Tänasest saab Postimehe internetiportaali kommentaariumis sõna võtta ja arutleda oma nime all, kaob anonüümse kommenteerimise võimalus. Kõik on endiselt teretulnud Postimehe foorumis arvamust avaldama, kuid nüüd juba registreeritud kasutajana.

Kui sajandivahetuse paiku loodi Eestis esimesed kommentaariumid, kus oli ka anonüümse kommenteerimise võimalus, siis nähti selles otsedemokraatiat. Ideaalis pidid kommentaariumid kujunema diskussioonipaikadeks, kus kõik on kaasatud ning teretulnud oma arvamust avaldama. Paraku nii ei läinud ja anonüümsetest kommentaariumitest said kohad, kus solvati ja laimati, kust paljud tahtsid eemale hoida. Kommentaariumitest ei olnud võimalik leida üles inimeste häid mõtteid, sest need mattusid anonüümse sõimu sisse. Et leida ideid, mis vääriksid tähelepanu, tuleb kommentaariumid vabastada liigsest.

Psühholoogiast tuntud nn lõhutud akende teooria järgi provotseerivad mahajäetud elumaja lõhutud aknad inimesi tegema seda, mida nad ühiskonna hukkamõistu kartes jätaksid üldjuhul tegemata. Näiteks lõhkuma, varastama või eravaldust rikkuma. Selle teooria järgi piisab inimeste käitumise muutmiseks õhkkonna muutmisest. Näiteks kui korrastaksime tänava, kus inimesed elavad, koristades sealt prügi, hakkavad ka inimesed oma elukeskkonda vastutustundlikumalt suhtuma ja loobuvad prügi maha viskamisest.

Eeldatavasti töötab sama loogika pareminigi internetifoorumite puhul. Postimees on ikka algatanud arutelusid, aidanud esile tõusta uutel ideedel ning alal hoidnud väärtusi. See on olnud meie missioon läbi aastakümnete ja seda jätkame ka edaspidi. Nii peab Postimees oma ülesandeks olla esirinnas kommentaariumi puhastamisel, viisaka arutelukultuuri juurutamisel. Sellega aitame muuta Eesti ühiskonda tervemaks ja paremaks.

Me ei nõustu nendega, kes väidavad, et anonüümsete kommentaaride kadumisega rikutakse sõnavabadust või õigust välja öelda oma arvamus. Viimane on demokraatliku ühiskonna üks alussambaid ega kao kuhugi. Pigem on anonüümne kommentaarium tapnud sõnavabaduse, sest viisakat debatti soovivad inimesed hoiavad anonüümsetest kommentaariumitest eemale. Inimesed ei taha sealses keskkonnas midagi arvata, sest loodetud kollektiivsest ajust on asi kaugel.

Anonüümsed kommentaarid moonutavad uudiste konteksti, tuues ebaproportsionaalselt esile mingite sageli väikeste gruppide arvamused. See on teadlik manipulatsioon, mis ei aita ühiskonda edasi. Anonüümsed kommentaariumid ei peegelda meie elu.

Postimees pole isikustatud kommenteerimist sisse viies sugugi üksi, vastupidi. Suurem osa maailma väärikaid väljaandeid on anonüümse kommenteerimise lõpetanud.

Postimees tunneb vastutust ka oma kaasautorite, uudistes esinevate inimeste ja ajakirjanike ees, kes on anonüümsete kommentaatorite kõige sagedasemad sihtmärgid. Me tahame neid kaitsta solvangute eest, tahame kaitsta inimväärikust.

Postimehe otsus minna üle isikustatud kommenteerimisele on samm arvamuskultuuri tõstmise poole Eesti ühiskonnas. Me tahame, et meie kommentaariumis vaieldakse kirglikult ja vajadusel kritiseeritakse, aga tehakse seda oma nime all. Anonüümsus, olgu see siis teinekord kas või näiline, õhutab paraku inimestes käitumist, mis ei ole kooskõlas heade tavade ning üldkehtivate moraali- ja eetikanormidega.

Anonüümsus vähendab reaalsuses ka inimeste enesekontrolli. Anonüümsus internetis, nagu näitab praktika, loob paraku illusiooni karistamatusest: internetis võib justkui kirjutada mida tahes, võtmata selle eest vastutust ning langemata kaaskodanike hukkamõistu alla, väljendades midagi sellist, mis on vastuolus kehtivate normide ja heade tavadega, ning väljendades midagi sellist, mida oma nime alt kardetaks teha. Anonüümsus nõrgendab teadmist isiklikust vastutusest oma sõnade ja tegude üle.