Privatni univerzitet Megatrend u Beogradu našao se u žiži javnosti nakon optužbi da je doktorska disertacija aktuelnog ministra unutrašnjih poslova Nebojše Stefanovića, koju je on odbranio na tom univerzitetu obilovala plagijatima.

Stefanović je te optužbe odbacio, a oglasio se i Senat Megatrend univerziteta koji je saopštio da je komisija, koju je formirao Senat univerziteta utvrdila je da nema osnova za osporavanje orginalnosti Stefanovićeve doktorske disertacije.

Paralelno s tim, pažnja javnosti fokusirana je i na Stefanovićevog mentora na disertaciji, rektora Megatrenda Miću Jovanovića (fotografija gore). Njega je ministar prosvete Srđan Verbić pozvao da podnese ostavku jer je utvrđeno da na Londonskoj školi ekonomije i političkih nauka nema doktorske teze rektora Jovanovića.

Na Megatrendu su bili „iznenađeni tom informacijom“, rekao je zamenik rektora tog Univerziteta, ali i dodao da „univerzitet normalno funkcioniše“. Ono što međutim ne funkcioniše normalno jeste internet-prezentacija Megatrenda, odnosno pojedine njene stranice koje se odnose na studiranje na navodnim Megatrend univerzitetima u Londonu, Beču i Japanu.

Londonski Megatrend – where is that?

„Poslovna škola Zapadni London“ (West London Business School) se, prema zvaničnim navodima koji su preko noći uklonjeni sa internet-stranice Megatrenda, „nalazi u sastavnom delu univerzitetske mreže“. Ta londonska škola, „osnovana je u saradnji sa 'Londonskom školom za biznis i finansije' (The London School of Business and Finance – LSBF) i Škole za biznis i menadžment iz Grenobla (Grenoble Graduate School of Business – GGSB)“.

U registru vlade Ujedinjenog Kraljevstva, gde su pobrojane sve visokoobrazovne ustanove čije diplome i sertifikate priznaje država, nema ni traga univerzitetu Megatrend i njegovoj londonskoj poslovnoj školi. Dve pomenute Megatrend-institucije ne spominju se ni u izveštaju britanskog Ministarstva za univerzitete i nauku iz 2013. godine.

U elektronskoj komunikaciji, šef odseka za odnose sa javnošću i komunikacije LSBF Rob Forbs, potvrdio je za Dojče vele da su informacije Megatrenda netačne. On je istakao i da, suprotno tvrdnjama Megatrenda, ta škola nije jedan od osnivača „Poslovne škole Zapadni London“. Forbs navodi da je pre pet godina (2009. prim. aut), postojao sporazum o razmeni studenata sa Megatrendom koji, međutim, nikada nije realizovan. Forbs je takođe naglašava da nikada nije čuo ni za kakvu školu WLBS.

Univerzitetski biznis težak sto funti

Jedna zgrada u Londonu - više od 140 kompanija

U biografiji rektora Megatrenda Miće Jovanovića objavljenoj 13.10.2013. na portalu beogradskog „Press-online“ spominje se da je on već tokom prve godine boravka u Londonu, u avgustu 1980, osnovao konsultantsku kuću „Megatrend International Expert Consortium Limited“. Kompanija pod tim imenom zaista postoji u britanskom registru privatnih preduzeća, ali tek od 1990. Devetnaest godina kasnije, 2009, registrovana je kompanija „West London Business School Limited“. Pored vremena osnivanja, u registrima je moguće videti i to da je kapital svake od tih kompanija iznosio sto funti, zaključno sa 19.9.2013. (link SS5). U arhivi se navodi i da je jedan od direktora kompanije West London Business School Limited Mića Jovanović.

Na istoj adresi registrovano je preko 140 kompanija, što može da ukazuje i na to da se ne radi o univerzitetskim kampusima, već o tzv. „Letter-Box Companies“. Takve firme uobičajene su u Velikoj Britaniji, ali i u drugim državama sa niskim poreskim stopama i jednostavnom procedurom za osnivanje privatnih preduzeća. Izvori DW u Londonu potvrdili su da se na adresama tih kompanija u Londonu ne nalaze ni „Megatrend univerzitet London“ ni „Poslovna škola Zapadni London“.

Bečka priča i „pranje“ diploma

Međunarodni Megatrend univerzitet sa sedištem u Beču (MIUV), počeo je sa radom u letnjem semestru akademske 2011/12 godine. Osnovan je kada je kompanija „Megatrend Education Network GmbH“ otkupila „Međunarodni univerzitet u Beču“ (International University Vienna - IUV) koji je bankrotirao nakon što je otkriveno da je godinama radio bez akreditacije i izdavao nepriznate, odnosno bezvredne diplome, o čemu su izveštavali austrijski „Prese“ i „Standard“. „Prese“ je izveštavao i o tome kako je novonastali Megatrend univerzitet, bivšim studentima bečkog Međunarodnog univerziteta, u okviru programa „Obezbedi akreditovanu diplomu!“ (Get an accredited diploma!) ponudio da za 7.500 evra svoje bezvredne diplome „operu“ u Srbiji.

Iako je austrijska Agencija za osiguravanje kvaliteta i akreditaciju u izveštaju 2013. godine navela da je zahtev za akreditaciju te škole povučen 4. aprila te godine, na internet-stranici „Master-studije“ Megatrenda moguće je pronaći informacije o raspisanom konkursu za akademsku 2015. godinu na Megatrendu u Beču.

Megatrend tvrdi da je univerzitet akreditovala Komisija za akreditaciju i proveru kvaliteta Srbije. Ta informacija dostupna je i na stranici Master studije, na kome Megatrend – MIUV reklamira i nudi programe budućim studentima. (SS9) Novinari Presea su još 2012. uspostavili kontakt sa Komisijom za akreditaciju u Srbiji koja je negirala da je bečkom Megatrendu izdata bilo kakva akreditacija za rad u Beču. Ubrzo zatim Ministarstvo prosvete Srbije, tada sa Žarkom Obradovićem na čelu, demantovalo je tvrdnje Komisije i potvrdilo da Megatrend Beč poseduje akreditaciju za rad. Bivši ministar Obradović je inače profesor i prorektor Odeljenja za međunarodnu saradnju Megatrend Univerziteta.

Međutim, u odgovoru na upit DW, Ministarstvo prosvete Srbije navodi da ono ne poseduje informacije o bečkoj akreditaciji tog fakulteta. Naglašeno je i da su sva pitanja u vezi sa akreditacijom visokoškolskih ustanova u nadležnosti Komisije za akreditaciju i proveru kvaliteta koja je radno telo Nacionalnog saveta za visoko obrazovanje i nezavisno je od Ministarstva.

Izveštaj o osnivanju Megatrend univerziteta u Japanu

Megatrendova dalekoistočna misterija

Univerzitet u Japanu (MUWJ) osnovan je u saradnji sa „Teogaku Training School Japan – TTSJ“, koju je pak Megatrend osnovao zajedno sa kompanijom „Proudfoot Japan Inc.“ 20. maja 2011. godine. Potpisivanju sporazuma o saradnji prisustvovali su tadašnji ministar prosvete Žarko Obradović, ambasador Japana u Srbiji Tošio Cunozaki, predsednik Megatrenda u Japanu Kičiro Hazegava i rektor Megatrend univerziteta Mića Jovanović.

Na osnovu informacija koje su bile dostupne na nedavno uklonjenoj zvaničnoj internet-prezentaciji Megatrend Univerziteta u odeljku Međunarodna saradnja, nije jasno gde se tačno nalazi sedište japanske ispostave Megatrenda, kao ni kakve programe i sertifikate nudi taj univerzitet.

Institut za sudbinu i inovacije

Internet pretraga „Teogaku Training School Japan – TTSJ“ vodi samo ka onlajn-adresama povezanim sa Megatrendom. Škola takvog naziva nije registrovana ili akreditovana kod japanskog Ministarstva za obrazovanje, kulturu, sport, nauku i tehnologiju (MEXT), kao ni kod Japanske asocijacije za akreditaciju univerziteta JUAA. Isto važi i za japanski Megatrend - MUWJ.

Japanska partnerska firma Megatrenda „Proudfoot Japan Inc.“ je, kako stoji na njihovoj zvaničnoj internet-prezentaciji, zapravo Institut za sudbinu i inovacije osnovan zarad „razvijanja uspešnih, slučajnih otkrića“. Taj institut nije registrovan ni akreditovan od strane japanskog Ministarstva za obrazovanje ili Asocijacije za akreditaciju.

Na ovoj londonskoj adresi ipak nema Instituta za sudbinu i inovacije

Na sajtu Instituta se takođe navodi da je adresa za inostrane kontakte u Londonu, ali kompanija pod tim imenom ne postoji u registrima privatnih firmi i obrazovnih institucija u Velikoj Britaniji. Izvori DW-a u Londonu potvrdili su da se na pomenutoj adresi ne nalazi firma ili institut pod tim imenom.

Ukratko: akreditovani Megatrend univerzitet u Londonu – ne postoji, akreditovani Megatrend univerzitet u Beču – ne postoji, a ne postoji ni akreditovani Megatrend u Japanu. Od nadležnih državnih organa osnovano se može tražiti da provere da li je u beogradskoj centrali Megatrenda ikada nostrifikovana neka diploma njegovih nepostojećih inostranih ekspozitura. Takođe, može se tražiti da provere i da li je u akreditacionoj dokumentaciji beogradskog Megatranda pominjana njegova navodno razgranata međunarodna mreža i u kom kontekstu. Tu dokumentaciju Megatrend barem nije u stanju da revidira tako lako kao sadržaj svog internet sajta.