Myanmarista pakenevat rohingya-vähemmistön jäsenet kertovat vainosta ja väkivallasta. Bangladeshin puolella heitä ei tuliteta, muttei juuri autetakaan, sillä 400 000 pakolaisen tulva muutamassa viikossa yllätti avustusjärjestöt ja pani rutiköyhän maan polvilleen.

*COX'S BAZAR *Puisesta soutuveneestä pulahtaa veteen väsyneitä jalkoja. Huntupäiset naiset kahlaavat rantaan lapset sylissään. Miehet nostavat kannettavan kokoiset aurinkopaneelit veneestä.

Myanmarin sotilaita pakenevat rohingya-muslimit onnistuivat pelastamaan palavista kylistä energialähteen, aurinkopaneelit. Nyt levyä kannetaan orrella olkapäällä.

Energiaa tarvitaankin pakomatkalla, kun kotiinpaluusta ei ole varmuutta.

55-vuotias Anzul Hussein maksoi reilun 50 euron verran perheen matkasta joen poikki. Perhe ei halunnut lähteä, mutta muuta mahdollisuutta ei enää ollut. Hän sai rahat kokoon kerjäämällä ja tinkimällä.

– Myanmarin hallitus on koetellut meitä lyömällä, vangitsemalla ja hirttämällä, mutta emme suostuneet lähtemään. Nyt he ajattelevat, että lähdemme, jos he polttavat talomme, miettii väsynyt ja vihainen Hussein Bangladeshin puolella rantaa, rajajoen suulla.

Rohingya-pakolaiset maksavat bangladeshlaisille kalastajille joen ylityksestä. Banhgladesh ei ole pysäyttänyt pakolaistulvaa. Kirsi Crowley

Anzul Hussein kertoo perheen juosseen piiloon pensaikkoon, kun buddhlaisenemmistöisen Myanmarin sotilaat piirittivät Kiladongin kotikylän Myanmarin läntisessä Rakhinen osavaltiossa.

– Myöhään iltapäivällä he piirittivät kylän. Siitä on nyt kymmenen päivää. Juoksimme pakoon ja he polttivat talomme. Jotkut nousivat piiloistaan ja sotilaat ampuivat heidät. Viisi ihmistä kuoli, Hussein kertoo.

Perhe pysyi pensaissa kolme päivää, jonka jälkeen se suuntasi kohti rantaa.

Nyt Bangladeshin puolella Anzul Husseinin virkattu lakki ja päällä olevat vaatteet ovat läpimärät.

Vaihtovaatteita ei ole, joten Hussein haluaa satojen niemenkärjellä värjöttelevien kohtalotovereidensa tavoin lähteä kävelemään kymmenien kilometrien matkan kohti ahtaita pakolaisleirejä. Niitä voi liioittelematta pitää maailman epätoivoisimpina leireinä.

Yli 400 000 rohingyaa on saapunut Bangladeshiin alle kuukauden kuluessa. Joukko on ollut vailla apua. Moni lapsi nukkuu taivasalla. Kirsi Crowley

Uudet tulijat jäävä taivasalle, monsuunisateen armoille

Köyhän Bangladeshin rohingya-pakolaisleirien lähelle, Cox’s Bazarin kaupungin ulkopuolelle on noussut epävirallinen pakolaiskylä.

Se on kilometrejä jatkuva rykelmä jätesäkkimuovista rakennettuja majoja. Majoja on pystytetty mihin tahansa aukeaan paikkaan.

Tien varret ovat täynnä mustia muovitelttoja, joissa vanhemmat yrittävät suojella lapsiaan monsuunisateilta.

Yksityiset bangladeshilaiset ovat tarjonneet apua. Hyväsydämisten ihmisten tuoma ruoka, juoma, käteinen ja vaatteet auttavat tuhansia, mutta suurin osa pakolaisista jää vaille jopa päivittäistä ateriaa.

Alueen pakolaisleirit ovat täynnä jo aiempina vuosina vainoa paenneita rohingya-muslimeita.

Rohingya-pakolaisten tulevaisuudesta ei ole tietoa. Avustusjärjestöt ovat varoittaneet sairauksista, kun pakolaisten itse kyhäämiltä leireiltä puuttuu hygienia ja puhdas vesi. Kirsi Crowley/ Yle

Myanmar haluaa ajaa kaikki rohingyat pois

Anzul Hussein uskoo YK:n arvioon siitä, että Myanmar on tekemässä etnistä puhdistusta eli hankkiutumassa eroon koko runsaan miljoonan kokoisesta rohingya-muslimivähemmistöstään.

YK:n ihmisoikeusvaltuutettu Zeid Ra’ad al-Hussein kuvasi Myanmarin toimia oppikirjaesimerkiksi etnisistä puhdistuksista. Hän sanoo, että vainoa on jatkunut koko hänen elämänsä ajan.

Myanmar ei myönnä rohingyoille kansalaisuutta vaan pitää kansaa bangladeshilaisena. Rohingyat ovat kuitenkin asuneet Myanmarissa jo satoja vuosia.

Viime vuosina rohingyoja on vangittu eristysleireihin tai estetty liikkumasta kotikylistään. He eivät saa äänestää, käydä koulua tai tehdä töitä buddhalaisten kanssa.

Pakolaisleireillä on pulaa ruuasta. Kirsi Crowley

Cox’s Bazarin pakolaiskaaoksessa Abdul Rahman kahlaa kadulle yhdestä hökkelirivistöstä, joka joutui tulvan valtaan.

– Ensiksi tarvitsemme teltan ja suojaa. Toiseksi haluamme takaisin kotiin, jos se vain on mahdollista, kuvaa Rahman toiveitaan kahlattuaan ruskean tulvaveden halki tien päälle. Sadevesi valuu otsatukasta kasvoille. Maanpäällinen omaisuus mahtuu valkoiseen säkkiin pään päälle.

Kotiinpaluu ei ole kuitenkaan enää varmaa. Ihmisoikeusjärjestö Human Rights Watchin satelliittikuvien mukaan yli 200 rohingya-muslimien kylää on tuhottu viime viikkoina.

Kansainvälinen avustus käynnistyy hitaasti

Vaikka pakolaismäärä Bangladeshin rajalla on kasvanut sadantuhannen ihmisen viikkovauhtia eikä muuttoliikkeelle näy loppua, kansainvälinen yhteisö on saamassa apuaan pakolaisille vasta pikkuhiljaa käyntiin.

YK:n pakolaisjärjestö UNHCR on ilmoittanut rakentavansa uuden leirin nykyisen Kutupalongin leirin kylkeen. Järjestö on aloittamassa keräyskampanjaa rohingyojen auttamiseksi.

YK:n pakolaisjärjestö UNICEF jakaa Bangladeshiin saapuville pakolaislapsille perusrokotuksia. Kirsi Crowley

YK:n pääsihteeri Antonio Guterrez on vaatinut Myanmaria auttamaan kriisin ratkaisussa.

– Olemme kaikki järkyttyneitä uskonnollisen jännitteen dramaattisesta kasvusta Rakhinen osavaltiossa. Raaka vainon, syrjinnän, radikalisoinnin ja väkivaltaisen alistamisen kierre on johtanut 400 000 ihmisen pakoon. Se horjuttaa alueellista vakautta, sanoi Guterrez YK:n yleiskokouksen avajaisissa.

Yhdysvaltain varapresidentti Mike Pence sanoi YK:ssa, että presidentti Donald Trump kehottaa YK:n turvallisuusneuvostoa nopeisiin ja voimakkaisiin toimiin rohingya-kriisin lopettamiseksi.

Mutta kansainvälisen yhteisön täytyy löytää myös ratkaisu rohingyojen tulevaisuudelle, jos buddhalaisenemmistöinen Myanmar ajaa koko kansan pois.

– Rohingyojen asuttaminen on ollut aiemminkin vaikeaa. Olemme toiveikkaita, että tämä humanitäärinen kriisi kiinnittää maailman huomion uudelleen siihen, että kukaan ei halua näitä ihmisiä. He ovat valtiottomia. He eivät ehkä pääse palaamaan Myanmariin. On vaikeaa asuttaa heitä kaikkia Bangladeshiin. Ehkä kansainvälisen yhteisön pitäisi ryhtyä toimeen ja sijoittaa heidät, miettii YK:n alaisen kansainvälisen siirtolaisuusjärjestön tiedottaja Christopher Lom.