Det er mandag i dag, og jurarådgiverne kommer mellem ni og tolv. Inden det skal hendes to drenge ud af deres senge og i skole.



Klokken er 07.15, da hun første gang kalder på dem. Imens redder hun sin egen seng i stuen.



»Skat, spis din morgenmad, jeg går i bad.« Den store søn, Hakim på 13 år er stadig i sengen, mens den lille Bobby på 11 år sætter sig til at spise.



Klokken 07.50 er Bobby på vej ud. Han får et kys og en madpakke med. Hakim er også oppe, men kommer kun lige lynhurtigt ud efter sin taske for så at smutte ud af døren.



»Nu skal jeg ryge,« siger Asrin Mesbah.



Hun har skiftet til hvid skjorte, jeans og høje sko. Håret er sat op.



På altanen fortæller hun om sine drenge. »Engang var der en lærer, der pegede på Hakim og kaldte ham indvandrer. Så svarede han, at han altså var født i Danmark, og at det var hende, der var indvandrer, for hun var flyttet hertil fra Spanien.«



Hun smiler og rejser sig for at gå ind. Om en time kommer juristerne, og hun skal forberede sig.



Lidt over otte begynder hendes telefon at ringe. Hun svarer på juridiske spørgsmål, lægger på og arbejder videre. Den ringer igen.



»Det her er et fuldtidsarbejde for mig, og det kan jeg kun, fordi min SU betaler huslejen,« siger hun.



Heldigvis bor hun billigt i kollegielejligheden, og hun fortæller, at JuraRådgivningen netop har fået 100.000 kroner af en fond. Pengene rækker dog ikke langt, for det er ikke nok til at give en advokat løn.



»Til januar er jeg færdiguddannet, og så stopper min SU. Det betyder nok, at jeg skal ud og have et rigtigt job, og at JuraRådgivningen ikke kan køre længere.«



Hun fortæller, at hvis hun var rig, ville hun betale et par advokater fuldtid. Sådan er det bare ikke, og derfor skal JuraRådgivningen nu i gang med at søge midler, så de kan fortsætte deres arbejde i fremtiden.



Klokken 09.00 begynder medlemmerne af JuraRådgivningen at komme. Asrin Mesbah går straks i gang med at fortælle de andre om en ny sag.



»Kommunen har svigtet her – de har simpelthen ikke overholdt lovgivningen i forhold til et uledsaget barn. Nu skal der bare klages.«



Hun afbrydes af telefonen.



»JuraRådgivningen, det er Asrin.«



Hun rådgiver en person i den anden ende.



»Nej, sultestrejke hjælper ikke, det får han ikke en afgørelse af.«



Tre timers intensivt arbejde slutter klokken 12.



Hun rydder op og sætter ny kaffe over. Der kommer snart en ny klient.

