Et alderdomshjem skal have rum til fælles aktiviteter og samværd og summe af liv og initiativer, skriver Marianne Mørk Mathiesen

Tidligere kom ældre mennesker på aftægt og boede hos og blev forsørget af deres børn.

Siden overtog velfærdssamfundet denne opgave. I 1933 blev kommunerne pålagt at oprette alderdomshjem til ældre mennesker, som på grund af alder ikke længere var en aktiv del af samfundet og ikke kunne forsørge sig selv. Det var en tiltrængt velfærdsordning, som ikke kun afhjalp fattigdom, men også forhindrede ensomhed og social isolation.

I 1957 ændrede man alderdomshjemmene til ”plejehjem”. Som navnet angiver, er plejehjem for ældre personer, der på grund af sygdom og alderdomssvækkelse kræver megen pleje. Nutidens plejehjem aflaster også hospitalerne og modtager svækkede ældre indlagte patienter, som ikke kræver lægebehandling.

Plejehjem er derfor, i modsætning til alderdomshjem, blevet til et hjem for syge, meget plejekrævende og ofte demente ældre. Den udvikling har medført, at plejehjemspladser er udgifttunge grundet øget behov for personale og hjælpemidler. På grund af den merudgift tilstræber samfundet, at ældre borgere skal blive i eget hjem så længe som muligt til trods for risikoen for, at de ender i social isolation. Lad os få genskabt fordums tids alderdomshjem (også kaldet oldekolle), hvor man kan flytte hen, når man ønsker. Det skal ikke være helbredet, men alderen, som dikterer retten til en plads på alderdomshjemmet.

Beboerne skal selvfølgelig selv betale huslejen. Maden skal kunne købes i kantinen/restauranten eller laves i fællesskab. Ønskes et glas vin eller en Baileys til kaffen, skal dette selvfølgelig også være muligt. Alderdomshjemmet skal have rum til fælles aktiviteter og samværd. Et alderdomshjem skal summe af liv og initiativer.

Glem alt om beskyttet bolig, hvor der sjældent er noget sammenhold. Glem alt om, at alderdomshjem skal ligge ved siden af plejehjem, så de ældre blot kan gå over og spise sammen med plejehjemsbeboerne. Hvem ønsker at spise sammen med mennesker, der passivt kigger tomt ud i luften, ikke ved, hvad de selv hedder, eller sidder savlende med hagesmæk på? Der bør være en skarp adskillelse af plejehjems- og velfungerende alderdomshjemsbeboere.

I Danmark findes nogle få ældrekollektiver og oldekoller, som drives med stor succes. Undersøgelser viser, at den kommende pensionistgeneration ønsker at bo i oldekolle i den tredje alder. Staten og kommunerne bør derfor gå meget mere aktivt ind i at fremme og tilfredsstille disse behov. Det vil også være god basis for offentlig-privat samarbejde.

Marianne Mørk Mathiesen er folketingskandidat for Liberal Alliance og medlem af Regionsrådet Syddanmark.