– Dette er sykt pinlig. Skipet ble gitt til organisasjonen Friendship med klausul om at opphugging skulle skje i samråd med oss. Da Friendship presenterte sine planer om opphugging, ga noen hos Greenpeace dem klarsignal ved en feil. Dermed endte skipet opp på stranden i Chittagong, sier Truls Gulowsen, leder i Greenpeace i Norge til DN. Feilen skjedde ved at organisasjonen ikke undersøkte hvordan skipet skulle skrapes.

Les også: Ber Herbjørn Hansson skrote strandhugging

– Dette er fullt og helt Greenpeace sin feil.

Kjent skip

Skipet Rainbow Warrior II har i lang tid vært organisasjonens ansikt utad. Skipet har vært en viktig del av Greenpeace sitt arbeid og har deltatt i flere aksjoner. Rainbow Warrior II har blant annet deltatt i en blokade mot russiske hvalfangere, protestert mot franske atomvåpen og stoppet skip som transporterte kull og palmeolje. Nå har det altså endt opp på en strand i Bangladesh for å bli hugget opp.

– Opphuggingen var resultat av en stor intern feil, og betyr på ingen måte at Greenpeace anerkjenner «beaching» og opphugging på slike strender som akseptabel metode for noe skip, slik skipsopphuggingsindustrien i Bangladesh nå forsøker å påstå, skriver organisasjonen i en pressemelding fredag.

Hugging av skip i Asia Store deler av shippingnæringen globalt velger å sende skip ved endt livsløp til billig hugging i Asia, ofte direkte på strender, såkalt beaching, eller strandhugging. I Alang i India bruker noen av verftene faste installasjoner for å hugge skipene, med større grad av sikkerhet for ansatte.

Det finnes ikke noe globalt forbud mot strandhugging, men flere ulike regelverk som kan ramme selskaper som sender sine skip til strandhugging.

I Norge kan «beaching» på strender som ikke er EU-godkjente i noen tilfeller være ulovlig etter forurensningsloven. For å rammes av reglene må skipet seile under norsk flagg eller EU-flagg, eller ha vært i EU-farvann da strandhugging ble bestemt.

Hongkong-konvensjonen er en internasjonal avtale som ennå ikke har trådt i kraft. Mange shippingaktører bruker konvensjonen som et verktøy for å garantere at visse krav til miljø og sikkerhet for arbeidere overholdes. Det er uenighet blant aktører og organisasjoner om hvorvidt Hongkong-konvensjonen stiller strenge nok krav, og om sertifiseringer gir tilstrekkelige garantier.

Skipet skal ifølge Greenpeace ha blitt donert til den Bangladesh-baserte organisasjonen Friendship i 2011 fordi skipet ikke lenger tålte å seile til havs. Da skipet ble gitt bort, skal Greenpeace ha forsikret seg om at de hadde retten til å bestemme hvordan det skulle skrapes. Dette ble gjort nettopp for å forhindre den situasjonen skipet har endt i nå.

«Dette er veldig flaut»

– Jeg synes dette er veldig flaut. Vi har i mange år kjempet mot denne typen opphugging, og det gjør vi fortsatt. Da er det flaut å indirekte ende opp med å gjøre dette selv, sier Gulowsen.

– Hvordan kan dere kritisere andre for å skrape skip på denne måten når dere indirekte har gjort det selv?

Artikkelen fortsetter under annonsen

– Dette er spørsmålet mange vil stille. Det er likevel slik at de aller fleste som «beacher» skip gjør det med viten og vilje. Her har derimot skjedd en feil som ikke skal skje igjen.

– Går dette utover deres rykte?

– Jeg håper ikke det. Jeg håper folk vil forstå at det er mulig å gjøre en feil.

Truls Gulowsen, leder for Greenpeace i Norge, synes situasjonen organisasjonen har havnet i er flau. (Foto: Paul S. Amundsen) Mer...

DN har de siste månedene satt søkelys på skipshugging på strender i Sørøst-Asia. Verftene i Chittagong har blant annet blitt anklaget for utbredt bruk av barnearbeid, elendige arbeidsforhold og miljøskadelig utslipp. Organisasjonen Shipbreaking Plattform, som har vært en krass kritiker av metoden, har også kommentert hendelsen der de understreker at Greenpeace har vært imot denne type opphugging av skip i mange år. I sommer karakteriserte Francesca Carlsson, som jobber i Shipbreaking Plattform, arbeidsforholdene i Chittagong som forferdelige.

– Barnearbeid er fortsatt utbredt selv om det er forbudt i landet. I 2008 rapporterte vi at 25 prosent av arbeiderne var barn, og våre senere undersøkelser viser at dette ikke er blitt noe bedre de siste ti årene.

Mellom april og juni i år rapporterte organisasjonen om seks dødsfall knyttet til slike verft bare i Chittagong.(Vilkår)Copyright Dagens Næringsliv AS og/eller våre leverandører. Vi vil gjerne at du deler våre saker ved bruk av lenke, som leder direkte til våre sider. Kopiering eller annen form for bruk av hele eller deler av innholdet, kan kun skje etter skriftlig tillatelse eller som tillatt ved lov. For ytterligere vilkår se her.