NRK fortalte i dag historien om «Marie» (14) og lillebroren, som ble hentet av uniformert politi og barnevernet, mens de satt i klasserommet. De er to av de 1804 barna i Norge som ble akuttplassert av barnevernet i 2017.

NRK har av hensyn til søskenparet valgt å anonymisere dem.

Barne- og likestillingsminister Linda Hofstad Helleland (H) møtte i dag psykolog og sakkyndig Ragnhild Pettersen til debatt i Dagsnytt 18. Helleland sier barnevernet stadig blir bedre, og at de har fått 1100 flere ansatte. Men hun ser også at de ikke har kommet langt nok.

– Jeg er den første til å innrømme at vi kan gjøre en bedre jobb. Jeg er ikke fornøyd med tallene på akuttvedtak, og de skal ned, sier Helleland til NRK.

Sentralenheten for fylkesnemndene om akuttplasseringer Ekspandér faktaboks Barn blir akuttplassert ut fra ulike grunner. Det kan være forhold knytta til foreldrenes omsorgsevne, atferdsvansker hos barnet eller fordi det er fare for at barnet er utsatt for menneskehandel.

Felles for alle akuttvedtakene er at barnet er i en faresituasjon som krever at det må iverksettes tiltak raskt for at barnet skal bli beskyttet, og da raskere enn hva normal saksbehandling gir adgang til.

De aller fleste sakene dreier seg om barn som blir utsatt for vold, seksuelle overgrep eller følelsesmessig omsorgssvikt på grunn av foreldrenes rusing eller psykiske vansker jfr. barnevernloven § 4-6, 2. ledd.

Alle vedtak blir sendt fylkesnemndene for godkjenning. Nemndleder kontrollerer at vedtaket er fattet av rett myndighet og at beskrivelsen av situasjonen og begrunnelsen for vedtaket er i samsvar med lovens krav. Nemndleder foretar ikke en kontroll av sakens beviser og overprøver heller ikke barnevernleder eller påtalejuristens skjønnsmessige vurdering av om vedtaket er nødvendig eller hensiktsmessig.

Foreldrene eller barnet kan klage akuttvedtaket inn for fylkesnemnda. Som klageorgan vil nemnda overprøve barneverntjenestens vurdering av bevisene i saken.

Avgjørelsen i klagesaker kan være vanskelige. Vedtakene må treffes raskt og ofte har en ikke full oversikt over alle sider av saken, særlig gjelder det når det samtidig er en pågående etterforskning i en straffesak.

(kilde: direktør Pernille Pettersen Smith i Sentralenheten for fylkesnemndene)

Historier som «Marie» sin, gjør inntrykk.

– Men det gjør også inntrykk å høre barn og unge som i dag spør barnevernet hvorfor ingen grep inn, når de visste at foreldrene hadde et rusproblem, eller at de var voldelige.

Hun sier det er krevende og vanskelig for ansatte i barnevernet å ta raske beslutninger i dramatiske situasjoner, og at de prøver å unngå akuttvedtak når det ikke er absolutt nødvendig.

– Ikke barnets beste

Barnevernet i Norge har vært gjenstand for hard kritikk internasjonalt, og norske historier har blitt brukt som skrekkeksempel på hvor lett det er å bli fratatt barna sine.

– Det er viktig at vi i Norge viser at vi har nulltoleranse mot omsorgssvikt. Her er det snakk om barn som blir utsatt for vold og overgrep, og har man grunn til å tro at dette er tilfelle, da er det barnets beste som må ivaretas først, sier Helleland.

Ragnhild Pettersen mener det er for mange barn i dag som ikke får tilstrekkelig hjelp hjemme, men at å flytte barnet kan gjøre saken verre. Foto: Torstein Davidsen, Romerikes Blad

Psykolog Pettersen mener skaden barna kan bli påført ved et akuttvedtak, kan være mye større enn det man ville skjerme barnet for i utgangspunktet. Terskelen for å ta barnet fra foreldrene er blitt for lav, sier hun.

– Vi berger ikke barn under omsorgssvikt ved å plassere dem feil. Mange akuttvedtak er ikke for barnets beste, og vi ser at barn ofte flyttes fra foreldrene i saker som handler om enkeltepisoder, sier Pettersen.

300 færre akuttvedtak

For at tallene skal ytterligere ned mener Helleland det er viktig at barnevernet varsles så raskt som mulig, slik de kan unngå å flytte barnet.

– På den måten kan barnevernet hjelpe familier med å bli bedre omsorgspersoner, slik at flytting ikke blir et alternativ.

Ministeren sier antall årlige akuttvedtak har gått ned med 300 de siste årene. I dag jobber de med å lære av tidligere saker, og fylkesmennene har møter med rådmenn og ordførere for å sette temaet på dagsorden.

– Systemet kan alltid bli bedre, men vi er på rett vei.