Hei, denne artikkelen er over ett år gammel og kan inneholde utdatert informasjon

(Dagbladet): Svein Bråthen driver kiosk på Nytorvet i Tvedestrand. Han var i utgangspunktet svært positiv til at butikkeiere i Tvedestrand på torsdag arrangerte Halloween-tog i sentrum. Men så kom ti, tolv utkledte barn i alderen fire til ti år på besøk.

- Det var nesten litt uvirkelig. Ungene løp rett bort til godtehyllene. De begynte å forsyne seg med begge nevene og heiv godteriet rett opp i de oransje halloween-bøttene sine. Der hadde de godteri liggende fra før, og jeg skjønte at de ikke hadde til hensikt å gjøre opp for seg, sier Bråthen til Tvedestrandsposten.

Det han reagerer aller mest på er at ungene hadde med seg fire, fem foreldre.

- Angrep godterihyllene - Ungene kom brasende inn. Foreldrene, også iført halloweenkostymer, sto i en halvmåne bak. Barna angrep godterihyllene foran disken. Jeg har aldri sett maken. Foreldrene gjorde ingen forsøk på å gripe inn, sier Bråthen til Dagbladet.

Han forteller at han stanset et lite barn som hadde begge hendene oppi en beholder med bruspulver.

- Den ene mora bare himlet med øynene og sa: Å, selger dere i dag også, på Halloween? Foreldrene forsvant ut sammen med ungene. Jeg var nesten som paralysert og rakk ikke komme ned på jorda igjen før de var ute av kiosken, sier Svein Bråthen.

Han hadde fått inn nye varer den dagen og hyllene bugnet av søtsaker. Og den unge halloweenbanden nøyde seg ikke med småsaker til noen få kroner.

Mange hundre kroner - Det forsvant også store ting. Marsipanposer til 55 kroner stykket, blant annet. Det forsvant nok varer for seks, sju, åtte hundre kroner til sammen. Men pengene er jo ikke det verste med dette, sier Bråthen som er mest kritisk til hvordan foreldrene kunne stå og se på det som skjedde.

Til Tvedestrandposten sier han at hans første tanke da de var gått, var at det var han som måtte ha misforstått noe, og at det kanskje var forventet at en kunne forsyne seg gratis av kioskens godteri under halloween.

- Det hele var litt surrealistisk, og jeg tenkte at kanskje det var jeg som var på jordet. Noen kunder som sto igjen da ungene og foreldrene deres var gått, var imidlertid like sjokkerte som meg. Deretter ringte jeg samboeren min, for å høre hva hun mente, sier han.

Hun var ikke det minste i tvil om hvem som var «på jordet».

Etter som både ungene og foreldrene som besøkte kiosken hans torsdag kveld var utkledde, kjente ikke Bråthen igjen noen av dem.