sakkomenettelyn alaisiksi. Sakkomenettelyssä määrättyjä sakkorangaistuksia ei voida muuntaa vankeudeksi, jos ne jäävät maksamatta.

Hallitus haluaa rattijuoppojen ajokiellot ns. sakkomenettelyn alaisiksi. Sakkomenettelyssä määrättyjä sakkorangaistuksia ei voida muuntaa vankeudeksi, jos ne jäävät maksamatta.

Hallitus haluaa rattijuoppojen ajokiellot ns. sakkomenettelyn alaisiksi. Sakkomenettelyssä määrättyjä sakkorangaistuksia ei voida muuntaa vankeudeksi, jos ne jäävät maksamatta.

Juha Sipilän hallituksen strategisen ohjelman mukaan hallituskaudella ”mahdollistetaan tuomioistuinten keskittyminen ydintehtäviin”. Ohjelman mukaan alioikeuksista muun muassa siirretään summaariseen menettelyyn rikosasiat, joista voi seurata sakkoa tai vankeutta enintään kaksi vuotta. Niin sanotun sakkomenettelylain soveltamisala on rajattu rikoksiin, joista ei ole säädetty ankarampaa rangaistusta kuin sakko tai enintään kuusi kuukautta vankeutta. Sakkomenettelyssä ei voida määrätä ajokieltoa, mikä sulkee rattijuopumukset menettelyn soveltamisalan ulkopuolelle. Hallituksen mukaan ”tuomioistuimet ratkaisevat nykyisin runsaasti selviä ja yksinkertaisia rattijuopumusrikoksia, jotka soveltuisivat käsiteltäväksi sakkomenettelyssä”. Sakkomenettelyn soveltamisalan laajentaminen mahdollistaisi tuomioistuinten ja syyttäjälaitoksen resurssien kohdentamisen välttämättömiin asioihin. Lähde: Hallituksen esitys

Sakkonsa maksamatta jättävä rattijuoppo voi jatkossa välttää vankeustuomion, jos hallituksen esitys sakkomenettelyn laajentamisesta rattijuopumuksiin toteutuu. Perussuomalaiset juristikansanedustajat lyttäävät muutoksen.

Nykyisin rattijuopumustuomio annetaan käräjäoikeudessa, jolloin maksamatta jäänyt sakko muutetaan vankeudeksi. Hallituksen esityksessä ajokiellon määrääminen siirrettäisiin kokonaan poliisin vastuulle niin sanottuun sakkomenettelyyn. Maksamatta jäävää rattijuopumussakkoa ei tällöin enää voida muuttaa vankeudeksi.

Sakkomenettelyssä rikosta ei käsitellä tuomioistuimessa, vaan syyttäjä määrää sakkorangaistuksen poliisin vaatimuksen perusteella. Nykyään rattijuopumukset rajautuvat sakkomenettelyn ulkopuolelle.

Hallitus ehdottaa, että poliisi määräisi kaikki ajokiellot sen jälkeen, kun liikennerikos on ratkaistu joko sakkomenettelyssä tai tuomioistuimessa.

Juristikansanedustaja Ville Tavio (ps.) pitää hallituksen esitystä äärimmäisen huonona.

– Tämä johtaa rattijuoppojen täydelliseen piittaamattomuuteen laista sekä rattijuopumusten määrän kasvuun, Tavio sanoo tiedotteessa.

– Oikeusvaltiossa ei voida toimia siten, että säästösyiden takia rattijuopumuksesta ei laiteta enää vankilaan, Tavio sanoo.

Perussuomalaisten eduskuntaryhmän puheenjohtaja, varatuomari Leena Meri yhtyy Tavion tyrmistykseen ja huomauttaa, että yleinen oikeuskäsitys Suomessa on, että rangaistuksia vastaavista rikoksista päinvastoin kovennettaisiin. Hänen mielestään yleinen lainkuuliaisuus edellyttää, että vakavista rikoksista todella joutuu kärsimään rangaistuksen.

– Mihin ollaan menossa? Samaan aikaan puhutaan jopa vankeusrangaistuksista vihapuheelle, vaikka laki ei tunne koko vihapuhetermiä. Samaan aikaan vakavasti muiden terveyttä teoillaan vaarantava teko, kuten rattijuopumus, voisi jäädä ikään kuin rankaisematta, jos jättää sakon vain maksamatta, Meri sanoo tiedotteessa.

Näin hallitus perustelee

Hallituksen esityksessä tunnustetaan, että kun ”sakkomenettelyssä määrättyjä maksamattomia sakkorangaistuksia ei voida muuntaa vankeudeksi”, sanktioankaruus laskee ja samalla muuntorangaistuksen estävä vaikutus vähenee. Sakkomenettelyn käytön laajentaminen saattaakin ”vähäisessä määrin heikentää rikosoikeudellisen järjestelmän rikoksia ennalta ehkäisevää vaikutusta rattijuopumuksen osalta”.

– Sakkomenettelyyn ei liity yhtä voimakasta leimaavaa pelotevaikutusta kuin rikosasian käsittelyyn käräjäoikeudessa. Toisaalta suurin osa rattijuopumuksista käsitellään käräjäoikeudessa nykyisin kirjallisessa menettelyssä, esityksessä myös todetaan.

Esityksessä kuitenkin huomautetaan, että muuntorangaistusten lukumäärään aikaisemmin tehdyillä vähennyksillä ei Suomessa ole ollut havaittavaa vaikutusta sakkorikollisuuteen. Sakon muuntorangaistus tarkoittaa sitä, että jos sakkoa ei saada perityksi rahana, se muunnetaan vankeudeksi.

–Lisäksi ehdotetut muutokset johtavat seuraamuksen [ajokiellon] määräämiseen entistä nopeammin, mikä on omiaan lisäämään rangaistusten rikoksia ennalta ehkäisevää vaikutusta. Kokonaisuutena ehdotuksilla ei näistä syistä arvioida olevan merkittävää vaikutusta rikollisuustilanteeseen, rikoksentorjuntaan tai liikenneturvallisuuteen, esityksessä todetaan.

Uudistus vähentäisi vankilukua ja siitä koituvaa työmäärää ja kustannuksia. Uudistus myös nopeuttaisi rikosasioiden käsittelyä. Valtiontaloudellisia tavoitteita ei ole asian osalta asetettu, mutta muutoksen johdosta säästyvän työmäärän rahallinen arvo olisi noin kolme miljoonaa euroa, kun noin 5 000 rattijuopumusta koskevaa asiaa siirtyisi tuomioistuinten kirjallisesta menettelystä sakkomenettelyyn.

– Esityksen tavoitteena on mahdollistaa tuomioistuinten keskittyminen ydintehtäviinsä siten, että entistä useampia selviä ja yksinkertaisia rikosasioita käsitellään sakkomenettelyssä asianosaisten oikeusturvaa vaarantamatta, oikeusministeriö toteaa lausunnossaan.

Rattijuopumuksen keskirangaistus on noin 50 päiväsakkoa. Hallituksen arvion mukaan noin 250 000 päiväsakkoa siirtyisi muutoksen myötä tuomioistuimista sakkomenettelyyn. Muuntokelpoisten sakkojen lukumäärä vähenisi noin 17 prosenttia, mutta sakkovankien määrä ei aivan yhtä paljon.

–Jos oletetaan, että muuntorangaistusten osuus rattijuopumusrikoksissa vastaa kaikkien sakkorikosten keskiarvoa, vähenisi sakkovankien määrä arviolta 14 prosenttia, esityksessä todetaan.

Sakkovankien päivittäinen keskimäärä oli 52 vuonna 2015. Lisäksi muuntorangaistusta suoritti tutkintavankeuden tai vankeusrangaistuksen ohella keskimäärin 50 vankia.

–Sakkovankien päivittäinen keskimäärä laskisi siten noin 7 vangilla ja sakon muuntorangaistusta suorittavien rangaistus- ja tutkintavankien lukumäärä samoin noin 7 vangilla.

Tunnustusta ei enää vaadittaisi

Hallitus haluaa myös keventää sakkomenettelyssä edellytettävää suostumusta. Nykyisin edellytyksenä on, että epäilty ilmoittaa tunnustavansa teon ja hyväksyvänsä siitä määrättävän seuraamuksen. Hallitus ehdottaa, että tämä ei olisi jatkossa enää välttämätöntä. Riittävää olisi, että epäilty suostuu asian käsittelemiseen sakkomenettelyssä.

Muutoksen tarkoituksena on parantaa epäillyn mahdollisuuksia valita, missä menettelyssä hänen asiansa käsitellään. Samalla epäillyn oikeusturvaa pyritään turvaamaan siten, että sakosta voisi valittaa käräjäoikeuteen millä tahansa perusteella. Esitys onkin herättänyt huolta epäillyn oikeusturvan toteutumisesta.

– Oikeusministeriö toteaa, että sekä rikossyyte että ajokieltoa koskeva ratkaisu voidaan aina saattaa tuomioistuimen käsiteltäväksi, jos epäilty niin haluaa. Rikossyyte käsitellään automaattisesti rikosasioiden käsittelyjärjestyksessä käräjäoikeudessa, jos epäilty ei anna sakkomenettelyyn suostumustaan. Epäilty voi lisäksi saattaa ajokieltoa koskevan päätöksen muutoksenhakuteitse hallinto-oikeuden ratkaistavaksi, oikeusministeriö rauhoittelee lausunnossaan.

Aiemmassa työryhmän mietinnössä ehdotettiin sakkomenettelyn laajentamista huomattavasti enemmän. Lausuntopalautteen johdosta sakkomenettelyyn siirrettäväksi esitetään vain rattijuopumuksia. Lausuntopalautteen suurin huoli koski tuolloin luonnoksen perustuslainmukaisuutta.

Hallituksen antamaa esitystä käsitellään nyt valiokunnissa ja käynnissä ovat asiantuntijakuulemiset. Asia lähetettiin lakivaliokuntaan, jolle perustuslakivaliokunnan ja liikenne- ja viestintävaliokunnan on annettava lausunto.