Doktor medicíny Rick Strassman (58) byl první osobou po více než 20 letech, kterému Spojené státy udělily grant na psychedelický výzkum. Zaznamenával a zkoumal průběh několika set sezení, při kterých aplikoval dobrovolníkům nitrožilně dimethyltryptamin, zkráceně DMT. O jejich překvapivých vizích napsal knihu DMT: molekula duše.

Když se o tom dozvěděli v buddhistickém chrámu, kde příležitostně vedl meditační sezení, i když sám nebyl mnichem, jejich cesty se rozešly, protože buddhisté by neměli brát ani podávat drogy (přitom, jak sám uvedl, nejméně ¾ z tázaných se stalo mnichy poté, co okusili LSD). Spolupracoval i na knížce Vnitřní cesty do vnějšího vesmíru, která má vyjít v českém překladu v lednu. Na trhu je také čerstvý dokumentární film DMT: The Spirit Molecule, který Strassman spoluprodukoval a ve kterém také účinkuje. Založil i Výzkumnou nadaci Cottonwood. V současnosti působí na univerzitě v Novém Mexiku, kde publikuje články. Připravuje novou knihu, která má vyjít koncem příštího roku a zatím se jmenuje Duše proroctví. A tak se i náš rozhovor ubírá na Západ, ležící v jakémsi stínu Středního Východu. Také se dostáváme na plochu takzvané náboženské zkušenosti. Snad čeští čtenáři, kteří se řadí mezi nejateističtější čtenáře vůbec, prominou.

V knize DMT: molekula duše se zmiňujete o tom, že účastníci vaší studie začali utvářet skupiny s plány a navzájem se informovat o dalším spirituálním úsilí. Byly tyto skupiny formovány na základě náboženského přesvědčení, nebo spíš podle druhu bytostí, které potkaly – mravenčí nebo kudlančí rasy, resp. klauni, ztotožňovaní se strojovými elfy McKenny? Závisel vznik těchto skupin na velikosti dávky, kterou dobrovolníci dostali?

Byla to neformální podpůrná skupina. Lidé spolu mluvili o svých zážitcích a vlivu substance na jejich životy. Záviselo to spíše na zážitcích nežli na dávce, i když samozřejmě při větší dávce byla zkušenost intenzivnější.

Dva další účinné entheogeny (extrakty šalvěje divotvorné a ketamin) jsou spojovány se zkušeností blízké smrti a také byly hlášeny kontakty se spirituálními bytostmi. Martin W. Ball v knize Duše šalvěje uvádí kontakt s přírodními duchy. Máte nějakou informaci o tom, že by uživatelé těchto látek potkaly ty samé druhy bytostí jako vaši dobrovolníci? Je o tom nějaká studie?

Šalvěj i ketamin vedou k jiným druhům vědomí než DMT, takže o povaze těchto tvorů má smysl spekulovat. Nevím, zda někdo systematicky porovnával bytosti zjevující se na DMT, ketaminu, šalvěji apod. Byla by to zřejmě zajímavá studie.

Kolik špatných tripů se vyskytlo ve vašem výzkumu se zkušenými dobrovolníky? Závisely špatné zkušenosti na velikosti dávky? Timothy Leary uvedl v šedesátém šestém v Psychedelické revue, že když čtyři roky předtím mluvil s psychiatrem sbírajícím údaje o DMT, z více než sta jeho subjektů měli jen čtyři příjemnou zkušenost.

Špatný trip měli tři, možná čtyři lidé. Studovali jsme asi 60 lidí a podávali jsme různé, postupně zvyšované dávky asi ve 400 sezeních. Obvykle to záviselo na dávce. Některým se nezamlouvala malá dávka, ale nevím, jestli bych to nazval špatnými tripy.

Psychedelika mají všeobecně dobré výsledky v léčení závislostí, které jsou spojovány s konceptem reimprintingu. Také jste pozoroval reimprinting během nebo po skončení vašeho výzkumu?

S reimprintingem jsem obeznámen pouze velice okrajově.

Někteří uživatelé DMT uvádějí, že měli dvourozměrný kreslený trip, zažil ho i někdo z vašich dobrovolníků?

Ano, někdy jo.

Ve svém příspěvku k dokumentárnímu filmu pojmenovaném podle vaší knihy, který měl právě premiéru v Austrálii, jste měl možnost se svých někdejších dobrovolníků zeptat na změny v jejich životě po téměř dvou desetiletích (řekl jste, že změny se opravdu objevily, i když to trvalo déle, než jste čekal). Jaké to byly změny? Přiznali dobrovolníci změny v náboženském cítění? Měl jsem dojem, že značná část dobrovolníků se hlásila k pohanskému náboženství Wicca.

Jedna sledovaná osoba si změnila medicínskou specializaci. Další se začal věnovat náboženské praxi. Jiný změnil zaměření svého psaní. Měli jsme ve skupině tři příznivce Wicca.

V dnešní době, i když se pořádají konference jako Horizons – Perspektivy psychedelik, slyšíme spíše o entheogenech než o psychedelikách. Zdá se, že vy sám používáte starší termín psychedelika. Představuje nová nálepka nějaký vývoj ve vědeckém přístupu k těmto látkám nebo se používá z důvodu rebrandingu, kvůli silně zmanipulovanému veřejnému vkusu?

Ten termín se mi nelíbí. Co když někdo nevěří ve spiritualitu nebo božství? Co pak užívají? Psychedelika jsou nejvšeobecnějším slovem, a tedy nejužitečnějším.

Když někdo nevěří v božství, je zřejmě zralý na pořádnou injekci. Pamatuji si poznámku ve vaší knize, že po nitrožilní aplikaci DMT v množství 0,4 mg na kilogram tělesné hmotnosti člověk nemůže být déle ateistou. Jenže nebýt ateistou ještě neznamená věřit v jediného Boha. Zajímalo by mě, do jaké míry vaše inklinace k monoteistickému schematu vyplývá z vašeho výzkumu?

Možná chtěl dobrovolník říct, že uvěřil v existenci spirituálního světa, než by tím myslel, že existuje jen jeden Bůh. V mé studii bylo jen několik „setkání s Bohem“, takže spíš jsem se k monoteistickému náhledu dostal přes starozákonní model prorockého vědomí, než opačně.

V rozhovoru, který jste poskytl a také na vaší přednášce na konferenci jste se zmínil, že je pro vás prioritou dokončení vaší nové knihy. Mluvíte o ní jako o vaší „prorocké knize“. Jak se kniha bude jmenovat, můžete případně nastínit její kapitoly? Předpokládám, že bude obsahovat analýzu starozákonných proroctví…

Pracovní název je Duše proroctví: Co je to proroctví, jak funguje a proč na něj máme právo. Doufám, že se mi podaří objasnit, že vize na DMT a vize ze Starého Zákona mají mnoho společných prvků, z čehož plyne, že by ve hře mohly být účinné látky s vlastnostmi podobnými DMT, produkované přímo v organismu. Implikací této analogie je, že psychedelika by mohla vést k většímu pochopení prorockých textů jako je Starý Zákon; a že by ten mohl být užitečným spirituálním modelem psychedelické zkušenosti západní mysli.

Nemýlím-li se, vaše nová kniha bude propagovat myšlenku důležitosti prorockého stavu a prorockého poselství (na způsob Starého Zákona) pro západní spirituální tradici a vztah mezi prorockou a psychedelickou zkušeností. Takže, jaká je ve zkratce podobnost mezi psychedelickou a prorockou zkušeností?

Oba stavy mají podobné vize, emoce a hlasy a možná taky informace, které obsahují.

Na stránce Clifforda Pickovera, autora knih jako Paradox Boha a Sex, drogy, Einstein a skřítci, jsem našel otázku, kterou adresoval vám. A sice, zda je možné, že Mojžíš a Ježíš měli větší epifýzovou produkci DMT (vznikajícího také v plících a krvi), než většina z nás. Odpověděl jste, že to není moc pravděpodobné. A teď píšete o fenoménu proroctví. Změnil jste názor?

Zatím nevíme, jestli také epifýza produkuje DMT a nevíme o tom, že by docházelo k zvýšeným hodnotám DMT ve stavech, kdy bylo vědomí změněné bez užití drog. Není dostatek důkazů o užívání rostlin starozákonními postavami.

Ve vaší přednášce na konferenci Horizons jste naznačil, že plně rozvinutá psychedelická zkušenost západní mysli je prorocké povahy. Mohl byste tuto myšlenku vysvětlit čtenářům? Jaké jsou argumenty pro tohle tvrzení?

Současná západní psychedelická kultura se zaměřila na buddhismus a šamanismus a založila své spirituální modely na nich. Nejsem přesvědčen, že tyto systémy berou v úvahu celou šíři západní psychedelické zkušenosti. Nemáme východní mysl, nejsme lidé z džungle, plaveme v nevědomých mořích Bible – ekonomika, zákony, teologie, věda, a tak dále; ne východní nebo jungovský ethos. Stav na DMT je přinejmenším mnohem lépe artikulovaný, než buddhistická zkušenost osvícení. A prorocký stav ve Starém Zákonu je také vysoce artikulovaný.

Je tohle druh výzkumu, kterému byste se chtěl věnovat v rámci vaší Výzkumné nadace Cottonwood?

Myslím, že stále ještě pracujeme na modelu současné západní psychedelické zkušenosti. Cottonwoodský projekt by k tomu chtěl přispět. Psaní teď pohlcuje všechen můj čas, takže, naneštěstí, nevkládám do Cottonwoodu tolik energie, kolik bych mohl.

Můžete jmenovat obry, na jejichž ramenou stojíte?

Nemůžu, protože bych někoho vynechal a musel bych počítat s následky ztráty rovnováhy.

Autor: Memfer