Det er naturligt at søge grænser

Nye elever kan godt have sjove og gode oplevelser ved puttemiddage og intro-fester, siger Lene Stavngaard, der er national chef for Sex og Samfund. Også selvom begivenhederne har grænseoverskridende temaer eller mottoer.

Hvis det bare er lidt grænseoverskridende, kan man godt gøre det, uden det skader. TVÆRTIMOD kan det være med til at udvikle en som person. Agnete, 1.-års studerende, har lige været gennem introforløb

For selvom der er aktiviteter, der overskrider ens grænser lidt, er det ikke nødvendigvis dårligt.

- Det er helt normalt at søge grænser som ung. Man bliver både bevidst om sine egne og andres grænser, siger Lene Stavngaard.

Alligevel mener hun, det kan være nødvendigt at lave nogle rammer for, hvordan tingene skal foregå - uden dog at vifte med forbudspegefingeren.

Svært at sige nej

Det er nemlig ikke lige simpelt for alle at sige nej til at være med, selvom noget føles grænseoverskridende, siger hun.

Hvis putterne i gymnasiet ikke vil være med til 3.g'ernes fest, må de lade være med at komme. Og hvis man ikke vil deltage i legene på uni-rusturene, så skal man sige fra. I får det lidt til at lyde, som var det tvang. Tidligere putte, der var serveringsdreng for 3.g-pigerne

Selvom man ikke tvinges til at deltage, kan det godt føles, som om man ikke har noget valg alligevel. Det er et socialt spil, forklarer Lene Stavngaard.

- Går du med til en puttemiddag, får du en særlig position og respekt. Det gør det sværere at sætte grænser, for så er du bange for at blive ekskluderet.

Så mens det altså ikke i sig selv er et problem med grænsesøgende adfærd, så er det et problem med det magtforhold, der blandes ind i begivenhederne.

- Det klassiske set-up er, at det er pigerne, der skal gøre noget seksualiseret, og det er drengene, der skal få dem til det. Desuden er det de ældre elever, der bestemmer, hvad de yngre skal gøre. Og det, uanset om nogen af parterne har lyst til, at det skal være på den måde, siger Lene Stavngaard.

Derfor mener hun, at puttemiddage og intro-fester kan være så problematiske, at uddannelsesinstitutionerne er nødt til at organisere sig ud af, hvordan de skal være.

Bland jer (udenom)

Det er ikke alle unge, der synes, det er en god idé, at forældre og uddannelsesinstitutioner blander sig i, hvordan puttemiddage og intro-arrangementer foregår.

Mange af de ting, man hører er grænseoverskridende, føler jeg slet ikke er det. Måske er vi bare i en tid, hvor nogle bliver krænkede over mindre. Jonas

Maria Tøfting fra Thisted gymnasium synes trods alt heller ikke, at lærerne skal blande sig:

- Det er helt klart mest sjov og ballade. Men lærerne og rektor er imod det. De kalder det mobning, fordi der er det her hierarki, hvor 3.g'erne bestemmer. Men mig og mine venner vil gerne beholde det. Det er ligesom en del af det at gå i gymnasiet, så det hele ikke bare er kedelig skole, men også lidt sjov.

Rektor på gymnasiet medgiver, at noget af det, der sker, kan være sjovt, men han vil gerne sætte en stopper for, at der bliver delt billeder af de elever, der er kommet ud i pinlige situationer ved festerne og i intro-forløbet.

- Vi vil gerne have en fed ungdomskultur på gymnasiet, hvor vi kan have det lidt sjovt med hinanden, samtidig med at alle bliver inkluderet i fællesskabet, siger rektor Søren Christensen.

Sammen med skolens personale vil han kigge på, hvordan det kan ske. For eksempel om der skal gives skriftlige advarsler eller om elever, der overskrider grænserne skal ekskluderes fra andre fester i fremtiden. Diskussioner som disse er der mange andre gymnasier, der tager lige nu.

Men Lene Stavngaard undrer sig faktisk lidt over, at ungdomuddannelserne først for alvor kigger på, hvad der foregår nu. Både universiteter og professionshøjskoler har de seneste ti år ændret retningslinierne for intro-forløb. For eksempel ved at gøre rusture mindre centrerede omkring alkohol og ved at indføre regler for at vejlederne ikke må have et seksuelt forhold til de nye studerende.

Har ikke være på rus endnu, men jeg synes, de har været gode til at gøre det inkluderende og rummeligt. Jeg er ikke så sart, men det tjener formålet om at ryste os sammen uden at være grænseoverskridende. Simon, 1. års studerende

Desuden har mange arbejdspladser lavet regler for adfærd blandt kolleger efter MeToo-bevægelsen.

- Jeg synes, det er den enkelte skoles ansvar at sætte grænser for, hvad der er accepteret, og hvornår de ældre elever misbruger deres magt overfor de nye.