Billedet kan genfindes overalt i verden: De politiske yderfløje styrkes, mens midten svækkes.

For at pejle, hvad flugten mod fløjene kan komme til at betyde for fremtidens generationer, har Information denne sommer talt med ledere fra alle Danmarks ni politiske ungdomsorganisationer – hele vejen fra Dansk Folkepartis Ungdom til Socialistisk Ungdomsfront, der samler Enhedslistens unge.

Radikale Venstre er det historiske danske midterparti, der kunne bestemme, om de borgerlige eller Socialdemokraterne skulle regere landet. Den rolle har Radikale Venstre ikke længere.

De er samtidig svækket af, at hele to nye partier er dannet af tidligere radikale politikere: Uffe Elbechs Alternativet og Anders Samuelsens og Simon Emil Ammitzbølls Liberal Alliance.

Det radikale svar

Hvad kommer de styrkede yderfløje til at betyde fremover? Information spørger Victor Boysen, 23 år og landsformand for Radikal Ungdom. Hans svar lyder:

»Jeg frygter, det kommer til at betyde, at færre partier vil tage ansvaret for deres politik, og flere vil råbe op fra sidelinjen.«

– Og hvad får det af konsekvenser?

»Politik kommer i mindre grad til at handle om at finde løsninger. Det kommer mere til at handle om at fiske stemmer og stå godt i meningsmålingerne.«

– Og hvilken politik kommer der ud af det?

»En mere polariseret politik. Enten er det den ene fløj, der kører. Eller også den anden. Men vi har brug for løsninger over midten.«

Blå bog: Victor Boysen Landsformand for Radikal Ungdom Alder: 23 år Fødested: København Forældre: Moren er korleder; faren er komponist Folkeskole: Sankt Joseph Søstrene Skole Gymnasium: Ordrup Videregående uddannelse: Bachelor i statskundskab, nu på orlov Joberfaring: Flaskedreng i Irma, avissælger hos Berlingske, studentermedhjælper i Dansk Industri og senere Energi-, Forsynings- og Klimaministeriet Bopæl: Københavns Nordvestkvarter Har kæreste i Norge Er gået ind i politik »for at ændre verden«

– Er Radikale Venstres rolle udspillet?

»Engang var Radikale Venstre jo dem, der kunne få Socialdemokraterne og Venstre til at snakke sammen. I dag ligger Socialdemokraterne og Venstre på lårene af hinanden, så der ikke er plads til at kile sig ind imellem dem. Det udfordrer Radikale Venstres position i Folketinget.«

– I skal mægle mellem dem, der i forvejen er enige?

»Ja. Og det er en umulig opgave.«

– I er klemt ud af dansk politik?

»Ja. For vi er ikke længere dem, der binder rød og blå blok sammen. Socialdemokraterne og Venstre er blevet ét stort populistparti.«

– Hvilken rolle skal Radikale Venstre så påtage sig?

»Radikale Venstre skal være et parti, som stadigvæk vil være i regering, men som siger nej til Dansk Folkepartis flygtningepolitik.«

– Men den siger næsten alle andre partier ja til?

»Ja, og dér er det Radikale Venstres opgave at stå fast på de humanistiske værdier, vi kommer af.«

– Hvordan er det muligt at samarbejde med Socialdemokraterne, når deres gruppeformand, Henrik Sass Larsen, undsiger humanismen?

»Jeg synes ikke, at Radikale Venstre for enhver pris skal indgå i regering med Socialdemokraterne. Hvis Sass Larsen holder fast i, at humanismen er farlig for Danmark, så er afstanden mellem Radikale Venstre og Socialdemokraterne simpelthen blevet for stor til, at et regeringssamarbejde giver mening.«

– Så sidder Radikale Venstre alene i verden med sin humanisme?

»Hvis valget står mellem Dansk Folkepartis udlændingepolitik og humanismen, så vil jeg til enhver tid vælge humanisme. Også selv om jeg vil være alene i verden om den.«

– Glider Danmark væk fra de værdier, vi tidligere har opfattet som universelle?

»Spørgsmålet er, om man skal føre den politik, man tror på, eller som vælgerne gerne vil høre. Og jeg tror på humanisme, solidaritet og næstekærlighed.«

– Men du er ikke sikker på, at vælgerne også tror på de idealer?

»Som ungdomspolitiker er det ikke udslaggivende for mig, hvad vælgerne tror på. Min fornemste opgave er at udbrede mine drømme og visioner for samfundet. Ikke at føre realpolitik og kigge på popularitetsmålinger.«

– Hvis du var folketingsmedlem, ville din opfattelse være en anden?

»Min politik ville ikke være anderledes, og mine værdier ville ikke være anderledes, men jeg ville være tvunget til at indgå nogle kompromisser.«

– Radikale Venstre er – fra at være partiet i midten – blevet til et fløjparti?

»Radikale Venstres politik og værdigrundlag har ikke ændret sig. Men Socialdemokraterne er rykket til højre. Venstre er rykket til højre. SF er rykket til højre. Derfor står Radikale Venstre tilbage som et af de eneste humanistiske partier i Folketinget.«

Ingen EU-begejstring

– I formår ikke at vække begejstring omkring EU?

»Nej. Vi skal være bedre til at tale EU’s succeshistorier op.«

– Men ingen vil lytte?

»Nogle lytter, men ikke alle. Jeg tror, vi kan nå længere ud, hvis vi tager folks bekymringer mere alvorligt.«

– Det siger alle lige nu. Men hvad betyder det rent konkret?

»Folk savner et demokratisk EU. Det vil jeg gerne give dem. Vi skal gøre det muligt at stemme på parlamentarikere fra hele Europa. Som så danner en regering på baggrund af det flertal, der er i EU-Parlamentet.«

– Det betyder en endnu mindre rolle for nationalstaterne?

»Ikke nødvendigvis. Det betyder bare, at man som borger i Europa har mere indflydelse på, hvem der bliver EU’s udøvende magt. Nationalstaterne skal fortsat varetage de opgaver, som løses bedst lokalt.«

– Men hvis Kommissionen bliver folkevalgt, har den et mere direkte mandat end Ministerrådet?

»Man skal fastholde et tokammersystem – med EU-Parlamentet og Ministerrådet – så nationalstaterne stadigvæk høres, når der skal laves EU-lovgivning.«

–I ordet ’høres’ ligger vel en mere tilbagetrukken rolle?

»Nej. Nationalstaterne skal have lige så meget indflydelse på nationale anliggender, som de har i dag. Min vision for EU er bare, at de udfordringer, vi skal løse i fællesskab, dem får vi et mere demokratisk system til at tage hånd om.«

– Hvilken indflydelse skal den britiske folkeafstemning have på det danske EU-medlemskab?

»Hmm. Jeg har lyst til at sige: Ingen. Danmark skal stadig være en stærk spiller i EU.«

– Drømmer du om at få en sikker opstillingskreds, der giver valg til Folketinget?

»Nej… Njet. Nej. Jeg elsker ungdomspolitik, fordi jeg her kan brage igennem med mine visioner uden at tænke på meningsmålinger og samråd og Christiansborglogik. Jeg frygter, jeg ville blive tabt i den helt særlige Christiansborglogik, som gør det svært at være drømmende og visionær og tænke ud over næste valg,« siger han.

Læs også: ’Det er blandt de ældre, de yderligtgående tendenser viser sig’