Stubb-huuma on laantunut, kirjoittaa Ilta-Sanomien politiikan tuottaja Mika Koskinen.

Kokoomuksessa ei ole ollut tapana haastaa istuvaa puheenjohtajaa. Siitä ei pääsiäisviikonloppuna leimahtaneessa rivien rakoilussa kuitenkaan ole kyse. Tyytymättömyys puolueen puheenjohtajaa Alexander Stubbia kohtaan on laajaa. Kokoomusta on viety hallituksessa tärkeissä asioissa, kuten sotessa ja maakuntahallinnossa tai siinä, miten työmarkkinoiden paikallinen sopiminen pitäisi hoitaa lakiteitse. Sellainen ei puolueen konservatiivista ydintä miellytä. Moni karsastaa lisäksi Stubbin persoonaa.

MTV3:n tekemän kyselyn mukaan enää alle puolet kokoomuksen piirihallituksen jäsenistä katsoi Stubbin hoitaneen hommansa hyvin. Samaisten piirihallitusten puheenjohtajat riensivät sunnuntaina kuuluttamaan tukeaan ja vaatimaan työrauhaa istuvalle puheenjohtajalle kunnon pohjoiskorealaiseen tyyliin, kansanedustaja Eero Lehden kielikuvaa käyttääkseni. Politiikassa on vaan usein niin, että luottamus alkaa olla siinä vaiheessa loppu, kun sitä pitää julkisuudessa vaatia. Viimeksi jotain vastaavaa nähtiin vuosi sitten, kun Sdp:n puheenjohtaja Antti Rinne ja entinen puheenjohtaja Jutta Urpilainen antoivat yhteisen julkilausuman, että kaikki on hyvin eikä riitaa ole. Kuka uskoi?

Kokoomuksen kenttäväki äänesti Stubbin puheenjohtajaksi Lahden puoluekokouksen hurmoshenkisessä ilmapiirissä kesäkuussa 2014. Stubbia siivitti juuri käytyjen eurovaalien huikea menestys. Lahden Sibelius-talossa moni puoluekokousedustaja perusteli allekirjoittaneelle Stubbin valintaa yksinkertaisesti sillä, että kokoomuksella ei ole varaa jättää käyttämättä Stubbin valtavaa suosiota. Stubb hurmasi kokoomuksen kentän ja teki sen ohi perinteisen puolue-eliitin.

Pääministeri Alexander Stubb saapui tiedotustilaisuuteen koskien Ukrainan tilannetta kesäkuussa 2014.­

Suuri Stubb -huuma tosin alkoi haihtua nopeasti jo saman kesän aikana jopoiluun, polvihousuihin, tikkataululeikkeihin ja huonosti harkittuihin ja ajoitettuihin tviitteihin. Nyt tyytymättömyys on paljon syvempää. Se on politiikan peruasioihin menevää. Tyytymättömyyttä tuntuu olevan erityisesti eduskuntaryhmässä, joka seuraa aitiopaikalta, kun puolue ottaa hallituksessa iskuja vastaan. Toistaiseksi eduskuntaryhmän enemmistö lienee jotenkin Stubbin takana. Kun kysyin viime viikolla samaa asiaa pitkäaikaiselta kokoomusvaikuttajalta, vastaus oli yllättävän tyly. Hänen mukaansa Stubbin ehdottomia tukijoita ovat vain Lenita Toivakka, Sanni Grahn-Laasonen (molemmat ministereitä) ja Sinuhe Wallinheimo.

Stubbin nauttiman kannatuksen arviointi on vaikeaa. Harva haluaa puhua ja kampittaa istuvaa puheenjohtajaa ja valtiovarainministeriä tilanteessa jossa Suomella menee huonosti, ja vastuuta pitäisi kantaa. Silti uskallan ennustaa, että Lappeenrannan puoluekokouksen käsikirjoitus taisi mennä uusiksi.