DEBATT. Verklighetens kvinnor har verkliga problem. Tryggheten utomhus har närmast kollapsat på vissa håll i landet. Förlossningsvården krisar mer eller mindre varje sommar.

Samtidigt har vi en jämställdhetsminister – hon heter Åsa Lindhagen om någon undrar – som aktivt försöker kväva debatten. Så sent som i januari satt hon i TV4 och anklagade oss kristdemokrater för att sprida osanningar om situationen för kvinnor i min hemstad Uppsala. Det Lindhagen inte ville att vi, och ni, ska säga högt är detta: Enligt Region Uppsalas egen undersökning är fyra av fem unga kvinnor otrygga utomhus. Den otryggheten har flerdubblats på några få år. Men Åsa Lindhagen vill hellre tala om kvotering till bolagsstyrelser, får man anta.

Åsa Lindhagen (MP), jämställdhetsminister. Foto: ALI LORESTAIN/TT

Alldeles för låga straff mot sexbrott

Vi kan inte ha det så här. Jämställdheten får inte reduceras till en lyxfråga. Jämställdhetspolitiken får inte vara så här dålig. Efter flera år med en så kallad feministisk regering står vi fortfarande kvar med låga straff för vålds- och sexualbrott, samt ett skamligt högt antal ouppklarade våldtäktsfall. Hederskulturen har fortfarande sitt grepp om många kvinnor i vårt land. Kvinnovåldet är fortfarande dolt bakom hemmets stängda dörrar och kvinnor är rädda för sina liv.

Unga tjejer och kvinnor vågar knappt promenera eller ta bussen hem utan en samordningsstrategi inför kvällens nattimmar.

Vi matas med menskonst och kvotering

Istället för lösningar på dessa akuta problem matas vi med förnedrande budskap om att verklighetens kvinnor ska kvoteras in i bolagsstyrelser, förväntas beundra menskonst i tunnelbanan och få vår föräldraledighet med partnern detaljplanerad av staten.

Det får vara nog med förmynderi över kvinnor nu. Verklighetens kvinnor vill ha verkliga politiska lösningar, inte symbolpolitik och pekpinnar.

Det här måste bli bättre

Låt mig ge några exempel:

För det första måste både minimi- och maxstraffen för sexualbrott och våldsbrott mot kvinnor höjas. Att fyra av fem utländska medborgare som döms för våldtäkt tillåts stanna i Sverige är oacceptabelt.

För det andra behöver pensionssystemet justeras så att den som varit hemma mest med barn kompenseras för det.

För det tredje måste sjukvården göras om i grunden, så att kvinnosjukvården uppvärderas.

För det fjärde måste gatorna tryggas, med tuffa och kontinuerliga polisinsatser.

För det femte måste det bli ett slut på slösaktig låtsasfeminism i form av jämställdhetsmyndigheter och tramsiga bidrag som skymmer de verkliga jämställdhetsfrågorna.

Det finns en tydlig och djup konflikt mellan symbolpolitiken från både regering och myndighetsvänstern å ena sidan, och verklighetens kvinnor å den andra. Vi står på verklighetens kvinnors sida.

Av Sarah Havneraas

Ordförandekandidat för Kristdemokratiska kvinnoförbundet (KDK)

LÄS MER: Sveriges kvinnor offras på radikalfeminismens altare

Åsa Lindhagen (MP) om jämställdhet: ”Kan inte ta något för givet i dag”