Politiets Efterretningstjeneste (PET) lavede stribevis af alvorlige fejl i deres indsats op til Omar El-Husseins terrorangreb i 2015. Det konkluderer flere efterforsknings- og terroreksperter i en ny dokumentar sendt på DR.

Men ser man på den officielle evaluering af myndighedernes indsats i forbindelse med terrorangrebet, er diskussionen om PET’s dispositioner stort set fraværende, og flere af de mest belastende oplysninger er udeladt.

Dermed bliver der slet ikke stillet de relevante spørgsmål til efterretningstjenesten, og det er ifølge Ivar Fahsing, forsker og underviser i efterforskning på Politihøgskolen i Oslo, stærkt kritisabelt.

»Den interne evaluering fra rigspolitichefen tager praktisk talt ikke det allervigtigste spørgsmål op i denne sag. Nemlig hvorvidt PET kunne og burde have stoppet terroristen,« siger han.

»At udelade denne drøftelse er intet mindre end chokerende og vidner om en manglende vilje til at diskutere de vanskeligste spørgsmål. Det er udtryk for en dårlig kultur i dansk politi, som hverken politiet eller samfundet er tjent med.«

Dokumentaren præsenterer et samlet overblik over alle de informationer og spor, som myndighederne havde om Omar El-Hussein, og som beskrevet i tirsdagens Information viser den ifølge eksperterne, at særligt PET burde have reageret helt anderledes.

Havde efterretningstjenesten taget advarslerne i en indberetning fra Kriminalforsorgen alvorligt, ville de eksempelvis med al sandsynlighed have opdaget, at der lå stærkt ekstremistisk materiale på blandt andet en telefon, der var blevet konfiskeret fra Omar El-Husseins celle i fængslet.

Det var nævnt i indberetningen til PET, at der lå tidligere indberetninger om Omar El-Husseins radikalisering. Og både en telefon og en kniv var blevet konfiskeret hos Omar El-Hussein på et tidspunkt, hvor han havde udtalt ønske om at rejse til Syrien og kæmpe, og hvor der ifølge indberetningen tegnede sig »et billede af, at hans ekstremisme skærpes«.

Men hverken tidligere indberetninger eller telefonerne blev undersøgt af efterretningstjenesten, før det var for sent.

Evalueringens mange mangler

I den officielle evaluering – som blev præsenteret af daværende justitsminister Mette Frederiksen (S) mindre end tre måneder efter angrebet – er der i det hele taget meget lidt fokus på PET’s rolle i perioden op til angrebet.

Den officielle evalueringsrapport er på 143 sider og udleder ti læringspunkter til myndighederne, men kommer stort set ikke ind på, hvad myndighederne havde af oplysninger om Omar El-Hussein inden angrebet, og hvordan de reagerede på dem.

Den manglende behandling af tiden op til angrebet begrundes med, at efterforskningen ikke var afsluttet, og at der blandt andet fortsat foregik efterforskning mod fem personer, der var sigtet for at bistå Omar El-Hussein med angrebet.

I evalueringen blev det ellers understreget, at man gerne ville »dele oplysninger i videre omfang, end det ellers vil være tilfældet, for at give offentligheden et så præcist og dækkende billede af begivenhederne«, da »der er tale om en sag af særdeles stor samfundsmæssig betydning, som offentligheden har en væsentlig interesse i at kende til«.

I en enkelt sætning i evalueringen – der næsten ordret er en gengivelse af en konklusion i en pressemeddelelse tre dage efter angrebet – frikender PET stort set sig selv for ansvar. Det vedrører den indberetning, som PET fik af Kriminalforsorgen om Omar El-Husseins radikalisering.

»På baggrund af indberetningen fra Kriminalforsorgen havde PET ikke grund til at tro, at den nu afdøde 22-årige gerningsmand planlagde angreb, ligesom PET ikke i øvrigt forud for angrebene havde efterretninger om, at den pågældende planlagde angreb,« står der i rapporten.

I evalueringen blev fokus i stedet blandt andet rettet mod, at Kriminalforsorgen ikke havde videresendt alle de i alt tre indberetninger til PET om Omar El-Hussein, og der blev taget initiativ til, at det fremadrettet ville ske i lignende situationer.

Der stod intet om, at den indberetning, som PET rent faktisk modtog, specifikt nævner, at der i arresthuset allerede lå flere indberetninger »der kunne tyde på radikalisering«. Indberetninger, som PET altså bare kunne have bedt om, hvis de var interesseret i yderligere informationer om Omar El-Husseins radikalisering.

Det fremgik heller ikke, at PET i perioden efter at have modtaget indberetningen havde fundet Omar El-Hussein interessant nok til, at de havde ham på en liste over personer, der var »Syrien-relevante«, og som blev præsenteret på møder med Københavns Politi flere måneder inden hans angreb.

Noget, der ifølge eksperterne gør det endnu mere kritisabelt, at PET rent faktisk ikke undersøgte de oplysninger og materiale, der lå på Omar El-Hussein i systemet. I evalueringen stod der blot, at PET havde givet hans navn til politiet – men ikke i hvilken kontekst.

De skridt, som PET ifølge eksperterne burde have foretaget, var dels at bede om de tidligere indberetninger, undersøge konfiskerede telefoner, tale med de folk i fængslerne, der havde observeret radikaliseringen, samt tage kontakt til Omar El-Hussein selv.

Intet af det bliver der dog reflekteret nærmere over i den officielle evaluering.

»Hvis man ser på indholdet i rigspolitichefens evalueringsrapport, står der omtrent ingenting om, hvad der kunne have været gjort for at forhindre katastrofen. Der står en sætning, hvor man nærmest frikender sig selv og siger, at PET ikke kunne have forhindret dette,« siger Ivar Fahsing.

»Det er jeg helt uenig i, og jeg synes næsten, at det mest chokerende i hele historien omkring Omar er, hvordan man undlod at undersøge alle de muligheder, som der faktisk var for at opfange, hvad der var ved at ske.«

Tidligere operativ chef i PET Hans Jørgen Bonnichsen betegner evalueringen som fuld af eufemismer, hvor man »med misbrug af ord som ’læringspunkter’« forsøger »at fremstille historien som en succes«.

»Vi kan ikke lave om på de ting, der er sket, men det her kan være skriften på væggen i forhold til sager, hvor der er menneskeliv på spil. Det hjælper ikke noget, når kritikken hagler ned, at man forsøger at bruge hemmeligholdelsen som skjold. Man kommer altså ikke uden om, at kritik er værdifuldt og har betydning i forhold til fremtiden,« siger han og peger på, at evalueringen burde have været foretaget af eksterne parter.

»Så undgår man bagefter kritik af, at man er i et tunnelsyn og forsøger at beskytte sig selv. Når man dækker sig ind bag hemmeligholdelse. Man gør sig i allerhøjeste grad sårbar over for kritik. Det burde man for længst have lært,« siger Hans Jørgen Bonnichsen.

Burde have samlet op senere

Ifølge retsordfører i Dansk Folkeparti Peter Skaarup rejser dokumentaren »nogle helt grundlæggende spørgsmål« til den måde, som Kriminalforsorgen og PET har arbejdet på.

»De har svigtet big time. Det fremgår tydeligt. Spørgsmålet er, om PET og Kriminalforsorgen har erkendt det,« siger han.

»Vi skal have dem til at fortælle, om de erkender, at der er fejl og mangler ved den måde, de har arbejdet med tingene på. Jeg vil bede justitsministeren indhente udtalelser fra PET og Kriminalforsorgen i forhold til de nye oplysninger, der kommer frem. Om de erkender, at der faktisk er tale om et svigt. At man har vendt det døve øre til og ikke taget de advarselslamper alvorligt, der burde lyse i forhold til at få stoppet Omar, inden det gik galt,« siger han.

Retsordfører i SF Karina Lorentzen var selv en af dem, der under SR-regeringen pressede på for, at der blev foretaget en hurtig evaluering af terrorangrebet. Men i dag erkender hun, at man burde have samlet op på erfaringerne senere hen.

»Jeg synes, at der var mange gode ting i evalueringen, som førte til nogle læringspunkter. Men set i bakspejlet burde man nok have lavet evaluering nummer to, når efterforskningen var færdig. I forhold til, om der var yderligere læringspunkter,« siger hun.

Ifølge Enhedslistens retsordfører Rosa Lund viser eksemplerne, at det ikke var en god idé at lave evalueringen så hurtigt efter terrorangrebet.

»Det er ikke første gang, at vi får noget nyt at vide om den her terrorsag, efter evalueringen kom. Det viser, at man simpelthen ikke kan lave en evaluering så kort tid efter, og slet ikke mens efterforskningsarbejdet stadig er i gang. Det skulle man have tænkt over,« siger hun.

Omars mobiltelefon

I evalueringen stod der heller ikke et ord om, at politiet i ugerne og månederne op til evalueringen havde undersøgt de mobiltelefoner, som var blevet konfiskeret fra Omar El-Hussein i hans celle.

At Omar El-Hussein havde fået indsmuglet ekstremistisk materiale i fængslet kom først frem i februar 2019, da en bog om hele forløbet afslørede det med hjælp fra anonyme kilder.

I dokumentaren har man fået en aktindsigt i selve politirapporterne, der viser yderligere detaljer om, hvad det var for noget ekstremistisk materiale, som Omar El-Hussein havde været i besiddelse af.

På en nokiatelefon konfiskeret i juli 2014 var der seks islamiske sange – såkaldte nasheeds – der havde militante referencer. Det fremgår af en af politirapporterne, der er dateret få uger efter terrorangrebet og altså næsten to måneder, før evalueringen udkom.

Minimum halvanden uge inden evalueringen havde Københavns Politi også konstateret, at der var yderligere en række filer på Omar El-Husseins telefon, der gjorde det endnu mere tydeligt, at man ville have kunnet se klare tegn på hans radikalisering, hvis telefonerne var blevet undersøgt.

På telefonen var der udover tre udgaver af al-Qaedas magasin Inspire også e-bogen Anarchist Cookbook. En bog, der ifølge politirapporten »indeholder en lang række vejledninger til stort set alt inden for terrorisme«.

Tilbageholdt viden i årevis

Da PET i september 2015 udkom med sin årsrapport reflekterede daværende PET-chef Finn Borch Andersen i rapportens indledning over det forgangne års terrorangreb og terrortruslen mod Danmark.

»Gerningsmanden kan have været inspireret af terrorangrebene i Paris i januar 2015 eller eventuelt af den aktuelle militant islamistiske propaganda fra bl.a. terrororganisationen ISIL om at gennemføre angreb på lande i koalitionen. Her peges der således eksplicit på angreb på sikkerhedsmyndigheder, jødiske mål samt opfattede krænkere af islam som legitime angrebsmål. Efterforskningen af sagen pågår fortsat og vil forhåbentlig give mere præcise svar,« skrev Finn Borch Andersen.

I dag ved vi, at der i efterforskningen rent faktisk blev fundet en lang række tegn på, hvad der kan have inspireret Omar El-Hussein, men at myndighederne tilbageholdt den viden fra offentligheden i årevis.

»Jeg kæmper for at forstå, at det ikke er i alles interesse at vende hver en sten i denne sag. For tydeligvis er der noget, som gik galt, men det kan altså ikke læses ud af rigspolitichefens evalueringsrapport – i hvert fald ikke den officielle version,« siger Ivar Fahsing.

»Det er muligt, at der er foretaget hemmelige og interne undersøgelser af det. Men jeg kan ikke forstå, hvorfor det skal være hemmeligt. Samfundet har krav på at få at vide, hvad politiet mener, at de har lært af denne skandale, og der er andre uden for politiet, som må sørge for, at de rigtige tiltag iværksættes, og de rigtige læringsprocesser faktisk er blevet iværksat.«

Information har forelagt artiklen for Justitsministeriet, der henviser til PET.

PET svarer skriftligt, at »evalueringen afdækkede en række læringspunkter, der har bidraget til at sikre, at PET og vores samarbejdspartnere i dag er betydeligt bedre forberedt, hvis en lignende trussel skulle ramme Danmark igen«.

Blandt andet er samarbejdet mellem PET, politiet og Kriminalforsorgen og de øvrige myndigheder ifølge efterretningstjenesten blevet »markant styrket«.

»Der er siden 2015 gennemført en række tiltag med henblik på at sikre, at myndighederne har de rette redskaber og ressourcer til at bekæmpe og imødegå terror, blandt andet gennem styrkelse af beredskabsindsatser og analysekapaciteter samt øget fokus på processer for deling af oplysninger mellem myndigheder. Disse tiltag er iværksat på baggrund af blandt andet læringspunkterne i evalueringen og resultatet af den politimæssige efterforskning af hændelserne i 2015,« skriver PET.

Informations journalister Bo Elkjær og Sebastian Gjerding har samarbejdet med instruktør og journalist Nils Giversen, der står bag filmen ’Angrebet – Omars vej til Krudttønden’, om denne artikel.