Kommentar

Ikke akkurat søndagsskoleelever

Av Astrid Meland

KrF er et rått maktparti. Nå går minipartiet uten særlig folkelig støtte inn i regjering og får enda mer de skulle sagt.

Oppdatert 21. januar 2019

Dette er en kommentar. Kommentaren gir uttrykk for skribentens holdning

Artikkelen er over ett år gammel

SCANESKIFTE: Kjell Ingolf Ropstad og Knut Arild Hareide i KrF. Partilederen gikk av i helgen og går nå tilbake til Stortinget. Ropstad får plass ved kongens bord. Foto: Åserud, Lise / NTB scanpix

«Sex eller sove?» var et av spørsmålene den 20-årige KrF-eren Kjell Ingolf Ropstad fikk da han ble intervjuet av Fædrelandsvennen i 2005.

- He, he. Jeg har ikke så mye peiling, men å sove er i alle fall sabla godt, svarte Ropstad den gang.

20 år. 20. År. Og vi lo. Og vi lo, for å ta en vri på den beste karakteren i NRKs «Parterapi».

Denne troverdige troskyldigheten må Ropstad ha lært av Knut Arild Hareide.

Men ikke la deg lure. Vår kjenning Lucifer har nok ikke fullstendig utelukket at han må holde av et par stoler ekstra der nede i varmestuen sin.

les også VG avslører: Ropstad sa han ønsket rød seier internt, men startet abort-hardkjør og rå maktkamp mot Hareide etter superhemmelig møte med Solberg

Det siste halvåret har vært smått utrolig i norsk politikk. I september tok KrF-leder Knut Arild Hareide Erna Solberg på senga. Han valgte Jonas Gahr Støre og venstresiden. Etter at KrF hadde vært støtteparti for de blåblå i fem år. For Erna var det krise. Hun var bare et par stemmer i Rogaland KrF unna å miste makten.

Men Ropstad reddet henne. For nestlederen i KrF gjorde et innhopp som partileder uten helt å ha spurt partileder Hareide først.

Internt i KrF sa han at han sto på Hareides side. Til Erna var budskapet det motsatte. Ropstad ville ha abortinnstramminger. Erna ville ha KrF i regjering.

les også Hareides røde wonderboy vendte ham ryggen: Var den som sikret blått KrF-flertall

Det er umulig å ikke være imponert av den selverklærte råneren fra Moisund ved Evje. Ingen trodde han ville få det til. Men ikke bare har han manøvrert vekk partilederen og fått seg statsrådsjobb. I regjeringsplattformen fikk han inn endringer i abortloven. KrF har prøvd å stramme inn den loven i 40 år.

Nå skjer det. Takket være Ropstad. Som attpåtil blir familieminister. Et mareritt for venstresiden. Han selv har drømt om stillingen siden tenårene.

Minipartiet KrF som er på kollisjonskurs med folk flest, som gjør det elendig på målingene, som sliter med utmeldinger og som er splittet i to, får sitte øverst når barne - og familiepolitikken skal lages.

les også Nettverksledere bryter med KrF - avviser nytt parti

Tenk at han fikk til det.

Igjen og igjen klarer KrF-erne å overbevise om at de ikke er som vanlige politikere. Mens de andre kjører for «Snake Oil» og har flere dirty tricks på lager enn Mysil Bergsprekken, er det tilsynelatende ikke slik i KrF.

Etter at Hareide var blitt rundtlurt av Ropstad, hørte vi en avslappet og glad Hareide forsikre om vennskapet. Han leste til og med opp de siste sms-ene fra Ropstad, sa han støttet ham som ny leder og at han selv bare fortsatte inntil videre av plikt.

KrFs nestleder Olaug Bollestad på sin side, sa de var blitt mer glade i hverandre enn noen gang før.

Mer! Det er helt rått.

les også Kilder til VG: Tybring-Gjedde blir ny Frp-statsråd

Kjærlighet i politikken finnes ikke. Carl I. Hagen stilte som forlover i Øystein Hedstrøms bryllup. Da Anders Lange døde, tenkte Hagen mest sannsynlig «Yes, nå blir jeg stortingsrepresentant». Gerd Liv Valla trodde de hadde et spesielt forhold og ble skuffet da Jens Stoltenberg sluttet å kjøpe bursdagspresanger.

KrFere er ikke annerledes. De er her for å søke makt. Og det er ikke rart at toeren griper sjansen når eneren lar ham få den.

– Politicians are strange. Sometimes they act almost as human, sa en tidligere ambassadør til Norge fra Israel.

les også Selbekk om KrF-Ropstad: – Allerede fått mørkemannsstempel

Og Hareide fortsatte med human fasadepussing inntil regjeringsplattformen var klar. Han snakket om sin støtte til Ropstad, om hvor viktig det er at partiet står samlet. Ja, han sa til og med at han håpet regjeringsplattformen ble vedtatt.

I virkeligheten vet vi i at Hareide helt til det siste kjempet for at KrF skulle stemme ned regjeringsplattformen. Og han lyktes nesten. Bare to stemmer manglet. KrF holdt på å droppe hele regjeringsprosjektet. Hareide kunne fortsatt som partileder og søkt regjeringsmakt med Støre.

les også Dette blir den nye regjeringens politikk

Det var på håret at KrF ikke skiftet side. Norsk politikk sirkler altså rundt et parti som for tiden ligger under sperregrensen og som egentlig ikke skulle hatt noe særlig de skulle sagt. Bare 16 prosent er for å endre abortloven, for eksempel.

I dag angrer sikkert Hareide på at han viste frem alle tjuvtriksene til Ropstad. Han kunne blitt statsråd. Men så møtte han en som seg selv.

Nå som vi endelig får en firepartiregjering ligger det an til kjedeligere dager. Avgjørelsene fremover blir tatt i lukkede rom. Sakene er alt avgjort når de kommer til Stortinget.

Men vi vil huske disse månedene som rystet Norge. Og neste gang folk i KrF begynner å snakke om hvor glade de er i hverandre, vet vi at noe er i gjære.

For det er sant det som sies. Når kristenfolket går rundt og smiler og snakker om tilgivelse, da sliper de knivene i KrF.

Publisert: 21.01.19 kl. 20:42 Oppdatert: 21.01.19 kl. 22:41