Av en eller annen pussig grunn er elbiler et tema som vekker sterke følelser i Norge. Kanskje er det privilegiene en elbil har i trafikken (inntil nylig: gratis parkering, tillatelse til å kjøre i kollektivfeltet som de mest prominente tilfellene), kanskje er det avgiftsfritaket (årsavgift, engangsavgift), kanskje er det misunnelse mot at den er ekstremt billig i drift i et land som Norge som har svært lave elektrisitetspriser.





Et av kronargumentene mot elbil - privilegiene er at den egentlig ikke er så miljøvennlig, ettersom Norge har bygd et stort nett av kraftlinjer mot utlandet (for å ha en effektreserve å spille på når det er som kaldest om vinteren) som igjen medfører at vi tidvis importerer kraft fra utlandet. Situasjonen er imidlertid en annen.





Gjennom et normalår forbruker Norge ca. 130 TWh kraft. Samtidig produserer vi omtrent 145 TWh i et normalår, noe som medfører at omtrent 15 TWh eksporteres til, i hovedsak, Danmark, Sverige og Nederland.





Samtidig skal vi nevne at kraftflyten mot Sverige og Danmark snur flere ganger i løpet av året. Dette skjer hovedsaklig i tilfeller når det er eksepsjonelt kaldt og med tilhørende høyt forbruk i Norge (ikke spesielt ofte de siste årene). Det skjer også ved et langt mer vanlig fenomen, nemlig ved høy vindkraftproduksjon i Sverige og Danmark. På grunn av nettbegrensninger nord i Tyskland så stenger den tyske nettoperatøren flyten av kraft fra Danmark inn i Tyskland på dager med mye vind (er det mye vind i Danmark er det typisk også mye vind nord i Tyskland) fordi nettoperatøren er redd for å overbelaste nettet. Da har danskene ikke mange steder å sende kraften sin enn i Norge, ettersom de produserer langt mer kraft enn de har bruk for selv på slike dager.









Hva så med opprinnelsesgarantiene vi selger til utlandet? Norske kraftprodusenter selger såkalte opprinnelsesgarantier til europeiske kraftleverandører som en del av et sinnrikt system EU har innført for å slippe å bygge ut fornybar kraft selv. Da kan en kraftleverandør i EU kjøpe sertifikater som sier at kraften deres er ren fra en fornybar produsent et annet sted i Europa for en (i dag) billig penge, til tross for at han/hun leverer svært skitten kullkraft til kunden. Men dette gjør altså ikke noe med fysikken i systemet - ingen kraft blir flyttet fra Norge til Tyskland av den grunn så sånn sett så er ikke dette noe annet enn finansielt avlat for forurensende leverandører. Den kraften du fyller opp el-bilen din med i Norge er mest sannsynlig 95% fornybar vannkraft allikevel.