Ni vill ha en lagstadgad rätt till heltid. Kritikerna varnar för att det skulle leda till tusentals uppsägningar. De menar att om företag tvingas låta deltidsanställda börja jobba heltid måste de göra sig av med andra deltidsanställda för att ha råd eller för att det ska finnas jobb åt dem som går upp på heltid. I en undersökning som Novus gjorde på uppdrag av Svenskt näringsliv uppgav över hälften av drygt 600 företag att en sådan lag skulle leda till uppsägningar i deras företag. Hur ser du på det?

- Jag tror det är en fråga om organisation. Vi måste också väga in att det inte bara handlar om företagens väl och ve, det handlar också om anställda. Det är oanständigt att inte kunna leva på sin lön. Det är en verklighet för väldigt många, framför allt kvinnor. De kommer då i enlighet med det nya pensionssystemet dessutom att få en pension som det inte går att leva på.

Finns det inte en risk att de gör sig av med deltidsanställda för att ha råd med alla som vill jobba heltid?

- Nej, sedan är det där ju också en förhandlingsfråga. Det kommer att förhandlas mellan facken och företagen. Det är väl dags att facken och arbetsgivarna får känna av att det finns ett väldigt starkt krav här, att vi inte längre accepterar att kvinnor inte ska ha rätt till ett arbete med en lön som det går att leva på.

I ert partiprogram skriver ni att "Fi ska verka för slopandet av de 45 karensdagarna för a-kasseersättning vid uppsägning på egen begäran. Det ska vara möjligt att lämna ett arbete man far illa av". Man ska enligt ert förslag kunna säga upp sig från jobbet och få 80 procent av lönen från dag ett, utan att behöva gå 45 dagar utan ersättning. Tror du inte att vissa jobbtrötta svenskar skulle nappa på det här och missbruka systemet?

- Nej, det tror jag inte. Vi vet att det är väldigt många som stannar kvar på ett jobb, fast man inte borde göra det, fast man mår väldigt illa av att vara där. Då kan ekonomin vara ett stort hinder. Det gör att det blir ännu värre så småningom, att man går kvar på en arbetsplats där man mår fysiskt och psykiskt dåligt och kan bränna ut sig fullständigt innan man tar sig därifrån. Det är verkligen ingenting att rekommendera. Det blir ännu större samhällskostnader som följd. Jag har väldigt svårt att tänka mig att människor skulle säga att nu hoppar jag av jobbet och får a-kassa, som man dessutom knappt klarar sig på, i 45 dagar. Det tror jag verkligen inte.

1996 var kvinnors lön 92 procent av mäns lön, enligt SCB. 2012 var samma siffra 93 procent. Med samma takt kommer kvinnor ha samma lön som män år 2138. Hur vill ni skynda på den utvecklingen?

- Vi vill få stopp på det här med lön efter kön. Vi måste ge Medlingsinstitutet, en statlig myndighet som är politikens förlängda arm in i lönebildningen, direktivet att ändra i den svenska modellen, i lönebildningen, så att jämställda löner kommer högst upp. Det kommer i praktiken innebära att pappa Metall får sätta sig ned och vänta lite medan mamma Kommunal kommer ikapp. För att skynda på den processen vill vi skapa en jämställdhetsfond. Genom att höja arbetsgivaravgiften med 0,5 procent och att staten lägger in lika mycket får vi en pott, där enskilda företag som vill gå före kan ansöka om pengar för att sätta i gång.

"Fi ska undersöka förutsättningarna för att skattebefria inkomster upp till 100 000 kronor inom det professionella kulturlivet", skriver ni i ert partiprogram. Varför ska kulturarbetare betala lägre skatt än andra?

- Kulturarbetare har ett väldigt viktigt uppdrag i samhället, ett väldigt viktigt demokratiskt uppdrag. När man arbetar professionellt som en skapande människa tar det tid och det är inte alltid som man omedelbart kan omsätta det i inkomster. Då behöver man ha en viss trygghet för att kunna fortsätta. Jag brukar jämföra det med grundforskningen, som vi alla förstår hur viktig den är. I bland kommer den fram till någonting genialiskt. Det är så med kultur också, att det finns en rad olika former av skapande som inte ger omedelbar avkastning.

Ni vill slopa både rut- och rotavdraget. Enligt organisationen Företagarna har rutavdraget skapat cirka 8 650 jobb och rotavdraget har skapat cirka 20 000 jobb. Varför vill ni skrota avdrag som skapar så många jobb?

- Det finns ju mycket som skapar jobb. Om du har en bransch där det kostar gratis, så kan man väl säga att det skapar jobb. Men det här handlar inte om sakerna som görs. Det är väldigt bra att det görs, det finns ett behov av att köpa den här typen av tjänster och det ska man naturligtvis kunna göra. Det vi är emot är skattesubventioneringen och det sätt som den görs på, nämligen att du ska göra avdrag i din egen deklaration. För det vet vi alla, att subventioner utformade på det sättet gynnar alltid de som har högst inkomster. Därför tycker vi inte att det är något bra. Vi vill ha generella åtgärder när det handlar om våra gemensamma skatter. Så fortsätt gärna köpa både rut och rot, men betala vad det kostar.

Det är intressant att du säger att du vill ha generella åtgärder när det gäller skatter, men alldeles nyss pratade du om att du vill ha lägre skatt för kulturarbetare. Du skiljer uppenbarligen på olika typer av arbeten.

- Nej, men det är ju inte en skattesubvention på det viset, utan det är en skattesänkning för kulturen som sådan. Den riktar sig inte till enskilda branscher. Den riktas inte till städbranschen eller till byggbranschen, utan till ett stort, viktigt politikområde.

Har du själv använt rut- eller rotavdraget?

- Ja, rot har jag haft det sista året. Jag lade om värmesystemet i huset.

Ni vill införa köttfria måndagar i både förskolan och grundskolan. Är det inte upp till föräldrarna att bestämma om deras barn ska undvika kött en dag i veckan?

- Politikerna ska reagera när vi får kunskap. Köttproduktionen är en stor del av de utsläpp som vi måste få ned. Det har att göra med klimatfrågan. Då är det politikens roll att hitta olika vägar för att styra bort från den verksamhet som skapar väldigt mycket utsläpp. Köttproduktionen är en sådan verksamhet. Vi måste äta mindre kött om vi ska ta klimathoten på allvar.

Ni vill dra ned på antalet lektionstimmar och verka för sex timmar skoldag, både i grundskolan och i gymnasiet. Och ni vill inte att eleverna ska få några läxor. Med tanke på hur dåligt resultat Sverige fick i Pisa-undersökningen, är det rätt väg att minska antalet timmar som eleverna får kunskap?

- Det måste gå hand i hand med andra åtgärder i skolan. Det där är inte det som står högst på dagordningen, utan det måste framför allt finnas en annan möjlighet att förmedla kunskap i skolan än vad som finns i dag. Det är väldigt stora klasser, det är för få lärare, det behövs mer av en pedagogisk utbildning och lärarna behöver arbetsro. Alltså mer resurser.

Men varför ska man minska antalet lektionstimmar?

- I det ligger det att få en arbetsmiljö som gör det möjligt att orka med. Det är precis som att vi inte är effektiva på jobbet mer än sex timmar om dagen. Det är samma sak i skolan. Då får man också utrymme till hemuppgifter eller sidouppgifter på ett annat sätt.

Men ni vill ju inte ha läxor?

- Nej, vi tycker att det som ska göras i skolan ska göras i skolan. Men då kanske man gör sådant efter de ordinarie timmarna. Man skapar utrymme för det i skolan, bland annat grupparbete som man kan göra.

Det låter som att ni ändå vill ha läxor?

- Jag tror att vi i väldigt hög grad ska överlåta till lärarna att lägga upp undervisningen. Jag är övertygad om att det är en väldigt kompetent yrkesgrupp som på ett mycket bra sätt skulle kunna få ordning på skolan om de fick arbetsro, bättre status med högre löner och mer resurser.

Ni är för polygami och vill göra det lagligt att vara gift med två personer eller fler. Den muslimska feministen och samhällsdebattören Bahareh Mohammadi Andersson kritiserade detta i fjol på SvD Brännpunkt. "De som vill tillåta månggifte borde göra en studieresa och besöka några länder där polygami är lagligt. Jag undrar om de några av centerpartisterna och Gudrun Schyman skulle ha lust att ingå i ett harem?", skriver hon. Hur ser du på risken att en sådan legalisering möjliggör att invandrarkvinnor utnyttjas av män som vill ha flera fruar?

- Vårt förslag handlar inte om det här överhuvudtaget. Det handlade om att i stället för den äktenskapsbalk som finns i dag, som ger den högsta ekonomiska tryggheten för två personer som lever samman, så vill vi ha en civilrättslig samlevnadsbalk som garanterar att ingen ska bli satt på pottkanten. Vi vet att familjer kan se väldigt olika ut och alla är inte gifta enligt den traditionella meningen som äktenskapslagstiftningen föreskriver. Så vi vill ha en moderniserad samlevnadsbalk för att trygga varje individs ekonomiska sfär. Jag kan inte överhuvudtaget se framför mig alla de här som ska köa för att ha polygami.

Bahareh Mohammadi Andersson varnar för att det finns män som kommer att utnyttja en sådan lagstiftning.

- Jag tror inte det. Jag har inte träffat någon sådan.

Ni vill förbjuda surrogatmödraskap. Varför ska ett ofrivilligt barnlöst par inte kunna komma överens med en god vän eller familjemedlem att vederbörande bär och föder deras barn? Om alla inblandade är med på det och det inte sker någon betalning eller annan typ av maktutövning, vad är det för fel på det?

- Det här är en fråga som har diskuterats i vida kretsar inom den feministiska rörelsen. Resonemanget bakom är att det är väldigt svårt att se någonting frikopplat från den större situationen, som handlar om rätten till den egna kroppen och rätten att slippa bli utnyttjad, att det hänger ihop med synen på trafficking, prostitution och brutalt utnyttjande av kvinnors kroppar som någon form av barnfabriker, som ju sker på många håll runtom i världen.

Men det här goda exemplet som vi beskriver?

- Ja, diskussionen handlar då om huruvida det möjligen kan finnas en situation där pengar inte är inblandat, där det inte finns en maktutövning överhuvudtaget, det vill säga den altruistiska formen av surrogatmödraskap. Jag kan till exempel ha väldigt svårt att säga nej om det handlar om min syster. Det där är väldigt delikat, så därför pågår det nu en utredning om det här. Feministiskt initiativ har kommit fram till samma ståndpunkt som kvinnorörelsen i stort har gjort i Europa, nämligen att det inte går, att den situationen är väldigt svår att se att den finns i det stora hela.

I ert partiprogram skriver ni att "Fi ska verka för en lagstiftning som kraftigt begränsar reklam". Vad skulle detta innebära för tidningar, tv-kanaler och radiostationer som helt eller delvis lever på att sälja annonsplatser?

- Ja, vi menar ju framför allt den sexistiska reklamen, men jag tror att det står reklam överhuvudtaget i partiprogrammet. Det tycker jag är en intressant fråga att diskutera. Vi har inte konkretiserat hur det ska gå till, om det ska vara något förbud och var gränsen går mellan reklam och information.

Men varför vill ni bekämpa reklam överhuvudtaget?

- Det handlar om de offentliga rummen. Vem tillhör de offentliga rummen, i stan, i tunnelbanan? Är det så givet att det är den som har mest pengar som ska smälla upp vad som helst i de offentliga rummen? Har inte vi som medborgare rätt att få vistas i de offentliga rummen utan att bli bombarderade av säljbudskap hela tiden? Det tycker jag är en väldigt viktig diskussion.

Det är enormt mycket utgifter i ert partiprogram: höjt starta eget-bidrag, höjt underhållsbidrag, avgiftsfri förskola, nattis i alla kommuner, fler lärare, gratis kollektivtrafik för alla skolelever och högskolestudenter, billigare tandvård, mer personal och högre löner i vården, mer resurser till äldrevården och gratis entré på museer, för att bara nämna några. Ingenstans nämner ni hur allt detta ska finansieras. Hur ska ni betala utgiftskalaset?

- Vi får omfördela naturligtvis. Nu har vi haft en lång period av stora skattesänkningar som har inneburit ett minus på drygt 140 miljarder i statskassan. Vi tror att det absolut går att återställa en del av det här utan att det blir ett ramaskri. Vi får göra det fördelningspolitiskt klokt, så att det är de högre inkomsterna som ska betala.

Men ni har inga siffror klara alltså?

- Nej, vi har inga siffror klara. Vi återkommer med det i Almedalen.