Suomalaismies kiittää hengestään kameroita ja silmäpareja niiden takana.

"Cyberman" striimaa tauotta elämäänsä. Tässä kuvassa hän puhuu Iltalehden toimittajan kanssa puhelimessa. KUVAKAAPPAUS:SOCIALNERD.ORG/CYBERMANSHOW/

Noin 60 kilometriä Oulusta etelään asuva Ari Kivikangas, 48, tunnetaan paremmin nimimerkillä Cyberman.

Sen takaa hän dokumentoi arkista elämäänsä suoran nettilähetyksen välityksellä uteliaille silmäpareille Suomessa ja maailmallakin, 24 tuntia vuorokaudessa.

– Kohta neljä vuotta tulee täyteen. Sain idean, kun kaupassa myytiin halvalla navettakameroita, mies muistelee striimaajauransa alkuaikoja.

Viime viikolla kamerat pelastivat Kivikankaan hengen.

– Se on ihan tosiasia. Jos minulla ei olisi ollut kameroita, niin olisin kuollut varmasti, hän sanoo.

”Piinallista seurattavaa”

Keskiviikkoaamuna Kivikangas sai rajun sairauskohtauksen ollessaan yksin kotona.

Tai no, riippuu siitä, miten " yksin " määritellään. Asunnossa ei ollut muita, mutta seuraa pitivät kohtalokkaallakin hetkellä nettilähetyksen katsojat.

– Joku ylilautalainen soitti apua, ja ambulanssimiehet tulivat, tilanteen jälkikäteen videolta nähnyt Kivikangas kertoo.

– Minulla ei ollut mitään refleksejä siinä vaiheessa. Olin ihan tööt, aivan out siinä kohtaa, hän kuvailee ensihoitajien kohtaamaa näkyä.

Cybermanille on käynyt jotain, sana alkoi kiertää pitkin keskustelupalstoja. Nettikameroiden kautta ihmiset seurasivat, miten mies makasi maassa, vaikersi ja köhisi.

– Äänet vaimenivat ja loppuivat. Sitten ambulanssihenkilökunta saapui paikalle ja aloitti elvytyksen. Toinen heistä sulki webbikameran, eräs tilannetta todistanut katsoja kuvailee.

– Se oli todella piinallista seurattavaa. Tajusimme, että toisella on herran jumala hätä, hän kertoo ja viittaa reaktioihin jo kertaalleen mainitulla internet-yhteisö Ylilaudalla.

Huhut kuolemasta ennenaikaiset

Kohta velloivat huhut: Cyberman on kuollut. Näin julisti myös cyberman.tv-sivustolle ilmestynyt hautakivikuva, jota koristi kirjainyhdistelmä R.I.P.

Läheltä piti, ettei huhu käynyt toteen. Kivikangas sai ensimmäisen kohtauksen jälkeen vielä toisen ollessaan hoidettavana Oulun yliopistollisessa sairaalassa. Hänen sydämensä pysähtyi. Piti elvyttää, rintaa painella, antaa happea, pistää happikaappiin, naamarit naamalle, letkut keuhkoihin, mies kertaa hurjaa kokemustaan.

– Lääkäri oli sitä mieltä, että jos en olisi saanut apua, niin olisin kuollut. Tosi lähellä oli, ettei henki lähtenyt. Onneksi ei, Kivikangas iloitsee.

– Haluan sanoa kiitokset heille, jotka soittivat apua, hän painottaa.

Hieman pahoillaan mies on siitä, että innokkaimmat pelastajat ottivat yhteyttä jopa hänen äitiinsä.

– Sitä en haluaisi. Äiti on vanha ihminen, ja hän on ansainnut oman rauhansa.

Loppu hyvin

Kivikangas kuvailee oloaan edelleen hieman heikoksi. Suoran nettilähetyksen hän laittoi pystyyn likimain heti, kun pääsi sairaalasta kotiin eilen illalla.

– Myönnän, että olen koukussa. Kyllä minä tätä teen, ei ole muutakaan, hän sanoo ja iloitsee mukavasta, hengissä säilymisensä johdosta saamastaan katsojapalautteesta.

Myös sairauskohtausta omalta tietokoneruudultaan seuranneelle nimettömälle nettisurffaajalle jäi tapahtuneesta hyvä mieli.

– Aina haukutaan internetin pahuutta. Mutta Ylilaudalta löytyi paljon oikeasti huolestuneita ihmisiä, jotka halusivat auttaa ja toivoivat, että tyyppi pelastuu. Se on aika hienoa, hän tuumii.