Irakilaiset turvapaikanhakijat järjestivät 5.9. mielenosoituksen Torniossa Suomen pakolaispolitiikkaa vastaan. Joukko poistui sen jälkeen Ruotsiin. Kuva: Jussi Leinonen

Lähes puolet Ruotsiin "joukkopaon" tehneistä turvapaikanhakijoista on palautettu Suomeen. Lopuista suurin osa vaikuttaa kadonneen viranomaisilta Ruotsissa.

Viitisenkymmentä irakilaista turvapaikanhakijaa järjesti 5. syyskuuta Torniossa mielenosoituksen Suomen turvapaikkapolitiikkaa vastaan.

Joukko siirtyi päivän päätteeksi Ruotsiin, koska he eivät kertomansa mukaan tunteneet enää oloaan turvalliseksi Suomessa kielteisten turvapaikkapäätösten, pakkopalautusten ja turvapaikanhakijoiden oikeusturvaan tehtyjen heikennysten takia.

Maahanmuuttoviraston mukaan Ruotsi sovelsi turvapaikanhakijoihin nopeasti Dublin-menettelyä ja palautti Suomeen noin parikymmentä irakilaista, kertoo tulosalueen johtaja Mikko Montin Maahanmuuttoviraston Turvapaikkayksiköstä.

- Luku on vähän epätarkka, koska osa on palannut itsenäisesti Suomeen, Montin kertoo.



Ruotsi on tehnyt takaisinottopyynnön myös lopuista noin paristakymmenestä irakilaisesta, mutta heitä koskien Ruotsista on tullut ilmoitus siirtoajan pidentämisestä.

Montinin mukaan ilmoituksen perusteena voi olla valitusmenettelyssä annettu täytäntöönpanokielto, vangitseminen tai henkilön katoaminen, joka lienee tässä tapauksessa selvästi todennäköisin vaihtoehto.

- Ruotsin viranomaisilla voi olla vielä muutama henkilö, joita he ovat siirtämässä Suomeen, mutta olettaisin, että loput ovat lähteneet eteenpäin, Montin sanoo.

Lähtijöitä voikin palautua Suomeen vielä myöhemmin jostain toisesta maasta.

Loput kymmenkunta Ruotsiin siirtynyttä mielenosoittajaa eivät ehkä ole lopulta hakeneetkaan turvapaikkaa länsinaapurista, tai Maahanmuuttovirasto ei ole tunnistanut näitä kaikkien muiden Ruotsista Suomeen palautettavien turvapaikanhakijoiden joukosta.

Ruotsin Migrationsverket ei kyennyt tarjoamaan Lännen Medialle lisävalaistusta asiaan.



Tornion mielenosoitus ja sitä seurannut julkinen joukkosiirtyminen Ruotsiin oli poikkeuksellinen tapahtumasarja, mutta tilastoissa se näkyy vain pienenä piikkinä.

Tätä nykyä Suomeen tehdään kuukausittain noin 150-200 takaisinottopyyntöä. Vähintään puolet palautettavista turvapaikanhakijoista tulee Saksasta, noin neljäsosa Ranskasta ja loput Ruotsista ja muista maista.

Suomeen palautettavien turvapaikanhakijoiden määrä kaksin- tai kolminkertaistui vuosi sitten. Syksyllä 2015 maahan saapuneet turvapaikanhakijat alkoivat tuolloin saada kielteisiä päätöksiä ja heitä alkoi siirtyä muihin maihin.

Valtaosa kesken turvapaikkaprosessin Suomesta lähteneistä henkilöistä on saanut kielteisen turvapaikkapäätöksen.

- Tuntuu, että aika usein on vielä odotettu hallinto-oikeuden päätökseen asti ja sitten kadottu. Kyllähän sillä tosiasiassa pystyy viivyttämään maastapoistamispäätöksen toimeenpanoa, Montin sanoo.



Lähtijöiden motiiveja on Montinin mukaan vaikeaa arvioida, mutta monet näyttävät yksinkertaisesti kokeilevan onneaan toisessa valtiossa.

- Vaikka pitäisi olla hyvin tiedossa, että heidät tullaan lähtökohtaisesti palauttamaan siihen maahan, joka on jo käsitellyt heidän hakemuksensa, Montin huomauttaa.

Turvapaikanhakijoiden keskuudessa ja sosiaalisessa mediassa leviävät huhut näyttävät selittävän heidän liikehdintäänsä enemmän kuin esimerkiksi toisessa maassa olevat sukulaiset, Montin kertoo.

- Kuulin juuri vastaanottokeskuksista, että siellä on esimerkiksi kiertänyt huhu, että jos lähtee Saksaan niin sieltä saa oleskeluluvan.



Turvapaikanhakijoiden liikehdintä aiheuttaa viranomaisille ylimääräistä työtä ja sitä kautta lisäkustannuksia. Esimerkiksi Ruotsiin siirtyneiden turvapaikanhakijoiden kulut kantaa kuitenkin Ruotsin valtio niin kauan kuin ollaan sen maaperällä.

Turvapaikanhakijat palautetaan Suomeen yleensä Helsinki-Vantaan lentoaseman kautta. Lähettävä maa arvioi toteutetaanko palautus saatettuna vai valvottuna. Suurin osa palautuksista on valvottuja, eli lähettävän maan viranomaiset varmistavat, että henkilö nousee esimerkiksi Tukholmassa lentokoneeseen ja lähtee maasta.

Suomessa vastassa ovat poliisi ja rajaviranomaiset, jotka arvioivat tulisiko maahan palaava asettaa tarkemman valvonnan alle esimerkiksi määräämällä hänelle ilmoittautumisvelvoite. Harkintaan vaikuttaa muun muassa se, onko kyseinen henkilö saanut täytäntöönpanokelpoisen palauttamispäätöksen.

Maasta poistumisella ei ole vaikutusta turvapaikkaharkintaan, mutta sen seurauksena turvapaikkahakemus voidaan todeta rauenneeksi. Raukeamisen jälkeen hakija voi tehdä uuden turvapaikka-anomuksen. Se käsitellään Dublinin sopimuksen mukaan siinä maassa, missä hakijan ensimmäinenkin hakemus.