Företag drabbas hårt när medarbetare tvingas vara borta. Vikarier måste kallas in, eller så finns det arbete som inte blir gjort. Bördan blir än tyngre av att man tvingas betala sjuklön och ansvara för rehabilitering, även när skadan har uppstått på fritiden. Är det rimligt?

Att människor blir sjuka är en del av livet, och att vi har ett system som ser till att människor som blir sjuka får lön under sjukdomen är det nog ingen i Sverige som vill avskaffa. Lika viktigt är det att vi har ett system som försöker hjälpa människor att komma tillbaka till jobbet efter en längre tids sjukdom. Det vinner vi alla på.

Men, vem ska egentligen stå för kostnaden och bära ansvaret för att personen i fråga får rätt rehabilitering? Är företagen verkligen mest lämpade att ansvara för rehabilitering av sjukskrivna medarbetare?

Att ha medarbetare som blir sjuka är en dyr affär! I takt med att samhället övergår mer och mer till tjänsteproduktion, blir den negativa effekten av frånvarande personal allt mer påtaglig.

För att ta ett exempel. Om en frisör på en frisörsalong blir sjuk kan inte tjänsten levereras och därmed blir det inte några intäkter. Samtidigt ska ägaren, med dagens system, fortsätta att betala lön till den anställda. Men ägaren behöver ju redan dra in sin egen lön. Nu behöver han eller hon dra in två löner.

Under de första fjorton dagarna av sjukperioden är det företaget som står för kostnaden, med undantag för ett karensavdrag. Efter det är det tänkt att Försäkringskassan ska ta över ansvaret. Men notan slutar faktiskt inte där. På grund av olika kollektivavtal och uppgörelser fortsätter arbetsgivaren i många fall att betala ut en del av lönen i upp till 90 dagar. Samtidigt fortsätter semesterdagar att samlas på hög, pensionsförsäkringar, bilförmåner…

Är det rimligt att företagaren, som redan är hårt drabbad av att en medarbetare är borta från jobbet, även ska stå för dessa kostnader? Framförallt med tanke på att de flesta av alla sjukskrivningar beror på andra faktorer än själva arbetet. Blir en anställd långvarig sjuk, åläggs arbetsgivaren dessutom ett tungt rehabiliteringsansvar.

Är det rimligt att en ägare till en liten bilverkstad, tryckeri eller en restaurang skal vara den som ansvarar för rehabiliteringen? Detta ansvar kräver stora resurser som sällan finns i småföretag i form av upprättande av rehabiliteringsplaner, uppföljningsplaner, rehabiliteringskonsulter, möten, rapporter, med mera.

I samhället som helhet eller för stora företag handlar det om statistiska tal som lätt bakas in i den generella lönekostnadsberäkningen, men för det enskilda företaget som drabbas, kan detta vara skillnaden mellan överlevnad eller nedläggning, mellan ännu ett förlustår eller en utbyggnad.

Det borde finnas rimliga lösningar som gör att ansvaret och kostnaden inte läggs på företagen, exempelvis genom olika försäkringslösningar. De flesta sjukskrivningar är inte ens arbetsrelaterade, och att då lägga kostnaden på oss företagare blir absurt!

Dov Gatmon, ägare av Mediagården i Höganäs