Seksuaalinen häirintä on aina vinoutuneen, patriarkaalisen kulttuurin ilmentymä, kirjoittaa Lähi-idän tutkija Alan Salehzadeh.

Tiukasti islamilaisissa maissa naisen rooli on ahdas. Kuvituskuva. MOST PHOTOS

Jenkeistä rantautunut #MeToo-kampanja täytti vikkelään meidän jokaisen some-virrat hämmentävällä uutisoinnilla. Näinkö yleistä se on? Onko seksuaalinen häirintä todella näin tuttua lähes jokaiselle naiselle, Suomessakin?

Lähi-idästä tänne muuttaneena kampanja on järkyttänyt minua. Kun kasvoin Iranissa, inhottavan patriarkaalisen systeemin puristuksissa, Pohjoismaat ja Suomi edustivat minulle tasa-arvon ja naisten oikeuksien luvattua maata. Pettymys oli suuri kun valkeni, miten laajalle levinnyt ilmiö täälläkin on naisiin kohdistuva häirintä.

#MeToo-kampanjan herättämä yhteiskunnallinen keskustelu on tervetullutta ja ravistelevaa. Sen edessä voi iranilainenkin jälleen ihailla Suomea: täällä saa vapaasti puhua häpeällisistä asioista, antaa niille kasvot, kertoa oman tarinansa. Ja sitä kautta ehkä hilata yhteiskuntaa taas piirun verran tasa-arvoisemmaksi.

Juuri tämä seikka tekee pesäeron entiseen kotimaahani. Islamilaisessa kulttuurissa nainen on aina syyllinen seksuaalirikoksiin. Häirinnästä puhuminen on ankara tabu, jonka rikkomisesta seuraa sekä yhteiskunnallisia että sosiaalisia vaikeuksia.

///

Raiskaus toki on myös islamilaisissa maissa rikos, mutta se on niin suuri häpeä koko naisen perheelle, että raiskaustapauksia harvoin viedään oikeuteen. Jos niitä viedään, mies usein vetoaa siihen, että nainen vietteli hänet, ja koko juttu voidaan todeta naisen syyksi. Lisäksi Koraaniin pohjautuvan lainsäädännön mukaan raiskaukselle tarvitaan neljä miespuolista tai kahdeksan naispuolista todistajaa. Melko mahdotonta.

Avioliiton sisällä tapahtuvia raiskauksia ei ole olemassakaan, koska naisella on islamin mukaan velvollisuus tyydyttää miehensä fyysiset tarpeet. Miehellä ei tietenkään ole vastaavaa tarvetta tyydyttää vaimonsa tarpeita.

Erityisen häpeällisenä pidetään naisten tekemiä ”seksuaalirikoksia”, jotka eivät aina ole edes paikallisenkaan lainsäädännön mittapuulla oikeita rikoksia. Niistä naiset kuitenkin saattavat joutua maksamaan hengellään. Jos nainen esimerkiksi seurustelee miehen kanssa tai tulee raiskatuksi, on edelleen yleistä, että ”pelastaakseen perheen kunnian” nainen surmataan tai suljetaan yhteisön ulkopuolelle. Hänet saatetaan myös pakottaa menemään naimisiin raiskaajansa kanssa.

Miesosapuoli jää usein tuomiotta. Miehille on monta tapaa himon purkamiselle, voivathan he ottaa jopa neljä vaimoa sekä lisäksi solmia haluamansa määrän muutaman tunnin kestoisia ”lyhytavioliittoja” seksin harrastamiseksi. Naisilla tietenkään ei ole vastaavia oikeuksia. Silti raiskauksia tapahtuu.

Kun työskentelin opettajana Iranin maaseutukylässä 1990-luvun alussa, oli siellä muutaman vuoden sisällä surmattu yhdeksän naista (ja nolla miestä) “siveettömiksi” katsottujen suhteiden vuoksi. Iranissa jopa 30 % kaikista henkirikoksista tehdään arvion mukaan “kunniasyistä” - siitä huolimatta, että Iranin kansa on hyvin korkeasti koulutettua.

///

Tiukasti islamilaisissa maissa halutaan, että nainen pysyy kotona ja hoitaa lapsia - muuten hän ei ole kunnon nainen eikä vaimo. Jos naiset eivät alistu tiukkoihin pukeutumis- ja käyttäytymiskoodeihin, heitä solvataan, halveksutaan, käpälöidään, pahoinpidellään, vangitaan tai jopa tapetaan.

Irakin hallitus äänesti muutama viikko sitten siitä, voiko 9-vuotias mennä jo naimisiin. Turkissa puolestaan äänestettiin siitä, onko naisen pakko mennä naimisiin oman raiskaajan kanssa jos tämä sattuu teon jälkeen kosimaan. Molemmat lakialoitteet lopulta kaatuivat, mutta jo se, että ne päätyivät parlamentin eteen kertoo, että tällaisilla eriskummallisilla ajatuksilla on valtavasti kannatusta.

Toisen sukupuolen alistamiselle perustuva kulttuuri on omiaan synnyttämään kierteen, jossa naisen asema on olla seksuaalisen halun objekti. Patriarkaalisissa kulttuureissa naisen rooli on lähinnä synnyttää lapsia ja palvella miestä ja tämän perhettä. Miehet ovat saaneet rauhassa määritellä, mikä on naisten kohtalo: kenen kanssa he menevät naimisiin ja milloin, käyvätkö he töissä, kouluttautuvatko.

///

Vinoutunut lähtökulttuuri on yksi syy sille, miksi islam-taustaiset maahanmuuttajat ovat yliedustettuina Suomessa tehdyissä seksuaalirikoksissa.

On turha syyttää sitä, että maahanmuuttajia ei “kotouteta” tarpeeksi hyvin tai että he eivät tiedä, etteikö naisiin saisi kajota. Kaikki turvapaikanhakijat ovat varmuudella erittäin tietoisia siitä, että raiskaus on rikos ja että naisilla on oikeus fyysiseen koskemattomuuteen. Seksuaalinen häirintä ei ole missään päin maailmaa sallittua.

Tämän kirjoituksen yhteydessä moni muslimi voi suuttua ja moni rasisti innostua. Kumpikaan reaktio ei ole tämän kirjoituksen tavoite. Maahanmuuttajataustaisten tekemästä seksuaalisesta häirinnästä Suomessa ei pidä vaieta. Se on yksi vinoutuneen, patriarkaalisen kulttuurin ilmentymä, ja sillä ei ole paikkaa tasa-arvoisessa hyvinvointiyhteiskunnassa. Peittämällä, selittelemällä ja lakaisemalla asioita maton alle ei naisten kokemaa häirintää saada vähennettyä.

Jos Lähi-idässä olisi sananvapaus, veikkaan että jokaisella naisella olisi oma #MeToo-tarina kerrottavana.