Lukiolaiset, jotka eivät kirjoita matematiikkaa ylioppilaskokeessa, ovat opintojensa lopulla matematiikassa keskimäärin yhdeksäsluokkalaisten tasolla, selviää Kansallisen koulutuksen arviointikeskuksen maaliskuun alussa julkaisemista tiedoista. Ammattioppilaitosten opiskelijoista osan taidot jäävät kolmasluokkalaisen tasolle.

Arvioinnissa seurattiin yli kahtatuhatta opiskelijaa vuosina 2005–2015. Arvioinnin alussa he olivat kolmasluokkalaisia ja seurannan päättyessä toisen asteen koulutuksen lopussa. Suomalaisten matemaattisia taitoja ei ole aiemmin arvioitu näin laajalla pitkittäisseurannalla.

"Nykyjärjestelmä pilkkoo matematiikan"

Opiskelijat tekivät toisen asteen opintojensa lopussa uudelleen matematiikan kokeen, jonka he olivat tehneet yhdeksäsluokkalaisina. Näin selvitettiin, olivatko heidän taitonsa kasvaneet vai taantuneet lukio- tai ammattiopintojen aikana.

Lukiolaisista huonoiten menestyivät ne 13 prosenttia, jotka eivät kirjoittaneet lainkaan matematiikkaa ylioppilaskokeessa ja suorittivat oppiainetta ainoastaan pakolliset kuusi kurssia. Arvioinnin mukaan näiden oppilaiden matematiikan taidot eivät kohentuneet lukion aikana keskimäärin ollenkaan, vaan pysyivät sillä tasolla, jolla he olivat yhdeksäsluokkalaisina.

– Ainakaan taidot eivät heikentyneet, mutta totta kai pitäisi näkyä liikahdus eteenpäin, kuvailee Opetushallituksen opetusneuvos Leo Pahkin.

Hän huomauttaa, että nykyinen järjestelmä pilkkoo matematiikan:

Kokonaisuuksien ymmärtäminen voi olla vaikeaa luokattomassa lukiossa. Leo Pahkin

– Kokonaisuuksien ymmärtäminen voi olla vaikeaa luokattomassa lukiossa, hän huomauttaa.

Matematiikassa on tarkoitus siirtyä sähköiseen ylioppilaskokeeseen keväällä 2019, oppiaineista viimeisenä.

Ammattiopiskelijoista lähes 80 prosenttia alimmalla tasolla

Ammattiin opiskelevien matematiikkataitoja selittää tutkinto, jota he opiskelevat. Jos matematiikka oli tutkinnon kannalta keskeistä, opiskelijoiden taidot riittivät keskimäärin lukion lyhyen matematiikan osaamistasolle. Pienen osan taidot olivat lukion pitkän matematiikan tasoa. Valtaosa ammattiin opiskelevista, 79 prosenttia, oli kuitenkin alimmalla osaamistasolla tai sen alla.

Eräiden tutkintojen opiskelijoiden osaamisen keskitaso oli perusopetuksen kolmannen luokan tasoa.

– Kaksi vuotta koulua käynyt lapsi osaa yhteen- ja vähennyslaskua, ei kuitenkaan monimutkaisia kertolaskuja, ei jakolaskua. Joitakin geometrisia taitoja hänellä on, listaa Kansallisen koulutuksen arviointikeskuksen erikoisasiantuntija Jari Metsämuuronen.

Hän antaa esimerkin: On tietyn kokoinen laatikko, jonka ympärillä on narua. Oppilaan on pääteltävä, kuinka pitkä naru on. Kolmasluokkalaisista yli 30 prosenttia osaa ratkaista tällaisen tehtävän. Metsämuurosta ihmetyttää, että lukiolaisista 15 prosenttia laski sen väärin.

Jari Metsämuuronen on erityisen huolestunut tasa-arvokysymyksistä, joita arvioinnin tulokset herättävät.

– He ovat täysi-ikäisiä, yhteiskunnan täysivaltaisia jäseniä. Osan taidot ovat kolmasluokkalaisen tasolla, osan pitkällä yliopistotasolla, tätäkö haluamme? Joka tapauksessa tätä järjestelmämme tuottaa, hän sanoo.

Koulujärjestelmä ei kykene kuromaan umpeen etua, jonka ylioppilastaustaisten vanhempien lapset (siirryt toiseen palveluun) saavat, hän toteaa. Tulevaisuudessa tarvitaan taitoja, joista emme vielä edes tiedä.

– Päässälaskutaito oli tärkeä maailmassa, jossa ei ollut laskukoneita. Tulevaisuudessa tärkeämpää voi olla esimerkiksi se, että pystyy yhtä aikaa havainnoimaan kolmea tietokoneen näyttöä, Metsämuuronen arvioi.

"Innostaisiko ohjelmointi perusasioiden pariin?"

Suomessa perusopetuksen opetussuunnitelmat nojautuvat Opetushallituksen määrittämiin opetussuunnitelman perusteisiin. Valtioneuvosto päättää tuntijaosta eli siitä, montako viikkotuntia opetusta annetaan missäkin oppiaineessa.

Viime vuonna aloitettiin uusien opetussuunnitelmien soveltaminen alakouluissa. Ensi syksynä myös yläkoululaiset siirtyvät uuteen.

– Uudessa opetussuunnitelmassa korostuu yhteistyö luokan sisällä. Se kannustaa osaamisen jakamiseen, osaava oppilas voi kertoa muille, miten hän oppii, Opetushallituksen opetusneuvos Leo Pahkin antaa esimerkin.

Opetussuunnitelmaan kuuluu nyt esimerkiksi paljon puhuttu ohjelmointi. Keskustelua herättää, onko sen opettaminen järkevää, jos oppilas ei osaa perusasioita.

– Olisiko kuitenkin niin, että ohjelmointi voi innostaa oppilaita kiinnostumaan myös perusasioista, Metsämuuronen miettii.