Rickard, som egentligen heter något annat, började för omkring tio år sedan. Då var det ingen som pratade om personalvård. Först för några år sedan kom frågan om psykosocial arbetsmiljö upp.

Men tid att ta hand om personalen fanns inte, och det fick heller inte kosta några pengar.

– De chefer jag känner som klarar det här jobbet är hårda och har inte så mycket empati. Du måste köra över folk. Anställda som inte är flexibla är ett problem. Jag har fått order att kämpa för att bli av med vissa personer. Willys behövde aldrig förändras utan de pjäser som inte passade in skulle bort. Jag kallar dem pjäser för det var så det kändes.

Willys behövde aldrig förändras utan de pjäser som inte passade in skulle bort. Jag kallar dem pjäser för det var så det kändes. Rickard, före detta butikschef

Rickard försökte stå emot men erkänner att han gjort saker han inte är stolt över. Det handlade främst om att lägga scheman på ett sånt sätt så att anställda självmant skulle sluta.

– Jag visste kanske att personen inte gillade en viss avdelning men kunde säga att organisationen krävde att personen skulle jobba där.

Rickard drömde om att göra karriär. Någon större chefserfarenhet hade han inte när han fick jobbet som butikschef med 30-talet anställda. Han gick ”all in”. 50-, 60-timmarsveckor var standard.

– Jag var taggad till tänderna och tyckte att det var häftigt att jobba så hårt. Det fanns en attityd i företaget att man som butikschef skulle få de andra i ledningsgruppen att jobba över hela tiden – gratis. Min erfarenhet är att det påverkar hela organisationen.

Rickard slutade nyligen. Han gick in i väggen och mår fortfarande dåligt.