Kender du følelsen? Du er smuttet med en kollega på café for lige at få en hurtig bid mad og nå tilbage i rimelig tid. Men det er som at vade igennem mudder.

Tjeneren er minutter om at komme med en menu og undslipper behændigt, selv om du allerede har bestemt dig. Maden kommer først efter 25 minutter, og da du har jappet dig igennem din salade niçoise eller frokoststeak for at kunne nå tilbage til arbejde, skal du igennem den sidste pinsel – ventetiden på at få den forbandede regning. De 5 minutter er nogle af livets længste.

Danske frokoststeder er for sløve og for dårligt organiserede, og i stedet for glæde står menuen alt for ofte på stress. Jeg går ud og spiser på café eller restaurant til frokost hver eneste uge.