Настоятель “Десятинного монастиря” на землі Національного музею історії Юрій Харон є власником двох квартир та двох дорогих автомобілів.

Про це йдеться в сюжеті “Намолили” Максима Опанасенка для програми “Наші гроші з Денисом Бігусом”.

Юрій Харон з липня 2013-го володіє п’ятирічними Porsche Cayenne та Volksvagen Multivan. Вартість таких авто – 1-1,5 млн грн кожен. Походження автомобілів Харон пояснив “дорогими друзями”: “Є в мене що завгодно. Це ж моя особиста справа. Я не питаю що у вас є. У мене є можливості, у мене є друзі, у мене є фонд. Оформлено на фонд. Люди мені допомагають. Один подарував на День народження, інший…ну я ж не купив їх за церковні гроші, за свічки. Це ж смішно! Їде собі і їде. Так радій же за це! Заздрощі – страшна річ!”.

Варто зазначити, що за інформацією з Держреєстру, автомобілі зареєстровані особисто на Харона, а не на його фонд.

Окрім авто у власності Юрія Харона – дві квартири в Києві. Перша, площею понад 100 квадратних метрів знаходиться на Луначарського. Друга – площею 57 квадратів – розташована в Софіївській Борщагівці. Придбав Харон її наприкінці 2016 року.

Десятинний монастир навіть на своєму сайті виклав офіційний прайс за згадування прихожан у молитвах. Так, наприклад, довічне згадування тут коштує 500 гривень. Проплату можна робити як готівкою, так і безготівковим способом. Окремо тут приймають також і пожертви.

Нагадаємо, що історія будівництва Десятинного монастиря на території Національного музею історії України почалася ще у 2000-х. Тоді церковники встановили намет, який згодом перетворили на дерев’яну каплицю, ще пізніше – на кам’яну капітальну споруду. При цьому їм не видавали дозвільних документів і не відводили земельну ділянку, відтак будівництво було незаконним. Але за часів президенства Віктора Януковича церковникам вдалося “узаконитися” через ряд судових рішень. Ситуація навколо монастиря загострилася після того як 25 січня двох киян – Олексія Шемотюка і Олександра Горбаня затримали за нібито спробу підпалу споруди.

Арешт і тримання чоловіків під вартою спричинили протестну хвилю, результатом якої стала загальна зустріч відповідальних за ситуацію чиновників, які прийшли до висновку, що будівля монастиря знаходиться на землі музейників незаконно і підлягає демонтажу.