Eduskunnan talouspäällikön mukaan läpinäkyvyys ei käynyt vuosien 2011-15 puhemiehelle.

Eduskunnan tilitoimiston pitkäaikaisen päällikön Pertti J. Rosilan muistelmakirja Arkadianmäen kirstunvartija (Tammi) ilmestyy tänään. Eläkkeelle nyt jäänyt Pertti J. Rosila tuli eduskuntaan 1988 apulaistoimistopäälliköksi, jonka valinnan hänen mukaansa ”teki sopivaksi kokoomuksen jäsenyys”.

Kirja sisältää lukuisia kertomuksia poliitikkojen tempauksista ja myös käytännön suhtautumisesta julkisten varojen käyttöön. Eduskunnan puhemiehistä on omat lukunsa.

Eräät Rosilan kriittisimmistä huomioista kohdistuvat Eero Heinäluomaan, joka oli Sdp:n eduskuntaryhmän puheenjohtaja 2010-11 ja eduskunnan puhemies 2011-15. Rosilan mielestä ”Heinäluoman puhemieskausi oli monella tavalla ja monella tasolla hyvin epävakaata, ennustamatonta ja jopa arvaamatonta aikaa. Eduskunnassa ei ollut mitään niin pientä tai vähäistä asiaa, johon Heinäluoma ei olisi puuttunut”.

– Sanat ja teot liittyvät toisiinsa Heinäluoman toiminnassa muutoinkin hyvin tarkoituksenmukaisella tavalla, jos nyt ylipäätään liittyvät. Toista Heinäluoman kaltaista puhemiestä en onneksi eduskunnassa joutunut kohtaamaan, Pertti J. Rosila kirjoittaa kirjassaan.

– Heinäluoman tapa oli ampua puskista tai puukottaa selkään. Sen sain itsekin kokea useamman kerran. Hän ei koskaan antanut suoraa palautetta tai kasvotusten arvostellut minua, kuten Paavo Lipponen ja Seppo Tiitinen. He eivät tarvinneet välikäsiä, mitä arvostan. Heinäluomalta tullut palaute oli aina kielteistä. Eräs demariedustaja totesikin saunassa, että Heinäluomalta saa kahdenlaista palautetta: kielteistä tai jäätävää hiljaisuutta.

Ei selvityksiä

Pertti J. Rosila kertoo häntä varoitetun Sdp:n ryhmän taholta Heinäluoman käytöksestä. Se liittyi siihen, että tilitoimiston päällikön virkatehtäviin kuului tarkastaa myös eduskuntaryhmien saaman ryhmäkansliarahan käyttö, mukaan lukien vuosittain demariryhmän kirjanpito ja tositteet.

– Kun Heinäluomasta tuli helmikuussa 2010 ryhmän puheenjohtaja, hän sai eduskuntaryhmän luottokortin käyttöönsä. Vuoden 2010 tarkastuksessa huomasin, että yhdestäkään luottokorttiostosta hän ei ollut toimittanut ryhmälle kuittia tai mitään selvitystä, kuten olisi kuulunut. Luottokunnan laskusta näkyi, että esimerkiksi USA:n-matkalla oli tehty ostoksia lentoaseman tax free -myymälöistä. Summat olivat vähäisiä, ja luottokortin käyttö muistutti ruotsalaisen demariministeri Mona Sahlinin taannoista ministeriluottokortin käyttämistä yksityisiin menoihin.

Mona Sahlin joutui 1995 julki tulleessa niin sanotussa Toblerone-jupakassa jättämään varapääministerin tehtävät.

Rosila kertoo kysyneensä sd-ryhmältä Heinäluoman menettelystä ja muistuttaneensa kuittien toimittamispakosta.

– Kun kirjoitin syksyllä 2011 kansliatoimikunnalle raporttia vuoden 2010 tarkastuksesta, Heinäluomasta oli tullut puhemies. Hallintojohtaja (Pertti) Rauhion ohjeiden mukaan kirjoitin yleisellä tasolla, että ryhmien luottokorttien käytöstä tulee liittää kuitit kirjanpitoaineistoon, joten Heinäluoma pääsi kuin koira veräjästä.

– Vuoden 2011 tarkastuksessa ilmenivät samat puutteet, vaikka ryhmän pääsihteeri (Jyrki) Konola oli laatinut ja ryhmä oli hyväksynyt vuoden 2010 lopulla kirjalliset ohjeet luottokorttien käytöstä. Heinäluoma ei ollut ohjeita noudattanut, joten jouduin myös vuoden 2011 tarkastuskertomukseen kirjaamaan havaintoni.

Tarkastuskertomukseen tilitoimiston päällikkö ei kuitenkaan kirjoittanut nimiä, vaan mainitsi ne eduskuntaryhmät, joiden raporteissa oli puutteita.

– Kansliatoimikunnan kokouksen jälkeen ihmettelin eräälle kokeneelle demariedustajalle Heinäluoman ylimielisyyttä tai välinpitämättömyyttä noudattaa ryhmän hyväksymiä luottokortinkäyttöohjeita ja sitäkin, miksi ryhmän henkilökunta ei pyydä kuitteja Heinäluomalta. Vastaus oli, että eivät uskalla ja sinäkin tulet vielä edestäsi löytämään, mitä olet tarkastuskertomuksiisi kirjoittanut. Varmuuden vakuudeksi hän vielä totesi, että Eero ei jätä kostamatta, siksi häntä pelätään.

Poikkeuksellisella tavalla

Pertti J. Rosilan mukaan ”Heinäluoman menettely luottokortin käytössä oli virkaurani aikana hyvin poikkeuksellista. Vain kaksi kansainvälisten asiain osaston henkilökuntaan kuulunutta on käyttänyt eduskunnan luottokortteja yksityisiin tarkoituksiin niin, että jäivät kiinni. He maksoivat ostoksensa eduskunnalle, ja kortit otettiin kuivumaan”.

– Puhemiehen sihteeri Helena Riutta oli tiukka, ja Heinäluoman puhemiehen luottokorteilla tekemistä ostoista toimitettiin kuitit tilitoimistoon.

Rosila jatkaa Heinäluoman puhemiehenä ”osoittaneen tapansa” myös 2012 aloittaneille eduskunnan tilintarkastajille.

– He pyysivät, että puhemiehen edustuskululaskuihin tulee merkitä osallistujien nimet ja tilaisuuden tarkoitus. Tilintarkastajien pyyntö oli aina siihen asti eduskunnassa otettu tosissaan. Nyt Heinäluoma kieltäytyi noudattamasta pyyntöä.

– Nyt uudet tilintarkastajat olisivat halunneet läpinäkyvyyttä, mikä ei sopinut puhemiehelle. Heinäluoman tilintarkastajien röykyttäminen jatkui, kun he keväällä 2013 olivat varsinaisen tilintarkastuskertomuksen oheen laatineet erillisen muistion kansliatoimikunnalle tietohallinto- ja kiinteistömenojen kasvusta sekä peruskorjauksen kustannusten noususta. Heinäluoman painostuksen ja uhkailujen jälkeen (tilintarkastajien puheenjohtaja, kansanedustaja Pertti) Hemmilä suostui siihen, että muistiota ei jätetty.

Tilintarkastuskertomuksen jättämisen jälkeen puhemies kutsui kansliatoimikunnan perinteiselle tilinpäätöslounaalle. Siellä Heinäluoma kiitteli hyvästä ja tarkasta työstä ja sujuvasta yhteistyöstä.

– Mikä oli kiitellessä, kun hän oli aivan poikkeuksellisella tavalla aiemmin keväällä tilintarkastajia kyykyttänyt.

Rosilan mukaan ”eräs kansliatoimikunnan jäsen kertoi kesäkuussa 2014, että Heinäluoman aikana toiminta kansliatoimikunnassa on ollut hänen koko eduskuntakautensa epämiellyttävin kokemus”.

Ei lööppeihin

Pertti J. Rosila myös kiittää Eero Heinäluoman puhemiesaikaa.

– Hän halusi olla jopa niinistömäisempi eli nuukempi kuin (Sauli) Niinistö itse. Budjetinlaadinnassa hän asetti sellaisia säästötavoitteita, että me virkamiehet pidimme niitä laatimisvaiheessa epärealistisina. Säästöt onnistuttiin kuitenkin toteuttamaan. Heinäluoman puhemieskaudella vertailukelpoiset eduskunnan toimintamenot olivat joinakin vuosina jopa pienemmät kuin Niinistön puhemiesaikana.

Tilitoimiston ex-päällikkö kertoo kirjassaan myös muun muassa toiminnasta puhemies Riitta Uosukaisen (kok.) kanssa.

– Jo varhaisessa vaiheessa hän antoi minulle erityistehtävän: hänen edustuslaskujensa tarkastaminen ”suurennuslasin” kanssa. Mikäli havaitsin niissä jotain sellaista, mikä olisi aiheuttanut tilintarkastajien puuttumisen tai mahdollisuuden joutua iltapäivälehtien lööppeihin, ottaisin ne pois ja toimittaisin hänelle. Silloin tällöin Uosukaisen kymmenen puhemiesvuoden aikana tällaisiakin laskuja tuli, Rosila kirjoittaa.

– Yhteistyö toimi hyvin. Kun esitin perustelut, Uosukainen maksoi laskut itse. Vain yhden kerran hän nikotteli. Riitta ja Toivo Uosukainen asuivat Imatralla, ja kyseessä oli Imatran valtionhotellin useamman tuhannen markan illallislasku.

Rosilan mukaan hänestä kyseessä oli ”enemmän muu kuin puhemiehen työhön tai viralliseen edustamiseen liittyvä tilaisuus erityisesti huomioon ottaen paikan”.

– Perusteluni kuultuaan Uosukainen maksoi senkin laskun itse.

LUE MYÖS:

”Sopeutumiseläkettä nostaa muutama ahne ja moraaliton”

PS:n kansanedustaja kävi eeppistä taistelua eduskunnan rahoistaan

Eero Heinäluoma kohukirjasta IL:lle: Kuittimenettelyt korjattiin