DEBATT | JOURNALISTIK & MEDIER. Institutet för mediestudier har vid ett par tidigare tillfällen – senast 2016 – undersökt var journalisterna bor. Det har lett till en diskussion om ifall journalisters bostadsort påverkar rapporteringen. Då liksom nu handlade debatten mycket om bilden av invandrartäta bostadsområden. Men sedan dessa har både bevakningen och mediedebatten förändrats påtagligt.

De senaste åren – och inte minst de senaste veckorna – har rapporteringen handlat mycket om dödsskjutningar, bilbränder och våldtäktsstatistik, en diskussion som inte sällan förs med hänvisningar till särskilt utsatta områden.

Mycket av rapporteringen handlar om brott och utsatthet. Hur ofta får boende i Rosengård, Tensta eller Bergsjön uttala sig om bostadsräntan, klimathotet eller sina planer inför helgen?

Nyanserna uteblir

En ytterst liten del av de boende i utsatta områden gör sig skyldiga till brott. Men mycket av rapporteringen därifrån handlar om brott och utsatthet. Hur ofta får boende i Rosengård, Tensta eller Bergsjön uttala sig om bostadsräntan, klimathotet eller sina planer inför helgen? Vi tror att ett skäl till ensidighet i medierapporteringen är journalisters alltför smala egna erfarenheter. Den som skildrar sin levda verklighet får med fler nyanser.

LÄS MER: Institutet för mediestudier om journalister i utsatta områden

Institutet för mediestudier undersöker fortlöpande de ”vita fläckarna” i landet – orter utan nyhetsredaktioner. Upp till var fjärde kommun hör dit. Men närheten till lokal journalistik kan också kopplas till var journalisterna bor. Färsk forskning från Jönköping University visar till och med att det har större betydelse för hur många som läser en lokaltidning ifall det bor journalister på orten än om det finns en redaktion där.

Journalister bor inte där SD är stora

Mediestudiers kartläggningar har tidigare visat att nästan hälften av landets journalister bor i Stockholms län – särskilt många på Södermalm. Och journalister bor inte där befolkningen röstar på Socialdemokraterna och Sverigedemokraterna.

Vi har nu undersökt i vilken utsträckning journalister bor i de 23 områden som polisen betecknat som "särskilt utsatta". Vi har utgått från Svenska journalistförbundets medlemsstatistik med postnummer för alla yrkesaktiva medlemmar. Detta är inte hela journalistkåren, men en betydande del, och i praktiken det enda sättet att undersöka saken.

Utgör en halv procent av de boende

Det visar sig då att högt räknat ett sextiotal SJF-medlemmar – motsvarande 0,5 procent – bor i något av de 23 områden som av polisen betecknas som särskilt utsatta (2018), vilket kan jämföras med 2–3 procent av hela landets befolkning (2016).

Vi kan också notera att Sveriges Television i en studie med en annan metod kommit fram till att en procent av kandidaterna i årets val bor i dessa områden. Siffrorna bör jämföras med försiktighet då metoderna skiljer sig, men antyder att journalister är ännu mer underrepresenterade i utsatta områden än politiker.

För många har samma bakgrund

Självklart kan journalister rapportera om en verklighet de inte lever i – det är till och med en del av kärnan i den professionella kompetensen. Men samtidigt står det klart att det blir lättare att få med många perspektiv, mycket kunskap, många åsikter och en mångfald av känslor i rapporteringen om inte alla journalister har samma bakgrund.

Därför måste mediebranschen på allvar diskutera hur rekryteringen till journalistkåren kan breddas – inte bara vad gäller från utsatta områden utan lika mycket med tanke på glesbygd, mindre industriorter och andra i dag underrepresenterade områden.

Av Helena Stålnert

Ordförande Institutet för mediestudier

Tidigare chef för SVT:s "Aktuellt"

Lars Truedson

Föreståndare Institutet för mediestudier

F d producent för SR:s "Medierna"