Hverken Helle Thorning Schmidt (S) eller Lars Løkke Rasmussen (V) tør prioritere i brugen af dyr medicin, der i øjeblikket koster hospitalerne over syv milliarder kroner - dobbelt så meget som sidste år.

Det fremgik af den første duel på TV2 mellem de to partiformænd i går, hvor de gentagne gange blev spurgt, om de virkelig mente, at der ikke skulle prioriteres. Helle Thorning Schmidt blev f.eks. spurgt: Skal det være gratis? Skal det være muligt at få et hvilket som helst lægemiddel, ligegyldigt hvor dyrt det er? Og svarede:

»Jeg kan ikke se for mig en situation, hvor vi skal til at prioritere. Borgerne forventer verdensklasse, når de møder det danske sundhedsvæsen.«

Men den slags udmeldinger er direkte med til at drive priserne på medicin i vejret, lyder det fra blandt andre hendes egen partifælle og formand for Danske Regioner Bent Hansen (S):

»Der er ingen tvivl om, at når man står og viser en åben pengekasse, så driver det prisen i vejret. Industrien lytter jo også med, og de fastsætter priserne efter betalingsvillighed,« siger Bent Hansen.

Han har de seneste år advaret gentagne gange mod de eksploderende medicinpriser, der blandt andet har den konsekvens på hospitalerne, at man må skære i medarbejderstaben for at indkøbe den bedst mulig medicin.

Læs også: Personlig medicin skal bremse medicinudgifters himmelflugt

Også sundhedsøkonom, professor og intitutleder på Syddanske Universitet Mickael Bech advarer mod partiformændenes udmeldinger. Især kalder han det naivt, at begge formænd giver udtryk for, at de ikke kan se en situation for sig, hvor man fravælger medicin, fordi det er for dyrt.

»Det er helt urealistisk, og begge lukker øjnene for udviklingen, hvor vi hele tiden får nye præparater, der presser os på prisen,« siger Mickael Bech.

Ifølge ham er udmeldingerne heller ikke i tråd med Danske Regioners strategi om at frigøre en milliard kroner frem mod 2020 på indkøbsområdet.

»Hvis vi bare lukker øjnene, så bliver konsekvensen en skævvredet prioritering, hvor man skærer voldsomt på personalesiden for at få råd til medicin,« siger Mickael Bech.

I Norge er medicin langt billigere

Flere af vores nabolande, som f.eks. Norge og Storbritannien har taget konsekvensen af de høje medicinudgifter og taget økonomiske hensyn med i valget af medicin. Det betyder, at særlige former for dyr medicin - f.eks. visse slags livsforlængende kræftmedicin - ikke bruges længere.

Til gengæld er priserne på lignende medicintyper faldet til et niveau under indkøbsprisen i Danmark, og det har givet besparelser på sygehusene.

I 2014 kunne en lang række medicin mod kræft, gigt og sclerose købes til en en pris i Norge, der var 22 procent lavere end i Danmark, viser tal fra Danske Regioner. Årsagen var, at medicinalvirksomhederne var bange for at blive udelukket fra markedet.

I Danmark er det dog en direkte ordre, at økonomiske hensyn ikke må spille ind på valg af medicin. Det såkaldte Koordineringsrådet for ibrugtagen af sygehusmedicin (KRIS) må altså kun vurdere et lægemiddel med faglige briller.

Storbritannien har derimod et prioriteringsinstitut, som vurderer lægemidlets effekt i forhold til prisen, inden myndighederne siger ja eller nej til at indkøbe det. Storbritannien har klart den mest kontroversielle indkøbspolitik, hvor man simpelthen har prissat et kvalitetsleveår, fortæller Bent Hansen.

»Den britiske model er stærk kontroversiel, og de løber også ind i nogle svære diskussioner hele tiden. Men vi - ja, det gælder hele vejen rundt i Europa - er nødt til at turde diskutere prisen,« siger han.

Sundhedspolitisk direktør Erik Jylling mener også, at sagen er klar, hvis politikerne til enhver tid er klar til at betale for dyr medicin:

»Så må politikerne enten tilføre flere penge, eller nedprioritere noget andet,« siger han.

Dokumentation: Det sagde de to partiformænd i debatten på TV2:

Thorning: Vi skal ikke være blinde for, at sundhedsvæsnet er en af vores allerstørste udfordringer over de kommende år. 140.000 flere ældre over 70 år over de kommende år. De skal have ny medicin … Vi har sagt tydeligt, meget tydeligt, at f.eks. fra 2016 har vi 1,9 mia. kroner, som vi skal bruge til bedre sundhed, blandt andet den her dyre sygehusmedicin, som alle taler om.

Vi har pengene til det. Det har Lars ikke.

Skal det være gratis= Skal det være muligt at få et hvilket som helst lægemiddel, ligegyldig hvor dyrt det er?

Thorning: Jeg kan ikke se for mig en situation, hvor vi skal til at prioritere. Borgerne forventer verdensklasse, når de møder det danske sundhedsvæsen.

Du siger ingen prioritering?

Thorning: Ja, men der skal også afsættes penge til det. Ellers lyder det lidt hult.

.....

Løkke: Vi skal finde pengene til det, for vi må aldrig komme i en situation, hvor en patient har et behandlingsbehov, hvor en læge siger til patienten: Vi kan løse din sygdom det på den og den måde. Det ville være den bedste behandling, men jeg er ked af det, for vi har ikke pengene.

Ingen prioritering?

Løkke: Jo, der prioriteres jo i dialogen mellem patienten og lægen om, hvad er bivirkningerne ved den her medicin, og hvad får du ud af det. Det skal vi overlade til det fortrolige møde mellem læge og patient, men vi må aldrig skabe en situation, hvor lægen vil skrive en seddel om, at det er det her, som du har brug for, og så skal putte kuglepennen tilbage i lommen, for han har ikke penge til det.

Så uanset hvem af jer der bliver statsminister, så får vi ikke en prioritering, hvor vi f.eks siger, at en-million-præparatet vil vi ikke give, for det er for dyrt?

Helle: Det vil jeg godt sætte spørgsmålstegn ved. For når Lars Løkke ikke har pengene …

Så du vil stille spørgsmålstegn ved, om han kan love det?

Helle: Ja, Løkke har ikke pengene, og man kan ikke få mere sundhed for nul kroner …

(Politikerne vendte aldrig tilbage og svarede på spørgsmålet)