Lukijat kertovat, miten eri alojen työpaikoilla vetelehditään. Hassuinta on, että juuri lusmuilijat eivät ole mihinkään tyytyväisiä

Valtaosa ihmisistä pitää ahkeruutta hyveenä, ja yrittää hoitaa työnsä kunnolla. Joukkoon mahtuu silti vapaamatkustajia. Jatkuva lorviminen – erityisesti toisten kustannuksella – heijastuu herkästi työpaikan ilmapiiriin.

Taloussanomat kertoi aiemmin, millaisia muotoja lusmuilu saa työpaikoilla. Lukijoiden kokemuksista käy ilmi, että työn vieroksunta saa monissa työpaikoissa jopa äärimuotoja ilman että tilanteeseen puututaan mitenkään. Tapaukset ovat kuitenkin yksittäisiä, eikä niitä voi yleistää alalla toimivien yleisiksi työasenteiksi.

Katri, 38, muovialan yritys

Pidän työstäni kovin. Toiset eivät. Osastollani tuntuu jatkuvasti olevan joku, jota ei kiinnosta työn tekeminen, ennemminkin ajan tappaminen. Työnantaja ei todellakaan ole mikään orjafirma, mutta joskus vaaditaan joustamista, kun tuotteet pitäisi saada eteenpäin maailmalle tiettyyn kellonaikaan.

Lusmuillaan tauoilla, juorutaan puhelimessa ja saikutellaan. Se ilmenee juuri silloin, kun näillä henkilöillä muuttuu työnkuva tehtäväkierrossa. Eniten v***ttaa löysäily muitten kustannuksella. Hassuinta on, että juuri lusmuilijat eivät ole mihinkään tyytyväisiä: lisää palkkaa, liukumia, bonuksia, illanviettoja, lahjoja.

Hyvä että asiaa nostetaan esiin. Olin jo perustamassa kriisiryhmää reippaille, kun usko meinaa välillä loppua ihmisten työmoraaliin.

Mia, 57, terveydenhuollossa

Terveyskeskuksissa ja vanhustentyössä on aina kiire, koska on liikaa potilaita ja he ovat liian sairaita hoitajamäärään nähden. Yksi paikka ja henkilö jäi mieleen vuodeosastolla.

Siellä työskenteli hoitoapulainen, joka oli lähes ”vapautettu tehtävistä”. Hänen aikansa kului kulkemalla kahvihuoneesta tupakalle tai kulkemalla käytävää kuin suorittaisi jotain tehtävää, vaikka kaikki tiesivät, ettei mitään tehtävää ollut. Tai sitten hän istui tuijottamassa paperia tunnin ikään kuin tekevinään paperitöitä.

Hän kuljeskeli puhumassa muissa osastoissa ja yritti kalastella suosiota. Ja vielä delegoi tehtäviä muille. Lisäksi hän oli usein maanantaisin "sairaana". Arvelimme, että hänen täytyi olla jonkun suosikki, koska esimies ei koskaan puuttunut tähän. Eihän julkisella puolella toisaalta ole mitään tulosvastuuta.

Ilkka, 37, myyntityössä

Olen tehnyt myyntityötä reilut kaksikymmentä vuotta ja huomannut, että aika usein pahimmat lusmuilijat ovat myös kovia saikuttamaan. Jos työpaikoilla on ollut 15–20 henkeä töissä, yleensä aina pari lusmuilijaa mahtuu mukaan. Usein he yrittävät rekrytoida sen kolmannenkin mukaan.

Taukojen venyttäminen ja yleisten myymälän siivous- tai ylläpitotehtävien välttely kuuluu myös näiden tyyppien tapoihin. Esimerkiksi jos myymälään tulee kuorma, jota pitäisi alkaa purkamaan, nämä tyypit huomaavat että onkin aika lähteä kahville.

Sellainen hassu poikkeus on provisiopalkatuissa myyntimiehissä, että ne eniten kauppaa tekevät ovat todella kovia väistelemään yleisiä tehtäviä. Ja pitävät ylipitkiä taukoja, mutta eivät sitten taas sairastele. Lusmuilu loppuu kuin seinään, jos asiakas on näköpiirissä ja mahdollisuus tehdä rahaa.

Liisa, 55, ministeriössä

Eräs työkaveri harrastaa näitä kolmen päivän poissaoloja. Jos lapsenlapset tarvitsevat hoitajaa tai kyseistä virkamiestä ei vain huvita tulla töihin, hän on poissa nuo kolme päivää. Siinä on ihminen, joka ei koskaan "sairasta" mitään tautia alle kolmea päivää.

Työajalla on lupa käydä vain työterveyshuollossa. Mutta kukaan ei katso perään. Hammaslääkäri- ja jopa kampaajareissut saatetaan tehdä työaikana. Tuon yhden työkaverin ovenpielessä on ollut useamman kerran lappu ”työterveyshuollossa”, vaikka hän on todellisuudessa istunut pari tuntia kampaajalla.

On virkamiehiä, jotka lähtevät ”työterveyshuoltoon” vaikka klo 12.30 eivätkä palaa enää saman päivän aikana työpaikalle. Kun on leimannut lähtevänsä työterveyshuoltoon, kellokortti laskee, että henkilö on ollut töissä virka-ajan loppuun.

Tupakoitsijat ravaavat ulkona jopa 10 kertaa työpäivän aikana ilman ulos leimaamista. Ja sehän on ihan normaalia, että kahvitauot kestävät noin tunnin. Joillekin työkavereille on jopa huomautettu, kun he eivät käy kahvitilassa.

Kellokortin väärinkäytöllä voi säästää tunteja ja minuutteja. Jos tulee töihin liukuma-ajan jälkeen, mikään ei estä leimaamasta "työasia sisään" ja kas, oletkin ollut töissä jo kello 8.