År 2004 skedde en rad uppmärksammade rymningar, upplopp och gisslantagningar på svenska fängelser. Det var kulmen på flera års kris inom Kriminalvården, där antalet interner hade vuxit utan att platserna och resurserna utökats i motsvarande grad.

Man kan tycka att den erfarenheten borde ha lärt oss en del om farorna med dålig planering. Nya fängelser är inget man kan smälla upp likt en korvkiosk; det tar upp till tio år att färdigställa en ny anstalt. Alltså gäller det att växla upp i tid.

Ändå står S/MP-regeringen handfallen när krisen nu på nytt är ett faktum. Hur är det möjligt?

Att häkten och anstalter skulle fyllas på snabbt kan inte ha kommit som en överraskning för någon. En rad straffskärpningar har införts och kriminella som grips med vapen på sig blir numera automatiskt häktade.

Även polisens uppryckning var lätt att förutspå efter den kaotiska omorganisationen år 2015. Till det ska läggas migrantkrisen. Den har skapat ett hårt tryck på landets förvar och ett 70-tal klienter är placerade i häkten av säkerhetsskäl.

Risk för kaotisk situation framöver på grund av platsbristen

Att prioritera lag och ordning har varit en uttalad politisk viljeinriktning, och på den vägen vill man fortsätta med 10 000 fler polisanställda och ännu fler straffskärpningar.

Det säger sig självt att en sådan ambition förutsätter att alla delar av rättsapparaten förstärks - från polisen till åklagarna, domarväsendet och kriminalvården.

Trots det har de nödvändiga satsningarna uteblivit. Kriminalvården går med 560 miljoner i underskott och många av landets häkten och anstalter är fullbelagda.

Den genomsnittliga beläggningsgraden på landets normalhäkten ligger nu på 100,18 procent. Förtvivlade polischefer från hela landet letar efter lediga platser som inte existerar.

Och värre kan det bli. Jonas Sjösteen, som är rättsvårdsexpert inom Kriminalvården varnar för en kaotisk situation framöver.

- För varje månad blir polisen bättre och bättre. Polis och åklagare tvingas redan i dag släppa folk för att det är så fullt. Det är kontroversiellt att säga, men så är det.

Fler kommer att vara på fri fot i väntan på att avtjäna sitt straff

Andra effekter som kan förutspås är ökat våld när fler intagna ska trängas i cellerna. Polisens arrester får tjäna som improviserade häkten. Dessutom lär den så kallade soningskön växa snabbt.

De som är ”dömda på fri fot” kommer med andra ord att vara kvar allt längre i ute friheten i väntan på att avtjäna sina straff. Redan i dag är tiden från dom till att den dömda ska inställa sig vid en anstalt uppe i runt 70 dagar. Det är för övrigt inte ens straffbelagt att strunta i att dyka upp. Det enda som händer är att personen blir efterlyst.

- Oroliga brottsoffer ringer ofta redan efter fem dagar och undrar varför gärningsmannen fortfarande är på fri fot. Numera får även många förhärdade kriminella vänta i frihet på att avtjäna sitt fängelsestraff, säger Jonas Sjösteen.

Stora belopp behöver skjutas till i vårbudgeten

Det vilar ett tungt ansvar på regeringen att reda upp denna allvarliga situation. Rejäla resurstillskott måste skjutas till i vårbudgeten för att avhjälpa den akuta krisen inom Kriminalvården.

Men mer pengar kommer inte att räcka för att trolla fram alla de häktes- och fängelseplatser som behövs. Nya grepp behöver också prövas. Kriminalvården själv vill gärna se fler alternativ till fängelsestraff, såsom fotboja i hemmet.

För all del. Låt Kriminalvården ta fram ett förslag på vilka kategorier av dömda brottslingar som lika gärna skulle kunna avtjäna sina straff i hemmet. En förutsättning måste vara att dessa personer inte utgör någon fara för sin omgivning och att det rör sig om relativt korta fängelsestraff.

Runt en tredjedel av de intagna är utländska medborgare

Men det finns fler vägar som bör prövas. I svenska fängelser finns 4 393 inskrivna, varav 1 319 är utländska medborgare (oktober 2018). Runt en tredjedel är alltså inte ens svenska medborgare.

Utgångspunkten bör vara att personer som saknar hemvist i Sverige snarast möjligt ska överföras till sina hemländer och avtjäna straffet där. Det är dessvärre inte alltid möjligt.

Vid kortare fängelsestraff hinner man ofta inte överföra de dömda brottslingarna på grund av handläggningstiden. I andra fall kan de riskera tortyr eller annan inhuman behandling. Eller så vägrar hemlandet helt enkelt att ta emot klienter om dessa inte själva vill.

Målet för regeringen bör dock vara att öka antalet överföringar i de fall där förutsättningarna finns.

En annan möjlighet som regeringen bör överväga är att hyra fängelseplatser i andra länder. Norge löste sin akuta platsbrist på det sättet när 1 200 norska fängelsedömda stod i kö för att avtjäna sina straff.

År 2015 slöt Norge ett avtal med ett fängelse i Nederländerna. Projektet lades ner förra året efter att fängelsedomarna hade minskat kraftigt på hemmaplan och platsbristen avhjälpts. En kritik som riktades mot projektet var den saftiga prislappen, bland annat till följd av att Norge lär ha använt sig av egen personal.

I Sverige har Sverigedemokraterna lagt förslag om en liknande hyrlösning. Det kan inte vara ett hinder för S/MP-regeringen att undersöka möjligheten närmare.

Lär av Norge om särskilda fängelser för de som ska utvisas

Norge har även skapat ett separat fängelse för utländska medborgare i Kongsvinger. Det är en intressant lösning på flera sätt. Sverige har tillsammans med Kanada världens mest ambitiösa kriminalvård. Ett dygn på en svensk anstalt kostar 3 500 kronor per klient. Det är ungefär tre gånger så mycket som i Tyskland, Danmark eller England.

Motiveringen till dessa skyhöga kostnader är att återfallen blir färre om man satsar på hög personaltäthet och en individanpassad kriminalvård med ett rikt innehåll. Men de skälen faller bort för utländska medborgare som har utvisning i sin dom.

Det talar för att skilja på intagna som ska återintegreras i det svenska samhället och sådana som i stället ska förberedas på och motiveras att återvända till hemlandet. Då kan innehållet anpassas efter behoven hos respektive grupp.

Krisen inom Kriminalvården kommer att förfölja justitieminister Morgan Johansson (S) under flera år framöver. Det minsta man kan begära är att regeringen på allvar börjar undersöka möjliga lösningar.

Läs också: Sverige - ett pajasland när det gäller säkerhet

Stoppa missbruket av asylsystemet, Morgan