Victor Ponta prim-ministru înaintează parlamentului un proiect de lege în regim de urgență, pentru demararea exploatării miniere de la Roșia Montană. Pe de altă parte, Victor Ponta român verde declară că va vota împotriva legii pe care o susține în calitate de prim-ministru.

Aceeași dualitate schizofrenică îi caracterizează și pe contestatarii din stradă: uniți! salvăm! Roșia Montană! dar nimeni nu se agită în vreun fel pentru salvarea Băii Mari de la același tip de proiect minier. De ce?

Sunt băimărenii în vreun fel inferiori față de roșmontanieni? Ei nu merită salvați de la extincția sigură prin cianurare? Rîul, ramul, fauna și flora de la Baia Mare sunt mai prejos și nu merită salvate? Sunt cianurile de la Baia Mare mai delicate și prietenoase față de mediu decît cele de la Roșia Montană? Au rușii și kazahii o tehnologie de exploatare mai sigură decît canadienii?

Să vedem:

Acum, reluarea exploatării aurului cu cianură ar urma să aibă loc sub egida SAT&Company, o ­societate cu capital kazah. Ea este deţinută de omul de afaceri Kenes Rakişev, ginerele fostului primar din Almata, Kazahstan. Este vorba de omul politic Imangali Tasmagambetov, care a fost, în anii 2002 şi 2003, prim-ministru al Kazahstanului, apoi, în perioada 2004–2008, a fost primarul oraşului Almata. Este vorba de unul dintre cei mai influenţi potentaţi din Kazahstan, apropiat al preşedintelui kazah Nursultan Nazarbaiev. Până acum, compania care deţine activele fostei uzine Aurul din Baia Mare, Romaltyn, era deţinută de un oligarh rus. Este vorba de proprietarul cunoscutei publicaţii economice de limba rusă Kommersant, Mihail Prokhrov, care deţinea activele din Baia Mare prin intermediul Polyus Gold. Oligarhul rus a vândut companiile din grupul Romaltyn pentru suma de 20 de milioane de euro. În Baia Mare, autorităţile locale se opun reînceperii procesării minereului aurifer cu ajutorul cianurii deoarece datele problemei diferă foarte mult de cele de la Roşia Montană. De exemplu, digurile iazurilor cu steril şi cu cianură sunt de pământ. Nici vorbă de sistemul de diguri ultrasecurizate, promis de Roşia Montană Gold Corporation. Apoi, cianurarea ar urma să folosească tehnologie veche, de concepţie sovietică. În cazul exploatării din Baia Mare, garanţiile de mediu sunt mult mai reduse decât cele oferite în cazul Roşia Montană. Nu există, pe de altă parte, vreun tip de finanţare oferit de kazahi pentru protejarea patrimoniului istoric din comunitate, aşa cum se întâmplă în cazul companiei din satul din Munţii Apuseni. În plus, un eventual accident, de tipul celui din anul 2000 ar afecta un număr considerabil mai mare de oameni decât în cazul Roşia Montană. Spre deosebire de primarii din Munţii Apuseni, care au organizat un referendum pentru susţinerea proiectului minier, în Baia Mare primarul Cătălin Cherecheş a organizat un referendum împotriva începerii exploatării cu cianuri. Cum pregăteşte un mogul asiatic exploatarea aurului cu cianuri în Baia Mare

Detalii despre persoanele și firmele implicate la Baia Mare:

Romaltyn Baia Mare se pregăteşte să reia, din toamnă, exploatarea cu cianuri a aurului din haldele de steril. Afacerea este estimată la câteva milioane de dolari. Operaţiunea este coordonată „la vedere” de o firmă kazahă şi de fondul de investiţii Fribourg Investments, condus de Ion Sturza. Cele două companii au preluat, recent, prin tranzacţii succesive, controlul companiei miniere de la magnaţii ruşi ai aurului, Mihail Prohorov şi Suleiman Kerimov. „Filiera kazahă” ar putea ascunde, însă, tot interese ruseşti. Activitatea companiei miniere ar urma să fie coordonata de un Consiliu Director, format din cinci membri: Ion Sturza, Kenges Rakisev, preşedintele Consiliului Director al firmei kazahe „SAT&Company” (în prezent acţionarul majoritar al „Romaltyn”, Nurlan Abduov, antreprenor kazah şi fost director general al „SAT&Company”, Dan Pascariu, preşedintele Consiliului de Supraveghere al UniCredit Ţiriac Bank, precum și al CA al TAROM și al fondului de investiții imobiliare „New Europe Property Investments”, şi Bogdan Popescu, managing director pentru România al „Zeta Petroleum”, expert internaţional în resurse minerale. În aprilie, anul trecut, magnaţii ruşi Mihail Prohorov si Suleiman Kerimov, care deţineau Romaltyn prin Polyus Gold, cel mai mare producător de aur din Europa, au vândut activele companiei miniere de la Baia Mare (uzina de tratare a minereului aurifer şi trei licenţe de explorare în Maramureş) către o firma din Insulele Virgine Britanice afiliată companiei kazahe SAT & Company JSC. În mod oficial, Polyus Gold a încasat 20 milioane de dolari pentru aurul românesc. La rândul lor, kazahii au vândut 49% din Romaltyn către Fribourg Investments Ltd., fondul de investiţii controlat de Sturza. La prima vedere, ruşii s-au retras din afacere. Însă, la o cercetare mai atentă, ZIUAnews a descoperit că, sediul din Cipru unde este înregistrat offshore-ul deţinut de Sturza (221 Christodoulou Chatzipavlou, Helios Court, etaj 1, P.C. 3036, Limassol, Cipru), funcţionează at ITC Consultants (Cyprus) Limited, o firmă care este acţionar semnificativ la una dintre cele mai mari bănci comerciale din Rusia: Evrofinance Mosnarbank. De numele aceleiaşi bănci se leagă cel al lui Suleiman Kerimov, acţionar la Polyus Gold, care a devenit – la rândul său – acţionar printr-o achiziţie estimată la 500 de milioane de dolari, preluând 10% din VTB bank’s ( bancă acţionar la Evrofinance Mosnarbank). Prelucrarea cu cianuri a sterilului minier de către Romaltyn Mining are o miză uriaşă: în noiembrie 2010, Agenţia Naţională pentru Resurse Minerale i-a acordat companiei Romaltyn patru licenţe de exploatare a ”produsului rezidual minier”. Conform acestora, Romaltyn poate exploata sterilul din iazurile de decantare de la Flotaţia Centrala, Meda, Aurul Săsar şi de la Uzina de Preparare. Din cele patru ”depozite de aur”, cel mai interesant concentrat piritos se află la halda de steril de la Flotaţia Centrală (situată între Baia Mare şi orăşelul Baia Sprie). Dacă în rapoartele oficiale, concentraţia de aur declarată este de 0,4 grame/tonă, un raport din 2007 al KazakhGold Group obţinut de ZIUAnews arată că, de fapt, conţinutul aurului din haldele de steril variază între ”0,5 şi 70 de grame de aur”. Acesta nu este singurul motiv pentru care ruşii nu aveau motive reale să se retragă din afacerea cu aur de la Baia Mare. Pentru ruşi, miza kazahă a însemnat unităţile de procesare pe care aceasta le deţine, inclusiv în Baia Mare. Practic ruşii au zăcăminte, mai ales în zone Siberiei, dar au nevoie de uzine de procesare ca să atingă ţintele de producţie propuse, scrie Gazeta de Cluj. Gigantul aurului rusesc operează îndeosebi în Krasnoyarsk, Irkutsk, Magadan, Amur, dar şi în repu­blica Yakutia şi are 12.500 de angajaţi. Coproprietarul companiei este Mikhail Prohorov (prin compania sa Onexim) un apropiat al Kremlinului, cel mai bogat rus în acest moment, cu o avere estimată la 14,1 miliarde de dolari. Al doilea oligarh rus din spatele Polyus Gold este Suleiman Kerimov, care a cumpărat prin compania sa, Nafta Moskva, 37% din titlurile Polyus Gold, pentru 1,3 miliarde de dolari, potri­vit Bloomberg. Filiera Kazahă. Deşi s-au retras, oficial, din exploatarea aurului din haldele de steril de la Baia Mare, magnaţii ruşi de la Polyus Gold ar putea acţiona prin interpuşi

Interesează astfel de informații pe Tinerii Frumoși Și Neprihăniți™? Nu. Indignarea selectivă nu este frumoasă, nici neprihănită și nu face altceva decît să susțină interese rusești.

Dar există remediu. La următorul marș prin București schimbați echipamentul de protest din dotare:

Să vedem dacă vi se alocă finanțare și pentru un protest antirusesc. Dasvidaniya!