Hej,

Sitter och funderar lite.

Att bryta mot lagen är per definition olagligt och förenat med straff. Kan man åtminstone tycka.

Låt oss ta ett exempel; om jag kör 90 km/tim på en väg som bara tillåter 70 km/tim så får jag direkt en bot på ungefär 2400 kronor. Har jag dessutom struntat i att spänna fast säkerhetsbältet så kan jag förvänta mig ytterligare 1500 spänn i böter. Lite dyrt kan någon fartglad person kanske tycka, men knappast helt orimligt eftersom det handlar säkerhet för såväl förare som medmänniskor.

Låt oss nu jämföra en lagöverträdelse för samhället i stort med en lagöverträdelse i skogsbruket.

I Skogsvårdslagen står det tydligt att skador på mark och vatten ska förhindras, liksom att skadlig slamtransport ska förhindras. Dessutom står, med allra största tydlighet, att allvarliga körskador SKA förhindras. Inte att de ska begränsas eller undvikas, utan rätt och slätt förhindras. Allvarliga körskador är till exempel sådana som leder till skadlig utförsel av slam.

Det finns alltså tre hela föreskrifter under 30 § skogsvårdslagen som gör gällande att man inte får köra sönder skogsmarken sådär lite hur som helst. Vilket inte sällan är fallet i dagsläget. Tre föreskrifter som faktiskt borde innebära att man omedelbart stoppar sina skogsmaskiner där marken inte bär och tänker om. I synnerhet eftersom att man ju per definition faktiskt bryter mot det som står skrivet i lagen om man kör fram och tillbaka där marken inte är stark nog att bära tyngden av en skogsmaskin.

Det är här det hela blir lite intressant. För så som regleringen av skogsbruket fungerar så har markägaren inte brutit mot lagen genom att orsaka allvarliga körskador som leder till utförsel av skadligt slam. Även om det i lagen står att just detta SKA förhindras. För att det ska anses som ett lagbrott att bryta mot lagen så måste nämligen Skogsstyrelsen först ha skrivit någon form av förbud om att markägaren, i detta fall, inte får köra fram och tillbaka på känslig mark om det är så att resultatet kan bli allvarliga körskador. Ha här i minne också att Skogsstyrelsen endast besöker max 10 % av avverkningsanmälningarna. I många distrikt ännu färre. Och körskador är bara en av de många föreskrifter som står skrivet i lagen.

Snurrigt?

Låt oss ta ett konkret exempel ur verkliga livet för att göra det hela lite tydligare:

För ungefär en vecka sedan skickade vi in en begäran till Skogsstyrelsen om att de skulle lämna in ett fall till polis och åklagare för undersökning om åtal för brott mot skogsvårdslagen. Ärendet gäller att Norra Skogsägarna i Västerbotten har lyckat med bedriften att totalkvadda en värdefull öringförande bäck genom att köra fram och tillbaka, fram och tillbaka, fram och tillbaka i denna med tunga timmerlass. Detta resulterade givetvis i något som snarare ser ut som ett inferno av stora körskador, slam, lera, gegga – you name it – än en liten skogsbäck. Det anmärkningsvärda i historien är att Norra Skogsägarna i sin anmälan om avverkning dessutom redovisade att man ämnade ta följande hänsyn:

”avser förhindra skador på vatten vid transport över bäckar” genom att ”vara på plats rätt tidpunkt/stockmattor”. (Stockmattor innebär att Norra Skogsägarna lovat att bygga någon form av bro/överfart över vattendraget i syfte att inte skada det).

Stockmattor byggdes, men höll inte. Här kan man tycka att någon lite röd varningsflagga ska ha börjat vifta som fick Norra Skogsägarna att stanna maskinerna, bygga en bro som höll och säkerställa att inga allvarliga körskador orsakades.

Men icke då.

Ärendet är bedömt av Skogsstyrelsen som att allvarliga körskador har orsakats samt att uttransport av skadligt slam är pågående. Alltså brott mot det som står i lagen. För detta har Skogsstyrelsen skrivit ett föreläggande om att körskadan måste återställas (hur i hela friden man nu återställer detta inferno). Skogsstyrelsen har dock inte lagfört själva brottet mot lagen.

Det ska bli intressant att se hur vår hemställan tas emot. Om man tänker pröva ärendet eller inte. Om vi får rätt? Jag tippar på att så inte kommer att ske eftersom det inte är olagligt att bryta mot skogsvårdslagen såvida inte Skogsstyrelsen på förhand sagt till markägaren att denne inte får bryta mot lagen.

Detta snurriga system innebär i klartext att Skogsstyrelsen måste utfärda någon form av förbud i varje enskilt avverkningsärende där det finns en bäck…eller någon som helst möjlighet att markägaren skulle bryta mot någon annan del av skogsvårdslagen vid avverkning.

I hela landet.

Vid varje given avverkning.

Kommer så att ske?

Knappast inte. Istället förlitar man sig på att markägaren inte bara ska följa lagen, utan dessutom ta ett ansvar UTÖVER vad lagen kräver.

Det är det som kallas för sektorsansvaret. Det är det som hela skogspolitiken bygger på. Frihet under ansvar. Det är därför också ganska bedrövande att läsa slutsatserna av en analys som Skogsstyrelsen och Naturvårdsverket nyligen gjort:

”Sammantaget visar resultatet av analysen att en betydande areal kända värdekärnor med avgörande betydelse för bevarandet av biologisk mångfald inte undantas vid skogsbrukets urval av områden som avses avverkas. Statliga insatser genom rådgivning, tillsyn och formellt skydd av akut hotade värdekärnor är fortsatt nödvändigt för att säkerställa inga omistliga naturvärden går om intet. Likaså kan det konstateras att i det uttalade sektorsansvar som skogs- och miljöpolitiken innebär återstår väsentliga förbättringsåtgärder för skogsbruket att vidta vad gäller att undanta de mest skyddsvärda och kända områdena från skogsbruksåtgärder.”

Fridens,

Malin