Hvis man er arbejdsløs og modtager dagpenge, skal der ydes noget for ydelsen. Det mener i hvert fald 60 procent af lønmodtagerne ifølge en ny undersøgelse. Undersøgelsen, som hedder Fællesskab før forskelle, er foretaget af arbejdsmarkedsforskere fra Aalborg Universitet for de to hovedorganisationer LO og FTF.

Det er især blandt FTF-medlemmerne, at der er blevet svaret positivt på spørgsmålet om, at »arbejdsløse skal yde en samfundsindsats, mens de modtager dagpenge«. Hele 66 procent af FTF-medlemmerne er enige i det udsagn, mens det eksempelvis for LO-medlemmernes vedkommende kun er 53 procent. Blandt medlemmerne af Lederne deler 73 procent det synspunkt.

»Legitimiteten bag dagpengesystemet skal være i orden, og derfor ønsker lønmodtagerne ikke, at nogle skal smutte udenom. Derfor skal man kunne stille krav til de ledige, og det står jo allerede i Grundloven,« siger Henning Jørgensen, professor ved Aalborg Universitet og en af forskerne bag undersøgelsen.

Ifølge Henning Jørgensen tolker forskerne begrebet »samfundsindsats« som en aktiv handling – eksempelvis et nyttejob eller opkvalificering. Det kvantitative resultat af undersøgelsen har dog overrasket forskerne så meget, at de i løbet af foråret vil vende tilbage til nogle af deltagerne i undersøgelsen og foretage kvalitative undersøgelser for at komme dybere ned i årsagerne til, at de forskellige lønmodtagergrupper har svaret, som de har.

»Man kan sige, at begrebet ’ret og pligt’ er slået igennem hos lønmodtagerne som noget, hvor man ikke bare kan få støtte uden at gøre noget for det. Mette Frederiksen (tidligere socialdemokratisk beskæftigelsesminister, red.) har ikke levet forgæves,« siger Henning Jørgensen med henvisning til den nuværende justitsministers mantra om ’ret og pligt’ i hendes tid som beskæftigelsesminister.

Formanden for FTF, Bente Sorgenfrey, genkender Henning Jørgensens forklaringer på undersøgelsens resultater. I øjeblikket deltager hun sammen med LO-formand Harald Børsting i en lang række medlemsmøder i hele landet, hvor hoved- organisationerne præsenterer undersøgelsens resultater for medlemmerne. »Det er vigtigt for vores medlemmer, at deres arbejdsløse kolleger er om sig og forsøger at komme i beskæftigelse igen. Det er positivt, at medlemmerne har den holdning, for det er ikke meningen, at dagpenge skal være en sovepude, som man kan læne sig tilbage på,« siger hun.

FTF repræsenterer som hovedorganisation for 81 fagforbund i alt 450.000 offentligt og privat ansatte.

»Dagpengesystemet er en forsikringsordning, når man er mellem forskellige job, og derfor er det vigtigt, at man søger job. Der er ingen tvivl om, at de diskussioner, der har været gennem de seneste par år om, at vi har en stor økonomiske byrde, når så mange er uden for beskæftigelse, har slået igennem. I dag har folk fokus på, at det er vigtigt, vi er i beskæftigelse, så der kan komme penge i fællesskabets kasse, og vi kan få en ordentlig velfærd,« siger Bente Sorgenfrey.

Ringe indflydelse

Diskussionen om dagpengesystemet har været øverst på den politiske dagsorden i de seneste fire-fem år, og på trods af et regeringsskifte i 2011 er det ikke lykkedes fagbevægelsen at overbevise politikerne på Christiansborg om, at systemet bør laves om. Den manglende politiske indflydelse er blevet bemærket af medlemmerne.

I undersøgelsen er det samlet 41 procent af lønmodtagerne, som mener, at fagforeningerne har for lidt indflydelse på samfundsudviklingen i dag. Men tallet er på henholdsvis 53 procent og 46 procent for LO- og FTF-medlemmer.

»Det er en direkte kritik af, at fagbevægelsen ikke er god nok til interessevaretagelse på vegne af medlemmerne. Det gælder både den politiske og den faglige arena. På den politiske kan det eksempelvis handle om dagpengeområdet, mens det kan være overenskomsterne på det faglige, hvor fagbevægelsen hele tiden er nøjsom, fordi den accepterer vedligeholdelsesoverenskomster, som medlemmerne ikke mener fører til resultater,« siger Henning Jørgensen.

Hos FTF er medlemmernes budskab også nået frem til formands-kontoret. Bente Sorgenfrey erkender, at fagbevægelsen er udfordret på dens indflydelse på samfundsudviklingen.

»Signalet er kraftigt: Medlemmerne synes, vi opnår for få resultater som fagbevægelse. Det kræver, at vi er mere synlige omkring de resultater, vi så rent faktisk opnår. Medlemmerne vil gerne være medlemmer hos os, men de synes, vores indflydelse er for lille. Hvis de synes det for længe, tror jeg også, de bliver trætte af at være medlemmer. Derfor skal vi hele tiden være opmærksomme på, hvor og om vi opnår resultater, og hvordan vi får resultaterne kommunikeret til medlemmerne, så vi lever op til vores funktion.«