Uusien hävittäjien hankinnassa on tapahtunut yllätyskäänne: hallitus on linjannut, että Suomi saattaa ostaa nykyistä enemmän taisteluhävittäjiä.

Viime vuonna järjestetyssä Ilmavoimat 100 -juhlalentonäytöksessä nähtiin Hornetien korvaajaehdokkaita.

Vuosina 1995–2000 Suomi hankki yhdysvaltalaiselta McDonnel Douglasilta 64 kappaletta F/A-18 Hornet -hävittäjiä. Seuraavaa hävittäjäänsä Suomi saattaa ostaa lukumääräisesti enemmän.

Suomen hallitus on päättänyt antaa valmistajille vapauden tarjota nykyistä enemmän koneita.

Hallituksen talouspoliittinen ministerivaliokunta käsitteli viime viikolla HX-hanketta eli uusien taisteluhävittäjien hankkimista. Hävittäjähankinnasta on keskusteltu myös hallituksen ulko- ja turvallisuuspoliittisessa ministerivaliokunnassa.

Puolustusministeri Antti Kaikkonen (kesk.) kertoo Iltalehdelle, että hallitus on asettanut uusille hävittäjille 10 miljardin euron hintakaton.

Viiden eri valmistajan on sisällytettävä tarjoukseensa koneet ja niiden aseet sekä kaikki muut HX-järjestelmän vaatimat osat, kuten tukeutumis-, koulutus- ja huoltojärjestelmät ja johtamis- ja tietojärjestelmien muutokset.- Kokonaisuus täytyy saada mahtumaan 10 miljardiin euroon. Tämä tarjouskierros mennään näillä nuoteilla, Kaikkonen kertoo.

Suomi tarvitsee täysin itsenäisen hävittäjäpuolustuksen huoltotukikohtineen, koska Suomi ei kuulu puolustusliitto Natoon, eikä maallamme ole puolustusliittoa Ruotsin kanssa. Kriisitilanteessa Suomi ei voi laskea sen varaan, että ilmavoimien uusia hävittäjiä voitaisiin huoltaa Naton tukikohdissa Baltiassa ja Norjassa tai Ruotsin lentotukikohdissa.

”64 ei ole kiveen hakattu”

Hallitus on antanut puolustusvoimille luvan lähettää tarkennettu tarjouspyyntö Ranskan, Ruotsin, Yhdysvaltojen ja Yhdistyneen Kuningaskunnan hallintojen kautta viidelle tarjoajalle.

Tarkennettu tarjouspyyntö antaa viidelle hävittäjävalmistajalle vapauden tarjota Suomelle nykyistä enemmän hävittäjiä.

– Täsmälleen 64 ei ole kiveen hakattu, mutta suuruusluokka on siinä. Lopullisessa vertailussa arvioidaan koneiden suorituskyvyn ja määrän lisäksi sitä kokonaisuutta, jonka eri toimittajat tarjoavat, Kaikkonen sanoo.

Kilvassa ovat mukana amerikkalaiset Boeing Super Hornet ja Lockheed Martin F-35, ruotsalainen Saab Jas Gripen E, brittiläisen BAE Systemsin johtama eurooppalainen yhteishanke Eurofighter ja ranskalainen Dassault Rafale.

– Tavoitteena on tietenkin toteuttaa hallitusohjelman kirjaus Hornetien täysimääräisestä korvaamisesta. Tämä on välttämätöntä puolustuksemme uskottavuuden kannalta, Kaikkonen painottaa.

Juuri muotoilusta ”täysimääräinen korvaaminen” seuraa vaihtoehto, että Suomi saattaa hankkia enemmän kuin 64 hävittäjää, mikäli valmistajat tekevät tarjouksia nykyistä suuremmasta konemäärästä.

Juttu jatkuu kuvan jälkeen.

Ruotsalainen Saab esitteli Gripen E -monitoimihävittäjän Linköpingissä vuonna 2016. Se on yksi vaihtoehto Suomen seuraavaksi hävittäjäksi. Joel Maisalmi

Takaisin kukkulan kuninkaaksi

Vuonna 2016 ilmavoimien silloinen komentaja Kim Jäämeri kuvaili sitä, miten suomalaiset olivat olleet 1990-luvun lopulla ja 2000-luvun alussa Pohjolan ja Itämeren ilmatilassa ”kukkulan kuninkaita”. Millään alueen maalla ei ollut ilmataistelukykyä, jolla Hornetit olisi pystynyt haastamaan Suomen ilmatilassa.

Jäämeri oli aikanaan itse lentämässä ensimmäisiä Hornet-hävittäjiä Yhdysvalloista Suomeen.

Ääneen sitä ei tietenkään sanota, mutta hankittavien hävittäjien suorituskykyä verrataan vain ja ainoastaan Venäjän ilmavoimien suorituskykyyn. Suomen tavoitteena on hankkia ennaltaehkäisevä ilma-asepelote, joka on suhteellisesti yhtä vahva kuin 2000-luvun alussa.

Siksi hankkeen ohjelmajohtaja Lauri Puranen väläyttää blogissaan mahdollisuutta hankkia yli 64 hävittäjää.

– Mikäli hintakaton puitteissa pysyminen tai täysimääräisen suorituskyvyn saavuttaminen sitä edellyttää tai jopa mahdollistaa, voi tarjoaja siis tarjota 64:stä poikkeavaa konemäärää. Suorituskyvyn täysimääräisen korvaamisen perusteet eivät kuitenkaan muutu tarkennetun tarjouspyynnön myötä. Hävittäjien lukumäärällä ja niiden kyvykkyydellä eli selviytymiskyvyllä ja kyvyllä tuottaa tappioita on molemmilla merkittävä vaikutus kriisien ennaltaehkäisykykyyn ja Suomen puolustusjärjestelmän uskottavuuteen ja suorituskykyyn. Laadulla ei voi korvata määrää eikä määrällä laatua, vaan molempia tarvitaan uskottavuuden saavuttamiseksi, Puranen kirjoittaa.

Kymmenen miljardin avoin hintakatto tekee hävittäjähankinnasta entistäkin mielenkiintoisemman. Sekin saattaa painaa valinnassa, miten tehokkailla risteilyohjuksilla valmistajat pystyvät koneensa aseistamaan. Tuhovoimaiset risteilyohjukset muodostavat keskeisen osan Suomen suojakseen tarvitsemasta ennaltaehkäisevästä pelotteesta.

Periaatteessa jokin valmistaja voi tarjota Suomelle alle 64:ää konetta, mutta se on epätodennäköistä.

Gripenin kohtalonhetki talvella

Puranen arvioi, että yksikään valmistaja ei ole putoamassa pelistä pois.

– Näköpiirissäni ei ole ennusmerkkejä, joiden perusteella joku tarjoaja jättäisi pelin kesken tässä vaiheessa. Vahvistus tähän saadaan, kun valmistajat tuovat koneensa tammi-helmikuun aikana järjestettävään HX Challenge -testaus- ja todentamistapahtumaan, ohjelmajohtaja kirjoittaa.

Viimeistään talvella esimerkiksi Jas Gripenin on oltava täydessä testauskunnossa. Sveitsin hävittäjävalinnasta ruotsalaiskone putosi pois järjestelmän keskeneräisyyden vuoksi.

Tarkennettujen tarjouspyyntöjen ja koneiden testauksen jälkeen avautuu HX-hankkeen laskeutumiskiitorata.

– Lopullinen ja sitova tarjouspyyntö lähtee ensi vuoden syksyllä, ja varsinainen valinta eri konetyyppien välillä tehdään vuonna 2021, puolustusministeri Kaikkonen kertoo.

Kaikkonen odottaa mielenkiinnolla vastauksia tarkennettuihin tarjouksiin.

– Henkilökohtaisesti en usko, että se kovin paljoa ainakaan nousisi, Kaikkonen puntaroi hävittäjien määrää.