(Perpetuum, Scio) Fenoménem dnešní doby je, že děti navštěvují celou řadu zájmových kroužků a volnočasových aktivit. Naprostá většina kroužků se však obvykle zaměřuje na rozvoj určitého úzkého spektra dovedností. Velmi těžko se pro děti hledá oblast, která by se v mimoškolní činnosti zaměřovala na celostní rozvoj osobnosti. Jednou z výjimek je Junák – český skaut. Pro mnohé může být velkým překvapením, jak povedeně skauti v uplynulém desetiletí inovovali svůj vzdělávací program tak, aby odpovídal potřebám dnešních dětí.

Článek vyšel v aktuálním čísle časopisu Perpetuum (ročník III, číslo 6) společnosti Scio. Autorem textu je Lukáš Šlehofer.

Skautské hnutí vzniklo před více než sto lety a od počátku bylo zaměřeno na všestranný rozvoj mladého člověka. Ve své době bylo považováno za velkou pedagogickou novinku. Táboření v přírodě, sportovní aktivity či práce s prvkem dobrodružství rozhodně nepatřily mezi běžné nástroje tehdejších vzdělávacích institucí. V mnoha ohledech komplikovaná česká historie 20. století však zasáhla i do vývoje skautingu. Zatímco ve svobodnější části světa skauti své výchovné nástroje průběžně inovovali tak, jak to vyžadoval běh doby, čeští skauti se museli po většinu času soustředit na udržení pouhé vlastní existence. Než se stačilo vymyslet a zavést do programu něco nového, vládnoucí režimy skauting na nějaký čas zakázaly, což se stalo celkem třikrát – v letech 1940, 1950 a 1970.

Počátek 21. století konečně přinesl tolik potřebný klid a čeští skauti mohli přistoupit k velké inovaci vlastního programu. Ta proběhla zejména v letech 2005–2014. Jejím cílem bylo zachovat ve skautském programu to, co tvoří skauting skautingem, což jsou především hodnoty fair play, služby společnosti, svobody a odpovědnosti, a na druhé straně přetvořit program tak, aby byl atraktivní a užitečný pro dnešní děti.

„V části veřejnosti panovalo v minulosti přesvědčení, že skauti by třeba nikdy nešli na Matrix do kina, a že jsou vlastně v dnešní době už tak trochu zastaralí,“ říká Ondřej Kupka, skautský vedoucí, který stál v čele týmu, jenž měl inovaci programu na starosti. „Opak je však pravdou. Skauti nejen že by na Matrix šli, dokonce se tímto filmem řada oddílů inspirovala při tvorbě celotáborových her. Nicméně je pravda, že oficiální program tomuto vnímání napomáhal, protože byl s ohledem na naši komplikovanou historii poněkud zastaralý. Proto jsme na to reagovali jeho komplexní změnou, v rámci které jsme se zamysleli (za přispění celé řady odborníků z různých profesí) nad tím, jakými kompetencemi by měl být vybaven člověk pro současný a hlavně budoucí svět. Právě na těchto kompetencích jsme pak vystavěli inovovaný program, který děti rozvíjí v potřebných oblastech a zároveň je pro ně atraktivní. Přitom jsme ale nezatratili nic ze základních hodnot a principů skautingu, které jsou funkční a nadčasové. I dnes je posláním skautingu dělat svět lepším. Jak se ale mění svět, je naším úkolem pozměňovat i skautskou výchovu.“

V dnešní době se hodně mluví o tom, že je potřeba, aby děti uměly hledat řešení, aby se dokázaly orientovat v množství informací či aby uměly spolupracovat v malých týmech. Právě toto je jen několik z mnoha dovedností, na něž se inovovaný skautský program zaměřuje. Skautským programem provází malá knížka, nazývaná „stezka“. Jen při letmém nahlédnutí do ní zjistíme, že je plná různých aktivit a úkolů. „Skauti a skautky si z nich v jednotlivých oblastech rozvoje vybírají ty, které považují pro svůj rozvoj za nejvíce užitečné. Na výpravách, táborech i schůzkách pak část času věnují právě jejich plnění. Důležité je, že prostřednictvím výběru těchto aktivit postupně přebírají odpovědnost za sebe samé, za svoje vzdělávání a rozvoj, a to vše jaksi mimochodem, během her, zážitků a dobrodružství s kamarády,“ upřesňuje Ondřej Kupka.

„Stezky“ jsou uspořádány do čtyř stupňů tak, aby s postupujícím věkem mohli skaut či skautka rozšiřovat svůj záběr. Pokud tedy v prvním stupni plní jednoduché úkoly zaměřené na rozvoj vlastního vyjadřování, ve čtvrtém díle už mohou například připravovat audiovizuální program na vybrané téma.

Při pročítání materiálů ke skautskému programu narážíme na celou řadu progresivních pedagogických prvků, které vycházejí ze soudobé pedagogiky, psychologie či jiných vědních oborů. Děti se učí např. hledat a pojmenovávat vlastní silné stránky, posilovat vlastní odolnost nebo plánovat svůj další rozvoj. Program dbá na to, aby mladí lidé rozvíjeli celou škálu inteligencí – nejen klasickou logickou, ale i fyzickou, interpersonální, intrapersonální či metakognitivní. Jinými slovy učí skauty dbát o svoje tělo, umět žít v kvalitních mezilidských vztazích či znát sám sebe, a to jak po stránce myšlení, tak i emocí.

Program shrnutý ve stezkách však není to jediné, co skauti nabízejí. Vytvořili i zbrusu nový program pro mladé lidi ve věku 15–25 let. Ti se mohou zapojit do celé řady výzev a projektů, které ale často nabízí spíše inspiraci než přesně danou náplň, protože lidé v tomto věku by již měli být schopni převzít velkou část odpovědnosti za sebe samé do svých rukou. Významnou součástí tohoto programu jsou aktivity zaměřené na oblast zahraničí. Junák – český skaut je členem světového skautského hnutí a české skautky a skauti tak mají možnost společně tábořit se skauty z druhé strany hranice, účastnit se mezinárodních či celosvětových skautských setkání, cestovat prakticky po celém světě, ale také mají možnost působit jako dobrovolníci na skautských základnách ve světě, což je mimo jiné skvělá příležitost, jak se zdokonalit v cizím jazyce.

„Zároveň jsme vytvořili nový program pro děti předškolního a mladšího školního věku,“ vysvětluje Ondřej Kupka. „Naším cílem bylo nabídnout těmto dětem smysluplné a zajímavé aktivity. V oblasti předškoláků jsme dosud žádný ucelený program neměli a tvořili jsme jej tak od samého začátku. Výsledek je povedený, o čemž svědčí rostoucí počet oddílů, které s předškolními dětmi, tzv. benjamínky, pracují. Pro skautskou drobotinu máme vytvořeny pracovní listy, které jim pomáhají orientovat se v základních tématech světa kolem nich.“

Ruku v ruce s inovací výchovných nástrojů a postupů se skauti soustředí na vzdělávání svých vedoucích tak, aby byli schopni všechny nástroje dobře a efektivně používat. Skauting se dnes především snaží o přijetí respektujícího přístupu k dětem, není již tolik svázán s disciplínou a hierarchií, jak tomu bylo v počátcích tohoto hnutí. Současná doba si žádá děti i dospělé, kteří umějí přijmout svobodu a s ní nedílně svázanou odpovědnost. Vedoucí se místo příkazů snaží dětem spíše nastavovat hranice a mantinely a v rámci nich jim ponechat volnost. Děti si tedy nemohou dělat, co chtějí, ale také nejsou vedeny k bezmyšlenkovitému přijímání rozkazů a příkazů.

„Zavedení veškerých prvků inovovaného programu do života všech dvou tisíc skautských oddílů byl a je běh na dlouhou trať,“ uzavírá Ondřej Kupka. „O úspěchu svědčí i to, že se každým rokem zvyšuje počet dětí, které do našich oddílů chodí. Rodiče nám důvěřují a děti náš program oslovuje a hlavně baví, což nás těší. Zároveň ale víme, že musíme pokračovat po cestě dál a program neustále dále rozvíjet a vylepšovat.“ Nelze než si přát, aby organizací, které budou mít odvahu takovýmto způsobem obměnit svůj program, bylo více.