Dacă nu știi cu banii, ce te oprește să-nveți?

“Românii au luat mai multe credite ca niciodată… Suma datorată băncilor, un record al ultimilor 10 ani… Creditul de consum, cea mai rapidă creștere… Valoarea totală a creditelor de consum şi ipotecare a ajuns la recordul de 132 de miliarde de lei, cu 10,5 miliarde de lei mai mult față de 2017… Faţă de 2008, românii sunt mai îndatoraţi cu 33 de miliarde de lei…”

Acestea sunt doar câteva dintre titlurile ultimelor săptămâni. Am un déjà vu.

Înainte de criza de acum un deceniu, aveam o funcție care îmi impunea, printre altele, să avizez cererile angajaților către HR, pentru eliberarea de adeverințe în vederea solicitărilor de credit la diverse bănci. Regula era, evident, total stupidă, n-ar fi trebuit să aibă colegii mei nevoie de acordul meu ca să ia o adeverință de salariu, dar nu era singura regulă stupidă din compania unde lucram; efectul ei era unul singur: o îndelungată și repetată uluire, din partea-mi, față de imprudențele financiare ale unora dintre colegi. O doamnă avea 3 credite “cu buletinul”, la un moment dat, și îl voia pe-al patrulea. Alt coleg își mai cumpărase o mașină, a doua, iar ratele la credit plus chiria îi înghițeau tot salariul; din ce trăia? Din salariul unei alte colege, care n-avea decât două rate, deci îi mai rămâneau ceva bani să-și plătească întreținerea și o pizza pe zi pentru amândoi. Alt coleg și-a luat casă și mașină păcălind banca cu o adeverință de salariu falsificată, care arăta un venit de trei ori mai mare decât cel real și a fost fericit un timp dar, la fel ca toți ceilalți, și el trăia cu finanțele la limită și a avut ani foarte grei, cu pierderi mari, când economia a frânat brusc.

Eu am privit întotdeauna cu mult respect banii, ba chiar cu o oarecare teamă, așa cum privesc focul, de pildă. Dacă ar fi să-l parafrazez pe George Washington, “banul este un servitor periculos și un stăpân înspăimântător”.*) Principala mea preocupare, când vine vorba despre cheltuieli, este să rezist tentațiilor frivole; pentru asta, aplic regula așteptării suficiente: mă mănâncă palma să-mi iau ceva scump? Aștept o lună înainte de a decide. Dacă după o lună încă nu m-am răzgândit, e momentul să mă mai gândesc o dată Economisesc – economisesc de când mă știu, conform regulii care spune că, pentru a pune bani deoparte, tot ce trebuie să faci e să cheltuiești mai puțin decât câștigi. Lucrez de mai bine de 30 de ani, am fost și șomer, am avut venituri mai mari sau mai mici, dar o singură dată am rămas, realmente, fără niciun ban, nicăieri, nici în buzunar, nici pus deoparte – după 3 luni de neplată a salariului, în vremea teribilei inflații a lui Victor Ciorbea, când lucram la Tele 7. N-am uitat și nici nu l-am uitat, a fost o experiență teribilă, din care am învățat, totuși, ceva important – am învățat că trebuie să-mi diversific, cumva, sursele de venit. Nu mi-a ieșit imediat, dar n-am uitat obiectivul și l-am urmărit, cu încăpățânare, până am reușit. Cel mai bine e să pui banii să muncească pentru tine, desigur; nu toți putem să facem asta, nu toți știm cum să facem asta, dar putem încerca să învățăm, mereu – de fapt, chiar trebuie să învățăm, mereu, câte ceva de la banii noștri, din apariția și dispariția lor.

E important să știi cu banii, pentru că acest know how îți dă independență și siguranță.

Nu tot ce e de învățat e complicat, neinteligibil, super-specializat. La început, sunt bune reflexele – de pildă, reflexul de a spune NU când vezi scris, mare, “reduceri” într-o vitrină sau pe un site. Sunt bune informațiile de bază – care e diferența între titlurile de stat și fondurile private de investiții, cum coroborezi inflația și dobânda, cât poți cheltui din venitul tău înainte de a te apropia periculos de mult de falimentul personal șamd.

Sunt multe feluri în care poți acumula cunoștințele acestea – prima regulă e să fii curios și să faci un mic efort, să ieși din zona de confort, să citești ceva mai mult decât tabloide și statusuri pe Facebook. Pune-ți întrebări, încearcă să cauți explicații pentru ce nu înțelegi, fii atent la ce se întâmplă în jur, nu paria niciodată pe nemurirea propriei tale bunăstări, nu pune toate ouăle în același coș, nu te crede niciodată prea deștept ca să mai afli sau să-nveți ceva nou. Când te plictisești și vrei să-nveți distrându-te, caută quiz-uri cu tematică financiară și joacă-te acolo, că noi toți așa suntem construiți, să învățăm cel mai bine prin joc, de ce să nu folosim acest avantaj?

Încearcă, de pildă, site-ul Siguranța Financiară, unde-ți poți testa ușor nivelul de cunoștințe financiare pe diferite categorii, ca la box, începând cu “semi-muscă” și sfârșind cu “categoria grea”.

Sau, dacă vrei o dezvoltare interactivă, competitivă, pentru cunoștințele tale, intră pe “Știi cu banii”, unde poți parcurge un traseu cu întrebări, teste și joculețe, ca într-un board-game în care controlezi propriul personaj, cu scopul de a acumula cât mai multe puncte până la final. Arată așa (dacă dai click pe imagine, se deschide un tab separat cu platforma “Știi cu bani”):

Fiecare căsuță în care avansezi are propria ei provocare, cu propriile sale întrebări și informații – și, mai mult, în acest joc poți câștiga și bani reali, nu virtuali, 500 de lei săptămânal sau chiar marele premiu, de 10.000 de lei. Poate că n-o să iei chiar tu marele premiu (sau poate că da, mai știi?) dar eu cred că vei fi mai câștigat cu reflexele pe care ți le vei forma și cu informațiile pe care le vei afla de aici – sau, dacă le știi chiar pe toate-toate, atunci cu satisfacția faptului că, uite, ai certitudine nu suferi de analfabetism financiar, așa cum suferă, fără să știe, chiar, marea majoritate a compatrioților noștri, iar ăsta-ți va fi un prim avantaj competițional, fii sigur.

________________

*) Formularea originală este aceasta: “Guvernul este ca focul: un servitor periculos și un stăpân înspăimântător”. Ea este atribuită, foarte probabil apocrif, lui George Washington.