Ajung transpirat la Cotroceni, cu părul vâlvoi – pe drum m-am strecurat cu bicicleta printre zeci de polițiști care păzeau șoferii blocați în trafic:

– Ce se întâmplă?

– N-ai auzit? Au venit americanii!

Intru în zidul palatului, unde-i un filtru de securitate, și prezint o hârtie mototolită cu un mail pe care l-am primit acum două zile (cică requests the honor of the company of Mr. Vlad Ursulean at remarks to be delivered by the Vice President of the United States Joe Biden). OK, iacătă-mă.

Ce-i asta, o șurubelniță? îmi zice duduia-agent.

Ce? Nu, e pixul meu. E electronic, are și reportofon, l-am luat din America… încerc un zâmbet, dar nu merge. Vine șefu’ la security și îl cercetează în amănunt, plescăind din fălci. E un dispozitiv spion, îl oprim.

OK, nu-i bai, mai am vreo cinci dispozitive-spion (aparat foto, telefon mobil…).

Trec prin grădinile ascunse ale Cotrocenilor și cobor în Sala Unirii. Mă trezesc între Vasile Blaga și Călin Popescu-Tăriceanu, care vor să dea noroc și dau peste mine, hop, un pas în stânga, un pas în dreapta, eliberez ringul să văd ciocnirea inamicilor: un ditamai norocu’ cordial, cu ambele mâini, cu zâmbete largi și ochii mari, ca doi prieteni din copilărie.

“Știi că eu niciodată nu…” începe Tăriceanu, dar e acoperit de un hohot de râs de la un grup de formatori de opinie pe care Antena 3 îi descrie ca “băsiștii ăia”. Cu un aer colegial, li se alătură Monica Macovei, Cătălin Predoiu și Mihail Neamțu.

Peste tot doar prieteni. Ziariștii cu politicienii, politicienii rivali între ei și toată lumea cu procurorii care tre’ să-i bage la zdup.

Când mai organiza ambasada Americii întâlniri cu societatea civilă, chema doar ziariștii și ONG-iștii prieteni, preferabil finanțați chiar de ei. Acum mai sunt în sală cei mai puternici politicieni ai țării, șefi de servicii secrete, procurori anticorupție și șefi din justiție, plus mai mulți studenți și tineri gen #unitisalvam, cu un aer confuz, ce naiba caut aici?!

La ora stabilită se așează cu toții pe scaune de catifea, ca elevii care dau buluc în băncuțe când aud clopoțelul. Blaga și Predoiu stau în spatele meu, Crin Antonescu lângă ei.

“Ce v-ați dus așa în spate?” se plânge Monica Macovei și se pune îmbufnată în rând. Cu coadă și breton drept, aranjată modest, Macovei arată ca eleva premiantă care a intrat cumva în combinație cu pârnăiașii clasei.

Butonează nonstop la smartphone, are timp să-și mai facă din teme, pentru că domnu’ diriginte se lasă așteptat. Toată lumea sporovăiește, stă pe facebook sau se uită pe pereți – ornamente aurii se sprijină pe coloane de marmură, 26 de candelabre atârnă de tavanul din sticlă pictată cu stemele Transilvaniei, Moldovei și Țării Românești. Geamurile rotunde arată ca niște ochi somnoroși, cu genele-draperii gata să cadă.

Adormită e și audiența, se foiesc toți cât să treacă timpul mai repede. Doar Vasile Blaga stă nemișcat, cu mâinile împreunate și privirea înainte, solemn ca un președinte de colhoz.

După o oră, apare un ochelarist și lipește un vultur pe pupitrul cu microfoane. Se apropie momentul. Intră Ponta și Tăriceanu, apoi Băsescu. Se pun toți în primul rând, alături de The Honorable Valeriu Zgonea.

Se deschide o ușă mare de lemn și apare Biden. Prim-ministrul Victor Ponta țâșnește în picioare și începe să bată turbo-mecanic din palme, ceilalți rămân jos, Ponta se uită speriat la Zgonea, încordează fălcile și îi face semn să se ridice și el, gata, aplaudă toată lumea, welcome.

Vorbește mai întâi Laura Silvaș, masterandă în anul II la Limbi Străine -> Studii Americane. Povestește despre Romania’s bright young people, ambitious enough to leave a mark on the world.

“Maybe this is your future president“, spune Biden despre fată. Presa fabrică rapid o mică controversă – oare la cine se referea Biden? (1 2 3).

În nici un caz la vreun politician din sală. Prima parte a discursului e despre schimbul de generații și tinerii care trebuie să construiască o țară mai bună.

“Admir curajul românilor care au riscat tot ca să construiască o societate democratică. România a făcut un drum remarcabil de la tiranie la libertate. Dar, așa cum spunea Thomas Jefferson, «generația care pornește o revoluție rareori o termină». E rolul vostru să terminați ce au început părinții voștri. Societatea civilă a schimbat națiuni și o să mai schimbe. Democrația nu e o destinație, e un drum. Cât timp mergeți pe drumul ăsta nu o să fiți singuri, o să-i aveți lângă pe americani.”

Tinerii din sală fac ochii mari și zâmbesc de parcă ar fi primit toți coroniță la sfârșitul anului.

Urmează un tur de forță al valorilor vestice:

“DNA și-a consolidat indepen­dența, a trimis o mie de cazuri în fața justiției anul trecut. Nu e de mirare că instituțiile dumneavoastră anticorupție sunt cotate ca fiind cele mai de încredere din România.”

Ponta zâmbește din primul rând, iar Zgonea aprobă vorbele americanului cu mișcări dibace de cap. Acum câteva luni, au încercat împreună să taie picioarele instituțiilor lăudate.

“Corupția e o formă de tiranie“, continuă Biden și spune povestea lui Alexandru Ioan Cuza care s-a deghizat în țăran și l-a demascat pe negustorul cu ocaua mică.

Vasile Blaga s-a înroșit, dar dă și el din cap aprobator. Cât a fost la putere, a consolidat sistemul de baroni locali, iar numeroși colegi ai domniei sale au fost prinși cu ocaua mică și băgați la pușcărie.

“România trebuie să aibă o presă liberă și independentă!”

Redactorul-șef de la România Liberă primește îndemnul cu entuziasm. Patronul care îi plătește salariul e urmărit de DNA după ce a șpăguit patru judecători și a fost dat în gât de avocatul lui, care s-a sinucis apoi aruncându-se în fața metroului. Subiectul exploziv nu e de găsit în ziarul său.

“Corupția e un instrument de presiune externă. Lupta împotriva corupției e autoapărare, asigură suveranitatea. Corupția creează o societate vulnerabilă la influențe externe.”

Observația pertinentă a lui Biden e ilustrată de afacerile cu americanii de la Bechtel și Chevron, în care statul român a acceptat condiții umilitoare în urma presiunilor diplomatice.

Influențele externe sunt și mai evidente la vecinii ucraineni. În urma reașezării geopolitice, băiatul lui Joe Biden a intrat în consiliul de administrație a celei mai mari firme private de gaze din Ucraina.

Aplauze.

God bless Romania, God bless the United States!

Mi-a rămas un gust metalic în gură de la atâta coca-cola. Recuperez pixul confiscat, dezleg bicicleta lăsată fraudulos în fața obiectivului strategic și mă avânt în lumea reală.

În vale, la Grădina Botanică, e un șir de troleibuze pline cu oameni blocate de polițiști pentru manevrele coloanelor oficiale. Zona Universitate-Unirii e blocată de o procesiune cu Moaștele Sfântului Voievod Martir Constantin Brâncoveanu.

Bag căștile în urechi, dau play la iPhone-ul designed in California, dar made in China:

Nimic din jur nu e ceea ce pare…

Pacea face războaie.