Mielipide: Avoin kirje Heikki Salmelalle

turkulainen turkulainen

toimitus

Hyvä Heikki Salmela. Mielestäsi Suomessa tehdään liian vähän töitä ja liian lyhyttä työviikkoa. Mainitsit, että 40 tuntia ei riitä, vaan töitä täytyisi tehdä 45 tuntia viikossa. Olet myös huolissasi suomalaisten työmotivaatiosta, joka on mielestäsi heikentynyt sosiaaliturvan takia.

Mainitset myös, että "meidän ei tarvitsisi leikata niin paljon, kun vain ruvetaan tekemään töitä".

Mielenkiinnolla lähdin erääseen Hesburgeriin kyselemään, miten Sinun firmassasi teetetään ja tehdään töitä. Siellä varmasti toimitaan esimerkillisesti, vai mitä?

Voitko kuvitella hämmästystäni, kun työntekijät murheellisina selittivät, että kukaan heistä ei saa tehdä kokopäivätöitä paitsi ravintolapäällikkö? Työhaluja ja -kykyjä olisi, mutta sopimustunnit ovat todella surkeat. Toiseen Hesburgeriinkaan ei uskalla vaihtaa, koska tarjolla on vain neljän tunnin (kyllä, luit aivan oikein: neljän tunnin!) viikkotyösopimuksia.

Tarjoamallasi työllä ei elä. Neljän tunnin, tai kymmenenkin tunnin viikkosopimus on aivan vitsi, jos puhutaan ihmisestä, joka tekee tätä työtä päätoimisesti eikä asu vanhempiensa luona. Pohdin tätä taustaa vasten, tarkoititko sanoa, että neljä tuntia ei riitä - siinä olen kanssasi aivan samaa mieltä. On pilkantekoa edes tarjota tuollaista työsopimusta.

En tiedä, muistatko, millaista on yrittää tulla toimeen todella pienillä tuloilla. En oikein käsitä, miten tuossakin tilanteessa voisi pärjätä ilman sosiaalitukia, jos kerran haluaa tehdä töitä ja pyytää saada tehdä töitä, mutta töitä ei anneta?

Olinpa kyllä hämmästynyt.Tunnetko muuten sanonnan "ei kannata heitellä kiviä, jos asuu lasitalossa"?

Jos nyt ihan tosissaan puhutaan, niin mielestäni on irvokasta, että joku vaatii 45 tunnin työviikkoja työntekijöille, kun palvelualojen suurimpia ongelmia on vastentahtoinen osa-aikatyö. Työtä voidaan teettää vaikka kuinka pienillä tuntimäärillä ja millä tahansa perusteilla.

Työntekijät pyytävät lisätöitä ja työsopimuksensa kokoaikaistamista, mutta ei tipu. Se on aivan kuin joku periaatekysymys. Suomeen halutaan ilmeisimmin luoda työssäkäyvien köyhien luokka.

Suomessa työskentelee osa-aikaisena yli 300 000 palkansaajaa. Määrä on PAMin mukaan kasvanut viimeisen 15 vuoden aikana yli 60 prosentilla. Suuri osa Suomen yli 300 000 osa-aikatyöntekijästä haluaisi tehdä kokoaikatyötä.

PAMin vuoden 2013 jäsenkyselyn mukaan esimerkiksi lähes kolme neljästä

(71 prosenttia) myyjästä työskentelee osa-aikaisena siksi, ettei kokoaikatyötä ollut tarjolla. Tunnen oman alani, kaupan alan, paremmin kuin ravintola-alan ja voin kertoa, että on suuria kauppaketjuja, joissa yli 80 prosenttiqa työntekijöistä on osa-aikaisia, valtaosa vastoin tahtoaan. Ketään ei kokoaikaisteta, vaan mieluummin otetaan aina vain lisää osa-aikaisia naurettavilla 6 tai 12 tunnin viikkosopimuksilla. Tämäkö on sitä työpaikkojen luomista, josta nykyään puhutaan?

Tiesitkö muuten, että työsopimuslain mukaan työnantajan on aina tarjottava töitä jo palveluksessaan oleville osa-aikaisille työntekijöille ennen uusien työntekijöiden palkkaamista?

Tiedätkö, luulen, että ongelma ei olekaan työntekijöissä ja meidän työmotivaatiossamme. Kyllä me haluamme tehdä töitä, sinunkin työntekijäsi haluavat.

Mitä, jos nyt näytät mallia ja tarjoat kaikille työntekijöillesi työsopimuksen, jossa on riittävästi tunteja, että työllänsä elää ja tulee toimeen. He haluavat ruveta tekemään töitä, niin kuin toivoitkin.

Kun kaikki Suomen vastentahtoiset osa-aikaiset ovat saaneet kokopäiväsopimuksen ja tekevät iloisena täyttä työviikkoa, niin katsotaanko vaikka sitten uudestaan sitä työviikon pituutta.

Ystävällisin terveisin,

Anne Nyman myyjä, luottamusmies ja PAMin valtuuston jäsen