Hver dag i den kommende periode stiller Berlingskes Politiko 17 faste spørgsmål til en af Folketingets 179 medlemmer.

I dag kan du komme tæt på de Radikales værdiordfører, Zenia Stampe.

1. Hvad er opskriften på en god dag for dig?

»Det er, hvis jeg har mødt nogen, der har inspireret mig, eller hvis jeg har gået og grublet over noget og endelig har fundet en god vinkel, som jeg har fået skrevet ned. Men en god dag er også bare at proppe ungerne i ladcyklen og køre med mand, børn og naboer på legeplads.«

2. Hvornår føler du dig mest magtfuld?

»Jeg tror, jeg føler mig mest magtfuld, når jeg mobiliserer. Når jeg formår at ramme en følelse, som mange går med, men måske ikke helt har fået sat ord på. Så føler jeg, at jeg lever op til min rolle som både repræsentant og leder.«

3. Hvem ser du op til?

»Jeg ser op til meningsdannere, der stod fast på deres værdier, selvom det havde store professionelle og personlige omkostninger. Edvard Brandes og Viggo Hørup blev fyret fra Morgenposten i 1873, fordi de blev for radikale. Poul Henningsen blev fyret fra Politiken i 1938, fordi hans kritik af fascismen og nazismen var for provokerende.«

4. Hvad kan gøre dig mest rasende?

»Jeg bliver vred, når jeg oplever, at mennesker bliver gjort til syndebukke. I det hele taget irriterer det mig grænseløst, når nogen lader som om, at der findes nemme løsninger på komplicerede problemstillinger. Det er altid let at pege på en syndebuk, det er det ældste trick i magtens grønspættebog. Jeg tror, at jeg er syndebukkenes forsvarsadvokat og ambassadør for de langsigtede løsninger. Det er ikke altid et let sted at være. Men det er nok det tætteste, man kommer en beskrivelse af mit politiske kald.«

5. Hvad ville du lave, hvis du ikke var politiker?

»Jeg ville stadig arbejde for det, jeg tror på. Men så ville jeg gøre det på andre måder. Det kunne være i en organisation, en bevægelse eller et medie. Og det kunne sagtens være noget, jeg selv havde skabt. Jeg ser i høj grad mig selv som en politisk iværksætter. For mig er magt ikke noget, man får tildelt. Magt er noget, man skaber gennem hårdt arbejde hver eneste dag.«

6. Hvad er det mest dramatiske øjeblik i din politiske karriere?

»Det var dengang, jeg sprang ud som republikaner og modstander af kongehuset. I forbindelse med Tronfølgeafstemningen opdagede jeg, hvor tabubelagt hele debatten om monarkiet var. Og så kunne jeg ikke lade være med at blande mig. For det kan da ikke passe, at der er ting, man ikke kan diskutere i et demokrati, der hylder ytringsfriheden, som var det Helligånden? Det gav en del bølgeskvulp i mit eget parti, hvor holdningerne altid har været delte i det spørgsmål. Jeg gik fra at være den populære ungdomsformand, der fik stående bifald og høje stemmetal, til at blive forsøgt væltet som både næstformand og folketingskandidat. Hele mit politiske liv kunne sådan set være endt der. Men jeg overlevede, og jeg kom ud på den anden side som den ideologiske fighter og surviver, de fleste kender mig som i dag. Og kærligheden til mit parti er kun blevet større.«

7. Hvor kommer dine holdninger fra?

»De komme vel mange steder fra. Fra min opvækst, fra mennesker som jeg har mødt eller læst om, fra mine tanker. Min mor er psykolog og arbejder med fysisk og psykisk handikappede børn, og min far er sproglærer og arbejder med udlændinge. I min barndom mødte jeg derfor mange mennesker, der befandt sig lidt i udkanten af samfundet, og det har uden tvivl præget mit perspektiv. Men mine holdninger er jo ikke færdigbagte og lagt i kagedåse. Jeg bruger meget tid på at analysere verden og udvikle holdbare svar.«

8. Hvad er den bedste bog, du har læst?

»Der er skrevet nogle virkelig gode biografier om Brandes-brødrene, Viggo Hørup og Poul Henningsen. Når jeg læser dem, bliver jeg slået af de mange paralleller, der er til vores tid, og af og til er det som om, jeg nærmest kan mærke deres ånde i min nakke.«

9. Hvis du havde 1 mia. kr., hvad ville du så bruge dem på?

»Jeg ville betale mine lån ud og sørge for at sætte nogle penge af til min far, som har en ret dårlig pension. Resten af pengene ville jeg bruge på at lave en fond, der skal sikre uddannelse og leveforhold for flygtningebørn i nærområderne.«

10. Hvad tænker du på, når du ikke kan falde i søvn?

»Så tænker jeg over et oplæg, jeg skal holde eller et indlæg, som jeg gerne vil skrive. Enten falder jeg i søvn. Eller også får jeg nogle idéer, som jeg ligger og forsøger at notere ned på min telefon. Men jeg er ret blind, når jeg først har taget kontaktlinserne ud, så det kan godt være lidt sjovt at læse morgenen efter.«

11. Hvad er det vigtigste, du har ændret i det danske samfund?

»Jeg er stolt over, at jeg var med til at indføre dobbelt statsborgerskab og gøre det nemmere for børn at blive familiesammenført med deres forældre. Det er ændringer, der stadig står ved magt, fordi vi fik Venstre med. Men ellers synes jeg ofte, at min funktion har været at være en af de første, der har talt om tabubelagte spørgsmål. Debatten om kongehuset var starten. Men siden er det sket en del gange. Der var debatten om Afghanistan-krigen. Ligestilling mellem skilsmisse-forældre. Truslen fra højreekstremisme. Hetzen mod religiøse mindretal. Socialdemokraternes højredrejning. Den voldsomme tone på nettet. Ofte har jeg været en af de første, der har talt om et svært emne. Og når medier og politikere så er færdige med at være rasende og hånlige og sige, hvor politisk tonedøv jeg er – så bliver det til et emne, der ligger inden for det felt, hvor man kan diskutere politik. Så er tabuet brudt. Måske er jeg sådan en slags debattens faldskærmssoldat. Jeg er en af de første, der rykker ind, og så bliver jeg skudt på fra alle sider. Senere kommer de mere konventionelle våben i brug.«

12. Hvilken politiker fra et andet parti end dit eget er den bedste debattør i Folketinget?

»Jeg kan godt lide politikere, der spiller med stor indsats. De kan sætte en dagsorden, men de kan også sætte laviner i gang, de selv bliver fanget af. Det er for eksempel Søren Pind, Søren Espersen og Joachim B. Olsen. Jeg elsker Özlem Cekic, og jeg savner hende virkelig i det nuværende Folketing. Jeg synes, at rød stue mangler nogle folk, der tør gå lidt til makronerne.«

13. Hvad er løsningen på samfundets største problem i øjeblikket?

»I dag er alle de største problemer grænseoverskridende. Derfor er løsningen internationalt samarbejde. Over hele verden er der politikere, der forsøger at bilde deres vælgere ind, at de kan levere nationale løsninger på alle problemer. Men det er løgn og humbug. Hvis ikke vi finder ud af at løse problemerne sammen på en effektiv og fair måde, så vil vi blot opleve endnu større kriser. Klimakrisen vil udvikle sig til voldsomme konflikter og skabe nye flygtningekriser. Og nye flygtningekriser kan føre til nye krige. Manglende fælles løsninger og anarki er den største trussel mod vores fred og sikkerhed.«

14. Hvilken beslutning/lov ærgrer du dig mest over at have lagt stemme til?

»Offentlighedsloven er jeg ked af. Men jeg fortryder ikke, at jeg var loyal over for den linje, partiet havde lagt. Vi havde jo alle sovet i timen, og det havde simpelthen været for billigt at forsøge at score personlige point på at gå enegang. Så hellere tage snakken internt og arbejde hen imod en ny fælles position. Det er det, vi har gjort, og det er jeg stolt over.«

15. Hvad er det mest skelsættende øjeblik i dit liv?

»Det var da jeg mødte min mand og med det samme var klar over, at jeg havde fundet min livsledsager. Og så var det, da jeg fik mine børn. Både min bonussøn, der nu er elleve, min datter på fire, min søn på halvandet år, og min lille engledatter, der desværre døde under fødslen. De har alle på hver deres måde ændret mit perspektiv på livet.«

16. Hvad synes du fylder for meget i den politiske debat?

»Debatten om danskhed. Det er som om, at jo mere verden brænder på og har brug for danske løsninger, desto mere lukker vi os om os selv og bruger energien på nationalt navlepilleri. Jeg savner, at vi bruger vores stolte nationale styrker til andet end at klappe os selv på skulderen og buhe af andre. Vi kan ikke redde hele verden, men vi kan lede den på rette spor.«

17. Hvad kan gøre dig mest bange?

»Jeg bliver bange, når jeg tænker på ting, der kan ramme mine børn. Tidligere handlede det mest om sygdom og ulykker. Men på det seneste er jeg også begyndt at bekymre mig om krig. Det hænger selvfølgelig sammen med, at mange af de normer, aftaler og institutioner, som har sikret fred og stabilitet i min levetid, er under heftig beskydning. Det er NATO, det er EU, det er FN, det er menneskerettighederne. Hvordan kan man påstå, at man er for vestlige værdier, og så samtidig underminere den verdensorden, der er bygget på selvsamme værdier? Det er en farlig udvikling, og det bliver min generations altoverskyggende opgave at sørge for, at vores forældre og bedsteforældres dyrekøbte erfaringer og fredsprojekt består.«