Jehovan todistajien toimintaa ohjaa kansainvälinen säännöstö, jonka sisältö tarkkoine ohjeineen liikkuu joidenkin mukaan jopa lain ja laittomuuden rajoilla. Vieraana entiset jehovan todistajat Eeva-Liisa Pirttinen ja Joni Valkila.

Eeva-Liisa Pirttinen kuului Jehovan todistajiin syntymästään saakka. Ensimmäisen kerran Pirttinen kyseenalaisti liikkeen, kun hänen siskonsa perhe erotettiin yhteisöstä. Pirttisen käskettiin karttamaan siskoa, mutta hän ei suostunut siihen.

Lopullinen päätös erosta tuli vielä raskaamman kokemuksen jälkeen. Pirttinen odotti lasta ja raskaus oli vaikea. Lopulta vaihtoehtoina olivat verensiirto tai lapsen synnyttäminen keskosena. Koska verensiirto on Jehovan todistajille suuri synti, Pirttinen synnytti pienen, sairaan lapsen.

– Se oli rankka juttu ja pani tosiasioiden eteen: tämmöstä Jumalaa ei voi olla eikä tämmönen uskonto ole oikein. En halua kuulua uskontoon, joka vaatii sellaisen uhrauksen. Molemmat lapseni olisivat voineet jäädä äidittömiksi ja pieni poikani joutuu kärsimään vakaumukseni takia.

Uskontojen uhrien tuen toiminnanjohtaja Joni Valkila puolestaan erotettiin Jehovan todistajista seurustelun takia jo parikymppisenä. Oli kuin kaikki hänen tuntemansa ihmiset olisivat kuolleet samana päivänä.

– Ei se kovin helppoa ollut, mutta sain tukea muilta entisiltä Jehovan todistajilta.

Karttaminen on pahin ihmisoikeusloukkaus

Uskontojen uhrien tuki julkaisi viime viikolla raportin, jonka mukaan Jehovan todistajian sisäinen oikeusjärjestelmä langettaa rangaistuksia synneistä. Yhdistyksen toiminnanjohtajan Joni Valkilan mukaan raportti oli monen vuoden työn tulos. Entisten jäsenten mielestä liikkeen pahin vääryys on karttaminen.

– Se on todella julmaa, siinä ei ole mitään tekemistä rakkauden kanssa. On kaikille osapuolille aivan kauhea tilanne, kun ihmisyys kielletään, kuvailee Eeva-Liisa Pirttinen.

Johtajat ovat antaneet asiasta jo vuosia harhaanjohtavaa tietoa Joni Valkila

Jehovan todistajien johto selvittää liikkeen toimintatapoja torstaina oikeus- ja sisäministereille. Valkila ei usko, että johto myöntää ministereille totuutta.

– Johtajat ovat antaneet asiasta jo vuosia harhaanjohtavaa tietoa julkisuuteen. Luulen, että he jatkavat samalla linjalla, eli vähättelevät karttamista tai väittävät, että sitä ei ole ollenkaan, ennakoi Valkila.

Valkila ei usko, että Jehovan todistajat muuttavat toimintatapojaan vapaaehtoisesti – tarvitaan ulkopuolinen pakko.

– Toivon, että tällä kertaa asialle todella tehtäisiin jotain. Suomi voisi olla asiassa esikuva muille. Maailmassa on 10–13 miljoonaa Jehovan todistajaa, eikä missään ole vielä puututtu ongelmiin, sanoo Valkila.

– Toivon, että Jehovan todistajat itsekin tulisivat siihen johtopäätökseen, että inhimillisempi toiminta olisi hyväksi.