"Centerpartiets uppgift är att se till att staten gör det den är till för, så effektivt och rättssäkert som möjligt".

Så står det ordagrant i Centerpartiets idéprogram. Samma parti har drivit fram två statliga riskkapitalfonder med skyhöga kostnader och tveksamma investeringar. En del av pengarna i den ena fonden, Inlandsinnovation AB, har gått till bolag som Per Åsling (C), är direkt eller indirekt inblandad i.

Enligt Dagens Industri, Di, har Åsling försökt styra investeringar till egna företag, eller företag som han har kopplingar till. Gemensam nämnare i det kluster han försökt gynna är Centerpartiet. "Det är riktigt kladdigt", säger en av Di:s källor.

Åsling slår ifrån sig: "Det är brist på förståelse för hur det småskaliga näringslivet fungerar i ett län som Jämtland", säger han. Det är häpnadsväckande naivt.

Per Åsling är känd som en frejdig entreprenör. "Mera verkstad!" har varit hans politiska valspråk. Tillsammans med andra eldsjälar har han gjort Trångsviken till en sjudande företagsby, ett norrländskt Gnosjö. Det kan ingen ta ifrån honom. Säkert har han också haft en uppriktig vilja att stimulera näringslivet i Norrlands inland med riskkapitalfonden. Men någonstans har han förlorat perspektivet. Han verkar inte inse att han numera är operativ i ett större område än Trångsviken med omnejd. Han verkar inte ha förstått att han är en inflytelserik aktör på en nationell arena. Han är Centerpartiets ekonomisk-politiska talesperson. Genom idog lobbying har han drivit fram ett bolag som fått två miljarder av våra skattemedel att hantera. Det är ingen lek.

Men i stället för att nöja sig med det, dra sig tillbaka till riksdagsbänken och tydligt markera ett avstånd till förvaltningen av de två miljarderna, har han lagt sig i och försökt påverka besluten. Till råga på allt beslut som gällt bolag han själv har kopplingar till.

Trots att Inlandsinnovation AB ägs av svenska folket har allmänheten ingen insyn i bolaget. När tidningen Affärer förra året skulle granska företaget blev det tvärstopp. Tidningen ville bland annat se detaljer om bolagets personalkostnader (9,3 miljoner för fem anställda) och kostnader för övrig verksamhet (22 miljoner) som hade fyrdubblats på några år. Även om offentlighetsprincipen inte gäller så det inte förbjudet att öppna för insyn. I regeringens policy för statliga företag står att de ska präglas av "öppen och professionell informationsgivning".

Nu har fonderna skapat en spricka i regeringen. Folkpartiets Carl B Hamilton svär sig fri. Hans parti har hela tiden varit skeptiskt till att riskera skattebetalarnas pengar på det här viset, säger han. "Men vi har accepterat det som lojala medlemmar i alliansregeringen".

Riskkapitalfonderna är ett rent centerprojekt. Det var förra partiledaren Maud Olofsson som presenterade förslaget tillsammans med Per Åsling före valet 2010. Det är en intressant paradox att det parti som ivrigast predikar frihet från statlig inblandning har skapat två statliga bolag som riskerar att bli ett dyrt fiasko för skattebetalarna. Per Åsling har dessutom byggt upp ett företagskluster med betydande bidrag från staten, EU och Krokoms kommun.

Hur var det nu det stod i Centerns idéprogram, "Centerpartiets uppgift är att se till att staten gör det den är till för..."