Den 31 augusti publicerade vi tillsammans med flera andra ett öppet brev, publicerat i Dagens Samhälle, riktat till politiker och allmänhet. Brevet var ett upprop till försvar för det demokratiska samhälle och den sekulära stat vi byggt upp. Kort därpå startades en FB-grupp med samma innehåll. Ett initiativ som stöds av flera tusen svenskar.

Detta brev följdes upp den 5 september med en inbjudan tillsamtliga parti- och gruppledare i riksdagen om att delta i en hearing om dessa frågor och de utmaningar vårt samhälle står inför. I inbjudan bad vi om svar och förslag på lämpligt datum när denna vår politiskt mest inflytelserika samling individer kunde deltaga. För att ha möjlighet att anordna denna hearing snarast bad vi om svar innan 30 september.

Svaren – både inkomna och uteblivna – säger något intressant och potentiellt illavarslande om hur det står till med viljan och förmågan hos våra folkvalda att hantera dessa parti- och ideologiöverskridande frågor.

Av riksdagens åtta partier svarade tre innan 30/9. S, L och Mp. S har tackat nej till att delta med svaret att statsminister Lövfén inte har tid att närvara. Ett intressant svar då inget datum för hearingen givits. Han har alltså inte tid att närvara för att diskutera dessa frågor oavsett när det blir av. Mp gav ett svar som håller det öppet om de ska närvara eller inte. L slutligen är det enda parti som klart svarat ja på ett deltagande, men utan förslag på datum.

Inga andra partier har ens bevärdigat oss med ett svar.

Vad ska man dra för slutsatser av detta? Å ena sidan är det ju positivt att tre partier alls svarat (och båda regeringspartierna). Många har kommenterat vår ”naivitet” att alls skicka ut inbjudan och tro att någon skulle reagera alls. Å andra sidan har enbart ett parti svarat klart ja. Ett av åtta är knappast något att yvas över. Frågan är vad detta beror på. För det kan väl inte vara så att demokratifrågor och hur vår stat skall skötas, inte är tillräckligt viktiga för denna grupp? Knappast. Vår slutsats är nog snarast den att dessa frågor är så stora och potentiellt kontroversiella att inga initiativ utanför de gängse parti- och riksdagsinitierade bör uppmuntras. Annars är det svårt att se på vilka bevekelsegrunder ett tiotal individer inte klarar av att koordinera sina almanackor och avsätta ett par timmar en för- eller eftermiddag för att diskutera vårt demokratiska samhälle och den sekulära stat som gör ett sådant samhälle möjligt, även om initiativet kommer utifrån deras egen krets.

Vi som står bakom det öppna brevet och de aktioner som följde har naturligtvis inga planer på att tystna. Inte minst det stora stöd vi fått ger en god indikation på att det här ÄR frågor som behöver ventileras på ett bättre sätt an vad som skett hittills. Hur exakt vi går vidare får vi fundera på; en hearing med ansvariga politiker är fortfarande ett önskvärt mål, men det kräver ju i så fall en bättre uppslutning från riksdagspartiernas sida. Om inte, har de ju i alla fall lämnat ett klart och tydligt svar på frågan hur de tänker ta sig an de utmaningar vi står inför när det gäller försvaret av de värderingar som ligger till grund för det demokratiska samhälle vi har och som vi vill fortsätta att se: ”snacka inte om det”.

Carina Hägg

Edward Nordén

Magnus Norell

Johan Westerholm