Widar Andersson pekar på att på lite längre sikt är det Socialdemokraterna som riskerar att ta mest stryk av Decemberöverenskommelsen.

De fyra borgerliga partierna ger genom sitt okey till regeringens ekonomiska politik Vänsterpartiet ett stort inflytande över Socialdemokraterna. Socialdemokratin har därmed ett parlamentariskt umgänge där det är V och MP som styr inriktningen och som ska ha betalt för sin lojalitet genom udda och konstig politik.

Det är ett mycket dåligt utgångsläge för S. Socialdemokraternas framgångstradition bygger på en mittenposition där det är möjligt att nå fram till breda medborgargrupper med sin politik. Mittenpositionens legitimitet har byggt på uppgörelser i stora och samhällsstrukturerande frågor med olika konstellationer av borgerliga partier. Nu ska i stället alla dessa uppgörelser göras inne i en smal vänsterbur. Vilket inte bådar gott för socialdemokratins framtidschanser. Vilket givetvis de moderata strategerna inser.

M:s framtidstänkare hoppas att S – trots Stefan Löfvens helt annorlunda ambitioner – genom Decemberöverenskommelsen gradvis ska puttas allt längre vänsterut och därmed göra sig själva alltmer ovalbara. Detta ska då ske genom att Moderaterna ska sitta med armarna i kors och se på när V och MP beskattar och förbjuder högt och lågt.

Jag hör av borgerliga kritiker av DÖ som menar att nu är det snart dags för riksdagsmajoriteten att göra rent hus med DÖ genom att med en misstroendeomröstning fälla regeringen så Sverige får det nyval som behövs.