Denna övning genomförs i Polen i mitten av juni och är den största av de tre övningarna med 25 000 man från 24 länder. Övningen syftar liksom Sabre Strike bland annat till öva transport av förband till ett insatsområde, vilket är en svaghet hos Nato. Det är också den enda övningen som är så stor att den kräver anmälan enligt Wiendokumentet. Denna övning kommer sannolikt att slås upp stort i ryska medier som ett hot mot Ryssland.

Hålls från slutet av maj till mitten av juni i de baltiska staterna. Sverige deltar inte, men det gör däremot Finland, Danmark och Norge. Utöver att öva försvar av de baltiska staterna med flygunderstöd så kommer man även att öva vägmarsch av amerikanska arméförband från Tyskland till Baltikum. Det visade sig förra året att inte vara så lätt som under Kalla Kriget på grund av dagens omfattande regelverk - trots gemensamma EU-regler .

Nato genomför under juni flera större övningar i Östersjöområdet, med även svenskt deltagande. Baltops har genomförts sedan 1970-talet och sedan 90-talet med ryskt deltagande. Från 2012 har Ryssland dragit sig ur övningen och medverkar sedan 2014 mest på mindre konstruktivt sätt i övningen, som också fått ett annat fokus sedan annekteringen av Krim.

I förra veckan hamnade jag vid lunchen intill en afghansk officer som också befinner sig i Storbritannien. Han sken upp när han såg min svenska flagga på uniformen och började tacka mig för allt Sverige har uträttat för Afghanistan och det afghanska folket. Han och hans förband hade utbildats av svenska förband och han hade sedan under tre år jobbat sida vid sida med svenska soldater.

Några dagar senare hamnade jag i stället bredvid en libanesisk officer som berättade om sina vänner och släktingar i Sverige som ständigt berömde det svenska samhället. Allt detta och mer har jag fått höra för att andra människor sett den 1x1 centimeter stora flagga som finns på min namnbricka.

I morgon är det Sveriges nationaldag. Sedan 2005 är nationaldagen en helgdag och i år en extra tacksam sådan som infaller på en måndag. Att fira den svenska nationaldagen har stundom varit kontroversiellt och varje år berättas det om skolor där elever inte får sjunga nationalsången, eller liknande episoder, som ett utslag av någon form av missriktad välvilja. Genom åren har också den svenska flaggan ibland utmålats som en rasistisk symbol. Det förefaller högst märkligt eftersom flaggan är en symbol för vad man anser att Sverige representerar.

För mig representerar den svenska flaggan allt det som jag är stolt över och respekterar med Sverige. Våra friheter, såsom yttrandefrihet, tryckfrihet och religionsfrihet. Vår jämlikhet. Vår tro på att alla människor är lika mycket värda oavsett hudfärg, kön eller sexuell läggning. Vårt välfärdssamhälle. Vår innovationskraft och den "soft power" som Sverige står för i världen. Allt detta är saker som man alltmer reflekterar över när man bor utomlands och som människor i andra länder också förknippar med Sverige.

Det är också till just dessa värden, som den svenska flaggan symboliserar, som hundratusentals människor flytt, så varför ska vi inte fira det?

Det är dock inte bara strålande solsken och små, ulliga moln på den svenska himlen. De senaste åren har det blivit allt vanligare i Sverige att människor, särskilt politiker, hotas för sina åsikter. På vissa platser vill man nu skilja på män och kvinnor vad avser tillträde till lokaler för att kvinnors säkerhet inte annars kan garanteras. När blåljuspersonal attackeras under deras försöka att skydda liv, egendom och åsiktsfrihet är det just ett angrepp på våra fri- och rättigheter - även om förövarna själva inte skulle förstå det. Utanför våra gränser är Sverige utsatt för påtryckningar av såväl andra länder som terrororganisationer för de ansträngningar som görs för att även människor i andra länder ska få åtnjuta fri- och rättigheter.

Vi får inte ta våra fri- och rättigheter för givna, utan måste konstant värna dem. Det är vår samlade förmåga genom historien att göra just detta som har gjort Sverige så framgångsrikt och till något som människor i andra länder i dag ser som en förebild.

När du i morgon och framöver ser den svenska flaggan vaja runtom i landet, tänk då på vad vi har i Sverige som andra människor bara kan drömma om. Det är värden som är värda att både försvara samt att hjälpa människor i andra länder att skapa där. Fundera också vad du själv kan göra för att främja just detta.

Carl Bergqvist är major i flygvapnet och driver sedan 2007 den försvars- och säkerhetspolitiska bloggen Wiseman's Wisdoms på fritiden. Han skriver i Expressen som privatperson, inte som företrädare för Försvarsmakten. Som pilot fick han anropsnamnet Wiseguy, vilket missuppfattades av en brittisk pilot som kallade honom Wiseman.