Tästä on kyse Oulussa suunniteltiin seksuaalirikosten uhreille ja myös maahanmuuttajille tarkoitettua neuvontakeskusta, mutta se ei saanut valtion tukea.

Viranomaisia varoiteltiin jo vuosia sitten myös seksuaalirikosten mahdollisuudesta maahanmuuttajayhteisöissä.

Maahanmuuttovirasto on kehittänyt puuttumiskeinoja jo ennen Oulussa julkitulleita seksuaalirikoksia.

Rikosten uhreja auttavat yhdistykset totesivat Oulussa jo viime keväänä yhdessä kaupungin ja turvapaikanhakijoiden vastaanottokeskuksen kanssa, että Pohjois-Suomen seksuaalineuvontakeskukselle on tarvetta.

Rahoitusta haettiin sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuskeskukselta (STEA), joka kuitenkin hylkäsi anomuksen joulukuussa. Lopullisen päätöksen avustusratkaisuista tekee sosiaali- ja terveysministeri Pirkko Mattila (sin.) lähiviikkoina.

STEA:n mukaan hanke oli hyvä, mutta rahat eivät vain riittäneet. Anomuksen epäämiseen vaikutti myös se, että Oulussa aloitti pari vuotta sitten Vuolle Setlementin ja Oulun ensi- ja turvakodin SERITA-hanke (siirryt toiseen palveluun). Se on suunnattu pääosin kantaväestön seksuaalirikostaustaisille tai potentiaalisille seksuaalirikosten tekijöille.

Maahanmuuttajista seksuaalineuvojia

Uuden Pohjois-Suomen seksuaalineuvontakeskuksen tehtävänä olisi ollut yleisen seksuaalineuvonnan lisäksi erityisesti seksuaalirikosten uhreiksi joutuneiden auttaminen ja myös työskentely maahanmuuttajien kanssa.

Vuoden 2015 aikana Eurooppaan ja myös Suomeen tuli paljon turvapaikanhakijoita. Heistä suuri osa oli nuoria miehiä. Kay Nietfeld / EPA

Ajatuksena oli lisätä tietoisuutta aihealueesta maahanmuuttajien keskuudessa muun muassa kouluttamalla jo oleskeluluvan saaneiden maahanmuuttajien joukosta seksuaalineuvojia.

– Maahanmuuttajataustaisia seksuaalineuvojia ja -kasvattajia olisi hyödynnetty myös vastaanottokeskuksen neuvontatyössä, kertoo Oulun vastaanottokeskuksen johtaja Sirpa Rönkkömäki.

Maahanmuuttovirasto ja Oulun vastaanottokeskus olivat myös sitoutuneet mukaan hankkeeseen. Rönkkömäen mukaan maahanmuuttajataustaiset neuvojat olisivat toimineet viranomaisten rinnalla, mikä olisi parantanut tiedon kulkua.

Neuvontakeskuksesta olisi voinut hakea apua myös nimettömänä esimerkiksi netin ja chat -keskustelujen avulla. Samankaltaisia toimia vaadittiin viimeksi myös eduskunnan kyselytunnilla torstaina.

Varoituksen sanoja kuultiin jo vuosia sitten

Pitkään maahanmuuttajien ja vastaanottokeskusten työntekijöiden kanssa kriisi- ja konfliktityötä tehnyt kriisityönohjaaja Helena Tornberg totesi Radio Suomen Oulun haastattelussa aiemmin tällä viikolla, etteivät nyt rajusti julkisuuteen nousseet seksuaalisen hyväksikäytön tapaukset tulleet viranomaisille täysin yllätyksenä.

– Jo 90-luvulla maahanmuuttajat itse varoittivat tästä ilmiöstä samoin vuonna 2015, kun Ouluun tuli paljon turvapaikanhakijoita, sanoi Tornberg.

Oulun seksuaalineuvontahanketta vauhditti valtakunnallinen raportti, johon on koottu tietoja turvapaikanhakijoihin liittyvistä rikosepäilyistä vuonna 2016.

Näitä Oulun tapauksiakaan ei voi perustella kulttuurieroilla. Pekka Nuutinen

Sen mukaan rikosilmoituksissa korostuvat valtakunnallisesti erilaiset väkivaltarikokset, kuten pahoinpitelyt, uhkailut ja lähisuhdeväkivalta. Myös seksuaalirikosepäilyjä on ollut runsaasti ja yleensä niiden kohteena ovat olleet suomalaiset naiset. Suomalaisista seksuaalirikosten uhreista 48 prosenttia oli alle 18-vuotiaita.

Kolmannes ilmoituksista on tehty pääkaupunkiseudulla ja seuraavaksi eniten Lahden alueella. Muualla, kuten Oulussa ilmoituksia on tehty selvästi vähemmän, vaikka viime aikojen julkisuuteen tulleet räikeät lapsiin ja nuoriin kohdistuneet seksuaalirikosepäilyt ovatkin nousseet julkisuuteen juuri Oulussa.

"Viranomaisvalistus ei yksinään riitä"

Maahanmuuttajien ja turvapaikanhakijoiden keskuudessa tehtävä valistustyö on nykyisellään paljolti esimerkiksi erilaisten tietoiskujen ja kansalaisuuskurssien varassa.

Maahanmuuttovirastossa on kuitenkin kiinnitetty huomiota siihen, että tarvetta olisi myös muunlaiseen vaikuttamiseen ja siksi siellä käynnistettiin erityinen turva-hanke, jota on kehitetty erityisesti Oulussa yhteistyössä vastaanottokeskuksen, poliisin, kaupungin sekä vapaaehtoisjärjestöjen kanssa.

Maahanmuuttovirasto kiittelee viranomaisten Oulussa tekemää yhteistyötä.

Yksi osa tätä turva-hanketta oli myös ajatus maahanmuuttajien itsensä antamasta neuvonnasta. Lisäksi on laadittu uusia materiaaleja maahanmuuttokoulutuksen tueksi. Yhtenä niistä ovat joulukuussa valmistuneet Youtubeen julkaistut opastusvideot, joissa kerrotaan muun muassa siitä mitä rikosseuraamuksia seksuaalisesta ahdistelusta (siirryt toiseen palveluun) lapsen hyväksikäytöstä (siirryt toiseen palveluun) tai lähisuhdeväkivallasta (siirryt toiseen palveluun) Suomessa on.

– Vaikka videot tulivat julkisuuteen juuri samoihin aikoihin, kun Oulun raiskaustapaukset nousivat esiin, niiden teko ja niihin liittyvä työ on aloitettu jo paljon aiemmin, sanoo maahanmuuttoviraston vastaanottoyksikön johtaja Pekka Nuutinen.

Myös paljon keskinäistä väkivaltaa

Poliisiammattikorkeakoulun raportin mukaan väkivaltarikoksia tapahtui runsaasti myös turvapaikanhakijoiden perhepiirissä. Uhreina olivat yleensä naiset. Väkivallan uhreista 46 prosenttia oli alaikäisiä.

Pekka Nuutisen mielestä ei ole mitään perusteita selittää julkisuuteen tulleita ulkomaalaisten tekemiä seksuaalisia väärinkäytöksiä ja raiskauksia kulttuurieroilla.

Hän muistuttaa, että vastaanottokeskuksissa korostetaan kaikille tulijoille, millaiset säännöt Suomessa vallitsevat ja mikä on mahdollista ja mikä ei.

– Näitä Oulun tapauksiakaan ei voi perustella kulttuurieroilla, Nuutinen sanoo.

Nuutisen mukaan se ei ole voinut olla yllätys, että myös maahanmuuttajat syyllistyvät rikoksiin, mutta julkitulleiden tapausten perusteella niiden laajuus on ollut poikkeuksellista.

– Mutta on aivan selvää, että nämä viime aikojen teoista syytetyt ovat tienneet, ettei noin saa tehdä ja että se on rikollista. Eihän se olisi mahdollista missään muussakaan maassa, Nuutinen sanoo.

Lue lisää: Rajkumar Sabanadesanin kolumni: Oulun tapahtumista on vaikea puhua, mutta juuri siksi niistä pitää puhua – rehellisesti