Interjút adott a Magyar Nemzetnek Maruzsa Zoltán, az Emberi Erőforrások Minisztériumának köznevelési államtitkára, akinek fontos szerepe volt a vegyes fogadtatásban részesülő Nemzeti alaptanterv (NAT) véglegesítésében.

Az interjú főbb megállapításai:

Számítottak arra, hogy a NAT nem kerülheti ki a kritikai, politikai vitákat. „A pártpolitikai kritika előtt felépítik a » független« civilek kritikáját. Ez mifelénk így megy.”

független« civilek kritikáját. Ez mifelénk így megy.” „A baloldal nyíltan a liberális oktatás híve, kormányzásuk alatt is abba az irányba mozdultak el, és most is liberális iskolákat akarnak, ahol a nemzeti identitás háttérbe szorul, mi azonban nem ilyet akarunk és nem erre kaptunk felhatalmazást a választóinktól. Ahogy az Egyesült Államokban természetes, hogy haza­fias nevelést kapnak a gyermekek, ennek Magyarországon is természetesnek kell lennie.”

A NAT-on és a kerettanterveken szűken számolva is mintegy 150-en dolgoztak. Csépe Valéria professzor első csapata nagyjából száz főből állt, majd amikor Hajnal Gabriella miniszteri biztosként átvette a koor­dinációs feladatokat, további mintegy 40 ember kapcsolódott be a napi munkába.

Az elkészült dokumentumhoz többszázas nagyságrendben érkeztek külső szakmai javaslatok, észrevételek, amelyek közül a szakértők sokat beépítettek. „2018 őszén vált nyilvánossá az első verzió, bárki észrevételezhette. Aki nekünk írt, azt minden esetben megválaszoltuk. Azt állítani, hogy nem volt egyeztetés, hazugság.”

Az eddigi 10 százalék helyett minden tantárgynál 20 százaléknyi szabad órakeret marad, amelyeken a tanárok saját témáikat vihetik be az órákra. Az iskolák ezenfelül kapnak szabad óraszámokat, amelyeket kedvük szerint csoportosíthatnak azokhoz a tantárgyakhoz, amelyek szerintük fontosak, például érettségi előtt álló évfolyamok felkészítő fakultációi­ra vagy az iskola profiljába illő egyéb foglalkozásokra. A tanári szervezetek kritikája szerint a fő probléma az, hogy eleve annyi tananyagot zsúfoltak az új NAT-ba, hogy ezek a készségfejlesztésre is használható szabad órasávok elvesznek.

A NAT maximálja az óraszámokat. A korábban hatályos alaptantervben nem volt maximum, emiatt emelkedtek az óraszámok, sok intézmény ugyanis a csökkenő tanulólétszám mellett úgy akart vonzóbb lenni, hogy bővítette a tantárgyi kínálatot, ezzel ugyanakkor nagyon megnövelte az óraszámokat.

A nyelvoktatásban végül nem lett követelmény a 12. évfolyamon a B2 szintű tudás, amit egészen a közelmúltig az egyetemre való bejutás feltételéül szabtak. Maruzsa azt mondta: „A NAT úgy fogalmaz, hogy a 12. évfolyam végére a diák képes lehet elérni a B2 szintet, de legalább a B1 szintnek megfelelő középszintű érettségit teljesíteni tudja. Ez reális elvárás. Ha azt állítanánk, hogy B2 nélkül nem lehet lezárni a tanulmányokat, akkor a számonkérés nem működne.”

Végül azért mondtak le az óvoda-iskola átmenetet megkönnyítő nulladik évfolyamról, mert úgy látták, hogy Magyarországon a hároméves kortól kezdődő óvodáztatás és a rugalmas iskolakezdési szabályok miatt a gyerekek megfelelő, alapos előkészítést kapnak.

Ez utóbbi megállapítás már csak azért is érdekes, mert épp idéntől szigorították meg az iskolakezdést: a hatéves kor betöltésének évében csak az kaphat felmentést az iskolakezdés alól, aki erről szakértői véleményt szerez be. Maruzsa szerint az iskolakezdés alóli felmentési kérelmek száma messze elmaradt attól a több tízezres számtól, amit az ellenzék vizionált. Az Oktatási Hivatal által elbírált esetek többségé­ben helyt adtak a szülői beadványokban foglaltaknak. Pontos adatokat a beiratkozáskor lehet majd tudni, de Maruzsa szerint egyelőre az látszik, hogy várha­tóan csak kismértékben fog csökkenni azok száma, akik a kelleténél egy évvel tovább maradnak az óvodában.

A szeptemberben az 1., az 5. és a 9. évfolyamon életbe lépő Nemzeti alaptanterv és a kerettantervek sok bírálatot kaptak tanári szervezetektől, iskolai tantestületektől, egyetemi oktatóktól, debreceni professzoroktól vagy éppen az egyházi iskolák tanáraitól. Aláírásgyűjtés indult a NAT visszavonása érdekében, de a NAT támogatásáért is. Legutóbb Takaró Mihály, a magyar nyelv és irodalom fejezet meghatározó szerzőjének interjúja keltett feltűnést, aki azt mondta: „Az iskola nem a gyermekek igényeit kielégítő intézmény, hanem az a feladata, hogy átörökítse a nemzeti kultúrát.”