Mandlige indvandrere og efterkommere fra ikke-vestlige lande er overrepræsenterede blandt dømte for voldtægt og blufærdighedskrænkelser i Danmark.

Siden de seksuelle overgreb og krænkelser nytårsnat på hundredvis af kvinder i Køln og i andre europæiske byer, har debattører og forskere diskuteret hvorfor.

Skyldes overgrebene, at indvandrerne stammer fra kulturer, hvor der eksisterer et kvindesyn, der legitimerer overgreb? Eller er årsagen nærmere, at mange indvandrere og efterkommere befinder sig nederst i samfundets hierarki og dermed generelt er mere tilbøjelige til at begå kriminalitet?

På foranledning af Berlingske har Danmarks Statistik set nærmere på dommene for voldtægt og blufærdighedskrænkelse for 2012, 2013 og 2014. I en ny analyse er tallene blevet korrigeret for alder og sociale og økonomiske forhold som bl.a. arbejdsløshed.

Analysen viser, at ikke-vestlige mænd i gennemsnit bliver dømt for voldtægter og blufærdighedskrænkelser 1,76 gange hyppigere end etnisk danske mænd.

Tallene – der er forbundet med en vis usikkerhed – betyder, at hvis en gruppe af etniske danskere bliver dømt for ti voldtægter og blufærdighedskrænkelser, vil en lignende gruppe af ikke-vestlige indvandrere og efterkommere blive dømt for 18.

Tallene er anderledes end de ukorrigerede tal fra samme periode, som viser, at ikke-vestlige indvandrere og efterkommere modtog 20,4 procent af dommene for voldtægt og blufærdighedskrænkelser, selv om de kun udgør 7,2 procent af den danske befolkning. Altså knap tre gange så hyppigt som etnisk danske mænd.

De ukorrigerede tal er blevet kritiseret for at være misvisende, da de ikke tager højde for alder og socioøkonomiske forhold såsom arbejdsløshed. Ikke-vestlige mænd er generelt yngre end etniske danskere – og yngre mænd er mere tilbøjelige til at begå kriminalitet. Desuden har ikke-vestlige mænd en dårligere tilknytning til arbejdsmarkedet, hvilket også kan spille ind på kriminalitetsraten.

En anderledes kønskultur

Når flere mænd med indvandrerbaggrund begår overgreb på kvinder, skyldes det ifølge den dansk-tyrkiske kultursociolog Mehmet Ümit Necef fra Syddansk Universitet helt afgjort kulturforskellene.

»Tallene er nu rensede, og man ser stadig en klar overrepræsentation. Det er meget vanskeligt at argumentere for, at kultur ikke er afgørende. Hvordan kan vi ellers forklare det?« spørger han.

Selv forklarer Mehmet Ümit Necef – i korte træk – forskellene i kønsroller og seksualkultur sådan her: Størstedelen af de ikke-vestlige indvandrere og efterkommere, som begår overgreb, har mellemøstlig baggrund og rødder i traditionelle mellemøstlige kulturer.

»Det er kulturer, hvor kvinder bringer vanære over hele familien, hvis de har sex før ægteskabet. Hvor kvinder kun går på gaden, hvis de har et egentligt gøremål. Ikke for at more sig, drikke sig fulde eller møde fremmede mænd,« siger Mehmet Ümit Necef, som understreger, at disse kønskulturer ikke er bundet op på islam, men eksisterer i mange mellemøstlige lande uden for de store byer.

Problemerne opstår ifølge Necef, når nogle mænds traditionelle kvindesyn kolliderer med en moderne vestlig kultur, hvor kvinder har frihed til at opføre sig lige så frit som mændene. Og frihed til at færdes i byrummet, som i Mellemøsten ofte betragtes som mændenes rum.

»En kvinde, som drikker sig fuld og går letpåklædt rundt i nattelivet, bliver set som uanstændig. Og hvis hun endda ikke er i selskab med en mand, kan hun blive betragtet som ejerløs, uden beskyttelse.«

»I nogle mellemøstlige mænds øjne vil det være legitimt at nærme sig hende seksuelt – eller endda at begå et overgreb,« siger Mehmet Ümit Necef.

Dæmonisering af den brune mand

Sociolog Marie Bruvik Heinskou har skrevet ph.d.en »En kompleks affære – anmeldte voldtægter i Danmark« om gerningsmændene bag voldtægter i Danmark.

Ifølge hende er der ofte forskel på grundene til, at ikke-vestlige mænd begår voldtægter sammenlignet med, hvorfor etnisk danske mænd gør.

»I sager om mænd med ikke-vestlig baggrund handler det oftere om en forudgående ærekrænkelse af manden. Eller et ønske om statuering af maskulinitet og magt i et maskulint fællesskab. Det handler om en forestilling om, at kvinden er underlagt manden,« siger hun.

De træk kan man også se i voldtægter, hvor gerningsmanden er etnisk dansk, men ofte er mønstret et andet.

»Her handler forløbene oftere om klodsethed og manglende forståelse og lydhørhed over for kvindens grænser – og oftest sker det i forbindelse med alkohol,« siger Heinskou.

Andet end kultur kan påvirke

Men selv om den nye analyse fra Danmarks Statistik tager højde for alder og de socioøkonomiske forskelle, er det alligevel for simpelt at sige, at kulturforskelle så må være den eneste årsag til, at ikke-vestlige indvandrere og efterkommere bliver dømt for flere seksuelle overgreb end etniske danskere, mener Marie Bruvik Heinskou.

Det kan også spille ind, at både retssystemet og de kvinder, der anmelder voldtægterne, har et billede af, at den typiske voldtægtsforbryder har anden etnisk herkomst.

Heinskous ph.d.-afhandling viser blandt andet, at ikke-vestlige mænd er overrepræsenterede i de falske anmeldelser.

»Det er et udtryk for, at fantasien om den farlige, brune og voldelige mand griber om sig og vender sig til racisme. Der foregår en dæmonisering af den brune mand. Det kan blive en udfordring for retssikkerheden, hvis vi ikke er opmærksomme nok,« siger hun.

Også forskningschef i Justitsministeriet Britta Kyvsgaard advarer mod at bruge analysen fra Danmarks Statistik til at drage den konklusion, at kulturforskelle alene har skylden for, at ikke-vestlige mænd hyppigere dømmes for seksuelle overgreb.

Hun fremhæver eksempelvis, at nogle flygtninge og indvandrere kan have haft traumatiserende oplevelser i barndommen, som kan øge risikoen for, at de begår seksuelle overgreb.