Může exekutor být současně byznysmen a přitom rozhodovat nezávisle, jak vyžaduje zákon?

Já si myslím, že to dohromady nejde. Snažím se být nezávislý a nestranný, ale samozřejmě vím, že to nejde. Protože taky se v tom prostředí pohybuju. A ještě o tom přemýšlím a snažím se nebýt tak invazivní. Ale chápu, že je to boj o klienta a je potřeba volit způsoby, aby se exekuce vymohla. Samozřejmě je logické, že je tlak na exekutory, pod kterým jsme všichni, abychom si udrželi klienta, protože se musíme uživit. A logicky ten tlak přenášíme kam? Zase o patro níž, na dlužníky. Takže tam, kde je šance vymoct, jsem invazivní. Je to tak.

Co znamená invazivní?

Třeba člověk zavolá a vy to chcete vymoct hned. Jen proto, že se ozval. Tak mu neřeknete: „Výborně, že jste se ozval, tak vám to dáme na dvacet měsíců nebo na dva roky.“ Ne, ozval se, potřebujeme to vymoct, potřebujeme ukázat klientovi, že to umíme, abychom byli v přízni. Samozřejmě, tlak tady je a invazivní způsoby se volí. Neříkám, že vždycky, ale pokud si exekutor chce klientskou vazbu udržet, musí vymáhat. Když řekne klientovi, že to má za dvacet měsíců zaplaceno, nikdo ho za to ho nepoplácá po zádech, že jo?

Tohle by řešila teritorialita? Byl by ten vztah rovnovážnější?

Řešilo by to problém, protože by odpadla klientská vazba. Protože samozřejmě – dokážete být nestranný a nezávislý? Měl bych, snažím se o to, ale musím myslet i sám na sebe. Musím myslet na to, že úřad musí mít cashflow, klient uvidí, že to dělám správně, a nezavolá mi za čtrnáct dní, že „nic moc, nashle, zkusíme to o ulici dál u kolegy“. V exekucích je jediným výsledkem vymožení peněz. Takže občas se volí způsoby, aby