PRAHA Obdivuje byznysový projekt Parlamentní listy či propagandistické weby šířící lživé zprávy Aeronet, AC24.cz či Sputnik. Na seznamu adeptů o místa v Radě Českého rozhlasu se objevilo i jméno Jiřího Fencla, bývalého analytika Úřady vlády z Nečasovy éry. Ale právě on svou kandidaturou vzbuzuje silné kontroverze. „Novinařina jsou dnes v první řadě Parlamentní listy, každý tam může napsat, poslat názor, vylít si srdce do sytosti,“ uvedl mimo jiné. V rozhovoru pro server Lidovky.cz pak vyzdvihl jejich „precizní titulky“.

(Rozhovor vznikal na přání Jiřího Fencla po mailu. Otázky měl tedy respondent dopředu poslané, až posléze na ně reagoval. - pozn. red.)

Lidovky.cz: Proč jste se rozhodl znovu kandidovat na post člena Rady Českého rozhlasu? Jaké jsou hlavní důvody?

Český rozhlas si na rozdíl od České televize záchranu zaslouží. Má zhruba rok nového ředitele Reného Zavorala, který si uvědomuje, že důvěryhodnost média ohrožují zejména zpravodajsko-publicistické redakce, které jedou ve starých kolejích a jejich členové jen velmi ztěžka přijímají, že jsou na světě i jiná média než ta západní typu BBC a CNN. Ke škodě celého rádia. Jenomže když jednoho ze slovutných redaktorů usvědčí z takzvaných fake news, které potvrdila i BIS, a k nápravě vlivem zdlouhavých procesů dochází za půl roku, asi tudy cesta nevede (Držitel Novinářské ceny Karla Havlíčka Borovského Martin Dorazín podle Fencla údajně převzal lživou zprávu o ruských agentech pracujících ve prospěch Zemana v době jeho kandidatury na Hrad - pozn.red.) Lidé potřebují informace hned (v tomto případě informaci o dezinformaci). O těchto věcech je nutné mluvit veřejně, protože médiím veřejné služby hrozí zánik a totální ztráta důvěryhodnosti. Chci prostě něco udělat.

Lidovky.cz: Jaká je další pohnutka?

Druhým důvodem je rozhlasový étos. Rozhlas vznikl před bezmála sto lety a je jedním z nejstarších tradičních médií.Vedle LN. Má ve svém rodokmenu vznik republiky a zejména roky 1945 a 1968. Jeho stěny jsou nasáklé bojem za svobodu. Poslancům jsem se nabídl, že jim pomohu s problémem. Zodpovědnost za dezolátní stav veřejnoprávních redakcí a redaktorů, kterým někteří stále krátkozrace nadbíhají, je jen na nich.

Lidovky.cz: Uvedl jste: „Novinařina jsou dnes v první řadě Parlamentní listy, každý tam může napsat, poslat názor, vylít si srdce do sytosti“. Jak jste to myslel?

Ještě bych k tomu zdůraznil jejich precizní práci s titulky, kterou si ale tištěné noviny logicky nemohou dovolit. Tyto titulky vždy zaujmou a nikdy nelžou.

O Radě Čro: Rada Českého rozhlasu je orgán, jehož prostřednictvím veřejnost uplatňuje právo kontrolovat činnost veřejnoprávního média . Do jeho působnosti patří například právo jmenovat a odvolávat generální ředitele a schvalovat rozpočty a závěrečné účty.



. Do jeho působnosti patří například právo jmenovat a odvolávat generální ředitele a schvalovat rozpočty a závěrečné účty. Rada m á devět členů , které do funkce na návrh spolků a jiných organizací představujících různé kulturní, sociální a jiné zájmy volí Poslanecká sněmovna .



, které do funkce na návrh spolků a jiných organizací představujících různé kulturní, sociální a jiné zájmy . K ekonomické kontrole Českého rozhlasu využívá pětičlennou Dozorčí komisi.



Lidovky.cz: Není to podle vás naopak problém? Každý tam může napsat cokoliv. I to, co není ověřené. Z toho důvodu jsou Parlamentní listy označovány za manipulativní médium. Jen z poslední doby se dopustily několika přešlapů v souvislosti s migranty.

To je zcela mylný předpoklad a důkaz otrocké a nepokorné mentality. Jednak sleduji a posuzuji věci, jevy a pohyby v principu a v delším čase, nikdy ne na základě jednotlivých věcí a štěků. Na tom stavějí hnidopichové a rozumbradové, když se jim znelíbíte a chtějí vás pomluvit. Řeknu k tomu obecně toto. Dejte lidem naprostou volnost ve vyjadřování a z řady novin, jejich psavců a jiných vykladačů se vyloupnou skutečné, nikoli nastrčené autority. Díky internetu a jeho svobodě jsou zapouzdřená média v čele s ČT usvědčována dnes a denně z absolutní nekompetence.

Lidovky.cz: V poslední době se o serveru hojně mluví i v souvislosti s šířením internetové proruské propagandy v Česku. Například z analýzy Masarykovy univerzity v Brně vyplývá, že metody užívané redaktory odporují žurnalistickým pravidlům. Mezi takzvané dezinformační a manipulativní weby server před časem zařadil ve své analýze i think-thank Evropské hodnoty. To Vám nevadí?

Tento „think tank“ a humanitní fakulty jsou bandou zneužívaných dětí. Sami jednou poznají, jak je jejich mentoři klamali a zneužívali. Jejich vývody mají nulovou vypovídací hodnotu. Působí ale kladně jako ladítko pro ty, co chtějí svou práci s informacemi dělat zodpovědně. Spíše tedy jako odstrašující případ.

Lidovky.cz: Považujete Parlamentní listy za zpravodajský server či jako byznysový projekt?

Parlamentní listy považuji za skvělý projekt.

Lidovky.cz: Rada Českého rozhlasu má podle zákona o Českém rozhlase zajistit kontrolu média veřejností. Parlamentní listy, které veřejně vyzdvihujete jako určitý vzor novinařiny, podle vás odhalily problém veřejnoprávních médií. Tím je podle vás co?

Nahrazují veřejnou službu, kterou v první řadě ČT neplní. Abych si takový obrázek udělal, nepotřebuji na to žádnou „forenzní“ analýzu a v obecné rovině vám doporučuji podobný postup nebo se v tom, milá kolegyně, zahltíte a utahají vás na vařené nudli. Takoví byli zákoníci vždy v celých dějinách. Každý máme svůj rozum a pozorovací schopnosti. Nikdo z nás zainteresovaných ale nebude direktivně rozhodovat, kdo je lepší novinář nebo masmédium, vyjma jediného svrchovaného arbitra a tím je lid – čtenář, posluchač, divák, volič...

Lidovky.cz: Parlamentní listy podle Vás nahrazují veřejnou službu. Můžete to rozvést? V čem?

Parlamentní listy dělají prostou věc – nastavují zrcadlo. Výlučnost novinářů skončila, teď je toto krásné řemeslo opět službou veřejnosti, jak dokazují nejen Parlamentní listy, ale také třeba mnou velmi oblíbený Aeronet, AC24.cz a také Hlavné správy, Russia Today, Sputnik, Breitbart, Southfront, Infowars, apod. I ty samozřejmě chybují, až to někdy tahá za oči. Ale nezamlčují! Jinak ale sleduji vše. Právě kvůli orientaci. Denně čtu také Echo24, i tu propagandu z Kavčích Hor nebo z Economie. I ti mi pomáhají. To myslím vážně. No a pokud jde o MfD a LN, tak od té doby, co jsou v čele těchto deníků Jaroslav Plesl a István Léko, očekávám, že z nich zase brzy budou plnohodnotné kousavé noviny, nesvázané politickou korektností. Jsou na dobré cestě.

Lidovky.cz: Vy sám na web Parlamentní listy přispíváte. Neberete to jako střet zájmů?

Napsal jsem tam jeden článek. A budu si publikovat, kdy a kde uznám za vhodné, když mi někdo dá prostor. Pokud mi to umožní LN, stanu se jejich pravidelným komentátorem. A nebude nuda.

Lidovky.cz: Mimo jiné jste také sdělil, že „média máme dnes všichni v kapse, taková svoboda nebyla nikdy“.To podle Vás diskvalifikuje novináře, „kteří si neověřují fakta a vidí zlaté tele v CNN, BBC, Le Monde, The Guardian“. Problém novinářů, moderátorů a editorů je - podle vašeho vyjádření - to, že sledují jen tato média. V čem zmíněná média podle Vás selhávají?

Ve všem. Mrzí mě, že existují, protože udržují nejen své národy ve lži. Zničte je svou skvělou žurnalistikou a svět se promění v ráj. To myslím smrtelně vážně.

Lidovky.cz: Jaká zahraniční média považujete tedy za spolehlivá?

Jak jsem uvedl výše. Vzhledem k pokračujícím provokacím vůči bratrské Sýrii k těmto zdrojům přiřazuji též agenturu SANA.

Lidovky.cz: Do rady vás nominoval analytik médií Petr Žantovský ze zapsaného spolku Media res. Čemu se věnuje?

Docent Petr Žantovský je známý znalec českých reálií za posledních asi třicet let. Je publicistou, autorem mnoha publikací o fungování médií a vysokoškolským pedagogem. Zdůrazňuji, že své znalosti a zkušenosti čerpal a čerpá nikoli pouze z literatury, ale od přímých účastníků společensko-politického dění. Za dobu posledních dvaceti turbulentních let vykazuje jeho psaní a tvorba obdivuhodnou míru konzistence (vydal mimo jiné knihu rozhovorů s Milošem Zemanem nazvanou jako Tak pravil Miloš Zeman aneb Prognostikovo pozdní odpoledne. Dále také uvádí pořad Pražské kavárna, kam si pozval Václava Klause a další - pozn. red.) Takových lidí je u nás jen pár a právě proto si zaslouží pozornost.

Lidovky.cz: Už v minulosti jste do rady kandidoval. Tehdy vás nominovala Unie bezpečnostních složek. Její bývalý předseda Jiří Vítek si vás ale pamatuje jen matně. Jak jste spolupracovali?

Dobře. Párkrát jsme si velice hezky popovídali v hospodě a já ho požádal o tuto službičku. Však znáte ty formality při volbě. Pan Vítek to má v hlavě srovnané a policajtů a hasičů si velice vážím.

Lidovky.cz: Sám se považujete za novináře. Jakým tématům jste se věnoval a jak byste shrnul svoji novinářskou kariéru?

Jak jsem uvedl na veřejném slyšení ve sněmovním volebním výboru, neudělal jsem tehdy před těmi dvaceti až čtrnácti lety – díky Bohu – v novinách žádnou kariéru. Hrdý jsem na články z posledních let, na ty předchozí házím bobek. Někdy od fungování Parlamentních listů se začalo zase mezi lidi dostávat více informací (to je opak dezinformací, kterých byla tradiční média do té doby už nesnesitelně plná). No a když zdravě vnitřně ustrojený člověk po takovém půstu získá nové informace, pak nutně musí změnit na mnoho věcí názor. To nakonec čeká dokonce i ty, kteří se ještě pořád považují za důležité. Zato si za těch 21 let z bezprostřední blízkosti médií hodně pamatuji a nasbíral jsem velmi, ale opravdu velmi cenné zkušenosti. Ty nevyváží ani tucty drahých univerzit. Ale protože tuším, kam otázkou šibalsky míříte, poradím vám ještě jednu věc. Nikdy nezkoumejte, zda má kurýr ošoupané šaty, kouká mu podolek a sláma z bot, ale jakou zprávu vám nese.