Der er behov for mere statslig styring af universiteterne, lyder anbefalingen i en ny rapport bestilt af Uddannelses- og Forskningsministeriet om de videregående uddannelsers øverste ledelse, bestyrelserne. Heri hedder det, »at der er behov for, at ministeriet involveres i udpegning af bestyrelser«.

Ingen af de bestyrelsesformænd og rektorer på universiteter, professionshøjskoler og erhvervsakademier, som Information har talt med, kan imidlertid genkende behovet for ministerudpegede bestyrelser, selv om rapporten er baseret på især interviews med dem.

»Hvis danske universiteter skal være førende i verden, så skal vi have en politisk uafhængig bestyrelse. Forskning skal ikke være politisk styret. Universiteterne har aldrig været direkte styret af politikerne i de 500 år, de har eksisteret, for det kommer der ikke noget godt ud af,« siger Per Falholt, der er forskningsdirektør i Novozymes og formand for bestyrelsen på Danmarks Tekniske Universitet.

Også direktør i Thaleia Lars Bonderup Bjørn, der netop er gået af efter otte år som bestyrelsesformand for Aalborg Universitet, er uenig i rapportens anbefaling.

»Universiteter er institutioner for hele samfundet og ikke bare statsmagten. Det helt grundlæggende problem med sådan en styring er, at ministeriet påtager sig en kontrol af den meningsdannelse og den kritik som universiteterne står for. Hvis universiteterne bliver sat under statsadministration, så er det i yderste instans en trussel for forskningsfriheden,« siger Lars Bonderup Bjørn.

I dag vælges et mindretal af bestyrelsesmedlemmerne blandt medarbejdere og studerende, mens bestyrelserne selv vælger flertallet af medlemmerne blandt eksterne interessenter.

Uddannelsesministeriet har villet undersøge, hvordan styringen af uddannelserne fungerer, og har derfor udvalgt 38 personer, som er blevet interviewet om, hvordan bestyrelserne fungerer på de videregående uddannelser.

I rapporten, der er lavet af et eksternt konsulentfirma, indgår også anonyme interview med repræsentanter fra organisationer, erhvervsliv og ministerier.

Det har dog ikke været muligt at få oplyst i Uddannelsesministeriet, hvor mange af de 38 interviewpersoner, der ikke er en del af uddannelsesinstitutionernes ledelse.

Dårligere ledelse

Også professionsuddannelsernes bestyrelsesformænd mener, at det vil være uhensigtsmæssigt for ledelsen af uddannelserne med centralt udpegede bestyrelser.

Carsten Koch, der er formand for professionshøjskolernes bestyrelsesformænd, mener, der er rigeligt med styreinstrumenter i forhold til uddannelse allerede.

»Staten vil gerne have mere styring. Det har de demonstreret igen og igen, og det er forståeligt, men vi tror ikke, det her er måden at gøre det på, for det kan medføre mindre engagement i bestyrelsesarbejdet, hvis bestyrelsen ikke opfatter sig som tilstrækkeligt uafhængig. På den måde risikerer vi, at interessen for at gå ind i en bestyrelse svækkes, fordi staten jo signalerer, at bestyrelserne blot er et instrument,« siger Carsten Koch, der derimod mener, at bestyrelserne skal have mere ansvar.

Blandt erhvervsakademiernes bestyrelsesformænd vækker anbefalingen bekymring. Erhvervsakademierne er afhængige af, at folk i bestyrelsen både har lokal forankring, kendskab til aftagerne og uddannelserne.

Peter Zinck, der er bestyrelsesformand for Danske Erhvervsakademier, har svært ved at se, hvordan ministeret vil kunne gøre det bedre end bestyrelserne på uddannelserne.

»Hvis udvælgelsesprocessen går fra decentralt til centralt, så forsvinder ejerskabet, og det er farligt, fordi det risikerer at gå ud over den dedikation, som der skal være i bestyrelsesarbejde på erhvervsakademierne,« siger Peter Zinck.

Stop for kritik

Som eksternt udpeget bestyrelsesmedlem fra det private erhvervsliv er det ikke pengene, der trækker, men at uddannelsesinstitutioner er vigtige for samfundet og virksomhederne, mener Per Falholt.

»Hvis staten alligevel vil styre det hele og ved det hele bedre selv, hvorfor skal vi så sidde i bestyrelsen? Samarbejdet med ministeriet fungerer ikke perfekt, men så lad os gribe fat i det. Hvis vi synes, at det, uddannelserne bliver pålagt fra politisk hold, er noget skidt, så siger vi det. Det er klart, at politikerne ikke bryder sig om det, men det er også en vigtig rolle for uafhængige bestyrelser,« siger Per Falholt.

Lars Bonderup Bjørn vurderer, at anbefalingen om ministerudpegede bestyrelser har sneget sig ind på grund af et ønske fra især embedsværket om at stoppe kritik af uddannelsespolitiske beslutninger, som det f.eks. skete i forbindelse med SRSF-regeringens første dimensioneringsplaner.

»Hvis ministeriet kan indstille bestyrelsesmedlemmer til uddannelsesinstitutionerne, kan de jo også slippe af med besværlige bestyrelsesmedlemmer,« siger Lars Bonderup Bjørn, der undrer sig over, hvorfor ministeriet ikke har en tættere kontakt med bestyrelsesformændene.

»I de år jeg har været bestyrelsesformand, har vi været til møde i ministeriet en eller to gange om året indkaldt med en uges varsel, så jeg synes ikke, at ministeriet har gjort særlig meget i forhold til at få et godt samarbejde med bestyrelserne,« siger han.

Hvad er problemet?

Heller ikke i den daglige ledelse på hverken universiteter, professionshøjskoler eller erhvervsakademier er der interesse for ministerielt udpegede bestyrelser.

Formand for universitetsrektorerne Anders Bjarklev, rektor på Danmarks Tekniske Universitet, mener, det er direkte i strid med den måde, som internationale topuniversiteter drives på. Her er armslængde og frihed netop i højsædet.

»Vi har ingen anelse om, hvem der mener, det er en god ide. Ministeren kan til enhver tid smide bestyrelsen på porten, hvis hun ikke er tilfreds. Det, jeg for alvor savner i den her rapport, er, hvad det er for et problem, vi skal have løst?« siger Anders Bjarklev.

Spørger man uddannelsernes minister Ulla Tørnæs, er der ikke de store problemer med styringen.

»Vi har jo sådan set en velfungerende styring af de videregående uddannelser. Når jeg ønsker et eftersyn af den måde, vi styrer institutionerne på, skyldes det, at der løbende er kommet rigtig mange nye styringselementer de seneste år. Vi skal sikre, at de forskellige styringsredskaber også gør, at vi når målsætningen om, at uddannelserne har høj kvalitet og relevans,« forklarer uddannelsesministeren, der ikke vil kommentere på anbefalingen om ministerudpegede bestyrelser.

»Jeg ved ikke, hvem der har sagt hvad i undersøgelsen, men den er interessant læsning og et vigtigt bidrag. Jeg kan ikke forholde mig politisk til de konkrete anbefalinger, før vi er færdige med eftersynet og klar til at fremlægge forslag, men hele eftersynet skal foregå i tæt dialog med uddannelsesinstitutionerne,« forsikrer Ulla Tørnæs.

Ud over den eksterne konsulentrapport består eftersynet af en international sammenligning af, hvordan man styrer uddannelsesinstitutioner i udlandet, samt en intern afdækning af samarbejdet mellem ministeriet og uddannelserne.