På dagbladet El Diario Vasco er man ikke synderligt imponeret over arrangørerne bag

Annonce

El Diario Vasco, Baskerlandets bedst kendte avis, er måske nok mediepartner med Donostia 2016 - San Sebastians officielle titel som europæisk kulturhovedstad.

Men derfor kan man naturligvis godt være temmelig kritisk overfor arrangørernes håndtering af den prestigefyldte titel.

Og det er de på avisen, hvis redaktion ligger lidt udenfor San Sebastians bymidte.

Blandt dagbladets omkring 60 ansatte er otte journalister beskæftiget med kulturstof.

Deriblandt Mario Garcia.Sammen med sin kollega Nerea Azurmendi inviterede han Århus Stiftstidende inden for på redaktionen for at uddybe kritikken.

Annonce

Forældet tema

»Det har jo været en lang proces; den begyndte for to borgmestre siden«, siger Nerea Azurmendi med henvisning til, at byen lige nu er på sin tredje af slagsen, siden det i 2011 stod klart, at San Sebastian, sammen med Wroclaw i Polen, blev udnævnt til europæiske kulturhovedstæder anno 2016.

»Det var en hel anden tid for fem år siden. Dengang måtte vi forholde os til vold og terror på grund af ETA (den baskiske bevægelse, der i tre årtier kæmpede for løsrivelse fra det øvrige Spanien,red.)«.

I netop fem år har der været fred, efter ETA erklærede permanent våbenhvile.

»Derfor virker det på mange borgere noget forældet, når arrangørerne af kulturhovedstaden taler om sameksistens og fred i fremtiden. Der er så meget, der har forandret sig, siden de temaer blev undfanget,« lyder det fra Nerea Azurmendi.

Annonce

Avantgarde? Nej, tak

Hvordan vil I iøvrigt karakterisere temaet?

»Det er meget abstrakt. Folk er forvirrede over det og mange forstår det simpelthen ikke,« siger Mario Garcia.

»Eller du kan i hvert fald inddele det i to spor: De intellektuelle, der forsøger at sælge budskabet på en højtravende facon. Og lokale arrangører, som i årevis har været vant til at have med kulturlivet at gøre.«

»Faktum er, at San Sebastian, kulturhovedstad eller ej, er en by, der er rig på kulturbegivenheder.«

»Det kan ses som et par, hvor et brud nærmest er uundgåeligt,« siger Nerea Azurmendi.

»Et brud mellem det abstrakte; personificeret ved Donostia 2016, og de på sin vis meget traditionelle kulturudbud, om vi er vant til her.«

»Avantgarde er ikke lige vores kop the,« slår hun fast.

»Det er som et par, der aldrig rigtig har lært at tale sammen.«

Annonce

Problematisk åbning

Åbningsceremonien af Hansel Cereza fik mange hug i medierne - hvad gik galt?

»Der er ingen tvivl om, at han er en innovativ skikkelse (Hansel Cereza var ansvarlig for åbningsceremonien ved OL i Barcelona i 1992,red.)«, siger Nerea Azurmendi.

»Men fremfor en uforståelig performance af en udefrakommende med lidt lys og fyrværkeri, ville de fleste nok have foretrukket en åbning, der knyttede San Sebastians identitet sammen med showet,« siger hun og tilføjer:

»Hvad enten det var byens smukke strand eller brugen af de traditionelle trommer, der ligger så dybt i vores kultur«.

»Så folk var skuffede,« siger Mario Garcia.

Annonce

Fraværende synlighed

Hvordan synes I, det er gået for arrangørerne siden da?

»Det er ikke fordi, der mangler events, men det er meget fokuseret på de mindre, der bare ikke har tiltrukket specielt mange mennesker«, siger Mario Garcia.

»Der bor mange ældre mennesker i San Sebastian. Min mor aner ikke, hvad hun skal bruge programmet til. Det kan være svært at forstå, hvad det nærmere går ud på; meget af det bliver markedsført i et abstrakt sprog,« siger Nerea Azurmendi.

»Og det er altså ikke nemt, når man har brug for en ordbog og en tolk.«

Hun fortsætter:

»Desuden har det knebet med synligheden, synes jeg. Det er ikke mange af de officielle blå flag for kulturhovedstaden, man ser, når man bevæger sig rundt i byen.«

»Andre steder i Baskerlandet er man dårligt nok klar over, at San Sebastian er europæisk kulturhovedstad.«

Annonce

Ros trods alt

Hvad er det bedste, I kan sige om Donostia 2016?

»At vi er over halvvejs«, siger Nerea Azurmendi og griner.

»Nej, spøg til side. Jeg synes, det er virkelig positvit, at tre skiftende bystyrer med tre forskellige borgmestre har formået at arbejde sammen. For os er det noget særligt med sådan et samarbejde på tværs af politiske interesser.«

»Arrangørerne gør helt sikkert deres bedste, men tiden har bare overhalet projektet. Der er som nævnt meget, der i de seneste år har forandret sig her i regionen. At folk i ledelsen af kulturhovedstaden tilsyneladende har et ringe kendskab til byen, gør det selvfølgelig heller ikke nemt«.

På vej ud af mødelokalet lader Mario Garcia en bemærkning falde om den kulturbegivenhed i år, der har været mest populær.

»Ved du, hvad det har været?« spørger han med et stort smil på læben og svarer selv: