1. Kun palkkatyöhön lähteminen ei kannata tai haluta

Meiltä jäi pitkäaikainen myyjä eläkkeelle, joten soitin TE-toimistoon ja pyysin ehdokkaita. Niitä löytyi 15 ja soitin jokaiselle itse. Sain törkeitä vastauksia. Joku oli jopa närkästynyt, kun kehtasin tarjota töitä, hän kun haluaa olla kotona. Yhdellä oli pimeä työ, toinen ei vain halunnut jatkaa myyjän työtä, vaikka oli siihen kouluttautunut. Niin vain kävi, ettei löytynyt myyjää meille.

Tarinoita tukien menettämistä pelkäävistä tai muuten haluttomista työnhakijoista tuli kymmeniä, kun Yle pyysi yrittäjiä kertomaan vaikeuksistaan rekrytoinnissa. Kaikkiaan vastauksia tuli hiukan yli 1 200.

Monesti tapauksissa oli kyse osa-aikaisista töistä, joita hakijat eivät pitäneet tukien vähenemisen tai työttömyyskassan kanssa käytävän paperisodan arvoisina. Työntekijöiden näkökulmaa tähän on esitelty esimerkiksi tässä vuoden 2016 jutussa.

Pellervon taloustutkimus PTT:n ennustepäällikkö Janne Huovarin mukaan tarinat kertovat ongelmasta, joka tulee pysymään niin kauan kuin meillä on myös sosiaaliturva. Työttömiä on yritetty aktivoida ja kannustinloukkuja purkaa esimerkiksi työttömyysturvan suojaosalla (siirryt toiseen palveluun) ja nyttemmin aktiivimallilla, ristiriitaisin tuloksin.

– Jokainen tuki menee lopulta siihen, että kun euro tulee, euro menee, tiivistää nykytilanteen Suomen Yrittäjien ekonomisti Petri Malinen.

Malisen mielestä etuuksien ei pitäisi työtulon kasvaessa laskea ainakaan niin jyrkästi kuin nyt. Yhteiskunnan tukia tarvitaan hänestä tulevaisuudessakin, jotta myös matalan tuottavuuden töille saadaan tekijät.

Sen sijaan PTT:n Huovari muistuttaa, että yrittäjillä on tässä myös peiliin katsomisen paikka. Riski kannustinloukkuun jäämisestä pienenee, jos yrittäjä maksaa työntekijälle enemmän.

– Tukien ja palkan yhdistäminen on yksi vaihtoehto. Mutta tukeeko yhteiskunta silloin yritystoimintaa, joka ei ole kannattavaa? Toinen vaihtoehto on kouluttaa ihmisiä niin että tuottavuus paranee, tai korvata matalan tuottavuuden työtehtäviä teknologialla.

Myös työnvälityksen tehostaminen auttaa työvoimapulaan, vaikka se ei suoranaisesti kannustinloukkuun vaikuttaisikaan. Huovarin mukaan esimerkiksi työttömien määräaikaishaastattelut näyttävät vaikuttaneen siihen, että tekijöitä on saatu työvoiman ulkopuolelta, eli piilotyöttömistä, opiskelijoista tai lastenhoidon parissa olleista.

– Työvoiman määrä on kasvanut viimeisen puolen vuoden aikana todella nopeasti, hän huomauttaa.

Ylen kyselyssä monet yrittäjät kertovat myös saaneensa vuokrafirmoista apua vaikeasti täytettävien työtehtävien hoitamiseen.

2. Kun henkilöstökulut ja paperisota ovat este

Tarjoaisimme enemmänkin työtunteja, mutta työnantajakulut ovat niin suuret, ettemme enää edes ajattele ylimääräisiä vapaapäiviä itselle. Maksut, ilmoitukset ja velvollisuudet ovat raskaita eikä niistä voi tinkiä, eikä oikeuksiakaan tunnu olevan.

Henkilöstökulut ja paperityöt ovat este lisätyövoiman palkkaamiselle etenkin pienissä yrityksissä, tietää matkailu- ja ravintola-alan yrityksiä edustavan MaRan toimitusjohtaja Timo Lappi.

– Työaikalainsäädäntö, elintarvikelainsäädäntö… pienelle yrittäjälle se on läpipääsemätön ryteikkö.

Työnantajamaksuja alennettiin jo kilpailukykysopimuksessa eikä uusien ratkaisujen löytäminen sen lisäksi ole helppoa. Yksi vaihtoehto voisi Lapin mukaan olla Ruotsissa kokeiltu malli, jossa alle 26-vuotiaiden työntekijöiden henkilöstön sivukuluja alennettiin. Kokeilun toimivuudesta on Ruotsissa erilaisia näkemyksiä, mutta esimerkiksi juuri matkailu- ja ravintola-alalle se toi uusia työpaikkoja.

– Ratkaisu olisi yhteiskunnallisesti kallis, mutta toisaalta on kallista pitää ihmisiä työttömänä, Lappi punnitsee.

Pienelle yrittäjälle se on läpipääsemätön ryteikkö. Timo Lappi

Suomen Yrittäjien ekonomisti Petri Malisen mukaan tämäntyyppisisten kokeiluiden Akilleen kantapää on, että jossain vaiheessa maksut ja byrokratia pitää kuitenkin normalisoida.

– Kasvavan yrityksen näkökulmasta määräaikainenkin huojennus sivukuluihin saattaa olla toimiva. Se mahdollistaa sen, että saadaan laajennettua toimintaa ja vakiinnutettua kassavirtaa. Kokonaisuutena meillä on kuitenkin kohtuullisen toimiva järjestelmä monesta näkökulmasta katsottuna.

3. Kun järjestelmän hitaus estää maahanmuuttajan palkkaamisen

Edustan johtavaa designvalaisinten valmistajaa. Olemme ansioituneet vajaakuntoisten sekä maahanmuuttajien työllistämisessä. Tämänhetkinen tarveharkintapolitiikka on yritykselle kestämätöntä. Meillä on tälläkin hetkellä vireillä prosessi, jossa vakituinen työntekijämme on saanut päätöksen maasta poistamiseksi. Olemme tilanteessa, jossa olemme menettämässä meidän parhaimman tuotannon työntekijän. Inhimillisten tekijöiden lisäksi yrityksemme tulee kärsimään taloudellisesti.

EU:n ulkopuolelta tulevien työntekijöiden palkkaamisen helpottaminen on asia, jota monet työvoimapulasta kärsivät yritykset toivovat. Ekonomisti Petri Malinen näkee maahanmuuton pitkän tähtäimen ratkaisuna työvoimapulaan. Siksi työperäistä maahanmuuttoa pitäisi edistää.

– Edistää tai vähemmän estää, hän täsmentää.

Jos me ei saada omia työttömiä töihin, olisi tärkeää saada joku töihin. Petri Malinen

EU:n ulkopuolisista maista tulevien työntekijöiden tiukan tarveharkinnan lieventäminen voisi olla yksi ratkaisu. Tarveharkinnassa selvitetään ennen oleskeluluvan myöntämistä, onko tehtävään saatavilla sopivaa työvoimaa Suomesta tai EU:n sisämarkkinoilta. Selvitys voi kuitenkin viedä kuukausitolkulla.

Esimerkiksi Helsingin kauppakamarin viimevuotisen lausunnon mukaan tarveharkintaa voitaisiin lieventää ammateissa, joissa ammattitaitoisista osaajista on pulaa. Uudellamaalla näin on tehtykin (siirryt toiseen palveluun).

– Jos me ei saada omia työttömiä töihin, olisi tärkeää saada joku töihin, Malinen sanoo.

Matkailu- ja ravintola-alalla tämän vuoden alussa voimaan tullut uusi kausityölaki on jo helpottanut ulkomaalaisten kausityöntekijöiden palkkaamista.

Sen sijaan rakennusalan työntekijäjärjestössä ei hyväksytä tarveharkinnan lieventämistä EU:n ulkopuolelta tuleville (siirryt toiseen palveluun). Puheenjohtaja Matti Harjuniemi pelkäisi sen johtavan alalla ainoastaan suomalaisten syrjäytymiseen työmarkkinoilta.

– En näe sitä ratkaisuna, vaan ongelmana. Jos vaikka tuleva Hanhikiven ydinvoimalatyömaa alkaa, eikä tarveharkintaa ole, kaikki työntekijät ovat entisestä Neuvostoliitosta, Rakennusliiton puheenjohtaja Matti Harjuniemi sanoo.

4. Kun kouluista ei valmistu valmiita tekijöitä

Vanhan ajan kirvesmiehiä ei enää ole olemassa, semmoisia, jotka osaisivat kaikki rakennusalan työt. Kaikki ovat enemmän tai vähemmän perässävedettäviä.

Tyytymättömyys varsinkin alalle tulevien valmiuteen kalvaa joitakin yrittäjiä rakennusalalla. Alan työntekijöitä edustavan Rakennusliiton puheenjohtajan Matti Harjuniemen mielestä arvostelulle on osin syytäkin. Tosin hänestä vika ei ole niinkään nuorissa, vaan ammatilliseen koulutukseen tehdyissä uudistuksissa, joissa lähiopetuksen määrää on vähennetty.

– Ajattelepa, mitä tekee 16- tai 17-vuotias kaveri, jolla on etäpäivä ammattikoulusta, hän heittää.

Jos ammatilliseen opetukseen ei saada lisää rahaa, rakennusfirmojen on itse otettava enemmän vastuuta. Harjuniemen mukaan jokaisen yrityksen pitäisi ottaa työssäoppimaan tai kesätöihin ainakin yksi nuori, isompien yritysten enemmänkin. Näin nuoret oppivat ammattinsa ohella pitämään kiinni työajoista ja tauoista.

– Vähän kuin ennen muurari-isä tai kirvesmies otti poikansa mestalle ja alkoi opettaa alaa. Se on minun ratkaisu, mutta se ei ole helppo.

Lue myös: 1 339 työtöntä kertoi Ylelle, miksi ei ole töissä: Neljän tunnin työviikko, palkaton harjoittelu, pätkätyö kaukana kotoa

Juttua muutettu 12.36: Muutettu ensimmäinen väliotsikko. Nykyinen väliotsikko "Kun palkkatyöhön lähteminen ei kannata tai haluta" edustaa sen alla olevaa osiota totuudenmukaisemmin kuin aikaisempi väliotsikko "Kun kotona olemisesta maksetaan paremmin".