Stečaj vinarije i poljoprivredne zadruge Dingač u Potomju najneobičniji je u Hrvatskoj. Nije to klasična stečajna priča kakve smo navikli gledati posljednjih dvadesetak godina u kojoj su dugovi prešli vrijednost imovine jer zadruga i vinarija osim nekretnina imaju i milijun litara kvalitetnog plavca malog na zalihi.

Prodajom tog kvalitetnog vina namirili bi se dugovi ili barem dio njih prema vjerovnicima, dok bi ostala imovina i proizvodni pogon ostali netaknuti i mogli bi iznova početi raditi.

Vinarija Dingač je završila na bubnju nakon višegodišnje agonije. Otkupljivano je grožđe koje godinama nije plaćeno vinogradarima, koji su da stvar bude apsurdnija kao zadrugari bili vlasnici te iste vinarije. No, vratimo se milijunskim zalihama vina i punim spremnicima plavca maloga koji u Potomju čeka kupca.

To vino ušlo je u stečajnu masu i rasprodavat će se u stečajnom postupku. Ako se ne proda redovnim putem, što je teško izvedivo jer da se moglo prodati ne bi stajalo tri godine u spremnicima, plavac mali će na licitaciju. Bit će to zasigurno prva javna dražba od milijun litara vina u hrvatskoj povijesti.

Još je zanimljivije da je hipoteku na zalihama vina upisala Hrvatska poštanska banka na temelju kreditnih zaduženja vinarije Dingač. Riječ je o oko sedam milijuna kuna potraživanja HPB-a, koja će se namiriti upravo prodajom zaliha vina.

Ako se pretpostavi da je tržišna cijena jedne litre vina dvadeset kuna (ipak je to vino u rinfuzi, nije buteljirano, stoji u spremnicima tri godine zbog čega je moguće izgubilo malo na kvaliteti) zalihe su minimalno dvadeset milijuna kuna.

U dosadašnjim stečajevima se pokazalo da je vjerovnicima najvažnije naplatiti svoja potraživanja, pa bi se tako plavac mali mogao prodavati po cijeni znatno manjoj od tržišne i po sedam kuna, samo da HPB namiri svoje potraživanje od sedam milijuna kuna.

Taj scenariji je vjerojatno krajnja opcija jer će se na početku pokušati izvući barem približna tržišna cijena plavca maloga pa ako ne bude išlo, slijedi rasprodaja na licitaciji za namirenje duga prema HPB-u.

U takvim okolnostima kratkih rukava ostat će pelješki vinogradari koji potražuju 27 milijuna kuna za predano, a nenaplaćeno grožđe jer su oni niži isplatni red. Stečajni upravitelj vinarije "Dingač" Ante Mrkonjić, nada se da se ipak neće provoditi klasični stečajni postupak rasprodaje imovine. U planu je, naime, uvođenje strateškog partnera i restrukturiranje vinarije.

Hoće li to biti Badel koji je i do sada u nekoliko navrata imao poslovnu suradnju s vinarijom, Mrkonjić nije mogao odgovoriti. Naglasio je da ima zainteresiranih za nastavak rada vinarije, ali da bi se zadrugari trebali odreći dijela svojih potraživanja iz stečajne mase.

- Imovina i zalihe vina su pod hipotekom. Skupština vjerovnika će se održati u veljači, a najveći problem su potraživanja vinogradara, koji su predali grožđe i čekaju isplate - kaže Mrkonjić, dodajući kako treba utvrditi stečajni plan kojim bi se nastavila proizvodnja.

- Badel ima veliku šansu, posebno ako uspije njegova predstečajna nagodba, ali to ćemo vidjeti nakon skupštine vjerovnika u veljači - veli Mrkonjić.

Što se tiče zaliha vina, on smatra da bi se vino iz spremnika trebalo pakirati u boce i prodavati kako se ne bi izgubio kontinuitet kupaca, poglavito za nadolazeće blagdane.

Stečaj vinarije "Dingač" je gospodarsko, socijalno i političko pitanje na Pelješcu. Punih pet godina vinarija "Dingač" doslovno se borila za opstanak. Pokušali su razviti vlastiti brend vina plavac mali s naljepnicom magarca u čemu očito nisu uspjeli.

U međuvremenu se dogodila predstečajna nagodba koja ih nije mogla spasiti iako su se zadrugari tada odrekli 40 posto svojih potraživanja za grožđe. Zadrugari su pristali i na tu opciju u nadi da će se njihova vinarija uspjet izvući iz problema, ali ona je tonula sve dublje i dublje do stečaja.

Uprava nije radila kako treba, otvarali su druge račune i nove firme, a naplaćeno prodano vino pretvorili u plaće zaposlenika i svoju dobit, dok zadrugarima, državi i bankama nisu plaćali ništa pa je stečaj bio neizbježan.

Vijećnici s liste Zajednica sretnih ljudi (ZSLJ) u Općinskom vijeću Orebića nekoliko su puta inicirali pitanja i rasprave o vinariji "Dingač", ali uvijek bi nailazili na otpor HDZ-ovih vijećnika koji su branili upravu vinarije i njihov plan restrukturiranja.

- Stečaj poljoprivredne zadruge i vinarije "Dingač" nenadoknadiv je gubitak za pelješke vinogradare što stvara situaciju beznađa i nesigurnosti, koje se može uspoređivati s ratnim godinama na ovom prostoru - ističe vinogradar Alenko Radović, koji naglašava da i brojni privatni vinari stvaraju konfuziju jer su tu, otkupljuju grožđe, ali nisu zamjena za PZ i vinariju "Dingač".

- Vinogradari više ne obnavljaju svoje vinograde jer jednostavno nemaju računice. Ne postoje politička snaga ni politička volja da se pomogne vinogradarima koji ne očekuju pomoć kroz poticaje ili ekonomske beneficije, već jednostavno žele svoju zadrugu uzdanicu kakva je nekad bila, koja bi mogla vratiti nadu - zaključuje Radović, koji sadi orahe umjesto loze.

Vinarija "Dingač" završila je u stečaju s ukupnim dugom od 42 milijuna kuna, od toga 27,1 milijun kuna potražuju zadrugari, država oko 8,2 milijuna kuna, Jadranska banka 950.000 kuna, a ostalo manji vjerovnici. Ako se ne bude provodio klasičan stečaj prodajom imovine, vinarija "Dingač" bi uz strateškog partnera mogla nastaviti poslovanje.

To bi bio spas za oporavak posrnuloga pelješkog vinogradarstva, koje je zbog problema s vinarijom "Dingač" dovedeno na rub opstanka.