Det är nu inte bara svenska politiker som vill ta till tvång. EU-kommissionen, den institution med mest makt i EU som ingen europeisk väljare har haft möjlighet att rösta om, har gång på gång hotat med att tvinga de länder som inte ställer upp på en tvingande omfördelning av flyktingar. Sanktioner, indragna bidrag och allt vad man kan komma på.

EU skapades för att genom handel och allt närmare relationer göra krig, om inte omöjligt, så åtminstone otroligt olönsamt. Det yttre trycket från asylsökande, flyktingar och ekonomiska migranter har skapat stora slitningar i samarbetet. EU kom till för att européer – som tidigare tagit upp vapen mot varandra – skulle komma varandra närmare. Men den som vill tvinga sina grannar att göra vad de klart och tydligt inte vill riskerar i stället att slita isär unionen.

Migrationsfrågan dominerar många europeiska länders valrörelser. I Visegradländerna har de regerande partierna vunnit demokratiska val bland annat genom att lova att inte öka invandringen. Inte bara där. Faktum är att det i dag är svårt att komma på ett enda europeiskt land där vinnande partier går till val på öppnare gränser och större migration. Hur tondöv måste man inte vara om man ändå försöker tvinga länder, som i demokratiska val motsatt sig just detta, att ta emot migranter? Inga stridsvagnar kommer att rulla in i Prag och Budapest, men i stället drar man in bidrag och kallar sina europeiska grannar odemokratiska, medan man på andra sätt försöker köra över demokratiskt valda regeringar.

Genom att agera så, ger man politiska krafter precis de argument de behöver för att öka opinionen mot EU-samarbetet.