Hei, denne artikkelen er over ett år gammel og kan inneholde utdatert informasjon

RUSSISK TOPPIDRETT blir totalt avslørt i en ny rapport fra Verdens Antidoping byrå (WADA). Der blir det slått fast at det nasjonale doplaboratoriet i Moskva jobbet for å beskytte dopede russiske utøvere, at russerne selv byttet ut positive prøver under deres eget Sotsji-OL og at all denne svindelen ble overvåket av det russiske sportsdepartementet.

Derfor har ikke ledelsen i den internasjonale olympiske komite (IOC) noe valg når den samles i dag:

Russisk idrett må ut av Rio-OL.

Rapporten til den canadiske juristen Richard McLaren som har ledet granskingen av de russiske sportsmyndighetenes delaktighet i dopingsvindelen, er så drepende at alternativet er å leke videre med russere med null sportslig troverdighet.

Det kan ikke IOC-ledelsen være med på om målet er å ta vare på de olympiske lekene som konkurranseform.

MYE kan sies om graden av troverdigheten til de ulike olympiske resultatene de siste femti årene etter at disse arrangementene en stund gjennomgående ble et nasjonalistisk skuespill. Den store forskjellen er at det nå er mulig å si det:

Etter østblokkens fall, har egentlig ikke den statsorganiserte dopingen utfordret hverken OL spesielt eller internasjonal toppidrett generelt.

Typisk nok fant Kina sin framtredende plass i internasjonal idrett etter at myndighetene tøylet den verste dopingsvindelen fram mot prestisjelekene i Beijing i 2008. Andre land med tidvis vel svulstige nasjonale ambisjoner som India og Tyrkia har riktignok hatt et utstrakt misbruk, men det har ikke vært satt i et like stramt system. Internasjonal doping de siste par tiårene har ikke vært ideologisk, men økonomisk fundert bygget opp rundt ulike frittstående miljøer med utro leger, ledere og utøvere.

DET er denne bakgrunnen som gjør den avslørte russiske svindelen så spesiell. Der vi naivt trodde at utviklingen av den interne dopingkontrollen fram mot Sotsji-OL i 2014 var et uttrykk for at de russiske myndighetene gjennomførte samme postive omlegging som kineserne seks år før, skjedde det stikk motsatte:

Det russiske antidopingbyrået ble i stedet brukt til å organisere den statlige svindelen.

I Sotsji var det myndighetene selv som brukte statspolitiet til å bytte ut prøveglassene til enkelte av de dopete russiske utøverne. Hvem får vi forhåpentligvis vite etter hvert. I mellomtida er for eksempel russiske langrennshelter fortsatt å betrakte som uskyldige.

MEN det er ikke staten.

Avsløringene i denne rapporten er nødt til å få umiddelbare konsekvenser for en hel sportsnasjon. Altså for Putin-regimets utvalgte kvinner og menn til Rio.

Den raske reaksjonen til IOC-president Thomas Bach forteller hva som kommer:

- IOC vil ikke nøle med å reagere med de tøffeste sanksjoner mot de som har deltatt i den utstrakte dopingen i russisk idrett, sa Bach umiddelbart etter at rapporten var levert. Det er en tydelig reaksjon fra en idrettsleder som er kjent for sin svært tette forbindelse med Vladimir Putin.

DE siste dagene har lekkasjer fra McLaren-rapporten fått flere slike Putin-vennlige idrettsledere til å flokke seg rundt de russiske talspersonene som velger å se disse svindelavsløringene som et vestlig politisk spill, men dette er ikke lenger noe alternativ for IOC-president Bach.

Vil han ta vare på den olympiske bevegelsen sin, må Russland holdes borte fra Rio.