Policie se mění, jako by se chtěla urvat ze řetězu. Přestává pracovat pro nás.

Ochránci zákona u nás přitvrzují. Brutalizují se. Svědčí o tom více jejich drsných zákroků či akcí. Mezi ně patří kupříkladu nedávný zákrok policisty v civilu v Pardubicích proti muži, který šel na červenou. Jeden muž incident natočil na mobil, záznam koluje na Facebooku.

O nepřiměřených, brutálních zákrocích policie je nutné informovat. Policie má často naprosto smrtící tendenci své kolegy krýt. Jako by nebyla pro nás, ale pro sebe. V poslední době se proti „ochráncům zákona“ často obrací fakt, že města jsou prošpikována průmyslovými kamerami a kde kdo u sebe nosí mobil, který umí nahrát video. Smutné je, že ony „bezpečnostní kamery“ v některých případech slouží k usvědčení těch, kteří nás mají chránit.

Několik závažných kauz z poslední doby. Nejprve ona čerstvá akce v Pardubicích. Dva muži šli na červenou. Vstoupili na přechod, když už auta zastavovala. Kdosi na něj volal „Máte mozek? Nemáte oči?“ Řekli, že mají, viděli, že už nic nejede, spěchají, proto šli. Chvíli se o tom bavili. Pak se pán prohlásil za policistu a žádal, ať oba zastaví.

Řekli mu, že na policistu nevypadá a šli dál. Vyzýval oba, ať zastaví. Nejprve prý odmítl ukázat služební průkaz. Ten později vytasil a žádal jednoho z mužů, ať vyčká do příjezdu hlídky. Chodec odcházel. Policista ho srazil na zem a nasadil mu kravatu. Druhý muž incident nahrál na mobil. - Policie za zasahujícím stojí. Jeho jednáním se zabývá krajské státní zastupitelství v Hradci Králové.

Co se tedy stalo? Muž vešel na přechod na červenou těsně před zelenou. Auta už stála. Vstoupit tam neměl. Ale ničeho opravdu zásadního se nedopustil. Policista měl ze zákona právo ho zastavit. Dokonce měl právo použít donucovací prostředky, pokud by to muži předem oznámil. Což zjevně neučinil.

Ale ono nejde jen o to „mít právo“. Důležitá je přece logika věci, okolnosti. Má být někdo, kdo šel na červenou těsně před zelenou sražen na zem a dušen v kravatě? Na první pohled vidíme, že to neodpovídá závažnosti přestupku. Něco jiného by bylo, kdyby se muž třeba rval, kdyby někoho obtěžoval. Leč to se nestalo.

V Pardubicích šlo o prkotinu

Šlo o úplnou prkotinu. Policie se pak nemůže divit, že lidé na Twitteru a Facebooku připomínají, jak docela jinak jednala v únoru v Uherském Brodě, když tam šílenec vystřílel restauraci. Výsledek takové „akce proti chodci“ je jediný. Lidé si řeknou: Když o nic nejde, jsou policajti drsní, když jde o život, drsnost je ta tam.

Jiný případ už svědčí již přímo, bez pochyb o policejní brutalitě. Pětašedesátiletý muž ohlásil v říjnu 2012 na služebně v Praze, že jeho synovec mohl spáchat sérii loupeží v pražských barech a čerpacích stanicích. Měl s ním zřejmě nevyřízené účty. Jenomže policisté usoudili, že pachatelem je právě oznamovatel. Podle žalobce ho psychickým nátlakem a bitím donutili k přiznání. Dokonce ho donutili doznání říct na kameru a omluvit se všem přepadeným. Záznam policie zveřejnila v televizi.

Jenomže ještě před začátkem soudu kriminalisté chytili skutečného pachatele přepadení. Loni dostal 4,5 roku kriminálu. Přiznal se. Nedá se předpokládat, že i jeho přiznání bylo vynucené, to by šla policie sama proti sobě. Manželka muže, ze kterého kriminalisté (35 a 36 let) vynutili doznání, podala trestní oznámení.

Věc šetřila Generální inspekce bezpečnostních sborů (GIBS). Kriminalisté byli státním zástupcem obžalováni, ale onen muž loni před zahájením hlavního líčení zemřel. Obvodní soud pro Prahu 8 už ho tedy nestačil vyslechnout. Policisty zprostil obžaloby. Mohou sloužit dál. Městské státní zastupitelství v Praze se však proti osvobozujícímu rozsudku odvolalo.

Vymlátit z chlapa doznání, to už je velmi vážné. Nejen proto, že se pak policie sama dopouští naprosto nepřijatelné, závažné trestné činnosti, ale taky proto, že skutečný pachatel dál vesele loupí. Což se také dělo.

Donutili podezřelého skočit z 5. patra

Další kauza. Tři brněnští policisté jsou podezřelí, že loni v listopadu donutili při výslechu podezřelého muže, aby skočil z okna. Skandál vyšetřuje GIBS. Jihomoravská policie oznámila, že muži byli postaveni mimo službu. Případ zveřejnila Prima, oběť se na televizi obrátila z vězení.

Případ se podobá předchozímu. Muž sice měl už dřív opletačky se zákonem, ale v daném případě ho policisté nutili, aby na sebe vzal krádež, kterou nespáchal. Tvrdí, že mu řekli: Pokud doznání nepodepíšeš, měl bys raději spáchat sebevraždu. Potom ho donutili, aby vyskočil z pátého patra budovy. I tyto strážce zákonnosti GIBS stíhá.

Případ je čerstvý a velmi brutální. Ukazuje na sadistické sklony některých policistů. Ti by měli podstupovat psychotesty, které takovou inklinaci spolehlivě vyloučí. Testováni jistě jsou, ale jak? S jakou důkladností? A k čemu jsou nadřízenými ve službě vedeni?

Jiný případ. Loni v listopadu policisté (dá-li se jim tak ještě říkat) u Slaného zmlátili spoutaného muže. Zasahovalo jich tam osm. Po incidentu všichni zůstali ve službě. Co se odehrálo? Policie dostala hlášení, že muž napadl svou přítelkyni v obci u Slaného. Jeli tam. Mladík vyšel před dům. Spoutali mu ruce za zády, povalili do bláta, bili.

Vše natočila kamera na domě. Kopali do mladíka, jeden na něj skočil oběma nohama, botou mu tiskli hlavu k zemi, tloukli ho, tahali sem tam. Sebrali mu mobil, rozdupali. Když si všimli kamery, žádali zmláceného muže, aby je odvedl do kanceláře. Chtěli záznam vymazat. Odmítl to, tak alespoň přetrhali kabely a poničili nahrávací zařízení. Video ovšem přežilo. Slouží jako důkaz. I tento případ vyšetřuje inspekce. Obvinila však jen část zasahujících mužů!

Pseudopresumpce neviny

Ředitel středočeské krajské policie Václav Kučera oznámil, že GIBS stíhá pět mužů, ne osm. Jak je to možné? Pokud někteří do mladíka nekopali, měli zákonnou povinnost svým kolegům v páchání trestné činnosti zabránit. Kučera nám vysvětlil, proč policajty nechal ve službě: „GIBS to měl několik měsíců, takže když jsme je nechali sloužit doteď, tak nyní není důvod, proč bychom je měli postavit mimo službu.“ Opravdu hustá logika.

Ještě pokračoval: „Uznávám, že to bylo hrozné, nejspíše se na tom podepsala davová psychóza. Přitom policisty cvičíme, aby k takovým excesům nedocházelo.“ Video z onoho brutálního zásahu nyní slouží jako odstrašující ukázka toho, jak se zasahující policajt nesmí chovat... Tak aspoň něco.

Sledujeme další typický jev. Násilníci v policii slouží dál. Ostatní velmi dobře vědí, co se stalo. Policie se ohání „presumpcí neviny“, takže brutálně zasahující hoši mohou klidně zmlátit ještě někoho jiného, protože jim „ujedou nervy“ (vždyť jsou stíháni, že).

Případů brutality je víc. O některých jsme v nedávné době referovali. Drsná byla kauza motorkáře Radka Čapka. Ujížděl padesát metrů policejní hlídce, pak začal brzdit, byl sražen, těžce zraněn. Jeden z dvoučlenné motohlídky pak do něj kopal, nasadil mu kravatu, pravděpodobně jej bil pěstí do obličeje. Druhý na to koukal a nic. Nebýt průmyslové kamery, nikdo by motorkáři neuvěřil.

Velmi nepříjemný zážitek, který upomíná na akce policistů v minulém režimu, má za sebou aktivista Otakar van Gemund. Šel 17. listopadu demonstrovat proti prezidentu Miloši Zemanovi, byl obtěžován policií, zajištěn, odvezen na stanici. Za nic. Zvůle. Policie zjevně překročila svoje pravomoci i v případě fotografa Aktuálně.cz Ludvíka Hradilka. Ten byl perlustrován poté, co na policistu vznesl dotaz.

Jakmile napíšete text o policejní brutalitě, dostanete řadu mailů, v nichž si pisatelé stěžují na podobné případy. Zároveň vám píší policisté, že jim škodíte a že pak nemohou fungovat. Nesmysl. Brutalita policie roste. K takovým případům se často vůbec veřejně nevyjádří policejní prezident Tuhý. Bývají tutlány, hrány do ztracena (viz kauza zkopaného motorkáře či Otakara van Gemunda).

Jako by se vracela doba minulá, kdy strážci zákona stáli proti nám. Jistě, značná část policistů takhle nejedná. Ale nemalá část ano a nikdo je příliš nebrzdí. Nezapomeňme, že na mnoho případů se vůbec nepřijde, lidé se je bojí ohlásit, nejsou zveřejněny. Policejní krytí brutality by mělo co nejrychleji skončit. Je nepřijatelné.