I desember i fjor offentliggjorde regjeringen en rapport som skal bidra i fornyingen av norsk ruspolitikk. Rusreformutvalget foreslår at man ikke lenger skal straffe personer som blir tatt med en brukerdose narkotika. Straffeforfølgelsen vil bli erstattet av samtaler med en kommunal rådgiver.

–⁠ Man vet at det blir så mye leven rundt det. Jeg synes det er litt merkelig, for man må jo kunne diskutere disse tingene i åpent lende. Det er fryktelig viktige spørsmål.

Positiv

Larsson er uttalt tilhenger av forslaget om avkriminalisering av rusmisbruk. Ved siden av jobben som professor sitter han i styret til Law Enforcement Against Prohibition (LEAP), en interesseorganisasjon som jobber for en løsning hvor rusavhengige skal møtes med omsorg og hjelp fremfor stigmatisering og kriminalitet.

Larsson sier at politiet i stor grad er dominert av Norsk narkotikapolitiforening (NNPF).

–⁠ De er en veldig sterk forening. Mange tror at de er politiet, men de er altså en privat organisasjon, også med medlemmer fra militæret og utenfor politiet.

Larsson har tidligere jobbet som analysesjef i Politidirektoratet. Han forteller om at da det skulle skrives strategimeldinger på narkotika, så ble de ikke spurt om å bidra.

–⁠ I stedet fikk de inn folk som jobbet ute i feltet, og veldig mange av dem var med i NNPF. De har veldig sterke interesser i feltet, og har en veldig klart uttrykt policy.

Universitas har vært i kontakt med generalsekretær i NNPF Kristine Moss:

–⁠ Vi i NNPF og Larsson står i forskjellig leire i denne saken, og Larsson skal få lov til å mene det han vil, sier hun.

Studentenes nye statsråd: Har kun ett år på BI som utdanning

Lite diskusjon

Selv mener Larsson at politiet har for stor innflytelse i utvikling av norsk ruspolitikk, og at man heller bør høre på fagfolk fra andre disipliner. Men han har aldri har hørt noen diskutere rusreformen på Politihøgskolen.

–⁠ Vi har årlige forskningsseminarer her. Fem eller seks ganger har jeg sagt at nå må vi ha et årlig forskningsseminar som går på politiets metoder og rolle på narkotikafeltet og så videre. Men det har gang på gang blitt lagt lokk på, man sier man ikke er modne for det, man orker ikke.

Han sier at det er ikke alltid er like lett å uttale seg i saker som omhandler avkriminalisering. Da han selv gikk tydelig ut og argumenterte for avkriminalisering for over ti år siden, ble det en del rabalder fra politimiljøet. Selv tror han grunnen til at han kunne stå frem med et så tydelig standpunkt er fordi han er forsker.

–⁠ Alle vet mitt synspunkt, jeg har jo stemplet meg selv. En periode var jeg den eneste som sto frem og sa hva jeg mente. Vi er etter hvert blitt ganske mange fler. Men du merker at det er et ikke-tema, for hvis du drar det opp og diskuterer det, blir følelsene så veldig sterke. Folk blir ampere og sinte.

Universitas har vært i kontakt med Morten Holmboe, fungerende leder av forskningsavdelingen ved Politihøgskolen. Han svarer følgende på Larssons kritikk:

–⁠ Jeg synes det er leit at han opplever det slik, men jeg er ikke enig i hans tolking av at dette spørsmålet ikke er blitt tema for forskningskonferansen. Så mangesidig som politiets tjeneste er, er det selvsagt temaer som ikke er berørt i forskningskonferansene. Så har hver enkelt selvsagt rett til å mene noe om hva som burde vært tatt opp.

Mange om beinet

Paul Larsson mener at dersom forslagene fra rusreformutvalget går gjennom vil det ikke ha så mye å si for undervisningen på Politihøgskolen.

–⁠ Politiets rolle vil fremdeles være å være ute og følge med på hva som skjer, rollen vil bare bli litt annerledes. Uansett utfallet av denne reformen vil politiet alltid jobbe med rusproblemer, sier han.