Der var engang, hvor jeg som overvejende gennemsnitligt veluddannet og oplyst yngre kvinde troede fanatisk på ligestilling, millimeterdemokrati og på barsel til alle involverede – 1, 2, 3 eller 4 forældre.

Jeg var helt utrolig klog, og jeg var ret sikker på, at jeg vidste, hvordan moderkagen skulle skæres.

Tydeligvis var evolutionen ikke nået så langt i sine overvejelser, som jeg var – for jeg var helt overbevist om, at jeg bare skulle være hjemmebundet i en tre måneders tid, og så vupti ville alting være tilbage i normaltilstanden, hvilket vil sige, at jeg igen ville erhverve mig frihed fysisk, psykisk og mentalt til på vanlig vis at hamre rundt i byen med en kalender fuld af interessante aftaler.