I en rad granskningar har Gefle Dagblad gått igenom verksamheten i moskén där bland annat Raad på en Facebookstatus kommenterat IS angrepp på Iraks näst största stad Mosul genom att uppmana sina följare att be för sina "sunni-syskon" som krigar mot "svekfullhetens, icketrognas och syndfullhetens styrkor". Raad själv har valt att inte ge några kommentarer till GD om granskningarna.

Läs mer: GD:s chefredaktör mordhotad av nära släkting till imamen

Inför valet 2014 gick moskén ut på sin hemsida och rekommenderade församlingens medlemmar i första hand att rösta på Miljöpartiet, i andra hand Vänsterpartiet. I en fatwa från Abo Raad som kommunicerades intill rekommendationen betonas vikten av att rösta för att försvara religiösa rättigheter:”Att rösta på partier för att erhålla religiösa eller världsliga förmåner är tillåtet. Det framförallt med tanke på att det inte finns andra alternativ att rösta på.”

Läs mer: Låt de flyende muslimerna slippa extremismen

I en senare kommentar förtydligar Raad att han själv, personligen, inte rekommenderar ett parti framför något annat, men att ”förstudien som mina bröder gjort” som rekommenderar Miljöpartiet är lika viktig som själva fatwan.

Läs mer: Hot mot en chefredaktör är hot mot demokratin

Miljöpartiet kan inte läggas till last för vilka som uppmanar att man ska rösta på partiet. Moskéns ställningstagande säger ändå en hel del om bakgrunden till den senaste tidens turbulens. Genom att försöka vara inkluderande så har partiet längs vägen glömt bort principer i jakten på röster. Här krockar sekulariserad politik och feminism med en extrem religiös tolkning som är ute efter förmåner i utbyte mot röster.

Det ska sägas att några bevis för infiltrering eller entrism idag inte finns, däremot har Miljöpartiet i sin partihistoria ett inkluderande förhållningssätt som gör att olika intressen dras till partiet.

Tillsammans med en ovilja att hantera intressekonflikter och att göra upp med sin (ännu korta) historia gör att Miljöpartiet idag är i kris. För det finns fler saker som kloka Miljöpartister borde fråga sig.

Hur påverkar arvet från Gahrton partiet idag, med de historiska utspelen som stödet till det antisemitiska Radio Islam och dagens anklagelser att Israel ligger bakom bostadsminister Mehmet Kaplans fall? Vad betyder det för att islamister väljer just Miljöpartiet?

Läs mer: Gahrton framför det mest pinsamma försvaret hittills av Kaplan

Hur kan Miljöpartiet attrahera människor som kan beskrivas som turkiska nationalister på en skala som i svensk kontext är att betrakta som högerextrema?

Partiet har också chemtrailstroende och andra konspirationsteoretiker i sina led. Dalarnas riksdagsman Jan Lindholm får anses som den mest kände företrädaren för den här grupperingen. Lindholm vill att Riksdagen ska undersöka chemtrails och försökt få en tidigare justitieminister att ägna sig åt borttappade spår i Palmeutredningen för att nämna ett par exempel.

En ytterligare sten som Miljöpartiet har att vända på är den fredsrörelse som partiet är sprunget ur. Fredsrörelsen har efter Kalla Kriget inte tagit itu med de mer problematiska sidorna av rörelsen, som det stora intresset både Stasi och KGB hade för rörelsen. I en kyligare värld hade det varit välkommet om man tagit hand om sin historia på det sätt som Vänsterpartiet jobbat med sin historia.

Miljöpartiets utmaning idag är att det inte bara en sak att rota i. Det är många samtidigt. Och frågan är om man använder krisen för att etablera vilka principer och förhållningssätt som ska vägleda ett ansvarstagande Miljöparti som kan regera, och om verkligen Gustav Fridolin och Åsa Romson är språkrören som klarar den processen.

Det andra alternativet är tillbaka till kofta och ett parti för naiva alternativister där alla kan få drömma om sina parallella världar. För då kan ju salafister och chemtrailstroende rösta på Miljöpartiet.

Läs mer: Miljöpartiet har kraschlandat i verkligheten - sunda instinkten är att avgå