- Baš kao i većina građana Hrvatske gledala sam medijska izvješća o ovisniku koji je skrivio strašnu nesreću na naplatnim kućicama u Svetoj Heleni ne misleći da bi to uskoro mogao postati ‘moj problem’, odnosno sve dok mi koji dan kasnije na vrata ordinacije nije pokucao policajac tražeći ‘u ime kolega iz Zagreba’ da mu predam dokumentaciju mog pacijenta O.M-a.

No, kad sam zatražila nalog o zahtjevu za predaju dokumentacije nisam ga dobila, pa sam odbila dati ‘papire’ jer bih se u tom slučaju našla u teškom prekršaju. Mailom sam o tome obavijestila policiju i zamolila ih da dođu s nalogom. I tu počinje moja kalvarija za koju ne znam kad će završiti jer je trenutno sve u rukama odvjetnika - kaže nam liječnica koje je nedavno kažnjena s 5000 kuna kazne ‘jer MUP-u nije prijavila da njezin 35-godišnji pacijent zbog ovisnosti ne bi smio upravljati motornim vozilom’, iako konkretnog pacijenta nije vidjela mjesecima, i jer nije ‘dragovoljno’ predala njegovu medicinsku dokumentaciju policiji ‘već joj je ona oduzeta’.

No, prije nego li joj je policajac uručio ‘presudu po kojoj je kriva’ i zato mora platiti kaznu, liječnicu je nekoliko dana posjećivala policija. Bolje rečeno, nekoliko policajaca koji su joj došli ‘u pretres prostora, kompjutora i dokumentacije’.

- Dvojica stoje na ulazu moje ordinaciji. Kažu: zovite dva punoljetna svjedoka jer krećemo s pretresom po nalogu Prekršajnog suda. Uzalud pokušavam objasniti da nema razloga za svu tu ‘premetačinu’ kad sam voljna dati dokumentaciju, a jedino što sam tražila je nalog bez kojeg sam sama u prekršaju. Nekako smo se dogovorili da im dam dokumentaciju, a oni od mene traže da im potpišem formular u kojem stoji da je ‘dokumentacija oduzeta’.

Naravno, ne želim potpisati i tražim da piše da sam je dragovoljno predala. No, policajci kažu kako takvih papira - nemaju, pa neka to dopišem na formularu, a to će se, kažu, uzeti u obzir. Kako se uzelo u obzir pokazala mi je prekršajna presuda u kojoj stoji da moram platiti 5000 kuna kazne - kaže nam ogorčena obiteljska liječnica koja sad ide u pravnu bitku iz straha da je ne dočeka dodatno ‘iznenađenje’ od moguće odštete.

Osim toga kod pretresa ordinacija trebao bi biti nazočan netko iz Hrvatske liječničke komore, što je u ovom pretresu izostalo.

Priča je to koja je ponovno otvorila problem koji nije riješen ni novim Zakonom o sigurnosti prometa motornim vozilima, a odnosi se na to tko, kad i zašto treba prijaviti promjenu zdravstvenog stanja pacijenta.

“Ako se na liječničkom pregledu ili u tijeku liječenja utvrdi da vozač boluje od bolesti ili ima invalidnost radi koje nije više sposoban sigurno upravljati vozilom, liječnik koji je obavio pregled ili liječio vozača te izabrani liječnik dužan je, uz upozorenje bolesniku o tome, obavijestiti policijsku upravu ili postaju u kojoj osoba ima prijavljeno prebivalište, odnosno privremeno ili stalno boravište”, kaže Zakon, a Pravilnik o zdravstvenim pregledima vozača navodi niz kardiovaskularnih, neuroloških, psihijatrijskih, oftalmoloških i inih zdravstvenih problema zbog kojih upravljanje motornim vozilima može doći u pitanje, a to znači da bi nesposobnost za vožnju trebali prijavljivati svi liječnici koji pregledaju određenog pacijenta.

Naime, O.M. kod svoje liječnice nije bio mjesecima, ali ga je zato bolnički psihijatar vidio koji sat prije nesreće, no njemu policajci nisu pokucali na vrata.

Naime, u praksi se sve svelo na odgovornost liječnika obiteljske medicine. No, postoji za te prijave i dodatni problem, jer u zdravstvenoj dokumentaciji nigdje nema podatka je li netko ili nije vozač. Drugim riječima, liječnik ne mora imati nikakvog saznanja da je njegov pacijent vozač, ali je, kažu u KoHOM-u (Koordinacija hrvatske obiteljske medicine), u rekordno kratkom pravosudnom postupku jedini osuđeni kao i u ovom slučaju - obiteljski liječnik.

“Nakon ovog događaja, a s obzirom na to da nemamo spoznaju tko je od naših pacijenata vozač, odlučili smo podsjetiti sve svoje kolege liječnike, bez obzira na specijalnost, da još jednom prouče Zakon, svoju prekršajnu i kaznenu odgovornost, te striktno poštuju i sustavno primjenjuju njegove odredbe prijavljujući promjene zdravstvenog stanja svih svojih punoljetnih pacijenata, potencijalnih vozača”, kaže predsjednica KoHOM-a dr. Vikica Krolo.

Kažnjena liječnica toga se, zbog ovog slučaja u kojem je pala kao žrtva, striktno drži. Kaže da je do sad policiji prijavila dvjestotinjak svojih pacijenata kod kojih je utvrdila promjenu zdravstvenog stanja, a oni trebaju utvrditi tko je od njih vozač jer ona taj podatak nema. Može se očekivati da će i ostali obiteljski liječnici krenuti istim putem jer je to jedini način da ne dobiju ‘policiju u svojoj ordinaciji i kaznu’.

Inače, ovaj je slučaj potaknuo problem nepostojanja periodičnih pregleda za vozače, po novim zakonskim rješenjima čak ni za vozače starije od 65 godina. Na njih su obvezni tek oni vozači koji imaju neko ograničenje u trenutku dobivanja vozačke dozvole poput lošeg vida. Stručnjaci za medicinu rada kažu kako kontrolni pregledi za vozače u nekim zemljama EU postoje i za mlađe od 65 i to svakih 10 godina, nakon 65. ti su pregledi obavezni u 21 zemlji.

Primjerice, u Italiji do 50. kontrolni su pregledi obavezni svakih 10 godina, nakon 50. svakih pet, a poslije 70. svake tri godine. Naime, stručnjaci kažu da se može dogoditi da netko uopće ne posjećuje liječnika, a da objektivno imaju zdravstveni problem. Periodički pregledi ipak bi barem djelomično smanjili opasnost u prometu. Kad je riječ o starijim vozačima, hrvatske statistike govore da oni s više od 67 godina sudjeluju u 12 posto svih prometnih nesreća, a krivci su u 8 posto.