Jeg var blant dem som kritiserte Anders Magnus for hans reportasje i Dagsrevyen i fjor vår om gjengene på Oslo øst. Det er på tide å gi ham rett - og slenge effektive tiltak på bordet.

Det var i mars i fjor at NRK-reporter Anders Magnus viste sin mye omtalte reportasje på SønDagsrevyen om gjengproblemene på Oslo øst.

Jeg bor der, nærmere bestemt på Holmlia, og var blant dem som syntes at han overdrev betydelig. Derfor skrev jeg kommentaren NRK med egenprodusert virkelighet.

Her raljerte jeg over hvordan han med fortellermessige TV-knep manet fram en virkelighet som han ikke kunne dokumentere med tall og fakta.

Men denne uka har VG lagt fram akkurat det, nemlig tall og fakta, i en omfattende reportasjeserie om særlig Holmlia i bydel Søndre Nordstrand.

LES KOMMENTAREN HER:

Les også NRK med egenprodusert virkelighet

Reportasjene i VG er grundige, og viser at politiet både har skjønnmalt situasjonen og famlet i metodikken.

Selv om vi ikke har "svenske tilstander", har det i skyggen av dette grodd fram et hardbarket narkotikamiljø med forgreininger både til Balkan og flere andre bydeler i Oslo.

Det er ikke å overdrive å si at reportasjeserie har vært ukas snakkis blant oss på Holmlia. Mange har særlig reagert på påstanden om at "Young Bloods holder bydelen i et jerngrep".

Det har ikke bydelen merket noe til, for å si det slik. Eller kanskje heller: Det har ikke jeg merket noe til. Ikke naboene mine heller.

En av reportasjene om gjengen som går under navnet Young Bloods. Faksimile VG.

For vi som bor her ser helst de positive sidene. Vi forteller gjerne om idylliske Holmlia, om småhusbebyggelsen, fjordutsikten og solnedgangen, om bilfritt bomiljø for småbarnsfamiliene og Holmlia Yacht Club.

Mange har også stått fram med vitnesbyrd om at de aldri har vært redde, og noen mener at oppmerksomheten rundt Holmlia forsterkes av historien og et delvis misvisende rykte.

Og noe er det i det:

Jeg bodde tidligere på Torshov, og det skjedde flere drap i løpet av fem år der enn det har gjort på Holmlia de elleve årene jeg har bodd her. Men på Torshov ble de ikke kalt for "Torshov-drapene". For de skjedde "i Oslo", og ble i folks bevissthet ikke knyttet opp mot selve bydelen.

Men likevel kan påstanden om jerngrep være riktig, fordi den tydeligvis oppleves slik av ennkelte ungdommer og særlige miljøer.



Dessuten: Skudd på åpen gate kan ikke bortforklares. Derfor var vi mange som deltok under markeringene og folkemøtene for å mobilisere mot volden tidligere i år.

Og nå begynner vi å bli lei.

Lei av politikere som skylder på hverandre, og politikere som krangler for åpen mikrofon uten å komme av flekken. For eksempel slik som Raymond Johansen (Ap) og Himanshu Gulati (Frp) gjorde i politisk kvarter på NRK i begynnelsen av mai.

LES OGSÅ:

Les også Skjerp dere, Johansen og Gulati

Det er på tide at partene slutter å fnyse av hverandre, og snart inngår et slags "Oslo-forlik". Det har skjedd før - den omfattende barnehageutbyggingen i Norge for rundt 15 år siden er et lysende eksempel på det.

Men da skal det noen innrømmelser til:

Jeg skulle ønske at Arbeiderpartiet og de andre partiene i Oslo-byrådet innser sitt betydelige ansvar for manglende områdeløft, manglende satsing på næringsutvikling, mangel på fritidsklubber og idrettsanlegg - og noe så tilsynelatende bagatellmessig som mangel på helsesøstre ved flere av skolene i øst.

De kan ikke lenger skylde på forrige byråd.

Og jeg skulle ønske at Fremskrittspartiet snart vokser opp - og slutter å være "opposisjonsparti". De har hatt justisministeren i fem år nå, og kan ikke lenger skylde på andre når det gjelder rot i politiet eller dårlig organisering av jus-sektoren.

Dermed er det også en ypperlig anledning for Tor Mikkel Wara til å vise at han - i motsetning til de foregående - er et lykkelig og kompetent valg som statsråd.

Så kom igjen, folkens. Sett dere ned og lag en samlet plan, og sleng ressursene på bordet. Vi har heldigvis ikke svenske tilstander i Norge. Vi vil ikke ha det heller.