Disse tiltag har for mit vedkommende i de seneste år resulteret i fem internationale artikler baseret på specialer – og et tilsvarende antal er i pipeline.

Min tilgang til specialeprocessen vil, forestiller jeg mig, nok dele vandene på Københavns Universitet. På den ene side ved jeg, at mange kolleger på SUND og SCIENCE allerede praktiserer noget lignende. På den anden side vil der nok være mange, både studerende og kolleger, som mener, at det at udtænke og designe et specialeprojekt er en essentiel del af de studerendes uddannelse – ellers bliver de studerende jo let reduceret til en slags teknikere eller laboranter.

Det kan måske virke som et overgreb, at de studerende skal give deres resultater til vejlederne.

Jeg vil dog påstå, at et på forhånd tilrettelagt projekt sagtens kan vække de studerendes kreativitet og evne til selvstændig tænkning. Selv med et på forhånd udtænkt projekt, vil der typisk være brug for masser af overvejelser for at få projektet udmøntet. Som bekendt ligger djævlen i detaljen, også når det drejer sig om forskning. Og de studerende, som gerne vil arbejde mere selvstændigt, kan jo vælge mellem mange andre vejledere på Københavns Universitet.

Det kan måske virke som et overgreb, at de studerende skal give deres resultater til vejlederne. Men da alternativet som oftest er, at resultaterne aldrig bliver publiceret, vil jeg mene, at min løsning er den bedste – ikke mindst for de studerende.

Er du interesseret i at diskutere disse og andre problemstillinger, som knytter sig til at inddrage de studerende i forskning, kan du overveje at deltage Praksisudvalgets konference om studerende i forskning den 16. september.