SVT Uppdrag Gransknings reportage om IS och intervjun med ”Adam” är sannolikt en milt sagt skakande upplevelse för de flesta. Men det Adam berättar är på riktigt och jag reagerar, inte utan en viss beundran, på IS mycket skickliga propaganda. Ett antal scener spelar mycket starkt på den persiska och arabiska berättartraditionen – en tradition starkare än Islam i sig. Det finns detaljer i programmet, där IS framgångar beskrivs, som det finns skäl att återkomma till i en annan kontext. Det finns ett raster till – som är djupare än religion – där klantillhörighet och begreppet ”ummah”, eller rättare sagt ”islamic ummah” är centralt.

Det känns även som en tanke att den nationella samordnaren idag, sannolikt under press att leverera något, idag lät tända upp den hemsida som skulle vara ett resultat av åtta månaders arbete. Det finns bara två saker att säga om denna sida:

Den underkändes av samtliga remissinstanser redan 2013. Ingen, inte ens Brottsförebyggande Rådet, ville gå vidare med projektet eller agera som samordnare med detta som grund. Trots det gick dåvarande demokratiminister Birgitta Ohlsson vidare och utsåg Mona Sahlin att driva detta vidare. Sedan har den senare endast genomfört en snabbare uppdatering av informationen och som nu göra detta till den svenska regeringens första officiella steg. Ett steg där välrenommerade forskare som docenten i historia och en av Sveriges ledande experter, Heléne Lööw, valt att kräva att hennes namn tas bort från hemsidan trots att det finns några länkar till Lööw´s tidigare forskning. Att Lööw själv krävde detta är vidimerat då jag själv varit i kontakt med henne under dagen och fått hennes bild och motiv. Motiv som inte ens den nationelle samordnaren kan slingra sig ur eller skönmåla. Denna, i övrigt, mycket vänliga docent i historia visade en sida och ett språk som torde förvånat de flesta som inte känner henne men som var väl motiverat.

Sidan håller inte kvalitet och konceptet har aldrig tidigare visat sig fungera. Vi skall trots allt vara glada att den inte blev värre ändå. Det fanns från början planer på att ha en ”hemlig” del, en form av chat där lärare och socialsekreterare skulle kunna lägga in ungdomar som de misstänkte radikaliserades och kunna tipsa varandra om detta. Ni kan ju fundera på hur bra den idén hade fungerat och hur snabbt den hade hackats, det hade börjat läcka ut obekräftade rykten samt rena falsarier. Bara tanken att hela kollektivet av svenska lärare och socialsekreterare skulle börja jobba med åsiktsregistrering får en att häpna. Att dessutom folkpartisten Birgitta Ohlsson var med från början på den resan är rätt remarkabelt. Mona Sahlin hade i varje fall haft det goda omdömet att inte gå vidare med den delen. Det är illa nog det hon gjort och blir nog så bökigt att hantera. En värdelös sida, med direkta felaktigheter, för att skapa illusionen av handlingskraft är faktiskt värre än att inte göra något alls.

Sidan är ett under av tafflighet. Till att börja med är forskningen generellt ”out-of-date”, några rapporter mer än 40 år gamla samt att raden av faktafel eller missuppfattningar är stor. Bland annat hänvisar den nationella samordnaren till ett EU-toppmöte i Seattle. Även den nationella samordnaren bör vara orienterad om att delstaten Washington på USA:s västkust inte är en av EU:s medlemsstater. Sidan, som skall vara metodstöd och kunskapsbank för lärare, närmar sig överhuvudtaget inte den rekrytering som sker på internet och via appar – något som Adam i Uppdrag Granskning gav en mycket bild av hur viktig den är.

Sidans tillblivelse just idag skall sannolikt ses som att den nationella samordnaren är under stark press nu. Att börja leverera resultat. Dessvärre tar hon då något som hela den svenska expertisen på området ratar och egentligen bara nu ger ett råd kring: Lägg ner sidan, samla allt under ett departement och börja om. Och det är allvar nu.

Forskaren vid Kings Collece, Shiraz Maher, skräder inte orden:

Och någonstans är det där vi måste börja vilket även inrikesminister Anders Ygeman är klar och tydlig med från Washington ikväll. Intill dess? Lägg ner den nationelle samordnarens sida är en bra start. Den har inget stöd i forskningen, den har inget stöd i den svenska eller internationella expertisen och fick underkänt redan när den underliggande rapporten presenterades 2013. Att den över huvud taget kom upp är bara en effekt av att någon i Regeringskansliet börjat ställa obehagliga frågor till den nationelle samordnaren var resultaten är. Då blev det såhär, ett resultat som bäst kan klassificeras fusk.

Men se, den gubben gick inte. Det här är dessutom på tok för allvarliga frågor att hantera för att tillåta att vi har företrädare som fuskar sig runt det med resultat som blev underkända långt före regeringsskiftet.

Undrar hur länge till Löfven och Ygeman står ut med detta. Själv har jag sedan lång tid tappat både förtroende och tålamod för hur arbetet bedrivs.