Nyligen klagade en läsare på att jag hade kritiserat Sverigedemokraterna. Det är inte neutralt och sakligt, påpekade läsaren. Jag försökte förklara att ledarsidan - uttalat liberal - skiljer sig från vanlig nyhetsrapportering. Den senare ska, mycket riktigt, däremot vara saklig och inte marinerad i åsikter.

I en ny rapport från Mittuniversitetet, "Mest spelgestaltningar och strukturell partiskhet", framkommer det att just Sverigedemokraterna skildrats mest negativt de senaste valrörelserna. Det är medieforskarna Jesper Strömbäck och Lars Nord som tittat närmre på hur medierna, närmare bestämt Aftonbladet, Expressen, Dagens Nyheter, Svenska Dagbladet, TV4 Nyheterna samt Rapport, har rapporterat de senaste fyra svenska valrörelserna.

Strömbäck och Nord sammanställer tidigare resultat och här finns intressanta mönster. Kvällstidningar och nyhetsprogram i kommersiella tv-kanaler tycks mer benägna att gestalta politik som spel och skandal. Fokus på "det politiska spelet" kan även bero på att det har ett ökat nyhetsvärde. Klart är att andelen sakgestaltade nyheter sjunker, och andelen spelgestaltade nyheter ökar, ju närmare valdagen vi kommer.

Rapporten tar även upp frågan om mediernas politiska partiskhet, något som många tycks ha åsikter om. Somliga är tvärsäkra på att ”alla” journalister är vänstersympatisörer som vill åt borgerligheten, medan andra är tvärsäkra på att ”alla” ledarskribenter i landet är liberaler. Kritiken är sällan helt utan poäng, om än ofta överdriven.

När det kommer till Sverigedemokraterna slår rapporten fast att det är "det parti som har den tydligaste övervikten av negativa nyheter under 2010 och 2014", och att det särskilt var tydligt under 2014 års valrörelse. Att partiet fått negativa rubriker på grund av skandaler är inte märkligare än att dåvarande Folkpartiet i valrörelsen 2006 - då dataintrångsskandalen skakade partiet - fick dras med negativ publicitet. Men har journalisterna varit orättvisa mot SD?

Det behöver inte vara fel att medier tar partipolitisk ställning, bara man är öppen med det.

Enligt Strömbäck och Nord är nyhetsjournalistiken förvisso inte alltid neutral, men duon påstår att den inte är "systematiskt partisk till något eller några partiers fördel eller nackdel". Jag skulle inte uttrycka mig lika tvärsäkert. Björn Häger - fram till nyligen Publicistklubbens ordförande - kom 2010 ut med boken "Problempartiet" som handlade om mediebevakningen av SD.

I Hägers intervjuer, som har fortsatt även efter 2010, framkommer det att medierapportering brustit i konsekvensneutralitet, då redaktioner anpassat rapporteringen för att inte gynna just SD. Liknande berättelser fick jag ta del av när jag i fjol var i kontakt med ett flertal journalister från olika medier. Bland annat fick jag höra om medieredaktioner som undvikit ämnen som hedersförtryck och våldsbejakande islamism. Det är förstås inte journalistik att sopa allvarliga samhällsproblem under mattan.

Häger menar att detta är på väg att ändras. Så är det säkert. Och det behöver inte vara fel att medier tar partipolitisk ställning, bara man är öppen med det. Det viktiga är att hederskulturens och islamismens offer inte får betala priset för haltande journalism.