Uddrag fra bogen

Jeg kendte ikke Siggurdson, men folk kaldte ham et dræn og sagde, han var dum som en dør. Kampen startede lidt komisk med, at Sigurdsson fik en på hovedet, så tandbeskytteren fløj ud af munden på ham. Nu stod han og fumlede med de klodsede handsker og kunne ikke få den tilbage i munden.

Sigurdsson forsøgte virkelig, men det var stort set umuligt, og de andres grin gjorde det ikke lettere. Iversens massive hænder kom imod ham som mursten. Sergenten, der overværede det, blev til sidst vred og råbte, at Sigurdsson skulle tage sig sammen. Tæskene fortsatte, og da kampen var forbi, var Sigurdsson helt fortumlet. Han satte sig i græsset, helt rød i hovedet og så meget forvirret og træt ud.