Det er først og fremmest en video med triste scener: Interimistiske teltlejre, pigtrådshegn, henkastet affald og flygtninge på flugt, fastlåst og fanget allerede ved ankomsten til Europa. Vi er ved et af kontinentets yderpunkter, byen Moria på den græske ø Lesbos, hvor tusindvis af flygtninge afventer deres asylbehandling i overfyldte lejre.

Tungsindige klavertoner eliminerer den sidste rest af håb, og Morten Østergaard (R) synes at opsummere det præcist med sin indgangsreplik:

»Det er Europas dårlige samvittighed,« siger han.

Videoen blev optaget i november, hvor Morten Østergaard besøgte Lesbos, og blev siden delt på partiets kanaler – inklusive Morten Østergaards egen Facebook-profil.

Omkostningerne til turen og produktionen, i alt 33.475 kroner, dækkede Europa-Nævnet, en instans under Slot- og Kulturstyrelsen, som hvert år uddeler et tocifret millionbeløb til Folketingets partier.

Pengene kommer ikke uden betingelser: De må kun bruges til aktiviteter, der fremmer oplysning og debat om EU. Og pengene må under ingen omstændighed bruges til at promovere partiledere eller have karakter af en »valgkampagne.«

For lidt EU

Og så tilbage til videoen:

I den otte minutter lange video taler Morten Østergaard med flygtninge på Lesbos, afbrudt af sekvenser, hvor han selv taler til kameraet og fælder dom over tingenes tilstand:

»Det kan vi ikke være bekendt på nogen tænkelig måde,« siger han om situationen på Lesbos.

Besøget på Lesbos taler lige ind i den dagsorden, de Radikale og Morten Østergaard utrætteligt i snart fem år har forsøgt at rejse og som også er en kerne i den politik, partiet nu går til valg på: En mere human flygtningepolitik og fælles løsninger på tværs af det europæiske kontinent.

Hvad Morten Østergaard derimod stort set ikke nævner i videoen, er EU.

Af samme grund meddelte Europa-Nævnet for få uger siden Radikale Venstre, at man ikke kunne godkende partiets regnskab for aktiviteter i 2018.

»Europa-Nævnet kan ikke godkende, at videoen med Morten Østergaard på Lesbos tilskudsfinansieres (...) da den ikke vurderes at bidrage til oplysning og debat om det europæiske fællesskab,« hedder det i et brev fra nævnet stilet til de Radikale, som Berlingske har fået aktindsigt i.

Inger Frydendahl, chefkonsulent hos Europa-Nævnet, vurderer, at videoen slet ikke handler om EU.

»Morten Østergaard kunne have sagt noget om, hvad man gør på EU-plan for at dæmme op for flygtninge, men han kommer kun omkring flygtningenes situation.«

Det fremgår videre af nævnets regler, at partier ikke må bruge tilskudsmidlerne fra nævnet til »personlige annoncer« eller »personlige kampagner.«

Europa-Nævnet har gentagne gange indskærpet over for de Radikale og øvrige partier i Folketinget, der modtager støtte, at pengene ikke må bruges til personlige valgkampagner.

»Aktiviteter må ikke have karakter af enkeltpersoners valgkampagne,« hed det i et brev fra nævnet til de Radikales sekretariat i februar 2018.

For meget Morten

I sagen med videoen fra Lesbos får Østergaard ikke kritik for at have brugt midler til en personlig kampagne, men ifølge flere eksperter i politisk kommunikation er videoet intet andet end PR for Morten Østergaard og de Radikale.

Klaus Kjøller, lektor emeritus i sprog ved Københavns Universitet og ekspert i politisk kommunikation, vurderer, at videoen er én lang promovering af Morten Østergaard.

»Han er i billedet næsten hele tiden. Det er hans vurdering af situationen, og det er ham, der viser omsorg og interesse for det her emne. Man får ingen besked om, hvad EU foretager sig,« siger Klaus Kjøller.

»De otte minutter går med at promovere Morten Østergaard,« sammenfatter Klaus Kjøller.

Christian Kock, professor i retorik ved Københavns Universitet, vurderer, at videoen er en kampagne for den flygtningepolitik, de Radikale abonnerer på.

»Jeg betragter videoen som et indlæg for Radikales holdning til flygtninge. Nemlig at vi behandler dem dårligt, og at vi skal have en anden holdning til fænomenet,« siger Christian Kock. Han hæfter sig ved, at videoen ikke bidrager med ny viden, men snarere synes at sætte fokus på en velkendt problemstilling.

»Jeg ser det som et indlæg, der oplyser om noget, samtidig med at det plæderer for holdninger, Radikale har til flygtninge.«

Det fremgår at dokumenter i sagen, at udgiften til Østergaards rejse og video i det officielle regnskab er opført som en udgift til »rejse og videoproduktion« under projekt »samtale og medskabelse om EU« – på trods af, at EU ikke indgår i videoen – og af det er Europa-Nævnet selv, der under en regnskabskontrol, opdager, at de afsatte penge er brugt til Østergaard-videoen.

Det har ikke været muligt at få et interview med Morten Østergaard eller andre personer fra de Radikale.

I stedet oplyser sekretariatschef Lars Beer Nielsen i et skriftligt svar, at man tager nævnets kritik til »til efterretning« og understreger, at partiet er »ærgerlige over det«.

»Vi prøver hele tiden at gå nye veje i kommunikationen om det europæiske fællesskab,« skriver han.

Han afviser, at videoen skulle have karakter af at være en kampagnevideo og hæfter sig ved, at Europa-Nævnet synes at have samme vurdering.

»Vi har ønsket at vise de faktiske forhold og mener i øvrigt ikke at EU har en forkert flygtningepolitik, men at det i højere grad handler om, at en række medlemslande ikke lever op til den – og at EU's fællesskab er det bedste bolværk mod problemet.«

De radikale har efter krav fra Europa-Nævnet betalt pengene tilbage.