Regeringens planer om at tillade flere havbrug i Kattegat risikerer ikke blot at påvirke det lokale havmiljø. Det kan også vise sig at være skidt for klimaet.

Sådan lyder advarslen fra forskere fra universiteterne i Stockholm og Cardiff. De har for første gang påvist, at naturligt forekommende muslinger og orme i Østersøen udsender store mængder methan, der som drivhusgas virker 34 gange kraftigere end CO2.

Forskerne har regnet sig frem til, at en tiendedel af methanudslippet fra Østersøen skyldes muslinger og bunddyr.

Fra bakterier i tarmen

Udslippet skyldes bakterier i muslingernes tarmkanaler, lidt på samme måde som det er tilfældet med køer.

Førsteforfatter på den videnskabelige artikel, postdoc Stefano Bonaglia fra Stockholms Universitet, understreger, at methanudslippet er helt naturligt og har fundet sted i millioner af år:

»Vi er blot de første, som har målt og beskriver det,« siger han.

Så hans væsentligste konklusion sammen med kollegerne fra Cardiff lyder, at vi skal regne på udslippet af drivhusgasser, inden vi planlægger nye opdræt af skaldyr.

Det er imidlertid netop ikke tilfældet i Danmark. Her har regeringen vedtaget nye regler, som gør det muligt at etablere nye havbrug til opdræt af fisk. Det kræver kun, at brugene kan påvise kompenserende tiltag, som fjerner de næringsstoffer – først og fremmest kvælstof – som fiskeopdrættene udleder til vandmiljøet.

Læs også: Flere havbrug kan skade Kattegats dårlige havmiljø endnu mere

Den mulighed, som har været langt mest debatteret, er opdræt af muslinger. De filtrerer nemlig vandet for næringsstoffer, der så at sige lagres i muslingerne, når de høstes. Dermed forhindrer de iltsvind.

Men på den måde risikerer vi at flytte et lokalt vandmiljøproblem og gøre det til del af global opvarmning, påpeger Stefano Bonaglia. Han henviser til, at forskningen endnu er i sin vugge, men at flere resultater peger på, at også fiskeopdræt udleder drivhusgasser i form af lattergas, der virker 300 gange så opvarmende på atmosfæren som CO2.

»Hvis muslinger opsuger kvælstof og laver det om til lattergas, og de laver kulstof om til methan, så fjerner vi måske det lokale problem med overgødning, men vi efterlader atmosfæren med et andet problem,« siger Stefano Bonaglia.

Udslippet fra dansk muslingefarm kan måles

Han understreger, at forskerne har målt på en art kammusling på bunden af Østersøen, der ikke bliver dyrket kommercielt. De muslinger, vi taler om at opdrætte i Danmark, er blåmuslinger, som hænger på liner i det åbne vand. Han ser dog ingen grund til, at blåmuslinger skulle være væsentligt forskellige fra kammuslinger.

Man kan heller ikke umiddelbart udlede af den svenske og walisiske forskning, nøjagtig hvor mange klimagasser produktionen af f.eks. et ton muslinger vil medføre.

Stefano Bonaglia er dog ikke i tvivl om, at det kan lade sig gøre at regne det ud, uden at det er et gigantisk forskningsprojekt.

Dansk Institutleder: Selvfølgelig skal vi undersøge det

Herhjemme har professor Marianne Holmer, der leder Biologisk Institut på Syddansk Universitet, ikke kendskab til danske studier af udslippet af drivhusgasser ved muslingeopdræt. Tidligere internationale studier har ikke givet anledning til bekymring for et stort udslip af drivhusgasser.

Læs også: Forskere vil rense danske fjorde med muslinger

»Men selvfølgelig bør vi undersøge det, inden vi giver tilladelse til nye muslingefarme,« siger hun.

Marianne Holmer leverede data til DTU Aqua og Aarhus Universitet, som regnede på muslingernes effekt på vandmiljøet. Hun fremhæver, at mange muslinger og andre bunddyr er forsvundet eller populationerne reduceret af iltsvind i de danske farvande.

»Derfor rykker det ikke ved nettobalancen at dyrke lidt flere muslinger,« siger hun.

Kun en enkelt virksomhed har i år søgt om at etablere nyt havbrug i Danmark, og behandlingen af ansøgningen er stillet i bero. Det viser en ny oversigt, som Miljøstyrelsen har udarbejdet til brug for et svar fra fødevareminister Esben Lunde Larsen (V).

Den videnskabelige artikel om methanudslippet fra Østersøens muslinger er publiceret i tidsskriftet Scientific Reports.