Charlotta Mellanders forskning inriktar sig främst på städer. Men det är i landsbygdsdebatten hon har rivit upp mest damm. Med en studie om hur 82 procent av svenska kommuner tappar sina unga fick hon häromåret fart på debatten om urbaniseringens baksidor.

Finns det en insikt bland kommunpolitikerna om problemet?

- Nja, många har vaknat upp lite för sent. Det finns också många som har stoppat huvudet i sanden. "När de blir äldre upptäcker de hur dyrt och jobbigt det är att bo i Stockholm" och "när barnen kommer så flyttar de hem igen." De argumenten har jag hört väldigt många gånger när jag varit ute och pratat med kommunpolitiker.

Vad kan man göra för att vända utvecklingen?

- Jag tror att man på de mindre platserna måste inse att det inte kan komma någon räddning utifrån. Ett infrastrukturprojekt eller skatteutjämning kan på sin höjd fungera som konstgjord andning. De platser som går bra, det är platser där politiker, tjänstemän, näringsliv och fastighetsägare har satt sig ner i båten och börjat ro åt samma håll.

Vilka lyckade exempel finns?

- Ja, ett väldigt gott exempel när det gäller ungas flyttmönster är Åre. Då kan man säga: "Vadå Åre, de har Åreskutan - det är klart att de kan behålla sina unga." Fast ingen Åreskuta i världen får en ung människa att stanna. I Åre insåg man att unga inte kan ligga i träda sex månader om året i väntan på vintern. Så man utvecklade sommarturism också. Och då kan man hålla i gång restauranger och kaféer året om.

Men finns det en räddning för alla platser då? Kommer alla att överleva?

- Det politiskt korrekta svaret är ja. Men det tror inte jag på. Jag tror att åtminstone hälften av de här platserna kommer att försvinna från kartan på sikt. Sen så kommer det att gå olika fort. Men vissa av platserna kommer att överleva och faktiskt vara riktigt välmående.

Den här debatten blir ofta väldigt sårig. Den liknar identitetspolitik i det att man tycker att ingen jäkla stockholmare ska komma och tycka till om våran plats. Men däremot får man gärna från landsbygden berätta hur dåligt det är i Stockholm. Känner du igen det?

- Ja, verkligen. Och det sker samtidigt som man har en stor diskussion om medieskuggan på landsbygden. Och det är klart att om man bara journalister från de här platserna ska få täcka landsbygden kommer den här medieskuggan inte att minska.

Vad beror ilskan på?

- Jag tror inte att stad och land talar samma språk i dag. Om man bläddrar i tidningarna är det oerhört mycket mer om hur man ska lösa bostadsbristen eller lösa den här infrastrukturfrågan nu när vi får en busslast nya invånare om dagen. I majoriteten av Sveriges kommuner kan man inte känna igen sig i detta. Då får man inget förtroende för journalisterna.

I politiken upplever jag att man å ena sidan i praktiken ofta sätter en gräns för vilken samhällsservice som man erbjuder landsbygden, å andra sidan låtsas man i retoriken som att hela Sverige ska leva. Som C-ledaren Annie Lööf som säger att "oavsett var i Sverige man bor så ska man ha samma möjligheter".

- Jag tror inte heller att jag hört en politiker säga att man ska sätta en sådan gräns. Det finns ju många väljare på landsbygden. Men jag tror inte att det finns någon politiker som inte inser att man inte kommer att kunna pumpa in hur mycket pengar som helst.

I debatten pratar man ofta om Norge som ett land som har lyckats behålla levande lansbygd. Vad har de gjort?

- De har oljan vilket gör att man kan finansiera verksamheter i hela landet. Men många norska orter fajtas faktiskt med precis samma problem, med unga som försvinner och minskande befolkningar.

I debatten hör om landsbygdens problem talar man nästan bara om bensinskatt och utlokalisering av statliga jobb. Kan de förslagen enskilt ha någon effekt för möjligheten att leva på landet?

- Det är klart att de kan påverka en mindre plats möjligheter att klara sig på sikt. Men det kommer ju inte att vända urbaniseringen. Det är ju ytterst få unga som säger: "kanon, jag stannar kvar på den här orten för nu har de sänkt bensinpriset".

- Jag tycker att politiken lyser med sin frånvaro även här. Det är en brist på förståelse på vad som håller på att hända. Att de stora städerna attraherar de unga, inte för att det är brist på jobb eller statliga myndigheter på landsbygden, utan för att de stora städerna har mycket mer att erbjuda många unga.

Lyssna på hela intervjun med Charlotta Mellander i spelaren ovan. Du kan också ladda ner den som mp3-fil eller prenumerera på podcasten. På Itunes finns samtliga avsnitt här.

Följ Expressen Ledare på Facebook för tips om fler ledare och krönikor.