Det er udtryk for mere og mere økonomifikserede kommuner, når opholdssteder og døgninstitutioner på landsplan oplever et prispres fra kommunerne. Det går i høj grad ud over børnene, når knap en tredjedel af de adspurgte institutioner i en ny undersøgelse giver udtryk for, at økonomi og hjemtagning er årsag til uplanlagte flytninger af børn og unge. Det vurderer forsker Inge Marie Bryderup på baggrund af en ny undersøgelse fra Socialpædagogernes Landsforbund, Landsforening af Opholdssteder og Foreningen af Danske Daginstitutioner.

»I forhold til anbragte børn viser min seneste forskning med al tydelighed, at det vigtigste er en tidlig indsats og en indsats, der fokuserer på at udvikle børnenes sociale komptencer og relationer. Hvis de får mange skift i anbringelser, som ikke er planlagt, så står børnene rigtig skidt,« siger Inge Marie Bryderup og fortsætter:

»Skift og brud har meget alvorlige konsekvenser for de her børn, fordi de i forvejen har minuspoint i livet. Hvis der ikke er nogen kontinuitet, så kommer de i yderligere minus,« siger Inge Marie Bryderup, der netop har udgivet en bog om tidligere anbragte unges uddannelsesvalg.

En stor del af de institutioner, der medvirker i undersøgelsen, er blevet bedt om prisnedsættelse på deres tilbud til børnene, og mere end halvdelen har oplevet, at kommunerne ønsker kortere forløb for børn og unge.

Købmandsfaktoren

Formand Benny Andersen fra Socialpædagogernes Landsforbund er frustreret over tallene.

»Anbringelser af børn er blevet en markedsplads, og det er købmandsfaktorer, der styrer det her område. Det er uhensigtsmæssigt, fordi anbringelser af børn ikke er et enkeltbeløb for i år, men en investering, som du først kan måle effekten af på lang sigt,« siger Benny Andersen.

Fra sin position hører han et stigende antal meldinger om kommunernes prispres, og det skader institutionerne og dermed børnene.

»At presse prisen er med til at flytte fokus fra, hvad drengen og pigen har brug for til, hvordan opholdsstederne får kunder i butikken. Børnene bliver små salgsobjekter, og det bliver glemt, at det er dem, der er afhængige af at få et skub på vejen i livet,« siger Benny Andersen.

Frygten for, at barnets tarv tilsidesættes for økonomiske hensyn, kommer i kølvandet på den kritik, som Barnets Reform har mødt.

Barnets Reform trådte i kraft i 2011 og havde til formål at sikre børns vilkår – et middel var at anbringe så mange børn som muligt i plejefamilier frem for på døgninstitutioner.

Det ses også i undersøgelsen fra Socialpædagogernes Landsforbund, hvor knap halvdelen af institutionerne ud over prispresset melder om faldende belægning af anbragte børn.

Billigt og godt

Det handler imidlertid ikke om økonomi, men netop om barnet, når døgninstitutionerne oplever en nedgang i antallet af anbragte børn, mener Jane Findahl (SF), der er formand for børne- og kulturudvalget i KL.

»Det er fuldstændig legalt, at vi går meget i dybden med og undersøger, hvad tilbuddene koster. Vi vil gerne sammenligne priserne og sikre det bedste for alle. Hvis man står med et billigt tilbud i Nordjylland og et dyrt et 50 kilometer væk fra barnets miljø, så er det naturligt, at man vil spørge det sted 50 kilometer væk, om de kan gå ned i pris,« siger Jane Findahl.

Hun fremhæver, at der er ved at ske et paradigmeskift inden for opfattelsen af børneanbringelser, og at det er derfor, man også ser et ønske fra kommunernes side om at forkorte anbringelserne.

»Forskningsmæssigt ved vi, at korte, intense forløb er de bedste. På den anden side ved vi ikke, om opholdssteder nødvendigvis er bedre en plejefamilier – det har ikke en dokumenteret positiv eller negativ effekt, så vi kan desværre endnu ikke sige noget om, hvad der hjælper børnene bedst,« siger Jane Fin-dahl.

Inge Marie Bryderup fremhæver, at forskningen faktisk har dokumenteret, at døgninstitutioner og opholdssteder har stor betydning for børnene og de unges udvikling.

»Vi har i de sidste 10-15 år set en del forskning, der viser, at institutionsanbringelser hjælper børn og unge. Men vi har ingen dansk forskning, der bekræfter, at plejefamilieanbringelser virker i forhold til alle de anbragte børn og unge. Derfor er det mærkeligt, at kommunerne prioriterer den løsning,« siger Inge Marie Bryderup.