När Emily var 12 år började tankarna och önskningarna om att hon skulle varit född som kvinna. Men hon kände inte riktigt att hon passade in i den mall som hon hade.

– Jag tänkte att man måste veta stensäkert från man var fem år. Att man måste hata sin kropp jättemycket och veta det i så låg ålder. Jag hatade inte mig själv så mycket för att passa in i mallen av transpersoner. Tänkte att det bara var att ignorera tankarna så mycket som möjligt, säger Emily Myrestam.

Sedan januari 2017 har Emily levt som kvinna. Hon säger att det till en början var jobbigt, men att det sen kändes rätt.

– När jag skulle gå till jobbet då och framstå som en man blev det väldigt jobbigt. Jag gick en månad innan jag var tvungen att gå ut på jobbet. Jag orkade inte leva det dubbellivet. Sen sa kolleger att jag var mer bekväm, öppen och tar för mig mer. De var bara glada av att se mig glad och som mig själv, säger Emily Myrestam.

Lång väntan

Kötiderna för att påbörja en könsutredning har de senaste åren ökat i landet.

I Skåne görs utredningarna av Könsidentitetsteamet (KIT) i Lund. Där stod 121 personer i kö i slutet av maj 2017, enligt Kristianstadsbladet. Antalet remisser i Lund har nästan fördubblats från 85 stycken 2016, till 162 stycken 2017.

Emily har nu väntat i 18 månader för att få den utredning som behövs innan hon kan få den behandling som hon behöver.

– Min inre och känslomässiga resa är färdig. Jag hade kunnat gå vidare med mitt liv och vara bekväm med min kropp, säger hon och fortsätter.

– Det har påverkat med depression och problem med jobbet. Vissa dagar är det jäkligt jobbigt att vänta 1,5 år för något som är så viktigt.

Drog in patientnämnden

Processen har varit lång och har tagit hårt på hennes psykiska hälsa.

Det började med att hon gick till en psykolog som efter ett par besök sa att hon var frisk och behövde få behandlingen.

Hon gick då till sin läkare som skickade remisser för utredningen. Men väntetiden skulle då ligga på 16 månader. Under väntetiden försökte hon få remiss skickad till Umeå, som har kortare väntetid, men psykiatrin ville inte skicka remiss. Då drog Emily och hennes partner in patientnämnden för att få svar varför de inte ville skicka remiss.

– När man hanterar en sån här process i sitt dagliga liv är det svårt att få energi att kämpa och slåss för minsta grej. Jag har ingen energi över för jobb, hem och känslor, säger Emily Myrestam.

Emilys utredning beräknas börja i början av september i år.