I går kveld la Arbeiderpartiets leder Jonas Gahr Støre frem flertallet i partiets løsning på spørsmålet om oljevirksomhet utenfor Lofoten, Vesterålen og Senja. Støres kompromiss er å gjøre havområdene rundt Lofotodden nasjonalpark og Vestfjorden til et oljefritt område, og å ikke igangsette en konsekvensutredning av havområdene utenfor Vesterålen og Senja denne stortingsperioden, men samtidig starte åpningen av havområdet utenfor Lofoten.

Ved første øyekast høres det kanskje ikke så verst ut, men sannheten er at dette er alt annet enn et kompromiss. Gjennom de siste fire årene har det vært betydelig bevegelse i Arbeiderpartiets lokal- og fylkeslag over hele landet. Av fylkeslagene som har vedtak om spørsmålet om oljevirksomhet i Lofoten, Vesterålen og Senja, er det et flertall som går mot konsekvensutredning og oljevirksomhet i dette området. Enkelte av dem ønsker til og med varig vern.

Forslaget fra Støre speiler på ingen måte at det i realiteten er oljeforkjemperne som er i mindretall når de som ønsker å beskytte torskens fødestue nå blir avspist med smuler.

Brekkstang

Støre vil verne Vestfjorden mot petroleumsvirksomhet. Det er et område hvor det ikke er aktuelt med petroleumsvirksomhet med én gang, og dermed blir dette kun spinn fra Arbeiderpartiet for å få grønnvaske forslaget. At de så åpner for å beskytte havområdene rundt Lofotodden blir også kun symbolsk. Området de vil verne mot oljevirksomhet strekker seg ikke engang ut til de fiskerike feltene på Røsthavet og Røstbanken.

Det er samtidig verdt å huske hva som skjedde forrige gang Arbeiderpartiet opprettet en petroleumsfri sone på 50 kilometer. I 2006 ble kystnære områdene av Finnmarkskysten beskyttet mot petroleumsvirksomhet etter faglige råd fra Havforskningsinstituttet. Den sonen ble imidlertid redusert til 35 kilometer i 2011.

Får de åpnet én del, kan du banne på at de bruker den som en brekkstang for å åpne enda flere nye områder.

Det var ingen faglige råd som tilsa at de kystnære områdene var blitt mindre sårbare siden vedtaket fra 2006, men med et pennestrøk fikk likevel Arbeiderpartiet gitt enda mer areal til oljeindustrien. Det er dette som er den skrittvise tilnærmingen som Støre beskriver. Får de åpnet én del, kan du banne på at de bruker den som en brekkstang for å åpne enda flere nye områder.

Hestehandel

Programkomiteen ønsker ikke å åpne områdene utenfor Vesterålen og Senja for oljevirksomhet i neste periode, og de begrunner det med at man ikke har erfaring med petroleumsvirksomheten i disse områdene og derfor vil avvente den oppdaterte forvaltningsplanen som skal komme i 2020. Men i Lofoten, hvor det kun er boret en letebrønn, mener Støre og Arbeiderpartiet at vi ikke trenger å vente på forvaltningsplanen.

I stedet for en kunnskapsbasert og helhetlig forvaltning, blir den stykkevis og delt, fordi Støre ikke tør å ta et standpunkt som går på akkord med olje- og gassnæringen. Det er en uakseptabel hestehandel som ikke på noen måte ivaretar miljøinteresser.

Mest oppsiktsvekkende er det likevel at Arbeiderpartiets ledelse nå forsøker å definere Røst ut av Lofoten. Øykommunen Røst ligger om lag 50 km fra tuppen av Lofotodden, og Røstbanken og Røsthavet ligger i det området som Støre vil åpne for petroleumsvirksomhet. Likevel klarer han å påstå at «dette området ligger lengst fra selve Lofoten-området».

Mest oppsiktsvekkende er det likevel at Arbeiderpartiets ledelse nå forsøker å definere Røst ut av Lofoten.

Med andre ord er ikke Røst kommune, hvor det i 2014 ble ilandført fisk til en verdi av 162,4 millioner kroner, en del av Lofoten. Dette området, hvor det de siste 15 årene har vært et eventyrlig lofotfiske, som er det viktigste gyteområdet for flere fiskearter, og som inneholder verdens største kaldtvannskorallrev, det vil Støre nå gi til oljeindustrien. Og så våger han å kalle det et kompromiss?

Med dette forslaget har Støre gitt oljeindustrien akkurat det området de har sikla etter i flere tiår. Det er alt annet enn et kompromiss. Vår oppfordring til alle miljøstemmene som finnes i Arbeiderpartiet, og som det bare har blitt flere av de siste årene, blir derfor: Ikke la dere lure! Vi trenger at dere nå, mer enn noen gang før, kjemper for et oljefritt Lofoten, Vesterålen og Senja.

Følg debatten: Twitter og Facebook