Budsjettforliket tærer kraftig på Høyres image som økonomisk ansvarlig | Jan Arild Snoen

24. nov. 2015 13:25 Sist oppdatert 25. november 2015

Hver gang de borgerlige partiene møtes, tapper de av sparepengene for å unngå smertefulle prioriteringer, skriver Jan Arild Snoen.

Debatt

Dette er et debattinnlegg. Meninger i teksten står for skribentens regning.

Budsjettforliket kom på plass mandag kveld.Det ble omtrent som man kunne vente.

Mellompartiene fikk sitt – og vel så det. Av de 4,3 milliardene fra bistandsbudsjettet som Regjeringen ville bruke til flyktningtiltak, står vi igjen med 1,8 milliarder. Skattelettelsene, som Regjeringen allerede hadde kuttet for å finansiere flyktningene, er ytterligere redusert.

Mangler evne til prioritering

Det verste med dette budsjettforliket er at vi igjen får bekreftet manglende evne til prioritering. I gode tider får alle formål, gode og mindre gode, litt eller mye ekstra, pluss en slump skattelettelser. I dårligere tider skjer akkurat det samme.

afp000603275_doc6c68fpoynown1noxc4q.jpg Ørn E. Borgen

Ved hver eneste anledning har denne regjeringen økt bruken av oppsparte midler – i budsjettfremleggelsene, i år i tilleggsinnstillingen, og som følge av budsjettkompromissene med samarbeidspartiene. For 2016 har Regjeringen for første gang brukt alle oljeinntektene, og tatt litt av avkastningen av oljefondet.

I budsjettforliket kamufleres riktignok dette ved at man ikke tapper enda mer fra oljefondet, men rapper fra en annen sparebøsse, nemlig statsselskapene.

Når staten tar utbytte fra selskaper de eier, regnes det nemlig som en inntekt. Men det er like mye «inntekt» som når du tar ut penger av bankkontoen din. Om man tapper oljefondet eller Statkraft utgjør ingen reell forskjell, men budsjetteknisk er dette trikset fint å ha, og er brukt i budsjettavtalene også i tidligere år.

Riktignok aldri i så stort omfang som denne gangen – mer enn to milliarder kroner.

Les også Samarbeidspartiene slaktes for ny miljøavgift på flyreiser: Fly forbannet over 80 kroner i flyavgift

Regjeringen har også et annet triks i ermet, kalt «ymseposten». Dette er egentlig en buffer for uforutsette utgifter, men i praksis en pott som alle mindretallsregjeringer setter av i sine statsbudsjetter og som brukes for å smøre budsjettforlik.

Ved å bruke penger fra «ymseposten» – i år 850 millioner, kan forlikspartene late som om de «kuttet» tilsvarende utgiftsøkningen.

Alle de pengene som mellompartiene har fått tilbakeført til bistandsbudsjettet er i virkeligheten juks – de er «gratispenger» som ingen tilsynelatende må betale. Det er slik denne regjeringen holder seg flytende.

Alle de pengene som mellompartiene har fått tilbakeført til bistandsbudsjettet er i virkeligheten juks

Resten av kuttene i budsjettavtalen er småpenger, hvis vi ser bort fra at omtrent én milliard ekstra som Frp hadde ment å bruke på veier, nå plusses på jernbane og kollektivtransport, slik Venstre og KrF vil.

Så kan man hevde at det faktisk er kuttet litt i bistand utenlands i år. Problemet er at dette er midlertidig.

Når og hvis tilstrømningen av flyktninger går ned, vil bistandsbudsjettet skyte opp til gammelt nivå igjen – og mer til. Det sørger KrF for – og det har ingen sammenheng med ombistanden virker eller ikke.

Les også Etter tre års kamp har homohistoriens arkiv kommet inn på statsbudsjettet. Det ga jubel i Bergen

Pose og sekk-politikk

Behandlingen av pensjonistene er nok et eksempel på Regjeringens «i pose og sekk»-politikk.

Som jeg og mange andre har påpekt, er pensjonistpar en velstående gruppe der nesten ingen har økonomiske problemer. Likevel får alle par økt pensjon med 8000 kroner neste år – Frps hjertesak.

Les også Regjeringen gir en årlig gavepakke til alderspensjonistene som har mest fra før, men begrunnelsen er spikende gal, skriver tidligere skattedirektør Erling Ree-Pedersen

Dette er åpenbart lite målrettet sosialpolitikk – i den grad at Arbeiderpartiet har mannet seg opp til å si nei. Men KrF har fått igjennom at også enslige minstepensjonister skal ha de 4000 kronene.

Alle blir glade, bortsett fra noen få av oss som er alvorlig bekymret for velferdsstatens fremtidige bærekraft.

Men i noen år til har politikerne såkalte «handlingsrom» – penger å øse ut. Det bruker de.

Som vanlig innebærer budsjettforliket at alle partier får støtte til noen av sine markeringssaker.

Bortsett fra Høyre.

Det eneste de får er retten til å slite med Frp og samarbeidspartiene ett år til. Og som en «bonus» tæres det kraftig på partiets image som økonomisk ansvarlig.

Twitter: @jasnoen

Få med deg og delta i debattene hos Aftenposten meninger på Facebook og Twitter

Mer fra Internrevisjonen:

Fakta Internrevisjonen Hver onsdag skriver Jan Arild Snoen og Andreas C. Halse i Aftenposten om norsk politikk. Snoen kritiserer høyresiden, mens Halse kritiserer venstresiden. Jan Arild Snoen (født 1964) er kommentator i det liberalkonservative tidsskriftet og nett- stedet Minerva. Han har utgitt bøker om Carl I. Hagen, liberalisme og globalisering. Snoen er menig medlem av Høyre og jobbet fra 1987 til 1992 for Frp. Vis mer