Likestillings – og diskrimineringsombudet (LDO) har i en ny rapport undersøkt soningsforholdene for innsatte i Norge, og da særlig innsatte som har et vern etter norsk diskrimineringslovgivning og FNs konvensjoner.

Ombudets vurdering er at situasjonen for utsatte grupper i norske fengsler er alvorlig, og at både kvinner og andre utsatte grupper kommer systematisk dårligere ut enn det som er majoritetsgruppen av norske innsatte.

– Rapporten viser at mange fanger som er blant det vi kaller «minoritetsfanger» har et dårligere tilbud enn normalfangen. De får dermed en strengere straff og blir dårligere tilpasset det å komme tilbake til samfunnet, sier Bjurstrøm.

Likestillingsombud Hanne Bjurstrøm snakker med en av de innsatte på Bredtveit kvinnefengsel i Oslo. Foto: Inger Kristine Lee / NRK

– System for hvite menn

Det soner til enhver tid om lag 180 kvinner i norske fengsler, om lag seks prosent av det totale antallet innsatte. Kvinnene soner i fire rene kvinnefengsler, i tillegg til å være spredt ut i egne avdelinger i et titalls andre fengsler.

Ifølge rapporten sitter kvinner oftere isolert og med strengere restriksjoner enn menn. De stenges også ute fra rehabiliteringstilbud og risikerer trakassering.

Bjurstrøm mener noe av grunnen til at kvinner i fengsel får et dårligere tilbud, er at de er en liten gruppe, og at det derfor ikke blir satt av nok ressurser til å ivareta deres interesser på samme måte.

– Jeg har hatt en veldig god samtale med en fange, som forteller at man må være veldig ressurssterk for å kunne kreve rettighetene sine i et fengsel. Veldig mange kvinner som sitter i fengsel har vært utsatt for seksuell overgrep. Mange har psykiske problemer og da blir de tapere i et system som egentlig er lagt opp for hvite menn, sier Bjurstrøm.

Det soner til enhver tid om lag 180 kvinner i norske fengsler, om lag seks prosent av det totale antallet innsatte. Foto: Inger Kristine Lee / NRK

Fakta om rapporten Innsatt og utsatt Ekspandér faktaboks Bakgrunnen for LDOs funn i «Rapporten Innsatt og utsatt - Rapport om soningsforholdene til utsatte grupper i norske fengsler» er blant annet besøksrapporter fra Sivilombudsmannens forebyggingsenhet og henvendelser til ombudet.

LDO har behandlet ni klagesaker som gjelder kvinner i norske fengsler.

Kvinnene hadde klaget fordi de mente de hadde et dårligere aktivitetstilbud og innhold i soningen enn menn. I flere av sakene erkjente fengslene at kvinnelige innsatte ikke hadde samme tilbus som mannlige innsatte.

Begrunnelsen for at tilbudene ikke var de samme var ofte at kvinnene var så få og ressursene ikke tilstrekkelige til å gi et likeverdig tilbud.

I to av klagesakene konkluderte LDO med at kriminalomsorgen har diskriminert de kvinnelige innsatte i strid med likestillingsloven, blant annet fordi den innsatte ikke fikk tilgang på luftegården på hverdagene.

I fengsler der kvinner og menn soner sammen er det varierende hvor mye kontakt det er mellom kvinner og menn. I noen fengsler har man felles aktiviteter, og i Drammen fengsel soner kvinner og menn på samme avdeling.

I tre norske fengsler har kvinner ved flere anledninger uttrykt at de ikke føler seg trygge sammen med mannlige ansatte, enten fordi de har tidligere erfaringer som vanskeliggjør slik kontakt, eller fordi det var få betjenter til stede.

– Kvinner flinkere til å ta vare på kvinner

Fangen Bjurstrøm snakker om er dømt til 13 års fengsel. Hun sonet tidligere i et fengsel med en kvinneavdeling, der mennene var i flertall. I dag soner hun i Bredtveit kvinnefengsel i Oslo.

Kvinnen, som ønsker å være anonym, sier til NRK at kvinner i fengsel ofte blir neglisjert og ikke får det samme aktivitetstilbudet som menn. Selv fikk hun ikke tilbud om rusmestring.

– Begrunnelsen for avslaget var at det ikke lot seg gjøre på grunn av fangesammensetningen. De kunne ikke bruke argumentet om at det fordi man er dame.

Hun forteller også kvinnene oftere ble innelåst enn mennene da hun satt i fengsel med innsatte av begge kjønn.

– Begrunnelsen fra fengselet var at vi låser dem inn på grunn av bemanning. Men det var alltid dameavdelingene som ble låst, sier den innsatte.

I Kriminalomsorgen erkjenner de at de har et stykke å gå før de kan gi et likeverdig soningstilbud for kvinner og menn.

Foto: Simon Solheim / NRK

–Vårt ønske er at det ikke skal være samsoning. Det som er dilemmaet er at det kan bli lenger vei til familie og nærmiljø for kvinnene, sier direktør for Kriminalomsorgsdirektoratet, Marianne Vollan til NRK.

Hun opplyser om at de i disse dager jobber med en egen kvinnestrategi, der de går igjennom hvordan man skal gi et bedre soningstilbud for kvinnelig innsatte.