I årevis har Europas frie markeder været et slaraffenland for kinesiske virksomheder med global appetit. Både vigtig infrastruktur som Grækenlands største havn, Piræus, og højteknologi som den tyske robotteknologiske virksomhed Kuka er de seneste år røget på kinesiske hænder til stor bekymring for politiske ledere i især Frankrig og Tyskland.

Men nu vil EU-landene have bedre styr på de kinesiske virksomheders fremmarch med fælles regler for screening af udenlandske investeringer i eksempelvis kritisk infrastruktur som havne, lufthavne og energiforsyninger.

EU-parlamentarikeren Morten Løkkegaard (V) hilser forslaget velkommen og kalder det for rettidig omhu.

»Det er et udtryk for, at der er kommet en større realisme i forhold til, hvordan man skal behandle udenlandske investeringer,« siger han.

EU har været alt for blåøjet, når det gjaldt investeringsstrømmen fra Kina, siger den danske EU-parlamentariker Jeppe Kofod (S) i et skriftligt svar til Berlingske.

»Europas lande må simpelthen samarbejde bedre, hvis vi skal gøre os nogen forhåbninger om at matche et fremadstormende Kina som en økonomisk aktør i verden. Og det skal vi,« lyder det fra Jeppe Kofod (S).

Forslag viser rettidig omhu

EUs 28 ambassadører mødes i dag onsdag for at godkende forslaget, som blev forhandlet på plads 20. november. Herefter skal det til afstemning i EU-Parlamentet. Forslaget, som ikke nævner Kina ved navn, skal få EU-landene til at samarbejde og udveksle oplysninger om udenlandske investeringer. EU-Kommissionen kan også dele sin bekymring, hvis et opkøb kommer på tværs af EUs fælles interesser. Medlemslandene bestemmer dog altid i sidste ende, om investeringen skal gennemføres.

Kina skaber sikkerhedspolitiske bekymringer

Det er på tide, at EU får fælles regler på plads, siger seniorforsker Luke Patey fra DIIS, som forsker i Kinas globale fremmarch.

»Kinas særlige statskapitalisme og dets autoritære system passer ikke særligt godt sammen med liberale, demokratiske markeder som i Europa,« siger Luke Patey.

Kinesiske selskaber går ofte på opkøbstogt med favorable statslån og subsidier i ryggen, hvilket kan forvride konkurrencen. Derudover er de kinesiske virksomheders ejerstruktur og forbindelse til den kinesiske stat ofte svære at gennemskue. Det skaber sikkerhedspolitiske bekymringer om, hvorvidt et autoritært styre pludselig kommer til at kontrollere vigtig europæisk infrastruktur som havne, telekommunikation og energiforsyninger.

»Da japanske firmaer stormede frem og købte alting (i slutningen af 1980erne og starten af 1990erne, red.), var der en lignende frygt. Den frygt er bare meget mere intens nu, fordi Kina har et så anderledes system end vores,« siger Luke Patey.

Kina shopper løs i Europa

Kina har ifølge Bloomberg investeret for mindst 2.000 milliarder kroner i Europa de seneste ti år. Det var 45 procent mere, end hvad USA investerede for i samme periode. Fra 2015 til 2016 steg Kinas investeringer i Europa med 77 procent, viser tal fra den tyske tænketank Merics.

Alligevel har kun 14 ud af EUs 28 medlemslande – heriblandt Danmark – i dag lavet nationale screeningsmekanismer af udenlandske investeringer.

»Når det kun er halvdelen af EU-landene, der har tilsvarende screeningsmekanismer på plads, så viser det, at Europa for længe har set lande som Kina og til dels Rusland og de mellemøstlige lande som markeder og økonomiske aktører. Og ikke i tilstrækkelig grad som udenrigs- og sikkerhedspolitiske aktører, der også kan bruge investeringspolitik som et aktiv,« lyder det fra Jeppe Kofod.

De kinesiske penge splitter også EU-landene i spørgsmål om menneskerettigheder og sikkerhedspolitik. Tilbage i 2016 fik Grækenland og Ungarn EU til at nedtone en kritik af Kinas territoriale krav i Det Sydkinesiske Hav. Begge lande har modtaget store investeringer fra Kina.

Kina har set sig varm på Grønland

Herhjemme kom regeringen for nylig med et lovforslag om en nødbremse, der skal bremse salget af kritisk infrastruktur som danske veje, jernbaner eller energiselskaber til udenlandske investorer.

Regeringen nævner ikke Kina ved navn, men Kinas fremmarch har allerede skabt sikkerhedspolitiske bekymringer i Grønland. Her spændte statsminister Lars Løkke Rasmussen angiveligt personligt ben for et kinesisk opkøb af den gamle militærbase Grønnedal tilbage i 2016. Og tidligere i år kom han med lån på 700 millionerne kroner til at udvide to grønlandske lufthavne.

Lånet faldt, efter at den kinesiske entreprenør CCCC havde vist interesse for at stå for byggeprojekterne.