Nu har ännu en tidning, denna gång Göteborgs-Posten, publicerat en artikel om hur sexualiteten påverkas av samhällets sexualisering, i detta fall att många män inte längre njuter av sex.

Vilken forskning stödjer detta?

Den påstådda ökade sexualiseringen av samhället får allt för ofta stå helt oemotsagt och oproblematiserad.

Ofta är det pornografin i allmänhet och internetporr i synnerhet som åsyftas då den erbjuder en mycket tacksam och effektiv projektionsyta.

Det finns en uppenbar risk att den öppenhet och bejakande av sexualiteten som finns hotas och konsekvensen blir istället ett sexualfientligt samhälle där vi delar in sexualiteten i vad antropologen Gayle Rubin menar en hierarki av olika sexuella uttryck och praktiker.

Vi har en tillåtande attityd till det vi betraktar som ”fin och normal sexualitet” och fördömer det som hamnar utanför.

Föreställningar och normer kring kön, kropp och sexualitet finns hela tiden i samhället och utgör en stark påverkan. Ofta premieras det som lever upp till normen och det som hamnar utanför bestraffas.

Det är numera mycket socialt accepterat att säga att ”det är porrens fel”.

Däremot är det allt för sällan som olika experter problematiserar uppfattningen och föreställningen om män och kvinnors sexualitet som väsensskild, hegemonisk maskulinitet, tvingande samlagsnormer, heteronormativitet eller frånvaron av andra kroppar än de som uppfyller den ouppnåeliga normen av ungdom, funktionsfullkomlighet, smal och vältränad i reklam och media.

När SVT:s Barnkanalen nyligen släppte en sång med glada, tecknade snippor och snoppar som dansar väckte detta en enorm uppmärksamhet.

En del av rösterna menar att detta är ytterligare ett uttryck för samhällets ökade sexualisering.

Detta utgör ett bra exempel på vad som händer när begreppet sexualisering används godtyckligt och utan urskiljning.

”Hela samhället är sexualiserat i dag och sensualiteten och ömheten tar stryk”, säger sexologen Gunnel Beskow i artikeln i Göteborgs Posten.

Det framstår lätt som att den goda sexualiteten innehåller sensualitet och ömhet och att sexualitetens yttersta syfte är att alltid äga rum inom ramen för ett känslosamt förhållande.

Förändrade sexvanor väcker oro och det offentliga talet om sexualitet fungerar reglerande. Enkelspåriga argument har en tendens att normera vilka beteenden som är om moraliskt riktiga.

Det finns en risk att komplexa problem som prestationsångest får en alltför enkel förklaringsmodell i porrkonsumtion och en konsekvens av ökad sexualisering.

Offerskap är en återkommande del om diskursen runt sexualisering.

I detta fall är det män som lider ofrivillig brist på sensualitet och att ha sex upplevs av dem som en daglig rutin, som att borsta sina tänder. Här konstrueras även män (vanligtvis är det kvinnor) som ofrivilliga offer för en påstådd sexualisering.

Detta ständiga åberopande av sexualisering riskerar att leda till en moralisk politik runt sexualitet.

Istället för att verka frigörande för sexualiteten göder den en sexualfientlig attityd.