Go back to the body, which is where all the splits in Western Culture occur.

- Carolee Schneemann.

Kroppen er en politisk slagmark: Flygtningestrømme til Europa er eksempler på, hvordan nationalstaten udgrænser nogle kroppe, mens andre problemfrit krydser grænser. Arbejde, der traditionelt udføres af omsorgsgivende (kvinde)kroppe, lønnes og vurderes lavere. Ammende kroppe forvises fra offentligheden mens kroppe, der ikke lever op til normen, stigmatiseres.

I dette kursus skal vi undersøge, hvordan vi kan bruge kroppen som nutidigt metodisk perspektiv. Vi vil særligt lade os inspirere af feministisk teori og identitetspolitiske problemstillinger. Historisk har den bedste, mest valide viden været den, der fjerner sig fra kroppen - et positivistisk ‘gudetrick’, som teoretikeren Donna Haraway kalder det. Vi vil i stedet lade kroppen udgøre omdrejningspunktet, fordi det giver mulighed for at undersøge identitetspolitiske, kulturelle og kunstneriske problemstillinger ud fra et situeret, kropsliggjort perspektiv. Derfor skal vi på kurset tænke over kroppen og dens relation til omverdenen, fx ved at fokusere på racialiserede kroppe, queerkroppe, prekære og kapitaliserede kroppe. Men vi skal også tænke igennem kroppen og undersøge kropsliggjorte metoder til vidensproduktion, fx écriture féminine og feministiske basisgrupper.

Vi vil i kurset fokusere på nyere retninger inden for feministisk og dekolonial teori såsom affektteori, posthumanisme, fedmeaktivisme og crip-studies. Vi skal se på eksempler fra billedkunst, litteratur, popkultur og materielle fænomener, fx Ed Atkins, Precarias a la Deriva, Mierle Laderman Ukules, ACT UP, Ana Mendieta, Jeanette Ehlers, Caspar Eric,