'Kakav antiterorizam, kakvi bakrači, nema važnije borbe od borbe za direktorsku fotelju prvog prisluškivača u Hrvata, pa makar to bilo na štetu cijelog sustava nacionalne sigurnosti', komentar je Zorana Šprajca

Ako je Dragan Lozančić doista bio osobni špijun Zorana Milanovića kako tvrdi predsjednica, onda je teško kršio zakon, a ako je teško kršio zakon onda je predsjednica bila dužna to istjerati na čistac, ali zanimljivo i ona mu je potpisala častan otpust iz službe pa malo čudi ovaj njezin današnji žestoki istup.

Ali u pozadini je možda samo povrijeđeni ego. Naime, prema informacijama koje su za Direkt potvrdila dva izvora, a prenosi i Večernji list, premijer Orešković je Lozančiću ponudio izuzetno visoko mjesto u svom najužem timu. I to po svemu sudeći kao ravnatelja jedinstvenog sustava javne nabave koji se tek ustrojava i ubuduće će biti izravno pod predsjednikom Vlade. Riječ je o oko 42 milijarde kuna koje se vrte u tom sustavu što je gotovo 10 posto BDP-a a Orešković očito želi da taj sustav bude pod nadzorom osobe čistih ruku i s njegovim velikim povjerenjem.

Sadržaj se nastavlja...

Ako je nakon svega ostala kakva mrlja, onda je ostala ondje gdje je nikako ne bi smjelo biti. Na povjerenju NATO saveznika u naš sigurnosno obavještajni aparat.



Podsjetimo, kao argument za smjenu Lozančića javno se iskoristio povjerljiv obavještajni podatak da SOA surađuje s Iranskom obavještajnom službom, a Iran je donedavno bio zemlja pod sankcijama pa je to kao, neprimjereno.

Kao primjereni trbuhozborac ove vijesti s oznakom državne tajne našao se potpredsjednik Sabora Ivan Tepeš koji za nju smije znati koliko i babe na placu. A kako u operacije tajne službe po Ustavu i zakonu smiju biti upućeni jedino predsjednik Vlade i predsjednica Republike nije teško zaključiti iz kojeg je babinjaka Tepeš informiran.

Ali lako i za to. Ono što su nesretnom Tepešu prešutjeli je da obavještajna suradnja s Iranom nije bila ekskluzivno SOA-ina operacija nego operacija jednog od naših najvećih saveznika - SAD-a i njihove tajne službe CIA-e. S kojom usput, budi rečeno. Hrvatska uspješno surađuje još od Domovinskog rata pa do nedavnih političkih i teritorijalnih prijepora sa susjedima.

Hrvatska i SOA su u toj operaciji kao dosad pouzdan i samozatajan saveznik sa tradicionalno dobrim vezama u islamskom svijetu, bili dragocjeni posrednici, nešto kao neutralni teren. Smisao operacije je bilo ono što je danas apsolutni prioritet Euroatlantskog pakta - borba protiv terorizma u kojoj i Iran zbog specifične političke i geostrateške pozicije može imati i ima golemu ulogu.



Ali kakav antiterorizam, kakvi bakrači, nema važnije borbe od borbe za direktorsku fotelju prvog prisluškivača u Hrvata, pa makar to bilo na štetu cijelog sustava nacionalne sigurnosti. I to upravo od onih koji se na sav glas kunu u nacionalnu sigurnost, a vizija iste im ne dopire dalje od žice na granici. Što o tom nacionalnom babinjaku nakon svega misle naši saveznici?

Pa eto nedavno je direktor CIA John Brennan u širokom luku zaobišao saveznike u Zagrebu i na sastanak o antiterorističkoj suradnji obavještajnih službi otišao u Sarajevo. Ivan Tepeš ondje nije viđen, pa detalji razgovora na sreću nisu poznati javnosti.