Den sidste aftensol lander på glasaltanerne langs luksusejendommen Gemini Residence på Islands Brygge. Altanerne snor sig rundt om to tidligere siloer, som er bygget om til ejerlejligheder med udsigt over hele Københavns Havn; men der sidder ingen mennesker på altanerne.

Selv om lejlighederne har stået færdige siden 2005 og er blevet solgt, har 33 ud af de 84 lejligheder på intet tidspunkt haft en registreret folkeregisteradresse, viser en ny analyse fra Københavns Kommune. På papiret er de ubeboede, men i realiteten bliver de brugt som ferieboliger for velhavere og står tomme store dele af året. Fænomenet er udbredt blandt nybyggede lejligheder på Københavns eftertragtede adresser.

Ud af de 7.341 ejerlejligheder, der blev opført i Københavns Kommune fra 2000 til 2014, står hver tiende i dag registreret som ubeboet, viser en beregning fra Boligøkonomisk Videnscenter.

Det er »helt grotesk«, at så mange ejerlejligheder ikke bruges til helårsboliger, mener Københavns teknik- og miljøborgmester, Morten Kabel (Ø).

»Det er forrykt, at vi bygger boliger i København, som man ikke bor i, men som bruges som sommerhuse og hyggelejligheder for folk, der bor i udlandet,« siger han.

00’ernes byggeboom

På Islands Brygge møder Information en ældre herre i mørkeblå quiltet jakke. Han og konen bor egentlig i Aarhus, fortæller han, men for fem år siden købte de en ekstralejlighed på Islands Brygge for at være tættere på deres børnebørn.

»Ja, det lyder lidt flot, men det er praktisk. Vi har børn herovre, og min kone er meget herovre for at passe børnebørnene,« siger han. Han ønsker ikke at oplyse sit navn eller sit arbejde.

Han kunne godt tænke sig flere cafeer og restauranter i området, »så man ikke skal helt op i den anden ende for at få en is«. Men han tror det ville skabe et »ramaskrig fra naboerne«.

Meget af det nye Islands Brygge-kvarter er vokset frem under 00’ernes byggeboom. Facaderne er rene og glatte, vinduerne er velisolerede, og der er ingen ukrudt mellem de nylagte fliser.

Det virker næsten, som om arkitektmodellerne er hoppet direkte ud af arkitekternes computerskærm og ud i virkeligheden langs Københavns Havn.

Der er stille og tomt i gaderne. En enkelt cykel klaprer over brostenene langs vandet, hvor et kærestepar og en gruppe turister går aftentur. En af dem er schweiziske Eric. Han er fysiker og er lige ankommet til København, hvor han skal arbejde på Niels Bohr Instituttet.

– Hvad synes du om stemningen her i området?

»Her er jo ikke nogen stemning,« siger han og peger op nogle af de mørke lejligheder. »Er det kontorer?«

Christian Frøslev, der er direktør i Liebhavermæglerne vurderer at »15-20 pct.« af de mest eksklusive ejerboliger i København bliver solgt som sommerhuse til »dansker, der bor og arbejder i udlandet, og som har deres økonomi og skattebetaling i udlandet.«

»Man betragter det at have et sommerhus i København K næsten, som man tidligere betragtede det at have et sommerhus i Hornbæk,« siger Christian Frøslev.

– Så man bor i London eller New York, og så har man en ekstralejlighed langs havnen i København?

»Præcis.«

– Er der virkelig så mange af den type købere?

»Der er flere, end man lige tror. Der er en køberskare i udlandet, som er ret solide økonomisk, det må man sige. Der er nogle ukendte danskere, som lever under radaren, som virkelig har god økonomi,« siger Christian Frøslev. Han fortæller, at han er i fuld gang med at sælge en penthouselejlighed til 18,5 mio. kr. med privat bådplads i den sydlige del af Københavns Havn.

For denne type købere, er det et krav, at man ikke behøver at bo i den lejlighed, man køber. Salgsannoncerne for byggefirmaet NCC’s nye luksuslejligheder på Krøyers Plads på Christianshavn, der har udsigt over Nyhavn og Skuespilhuset, fremhæver da også den manglende bopælspligt allerede i overskriften:

»Unikt liebhaveri. Eksklusive ejerlejligheder centralt i København uden bopælspligt,« står der. Der er blandt andet en treværelses lejlighed på 195 kvm til salg til 15.650.000 kr.

Boligmangel

Mens mange lejligheder altså står tomme store dele af året, plages København af boligmangel. Byen vokser med 10.000 indbyggere hvert år, og kommunen vurderer, at der skal bygges 35.000-40.000 nye boliger frem mod 2025 for at imødekomme behovet.

Den øgede efterspørgsel skubber både prisen for at eje og leje i vejret. I marts lå priserne for ejerlejligheder 11 pct. over niveauet fra sidste år, viser tal fra Boliga.dk. Og i årets første fem måneder er den gennemsnitlige lejebolig i København blevet 15 pct. dyrere i forhold til sidste år, viser nye tal fra Lejebolig.dk. Den gennemsnitlige leje for en toværelses lejlighed på Nørrebro er eksempelvis vokset fra ca. 8.000 kr./md. i 2014 til knap 12.000 kr./md. i dag.

Udviklingen betyder, at borgere med lav- og mellemindkomster ikke har råd til at bo i byen.

»Mange af de dyre lejligheder, som er underlagt fri huslejefastsættelse, er simpelthen for dyre. Man kan ikke få nok plads for pengene, specielt hvis man er en familie, der har et par børn,« siger direktør i Lejebolig.dk, Michael Eggert.

Det er også svært for mange studerende at få råd. Formand for Studenterrådet ved Københavns Universitet, Alexander Thorvaldsen, kalder det »nærmest umuligt,« og ifølge Danske Studerendes Fællesråd er der kun ungdomsboliger i Københavns kommune til 14 pct. af de studerende.

En global tendens

Udviklingen i København er en del af en global tendens, som Information beskrev tidligere på ugen.

I en række af verdens storbyer står luksuslejligheder tomme i lange perioder, fordi en velhavende elite – ofte udlændinge – opkøber dem som lige dele statussymboler og investeringsobjekter. Op imod hver fjerde lejlighed i det centrale Paris er ubeboet det meste af året, og i London-bydelen Islington står 30 pct. af de nyopførte ejendomme tomme, selv om de er solgt. Samme tendenser ses i byer som New York, San Francisco, Hongkong, Shanghai, Dubai, Vancouver og Melbourne

Mens tilhængere af udviklingen mener, at boligspekulationen tiltrækker investeringer og skaber job, hævder kritikere, at de tomme lejligheder lægger beslag den begrænsede plads i byerne og skaber døde områder uden fællesskab og butiksliv. Teknik- og miljøborgmester Morten Kabel, tilhører den sidste gruppe.

»København en storby med boligmangel, og vi har brug for alle de boliger, vi overhovedet kan få, og derfor skal man selvfølgelig også bo i byen, hvis man ejer en lejlighed i byen,« siger han.

Morten Kabel har nu skrevet til minister for By, Bolig og Landdistrikter, Carsten Hansen (S), for at få ændret boligreguleringsloven, så kommunen kan kræve, at der er bopælspligt på alle lejligheder. I dag gælder kravet ikke for nye lejligheder, men kun for lejligheder, som tidligere har været registreret som helårsboliger. Hvis man undlader at registrere en folkeregisteradresse til en ny lejlighed, behøver man ikke bo fast i den.

Kommunen har regnet ud, at der i gennemsnit går otte år, før alle lejligheder i et nyopført ejendomskompleks bruges som helårsboliger. Det tog tyve år i ejendommene Midtermolen ved Langelinje, som stod færdige i 1994.

»Lige nu reklamerer man jo med at sige, ’køb en dyr lejlighed her og slip for at betale skat i Danmark,« siger Morten Kabel. »Hvis vi ikke gør noget, så ender vi som London.«

Men borgmesterens løsning er »usmart og firkantet,« mener Curt Liliegreen, der er sekretariatschef i Boligøkonomisk Videnscenter. Problemet er nemlig ikke de rige udenlandsdanskere, men at der er for få almene boliger.

»I stedet for bare at sig nej til at få de her mennesker ind, kunne man jo udnytte, at der er folk, som er parat til at betale kassen for de her lejligheder, og lade dem være med til at finansiere, at der bliver bygget noget, som almindelige mennesker også har råd til,« siger Curt Liliegreen.

Han foreslår, at politikerne i fremtiden stiller strengere krav til byggefirmaerne om, at de også skal opføre billige boliger, hvis de vil have lov til at bygge i København.

Det ville jeg da også gøre

Mindre end ti lejligheder lyser op i luksussiloerne på Islands Brygge, da klokken bliver 22:15, og solen er gået ned. I en anden ejendom lidt derfra, hvor 27 ud af 62 lejligheder ikke har tilknyttet en folkeregisteradresse, er der kun lys i en håndfuld vinduer. Der er mere lys i kontorbygningerne på den anden siden af vandet.

For nogle år siden åbnede en kort stribe med forretninger i stueetagen til hotellet Stay tæt på bygningerne. Her ligger nu en ejendomsmægler, et fitnesscenter, en Emmerys-bager, en sushi-biks og en italiensk restaurant.

»Heromkring er kun folk i skjorte og slips,« siger Miamiranda Celinder, der er tjener og i gang med at lukke restauranten ned for i dag. »Det gør ikke ondt på dem at tylle en flaske af vores dyreste vin,« siger hun og tilføjer: »Men det ville jeg da også gøre, hvis jeg var loadet. Jeg ville have lejligheder over det hele.«