Stimate domnule prim-ministru,

După cum poate știți, nu mă număr printre oamenii cu vederi partizane din această țară. Țin, în general, cu cine este tratat nedrept și se află în inferioritate, nu de alta, dar să vadă copiii care cresc mari că există și asemenea poziții publice pe lume, de asta v-am arătat pentru prima dată simpatie la începutul anului 2012, când vă luptați din greu din opozițe. Nici acum, când sunteți la putere, nu vă bănuiesc că vreți să duceți țara în Rusia, în China sau mai știu eu unde. Mai degrabă mă tem că vreți să o lăsați unde e. Nici nu am fost printre cei mai severi cu abaterile d-voastră personale: dacă erați studentul meu ați fi rescris teza și ați fi căpătat titlul doar atunci când ați fi reușit să scrieți ceva orginal și pe măsura inteligenței d-voastră. Dar tocmai pentru că eu știu cu câți alți băieți din România am eșuat în a-i face să privească propria lor muncă cu ceva mai multă autoexigență, că graba de a se ajunge e mult mai mare decât rigoarea profesională, nu v-am făcut o vină specială din păcatul doctoratului d-voastră, mai ales că demascările externe nu îmi plac. Mi-am spus doar că ați nimerit prost, peste Adrian Năstase, și că dacă nimereați mai bine poate nu se întâmpla. Am ajuns, dintr-o întâmpare biografică, profesor de democrație: și respect alegerile votanților, iar d-voastră ați fost votat de două treimi din votanți. Meritați deci, mi-am spus, o șansă să ieșiți din cercul vicios pe care vi l-au creat mai marii d-voastră cînd erați doar un băiat, nu să fiți zilnic acuzat că sunteți agent acoperit. Nu ați auzit niciodată de la mine asemenea lucruri.

Mărturisesc însă că atunci când am citit interviul d-voastră în ”Corriere dela Sera” în care afirmați negru pe alb că ”Eu reprezint o generaţie care nu mai acceptă aşa ceva şi consideră combaterea corupţiei benefică pentru întreaga societate. Sunt foarte hotărât să acord tot sprijinul instituţiilor independente care se ocupă de această problemă” mi s-a părut că distanța între ce spunem și ce facem devine de-a dreptul abisală. Cineva care are asemenea convingeri și are șansa de a fi prim ministru și candidat favorit la președinție nu are de ce să declare asemenea lucruri. O asemenea persoană le pune în practică, astăzi, când are puterea, când este la guvernare. Și cum ați semnat cu societatea civilă un document numit Carta Albă a Bunei Guvernări în aprilie 2012 din care mare parte e doar pe hârtie – colegii mei din Alianța pentru o Românie Curată sunt în procesul de a evalua, organizație cu organizație, în ce măsură ați îndeplinit acest contract și nu vreau să mă antepronunț – permiteți-mi să vă pun astăzi doar trei întrebări.

1. Ce anume v-a oprit, domnule prim ministru, în calitate de șef al majorității parlamentare, să cereți liderilor d-voastră din Parlament să nu plece în campanie fără a fi aprobat cererea DNA de a ancheta pe foștii miniștri și parlamentari acuzați de mită în dosarul Microsoft? D-voastră nu aveți interesul ca măcar astăzi să se facă lumină, acceptați să intrați în campania electorală îngropând un dosar la care oricum aveți răspundere mare, că atunci când se petreceau faptele erați nici mai mult nici mai puțin decât șeful Corpului de control al guvernului? De ce v-am crede noi că veți avea mai multă autoritate ca președinte, cînd azi conduceți direct partidul și alianța de guvernare și nu ați reușit acest lucru? De ce ați fi eficient ca președinte să combateți corupția dacă atunci când erați responsabil cu controlul domnii Truică și Mihăilescu ghidonau în voie prin cabinetul Năstase, iar comisioanele erau de zeci de milioane de euro? În fiecare campanie electorală vă angajați să faceți nu știu câte școli la țară, pe care nu le-ați făcut, ați socotit de curiozitate câte ați fi putut termina dacă guvernul din care făceați parte nu cumpăra imprimante la de trei ori valoarea lor iar guvernele următoare nu continuau această practică?

2. De ce la ora la care scriu aceste rânduri – pe aeroportul din Bruxelles – doi dintre oamenii direct implicați în acest dosar, d-na Ecaterina Andronescu și d-nul Mihnea Costoiu, sunt în continuare cei care au controlul asupra fondurilor de cercetare din România, și cu aprobarea d-voastră au modificat și modifcă legislația acum, astăzi, sub ochii noștri pentru a controla politic aceste fonduri? D-voastră ce credeți că pot spune eu în grupurile noastre de experți de la Bruxeless, la DG Research sau la OLAF, cînd eu v-am sesizat prompt în acest an că acest lucru se întâmplă din nou, sub ochii noștri, un Microsoft nou în fiecare săptămână? Eu nu torn, dar nici nu mint. Nu sînt în calitate de reprezentant al României, dar vă închipuiți că nu mi se pun întrebări? Ce credeți că pot răspunde la ele? Răspund așa: că aceiași care au făcut aceste crime conduc Educația și azi. Că ei au control asupra fondurilor. Că sute de cercetători v-au scris, prin medierea mea, în acest an pe această temă, iar d-voastră ați făcut ce ați făcut și la prima afacere Microsoft. Nimic. Decât că v-ați călcat de două ori pe săptămână angajamentul de a mai conduce prin ordonanțe de urgență, că așa am ajuns noi doi trecător aliați, când protestam contra celor în lanț ale guvernării Boc.

3. În sfîrșit, nu pot să nu vă întreb, domnule prim ministru, de ce avem iarăși peste optsprezece milioane de votanți în aceste alegeri și listele de semnături nu se pot verifica? De ce suntem iarăși în situația din vara lui 2012? Atunci acuzați pe predecesorii d-voastră: ei fuseseră la guvernare. Dar acum, cine e de vină că nu s-au putut introduce alegătorii din România într-o bază de date electronică, nici de către evidența populației, nici de către nimeni altcineva? De ce, în acest context, să credem că sunteți capabil să organizați alegeri corecte, după ce deja ați suspendat legea migrației primarilor 45 de zile și ați pus în pericol locuri de muncă rectficând bugetul prin suspendarea lucrului la autostrăzi?

Ca președinte, veți avea pârghii mai puține, nu mai multe. Explicați-ne și nouă de ce v-am vota.