»Den store ahaoplevelse, der gjorde mig liberal, kom i de sidste år i folkeskolen. Jeg oplevede, at lærerne kun fokuserede på midtergruppen, mens sådan en højlydt type som mig blev set som trussel mod enhedsskolen. Lærernes budskab til mig var: »Vera, hvis du bare gider sætte dig ned bagest og være stille og hjælpe de andre, så er det nemmest for alle«. Denne venstrefløjstænkning, der handler om, at det er vigtigere at løfte de svage end at styrke det enkelte individ, mødte jeg igen og igen. Den knækkede mig fuldstændigt. I den forstand blev de sidste år i skolesystemet et turning point for mig. Som stærk elev blev jeg en trussel mod det venstreorienterede fællesskabstyranni, og det var ikke til at holde ud«.

Sådan forklarer den 18-årige tidligere formand for Danske Skoleelever Vera Rosenbeck, at hun meldte sig ind i Venstres Ungdom (VU) og senere Borgerlige Studerende. Turen mod højre stod der ellers intet om i drejebogen for den tidligere elevformand med piercing i læben og flippede øreringe, der allerede som 12-årig meldte sig ind i Socialistisk Folkepartis Ungdom (SFU). Hun voksede op i en ’hippiefamilie’, hvor begge forældrene stemte på Enhedslisten.

»Oplevelsen med folkeskolen tog min uskyld på venstrefløjen. Da jeg gik ind i VU, oplevede jeg et helt andet fællesskab, hvor man godt måtte være et stærkt individ og have fokus på den enkeltes muligheder og ansvar for egne valg. Det var enormt befriende, at jeg ikke hele tiden skulle retfærdiggøre mig selv over for et fællesskab, jeg ikke nødvendigvis havde valgt. Jeg oplever, at fællesskaber vokser der, hvor de er frivilligt indgået og meningsfyldte. Det fandt jeg i VU. Her fandt jeg et rum, hvor man godt kunne være individfokuseret og tage udgangspunkt i sit eget liv og egne erfaringer«.