Da poslodavcima u turističkom sektoru trenutačno nedostaje čak 10.000 sezonskih radnika ne čudi nikoga, a ponajmanje zaposlene u toj branši.



Plaće su uglavnom mizerne za naporne poslove; prema podacima Sindikata turizma i usluga Hrvatske sezonci primaju u prosjeku 4.200 kuna mjesečno, a ni uvjeti u kojima rade nisu posebno stimulirajući.



O pritužbama koje dobiva "s terena" priča nam Emina Ibrahimi, predsjednica Sekcije žena Sindikata turizma i usluga Hrvatske (STUH-a), koja upravo rješava mučnu situaciju u jednom splitskom hotelu (točni podaci poznati redakciji op.a.).



Djelatnice se žale da već godinama direktorica nad njima radi mobbing, kažnjavajući ih zbog apsurdnih stvari, primjera radi, da u kuhinji nisu promijenile keramičke pločice?! Uz to, sama im kreira platnu listu, ne plaća putne troškove i slično, a zbog uznemiravanja kojem su svakodnevno izložene radnice su znale završavati i na Hitnoj...

Otkaz nad glavom

- Unatoč svemu tomu, ne žele javno govoriti. Radi se, naime, o ženama koje su u pedesetim godinama života i koje se boje da bolji posao od toga ne mogu više ni naći... Svega smo se u Sindikatu naslušali - žene koje bi u sezoni otišle raditi izvan mjesta svog prebivališta tih bi nekoliko mjeseci živjele u neljudskim uvjetima.



U oglasu bi pisalo da je smještaj osiguran, no to bi se, primjera radi, odnosilo na jednu prostoriju u kojoj bi spavalo i do 20 žena! Ako bi se neka od njih potužila da ne želi boraviti, a kamoli spavati u sobi u kojoj se puši, riskirala bi otkaz.



Lako se, međutim, "skupiti" s otoka onima koji ne žive daleko, ali što je s radnicima koji su, primjerice, iz Međimurja potegli do Hvara da bi zaradili koju kunu?! Oni će trpjeti hirove poslodavca jer im se malo teže vratiti doma... Svjesni su toga i poslodavci, koji u oglasima znaju napisati da preferiraju radnu snagu iz kontinentalne Hrvatske - kaže Emina Ibrahimi.



Nije neobično ni da pojedini luksuzni hoteli svaka dva mjeseca traže djelatnika ili djelatnicu za rad na recepciji. Do STUH-a su, naime, stigle i pritužbe sezonaca koji su se kratko radovali poslu recepcionera...



- Žalili su nam se kako im je bilo strogo zabranjeno da sjednu, osmosatnu smjenu bi morali prostajati... Jedna nam se recepcionerka požalila i kako joj je na popisu zaduženja bilo i mijenjanje wc papira... Uostalom, konstantno ponavljanje oglasa za jedno radno mjesto automatski ukazuje na problem - ne bi toliko ljudi odlazilo da je sve u redu.



Premda trenutno poslodavci na sve strane kukaju kako ne mogu pronaći radnu snagu, činjenica jest da postoje razni mehanizmi za zadržavanje kvalitetnog kadra, no oni ih ne koriste. Jedan od tih mehanizama je i mjera "stalni sezonac", koja je u Istri nekako i zaživjela, a u Dalmaciji vrlo slabo.

'Fair hotels'

- Radi se, dakle, o tomu da poslodavac smije zaposliti onoliko stalnih sezonaca koliko ima zaposlenih na neodređeno vrijeme. Oni mu rade najmanje šest mjeseci, a ostatak godine (do početka sljedeće sezone) plaća im mirovinsko i zdravstveno, dok od države dobivaju naknadu s biroa. Uz to, država je još ublažila uvjete, pa poslodavac više ne mora tri godine zadržati stalnog sezonca, već samo dvije...



Unatoč svemu tomu, ovima se očito ne mili plaćati doprinose kako bi zadržali dobrog radnika budući da je ovog ljeta angažirano tek osam stotina novih stalnih sezonaca, a mjera se provodi godinama - govori Emina Ibrahimi.



Zbog svega toga Sindikat turizma i usluga je prije nekoliko dana izišao s Pravilima za dodjelu oznake "Fair hotels" kako bi natjerao poslodavce da poštuju radnička prava. Spomenutu bi oznaku dobivali oni hoteli čiji vlasnici poštuju dogovore sa STUH-om, a Sindikat bi zauzvrat svoje poslovne partnere i članove upućivao da za svoja poslovna događanja, ljetovanja i zimovanja koriste isključivo "fer hotele".