У Криму катастрофічно не вистачає прісної води. На початку червня в північних районах півострова почалася посуха. Окупаційна влада була змушена ввести режим надзвичайної ситуації для чотирьох степових районів. Одночасно стало відомо про те, що Білгородське водосховище зможе забезпечити місцевих споживачів водою лише до кінця липня.

"Степовий Крим, який жив за рахунок води, яка йшла з України, повністю засихає", - констатував заступник міністра з питань окупованих територій України Юрій Гримчак.

Оскільки проблема з водопостачанням анексованого Криму не вирішена, ситуація продовжує погіршуватися. Так, на початку липня режим надзвичайної ситуації розширено для ще двох районів півострова - Джанкойського і Ленінського. Там через посуху загинули всі сільськогосподарські культури.

Що буде далі? Чи не виникне у Росії бажання так чи інакше повернути на півострів дніпровську воду, яку постачав Північно-Кримський канал? Якщо так, які способи можуть використовуватися для досягнення цієї мети? Чи можливий торг з Україною? І, нарешті, чим загрожує Криму тотальний брак води в середньостроковій перспективі?

На ці запитання OBOZREVATEL відповів постійний представник Президента України в Автономній Республіці Крим Борис Бабін.

- Як окупанти будуть виходити з цієї ситуації?

- Ситуація загострюється. Кілька років після тимчасової окупації Криму окупантам більш-менш щастило з погодою. Був відносно великий рівень опадів, зокрема, в північній частині Криму. Звісно, це не дозволяло рятувати культури, які вирощувалися завдяки воді Північно-Кримського каналу, але все-таки це дозволяло працювати із зерновими.

Цього року - посуха і, відповідно, в критичному становищі опинилося і таке землеробство. Зазвичай, із ситуації виходять за допомогою зрошувальних систем, але за роки окупації вони були занедбані.

Не можна сказати, що всі посіви в Криму залежать від каналу, але сьогодні ми бачимо ситуацію, коли сільське господарство не може перебудуватися на канальну воду. Безумовно, це розуміє окупаційна влада.

Вона має на меті зробити Крим житницею, перш за все, для свого військового угруповання. Крім того, ми знаємо, що кримське зерно вивозиться в Сирію, Ліван і в інші місцевості з метою підтримки тамтешніх, як то кажуть, чиновників.

Тому для них питання сільського господарства в Криму є критичним.

- Чи здійснюються якісь кроки, щоб поліпшити становище?

- В Україні ми вже бачимо спроби, прямо скажемо, через корисних ідіотів в громадських структурах і, на жаль, окремих посадових осіб, зробити все, щоб відкрити воду. Я вже знаю про те, що восени ми почуємо "плач Ярославни" з багатьох сторін - мовляв, "давайте відкриємо воду, це ж наші люди, вони хочуть пити".

Ми все це знаємо. Ми знаємо, що кошти на це вже виділені.

Є також і питання судових рішень. Ми знаємо, що окупанти хочуть домогтися в судах на підконтрольній Україні території якогось папірця, з яким вони побіжать на дамбу і відкриють воду на канал.

Ситуація дійсно критична, але можна констатувати головне: якщо ми встоїмо в умовах корупційних загроз і загроз безпеці, якщо ми не піддамося на російський шантаж і вода по каналу в Крим не піде, це стане дуже потужним кроком до деокупації Криму. Відсутність подачі води на Крим по Північно-Кримському каналу в середньостроковій перспективі зробить деокупацію Криму неминучою.

Тому що скоро російські військові будуть пити морську воду.

- Ви сказали про корупційний підхід. За вашою інформацією, хто саме отримав хабара за те, щоб організувати відкриття Північно-Кримського каналу?

- Я не можу цього сказати, я не представляю слідчий орган. Але ми це питання піднімали і тепер очікуємо реакції відповідних правоохоронних органів.

- Ви передали інформацію правоохоронним органам?

- Безумовно. Представництво постійно займається цим питанням.

- Таким чином, ви вважаєте, що станом на сьогодні більшу небезпеку становить корупційний, а не суто військовий спосіб вирішення проблеми постачання води до Криму?

- Давайте міркувати логічно. Скільки коштує військова операція і скільки коштує суддя районного суду? Скільки коштують чиновники дрібного рівня центрального органу виконавчої влади? Адже це різні цифри. Навіщо платити більше? Навіщо проводити військову операцію?

При цьому корупція супроводжується тиском - тиском в контексті безпеки, військовим, погрозами. Але поки що в цьому тиску можна вбачати тільки блеф.

- Раніше ви говорили про загрози, які створюються на адміністративному кордоні Криму і материкової України. Як ви оцінюєте їх на цю хвилину?

- Вони нікуди не зникли, вони зростають. Має місце розхитування ситуації, знову ж таки, в першу чергу, через корумпованість, а також через кримінальну злочинність, яка там підняла голову, через телерадіомовлення з окупованої території з ідеями "русского міра".

Не можна сказати, що ризик прямої військової або гібридної операції буде актуальний уже завтра, але те, що Росія витрачає величезні ресурси на диверсійну діяльність, очевидно для будь-якого, хто просто якийсь час знаходиться на тій території і спілкується не з місцевим керівництвом у вишиванках, а зі звичайними людьми і з правоохоронцями середньої ланки.

Для мене на сьогодні корупційні, гібридні ризики здаються більшими, ніж військові. Що стосується прямої військової загрози, то це питання треба адресувати Міністерству оборони України. У них, напевно, більше даних.

Але я хочу підкреслити, що ми дуже підтримуємо і дуже раді тим заходам, які сьогодні робить Міноборони, Військово-Морські Сили, а також Державна прикордонна служба в плані підвищення бойової готовності на цьому напрямку.

Це дуже своєчасно, і слава Богу, що це робиться.

- Як ви думаєте, яку вигоду може мати Україна з ситуації, яка склалася в Криму? Їм потрібна вода, у нас є вода. Чи можемо ми виторгувати для себе щось цінне в обмін на воду?

- Відкриваємо воду на Крим - прощаємося з Кримом на десятки років. Все дуже просто. Вони будуть раді віддати нам що завгодно за цю воду, крім самого Криму. Для них це питання життя та смерті. Вони фізично не можуть отримати воду з інших джерел, окрім каналу.

Підземні джерела вичерпані, з Росії воду поставляти неможливо фізично. Опріснювати воду? Росія не має таких коштів - це буде золота вода.

Це повинно бути зрозуміло кожному, хто буде протистояти лобістам Росії, які сьогодні бігають з валізами грошей по Києву, Херсону та інших місцях.

- Що буде з Кримом, якщо проблема з водою не буде вирішена?

- Крим розглядається росіянами як військова база. Для військової бази необхідний відповідний рівень промисловості і сільського господарства, який забезпечує вода з каналу. Немає води з каналу - немає рівня промисловості і сільського господарства, немає військової бази.

А інакше їм Крим не потрібен. Про населенні вони не дбають. Місцевих джерел людям вистачить. Їх не вистачить на сільське господарство і на промисловість, які забезпечують російську військову присутність в Криму.

Ми не даємо воду з каналу - ми не даємо остаточно перетворити Крим на військову базу. Це повинно стати нашою метою.