget, som hedder det perfekte samfund. Et samfund vil altid forandre og udvikle sig. Men det er vigtigt at have et politisk kompas, som kan give retning.«

– Lyder Enhedslisten anno 2014 ikke meget som SF for 25 år siden? Et parti, der ser det som sit fremmeste formål at dreje Socialdemokraterne til venstre?

»Det er mærkeligt, at journalister og politiske kommentatorer hele tiden forsøger at proppe os ned i nogle kasser. Vi kan enten vælge SF-kassen, den socialdemokratiske kasse – eller kassen for ekstreme utopister. Men vi er Enhedslisten. Et socialistisk, demokratisk og grønt parti. Jeg ser ingen modsætning mellem at slås for indflydelse her og nu og så samtidig have klare visioner om nogle grundlæggende samfundsforandringer. Tværtimod. Jeg ser det som en styrke i det daglige arbejde. Ligesom jeg ser det som en styrke, at vi ikke lader os begrænse af den kapitalistiske vækstøkonomis rammer for, hvad man kan og ikke kan. Når vi siger: Del arbejdet og fuld beskæftigelse, så står det i modsætning til den kapitalistiske økonomi.«

– Hvor lang bør arbejdstiden være?

»Det er jo noget, man må arbejde for i fagforeningerne. Det er ikke på Christiansborg, at vi beslutter arbejdstiden. Men vi vil forsøge at rejse en grundlæggende diskussion i samfundet, om vi måske skal veksle noget af vores forbrug til mere fritid«

– Hvad betyder det at ville bryde rammerne for den kapitalistiske økonomi? Skal bankerne for eksempel nationaliseres?

»Den finansielle sektor er en central del af infrastrukturen i det moderne samfund. Og finanskrisen har vist, hvor risikabel det er, at denne sektor drives af tilfældige mennesker, som ingen har stemt på. I øvrigt er det påfaldende, at når de får problemer, kommer de rendende til fællesskabet og vil reddes. Det afslører kæmpe demokratiske problemer, at banker bliver too big to fail.«

– Hvad er løsningen på problemerne?

»Det er oplagt at diskutere, om ikke det er for afgørende en del af vores infrastruktur til at overlade det til tilfældige private virksomheder. Om ikke andet kan man begynde med at lave en almennyttig bank, hvor vi som borgere kan placere vores penge, velvidende at her bliver der ikke spekuleret hel vanvittigt.«

– Den skal så fungere ved siden af Danske Bank, Unibank og de andre banker?

»Som jeg indledte med at sige, og meget gerne siger igen: Jeg deltager ikke i en eller anden ’tegn alle elementer i det perfekte samfund’-leg.«

– Når Mogens Lykketoft ikke er nervøs ved revolutionen i skikkelse af dig, skyldes det så, at du, han eller revolutionen har ændret sig?

»Mogens Lykketoft har jo selv fortalt, at finanskrisen har påvirket ham og hans syn på den økonomiske politik. Jeg undrer mig bare over, at der ikke er flere, der har det sådan. At den kapitalistiske økonomi altså kan medføre så store problemer for så mange mennesker – og alligevel spørger få, om det virkelig er den vej, vi skal fortsætte ud af,« siger Johanne Schmidt-Nielsen.

LÆS: Interview med Enhedslistens medstifter Keld Albrechtsen