Eskarilainen Lilja Hietikko tykkää, kun kylämummat koulun pihassa vaihtelevat. Yhteisen sateenvarjon alle ovat päässeet vahtivuorossa olevat Marjatta Tammela ja Anna-Maija Mylläri.

Eskarilainen Lilja Hietikko tykkää, kun kylämummat koulun pihassa vaihtelevat. Yhteisen sateenvarjon alle ovat päässeet vahtivuorossa olevat Marjatta Tammela ja Anna-Maija Mylläri. Anne Rahjola / Yle

Koskenkorvalla syksypimeän alakoulun pihassa ei tarvitse pelätä, sillä turvana ovat kylämummat. Idea mummien ringistä tuli kyläkoulun vanhempainyhdistykseltä, joka halusi turvata etenkin pienimpien eskarilaisten koulutietä.

Koskenkorvan alakoulun pihassa Ilmajoella sataa tihuuttaa tasaisesti. Isot puut heittävät varjojaan kyläkoulun seiniin.

Ensimmäiset koululaiset ovat jo saapuneet, vaikka kello on tuskin puolta kahdeksaa. Osa oppilaista on tullut kävellen, osa polkupyörällä. Ensimmäinen kyydistyskin saapuu jo.

Tillataksin sivuovista märälle pihalle hypähtävät Lilja Hietikko, Enni Ylinen-Luopa ja Siiri Saloniemi. Tänä aamuna heidän turvanaan seisoskelevat Korkenkorvan kylämummien parivaljakko Marjatta Tammela ja Anna-Maija Mylläri. Naisilla on säänmukainen vaatetus ja sateenvarjot.

Tammelalle piha on tuttu, sillä hän työskenteli aiemmin koulun keittäjänä. Aamuvirkkua varhainen patsastelu koululla ei harmita:

– Kun on työaikana tottunut nousemaan tosi varhain, se on siinä seitsemään korkeintaan, kun nukutaan, Tammela sanoo.

Mylläri olisi ilman vahtivuoroa nukkunut myöhempäänkin.

– Mieluisaa tämä on, mutta täytyy tunnustaa, että näin varhain en heräisi muuten. Ja siksi ihmettelenkin, miten aikaisin näiden pienten pitää herätä, kun ensimmäiset ovat täällä jo viisitoista yli seitsemän. Se on liian varhain.

Kylämummat Marjatta Tammela ja Anna-Maija Mylläri vahtivat vuorollaan Koskenkorvan koulun pihalla. Lapset Lilja Hietikko, Enni Ylinen-Luopa ja Siiri Saloniemi sekä vanhempainyhdistyksen puheenjohtaja Taru-Tuulia Ylinen-Luopa ovat mielissään. Anne Rahjola / Yle

Idea vanhemmilta

Ajatus koulun pihalla olevista tukijoukoista tuli eskarilaisten vanhemmilta. Vanhempainyhdistyksen puheenjohtaja Taru-Tuulia Ylinen-Luopa ryhtyi viemään ajatusta eteenpäin.

– Oltiin huolissaan, että kuinka aikaisin se taksi oikein tulee hakemaan ja onko koululla ketään aikuista.

Asia jäi ensin muhimaan, mutta kun huoli nousi esiin myös vanhempainillassa, vanhempainyhdistys päätti kysyä Koskenkorvan mummia yhteistyöhön.

Nyt palvelu pelaa jo neljättä viikkoa. Mukana ringissä on viitisentoista mummaa.

– On kiva että mummot vaihtelee, sanoo eskarilainen Lilja Hietikkokin.

Pientä apua tarvitaan – läsnäolo tärkeintä

Apua pienet koululaiset ovat tähän mennessä tarvinneet lähinnä leikkitelineisiin nostamisessa ja seuranpidossa. Tärkeintä mummien toiminnassa onkin aikuisen läsnäolo.

– Tuntuu, että ne tykkäävät kun täällä oli. Kovasti tulivat meidän luo juttelemaan, mummat Anna-Maija Mylläri ja Merjatta Tammela tuumaavat alkuviiikon ensikokemuksistaan.

Taru-Tuulia Ylinen-Luopa toivoo, että toiminta voisi jatkua myös kevätlukukaudella, vaikka ison pihan pelottavuus valon myötä vähän helpottaakin.

Mummien läsnäolon uskotaan kitkevän myös mahdollista kiusaamista.

– Uskon, että aikuisten silmäparien läsnäolo on hyvä senkin kannalta, Ylinen-Luopa miettii.