Splitske ulice već su mjesecima tijekom noći poprište brutalnih obračuna taksista. Naguravanja, tučnjave i agresivni ispadi postali su svakodnevni, a policija u statistici bilježi sve više kaznenih prijava, uključujući one za teške tjelesne ozljede nanesene u sukobima.

- Split se noću pretvara u Rio de Janeiro, tuča i krv na svakom su koraku, a nitko ne čini ništa da nas zaštiti - govori jedan splitski taksist.

Nedjeljni Jutarnji proteklih je dana razgovarao s desetak upućenih osoba koje su nam detaljno opisale kako izgleda sve gori rat taksista na splitskim ulicama. Rekli su nam da situacija nikada nije bila ovako teška, a za sve krive liberalizaciju tržišta taksi-prijevoza. Nekada se, naime, za bavljenje taksi-prijevozom trebalo ishoditi gradsku dozvolu, cijene su bile regulirane, taksimetri baždareni od strane ovlaštene tvrtke, a danas je potrebno samo imati najmanje 21 godinu i valjanu vozačku dozvolu.

- I tu se stvorio problem. Split zimi realno treba 150 do 200 taksija, a ljeti bi optimalan broj bio oko 800. No mi smo u situaciji da u gradu danas vozi oko tri tisuće automobila. Pritom ne govorimo o tri tisuće taksista, nego mnogo više, jer na jednom automobilu zna raditi više njih. To je neodrživo, a sezona je podbacila i turista nema koliko se očekivalo - kazuje predstavnik prijevozničkog ceha pri Udruženju obrtnika Splita Milivoj Topić.

Tom Dubravec/CROPIX

Proteklih dana objavljene su dramatične snimke na kojima se vide nasilnički ispadi taksista prema konkurenciji, uglavnom vozačima Ubera i Bolta, a čuje se i dogovaranje napada na pojedince koji se “usude” doći na teritorij koji svojataju stari taksisti, među uberovcima znani i kao “šahisti”. Vozači s kojima smo razgovarali uvjeravaju nas da je to ništa u odnosu na stvarno stanje na ulicama našeg drugog najvećeg grada. Kažu da javnost sazna za možda deset posto teških incidenata, a da je stanje takvo da se oni događaju svake noći. Najteža je situacija, kažu nam, na prostoru splitske zračne luke u Resniku. Tamo je do prije nekoliko godina vladao nepisani zakon: splitski taksisti mogli su dovesti putnika, no u grad bi se vraćali prazni; Kaštelani bi pak mogli odvoziti putnike u Split, no također ne bi nikoga ukrcavali na području Splita jer za to nisu imali dozvole. Suživot je neko vrijeme trajao, no liberalizacijom tržišta omogućeno je da svi mogu u bilo koje vrijeme i na bilo kojoj lokaciji voziti putnike po cijeni koju sami odrede. To nije odgovaralo svakome.

Iza ponoći izlaze ilegalci

- Tamo imaš desetak vozača koji su si umislili da je to njihovo i nikome ne dozvoljavaju da radi. Ako iskrcaš putnika, bježi što prije da te ne vide. Skloni su nasilju, neki imaju i noževe, a cijene formiraju kako žele. Nažalost, tu ima i uberovaca. Čekaju poziv preko aplikacije, a ako im nitko ne dođe, nakon slijetanja zrakoplova naprosto ugase aplikaciju i povlače ljude za rukav. Taksi, taksi, viču. Novim zakonom omogućeno je slobodno formiranje cijena, pa nije rijetkost da se vožnja od Resnika do centra Splita naplati i 600-700 kuna, a realno je najviše 250. I onda mi koji imamo sve po propisima gledamo taj kriminal, a ne možemo ništa učiniti jer smo u strahu od tih nasilnika - govori nam jedan splitski taksist.

Iako svi prstom upiru u Resnik, stvar nije ništa bolja ni u gradskim naseljima. Lokacije poput robne kuće Prima, noćnog kluba Central ili čak Rive odnosno stajališta kod crkve Sv. Frane postale su mjesta teških sukoba kojima svakog dana, a naročito noću, svjedoče stotine zgranutih turista.

- Do ponoći je još nekako. Ali onda dođu ilegalni taksisti, neki nemaju ni oznaku za taksi, a kamoli taksimetar. Mi stojimo na uredno označenim stajalištima, a oni pored ceste. Dozivaju ljude, izvikuju cijene, sramimo se što se nazivaju taksistima. Neki znaju biti i pod utjecajem alkohola. Ne želiš im se zamjeriti, ali stvarno ti prekipi jer čekaš tu jednu vožnju satima, a onda ju netko uzme pred tvojim očima. Ljudima je dosta. Ako im nešto kažeš, napadnu te. Znali smo zvati policiju, oni kažu da to nije njihov problem dok god se ne dogodi neki ozbiljan obračun. Znači, svatko može raditi što hoće, a mi to moramo šutke gledati. Stajališta su u vlasništvu Grada i ima ih najviše dvjestotinjak, a to je valjda deset puta manje nego što je taksista. No to isto nikoga ne zanima. A kada se dogodi problem, svi se prave kao da ništa ne znaju o tome - kaže nam splitski taksist s više od 15 godina iskustva u poslu.

Tom Dubravec / CROPIX

Drugi, koji već dvije godine radi za Uber, kaže da je definitivno donio odluku da iduće godine neće dolaziti u Split.

- Odradit ću još ovo ljeto, ali to je to. Jednostavno, nema smisla. Previše nas je, vožnje su kratke i jeftine, dolazimo do te situacije da na kraju ljeta nemaš ni za zimske gume, a kamoli servis i ostale troškove amortizacije automobila, koji dnevno realno prijeđe nekoliko stotina kilometara - govori.

Kaže da se na područje zračne luke ne usudi ulaziti, no zna za nekoliko kolega koji se dovijaju različitim trikovima ne bi li izbjegli napad “šahista”.

- Čak sam čuo za jednog koji putnike nadomak zračne luke prekrcava u svoj civilni automobil da se ne bi vidjelo da je Uber. Dečki rade svašta, skidaju magnetske oznake tvrtke i table, spremaju ih u prtljažnik, sve samo zbog nekoliko njih koji su tamo “zakon” - kaže nam.

Taksisti kažu da bi u Split hitno trebala doći ozbiljnija inspekcija. Dijelom njihova posla trenutno se bavi Carinska inspekcija, no njihovim radom nisu nimalo zadovoljni.

- Kada nazovemo inspektore i prijavimo neki problem, reagiraju u roku od najmanje sedam dana. A ovdje je situacija katastrofalna i stanje je sve gore - govori jedan taksist navodeći da su pojedinci počeli angažirati privatne zaštitare da bi izbjegli napade konkurenata koji rade na crno. Riječ je o osobama koje imaju braniteljski staž iz Domovinskog rata, a koje su na konstantnom telefonskom dežurstvu u slučaju problema.

- Nazoveš ga, dođe za par minuta. Što ćemo, ne znam kako se drugačije obraniti od ove mafije - govori naš sugovornik, ne želeći otkriti koliko plaća te usluge.

Splitska je situacija zanimljiva jer pomalo odudara od one koju smo pratili u Zagrebu pojavom Cammea, a kasnije i Ubera. Ovdje, naime, “regularni” taksisti nisu najviše u sukobu s Uberom ni s drugim kompanijama, već u pravilu s ilegalnim taksistima, koji putnike voze mimo ikakvih propisa.

- Nemamo nikakav problem s Uberom; neka svatko radi. Ali ovakvo je stanje nemoguće; imamo tri tisuće taksija na cestama, svatko se bori za mali novac, a onda još dolaze i ilegalci. Ne plaćaju poreze, doprinose za mirovinsko i zdravstveno osiguranje, a cijene koje nabijaju turistima sve nas sramote. Realna cijena, po kilometraži, od zračne luke do Makarske iznosi oko 1000 kuna. Što mislite, koliko uzimaju? Nekada i po tri tisuće kuna. Mi koji želimo raditi po normalnim cijenama njima smo smetnja i žele nas ukloniti. Ovo je sve postala teška pljačka - kazuje naš sugovornik.

Policija je sa svime itekako upoznata. Kažu da stanje prate od početka godine te su “maksimalno angažirani”.

- Postupajući na temelju zaprimljenih prijava i saznanja vezanih uz usluge prijevoza taksi-vozilima na području Zračne luke Resnik, od početka 2019. proveli smo više kriminalističkih istraživanja, koja su rezultirala podnošenjem odgovarajućih prijava. Protiv jedne muške osobe podnesena je kaznena prijava zbog sumnje u počinjenje kaznenog djela teške tjelesne ozljede i prijetnje te je dovedena pritvorskom nadzorniku, a zatim i na saslušanje u Općinsko državno odvjetništvo. Protiv dvije muške osobe podnesene su kaznene prijave zbog kaznenog djela prijetnje, dovedene su pritvorskom nadzorniku, nakon čega je jednoj od njih određen istražni zatvor - kažu u Policijskoj upravi splitsko-dalmatinskoj.

Navode da su još jednog muškarca pritvorili zbog prijetnji, drugog kazneno prijavili za isto kazneno djelo, a još jednog prijavili za nanošenje teških tjelesnih ozljeda, dok je u jednom slučaju taksist optužen za oštećenje tuđe stvari, no vlasnik oštećene imovine naknadno je odustao od progona počinitelja.

Sveukupno, dosad su ove godine podnesene i 22 prekršajne prijave protiv 13 osoba zbog narušavanja javnog reda i mira, a mahom se radi o tučnjavama i naguravanjima među taksistima.

Ništa bolje nije ni u Dubrovniku, odakle smo i prošlog ljeta zaprimali dramatične snimke obračuna taksista pred očima turista, a doznajemo da se problem širi i na otoke, pa je, navodno, došlo i do prvih trzavica na Braču.

Nema novca za sve

Zanimljiv je i financijski aspekt priče, koji možda ponajbolje objašnjava zašto je došlo do svih ovih problema. Vjeruje se, naime, da je tržište taksi-prijevoza u Splitu tijekom ljetnih, udarnih mjeseci vrijedno najmanje 75 milijuna kuna. Taj su novac nanjušili brojni taksisti iz drugih hrvatskih gradova te došli u Split nešto zaraditi.

- A sad nema novca za sve. Valjda vam dovoljno govori podatak da dolaze ljudi iz Zagreba, kojima su njihove kompanije, valjda, obećale odličnu zaradu, a onda spavaju na plaži. Rade i po 15 sati dnevno. Umorni su, neispavani, ne znaju grad, izazivaju prometne nesreće, pitanje je kada će se dogoditi smrtni slučaj. Čini mi se da je u 50 posto svih sudara ovog ljeta u Splitu sudjelovao neki taksi - govori naš sugovornik.

Pobornici liberalizacije kazuju pak da splitski taksisti pretjeruju u optužbama te da ih se može usporediti sa “šahistima” sa zagrebačkog Glavnog kolodvora.

- Šahisti, tako smo ih zvali. Ti su imali žute taksi-oznake na krovu i naplaćivali su cijenu kako su htjeli. Odradili bi dvije-tri vožnje dnevno, uzeli 1000 kuna, i to račun na paragon-bloku. U međuvremenu su igrali šah. E to je ista priča s taksistima ispred aerodroma u Kaštelima. Sve je isto. Žale se jer im je promet pao liberalizacijom - pričaju naši sugovornici.

- Prije liberalizacije oni su pokrivali 100 posto tržišta. Sami su diktirali cijene jer su imali monopol. Više ga nemaju i kolač od desetak milijuna eura morao se početi dijeliti - dodaju.

Najveći se broj taksija u Splitu pojavljuje tijekom Ultra Europe Music Festivala, najvećeg festivala elektronske glazbe u ovom dijelu Europe. Deseci tisuća razularenih partijanera tada se sliju u grad, a prate ih i stotine taksista željnih brze zarade. Procjenjuje se da se samo u tih nekoliko dana srpnja u grad spustilo više od 1500 taksista iz cijele Hrvatske. Tada se, kazuju naši izvori, dnevno “tuklo” i više od dvije tisuće kuna prometa.

Sigurnost na cestama

No to je samo nekoliko dana, a svih drugih tjedana Split, naprosto, ne može zadovoljiti potrebe svih koji bi ovdje htjeli raditi i zaraditi kao taksisti.

Problem raste na državnu razinu. Gradonačelnici Splita i Dubrovnika, Andro Krstulović Opara te Mato Franković, od Vlade traže da u izmjene i dopune Zakona o prijevozu u cestovnom prometu uvrste njihov zajednički prijedlog, prema kojem bi se jedinicama lokalne samouprave “na čijem se području nalaze dobra Republike Hrvatske koja su uvrštena na UNESCO-ov popis svjetske baštine omogućilo samostalno određivanje broja dozvola za obavljanje autotaksi prijevoza, kao i utvrđivanje mjera i uvjeta pod kojima bi se ta djelatnost obavljala”.

Opara i Franković žele u svojim gradovima vratiti na snagu nekadašnji model po kojem mogu sami određivati tko će i kako obavljati usluge taksiranja. Vjeruju da bi to popravilo sigurnost na cestama u Splitu i Dubrovniku, ali i riješilo problem sve žešćih obračuna među taksistima. Loptica odgovornosti tako se njihovim zahtjevom prebacuje u Zagreb, a vozači time nisu nimalo zadovoljni.

- To se sigurno neće riješiti prije jeseni. I koji je onda smisao? Pa tada ni nema problema, nego su oni tu sada, tijekom ljeta i u jeku turističke sezone. Opet će sve završiti po onoj “pojeo vuk magare”. A iduće godine sve po starom. Samo da netko ne pogine - kaže naš sugovornik.