Helsingin piispalla on ollut viime vuosikymmenet näkyvä rooli keskustelijana paitsi kirkossa myös muussa yhteiskunnassa.

Marraskuun alussa 2017 eläkkeelle jäävä Irja Askola, 64, on ollut piispakautensa aikana vähintään yhtä näkyvästi julkisuudessa kuin Turun ja Suomen arkkipiispa Kari Mäkinen. Askolalta on pyydetty kommentteja ahkerasti.

Puhdasta sattumaa se ei ole, mutta ei suoraan piispan tehtävästäkään lähtöisin.

Varsinkin Askolan tullessa valituksi piispaksi vuonna 2010 hän sai paljon huomiota sen takia, että hän oli Suomessa ensimmäinen piispan tehtävään valittu nainen.

Tämän jälkeen hän on ollut esillä muun muassa myönteisestä suhtautumisestaan sukupuolineutraaliin avioliittolakiin ja maahanmuuttajiin.

Helsingin uudelta piispalta odotetaan myös yhteiskunnallista näkyvyyttä.

Uudeksi piispaksi olivat ehdolla Helsingin yliopiston teologisen tiedekunnan sosiaalietiikan professori Jaana Hallamaa, Luterilaisen maailmanliiton apulaispääsihteeri Kaisamari Hintikka tai Kallion kirkkoherra Teemu Laajasalo.

Laajasalo, 43, valittiin piispaksi jo ensimmäisellä äänestykierroksella. Hän sai yli puolet annetuista äänistä.

Piispan valitsi 1 786 äänioikeutetun ryhmä, joka koostui Helsingin hiippakunnan papeista, lehtoreista ja ennakkoon valituista maallikkojäsenistä.

Media, päättäjät ja piispa Helsingissä.

Helsingin piispa on noussut valtakunnalliseen julkisuuteen kaikkien Suomen evankelis-luterilaisen kirkon piispojen joukosta. Siihen on vaikuttanut erityisesti kaksi tekijää, arvioivat asiantuntijat.

Yleisesti piispan näkyvyyteen vaikuttavat hänen persoonansa ja henkilökohtaiset ominaisuutensa, kuten kyky kuunnella, mutta myös uskallus sanoa mielipiteitään julkisesti.

Helsingissä lisää painoarvoa antaa piispanistuimen maantieteellinen sijainti.

Median ja yhteiskunnallisen päätöksenteon keskittyminen pääkaupunkiseudulle vaikuttaa siihen, että Helsingin piispa on usein esillä enemmän kuin muiden hiippakuntien piispat.

”Harvoin on ollut arkkipiispaa lukuun ottamatta ketään muuta piispaa, joka saisi äänensä kuuluviin. Kiinnostavaa on ollut, että Helsingin piispa on saanut varsin paljon tilaa juuri sen takia, että kyse on pääkaupungista”, sanoo teologian tohtori Mikko Malkavaara, joka toimii kirkkohistorian dosenttina Helsingin yliopistossa.

Kirkkohallituksen toiminnallisen osaston johtava asiantuntija Kari Latvus huomauttaa, että piispa myös heijastaa sitä joukkoa, joka hänet on tehtäväänsä valinnut.

”Helsinkiin valikoituu piispoiksi lähes järjestään kirkon sisällä vaikuttavia ja merkittäviä persoonia.”

Askolan aikana Helsingin piispan näkyvyys ei kuitenkaan ole alkanut, vaan siihen on vaikuttanut erityisesti hänen edeltäjänsä piispa Eero Huovinen.

Malkavaaran mukaan Helsingin piispan vaikutus korostui jo arkkipiispa John Vikströmin aikana 1990-luvulla mutta entisestään arkkipiispa Jukka Paarman kaudella.

Huovinen pyrki saamaan piispoja yhteiseen rintamaan siinä kuitenkaan täysin onnistumatta.

Esimerkiksi vuonna 2008 julkaistiin piispojen yhteiseksi perhe- ja seksuaalieettiseksi puheenvuoroksi tarkoitettu Rakkauden lahja -kirja. Silloiset Turun arkkihiippakunnan piispa Kari Mäkinen ja Kuopion hiippakunnan piispa Wille Riekkinen jättäytyivät siitä pois muun muassa sen takia, että keskustelu kirkon kannasta homoseksuaalisuuteen oli kesken.

Mäkisen ja Riekkisen mielestä homoseksuaalisuudesta olisi pitänyt keskustella enemmän.

Piispojen yhteiset kannanotot ovat olleet harvinaisia.

”Huovista on arvostettu paljon saarnamiehenä ja laajojen joukkojen sielunhoitajana. Samanaikaisesti hän oli myös hyvin voimakastahtoinen vallankäyttäjä, joka halusi viedä sitä linjaa, joka oli hänen mielestään oikein”, Malkavaara toteaa.

Piispojen konsensuksen eli yhteisymmärryksen merkitys on uudestaan noussut esille keskusteltaessa samaa sukupuolta olevien parien kirkollisesta vihkimisestä.

Vuonna 2016 piispainkokous päätti, että kirkollinen avioliitto on miehen ja naisen välinen.

Tilanne voi kuitenkin muuttua, sillä jo nykyisten piispojen joukossa osa näkee samaa sukupuolta olevien parien kirkollisen vihkimisen mahdollisena.

Kaikki Helsingin piispaehdokkaat ovat myös sitä mieltä, että kirkon tulisi vihkiä samaa sukupuolta olevia pareja.

”On myös piispoja, joista harvoin kuulee mitään.”

Julkisuudesta huolimatta Helsingin piispalla ei ole kuitenkaan erityisasemaa muihin piispoihin nähden.

Malkavaaran mielestä historian valossa Helsingin piispalla ei ole ollut myöskään sellaista asemaa, että hän suoraan näyttäisi, mihin suuntaan kirkko on menossa.

Arkkipiispakaan ei yksistään määrää kirkon linjaa, sillä kirkon ylimpänä toimielimenä toimii ”kirkon eduskunta” eli kirkolliskokous.

Siinä mielessä myös kahdeksan muun hiippakunnan piispat voisivat halutessaan saada nykyistä enemmän yhteiskunnallista huomiota hiippakuntarajojensa ulkopuolelta, Latvus ja Malkavaara arvioivat.

Malkavaaran mielestä jo nyt sosiaalinen media on vaikuttanut joidenkin piispojen näkyvyyteen.

”Niiden muutamien piispojen kommentteja näkee sosiaalisessakin mediassa, jotka toimivat esimerkiksi suurten lehtien kolumnisteina. On myös piispoja, joista harvoin kuulee mitään.”

Kirkkoa ja piispoja on myös pyydetty aiempaa enemmän yhteiskunnalliseen keskusteluun viime vuosina, Latvus arvioi. Hän on mukana järjestämässä Kirkon yhteiskuntapäiviä, jotka järjestetään ensimmäistä kertaa elokuun 2017 lopussa.

Latvuksen mukaan täysin vähäpätöinen asia ei ole, kuka esimerkiksi Helsingin piispaksi nousee.

”Piispa linjaa ja on näkyvä osa kirkkoa. Se, joka piispaksi valitaan, vaikuttaa paljon, minkälaisena kirkko nähdään.”

Piispakunnassa voi tapahtua suuriakin muutoksia lähivuosina.

Ensi vuonna edessä on ainakin uuden arkkipiispan valinta, kun Askolan tapaan vuodesta 2010 arkkipiispan tehtävää hoitanut Mäkinen, 62, jää eläkkeelle kesäkuussa 2018. Uudesta arkkipiispasta äänestetään 8. helmikuuta 2018.

Mäkisen ja Askolan lisäksi Oulun hiippakunnan piispa Samuel Salmi, 66, ja Turun arkkihiippakunnan piispa Kaarlo Kalliala, 64, lähestyvät eläkeikää, joten näissäkin hiippakunnissa uuden piispan valinta on pian ajankohtaista.

Juttu julkaistu 16.8. klo 14.36, juttua muokattu ja päivitetty klo 15.30: lisätty Teemu Laajasalon valinta Helsingin piispaksi.