Hei, denne artikkelen er over ett år gammel og kan inneholde utdatert informasjon

(Dagbladet): Etter at Utlendingsnemnda tapte Farida-saken i Høyesterett tidligere i år, fikk nemndleder Johan Berg saken på sitt bord til ny behandling. I går ble det kjent at familien på nytt fikk avslag, og ikke får komme til Norge likevel.

Berg hadde høyest avslagsprosent av alle UNEs nemndledere i en gjennomgang Dagbladet gjorde i 2016. I løpet av de fem foregående åra, hadde Berg en gjennomsnittlig avslagsprosent på 91,21. Nemndlederen med lavest avslagsprosent lå til sammenlikning på 70,96 prosent i gjennomsnitt.

- Da Dagbladet så på nemndledernes omgjøringsprosenter, var det bare små forskjeller på meg og diverse kolleger. Det var ingenting ved de forskjellene som ikke kunne skyldes rene tilfeldigheter knyttet til hvilke saker vi fikk til behandling. Jeg har ingen sakstyper der jeg oppfatter meg som strengere enn andre, skriver Berg i en e-post til Dagbladet lørdag.

- Alvorlig saksbehandlingsfeil

Da saken skulle behandles på nytt etter Høyesterettsdommen, gjorde Berg nytt vedtak i Farida-saken alene, uten full nemndbehandling. Jusprofessor Mads Andenæs mener dette er en ny alvorlig saksbehandlingsfeil.

Farida-saken Noorya og faren til Farida forelsker seg i Afghanistan. Noorya er lovet bort til en eldre mann, så paret flykter til Iran for å være sammen.

I 2005 blir Farida født utenfor ekteskap i Iran, og bor i landet illegalt. Etter noen år flykter småbarnsfamilien.

Foreldrene mister hverandre på veien, og Farida og mora ankommer Norge i 2011. De får innvilget opphold.

Faren til Farida finner etter hvert familien, ved hjelp av internettsøk. Året etter kommer han til Norge, for å være med kona Noorya og Farida.

Utlendingsnemnda (UNE) tror ikke på Nooryas historie om at hun og mannen mistet hverandre på veien fra Iran til Norge.

UNE mener Noorya løy, og i januar 2015 kommer avslaget til familien, etter nesten fire år i Norge.



I februar 2015 sendes familien til Afghanistan.



Afghanske myndigheter kritiserer utsendelsen og mener at Norge må hente familien tilbake.



Saken har vært behandlet i Tingretten, Lagmannsretten og i Høyesterett.

- Reglene sier at hvis saken ikke reiser noe tvil, så kan den behandles av nemndleder alene. Denne saken byr på vesentlige tvilsspørsmål, og det er galt at den ikke ble avgjort av en nemnd. Det er en alvorlig saksbehandlingsfeil. Jeg tror dette ville fått et annet resultat om det hadde gått til en nemnd, sier han til Dagbladet.

Nemndleder Johan Berg mener han har sitt på det rene:

- Det er min rett og plikt som nemndleder å vurdere avgjørelsesform i de sakene jeg får til behandling. I denne saken fant jeg på bakgrunn av Høyesteretts dom ingen tvil om hva som måtte bli resultatet, og derfor ble det ikke innkalt til noe nemndmøte, skriver han. Han fortsetter:

- Det var ikke jeg som var nemndleder før Høyesteretts dom. Jeg har heller ikke behandlet saken alene, men hatt støtte fra UNE-ansatte med særlige kunnskaper om blant annet landsituasjonen og ulike juridiske problemstillinger.

Menneskelige hensyn

Pensjonert lagdommer Petter Chr. Sogn mener også prosessen har vært for dårlig. På Twitter antyder han at UNEs saksbehandlingsfeil burde ha kommet familien til gode.

Hvordan i alle dager skal #Farida kunne forstå hva norske myndigheter driver med? Noen ganger bør saksbehandlingsfeil i seg selv veie tungt i favør av parten. — Petter Chr. Sogn (@PSogn) May 4, 2018

- Det er en særdeles uheldig saksbehandling når saken går gjennom tre rettsinstanser hvor klageren får medhold, og så kommer det et nytt forvaltningsvedtak hvor man kommer frem til det samme. Her har det gått tre år med usikkerhet, og så har man har ikke oppnådd noen ting, utdyper han til Dagbladet.

Sogn understreker at han ikke har noen formening om hvorvidt vedtaket er riktig eller feil, men mener måten man har kommet fram til vedtaket er kritikkverdig.

- Ved skjønnsutøvelse er det mulig å ta noen menneskelige hensyn. Når UNE har rotet det til, så kunne de ha latt det komme familien til gode. Det er UNEs skyld at det har tatt så lang tid, sier han, og fortsetter:

- Det UNE kunne ha gjort, er at når de tapte saken i Tingretten, på omtrent samme grunnlag som de til slutt tapte i Høyesterett, så kunne de latt være å anke, og heller fatte et nytt vedtak med en gang.

- Gal avgjørelse

Andenæs mener også konklusjonen i saken er feil. Han har lest avgjørelsen, og mener den hopper over mange vanskelige spørsmål.

- Det hefter mange feil ved avgjørelsen. Én er de faktiske vurderingene om situasjonen i Afghanistan. Jeg er også uenig i UNEs rettsoppfatning om hvordan de skal utøve sitt skjønn. De må gjøre en konkret vurdering. Det er ikke nok å konstatere at vilkårene er til stede for å trekke tillatelsene tilbake. Uansett følger det av Grunnloven at i alle avgjørelser som berører barn, skal barnets beste tas hensyn til. UNE har ikke gjort det på en måte som oppfyller Grunnloven.

Nemndleder Berg mener derimot Høyesteretts avgjørelse er ivaretatt i det nye vedtaket:

- Andenæs er ofte uenig i UNEs rettsoppfatning, men det betyr ikke at Andenæs har rett. Dette er et grundig og godt begrunnet vedtak, hvor de mangler Høyesterett påpekte er rettet opp. Hensynet til barnets beste er konkret vurdert, skriver han.

Når UNE vurderer slike saker, bruker de gjerne eksperter fra Landinfo for å få oppdatert informasjon om sikkerhetssituasjonen i det aktuelle området. I Landinfos siste rapport om området Farida og familien er fra, heter det:

«Ghazni-provinsen har i flere år vært den mest urolige provinsen i den sørøstlige regionen. Ifølge en velinformert internasjonal organisasjon var konfliktnivået i Ghazni i 2017 fortsatt markant høyere enn i de øvrige provinsene i regionen.»

Selve Jaghori-distriktet, som er familiens hjemdistrikt, skal imidlertid være blant de roligere områdene i Ghazni-provinsen.