Suomalaisen sosiaaliturvan kokonaisuudistuksessa kahdesta asiasta vaikuttaa olevan yksimielisyys: uudistus on tehtävä ja etuudet pitää saada nykyistä isommiksi kokonaisuuksiksi.

Uudistuksen tavoite puolestaan on eriarvoisuuden vähentäminen ja työllisyyden ja toimeliaisuuden parantaminen.

Mutta millä tavalla se tehdään onkin jo toinen juttu. Uudistusta valmisteleva projektiryhmä on isojen kysymysten äärellä.

Pitäisikö ihmiseltä vaatia nykyistä enemmän vastinetta, jotta hän saisi etuuksia? Pitääkö perusturvan koskea kaikkia kansalaisia samalla tavalla vai tarkastellaanko enemmän yksilöiden todellisia tarpeita? Onko sosiaaliturva jokaista yksilönä koskeva vai otetaanko huomioon myös perhetilanne?

Nämä arvovalinnat ja perusvalinnat on seurantaryhmän päättäjien tehtävä ennen kuin lähdetään teknisesti eri malleja tutkimaan ja niiden toimivuutta käytännössä ratkaisemaan. Liisa Heinämäki, projektipäällikkö, valtioneuvoston kanslia

Näiden peruskysymysten ympärille on nyt rakennettu kuusi valintojen eroa korostavaa vaihtoehtoa pohjaksi arvovalinnoille, kertoo hanketta vetävä projektipäällikkö Liisa Heinämäki valtioneuvoston kansliasta.

– Nämä arvovalinnat ja perusvalinnat on seurantaryhmän päättäjien tehtävä ennen kuin lähdetään teknisesti eri malleja tutkimaan ja niiden toimivuutta käytännössä ratkaisemaan.

Annetaanko ihmisen valita itse vai ohjataanko työhön ja opiskeluun?

Alustavien vaihtoehtojen toisessa ääripäässä on ajatus julkisen talouden äärimmäisestä niukkuudesta ja toisessa hyvin vaurastuneesta Suomesta.

Ääripäiden välissä puolestaan ovat vaihtoehdot, joissa velvoitteet ja vastikkeellisuus liittyisivät joko työn tekemiseen tai oman osaamisen lisäämiseen.

Projektipäällikkö Liisa Heinämäen mukaan nämä kuusi mallia on tietoisestikin kärjistettyjä. Näin eri vaihtoehtojen välille on saatu selviä eroja ja peruskysymyksiin liittyvistä arvovalinnoista voidaan aidosti keskustella.

Sosiaaliturva 2030 vaihtoehtokartta

.

1. Minimiturva (ääripää): niukan talouden Suomessa turvataan vain välttämätön, etuuksien taso ja kattavuus vähenee

2. Työn tukeminen: kaikki sosiaaliturva tukee työikäisen väestön saamista töihin, nykyistä vahvempi vastikkeellisuus

3. Yksinkertainen järjestelmä: eroon monimutkaisesta sosiaaliturvasta, digitalisaatio ja tekoäly avuksi

Hilppa Hyrkäs / Yle Uutisgrafiikka

4. Osaamisen kasvu: kaikki sosiaaliturva tähtää osaamisen kehittämiseen, osittain nykyistä vahvempi vastikkeellisuus

5. Laaja osallistuminen: matala vastikkeeton perusturva, jota voi nostaa aktiivisuudella

6. Vapaa valinta (ääripää): yksi hyvätasoinen etuus, vauraassa Suomessa voi valita myös toimettomuuden

Puolueiden, työmarkkina-, yrittäjä- ja kansalaisjärjestöjen edustajista koostuva parlamentaarinen seurantaryhmä valitsee vaihtoehdoista pari kolme tarkempaan tutkintaan.

Se ei välttämättä tarkoita, että jotkut vaihtoehdoista otetaan uudistuksen pohjaksi sellaisenaan vaan niitä voidaan myös yhdistellä.

– Nyt keväällä mietitään, mitä halutaan. Alkusyksystä pääpaino siirtyy reaalimaailmaan ja taloudellisiin reunaehtoihin eli siihen mikä on oikeasti mahdollista. Loppusyksystä edetään miettimään, miten siihen päästään, miten uudistustyö voi askeltaa eteenpäin, projektipäällikkö Liisa Heinämäki kertoo.

Valmista pitäisi olla ensi vuoden helmikuussa. Parahiksi ennen tulevia eduskuntavaaleja ja vaalikeskusteluja.

Voit osallistua keskusteluun aiheesta alla.

Lue myös:

Näin perusturvaa aiotaan uudistaa: Enemmän rahaa käteen, jos menet töihin – "Byrokratia ja pompottelu vähenisi"