Neljännesvuosisadan eduskunnan korkeimpana virkamiehenä toiminut Seppo Tiitinen on ollut vaitonainen ajastaan suojelupoliisin päällikkönä kylmän sodan aikana. Yle Uutisten pitkässä haastattelussa pian eläköityvä pääsihteeri katkaisee vaitiolonsa.

Hän kertoo, kuinka suojelupoliisi kylmän sodan aikana kävi jatkuvaa kissa ja hiiri -leikkiä Neuvostoliiton vakoiluorganisaation KGB:n kanssa. Kremlin agentit häärivät Helsingissä aktiivisesti ja monet suomalaiset poliitikot ja liike-elämän vaikuttajat suorastaan pyrkivät KGB:n avulla Moskovan suosioon.

– Pienellä vastapalveluksella saattoi saada suosituimmuusaseman, Tiitinen kertoo suomalaisten vuorineuvosten kilpailusta idänkaupan projekteista.

Supo oli hyvin perillä siitä, että muutamat huippujohtajat toimivat jopa rahanvälittäjinä Kremlin ja Suomen kommunistisen puolueen välillä. Moskova tuki suomalaisia kommunisteja avokätisesti ja yhdeksi rahoituskanavaksi muodostui idänkaupan organisaatio ja järjestelyt muhkeine projektisopimuksineen.

– Heidän kohdallaan voidaan puhua punaisista vuorineuvoksista, Tiitinen toteaa, mutta ei paljasta yhtään nimeä.

Tiitinen tuli suojelupoliisin johtoon presidentti Urho Kekkosen värväämänä suoraan eduskunnan valiokuntasihteerin paikalta 1978. Hän jatkoi tehtävässään myös Mauno Koiviston kaudelle.

Koiviston kehotuksesta Tiitinen piti jopa kurinpalautuspuhuttelun elinkeinoelämän ja idänkaupan eliitille 1980-luvun puolivälissä, kun kanssakäyminen KGB:n kanssa sai epäterveitä muotoja.

Vuorineuvokset kuuntelivat nöyrästi, kun suojelupoliisin edustajat kertasivat pelisääntöjä, joita kanssakäymisessä Neuvostoliiton agenttien kanssa tuli noudattaa.