Kun hintaindeksimies Ilkka Lehtisen kollega jäi aikoinaan eläkkeelle Ruotsin Tilastokeskuksesta, kukaan ei hakenut avointa paikkaa.

– Kaikki tiesivät, että ihmiset käyvät kimppuun ja haukkuvat. Yksi kaveri sitten pakotettiin siihen. Kymmenen vuotta se siinä hommassa kesti, Lehtinen muistelee.

Töikseen kehittämispäällikkö Lehtinen seurasi ja raportoi kuluttajahintaindeksiä eli esimerkiksi elintarvikkeiden mutta myös asuntojen hintakehitystä. Kun hintaindeksimies ilmoitti, että asuntojen hinnat eivät ole enää nousseet ja asuntokauppa hidastunut, saattoi kaupanpilaajalle tulla kiinteistönvälittäjiltä huumorintajuttomia viestejä.

– Vale, emävale, tilasto. Tätä alettiin sanoa jo 80-luvun alussa. Luin jostain, että se olisi lähtenyt jenkeistä. Mutta siellä se meni law, lawyer, lie.

”Uskokoon jokainen mitä haluaa”

Kansantaloutta sekä tilastotiedettä opiskellut Lehtinen hyppäsi Tilastokeskukseen suoraan yliopistosta 41 vuotta sitten. Hintaindeksimies hänestä tuli 1980. Pian hän huomasi, että ihmiset uskovat lähinnä itseensä. Ja mielikuvia ei mikään tilasto muuta.

– Esimerkiksi aina korostuu se, että hinnat ovat nousseet valtavasti, mutta palkat eivät ole nousseet kenelläkään. Mutta jos katsotaan vuodesta 2000, hinnat ovat nousseet 27 prosenttia ja töissä olevien bruttopalkka 64 prosenttia.

Ilkka Lehtinen asettui kuvattavaksi Tilastokeskuksen kirjastoon. Hän aikoo eläkkeellä jatkaa hintojen seuraamista ja blogien kirjoittamista. Yle / Petteri Sopanen

Lehtinen ottaa kansan raivon huumorilla. Paljon mediassa olevana hän tunnustaa olevansa ”tietyn luokan narsisti”, kun taas suurin osa tilastoväestä pysyy visusti julkisuudelta piilossa.

– Siihen palautteeseen turtui nopeasti. Aloin ajatella, että, kun ei usko, niin uskokoon sitten jokainen mitä haluaa.

”Oi niitä aikoja, kun kahvikuppi maksoi markan”

Hintaindeksimies Lehtisen kovimmat totuusväännöt ajoittuivat aikaan, kun Suomi oli liittymässä EU:hun 1995 sekä myöhemmin euron tultua valuutaksi.

– Ongelma lähti siitä, kun jo ennen EU-kansanäänestystä puhuttiin, että ruuan hinta laskee, kun liitytään. Siitä tuli mediarumba, joka meni yllättävän hyvin läpi.

”Kyllä se kansa tietää” ja muita hintaindeksimiehen toteamuksia Tilastokeskuksen eläkkeelle jäävä kehittämispäällikkö Ilkka Lehtinen on 25 vuotta kiertänyt ympäri maailmaa konsultoimassa viranomaisille hintaindeksien tekemistä. Suomen hintaindeksimies on huomannut, että monissa muissa maissa tilastontekijöitä ei uskota senkään vertaa kuin Suomessa. Suurin haaste on, että ihmisillä on vankka mielikuva, että mikään hinta ei koskaan laske. Lehtistä on usein haastateltu mediaan ja hän pitää myös omaa blogiaan Tilastokeskuksen sivuilla. Tässä muutama näyte vuosien varrelta. – Ihmisellä on sisäänrakennettuna jokin sellainen ajatus, että kaikkien hintojen pitää koko ajan vain nousta ja nousta. Yle 3.1.2012 – Kun maidon hinta nousee, niin siitä tulee mielikuva, että kaikki hinnat ovat nousseet hirveästi. Mikä nousee, se nousee. Se, mikä laskee, sitä ei huomata. Ihmiset eivät myöskään tajua, että palkat ovat nousseet tuplasti enemmän kuin hinnat. Ostovoima on noussut kamalasti. Kyllä se on kuin tyhjään huutaisi, kun tilastomies tällaista väittää. Yle 19.3.2014 – Mielipidettä muuttamallahan joutuisi muuttamaan omaa mielipidettään. Tilastoihminen häviää tällaiset taistot aina. Kyllä se kansa tietää. Yle 19.3.2014 – Euroon siirtymiseen 2002 liittyi hyvin vahva ennakkoasenne. Ihmisillä oli vankka käsitys hintojen noususta. Sitten kun sitä ei tapahtunut, niin ihmiset sanoivat silti, että hinnat nousivat. Ei siinä auttanut, vaikka me tai Kuluttajatutkimuskeskus julkaisimme asiasta tutkimuksia. Yle 19.3.2014 – Euron käyttöönotto vuoden 2002 alussa ei nostanut elintarvikkeiden hintoja, ihmisten vastakkaisesta ja varmasta käsityksestä huolimatta. Tilastokeskuksen blogi 14.4.2014 – Mitä tilastot kertovat? Ruuan reaalihinta – hinnat puhdistettuna yleisellä hintakehityksellä – on tänään reilut kolme prosenttia alemmalla tasolla kuin vuonna 1994. Tilastokeskuksen blogi 14.4.2014 – Kyllä autoilu kokonaisuudessaan on tänä päivänä varmaan jopa halvempaa kuin 20 vuotta sitten. Yle 5.4.2012 – Tätä veroa on ihmisten vaikea ymmärtää, vaikka se on talousteorian mukaan selkeä. Poliitikko, joka ehdottaa tämän veron käyttöönottoa tekee poliittisen itsemurhan. Tilastokeskuksen blogi 8.12.2016 – Suomen hallituksen tai eduskunnan tehtävänä ei ole keksiä uusia menestyviä tuotteita, se on yritysten asia. Suomen palkkataso ja verot eivät ole esteenä, jos löydetään oikeat tuotteet. Kyllä ne kaupaksi menevät tälläkin kustannustasolla. Tilastokeskuksen blogi 14.1.2014

Lehtinen muistaa, kuinka ennen Euroon siirtymistä vuonna 2002 kansalla oli varma mielipide, että hinnat nousevat. Hintaindeksimiehen huuto kaikui kuuroille korville, vaikka hintakehityksestä oli olemassa tarkasti tutkittua tietoa.

– Sitten tuli näitä ”oi niitä aikoja, kun kahvikuppi maksoi markan” –kommentteja. Ei se kahvikuppi ollut juuri sen halvempi. Milloin kahvikuppi on maksanut markan? Se maksoi silloin kympin. Kyllä sain turpaan monessa haastattelussa ja vielä kavereilta saunan laiteilla.

”Media toimii kuin pullasorsa, ottaa kaiken vastaan”

Ilkka Lehtinen on saanut hellittelynimiä. Kun Kataisen hallituksen aikaan tuli tilastojulkistus, jonka mukaan inflaatio oli lähtenyt laskuun, oli hintaindeksimies ”hallituksen kätyri”.

– Eihän täysin objektiivista tietoa ole meilläkään. Aina voi joku sanoa, että väärin mitattu.

Asioita selittäessään Lehtinen on pistänyt itsensä likoon käyttämällä myös huumoria. Hän puhuu ”harmaasta alueesta”, josta kaikki eivät hänessä pitäneet. Tiedeväen ja tietävien mielestä hintaindeksimies popularisoi välillä liikaa.

– Kun on yrittänyt selittää asioita kansanomaisesti ja vääntää rautalangasta, niin on se aina vaikeaa.

Toimittajille Lehtinen yrittää välillä syöttää juttuideoita suoraan lapaan. Mediataloissa on nykyään hirveä kiire, eikä asioihin perehdytä samalla tavalla kuin analogiseen aikaan, hän uskoo.

– Olen pelännyt jo 15 vuotta, että media toimii kuin pullasorsa, ottaa kaiken vastaan ilman kritiikkiä. Nykyään somen kautta tulee niin sanottua varmaa tietoa ihan hirveästi.

65-vuotias hintaindeksimies siivoaa työhuoneensa maaliskuun lopussa, mutta lupaa jäädä taustapiruksi kirjoittamaan blogeja ja antamaan asiantuntijahaastatteluita.

– Se, että pääse tällaiseen asiantuntijarooliin vie vuosia. Tässä joutuu perehtymään hirveästi. Omille lapsille sai aikoinaan pitkään ja hartaasti selittää, mitä se faija töikseen tekee. Nyt ovat aikuisia ja ymmärtävät. Ja oma tyttö lukee tilastotiedettä yliopistossa. En tuputtanut!