Viikon huippupakkaset ja niukasti vältetty sähköpula ovat herättäneet kysymyksen kapasiteettimaksusta sähköntuotannossa. Markkinoilla maksetaan sähköstä vain energiasta, mutta ei kapasiteetin olemassa olosta. (Sähkölaskun kiinteä osa menee verkkoyhtiölle, ei voimalaitokselle.)

Periaatteessa pörssisähkön hinta asettuu tasolle, joka vastaa huonoimman tai siis muuttuvilta kustannuksiltaan kalleimman voimalan muuttuvia kustannuksia. Niin kauan kun kivihiililauhdevoima oli lähes aina marginaalissa, sähkön hinta pysyi jotenkin järkevänä voimantuottajien kannalta, mutta nyt ollaan tilanteessa, jossa voimalaitokset eivät saa kiinteistä kustannuksia peitetyksi. Toimivia voimalaitoksia on tämän vuoksi suljettu ennenaikaisesti, mutta ennen kaikkea kenenkään ei kannata rakentaa uutta voimalaitosta. Jotkut äärimmäisen epäitsekkäät tahot ovat tosin rakentamassa ydinvoimaa Suomeen. Sähkönkuluttaja kiittää (riippuu kannasta ydinvoimaan), mutta hirveästi on tulossa omistajille takkiin. Helen Oy rakentaa Vuosaareen pelkän lämpökattilan, koska voimalaitoksen rakentaminen ei kannata. Tämä on koko maan kannalta aivan järjetöntä, mutta Helenin kannalta ainoa mahdollisuus.

Jos näin jatketaan, edessä on talvia, jolloin sähkön saamista joudutaan säännöstelemään. Tämän kustannukset mätänevinä hirvipaisteina ja suljettuina paperitehtaina ja kunnantalolle hätämajoitettuina vanhuksina ovat isot. Jotain siis tarvitsisi tehdä.

On esitetty kapasiteettimaksua. Maksetaan siitä, että joku pitää voimalaitosta reservissä odottamassa paukkupakkasia.

Kapasiteettimaksun huono puoli on siinä, että näin tuotetut kriisiajan megawattitunnit tulevat todella kalliiksi. Jos kapasiteettimaksua peritään vaikkapa 50 M€ ja tämän takia tuhat megawattia varavoimaa on käytössä 50 tuntia, tulee noille megawattitunneille hintaa 1000 euroa. Venäjällä kapasiteettimaksu on. Se kannustaa vääränlaiseen sähkön kulutuksen välttämiseen silloinkin, kun mitään kapasitettiongelmaa ei ole.

Voisi tietysti ajatella, että markkinat hoitavat. Kun sähköstä tulee pulaa, sen hinta nousee niin korkeaksi, että riittävä määrä kulutusta karsiutuu pois tai varavoiman rakentaminen kulutushuippuja odottamaan muuttuu kannattavaksi.

Sähkön hinta ei nouse tuohon 1000 €/MWh ennen kuin nuo varavoimalat käynnistyvät. Vaikka niiden pääomakustannukset ovat kalliita vähäisen käytön takia, niiden muuttuvat kustannukset ovat halpoja. Dieselgeneraattori kannattaa käynnistää jo ennen kuin hinta ylittää sata euroa eikä se siksi koskaan nouse niin korkeaksi, että varavoimasta saisi rahansa takaisin.

Tai tietysti voi nousta. Yli tuhannen euron hintapiikkejä on nähty. Silloin ei käydä kauppaa enää siitä, kuka vielä käynnistäisi yhden voimalan lisää, vaan siitä, kuka sulkee sähköä kuluttavan tehtaan. Ei tämäkään ole hyvä.

Hintamekanismia kannattaa käyttää. Halvimpia megawattitunteja ovat kulutushuipun aikana säästetyt megawattitunnit. On siirryttävä voittopuolisesti tuntikohtaiseen sähkön hintaan kotitalousasiakkaidenkin kohdalla. Huippupakkasilla ei pidä saunoa ja ne hirvenlihat voi viedä ulos pakkaseen ja sulattaa pakastimen.

Mutta tarvitaan myös jokin korvaus varakapasiteetista.

Kompromissi voisi olla, että jokainen voi halutessaan maksaa kapasiteettimaksua siitä sähkötehosta, jonka olettaa huippukulutuksen aikana tarvitsevansa. Ei olisi kuitenkaan pakko maksaa. Sähköä saa käyttää ilman kapasiteettimaksua ja varatun kapasiteetin saa ylittää rangaistuksetta normaaleina aikoina. Tällä vältytään tältä Venäjän óngelmalta.

Kun sähkön kulutus ylittää jonkin ennalta annetun rajan – vaikka 15 000 MW, kaikesta maksetun kapasiteetin ylittävästä sähkönkulutuksesta tulisi todella suolainen lisämaksu – vaikkapa 500 €/MWh eli 5 euroa kilowattitunnilta. Tämä maksu menisi korvauksena varavoiman ylläpitäjille ja sillä peitettäisiin pääomakuluja seisonta-ajalta. Sähkön normaalihinta määräytyisi kuten nytkin eli myös se nousisi, mutta maltillisemmin kulutushuippujen aikana. Insentiivi säästää omassa sähkönkulutuksessaan huippukulutuksen aikana säilyisi ja ne, joilla on taipumusta tarvita sähköä erityisesti paukkupakkasilla, osallistuisivat lisäkapasiteetin rahoittamiseen. [KORJATTU 15 000 MWh 15 000 MW:ksi]

Kapasiteettimaksu kannattaisi säätää sen kokoiseksi, ettei tasaisesti sähköä käyttävän kannattaisi sitä maksaa. Maksaminen kannattaisi vain niiltä, joiden sähkönkulutus myötäilee näitä kulutushuippuja.

Sähköpulan ei tarvitse johtua kulutushuipusta, se voi johtua ison voimalaitoksen suunnittelemattomasta alasajosta. Tällaisessa tapauksessa tuota rangaistusmaksua ei oikein voisi soveltaa kuluttajiin. Tuottajan pitäisi olla vastuussa siitä, että tuottaa sähköä niin kuin on luvannut.

= = =

Tämä ajatus on raakile, mutta heitän sen susille riepoteltavaksi. Ehkä joku keksii paremman ajatuksen.