Kommentar

Den brutale sannheten om Champions League

Av Trond Johannessen

En uke før gigantoppgjøret mellom PSG og Real Madrid, understrekes den brutale sannheten om Champions League:

Oppdatert 28. februar 2018

Dette er en kommentar. Kommentaren gir uttrykk for skribentens holdning

Artikkelen er over to år gammel

Når UEFA forklarer turneringsformatet fra neste sesong, blir det enda tydeligere at Champions League har ødelagt internasjonal klubbfotball, slik vi kjente den i det forrige århundret – i hvert fall endret fotballen fullstendig.

Neste sesong blir Champions League enda litt mer Money League, en Superliga der de store driver en egen idrett, en pengebinge for dem som er rikest fra før, et lukket selskap, og resten av Fotball-Europa får holde på med sitt.

Vi gleder oss alle til returen på Parc des Princes. Er Neymar ute med skade, når PSG skal forsøke å snu 1-3 til seier? Kan virkelig et haltende Real Madrid og Ronaldo reise seg fra ligafadesen og utfordre om Champions League-tittelen igjen? Eller skal det endelig lykkes for Qatar-styrte Paris Saint-Germain?

Foto: ANDREW BOYERS / X03813

Dagen etter er det Tottenham-Juventus på Wembley, med 2-2 i første møte og Kane og Eriksen mot Buffon og Dybala. Ny høytidsstund.

Samtidig er det altså mulig å tenke en tanke til, hvis vi gidder.

Fra høsten av er de fire store ligaene, Spania, England, Tyskland og Italia, sikret fire lag hver, uten kvalifisering, mens Frankrike og Russland får med to. Portugal, Ukraina, Tyrkia og Belgia får sneket inn ett lag hver, samt at vinneren av Champions og Europa League er sikret plass.

les også Åge Hareide ikke lenger sjarmert av Manchester City

Resten må gjennom kvalifisering om seks plasser. Den tidligere storheten Nederland, med seks seirer i den gjeveste europacupen, er radert ut, og det er vel bare et tidsspørsmål før direkteplassene til Portugal, Ukraina, Tyrkia og Belgia forsvinner. For nivåforskjellen er jo allerede for stor i mange kamper.

Neste uke skal det også spilles to 8-delsfinaler som var avgjort før 45 minutter var spilt av den første kampen, i begge var det bortelagene som gjorde som de ville. Basel kunne trolig prøvd hundre ganger uten å slå Manchester City i et dobbeltmøte (0–4), og en gammel storhet som 1987- og 2004-mesteren Porto ble fullstendig fornedret av Liverpool, foran sine egne supportere (0–5).

Etterpå handlet overskriftene om Agüero, Gündogan, Mané, Salah og Firmino, men først og fremst var det nivåforskjell til å riste på hodet av.

Vi er i og for seg for blitt vant til disse utklassingssifrene, vant til at det for mange lag er en triumf bare å få være med. Malmö forlot Champions League med 1-21 i målforskjell høsten 2015. Med 200 millioner kroner i premiepenger, pluss publikumsinntekter, ble det en fin høst likevel.

GAMMEL MORO: Det er over 20 år siden Rosenborg slo Real Madrid 2–0 på Lerkendal. Det skjer nok ikke igjen. Foto: GEIR OTTO JOHANSEN

Men hvorfor skal Malmö få disse pengene, tenker vel de store klubbene. Det er jo ikke Malmö verden vil se på TV, heller ikke Rosenborg eller København, og det er lenge siden Nils Arne Eggens tid, da Champions League var for «champions» og Rosenborg fikk leke med og ofte slo de beste år etter år. Det var mulig å slå Real Madrid for 20 år siden, det hadde vært så godt som umulig i dag.

Ingen vil bli overrasket om de store ligaene snart vil kreve å få med fem lag hver, slik at verdensomspennende pengemaskiner som Manchester United og Liverpool, med flere, ytterlige får minimert risikoen for å havne utenfor, med milliardtapet det medfører.

Uansett er det bare å innse fakta: Pengemaskinen Champions League har gjennom sin popularitet endret det europeiske fotballkartet. Turneringen har skapt et klasseskille det synes umulig å bli kvitt, snarere tvert imot, det vil bare øke og øke. Man kan gjerne skylde på UEFA for at det er blitt slik, men de største klubbene presser voldsomt på, de vil ha mer og mer av kaka og da får de det, ellers er frykten at de finner på noe på egen hånd.

Er dette egentlig noe å klage på? Er det ikke bare en naturlig utvikling når fotballen er blitt så kommersiell, når pengene bestemmer, når fotballklubber er bedrifter med de økonomiske krav det medfører? Er det ikke greit at lag som egentlig er sjanseløse, til slutt skvises helt ut av Champions League?

Trond Johannessen, journalist, internasjonal fotball.

På en måte er det kanskje det.

På den annen side er det bare trist.

Det er trist at klubber som fra før av har utømmelige pengebinger, som har de feteste TV-avtalene og gjerne er eid eller sponset av oljemilliardærer, også skal sikre seg nesten alle Champions League-pengene. Det er trist at alle de beste spillerne er i noen få klubber, og at veldig mange kamper er avgjort før de spilles.

Eller kanskje det er slik de fleste vil ha det i vår tid, at vi gir blaffen i konkurranselikhet, at vi vil se de beste leke seg, at møtene mellom de aller største lagene, år etter år, har tilført den moderne fotballen en ny dimensjon? Til høsten skal Champions League sendes både på Viasat og TV2, og de vil selvsagt pøse på med sine største profiler og bombardere oss med hvor fantastisk Champions League er.

Og det er jo i og for seg riktig.

Samtidig som det er feil.

Publisert: 28.02.18 kl. 07:16 Oppdatert: 28.02.18 kl. 13:15

Mer om Champions League UEFA