Člověk, co kritizuje islám, není nácek. Kritika jakéhokoliv světonázoru včetně náboženství je demokratické právo.

Člověk, který mluví o uprchlících jako o „primitivních špinavcích bez základních hygienických návyků“, „zakuklených opicích“ či „negrech, co sem lezou znásilňovat“, je nácek. Napadá lidi podle barvy pleti, etnika nebo původu. Což je v civilizovaném světě trestné.

Člověk, co odmítá migraci do ČR či Evropy, není nácek. Izolacionismus obecně je legitimní politický názor, i když často přináší problémy. Své zkušenosti s tím mají v USA.

Člověk, co odmítá pomoc uprchlíkům, není nácek. Moc toho neví o evropských, natož křesťanských hodnotách, kterými se často zaštiťuje, ale k pomoci ostatním nejde nikoho nutit. Pokud strach zvítězí jako politický směr, budoucnost nás nepochválí, ale bude to výsledek demokratického rozhodování.

Člověk, co kritizuje imigrační politiku Německa, není nácek. Má prostě nějaký politický názor.

Člověk, který chce oplotit hranice a vystoupit z EU, není nácek. Tragicky se mýlí, jeho politika by přivedla zemi ke zchudnutí a pravděpodobně do područí Ruska, ale omyl není zločin. Což je heslo, které bychom si měli všichni pověsit nad postýlku.

Člověk, který vyhrožuje šibenicí za vlastizradu, píše komentáře typu „pamatujeme si tě“ a „kolaboranti se střílejí“, je nácek. V každé společnosti existuje sedlina, kterou vzrušuje představa zavírání vysokých škol, věšení lidí na fotbalové branky a táborů nucených prací. Ve smutnějších dobách jsou tihle lidé víc slyšet a v těch nejsmutnějších rozhodují o ostatních. Čím spravedlivější si připadají, tím větší náckové to jsou.

Své kolegy dobrosery prosím, aby uvedený orientační přehled zohlednili ve svých příštích názorových bitvách. Vážené protivníky xenofoby pak o to, aby se pokojně rozpoznali v kategoriích nácek – nenácek a ti první se šli uhajlovat do nějaké hnědé nory a nekazili pověst druhým. Ti si to nezaslouží. Díky!