Det blir inga fortsatta samtal mellan LO och Svenskt Näringsliv om nystartsjobb för lågutbildade och nyanlända. Det meddelade parterna under lördagseftermiddagen. Dock råder det delade meningar om vad som lett fram till haveriet rapporterar Aftonbladet. Det finns dock goda skäl att granska dessa delade meningar ytterligare.

– Svensk Näringsliv försöker få oss att framstå som nej-sägare vilket är mycket ohederligt, säger LO-ordförande Karl-Petter Thorwaldsson. – Det hade varit bra om vi kunnat enas men vår bedömning är att det inte går att göra på de reformerna som faktiskt är nödvändiga. Vi har därför bestämt att inte sätta oss vid bordet då vi inte tror att det leder någonvart, säger Svenskt Näringslivs vd Carola Lemne.

Ohederligt. Det finns goda grunder att granska detta uttalande vidare. LO har, bland annat genom sin finansiering av politism.se effektivt hindrat all saklig debatt inom arbetarrörelsen om migrationsvolymerna sedan 2014.

LO har spelat med i spelet och ville så sent som under 2016 års Almedalsvecka slopa den nu hårdare asyllagstiftningen. Utan att då ha en klar bild av hur dessa skulle in på arbetsmarknaden. Utan att ha redovisat att minst 20 procent av de i arbetsför ålder har en så pass låg utbildning att det kommer krävas omfattande lönesubventioner eller lägre löner än dagens kollektivavtal reglerar. Även Svenskt Näringsliv har spelat med i detta spel, kanske främst genom Stefan Fölster som genom att underteckna en debattartikel i ”Oss Alla”s namn i DN den 21 mars 2014 hävdade bland annat att forskningen visat att de statsfinansiella effekterna av invandring är små. Vidare hävdade Fölster, tillsammans med bland annat Margot Wallström som då var mångfaldsansvarig vid Postkodlotteriet att det var möjligt att bibehålla en generös migrationspolitik med ett generöst välfärdserbjudande.

Inför 2017 höjs nu kommunalskatten till den högsta någonsin. Ett av skälen, som återfinns i de flesta budgetar på kommunal nivå, är de ökande försörjningsstöden. Bland svenskfödda i arbetsför ålder ligger idag arbetslösheten på drygt fyra procent vilket i praktiken innebär fyll sysselsättning. Bland utrikesfödda är motsvarande siffra runt 20 procent. Av utrikesfödda kvinnor är endast drygt 60 procent i arbete. Siffrorna har varit konstanta sedan 2005. Detta vet rimligen såväl LO som Svenskt Näringsliv.

Allt annat skulle vara en nyhet i sig. Nyheten om att dessa ledningar inte ens bemödar sig att ta till sig officiell statistik. Något som sannolikt den genomsnittlige medlemmen eller medlemsföretaget i LO respektive Svenskt Näringsliv förväntar sig att de faktiskt gör.

Svenskt Näringsliv kan sannolikt lugnt luta sig tillbaka nu. Staten kommer inte kunna långsiktigt kompensera kommunerna för ökade kostnader samtidigt som ingen regering kommer stifta lagar som tvingar arbetsgivare till att anställa folk som de inte vill ha eller har behov av. Inte heller kommer det finnas ett långsiktigt utrymme för staten, oavsett regering, att subventionera RUT-jobb i tillräcklig omfattning. Detta kommer ofrånkomligen leda fram till någon form av låglönejobb. Jobb där arbetsgivarna kommer sätta lönerna. Alltifrån oseriösa företagare till sådana som du och jag. Som kan tänka oss att få våra kläder tvättade och hemmet städat för en femtiolapp per timme. Där vi inte behöver bry oss nämnvärt om den vi hyr in en dag har ett tillräckligt pensionskapital eller inte. Bara de klipper gräs, rensar rabatter, stryker, tvättar och städar till vår belåtenhet.

Samtidigt ser vi hur yrkeskunniga byggnadsarbetare från Ukraina, Polen och baltstaterna till och med konkurrerar ut svartjobben genom sina F-skattesedlar från hemländerna. Inte ens svarta jobb finns längre i den omfattning som krävs. Det är svårt att motivera en privatperson i en överbelånad villa i Stockholm att betala 350 kronor per timme för en svensk snickare när en polsk motsvarande, som talar svenska, ofta ligger på halva beloppet eller mindre. Med vita pengar och F-skatt. Vi rör oss obevekligen i riktning mot ett nytt trasproletariat. Ett trasproletariat som både LO och Svenskt Näringsliv borde varit medvetna om, trots försäkringarna om motsatsen genom åren.

Bägge parter ljuger för sina medlemmar och sina särintressen. Eller så har bägge parter varit korkade bortom horisontens rand vilket borde resa en del frågor hur dessa individer kom så långt i sina karriärer. Oavsett vad är det detta trasproletariat som kommer bli den obevekliga slutstationen för minst 20 procent av de nyanlända. Sannolikt fler. Det, eller ett samhällskontrakt utan värde. Medelklassen kommer med stor sannolikhet inte acceptera ett samhällskontrakt där de får tillbaka mindre och mindre men betalar mer och mer.