Selvom livet på overfladen kunne virke som én stor strandfest, havde Thomas kraftige tømmermænd. Han havde 'ondt i livet' og havde svært ved at finde en dybere mening med sin tilværelse. Han var rastløs og følte ikke, han passede ind nogen steder.

Og så havde han kronisk dårlig samvittighed. Over ikke at lave nok lektier. Over ikke at være en god nok kæreste og en god nok ven.

Han levede med egne ord et 'løst' kærlighedsliv og kunne finde på at 'slå op' med venner, som ikke var populære nok.

- Når jeg kigger tilbage på det, er det måske uskyldigt, fordi jeg ikke var så gammel. Men jeg har såret mennesker voldsomt. Min manglende respekt for mobbeofre og de upopulære har siddet meget i mig senere hen.

- Man kan godt være ung og dum og stadig have respekt for andres følelser, og det synes jeg ikke, jeg havde, når jeg ser tilbage på det.

Den tilværelse, han havde som helt ung, formede ham. Men det er også den tilværelse, han har fået en ret stor antipati mod nu.

De, der kun har kendt den helt unge Thomas, ville have svært ved at kende ham i dag.

I dag er han 'moderne ortodoks' jøde, går med kalot og beder tre gange om dagen.

Det ortodokse består i, at han har indrettet hele sit liv efter jødedommen og følger dens regler og traditioner.

Det 'moderne' betyder, at han tilpasser religionen til det moderne samfund. Han har for eksempel ikke noget imod homoseksuelle og mener ikke, at en kvinde i jeans er uanstændig. Modsat de ultra-ortodokse jøder i Jerusalem.

- Før var jeg meget egocentreret, men jødedommen har hjulpet mig med at forstå, hvordan jeg bliver et bedre menneske. I jødedommen er det klart defineret, hvornår man er et godt menneske.

Ifølge jødedommen skal man for eksempel give penge til velgørenhed på bestemte tidspunkter af året. Man skal behandle flygtninge ordentligt og ikke lade folk 'tabe ansigt' offentligt.

- Jeg har lært at forstå, hvad det vil sige at udsætte mine egne behov. At der er ting, der er større end mig selv, og at de nemme valg ikke altid er de rigtige.

- Det betyder ikke, at jeg ikke stadig kan have lyst til at sætte mine egne behov først indimellem. Men jødedommen holder mig til ilden.

Hans ikke-religiøse venner har ofte spurgt, hvorfor han har brug for en religion til at fortælle ham, hvad der er rigtigt og forkert?