Der har længe været forlydender om, at det danske forsvar er på vej til at købe udstyr fra et datterselskab til den israelske våbenproducent, Elbit Systems.

Moderselskabet er ellers sortlistet af mange investorer på grund af sin påviselige medvirken til menneskeretskrænkelser – blandt andre har den store statslige norske oliefond, Danske Bank, PKA samt PFA Pension sortlistet selskabet.

Sidstnævnte skriver på sin hjemmeside, at Elbit er »ekskluderet« på grund af »brud på grundlæggende menneskerettigheder«.

Derfor kan man undre sig over, at den danske forsvarsminister Peter Christensen (V) blankt afviser kritikken – senest i Radio24Syv den 15. august 2016, hvor han kalder det usagligt at agere efter, hvad der er politisk korrekt:

»Hvis vi skulle agere efter politisk korrekthed, så ville vi stå med en udfordring i Forsvaret, og EU har ikke nogen boykot af israelske virksomheder, og derfor kan jeg ikke se en saglig begrundelse for at udelukke israelske våbenproducenter fra at levere godt udstyr til det danske forsvar.«

Det er tankevækkende, at en dansk forsvarsminister kan stille sig op og sige, at respekt for menneskerettigheder er udtryk for usaglig »politisk korrekthed«.

Særligt fordi den danske stat faktisk er forpligtet til at sikre, at virksomheder, der leverer til staten, ikke medvirker til systematiske menneskeretskrænkelser, og fordi Danmark forventer, at andre landes regeringer gør det samme.

Svigter konventionerne

Det er korrekt, når forsvarsministeren hævder, at der ikke findes en EU-boykot mod israelske virksomheder. Men den danske regering er forpligtet til selv at beskytte menneskers rettigheder. Også når staten køber varer eller ydelser fra virksomheder.

Det følger af FN’s Verdensdeklaration og de grundlæggende menneskeretskonventioner, som Danmark har tilsluttet sig og løbende gentager sin opbakning til.

Hvad statens forpligtelser i forhold til virksomheder mere konkret betyder i praksis er udlagt i FN’s Retningslinjer for Menneskerettigheder og Erhverv (UNGP’s) , der blev enstemmigt vedtaget – med støtte fra Danmark – i FN’s menneskeretsråd i juni 2011.

I marts 2014 lancerede Danmark en national handlingsplan for implementeringen af retningslinjerne, der også peger på behovet for respekt for menneskerettigheder, når staten køber ind.

Staten skal altså ikke vente på en EU-boykot af virksomheder, men aktivt undersøge og undgå at købe ind fra virksomheder, der systematisk medvirker til menneskeretskrænkelser.

Danmark har endda vedtaget en lov om, at såvel virksomheder, civilsamfundsorganisationer som offentlige myndigheder kan indklages for den såkaldte Mæglings- og Klageinstitution for Ansvarlig Virksomhedsadfærd, hvis man ikke aktivt søger at respektere de internationale menneskeretsprincipper.

Tid til at ændre retning

Specifikt i forhold til de besatte palæstinensiske områder har EU, FN og den danske regering ad flere omgange påpeget, at danske investorer og virksomheder bør undgå at lave forretning med virksomheder, der understøtter de israelske bosættelser på besat land. De bosættelser er ulovlige under international ret og fordømt af det internationale samfund.

Spørgsmålet er derfor, om man med Elbit-handlen gør nok for at sikre beskyttelsen af menneskers rettigheder. Det tyder ikke på det. Og Forsvarsministerens afvisning af etiske hensyn vækker mildt sagt bekymring.

Det er dog ikke for sent at komme på bedre tanker. Kontrakten er endnu ikke underskrevet.

Mellemfolkeligt Samvirke håber derfor, at regeringen vil undersøge sagen og diskvalificere Elbit Systems datterselskab, hvis undersøgelsen viser, at selskabet medvirker til menneskeretskrænkelser.

Samtidig bør regeringen sikre, at Forsvaret indskriver krav om ansvarlighed i sine udbud. Det er væsentligt, for at Danmark kan leve op til sit ansvar under konventionerne.

Vi håber og tror på, at respekt for menneskers rettigheder og de internationale konventioner fortsat er en dansk mærkesag, der nyder international opbakning. Det er en grundlæggende målestok for beskyttelsen af menneskers liv og værdighed.

Og det burde være unødvendigt at minde om, at de internationale menneskeretskonventioner blev vedtaget som universelle og udelelige rettigheder for at fremme international fred og undgå en ny altødelæggende verdenskrig som Anden Verdenskrig.

Store private virksomheder, som f.eks. Arla Foods og en række danske investorer, har i vidt omfang taget UNGP’s til sig og søger at efterleve retningslinjerne i praksis.

Skiftende danske regeringer har forpligtet sig på samme i deres handlingsplaner for virksomheders samfundsansvar m.m. Vi mener, at det er på høje tid, at staten sætter handling bag ordene og sikrer ansvarlighed i offentlige indkøb.

Troels Børrild er politisk rådgiver i Mellemfolkeligt Samvirke