Lahjuksia, valtapolitiikkaa ja miljardeilla euroilla rapistuvia suorituspaikkoja. Olympiakisaisännän valintasysteemi on mätä. Helsinki kärsi vuoden 2006 haussa.

Sotshin vuoden 2014 olympiakisat ovat kaikkien aikojen kalleimmat. Kustannukset olivat liki 50 miljardia euroa. Lumilajien suorituspaikkojen käyttö on jäänyt lähes olemattomaksi olympialaisten jälkeen. JUKKA RITOLA, AL

Montako hiihdon ja mäkihypyn maailmancupin osakilpailua tällä kaudella järjestetään vuosien 1998-2014 talviolympiapaikkakunnilla?

Nolla.

Mikä on tilanne alppihiihdossa?

Nolla.

Onko ampumahiihtoa Naganossa, Salt Lake Cityssä, Torinossa, Vancouverissa tai Sotshissa?

Ei.

Entä rattikelkkailua?

Bingo.

Whistlerissä, Vancouverin olympiakisojen lumilaji-isäntä, järjesti alkukaudesta maailmancupin.

No, löytyyhän näitä...

Japanin Hakubassa, Naganon vuoden 1998 kisojen hiihtopaikkakunnalla, käytiin helmikuun alussa yhdistetyn maailmancup.

- Järjellä on vaikea ymmärtää olympiaisäntien tuhlailua suoritus- ja majapaikkarakentamiseen. Itse asiassa se ei edes kestä kriittistä arviointia, sanoo Olympiakomitean entinen pääsihteeri, vuosikymmeniä kansainvälisessä urheilupäättämisessä mukana ollut Jouko Purontakanen.

Talviolympiakisoja varten on rakennettu miljardeilla euroilla muistomerkkejä, kun suorituspaikkojen käyttö viiden renkaan mittelöiden jälkeen on olematonta.

Samanlaisia ennusmerkkejä on helmikuun Pyeongchangin kisoissa ja vuoden 2022 olympianäyttämöllä Pekingissä.

Naganon vuoden 1998 kelkkarata on jäänyt vähälle käytölle. EPA AOP

Putinin junailu

Surkuhupaisin tilanne on edellisellä olympiapaikkakunnalla Sotshissa tai pikemminkin lumilajien keskuksessa Krasnaja Poljanassa, johon investoitiin noin 30 miljardia euroa.

Yhtään hiihdon, mäen, yhdistetyn, alpin tai ampumahiihdon kansainvälistä A-luokan kisaa ei ole järjestetty sitten olympialaisten. Noin 200 miljoonaa euroa maksaneessa mäkihyppykeskuksessa on saksalaisen tulospalvelulähteen mukaan kisattu kansainvälinen tapahtuma tasan kerran olympiamittelöiden jälkeen.

- Kansainvälinen olympiakomitea ei takavuosien päätöksissään välittänyt tippaakaan kisojen perinnöstä tai suorituspaikkojen käytöstä. Suorituspaikkojenhan pitäisi olla mallia Helsinki 1952, kun osa on yhä käytössä - tai Lontoo 2012, Purontakanen sanoo.

Itävallan Salzburg haki vuoden 2014 kisoja vastustamattomalla argumentilla: 90 prosenttia suoritus- ja majapaikoista oli valmiina. Sotshissa ei ollut mitään.

- Se oli valtapolitiikkaa. Herra Vladimir Putin tuli KOK:n kokoukseen ja suunnilleen ilmoitti, että hän haluaa kisat. Mahtimies hoiti kisat kotimaahansa, ja perään kumarrettiin. Jenkit yrittivät vastaavaa temppua Chicagon vuoden 2016 kesäkisahaussa, mutta se ei enää onnistunut.

Venäläisten tavoitteena vuonna 2014 oli kääntää investoinnit voiton puolelle seitsemässä vuodessa. Ulkomaisten asiantuntijoiden arvioiden mukaan siihen menee parhaimmillaankin 20-25 vuotta.

Krasnaja Poljana ei ole houkutellut suksilajien turisteja, mutta jäälajien paikkakunta Adler on muovannut olympiapuistoon formularadan. Valtteri Bottas nappasi uransa ensimmäisen F1-osakilpailuvoiton kyseisellä radalla.

Surkea Torino

Lillehammerin vuoden 1994 talvikisat ovat viimeiset, jossa lähes kaikki suorituspaikat saatiin järkevään ja säännölliseen käyttöön tapahtuman jälkeen.

Muualla on enemmän tai vähemmän murheita.

Naganossa on vireää mäkitoimintaa ja paljon Japanin kansallista talviurheilua.

Salt Lake City on profiloitunut kansainvälisesti yhdistetyn kisapaikkakunnaksi. Myös kelkkarata on aktiivisessa käytössä. Hyppyrimäet ovat ympäri vuoden.

Vancouver, eli käytännössä Whistler, on onnistunut parhaiten tämän vuosikymmenen isännistä. Alppirinteet saivat valtavaa turistivetovoimaa, hyppyrimäkiä ei alkuperäissuunnitelman tapaan purettu, ja kelkkaporukka käy säännöllisesti kansainvälisissä kisoissa.

Surkein tilanne on Torinossa. Pragelaton mäkitornit puretaan ja ne muutetaan 5,5 miljoonan euron remontilla alueen laskettelukeskuksen käyttöön. Ampumahiihtostadion meni jo murskaimen alle. Sestriere, jossa järjestettiin olympia-alppihiihdot, ei ole noussut Italian suosituimmaksi laskettelukohteeksi, eikä se totisesti ole haastanut Itävallan, Sveitsin ja Ranskan laskettelukeskuksia.

- Torinon tilanne oli nähtävissä jo silloin, kun kisat myönnettiin. Siellä oli valtavasti tilapäisrakennuksia, eikä suorituspaikkojen jatkokäytöstä välitetty hölkäsen pöläystä, Purontakanen hymähtää.

Hän oli mukana ryhmässä, joka haki intensiivisesti vuoden 2006 talvikisoja Helsinkiin, Lahteen ja Lillehammeriin.

- Italialla oli silloin hyvin paljon puheenjohtajia eri lajiliitoissa, kun Primo Nebiolo ja kumppanit olivat voimissaan. Italia pystyi junttamaan kisat Torinoon. No, turha täältä on katkerana huutaa: me yksinkertaisesti hävisimme kisan.

Torinon vuoden 2006 olympiamäissä ei enää kilpailla. EPA AOP

Lahjuksia, lahjuksia

Oxfordin yliopiston tutkimus korostaa, että olympialaiset ovat suurimman riskin investointeja, joihin kaupunki voi ryhtyä. Keskimäärin kisakustannukset ylittyvät 156 prosentilla. Tutkimuksessa tarkasteltiin 15 kesäolympialaisia sitten vuoden 1960 sekä 15 talviolympialaisia samalta ajanjaksolta. Yhdetkään kisat eivät olleet pysyneet budjetissa.

Tämä on pelottanut monia hakijoita. Esimerkiksi ylivoimaisena kandidaattina vuoden 2026 kisoille ollut Innsbruck vetäytyi, koska itävaltalaiskaupungin asukkaat äänestivät vastaan.

- Suomen ja Lillehammerin vuoden 2006 haku oli kestävä. Meillä oli olemassa suorituspaikat, emmekä olisi rakentaneet teitä ja rautateitä. Olen edelleen vakuuttunut, että olisimme tehneet kisoista positiivisen taloudellisen tuloksen, Purontakanen aprikoi.

Puheita KOK:n jäsenten lahjonnasta piisaa valintaprosessista toiseen.

Viime vuosituhannen lopulla KOK erotti kuusi jäsentään, koska nämä olivat 1990-luvulla ottaneet lahjuksia Salt Lake Cityltä. Yhdysvaltalaispaikkakunnalle myönnettiin vuoden 2002 talvikisat vuonna 1995.

Suomen Pirjo Häggman sekä kolme muuta jäsentä erosivat itse lahjusepäilyjen vuoksi. Häggmanin ex-miehen Bjarnen epäiltiin saaneen rahalahjoituksen Salt Lake Cityn hakukampanjaa tukeneelta metsäalan yritykseltä. Bjarne Häggman piti rahaa palkkiona yritykselleen tekemästä konsultoinnista. Suomalaisen taustalta löytyi myös toinen kupru, sillä Toronton hakukomitea oli maksanut Häggmanien talon vuokran, kun perhe asui vuosina 1989-1999 puolitoista vuotta Kanadassa. Toronto haki vuoden 1996 kisoja vailla tulosta.

- Vaikka eräs arabivaltio osti jalkapalloilun MM-kisat, vastaavaa ei ole KOK:ssa ollut enää vuosiin. En uskaltaisi mennä väittämään lahjuksilla hankituista kisoista, Purontakanen sanoo.

Viime marraskuussa ex-pikajuoksutähti Frankie Fredericks hyllytettiin KOK:sta 300 000 euron Rion olympiakisoihin liittyvän lahjusepäilyn vuoksi.

Iltalehti Etelä-Koreassa: Tällainen on vuoden 2018 olympialaisten kisakaupunki