Johan Ingerö skriver en dåligt underbyggd debattartikel där han upprepar vad som nyligen stod att läsa på tidningens ledarsida: SVT:s journalistik är vänsterinriktad.

Ingerö, som jobbar för den liberala tankesmedjan Timbro, försöker i artikeln göra sin egen politiska åsikt till fakta. På annat sätt kan jag inte tolka hans retoriska högljuddhet.

Ingerös åsikt är att public service-bolagens vänsterinriktade journalistik resulterar i framgång för "SD-nära nyhetssajter”.

Men eftersom han har fel i sin utgångspunkt om vänstervridning så faller hans tankeled.

Man kan däremot fundera på om den svenska journalistiken i stort, och då inkluderat också SVT, har varit tillräckligt närvarande, empatisk och lyhörd inför människors frågor och oro. Inom SVT har vi självreflekterande och kritiskt undersökt våra journalistiska referenser och reflekterat kring vår värdegrund. Vi har också ställt oss frågan om vi kan bredda våra journalistiska metoder ännu mer.

Om detta diskuterar vi kontinuerligt, också med externa gäster som blivit ombedda att kritiskt ge sin syn på vår journalistik.

Dessa samtal har påverkat, och kommer inom kort i än högre utsträckning att sätta spår i tablån.

Men eftersom Ingerö har ett egenintresse av att nita fast SVT som vänster, får jag åter en gång bemöta denna felaktighet.

1. Journalistik är ett hantverk, en profession omgärdad av publicistiska spelregler som varje redaktion dagligen har att förhålla sig till och som inte inbjuder till enskildas partiska aktiviteter.

2. SVT har att följa radio- och tv-lagen, som anger ramarna för tv-verksamhet i Sverige och som i den Demokratiparagrafen beskriver att vi ska stå upp för alla människors lika värde oavsett etnicitet, religion, genus och sexuell läggning.

Det betyder också att vi ska stå upp emot rasism genom att aldrig låta rasistiska uttalanden stå oemotsagda i våra program.

3. Allt vi sänder kan prövas av Granskningsnämnden. De senaste åren har det kommit in ungefär tusen anmälningar per år och ändå fälldes vi bara för 13 fall förra året. Som mest under den senaste tioårsperioden har SVT fällts i 20 fall på ett år och som lägst i tio.

Vi prövas från olika kriterier, men det som är aktuellt utifrån påståendet att vi skulle vara vänstervridna handlar främst om begreppet opartiskhet. Under 2014 fälldes vi bara fyra gånger för partiskhet.

Sett över tio år har det maximala antalet fällningar för partiskhet varit nio på ett år. Ett av åren hade vi bara en.

4. De undersökningar som specifikt kan kopplas till att mäta om vi politiskt lutar åt något håll är de valundersökningar som görs vid Göteborgs universitet. Professor Kent Asp står bakom dessa, vad jag förstår internationellt erkända, undersökningar inom statsvetenskapen. I Asps innehållsundersökningar av nyhetsrapporteringen i tio val (1979-2010) och under tre folkomröstningar (1980, 1994 och 2003) fann han inget stöd för att karaktärisera nyhetsbevakningen som ”vänsterjournalistik”.

5. SOM-institutets undersökningar visar att vi och SR är de medieföretag som har högst förtroende hos befolkningen. Om tittarna skulle uppfatta oss som partiska i vår journalistik borde de inte hysa så högt förtroende för oss.

Den slutsatsen står inte i motsatsförhållande till det som också Ingerö ser; att det finns en grupp människor som säger sig stå nära SD som har ett lägre förtroende för oss och alla andra etablerade medier jämfört med andra partisympatisörer.

6. Varje år granskas vi av Granskningsnämnden om vi lever upp till vår public service-uppdrag som ges i det av riksdagen beslutade sändningstillståndet. I detta sändningstillstånd uttrycks bland annat krav på att vi ska vara sakliga, opartiska och relevanta – och vi har i denna del inte fått några anmärkningar.

Kravet på oss som jobbar inom SVT är att vi lever upp till de regelverk under vilka vi lyder. Om medarbetare bryter mot regelverk och vår värdegrund så agerar vi.

Våra stora nationella nyhetssändningar 18.00, 19.30 och 21.00 ökar i antalet tittare första halvåret 2015 jämfört med 2013 och 2014.

Våra nyheter online har de senaste åren haft en mycket stark tillväxt.

Att då hävda att ”SD-nära sajter” hade större spridning i en specifik nyhetshändelse än vad vi hade är bara dumt; våra möten med tittarna måste ju inkludera hela SVT:s nyhetsutbud, i tv och online.

Där är spridning av enskilda artiklar i sociala medier inte ett relevant mått.

Robert Olsson, programdirektör för nyheter och samhälle på SVT