Minkälaista naista sellaiset miehet arvostavat, jotka julkisuudessa halventavat naisia kommenteillaan? Nämä viisi miestä ovat puhuneet julkisesti naisista alentavaan sävyyn. Miksi? Gustav Hägglund, Ivan Puopolo, Henry Laasanen, Timo Hännikäinen ja Ossi Nyman vastaavat.

Minkälaista naista sellaiset miehet arvostavat, jotka julkisuudessa halventavat naisia kommenteillaan? Nämä viisi miestä ovat puhuneet julkisesti naisista alentavaan sävyyn. Miksi? Gustav Hägglund, Ivan Puopolo, Henry Laasanen, Timo Hännikäinen ja Ossi Nyman vastaavat.

”Lihava nainen vie minulta kaikki halut. Läski ei vain kuulu naisellisuuteen.”

Lue lisää: Kotiliesi kysyy: Onko sovinismi lisääntymässä?

Näin entinen puolustusvoimien komentaja Gustav Hägglund luonnehti vuosia sitten naisia iltapäivälehden haastattelussa.

Iäkkään kenraalin kommentit esineellistävät naisia. Ne voisi jättää omaan arvoonsa, jos ne olisivat yksittäisiä heittoja. Mutta ne eivät ole.

Myös esimerkiksi kirjailija Timo Hännikäinen ja sosiologi Henry Laasanen ovat tuoneet toistuvasti julki ajatuksia, jotka halventavat naisia.

Luontevin seuraus olisi tuohtumus. Mutta entä jos kokeilisi toisenlaista lähestymistapaa, uteliaisuutta.

Mitä karkeuksia puhuvat miehet oikeasti ajattelevat naisesta? Minkälaista naista he arvostavat? Kysyimme asiaa näiltä miehiltä itseltään.

Kuka nainen kelpaa sinulle, Gustav Hägglund?

Kenraali Gustav Hägglundin ei tarvitse kauan miettiä, ketä naista hän arvostaa.

”Teija Tiilikaista”, tulee kuin tykin suusta.

Tiilikainen on juuri siirtynyt Ulkopoliittisesta instituutista Euroopan hybridiuhkien osaamiskeskuksen johtajaksi.

”Hän on muotoillut erittäin hyvin kantojaan turvallisuuspolitiikasta”, Gustav Hägglund perustelee arvostustaan.

Vahva nainen on Hägglundin mielestä sellainen, joka luottaa itseensä, osaa olla esillä ja ottaa kantaa.

”Tietysti tekevällä naisella pitää olla älyäkin. Ei se onnistu, jos on yhtä tyhmä kuin mies.”

Tämän hän sanoo nauraen.

Miksi Hägglund kommentoi taannoin naisen ylipainoa halventavaan sävyyn?

”Se lähti naistenlehtijutusta, jossa kysyttiin, mistä en pidä naisessa. Vastasin, että läskistä. Iltapäivälehdet innostuivat kysymään lisää. Minä sen kummemmin harkitsematta sanoin, että läski vie halut.”

Hägglund toteaa, että feminismi on saanut paljon hyvää aikaan hänen elinaikanaan. Kaikilla pitää hänen mielestään olla samat mahdollisuudet uraan. Jos naisen asema on hyvä, siitä hyötyy myös mies.

”Mutta kyllä nainen saa mielellään olla naisellinen ja mies miehekäs”, Hägglund sanoo.

”Nythän luonnolliset erot ovat menneet sekaisin, kun nämä transsukupuoliset ovat tulleet muotiin.”

Nythän luonnolliset erot ovat menneet sekaisin, kun nämä transsukupuoliset ovat tulleet muotiin.

Arvostatko ketään naista, Henry Laasanen?

Miesasiamieheksi kutsuttu sosiologi Henry Laasanen on kirjoittanut paljon naisen seksuaalisesta vallasta. Seksi ja parinvalinta ovat hänen mukaansa yhteiskunnallinen taistelukenttä, jossa naisella on kaikki valta.

Mies maksaa seksistä naiselle, tavalla tai toisella, ja naisen seksuaalinen valta aiheuttaa miehelle monenlaisia kustannuksia. Osa niistä ilmenee miehen ahtaana roolina ja suorituspakkona.

Tasa-arvo on Laasasen mielestä monessa suhteessa nollasummapeliä: toisen saavutukset ovat toiselta pois.

Arvostaako naissukupuolen demonisoinut Laasanen ylipäätään ketään naista?

”Kyllä. Katleena Kortesuota”, Henry Laasanen vastaa.

Kortesuo on tietokirjailija ja viestintäasiantuntija, ahkera toimija sosiaalisessa mediassa. Siellä Henry Laasanenkin on tämän ajatuksiin tutustunut. Juuri nyt Laasasta puhuttelee kirjoitus, jossa Kortesuo kertoo lapsena saamastaan kasvohalvauksesta.

”Kortesuo vain toteaa, että ei auta jäädä suremaan, ja elää asian kanssa. Enemmän niin, ­että hyväksyy itsensä ja menee niillä eväillä, joita on”, Henry Laasanen sanoo.

Hänen mielestään tässä on esimerkkiä feministeille.

”Ei aleta läskipositiivisiksi, että kaikkien muiden pitäisi muuttaa suhtautumistaan. Vähemmän narinaa ja uhriutumista ja enemmän sitä, että otetaan itseä niskasta kiinni.”

Mitä Kortesuo siis tarkkaan ottaen kirjoittaa?

Sisältö on yllätys. Siinä ei oteta itseä niskasta kiinni. Siinä kiitetään isää ja äitiä, jotka eivät kiinnittäneet vinoon suuhun huomiota. Näin he estivät tytärtä rakentamasta itselleen identiteettiä tyttönä, jolla on ruma suu.

Mikä feminismissä mättää, Ivan Puopolo?

Televisiotoimittaja Ivan Puopolo provosoi usein kolumneillaan. Aiheena on esimerkiksi ollut: ”Sori feministit, en voi taistella epätieteellistä ja sekavaa patriarkaattianne vastaan.”

Toinen poiminta kolumnien otsikoista: ”Sukupuolentutkimuksen tieteeksi verhoilluissa saduissa naisia sorretaan aina ja kaikkialla.”

Kun Puopoloa pyytää valitsemaan naisen, jota hän arvostaa, hänen vaikea nimetä vain yksi henkilö. Keulapaikan ottaa lopulta säveltäjä Kaija Saariaho.

”Hän on ystävällinen, sivistynyt ja syvällinen. Ja maailman paras siinä, mitä tekee”, Puopolo perustelee.

Vahva nainen on Ivan Puopolon mielestä samanlainen kuin vahva mies: itsenäinen, riippumaton ja ottaa vastuun teoistaan. Sukupuoli on aika toisarvoinen asia.

”Kritisoin feministejä siitä, että he sivuuttavat biologian selittäessään ilmiöitä. He ovat ristiriidassa evoluutioteorian kanssa. Feminismi on kuin uskonto kieltäessään tieteen.”

Puopolon mielestä elämme tasa-arvossa, koska yhteiskunnassamme naisilla on mahdollisuus hakeutua mihin tahansa asemaan. Naisten geneettinen luonto ohjaa heitä kuitenkin toiminaan toisin, joten he valitsevat hoivan ja opettamisen.

Nimeä arvostettava nainen, Timo Hännikäinen

Kansallismielisissä piireissä liikkuva kirjailija Timo Hännikäinen tuli kymmenen vuotta sitten tunnetuksi omakohtaisesta kirjastaan Ilman. Kirjassa hän kuvailee, miltä vastentahtoinen selibaatti tuntuu. Ei hyvältä.

Se masensi ja synnytti raakaa naisvihaa. Ja myös idean naisten asepalveluksen kaltaisesta pakollisesta seksipalvelusta valtion ylläpitämissä ilotaloissa.

”Minulla on taipumusta ärsyttää tahallani”, Timo Hännikäinen sanoo.

Jos yritetään unohtaa karkeudet ja kysytään ihan vakavissaan: ketä naista Hännikäinen arvostaa?

”Maria Jotunia, erityisesti omaelämäkerrallisen Huojuva talo -romaanin takia”, Hännikäinen vastaa.

Hän kuvailee, miten kirjan parisuhdehelvetti syntyy miehen demonisuuden lisäksi vaimon passiivisuudesta, jolla tämä ottaa kaiken vastaan. Se provosoi miestä olemaan vielä kauheampi.

”Naisen loputon alistuminen miehen väkivaltaisuuteen tekee kirjasta ahdistavan.”

Hännikäinen arvostaa Maria Jotunissa sitä, että tämä kuvaa myös omat raadolliset puolensa.

”Jotuni ei ottanut pelkkää uhrin roolia. Arvostan sellaista lähestymistapaa ja otetta.”

Naisessa Hännikäinen arvostaa lujuutta ja ­sitä, että ei hätkähdetä vähästä. Tämä on hänen mielestään feministien helmasynti.

”Vaaditaan turvallisia tiloja ja sitä, että tietyntyyppistä kieltä ei saisi käyttää. Se on mielestäni huonon itseluottamuksen merkki. Ei kenelläkään ole oikeutta välttyä sanoilta tai asioilta, jotka mahdollisesti tekevät huonon fiiliksen.”

Miksi teit naisvihamielisen kirjan, Ossi Nyman?

Kirjailija Ossi Nymanin tuore romaani Patriarkaatti tihkuu vihaa ja väkivaltaa, jota päähenkilö Mauri kohdistaa naisiin. Tappamisen ja raiskaamisen kuvaus on suoraa.

Siksi tulee yllätyksenä, että Nyman sanoo arvostavansa naisista eniten feministipuolueen puheenjohtajaa Katju Aroa.

”Olen itsekin feministi. Aron puolue tekee rakentavaa feminismiä, joka perustuu tasa-arvoon”, Nyman sanoo.

Miksi ihmeessä Nyman teki näin naisvihamielisen kirjan?

”Se on helppo kuitata naisvihamieliseksi, mutta siitä ei ole kyse. Yritän hakea kamalan tarinan kautta uutta näkökulmaa siihen, mikä mies on.”

Ossi Nymanin mielestä tosimiestä ei ole olemassa.

”Miehessä on aina ripaus naista, jo geneettisestikin.”

Ossi on itse kokenut miehenä olemisen vaihtoehdot liian kapeiksi. Pehmomiehestäkin puuttuu vivahteita, joita hän löytää itsestään.

Ahdistavinta on, että miehet eivät vieläkään voi olla herkkiä. Nyman käyttää esimerkkinä sitä, minkälaista seksivalistusta hänen ikäluokalle annettiin yläasteella 1990-luvulla.

”Sanottiin, että tytöt tarvitsevat turvallisuutta ja romantiikkaa kyetäkseen seksiin. Pojista ei mainittu mitään – oli niin itsestään selvää, että pojat eivät tarvitse mitään tuollaista.”

Lue myös: Feminismi Kotiliedessä kautta aikojen

Juttua on muokattu 6.10.2019 klo 22.25 muuttamalla otsikkoa ja ingressiä.