Hvis man faldt ned fra månen og landede midt i valgkampen, ville man tro, at Danmark er et isoleret land, fuldkommen afsondret fra resten af verdens problemer – for alt handler om vores lokale problemer. Intet om omverdenen.

Efter to partilederrunder og to statsministerdueller kan jeg konstatere, at tre umådeligt vigtige globale emner eksempelvis overhovedet ikke diskuteres – selv om de har enorm indflydelse også på vores fremtid.

I det omfang, vi overhovedet taler om klimaet, krigene, og flygtningene, ja, så er det, fordi de har afledte konsekvenser for vores liv. Danmarks egen rolle, eget ansvar og egne muligheder for at forbedre verden spiller ingen rolle – i særdeleshed ikke for de to partier, der konkurrerer om at få magten.

Nok at tage fat i

Der er ellers nok at tale om – så lad mig tage dem en for en:

1. Truslen fra global opvarmning har aldrig været større:

Stadig flere drivhusgasser spyes ud i verden – og det beskedne håb, som klodens ledere trods alt talte om for nogle år siden, nemlig at hindre, at den globale gennemsnitstemperatur stiger med mere end to grader, synes langt væk. Danmark hører fortsat til blandt verdens største CO2-forurenere. Vi gør tydeligvis ikke nok. Hvorfor ikke?

2. Konsekvenserne af krigen mod terror er enorme:

De krige, som Danmark aktivt har deltaget i, er langtfra gået som planlagt. Afghanistan, Irak og Libyen er alle lande, som i dag er helt ude af kontrol. Terrororganisationer, som lige nu især Islamisk Stat, trives til gengæld i moradset. I Syrien, hvor vi ikke greb ind, er borgerkrigen total. Hvorfor i alverden er der ingen debat om, hvorvidt vores udenrigspolitik bør ændres?

3. Den største flygtningestrøm i årtier er en realitet:

En stribe mellemøstlige og afrikanske nationer er så kollapsede, at millioner er på flugt – flere end siden Anden Verdenskrig. Årsagen er i udstrakt grad, at udviklingen ikke bare er gået i stå, men faktisk tilbage. Vi kan – helt usentimentalt – konstatere, at den bistand og rådgiving, som Vesten, herunder Danmark, har givet, ikke virker. Hvad kan vi gøre for at sikre udvikling?

Nære temaer fyldte i DR-duel

Det er, synes jeg, tankevækkende, at disse store emner slet ingenting fylder – og jeg tror, at årsagen skal findes i en kombination af provinsielle medier og politikere uden meget udsyn.

Først medierne:

Det er på redaktionerne, at de emner, der fylder mest, defineres – og derfor bærer de et stort ansvar for, hvad der tales om. Under DR1’s duel søndag aften var de tre hovedemner eksempelvis arbejdsmarkedet, indvandrere og sundhed – stort set de samme tre emner, som i TV 2’s lignende debat for en uge siden. Medierne vælger de nære emner, fordi de ved, at det er dem, som flest vælgere interesserer sig for. Provinsialismen sætter ind.

Så politikerne:

Naturligvis har mange danske politikere stor indsigt i udenrigsforhold, men når valgkampe går i gang, synes de i reglen at parkere den interesse. Ikke et sted har Socialdemokraterne og Venstre nævnt globale forhold i deres reklamer. Da Løkke og Thorning søndag aften fik chancen for selv at sætte dagsordenen, valgte de henholdsvis boligskat og social dumping. Udsynet mangler.

De partier, der rent faktisk ønsker at tale om klimaet, krigene og flygtningene som globale emner, får ikke mange chancer i medierne. De Radikale, SF, Enhedslisten og Alternativet prøver ihærdigt, men det er altid af egen drift – ikke fordi medierne vil være med til det.

David Trads skriver hver dag klummen 'Hos Trads' i Altinget. Klummen er alene udtryk for skribentens egne holdninger.