Automatisk oplæsning

Der er ikke oplæsning af denne artikel, så den oplæses derfor med maskinstemme. Kontakt os gerne på automatiskoplaesning@pol.dk, hvis du hører ord, hvis udtale kan forbedres. Du kan også hjælpe ved at udfylde spørgeskemaet herunder, hvor vi spørger, hvordan du har oplevet den automatiske oplæsning. Spørgeskema om automatisk oplæsning

Den meget omdiskuterede cykelsti på den nye havnefront mellem Dokk1 og Navitas i Aarhus er ikke et tegn på, at shared spaces mellem cyklister og fodgængere er dømt til at mislykkes.

Det skal blot være tydeligt for cyklisten, at det er pedaltræderen, der er den hårde trafikant og fodgængeren den bløde.

Det siger Kristine Holten-Andersen, arkitekt ved Arkitekt Kristine Jensens Tegnestue, der var rådgiver på projektet.

»Den løsning, der er valgt, har måske været at sætte sig mellem to stole. Det er et shared space, men samtidig er der markeret et flow for cykler. Det er jo en form for dobbelthed, fordi cyklisterne så opfatter, at de har en ret til cykelsti, men afmærkningen er samtidig så subtil, at den ikke opfattes af fodgængere og derved træder de ind foran cyklister,« siger Kristine Holten-Andersen om de stålprikker på fliserne, der markerer cykelstien.

Over for Jyllands-Posten har hun skitseret mulige løsninger på problemet. Hun er imod en asfaltering, blandt andet fordi fliserne er en del af klimasikringen på arealet, men foreslår forskellige løsninger for at tydeliggøre, at det er en cykelsti.

I gamle bydele er gaderne trange. Samtidig breder gågaderne sig. Politiken Byrum har derfor spurgt Kristine Holten-Andersen, om andre byer bør tage ved lære af det mislykkede shared space i Aarhus.

Hun påpeger, at cyklister er vigtige for at løse trafikale problemer i byerne, så derfor skal der være plads til dem, men at tænke dem ind i planlægningen som en blød trafikant på linje med fodgængere vil være en fejl. Hvis cyklisterne opfatter, at der er en cykelsti, så træder man i pedalerne, så hurtigt man kan.

»Vi må nok tage ved lære af, at i byrum kan vi ikke altid betragte cyklisten som blød trafikant,« siger Kristine Holten-Andersen.

Eldrevne trafikanter, elcykler, segways og løbehjul med motor, skaber et yderligere behov for at betragte cyklisten som en hård trafikant i nogle situationer.

Tror du, det er en mulighed at lave shared spaces for cyklister og fodgængere?

»Det tror jeg, hvis man gør det klart for cyklisterne, hvad deres rolle og rettigheder er. Når cyklister cykler på Strøget, hvor det ikke er tilladt, så tager man meget hensyn til de gående, fordi man ved, at man er på glat is. Så cyklister er i stand til at tage hensyn, hvis de bliver oplyst om deres rolle i trafikken.«

Ved fodgængerfelter kan man godt opleve bilister, der stopper for fodgængere, men det ser man sjældent cyklister gøre. Er det ikke sådan, at cyklister tager hele armen, hvis de bliver rakt en lillefinger?

»Jeg tror, at der er noget rigtigt i, at når man træder derudad, vil man gerne holde farten. Men hvis alle, der cykler, skulle ind og sidde i biler, så kunne ingen få plads i byerne, så der skal findes en løsning for cyklister i byen, og jeg tror, en mulig vej er at oplyse bedre om reglerne.«

I øvrigt er baggrunden for løsningen i Aarhus, at den oprindeligt var tænkt som en rekreativ cykelrute. Det lægger op til en stille og rolig cykeltur. Så endte det i stedet med at blive en del af en supercykelstirute.

Samtidig var det vigtigt for byplanlæggerne at lede cyklisterne i bestemte retninger ved cykelrutens ender. Ved Aarhus Ø skulle cyklisterne føres ned i en tunnel, og gennem Dokk1 skulle cyklisterne føres et bestemt sted hen.

Hvis der ingen opmærkning havde været, kunne det dermed have ført til trafikalt rod disse steder.

Byrådspolitikerne har planer om i 2019 at løse de trafikale problemer med cykelstien. Det er endnu ikke afgjort hvordan.

Kristine Holten-Andersen pointerer, at det mest optimale måske havde været at anlægge en cykelsti langs Havnegade og kystvejen.