Uvidenhed, bagatelliseringer, fordrejninger og konspirationsteorier. Man skal lægge øre til meget i debatten om klimaforandringerne.

Men Nye Borgerliges partiformand, Pernille Vermund, tager alligevel prisen. I et interview med netmediet Altinget tirsdag udstiller hun sit manglende kendskab til de mest basale fakta.

Én ting er hendes forsøg på at relativisere problemet ved at tale om, at »klimaet har forandret sig altid«. Det har vi hørt før fra den kant. Noget andet er de elementære huller i Vermunds viden, som viser sig at ligge til grund for partiets klimapolitik.

Hendes opfattelse er, at de fattige lande sviner mest, og at Danmark derfor kan gøre den største forskel ved at handle frit med alle lande, så de fattige kan blive mere velstående.

»For jo højere et land kommer op i velstand, desto mindre forurening og CO2-udledning og så videre,« siger Pernille Vermund.

Må vende tilbage med ny og grønnere politik

Man kunne tro, det var en fortalelse, for som selv skolebørn ved, forholder det sig stik modsat. Men da Altingets journalist konfronterer Vermund med fakta, holder hun fast:

»Nej, dem, der sætter det største aftryk, er jo de fattigste lande,« siger hun og tilføjer, at »der er mennesker i den afrikanske del af verden og Mellemøsten, der stadig opvarmer deres huse med sådan nogle små gasfyr, som står og soder helt vildt«.

Så dumme udtalelser burde ikke være værd at bruge spalteplads på. Men Pernille Vermund er ikke hvem som helst.

I meningsmålingerne står Nye Borgerlige til at storme ind i Folketinget, og partiet kan meget vel få stor indflydelse, hvis blå blok genvinder regeringsmagten.

Det eneste positive er, at Pernille Vermund efter eget udsagn er fortaler for, at klimapolitikken skal være baseret på »viden og fakta«. Det sagde hun i hvert fald til Information i forbindelse med Nye Borgerliges årsmøde i oktober.

Pointen var ganske vist, at klimadebatten er domineret af grønne »fanatikere« såsom FN’s klimapanel. Men udsagnet må også gælde hende selv. Når Vermund og hendes folk har fundet tid til at konsultere statistikker og tilegnet sig den mest basale viden om området, bør offentligheden derfor kunne forvente en helt ny og grønnere klimapolitik.