Noin 60-vuotias mies on ollut koditon siitä asti, kun hän menetti työpaikkansa ja asuntonsa.

Vuoden alussa uutisoitiin Turun seudulla ”Metsänpeikoksi” kutsutusta naisesta, joka tunkeutui ihmisten koteihin Littoisissa. 34-vuotias nainen on tällä hetkellä poliisin hallussa, ja häntä epäillään muun muassa useista kotirauhan rikkomisista ja vahingonteoista.

Patas eli Pelastusarmeijan erillisenä yksikkönä toimiva tuetun asumisen yksikkö reagoi kuultuaan asunnottomasta naisesta ja sen vapaaehtoiset etsivät ”Metsänpeikkoa” saamiensa vihjeiden perusteella.

Etsintäretken aikana löytyi kuitenkin jotain muuta.

Patasin yksikön johtaja Eija Rouvali kertoo Ilta-Sanomille, kuinka vapaaehtoiset olivat löytäneet Turun Orikedon lähistöltä syvältä metsästä noin 60-vuotiaan miehen, joka oli nukkunut ulkona makuupussissa, ilman minkäänlaista sateensuojaa. Kodittoman miehen löytämisestä on aiemmin kertonut Iltalehti ja MTV.

Ennen erakoitumistaan mies oli ottanut hyvin kirjaimellisesti hänelle lausutut sanat.

– Hän kertoi asuneensa metsässä 1990-luvulta lähtien. Hän oli jäänyt silloin työttömäksi ja menettänyt asunnon maksuongelmien vuoksi. Hänelle oli sanottu, että hän ei tule enää koskaan saamaan uutta asuntoa velkojen takia. Hän on elänyt siinä uskossa, Rouvali kertoo.

– Hänellä ei ole ollenkaan omaisia eikä mitään tukiverkostoa. Kukaan ei ole kaivannut häntä.

Patas pystyi tarjoamaan miehelle asunnon saman tien, sillä yksikkö oli välivuokrannut juuri uuden asunnon. Rouvali jutteli miehen kanssa, jonka jälkeen tämä keräsi vähät tavaransa ja lähti Pataksen työntekijöiden mukaan.

– Hän oli todella iloinen ja kiitollinen. Lähdimme toimistolle, jossa hän sai lämpimän aterian. Hän ei edes muistanut, milloin oli syönyt viimeksi.

Monet kodittomat leimataan helposti alkoholisteiksi. Tässä tapauksessa ei kuitenkaan ollut kyse siitä, sillä mies on täysin päihteetön.

– Hän sanoi, että se on ollut hänen pelastuksensa ja että jos hän olisi lätrännyt alkoholin kanssa, hän ei olisi enää elossa, Rouvali kertoo.

– Ollaan silti ihmetelty, miten hän on selvinnyt. Hän sanoi, että kyllä sitä selviää, jos ei ole vaihtoehtoja.

Mies pääsi uuteen kotiinsa jo samana iltana. Hänelle saatiin lahjoitustavaraa ja -vaatteita Pelastusarmeijalta. Miehellä oli ainoastaan päällään oleva vaatekerta. Se vietiin toimistolle pestäväksi.

Muutos on ollut melkoinen, ja Rouvalin mukaan mies on ollut melko ihmeissään kaikesta.

– Veimme sinne mikroaaltouunin, enkä osannut edes ajatella, että hän ei olisi nähnyt sellaista. Ohjaaja kävi siellä pari päivää sen jälkeen ja kysyi, oliko mies käyttänyt mikroa. Hän oli vastannut, että ai tuota laatikkoa, jonka naiset toivat. Hän oli ihmetellyt, mitä sillä tehdään.

Mies ei ole kuitenkaan ollut aivan täysin muun maailman ulkopuolella. Rouvalin mukaan mies omistaa kännykän.

– Hänellä ei ole siinä sim-korttia, vaan hän on käyttänyt sitä radiona. Hän on käynyt sitä välillä lataamassa kirjastossa.

– Kun lähdimme metsästä, hän pyysi, voisinko laittaa radiosta uutiset, kun hän ei ole kuullut aikoihin mitään, koska puhelimessa ei ole ollut virtaa.

Miestä pyritään nyt auttamaan kaikissa elämän perusasioissa ja normaaleissa arkisissa askareissa.

– Kaupassa käynti, ruoanlaitto, mikron käyttö, kodin siivous... aivan perusteista lähdetään. Tarkoitus on tehdä itsemme tarpeettomiksi. Etenemme pikkuhiljaa, ja avustamme esimerkiksi viranomaisasioinnissa ja Kela-hakemuksissa, Rouvali luettelee.

Surullisinta on, että metsästä löydetty mies ei ole yksittäistapaus. Mies on kertonut Rouvalille, että samassa metsässä asuu useita kodittomia.

– Mies sanoi, että metsässä on kodittomia, joiden olemassaolosta kukaan ei tiedä. He eivät ole missään järjestelmissä.

Pataksen vapaaehtoisilla on tarkoitus lähteä etsimään näitä kodittomia. Resurssit tulevat kuitenkin jossain vaiheessa vastaan.

– Toivon, että muutkin tahot ottaisivat tästä kopin. Tämä on meidän yhteinen asia. Haaveilen myös projektista, johon saataisiin kaksi kokopäiväistä työntekijää etsimään näitä henkilöitä. Siihen tarvitaan rahoitus, jolla saataisiin kodittomille myös asunnot ja tuki asumiseen.

– Me olemme tehneet metsässä koluamista nyt vapaaehtoistyönä, sillä sehän ei ole meidän työaikaamme. Teemme sitä, koska haluamme auttaa.

Metsänpeikollekin olisi edelleen Pataksen järjestämä asunto odottamassa. Rouvali kertoo odottavansa kiivaasti poliisin yhteydenottoa asiasta.

– Poliisi ei ole ollut meihin yhteydessä. Toivon, että olisivat. Muutahan me ei voida tehdä, koska meillä ei ole hoitosuhdetta naiseen emmekä saa tietoa mistään hänen tilanteestaan. Edelleen meillä olisi hänelle apua tarjolla.