Lauantaina Mikkelissä järjestetään ensimmäistä kertaa vähemmistöjen tasa-arvon puolesta marssiva Pride-kulkue. Järjestäjät haluavat marssillaan tuoda esille esimerkiksi sukupuoli- ja seksuaalivähemmistöjen asemaa pienissä kunnissa ja maakunnissa.

– Halutaan nostaa esille, että täälläkin on yhteisöä, sanoo yksi tapahtuman järjestäjistä, yhteisöpedagogi-opiskelija Teemu Illikainen.

Yhteisöpedagogian lehtori Katri Schadewitz puolestaan kertoo, että pienillä paikkakunnilla sukupuoli- ja seksuaalivähemmistöihin kuuluvien ihmisten tilanne ja hyväksytyksi kokemisen tunne riippuu esimerkiksi siitä, minkälaista kohtelua ihmiset saavat vaikkapa koulussa ja muuten arkipäivässä.

Schadewitzin mukaan Etelä-Savossa on pääkaupunkiseutuun verrattuna vähän tukea tarjoavia järjestöjä.

– Ei oikein ole mitään vertais- ja tukiryhmiä. Onneksi Seta järjestää nuorille vertaisryhmiä Mikkelissä, Kuopiossa ja Pieksämäellä. Yleisesti ottaen keskusteluapua tai sellaisia vertaisryhmiä, joissa voisi pohtia omaa identiteettiä, ei oikein ole.

Suurissa kaupungeissa ilmapiiri sallivampi

Illikainen kertoo, että suuremmissa kaupungeissa asenteet ovat avoimempia kuin pienillä paikkakunnilla.

– Itsekin olen pieneltä paikkakunnalta kotoisin. Siellä voi olla huonoja, negatiivisia asenteita esimerkiksi erilaista seksuaalisuutta kohtaan.

Schadewitz kertoo, että tutkimuksista tiedetään, että sateenkaarinuoret kohtaavat esimerkiksi kiusaamista.

– Kiusaaminen joidenkin kohdalla voi olla hyvin rajua. Se on päivänselvää, miten vaikea asia on, jos ei löydä ystäviä tai kokee jonkinlaista uhkaa koulussa. Jotkut myös kokevat, että on kauhean vaikea keskustella näistä asioista vanhempien kanssa, ja kertoa esimerkiksi omasta seksuaalisesta suuntautumisesta, Schadewitz sanoo.

– Konkreettinen esimerkki voi olla esimerkiksi vitsien heittely tai vähättely toisen seksuaalista suuntautumista kohtaan, Illikainen puolestaan pohtii.

Schadewitz peräänkuuluttaa aikuisten vastuuta nuorten hyvinvoinnista.

– Meidän ajassa pitäisi olla vastuullista aikuisuutta. Meillä aikuisilla pitäisi olla ymmärrystä ja kunnioitusta ihmisyyttä kohtaan. Jos nuori pohtii omaa seksuaalisuutta, identiteettiä tai sitä, kuka on, niin sehän on ihan tavallista keskustelua. Aikuisilla pitäisi olla herkkä silmä, että osattaisiin kysyä, onko kaikki hyvin.

Launtaisella paraatilla järjestäjät haluavat tuoda valoa pimeän marraskuun keskelle.

– Tuodaan väriä synkkyyteen ja pimeään aikaan. Toivotaan, että ihmiset tuovat kulkueeseen sateenvarjoja, kankaita tai valoja. Kulkueeseen on myös suunniteltu valaistusta. Toivotaan, että mahdollisimman moni tulee paikalle. Tärkeää on myös se, että esimerkiksi kun heteroperheitä tulee, niin he osoittavat näin tukensa, että ovat mukana ja haluavat tehdä yhteisöstä terveempää, Illikainen sanoo.