Porin Kyläsaaressa on mänty, jonka ympärille pikkupojat laittoivat lähes 60 vuotta sitten tynnyrin seuratakseen puun kasvua. Nyt tynnyrin on joku poistanut, ja Kyläsaaressa ihmetellään tekoa.

Porin Kyläsaaressa kohistaan tällä hetkellä eräästä Kyläsaarentiellä, eli tutummin Meri-Porin vanhalla tiellä, sijaitsevasta männystä.

Eikä oikeastaan edes männystä, vaan sen ympärillä olleesta metallisesta tynnyristä, joka on nyt rälläköity pois. Jäljellä on enää palanen ruostunutta tynnyriä ja kaksi hautakynttilää.

– Kyllä tämä on meriporilaisille iso asia. Moni on ihmetellyt, miksi tynnyri on poistettu, murehtii kyläsaarelainen Anna-Leena Suni.

Pikainen kyselykierros paikallisessa kaupassa ja kadulla osoittaa Sunin väitteet paikkansapitäviksi. Tynnyripuu on monelle tuttu, ja sen poistaminen ihmetyttää. Ohi ajava auto tööttää ja kuski näyttää peukkua Ylen toimittajille – huomio otetaan vastaan kiitollisena.

Tynnyrin poistaminen surettaa kyläsaarelaisia. Jenni Joensuu / Yle

"Tynnyrille ja takaisin"

Männyllä ja tynnyrillä on oma tarinansa. 1960-luvun alussa mänty oli vain pieni varpu, jonka kasvamista kyläsaarelaiset koulupojat halusivat seurata. Niinpä sen ympärille asetettiin molemmista päistä auki oleva tynnyri.

Yksi näistä pojista oli Anna-Leena Sunin appiukko.

– Tästä jostain lähiseudulta tynnyri on haettu, muistelee ohi juossut lenkkeilijä.

Tynnyripuu on Kyläsaaren maamerkki.

– Meri-Porin koulultakin liikuntatunnilta käskettiin kävellä tynnyrille ja takaisin, kertoo Suni.

Puussa näkyy selkeästi raja, missä tynnyri on ollut. Jenni Joensuu / Yle

Puu saattaa kärsiä kiristyksestä

Porin kaupunginpuutarhuri Ismo Ahonen sanoo, että puu saattaa kärsiä siitä, että sitä kiristää jokin, kuten tynnyri.

– Kiristys estää sen, että puussa pääsevät nesteet kulkemaan vapaasti.

Anna-Leena Suni naurahtaa. Hän levittää kätensä parinkymmenen sentin leveyteen.

– Tynnyrin ja puun välillä oli suurin piirtein näin paljon tilaa.

Yle tavoitti keskiviikkona tynnyrin irrottaneen henkilön, joka ei halua esiintyä omalla nimellään. Hän perustelee tekoaan luonnonsuojelulla.

– Tarkoitus oli vapauttaa puu. Olen pahoillani, jos olen tuottanut jollekin mielipahaa.

Tarkoitus oli vapauttaa puu. Olen pahoillani, jos olen tuottanut jollekin mielipahaa. Tynnyrin irrottaja

Tynnyrinkappaleet ovat tallessa

Ruostunut ja vanha tynnyri ei ole arvokas tai kaunis. Rikottuna se on pelkkää romua. Se ei Anna-Leena Sunin perhettä kuitenkaan haittaa.

– Tynnyrinkappaleet oli jätetty metsään, mistä keräsimme ne talteen. Poikamme laittoi yhden nojaamaan puuta vasten kynttilöiden viereen, loput ovat kotona tallessa.

Sunia huolettaa myös puun kunto tulevaisuudessa. Tynnyrin peittämään osaan ei esimerkiksi ole kasvanut jäkälää.

– Puun rungon alaosastahan huomaa, ettei se ole saanut aurinkoa samalla tavalla. Miten se mahtaa pärjätä ilman suojaa, Suni pohtii.

Puun kohtalo on saanut kyläsaarelaiset mietteliääksi.

– Eräs kaveri tokaisi, että käy kaatamassa koko puun ja laittaa paikalle itsemurhaviestin.