Den nye aftale er hamrende uambitiøs og imødekommer ikke den markante internationale kritik af de danske partistøtteregler, mener Maria Reumert Gjerding. Foto: Henning Bagger / Scanpix Denmark

BLOG: Som regeringsparti ville Socialdemokraterne sikre reel åbenhed om penge i dansk politik – nu har de i stedet hjulpet Venstre med at lægge drømme

Da Socialdemokratiet sidst sad på statsministerposten, var de med til at nedsætte et partistøtteudvalg, som skulle sikre åbenhed om penge i politik.

Det var der god grund til, for vores eksisterende partistøtteregler er dømt ”globalt utilfredsstillende” af Europarådets antikorruptionsenhed, da det er nærmest umuligt at gennemskue, hvem danske partier og politikere får penge fra. Det er dybt pinligt, når vi i andre sammenhænge bryster os af minimal korruption.

Partistøtteudvalget leverede konkrete anvisninger til, hvordan vi sikrer åbenhed om pengestrømmene, og i Enhedslisten var vi klar til at stemme anbefalingerne igennem. Med vores mandater og dem fra Socialdemokratiet, Dansk Folkeparti, SF, Alternativet og Radikale Venstre var der flertal for det.

Regeringen og Socialdemokratiet aftaler pseudo-åbenhed

Socialdemokratiet havde i mellemtiden skiftet mening. I stedet for at stemme for at lytte til det partistøtteudvalg, de selv havde været med til at få nedsat, gav de deres afgørende stemmer til en aftale med regeringen, som fortsat vil mørklægge pengestrømmene i dansk politik. Hvorfor? Svarer blæser i vinden. Socialdemokraterne har i hvert fald begravet ambitionerne om at få gennemsigtighed om partistøtten.

Den nye aftale er hamrende uambitiøs og imødekommer ikke den markante internationale kritik af de danske partistøtteregler. Det vil fortsat være umuligt at se, hvor store pengebeløb der kanaliseres fra virksomheder og organisationer til partier og politikere.

Jovel, donorens navn skal offentliggøres, når en donation overskrider 20.000 kroners-grænsen,– men ikke det faktiske beløb, som kan være alt fra 20.001 kr. til millioner.

Pengeklub-hul lukkes ikke

Sidst men ikke mindst ville regeringen og Socialdemokratiet ikke gøre op med de pengeklubber, der ved at donere penge på vegne af hemmelige medlemmer ikke blot skjuler beløbene, men også donorernes identitet.

Denne type klubber har i en årrække gjort det muligt at forblive anonym, selvom man giver meget store pengebeløb til typisk de erhvervsvenlige partier. Det såkaldte pengeklub-hul bliver på den måde udnyttet til at skjule hvilke økonomiske interesser, som gemmer sig bag partierne. Hvorfor hulen Socialdemokraterne ikke ønsker at lukke denne systematiske fusk med partistøtten, mangler vi stadig svar på.

Med den aftale, de har indgået, er de i hvert fald med til at signalere, at det er helt i orden at omgå reglerne om åbenhed.

Venstre og Socialdemokratiets studehandel

Den studehandel, som regeringen og Socialdemokratiet har indgået, rummer enkelte forbedringer og små forringelser. Der kommer lidt mere åbenhed på lokalt og regionalt niveau, men samtidig vil aftalepartierne gradvist hæve 20.000-kroners grænsen for, hvornår en donors identitet skal offentliggøres. Over tid giver det faktisk mindre åbenhed end i dag.

Selve spørgsmålet om åbenhed vedrører samtlige partier i Folketinget. For det er her, vi regulerer forholdet mellem vælgerne, offentligheden og os politikere. Det er velkendt, at Venstre har bekæmpet ethvert skridt på vej mod større åbenhed og med alt magt forhindret vælgerne i at se partiet efter i kortene. At Socialdemokraterne kommer Venstre til undsætning i den kamp – i stedet for at søge det brede samarbejde med resten af Folketinget – er til at blive deprimeret af.

I Enhedslisten, Dansk Folkeparti, Alternativet, Radikale Venstre og SF har vi lovet hinanden at råde bod på det, når vi får flertallet til det. Vi tør godt lade vælgerne kigge os i kortene i forhold til, hvilke virksomheder, foreninger og privatpersoner, vi får penge fra.

Hvor ville jeg ønske at Socialdemokratiet ville udvise samme respekt for vælgerne og demokratiet.