Bildet er allerede ikonisk i all sin gru: Som en av sine første presidentgjerninger, første dag på jobb, så å si, gjeninnførte Donald Trump The Global Gag Rule. Omgitt av seks andre menn, alle hvite, alle dypt reaksjonære, de fleste middelaldrende eller godt over middagshøyden, signerte Trump ordren som stanser amerikansk bistand til alle organisasjoner som informerer om abort. Livreddende arbeid med kvinners reproduktive helse er fy-fy og nok til at pengesekken snøres igjen.

USAs republikanske presidenter har innført ulike varianter av Gag rule eller kneblingsregelen tidligere, helt siden Ronald Reagan startet praksisen på begynnelsen av 1980-tallet. Man har gått etter organisasjoner som arbeider med familieplanlegging og lignende spørsmål. Denne gangen er det annerledes og mye, mye verre – som alt med Trump. Nettstedet Vox kaller ordren Gag Rule på steroider: Alle – samtlige – organisasjoner som jobber med helsespørsmål kommer inn under bestemmelsen. Videre: Der man tidligere tok pengene fra dem som aktivt jobbet for abort, er det nå snakk om å fjerne støtten til enhver organisasjon som i det hele tatt diskuterer temaet.

Dette er så uhyrlig, så menneskefiendtlig og fullt av kvinneforakt at hele den siviliserte delen av verden reagerer. Nederlandske myndigheter har lovet å nulle ut Trumps kutt. Men de kan ha forregnet seg. De tidligere, mildere Gag-bestemmelsene har stanset om lag 600 millioner dollar i bistand til ganske få organisasjoner. Trumps steroide-versjon vil kunne føre til at så mye som 9,5 milliarder dollar, eller 76 milliarder bistandskroner holdes tilbake. Ifølge Bistandsaktuelt vil aktører som samarbeider med Norge kunne miste én milliard på grunn av Trumps struping.

Det styrtrike likestillingslandet Norge kan gjøre noe med dette, selvsagt. Hvis vi melder oss på i den kampen Nederland har blåst i gang, vil det hjelpe. I Høyre har Heidi Nordby Lunde foreslått et nytt punkt i partiprogrammet som nettopp skal sikre økt satsing på prevensjon og reproduktiv helse for kvinner i fattige land. Dersom Høyres landsmøte vedtar det, kan det brukes til å demme opp for USAs angrep på kvinner verden over. I Arbeiderpartiet har Anniken Huitfeldt, som er leder av utenrikskomiteen på Stortinget, flere ganger tatt til orde for at Norge må delta i arbeidet med å nøytralisere Trump på dette punktet.

Vi har bare ett problem. Kristelig Folkeparti. De gode menneskene i midten som Høyre og Arbeiderpartiet kappes om å få på sin side. Hvordan vil det gå med den elleville sjekkingen av Knut Arild Hareide hvis man blåser i gang en storstilt internasjonal kampanje for kvinners rett til abort? Kan også KrF, som jo er så opptatte av kvinner, barn og familie, melde seg på i kampen mot denne destruktive politikken?

Niks. Signalene hittil er ikke bare nedslående, de er til tider ufyselige. I første omgang lot KrF være å svare på spørsmål og kom i stedet med innholdsløst snakk helt ute av kontekst. Så ble det verre. Partiets nye kronprins Kjell Ingolf Ropstad, som nettopp er innstilt som ny nestleder, svarte slik da NRK ville vite hvor han sto: «For oss handler ikke alt om å redde mors liv, men også barnets liv. Vi ønsker blant annet ikke å gi bistand til organisasjoner som går inn i land hvor abort er forbudt, og forsøker å presse det fram likevel. Da mister man innflytelse.»

Dette kan være litt vanskelig å ta inn. Så vi gjentar: «For oss handler ikke alt om å redde mors liv». Når ble det greit å si sånt? Hvis man har muligheten, bør vel alt handle om å redde mors liv? Hvordan i alle dager kan en forstokket kamp for en tapt sak være viktigere enn å redde en mors liv? Hvordan i alle dager kan noe som helst være viktigere enn å redde en mors liv? Og unnskyld meg, men hvem faen er det som tror at man redder et barns liv ved å la være å redde mors liv?

Denne saken er ikke en abstrakt øvelse, en teoretisk diskusjon om luftige prinsipper. Politikken KrF ikke ønsker å motarbeide har konkrete og dødelige følger for noen av verdens aller mest sårbare mennesker: Innsats for å hjelpe sexarbeidere. Arbeid mot hiv. Prevensjon. Til og med bekjempelse av malaria. Kampen mot utrygge og dødelige aborter. Illegale aborter dreper og lemlester tusenvis av kvinner hvert eneste år. Nå vil enda flere miste livet. Enda flere barn vil miste mamma. Men det er klart. «For oss handler ikke alt om å redde mors liv». Eller hva?

Vi kan alltids håpe at KrF tar til vettet. Etter massivt press snudde partiet om reservasjonsretten i 2014. Da mobiliserte titusenvis av norske kvinner. Nå gjelder det våre medsøstre i noen av verdens aller fattigste land. KrF må få tydelig beskjed. Denne kampen skal de få lov til å kjempe – og tape – helt mutters alene, i naken skam, uten et eneste ord til trøst. Her har ingen noen ting som helst å gi. Ikke en millimeter å fire. Hører dere, Erna og Jonas?