Det var »en klar fejlvurdering fra Udlændingestyrelsens side«, at en omstridt mail i sagen om integrations- og udlændingeminister Inger Støjbergs ulovlige adskillelse af asylpar ikke blev udleveret til Ombudsmanden. Og det var ligeledes »en klar fejlvurdering fra Udlændinge- og Integrationsministeriets side«, at ministeriet »har givet udtryk for at være enig i Udlændingestyrelsens vurdering.«

Sådan lyder konklusionen fra Ombudsmanden i en ny udtalelse i sagen om Inger Støjbergs ulovlige instruks om adskillelse af asylpar.

Ifølge professor i forvaltningsret Michael Gøtze fra Københavns Universitet er der tale om »en klar løftet pegefinger eller et gult kort«.

»Det er Ombudsmanden ikke tilfreds med. Det er et lidt afdæmpet juridisk udtryk, som dækker over en klar markering fra Ombudsmandens side,« konstaterer professoren.

Ombudsmanden konkluderer desuden, at mailen underbygger hans konklusion fra hans redegørelse fra marts 2017, nemlig at Inger Støjbergs instruks – udover efter sit indhold at være ulovlig – »medførte en betydelig risiko for, at der blev truffet forkerte afgørelser i de konkrete sager«, og at ministeriets fremgangsmåde i sagen samlet set havde været »meget risikabel i forhold til ministeriets grundlæggende pligt til sikring af lovlig administration på området.«

Omdrejningspunktet for Ombudsmandens udtalelser er en tidligere hemmeligholdt mail, som Information afslørede eksistensen af i begyndelsen af februar. Mailen var afsendt af den daværende direktør for Udlændingestyrelsen, Henrik Grunnet, den 10. februar 2016, få timer inden Udlændinge- og Integrationsministeriet udsendt en instruks til Udlændingestyrelsen om adskillelse af asylpar. Denne instruks blev senere beskrevet som »ulovlig« af ombudsmanden, fordi den foreskrev en undtagelsesfri adskillelse af asylpar, hvor den ene par var under 18, selv om blandt andet FN’s Børnekonvention i nogle tilfælde kunne forhindre adskillelse af parrene.

Henrik Grunnets mail var sendt som et svar til en pressemedarbejder i Udlændingestyrelsen, der orienterede ham om, at ministeriet kort efter ville annoncere, at »ingen mindreårige under 18 må bo sammen med deres ægtefælle.« Dertil svarede styrelsesdirektøren ved at henvise til et såkaldt koncerndirektionsmøde, som han havde været til få timer forinden i Udlændinge- og Integrationsministeriet: »Ja. Mødet jeg var til i ministeriet efterlod ingen tvivl om hendes indstilling til sagen – uanset Børnekonventionen, når parret har et fælles barn.«

Denne beskrivelse af mødet har vakt opsigt, fordi integrationsminister Inger Støjberg har fastholdt, at styrelsesdirektøren ved netop dette møde blev orienteret om, at der på trods af instruksens ordlyd kunne være undtagelser fra hovedreglen om at adskille asylparrene. Som Ombudsmanden tidligere har konstateret, er det en påstand, som der ikke findes skriftlig dokumentation for.

Ved et samråd i Folketinget afviste Inger Støjberg fredag i sidste uge, at mailen fra Henrik Grunnet var relevant for Ombudsmanden: »Jeg kan bare gentage mig selv og sige, at emailen set fra min stol hverken lægger noget til eller trækker noget fra i forhold til de oplysninger, som Ombudsmanden har afgivet sin redegørelse på baggrund af, og at sagen er, at det er, som det er, hverken mere eller mindre.«

Men den vurdering er Ombudsmanden altså ikke enig i.

Han skriver desuden, at han mener, mailen fra Henrik Grunnet umiddelbart kan forstås på to måder: Enten skriver den daværende direktør for udlændingestyrelsen, at Inger Støjberg på koncerndirektionsmødet om formiddagen havde givet udtryk for, at der skulle ske adskillelse af unge asylpar, uanset om dette måtte være i strid med FN’s Børnekonvention. Eller også kan mailen forstås sådan, at ministeren på mødet gav udtryk for sin politiske holdning til problemstillingen, men uden at der heri lå, at der skulle ske adskillelse af par i tilfælde, hvor det ville være konventionsstridigt.

»På det foreliggende grundlag« kan Ombudsmanden ikke fastlægge, hvilken af de to fortolkninger, der er den korrekte. Og eftersom Udlændinge- og Integrationsministeriet i sit svar til Ombudsmanden har fastholdt, ar der fandt en mundtlig tilkendegivelse sted på formiddagsmødet – og det er udtalelser, som er afgivet efter ansvar for ombudsmandsloven – så ser Ombudsmanden »samlet set« ikke anledning til at foretage sig mere.

Det undrer for så vidt ikke professor Michael Gøtze, at Ombudsmanden ikke finder anledning til at foretage sig yderligere.

»I og med at ministeriet fastholder deres tidligere udtalelse om, at der blev givet en mundtlig tilkendegivelse til styrelsens direktør, og at det er sagt under ansvar over for ombudsmandsloven, så er mailen fra Henrik Grunnet ikke i sig selv nok til at rykke ved den forklaring, selv om det er en melding fra en helt central aktør. Personligt synes jeg ikke, at den kan misforstås, men Ombudsmanden sender et signal her: Han må tro på det, der bliver sagt under ansvar over for lovgivningen.«

I Ombudsmandens udtalelse betoner han, at ministeriets udtalelser er »afgivet under ansvar« efter bestemmelsen i ombudsmandsloven.

»Det er en usædvanlig reminder fra Ombudsmanden om, at man skal sige sandheden. Det er en udtalelse, der kun bruges i helt specielle situationer. Det er normalt noget, som alle ved, at man skal sige sandheden til Ombudsmanden, så det er meget usædvanligt, at det er taget med her,« siger Michael Gøtze.

Artiklen er opdateret kl. 13.39 med udtalelser fra professor Michael Gøtze og citater af Inger Støjberg fra fredagens samråd i Folketinget.