Suomessa tehdään selvästi enemmän kuolemaan johtavia väkivaltarikoksia kuin Ruotsissa. Iltalehti selvitti maiden erot rikollisuudessa.

Suomen ja Ruotsin rikollisuuden kehityksessä on selkeitä eroja. PASI LIESIMAA/ANNIRIITTA TOLVANEN

Suomessa tehdään selkeästi eniten kuolemaan johtavia väkivaltarikoksia kaikista Pohjoismaista. Ero Ruotsiin on huomattava: Suomessa kuolemaan johtavia väkivaltarikoksia tehdään noin kolmanneksen enemmän kuin länsinaapurissa asukaslukuun suhteutettuna.

- Miesten alkoholisidonnainen väkivalta selittää eroa lähes täysin. Kyllä ruotsalaisetkin tappavat toisiaan kännipäissään, mutta ero on lähinnä henkirikollisuuden määrässä, kertoo erikoistutkija Martti Lehti Helsingin yliopiston kriminologian ja oikeuspolitiikan instituutista (Krimo).

Toisin sanoen sekä suomalaiset että ruotsalaiset tekevät väkivaltarikoksia humalassa, mutta Suomessa tilanteita on enemmän ja ne johtavat useammin kuolemaan. Usein kyseessä on tuttuun henkilöön kohdistettu väkivalta.

Krimon mukaan henkirikollisuuden yleiskuva Suomessa on selvästi sosiaalisesti syrjäytyneempi kuin Ruotsissa. Työikäisen passiiviväestön eli työelämän ulkopuolella olevien ja päihteiden väärinkäyttäjien osuus rikososapuolista on huomattavan korkea Suomessa.

Alkoholi erottaa

Ero Ruotsiin kuolemaan johtaneiden väkivaltarikosten määrässä oli pahimmillaan jopa kaksinkertainen, mutta nyt kuilu Ruotsin ja Suomen välillä on kaventunut. Molemmissa maissa kuolemaan johtavien väkivaltarikosten määrä oli pitkään laskussa, mutta Ruotsissa määrä on kääntynyt parin viime vuoden aikana jälleen selvään kasvuun.

- Spontaanit, alkoholiin liittyvät väkivaltatapaukset, jotka johtavat kuolemaan, ovat vähentyneet. Sen sijaan kuolemaan johtavat väkivaltatapaukset, jotka liittyvät rikollisten välisiin konflikteihin, ovat kasvussa, kertoo Ruotsin rikostentorjuntaneuvosto Brån tutkija Jonas Öberg Iltalehdelle.

Silmiinpistävää Ruotsin rikostilastoissa on kuolemaan johtavan väkivaltarikollisuuden alueelliset erot: 69 prosenttia kuolemaan johtaneista väkivaltatapauksista tapahtui suurkaupunkialueilla eli Etelä- ja Länsi-Ruotsissa sekä Tukholman alueella. Kyseisillä alueilla sijaitsevat Tukholma, Göteborg ja Malmö.

Öbergin mukaan tulos selittyy osaltaan sillä, että rikollisryhmien väliset yhteenotot keskittyvät suurimpiin kaupunkeihin.

Maiden välillä on eroa ulkomaalaistaustaisten henkilöiden tekemissä rikoksissa, Martti Lehti sanoo. Ruotsissa maahanmuuttajien osuus henkirikoksiin syyllistyneistä on noin 20 prosenttia. Sen sijaan Suomessa ulkomaalaistaustaisen väestön ja kantaväestön henkirikollisuuden tasot eivät merkittävästi eroa toisistaan, vaikka ulkomailla syntyneiden ja etnisten vähemmistöjen merkitys henkirikollisuudessa on viime vuosina hieman kasvanut (Henririkoskatsaus 2017).

- Rikollisuustason kehitys riippuu aika paljon siitä, miten etnistaustainen järjestäytynyt rikollisuus kehittyy ja minkälaisista ryhmistä siirtolaisuus koostuu ja miten siirtolaiset sopeutuvat suomalaiseen yhteiskuntaan, Lehti toteaa.

Ruotsissa aseet käytössä

Aseiden käyttö kuolemaan johtaneissa väkivaltatapauksissa on kasvanut Ruotsissa selvästi. Lähes kuusi miestä 100 000 asukasta kohti kuoli aseella tehdyn väkivaltarikoksen vuoksi vuosina 2014-2015, kun vuonna 2006-2007 luku oli alle kaksi.

- Rikollisten välisiin konflikteihin liittyvissä väkivaltatapauksissa käytetään yleensä laittomia käsiaseita, Öberg selittää muutosta.

Ero Suomeen on huomattava, sillä Suomessa vakavissa henkirikoksissa käytetään yhä harvemmin ampuma-asetta. Noin 15 prosentissa Suomessa tehdyistä henkirikoksissa on käytetty ampuma-asetta.

- Suomessa on Ruotsiin verrattuna vähän rikollisjengien välisiä yhteenottoja. Se on selkeä ero Ruotsin tämänhetkiseen tilanteeseen, Martti Lehti toteaa.

Poliisin toimintaympäristö 2016 -raportissa todetaan, että ampuma-aseella tehtyjen henkirikosten vuotuinen määrä on vähentynyt vuoden 2008 jälkeen noin viidenneksellä.

Lähisuhteissa tapahtuva, kuolemaan johtava väkivalta, jossa naiset ovat yleisemmin uhreina, on vähentynyt molemmissa maissa.

Seksuaalirikokset yleistyneet Ruotsissa

Tuoreimman Ruotsin kansallisen turvallisuustutkimuksen (NTU) mukaan rikoksen uhriksi joutuvien yksityishenkilöiden määrä on kasvanut 13,1 prosentista 15,6 prosenttiin (2016). Eniten ovat yleistyneet ahdistelut, petokset ja seksuaalirikokset.

Seksuaalisen väkivallan kohteeksi joutuneiden naisten osuus on lähes kolminkertaistunut vuosina 2012-2016: tällä hetkellä noin 4,1 prosenttia ruotsalaisnaisista on joutunut seksuaalisen väkivallan kohteeksi.

Kehitys näkyy myös poliisille tulleissa seksuaalirikoksia koskevissa ilmoituksissa: vuonna 2016 Ruotsin poliisille ilmoitettiin lähes 12 prosenttia enemmän seksuaalirikoksia kuin vuotta aiemmin.

Ruotsin hallitus on antanut Brålle tehtäväksi selvittää, mistä hälyttävä kehitys johtuu. Selvitys valmistuu vuonna 2019.

- Ennen selvityksen valmistumista emme pysty kommentoimaan, mistä kasvu johtuu, tutkija Öberg toteaa.

Suomessa tasaisempaa

Suomessa seksuaalisen väkivallan kohteeksi joutuneiden naisten osuus on sen sijaan pysynyt lähes muuttumattomana vuosina 2013-2016, kertoo kansallinen rikosuhritutkimus (KRT). Osuus on ollut noin kaksi prosenttia vastaajista.

Sekä Ruotsin turvallisuustutkimuksessa että Suomen rikosuhritutkimuksessa seksuaalisen väkivallan määritelmä on laajempi kuin Suomen rikoslain tunnusmerkistön mukainen raiskaus. Luvut siis kuvaavat myös muita seksuaalisia tekoja kuin raiskauksia, kuten seksuaalista koskettelua.

Suomessa poliisille ilmoitettujen seksuaalirikosten määrä on pysynyt suhteellisten tasaisena viime vuosina. Suomessa seksuaalinen ahdistelu tuli rikoslakiin vasta vuonna 2012, jonka jälkeen ahdistelusta poliisille tehtyjen ilmoitusten määrä kasvoi vuosi vuodelta. Vuodesta 2016 alkaen ahdistelusta tehtyjen rikosilmoitusten määrät ovat laskeneet, mikä on päinvastainen trendi kuin Ruotsissa.

Näin selvitys tehtiin

- Iltalehden vertailuselvitys on tehty Suomen ja Ruotsin rikollisuuskehityksen asiantuntijoiden suosittelemien mittareiden pohjalta.

- Kuolemaan johtavat väkivaltatapaukset, jotka voidaan suhteuttaa 100 000 asukasta kohden, ovat selkein mittari Suomen ja Ruotsin rikollisuuden vertailuun.

- Muilta osin kansalliset rikosuhritutkimukset ovat asiantuntijoiden mukaan järkevin tapa maiden rikollisuuskehitysten vertailuun. Ruotsin kansallista turvallisuustutkimusta (NTU)vastaava tutkimus Suomessa on kansallinen rikosuhritutkimus (KRT), joka on nykymuodossaan toteutettu 2012-2017. NTU:n tulokset edustavat Ruotsin 16-79-vuotiasta väestöä ja KRT:n Suomen 15-74-vuotiasta väestöä.

- KRT:n seksuaalista väkivaltaa koskevat kysymykset ovat melko lähellä NTU:n vastaavia. Ruotsin tutkimus on toteutettu puhelinhaastatteluilla, kun taas Suomen tutkimus on toteutettu posti- ja internet-kyselynä. Tästä huolimatta Krimon suunnittelijan Petri Danielssonin mukaan kumpikin tutkimus antaa melko luotettavan kuvan rikollisuuden kehityksestä omassa maassaan.

- Iltalehden selvityksessä ei vertailla keskenään Suomen ja Ruotsin poliiseille tulleiden rikosilmoitusten määriä, koska maiden käytännöt poikkeavat siinä, miten ilmoituksia tilastoidaan. Ruotsissa esimerkiksi samaan henkilöön 12 kertaa vuoden aikana kohdistunut raiskaus kirjattaisiin 12 raiskauksena, kun taas Suomessa tilastoitaisiin yksi rikosilmoitus raiskaus -nimikkeellä ja tapahtumakertojen lukumääräksi 12. Näin ollen Suomen ja Ruotsin poliisille tulleet rikosilmoitustilastot eivät ole vertailukelpoisia. Ruotsin kansallisessa turvallisuustutkimuksessa (NTU) ja Suomen Kansallisessa rikosuhritutkimuksessa (KRT) on myös ilmennyt, että valtaosasta rikoksista (etenkin seksuaalirikokset ja fyysinen väkivalta) ei edes tehdä ilmoitusta poliisille.