Statsminister Lars Løkke Rasmussen (V) nægter at mødes med Folketingets Udlændingeudvalg og redegøre for, hvordan han og hans embedsmænd i Statsministeriet i januar håndterede det brev, som FN’s generalsekretær den 15. januar sendte direkte til statsministeren.

Udover Lars Løkke Rasmussen havde udvalget også bedt udenrigsminister Kristian Jensen (V) og udlændingeminister Inger Støjberg (V) om at møde frem, men ingen af dem agter at komme.

Forklaringen på de tre ministres afvisning er ifølge et brev fra Lars Løkke Rasmussen til udvalget, at »sagen efter vores opfattelse er fuldt belyst« gennem tidligere svar, samt at sagen »alene« handler om »en misforståelse mellem Statsministeriet og Udenrigsministeriet« omkring oversendelsen.

Læs også: Aktindsigt rejser ny tvivl om Løkkes forklaring i sagen om Ban Ki-moon-brev

Martin Henriksen, DF’s udlændingeordfører, er utilfreds med statsministerens afvisning. Selv om han som DF’er ikke »er specielt interesseret i Ban Ki-moons mening«, som han siger, så lægger han som formand for Udlændingeudvalget vægt på, at når en minister vil bliver bedt om at møde op, så kommer man.

»Det er en god parlamentarisk skik, og jeg kan godt forstå, hvis nogen synes, at en afvisning er for dårlig,« siger Martin Henriksen, der er klar til at diskutere, om udvalget på sit næste møde skal tage et initiativ.

»Det er helt uacceptabelt og lugter da af, at statsministeren har en dårlig sag, når han ikke vil tale om håndteringen af brevet,« mener Johanne Schmidt-Nielsen (EL), der har indkaldt til samrådet.

Hun peger på, at når statsministeren før har sagt nej til samråd, har han bedt en af ressortministrene om at møde frem i stedet.

»Men ingen af de tre ministre vil åbenbart møde op. Vi vil nu overveje, hvad vi kan gøre parlamentarisk for at få en eller anden minister til at stille op. For vi stopper ikke med at forfølge den her sag,« siger hun.

Ministre har ikke pligt til at svare på samrådsspørgsmål, men det fremgår af Håndbog i folketingsarbejde, »at de i praksis gør det.«

Og som håndbogen, der kan findes på ft.dk, fortsætter, så »kan et flertal i Folketinget beslutte at drage politiske konsekvenser«, selv om »en minister ikke kan drages retligt til ansvar for at lade være med at besvare spørgsmål«.

Løkke har nægtet før

Som Information har afdækket, sørgede Statsministeriet ikke for, at generalsekretærens brev med kritik af regeringens lovforslag om udlændingeloven, der over store dele af verden blev kendt som smykkeloven, kom frem til de udlændingeordførere, der netop var i gang med at behandle forslaget.

I stedet blev Ban Ki-moons brev som et fortroligt dokument delt rundt til medlemmerne og stedfortræderne af Udenrigspolitisk Nævn. Da der er tavshedspligt omkring nævnets arbejde, havde nævnsmedlemmerne ingen oplagte muligheder for at drøfte indholdet af generalsekretærens brev med andre.

Folketinget fører ikke statistik over, hvor mange gange en minister afviser at svare på samrådsspørgsmål. Men det er sket før.

I foråret nægtede Lars Løkke Rasmussen således at svare på fem samrådsspørgsmål om udregningen af kvælstofregnskabet i landbrugspakken. To af spørgsmålene blev henvist til ressortministre, mens de tre øvrige ifølge statsministeren blev afvist, fordi de var »regeringsinterne«.

Læs også: Ny uklarhed i Løkkes forklaringer om Ban Ki-moon-brev

Samme begrundelse gav Lars Løkke Rasmussen i øvrigt også, da han for knap to måneder siden afviste at svare på et samrådsspørgsmål om Finansministeriets beregninger.

Efter en klage skrev formanden for Folketingets præsidium, Pia Kjærsgaard, den 13. oktober i et brev til bl.a. statsministeren, at »præsidiet lægger stor vægt på, at ministrene strækker sig så langt som muligt for at besvare de spørgsmål, som Folketingets medlemmer ønsker at høre en ministers holdning til.«

Helle Thorning-Schmidt nægtede i januar 2015 at svare på et spørgsmål om Thulebasen, men henviste i stedet til udenrigsministeren.

I 2009 afviste Lars Løkke Rasmussen at svare på to samrådsspørgsmål om FN’s klimakonference COP15 i København.