▶ Portugisiska S ökade fyra procentenheter

▶ Expansiv politik gav framgång

KOMMENTAR

Söndagen 6 oktober gick Portugal till parlamentsval. Det hela kom att utveckla sig till en stor framgång för det socialdemokratiska PS, som i förhållande till valet 2015 gick framåt med 4,4 procentenheter och landade på 36,7 procent. Dess främsta opponenter – de borgerliga partierna PSD och CDS – backade samtidigt tillsammans med 4,7 procentenheter och landade på 32,2 procent. Till vänster om socialdemokratin fick BE (Vänsterblocket där SP:s systerorganisation ingår) vidkännas en smärre tillbakagång med 0,5 procentenheter och hamnade på 9,7 procent. Kommunistpartiet (PCP) gick – precis som 2015 – till val i koalition med Miljöpartiet (PEV). Konstellationen backade markant; från 8,3 procent till 6,5 procent. Nämnas kan också att för första gången sedan Portugal 1974 blev en demokrati kom ett högerpopulistiskt parti in i parlamentet. En organisation med namnet Chega erövrade 1,3 procent och en stol i den 230 platser stora församlingen. Orsaken till att partier av Chegas slag haft så svårt att få ordentligt fäste i Portugal bör nog ses i att erfarenheterna från militärdiktaturen (1926-1974) i hög grad vaccinerat folket från den typen av politiska krafter. Noterbart är också att valdeltagandet stannade på låga 54,4 procent.

Allt talar nu för att PS kommer att fortsätta regera med stöd från BE och PCP-PEV, men utan ministerposter för dessa partier, precis som under de senaste fyra åren. ”BE står redo att förhandla fram en överenskommelse som ger landet stabilitet samt säkrar löner, pensioner och rättigheter”, kommenterade partiledaren Catarina Martins under valnatten (Politico 6/10).

Hur kommer det sig då att socialdemokraterna i Portugal har kunnat vinna en sådan framgång i regeringsställning när vi samtidigt sett motsatt tendens över nästan hela övriga Europa? Svaret på den frågan är nog att efter valet 2015 vände sig PS, istället för att försöka tråckla ihop ett regeringsunderlag tillsammans med borgerligheten, vänsterut. Partiet bröt mot den åtstramningspolitik som bedrivits i landet sedan finanskrisen 2008-2009. Tvärtom slog man in på en ganska så expansiv ekonomisk politik med tydliga förbättringar för de breda folklagren. Minimilönen har höjts med 50 procent, pensionerna har skrivits upp och fler har anställts inom den offentliga sektorn. Dessutom har man satsat på en kraftig utbyggnad av järnvägen, i kombination med rejäla avgiftssänkningar inom kollektivtrafiken. Kontentan av denna politik är bland annat att arbetslösheten sedan 2015 mer än halverats; från 13 procent till dagens sex procent. Rent makkro­ekonomiskt har också denna inriktning fått hjulen att rotera snabbare med en ordentlig tillväxttakt som följd, samtidigt som man även haft resurser till att betala av på statsskulden och därmed fått minskade räntekostnader. I år kommer dessutom sannolikt den nationella budgeten – för första gången på mycket länge – att redovisa ett överskott.

Anders Karlsson