Încă un editorial despre Ponta? Nu pot să vă descriu sila cu care scriu fiecare cuvânt despre Ponta, Băsescu sau Antonescu și nici nu am dreptul. Gazetarul nu e poet, când scrii faci abstracție de ce simți.

Azi, V. Ponta reușește să mă silească a mai pune pe hârtie câteva rânduri. „N-au putut să ne împuște pe toți nici în `89″, și-a îmbărbătat premierul pașalele umflate de bani și de DNA. Când l-am auzit spunând asta am înjurat circa trei minute, de grindei, de parafernă și plămânei, de ceară, de vii și de morți. Acum scriu. Calm.

Dr. Ponta, năpârca cu ochelari, îi pune pe alde Mazăre, Duicu și „Nicușor” Constantinescu, pe alți mărturisitori PSD și pe sine Însuși, laolaltă cu copiii și tinerii omorâți în decembrie `89. Astfel, Pârâtul se dovedește și profanator de morminte.

De ce face asta dr. Ponta? Pentru că încearcă, prin orice mijloace, să trântească electoratul român la examenul de maturitate pe care îl are de dat anul acesta. Bacul constă într-o singură întrebare: vina se stabilește prin vot?

În 25 de ani de democrație, votanții din această țară ar fi trebuit să priceapă că buletinele de vot introduse în urnă nu pot și nu trebuie să hotărască dacă un ins e vinovat sau nu, cu atât mai puțin demonstrațiile cetățenilor miluiți de inculpat sau care îl găsesc simpatic. Că singura instituție care, într-o țară liberă, poate face dreptatea, așa relativă cum e, este Justiția.

Ca să substituie acțiunilor Justiției votul popular, Ponta Pârâtul și-a declarat simpatia prentru Gigi Becali înainte de sentință, a anunțat că ajuns președinte l-ar grația pe Gică Popescu, a decretat că Gioni Gazolină Duicu e luat pentru că e popular și votat și, după ce a înfierat ziariștii fascisto-comuniști, a dat o înaltă prețuire filonazistului Radu Mazăre, aflat la DNA în discuții la cataramă.

Și că toți aceștia sunt camarazii morților Revoluției, iar procurorii și judecătorii – organele de represiune ale lui Ceaușescu.

Îmi îngădui încă să fiu curios dacă în cele două rânduri de alegeri de anul acesta românii vor vota înțelegând că o Justiție legată nu numai la ochi, dar și la mâini, prin vot, înseamnă transformarea democrației într-o dictatură populară.