Generální finanční ředitelství nabádá podnikatele k důkladnému prověřování svých dodavatelů. Samo přitom nakoupilo mobilní telefony od firmy zapletené do podvodů s DPH. Úřad nedbal na indicie, které podle něj mají obecně varovat před rizikem, že jde o neseriózního partnera.

Praha - Podnikatelé mají lustrovat své obchodní partnery, aby se nenechali vtáhnout do karuselového podvodu. Jeho cílem je ošidit stát na dani z přidané hodnoty. K důkladnému prověřování svých dodavatelů nabádá firmy finanční správa. Sama přitom předvedla, že po podnikatelích žádá nesplnitelné.

Naletělo přímo Generální finanční ředitelství vedené Martinem Janečkem, když nakoupilo mobilní telefony od firmy zapletené do podvodů s DPH. A to v době, kdy u dodavatele probíhala skoro rok daňová kontrola.

Janečkův úřad nedbal na indicie, které podle něj mají obecně varovat před rizikem, že jde o neseriózního partnera. Mobily za 1,9 milionu korun pro úředníky pořídil od velkoobchodní firmy 2P Commercial Agency.

Zrádná nejnižší cena

Kontrakt uzavřený v červnu 2015 podepsal za dodavatele Leonid Kurganskyy. Mezi vlastníky firmy, založené v roce 1994, figurovali Ukrajinci, ruská podnikatelka a korporace z daňových rájů na Maltě a Britských Panenských ostrovech. Rizikové zboží, kam Generální finanční ředitelství mobily řadí, si vybralo na základě nízké ceny.

Cizinci v orgánech firmy, sídlo v daňovém ráji, nízká cena a riziková komodita jsou přitom podle berní správy mimo jiné nestandardní okolnosti a běžné podnikatele by měly varovat.

Finanční ředitelství obchodníka s telefony obhajuje tím, že uspěl v tendru. "Nabídková cena společnosti 2P Commercial Agency byla nejnižší," uvedla jeho mluvčí Petra Petlachová. Tvrdí, že zadavatel neporušil žádný předpis: "Není možné, abychom kritéria veřejných zakázek malého rozsahu nastavovali přísněji, než požaduje zákon."

Vybrané firmy, která je součástí skupiny 2P Agency Group, jednoho z největších distributorů mobilních telefonů ve střední a východní Evropě, se Janečkův úřad zastává i argumentem, že již šest let měla jednoho a stále stejného jednatele. Tím byl Pavlo Poljanskij z Ukrajiny.

"Firma nebyla na seznamu nespolehlivých plátců DPH," zdůraznila také Petlachová. Finanční správa ovšem tímto přiznává, že seznam nespolehlivých plátců není bezpečným vodítkem při prověřování obchodních partnerů.

"Kdyby Generální finanční ředitelství postupovalo dostatečně obezřetně, jak to chce po všech podnikatelích, nemohlo by při takovém souhrnu rizikových faktorů kupní smlouvu uzavřít," poukazuje daňový poradce David Hubal, který vystupuje za Unii daňových poplatníků. Namítá, že běžnému podnikateli by berní správa za stejné situace nárok na odpočet DPH téměř jistě neuznala.

Janečkův úřad nevzal při uzavření kontraktu na mobily v potaz ani skutečnost, že v té době už jedenáct měsíců jemu podřízený Specializovaný finanční úřad ve firmě 2P Commercial Agency prováděl daňovou kontrolu. Při ní rozplétal řetězec obchodů zatížených podvodem na DPH, kterých se dotyčná firma měla účastnit.

Loni dospěl k závěru, že o zapojení do karuselu věděla, vědět mohla nebo měla. Načež vydal zajišťovací příkazy na 254 milionů korun, které měl velkoobchodník zaplatit do tří dnů. Poté mu obstavil účty, zahájil exekuci a v listopadu firma skončila v úpadku, který řeší reorganizací.

Nepoužitelné informace?

Generální finanční ředitelství se brání tím, že informace o daňové kontrole nemohlo brát v potaz. "U vlastních veřejných zakázek na dodávku zboží a služeb jsme v roli běžné firmy, nikoliv v roli správce daně. Nemůžeme tudíž využívat svých interních zdrojů pro prověření dodavatelů," uvádí Petlachová s tím, že správa může jako všichni ostatní vycházet jen z veřejných zdrojů.

"V době konání výběrového řízení a podpisu smlouvy nevykazovala firma známky rizikovosti," říká. Dodává, že zákon o zadávání veřejných zakázek neobsahuje žádný institut, který by umožnil vyloučit uchazeče podezřelého ze zapojení do karuselového podvodu.

"Jak může běžná firma bez vyšetřovacích pravomocí zabránit pořízení takového zboží, když ani samotná finanční správa tomu nedokáže zabránit?" podivuje se Hubal. Nelíbí se mu, jak stát své povinnosti přehazuje na podnikatele.

"Stačí, aby jeden z dodavatelů v řetězci byl nekontaktní. Finanční správa hned osočí firmu, která zboží koupila klidně i o několik úrovní dodavatelského řetězce později, že o riziku měla vědět. Doměří jí daň a sankce, což většinou neustojí," kritizuje daňový poradce.

Prudce přibývá případů, kdy berní správa místo aby stíhala skutečné podvodníky, dojde si pro peníze k podnikatelům. Těm, kteří - mnohdy nevědomě - obchodovali s někým, kdo se vyhýbá daňové povinnosti. Berní úředníci vědí, že u nich na rozdíl od podvodníků peníze najdou.

Nákup mobilů od firmy zapletené do kolotočového podvodu završilo Generální finanční ředitelství tím, že obchodníkovi poslalo DPH ve výši 335 tisíc korun. Přitom už čtyři měsíce platil u tohoto rizikového zboží režim přenesené daňové povinnosti, tzv. reverse charge. V tom případě přiznává DPH odběratel namísto prodejce zboží. Když se ředitelství v uzavřené smlouvě uvedením DIČ identifikovalo jako plátce daně, peníze obchodní firmě podle expertů posílat nemělo.

Mluvčí finanční správy Petlachová ovšem tvrdí, že postupovali v souladu se zákonem: "Telefony jsme pořizovali pro využití ve veřejné správě čili byl správně uplatněn běžný režim DPH. Není rozhodující, že ve smlouvě je uvedeno DIČ."

Podle advokáta zaměřeného na daňové právo Ondřeje Lichnovského ale zákon mluví jasně. "Reverse charge se použije všude tam, kde obchoduje plátce s plátcem," připomněl.