Suđenje Srbiji za genocid u Haagu pred Međunarodnim sudom pravde (ICJ), na kojemu je zastupljena i protutužba Srbije, koja optužuje Hrvatsku za genocid, otkriva napokon dio skrivanog plana nove srbijanske politike. Od 2011. dosta se pisalo da je u Beogradu sročen novi, tzv. Memorandum 2, no ostao je otad tajnovit, za razliku od “originala”, Memoranduma 1, koji je objavljen u medijima 1986. i utro put ratu devedesetih.

Prvi je Memorandum loše završio, Srbija je izgubila ratove, nije u svojim granicama obuhvatila sve Srbe, a, naprotiv, kažnjena je i teritorijalnim gubitkom Kosova. Stoga izrada “drugog” Memoranduma prolazi u savršenoj tišini i konspiraciji. Navodno ga je mogao pročitati samo jako ograničen broj očiju, ali tu sigurno spada i aktualni srbijanski državni vrh. Kada su pravni zastupnici Srbije u Haagu iznenađujuće povezali Brijunski sastanak Franje Tuđmana s državnim i vojnim vrhom nekoliko dana uoči “Oluje” sa sastankom vojnog i državnog vrha Hitlerove Njemačke 1942. na jezeru Wannsee, gdje je pala odluka o provođenju “konačnog rješenja” prema Židovima, Srbija je upotrijebila svoje “najjače” oružje.

Srbija nije željela ovo suđenje

I nije to bilo samo izjednačavanje Hitlera, Tuđmana, nacističke Njemačke i RH nego je još dodano kako nacisti nisu uspjeli uništiti Srbe u Drugom svjetskom ratu, ali je to uspjelo Tuđmanu i “njegovim zločincima”. Tim iz Srbije nastavio je “otkrivati” karte te je krenuo pobijati drugostupanjsku presudu ICTY-ja hrvatskim generalima, a pozvali su i suce ICJ-a da zapravo “promijene” presudu Theodora Merona! Tako se dogodio i apsurd da vremešnog predsjednika ICY-ja, koji je kao mladi Židov uspio preživjeti nacistički koncentracijski radni logor, Srbija optužuje da je oslobodio “Hrvate naciste”.

Srbija, istina, nije željela ovo suđenje. Ne zato što bi se bojala da će biti osuđena za genocid, što čak i u RH drže gotovo nemogućom misijom, nego zato što će morati “pokazati karte”. Koje dokazuju da se strateški plan Srbije nije baš izmijenio u proteklih 28 godina. Memorandum 2, navodno, odustaje od rata, a ima za cilj u europskom miru nadoknaditi štete iz rata, a sadrži i konkretni plan “rada” sa Srbima u drugim državama “regije”, pa je i dalje tajan. Ono što su u Haagu ipak otkrili jest da su Hrvati za Srbiju i dalje – genocidni nacisti.

Jedini državnički istup poduzeo je – Vladimir Šeks

Ovakvu je obranu pred ICJ-em morao odobriti aktualni politički vrh Srbije, kao što je hrvatsku odobrio državni vrh RH. O argumentaciji tima iz Srbije brinut će se hrvatski tim u svom odgovoru. No, izostaje odgovor hrvatske politike. Službenom Beogradu odmah je trebalo stići upozorenje da su prešli granice. Predsjednik Josipović, međutim, samo je odmahnuo rukom, Vlada se dosad nije oglasila, a jedini državnički istup poduzeo je – Vladimir Šeks. Premda Šeksa svi citiraju, a s njime se odmah složio i stranački šef Karamarko, on nema državničku funkciju. Zagreb ne da se ne snalazi, nego je šefica diplomacije Vesna Pusić uoči suđenja stigla u Beograd i pokazala da žali što tužbe nisu povučene, svela je Haag na “predstavu”, čak i abolirala Vučića i Nikolića od sudjelovanju u ratu protiv RH 90-ih. Srbija, dakle, opet gradi stari-novi mit, RH nastavlja gurati glavu u pijesak. A dovoljno je barem citirati Šeksov “minimum”; Hrvatska bi trebala zatražiti objašnjenje i upozoriti Srbiju da podrška njezinu ulasku u EU nije apsolutno bezrezervna.

>>Željeni ishod neizvjestan je i skup, no suđenje za genocid ima svoju vrijednost

>>Srpski pravni tim: Da je poživio, Tuđman bi u Haagu bio optužen za genocid