Comunicado en relación a las agresiones fascistas sufridas ayer

Ayer por la noche, el fascismo volvió a atacar en Barcelona. Una manifestación españolista surgida de los barrios de los ricos sembró el terror en la ciudad. La habitual permisividad policial y la falta de respuesta antifascista organizada en las calles permitieron que lo hiciera.

Podría haber pasado cualquier cosa. Podrían haber matado a alguien. Esta vez, nos tocó a nosotrxs. Después de haber protagonizado varias agresiones, los fascistas acorralaron a un grupo de compañeras en la esquina de Paseo de Gracia con la calle Provença.

Un grupo numeroso de individuos apaleó brutalmente a dos de ellas, que fueron repetidamente golpeadas en el suelo con patadas en la cabeza y heridas con arma blanca. Los compañeros, un militante anarquista nuestro y un simpatizante del colectivo, miembros también de la Oficina de Vivienda de Gracia y activistas implicados en las luchas sociales de la Vila y la ciudad de Barcelona, ​​fueron evacuados en ambulancia y hospitalizados en Sant Pau.

Una tercera persona también resultó herida. Uno de los compañeros ha recibido el alta de madrugada y el otro ha continuado en observación hasta las tres de la tarde a raíz de los fuertes golpes que recibió en la cabeza.

En primer lugar, queremos agradecer las numerosas muestras de apoyo recibidas. La solidaridad siempre será nuestra mejor arma. Ahora mismo, priorizamos las tareas de cuidados físicos y emocionales que necesitan las agredidas y su entorno. Hemos estado con ellas, las hemos cuidado, nos hemos cuidado. La fuerza que nos transmiten nos hace más fuertes a nosotros. A continuación, vamos a afrontar la respuesta política que exigen no sólo estos hechos, sino todo el contexto que ha permitido que pasaran y que, si nada cambia, garantiza que no tardarán en repetirse.

A pesar de las consignas, las calles hoy por hoy no son nuestras. No lo son porque los fascistas, cada día más crecidos, campan con total impunidad. Las últimas semanas hemos visto como, alentada por un gobierno afín, la ultraderecha españolista ha agredido tanto como ha querido en todo el Estado. En Zaragoza, en Valencia y también en Barcelona. Hace un par de semanas, el mismo grupo que se concentraba en la plaza Artós de Sarrià entró en Gracia en dos ocasiones, para aterrar y golpear el vecindario.

Estos hechos no son inevitables. El puño del fascismo es consecuencia de una cadena de complicidades políticas y de la pasividad social a la hora de combatirlo. Los fascistas más peligrosos no son los que nos atacaron ayer, sino los que tienen cartera de ministro, toga judicial y placa policial. Los de la Moncloa, los de la Audiencia Nacional y los del barco de Piolin. Si bien es sabido por todos que el fascismo está en el ADN del Estado Español y el Partido Popular, queremos recordar también que no es un fenómeno exclusivo del españolismo.

Ayer mismo, a las concentraciones de alrededor de la plaza de Sant Jaume, hizo acto de presencia un grupo de fascistas catalanistas, parte del llamado movimiento «33». Junto con decenas de concentrados, los señalamos y expulsamos del espacio, a pesar de la permisividad y las simpatías que recibieron por parte de algunos voluntarios de seguridad del ANC.

La tolerancia de los cuerpos policiales con la violencia fascista es una constante histórica, y los Mossos no son una excepción. Mientras que hace años que la gente de los movimientos sociales en general y el anarquismo en particular es perseguida y reprimida con gran dureza por los Mossos, de las cargas de la Plaza Cataluña durante el 15-M a los montajes policiales de Pandora y Piñata, pasando por los hechos de Can Vías o el Banco Expropiado. Cientos de heridas, registros, personas encarceladas y pérdidas de ojos, todo ello para proteger la integridad de … unos cuantos contenedores? Hay que creer, entonces, que los Mossos son incapaces de evitar que manifestaciones de fascistas se paseen repartiendo golpes y amenazas por medio de la ciudad?

Al fascismo no lo detendrán la policía ni los tribunales, sólo lo puede detener el pueblo. El pueblo organizado. Pero no lo está haciendo. A pesar de la tradición antifascista barcelonesa, las consignas pacifistas del Procés ( «no caigamos en provocaciones», «quedémonos en casa», etcétera) han dado vía libre a su violencia. Y esto no puede seguir así. Con el fascismo, no hay diálogo posible. Como dijo Buenaventura Durruti, al fascismo no se le discute, se le destruye. Tampoco sirve ignorarlo. Hay que confrontarlo. Si no se le combate, avanza.

Por ello llamamos al vecindario ya los movimientos sociales a tomar conciencia de la situación y a organizarnos para hacer frente a la amenaza fascista a pie de calle. Está claro que asustan. A nosotros también. No sirve de nada negarlo. Lo que sirve es sobreponerse colectivamente a este temor, empoderarse y plantar cara. Y es lo que hemos hecho siempre, lo que haremos y lo que os invitamos a hacer. Sólo juntas podremos pararlos.

Ninguna agresión sin respuesta!

NO PASARÁN!

Assemblea Llibertària l’Oca de Gràcia

Vila de Gracia, 28 de octubre de 2017

COMUNICAT EN RELACIÓ A LES AGRESSIONS FEIXISTES PATIDES AHIR

Ahir el vespre, el feixisme va tornar a atacar a Barcelona. Una manifestació espanyolista sorgida dels barris dels rics va sembrar el terror a la ciutat. L’habitual permissivitat policial i la manca de resposta antifeixista organitzada als carrers van permetre que ho fes.

Podria haver passat qualsevol cosa. Podrien haver matat algú. Aquest cop, ens va tocar a nosaltres. Després d’haver protagonitzat diverses agressions, els feixistes van acorralar un grup de companyes a la cantonada de Passeig de Gràcia amb el carrer Provença. Un grup nombrós d’individus va apallissar brutalment a dues d’elles, que van ser repetidament colpejades a terra amb puntades de peu al cap i ferides amb arma blanca. Els companys, un militant anarquista nostre i un simpatitzant del col·lectiu, membres també de l’Oficina d’Habitatge de Gràcia i activistes implicats en les lluites socials de la Vila i la ciutat de Barcelona, van ser evacuats amb ambulància i hospitalitzats a Sant Pau. Una tercera persona també va resultar ferida. Un dels companys ha rebut l’alta de matinada i l’altre ha continuat en observació fins les tres de la tarda arran dels forts cops que va rebre al cap.

En primer lloc, volem agrair les nombroses mostres de suport rebudes. La solidaritat sempre serà la nostra millor arma. Ara mateix, prioritzem les tasques de cures físiques i emocionals que necessiten les agredides i el seu entorn. Hem estat amb elles, les hem cuidat, ens hem cuidat. La força que ens transmeten ens fa més fortes a nosaltres. Tot seguit, afrontarem la resposta política que exigeixen no només aquests fets, sinó tot el context que ha permès que passessin i que, si res no canvia, garantitza que no trigaran a repetir-se.

Malgrat les consignes, els carrers ara per ara no són nostres. No ho són perquè els feixistes, cada dia més crescuts, hi campen amb total impunitat. Les darreres setmanes hem vist com, alenada per un govern afí, la ultradreta espanyolista ha agredit tant com ha volgut arreu de l’Estat. A Saragossa, a València i també a Barcelona. Fa un parell de setmanes, el mateix grup que es concentra a la plaça Artós de Sarrià va entrar a Gràcia en dues ocasions, per aterrir i colpejar el veïnat.

Aquests fets no són inevitables. El puny del feixisme és conseqüència d’una cadena de complicitats polítiques i de la passivitat social a l’hora de combatre’l. Els feixistes més perillosos no són pas els que ens van atacar ahir, sinó els que tenen cartera de ministre, toga judicial i placa policial. Els de la Moncloa, els de l’Audiència Nacional i els del vaixell de Piolin. Si bé és sabut per totes que el feixisme està a l’ADN de l’Estat Espanyol i el Partit Popular, volem recordar també que no és un fenomen exclusiu de l’espanyolisme. Ahir mateix, a les concentracions del voltant de la plaça de Sant Jaume, va fer acte de presència un grup de feixistes catalanistes, part de l’anomenat moviment “33”. Juntament amb desenes de concentrades, vam assenyalar-los i expulsar-los de l’espai, malgrat la permissivitat i les simpaties que van rebre per part d’alguns voluntaris de seguretat de l’ANC.

La tolerància dels cossos policials amb la violència feixista és una constant històrica, i els Mossos d’Esquadra no en són cap excepció. Mentre que fa anys que la gent dels moviments socials en general i l’anarquisme en particular és perseguida i reprimida amb gran duresa pels Mossos, de les càrregues de la Plaça Catalunya durant el 15-M als muntatges policials de Pandora i Piñata, passant pels fets de Can Vies o el Banc Expropiat. Centenars de ferides, escorcolls, persones empresonades i pèrdues d’ulls, tot plegat per protegir la integritat de… uns quants contenidors? Ens hem de creure, llavors, que els Mossos són incapaços d’evitar que manifestacions de feixistes es passegin repartint cops i amenaces pel mig de la ciutat?

El feixisme no l’aturaran la policia ni els tribunals, només el pot aturar el poble. El poble organitzat. Però no ho està fent. Malgrat la tradició antifeixista barcelonina, les consignes pacifistes del Procés (“no caiguem en provocacions”, “quedem-nos a casa”, etcètera) han donat via lliure a la seva violència. I això no pot seguir així. Amb el feixisme, no hi ha diàleg possible. Com va dir Buenaventura Durruti, al feixisme no se’l discuteix, se’l destrueix. Tampoc serveix ignorar-lo. Cal confrontar-lo. Si no se’l combat, avança.

Per això cridem al veïnat i als moviments socials a prendre consciència de la situació i a organitzar-nos per fer front a l’amenaça feixista a peu de carrer. És clar que fan por. A nosaltres també ens en fan. No serveix de res negar-ho. El que serveix és sobreposar-se col·lectivament a aquest temor, empoderar-se i plantar cara. I és el que hem fet sempre, el què farem i el què us convidem a fer. Només juntes podrem aturar-los.

Cap agressió sense resposta!

NO PASSARAN!

Assemblea Llibertària l’Oca de Gràcia

Vila de Gràcia, 28 d’octubre del 2017