Viimeistään tämän viikon maanantaina kaikille on alkanut valjeta, että sote-paketti tarvitsee korjauksia. Mistään “hienosäädöstä” ei ole kysymys. Tästä kirjoitin jo reilu viikko sitten.

Jos luulit, ettei sotevääntö voi enää kummallisemmaksi mennä, niin väärin luultu. Poliittinen vääntö ja eduskuntatyö saavat yhä erikoisempia piirteitä.

1. Eikö olekaan itsestään selvää, että Suomessa hallitus ja eduskunta noudattavat perustuslakia?

Ei luulisi, että Suomessa perustuslakivaliokunnan puheenjohtajan ja valiokuntaneuvoksen täytyy kirjoittaa sosiaali- ja terveysvaliokunnalle antamassaan taustamuistiossa, että:

“Sosiaali- ja terveysvaliokunnan on perustuslaista johtuvista syistä tehtävä mietintöihin sisältyviin lakiehdotuksiin kaikki ne muutokset, joita perustuslakivaliokunnan ponsiosassa on eritelty.”

Siis, mitä? Eikö itsestään selvää ole se, että Suomessa noudatetaan perustuslain ylimmän tulkitsijan eli perustuslakivaliokunnan vaatimuksia.

2. Asemoiko hallitus hetkittäin itsensä perustuslakivaliokunnan haastajaksi tai vastaväittäjäksi?

Hallituksen vastinetta lukiessa tulee hetkittäin vaikutelma, että hallitus asemoi itsensä perustuslakivaliokunnan haastajaksi tai vastaväittäjäksi.

Tässä on yksi konkreettinen esimerkki, mutta muitakin on.

Perustuslakivaliokunnan mielestä se, että sosiaali- ja terveysvaliokunta lisäsi rahoituslakiin prosentti- ja maakuntamäärät, kiristi maakuntien rahoitusta. Hallitus kiisti vastineessaan tämän tulkinnan.

Julkisoikeuden apulaisprofessori Pauli Rautiainen huomauttikin, että perustuslakivaliokunnan tulkinta, että prosentti- ja maakuntamäärät merkitsevät kiristystä hallituksen alun perin esittämään rahoitusmalliin, ei ole mielipidekysymys. Hänen mukaansa se on perustuslakivaliokunnan sitova valtiosääntöoikeudellinen kannanotto.

Hallitus ei voi asettua perustuslain yläpuolelle, koska Suomessa noudatetaan perustuslain ylimmän tulkitsijan eli perustuslakivaliokunnan vaatimuksia.

Poliittisen päätöksenteon olisi pitänyt pystyä parempaan. Hallituspuolueiden poliitikot eivät voi ulkoistaa vaikeiden päätösten tekemistä perustuslakivaliokunnalle.

Toinen kysymys on se, onko perustuslakivaliokunta oikea paikka kovin monenlaisten soten ongelmien ratkaisemiseen. Ongelmiin olisi pitänyt aiemmin löytää ratkaisut, eikä “kokeilla kepillä jäätä”.

Poliittisen päätöksenteon olisi pitänyt pystyä parempaan. Hallituspuolueiden poliitikot eivät voi ulkoistaa vaikeiden päätösten tekemistä perustuslakivaliokunnalle.

Onko perustuslakivaliokunnan haastamisessakin kyse siitä, että poliitikot eivät hoida yhteistä hyvää, vaan omien intressiryhmiensä etua melkein hinnalla millä hyvänsä?

3. Asiantuntijakuulemisia veivattiin tavalla, joka ei ole kunniaksi eduskunnalle

Asiantuntijakuulemisten tärkeys nousi esiin heti pari viikkoa sitten perjantaina, kun perustuslakivaliokunta jätti lausuntonsa.

Siitä huolimatta lausunnon jälkeinen viikko oli melkoista sekamelskaa.

Heti maanantaina sosiaali- ja terveysvaliokunnan jäsen Pekka Puska (kesk.) ehätti kertomaan, että jo (siirryt toiseen palveluun) aika monta sataa asiantuntijaa on kuunneltu, ja nyt pitää vain vetää johtopäätökset.

Onko perustuslakivaliokunnan haastamisessakin kyse siitä, että poliitikot eivät hoida yhteistä hyvää, vaan omien intressiryhmiensä etua melkein hinnalla millä hyvänsä?

Paria päivää myöhemmin keskiviikkona näyteltiin varsinainen farssi, jossa sosiaali- ja terveysvaliokunnan varapuheenjohtaja Hannakaisa Heikkinen (kesk.) johdolla valiokunta päätti, ettei se käytä enää uusia asiantuntijakuulemisia työstäessään lakiesitystä hallituksen vastineiden pohjalta.

Äänestys tapahtui kokouksen lopussa 12 minuutin aikana, jolloin valiokunnan puheenjohtaja Krista Kiuru (sd.) oli poissa osallistuakseen puhemiesneuvoston kokoukseen.

Temppu oli sikäli hämmästyttävä, että vaikka puheenjohtaja Kiuru olisi ollut paikalla, äänestyksen tulos olisi silti ollut sama.

Seuraus tästä tempusta oli se, että puhemies Paula Risikko (kok.) joutui ojentamaan valiokunnan varapuheenjohtaja Heikkistä. Äänestysjupakasta puhemiesneuvoston pöytäkirjassa todetaan, (siirryt toiseen palveluun)että

“Puhemies totesi, ettei tapahtunut, jossa varapuheenjohtaja vei kiistanalaisen asian äänestykseen, ollut menettelytavaltaan valiokunnissa noudatettavien periaatteiden mukainen.”

Ikiliikkujasta ei kuitenkaan ole kyse, vaan siitä, että korjauksia ei ole tehty kunnolla silloin, kun olisi pitänyt.

Tämän viikon tiistaina oltiinkin sitten jo tilanteessa, jossa sosiaali- ja terveysvaliokunta päätti, että se kuulee kuitenkin laajaa asiantuntijajoukkoa sote- ja maakuntauudistuksen perustuslakikysymyksistä. Kutsu kuulemisiin lähti 21 asiantuntijalle.

Asiantuntija-kuulemisten olisi pitänyt olla itsestään selviä perustuslakivaliokunnan muutosvaatimusten jälkeen.

Poliittinen peli ja junttaus ajoivat kuitenkin ammatillisuuden edelle ja seurauksena oli taas yksi uusi lisä sote-näytelmän kummallisuuksiin.

Ja yksi uusi särö ihmisten luottamukseen.

Tämä kaikki veivaaminen kulutti myös kallista sote-aikaa, jota eduskunnalla on todella vähän.

4. Sote-uudistuksen parasta ennen päiväys on ohitettu jo monta kertaa – eikä valmista ole tullut

Sote-uudistukselle on ollut tyypillistä se, että aina on kiire johonkin päivämäärään.

Sote-paketin olisi pitänyt valmistua jo kesällä 2017 ja monesti vuonna 2018.

Koska toistuvasti on ollut kiire saada lait jonnekin: eduskunnan käsittelyyn, valiokuntien käsittelyyn tai hyväksytyksi, tarpeellisia muutoksia on jäänyt tekemättä.

Ei siis ihme, jos lain eteneminen on viime vuosina näyttänyt tältä: eduskunta-perustuslakivaliokunta-hallitus-eduskunta-perustuslakivaliokunta-sosiaali- ja terveysvaliokunta-perustuslakivaliokunta-sosiaali- ja terveysvaliokunta ja mitä vielä tapahtuukaan.

Ikiliikkujasta ei kuitenkaan ole kyse, vaan siitä, että korjauksia ei ole tehty kunnolla silloin, kun olisi pitänyt. Mukaan on myös toistuvasti tullut uusia elementtejä, jotka ovat mutkistaneet käsittelyä.

Hallitus ei voi asettua perustuslain yläpuolelle, koska Suomessa noudatetaan perustuslain ylimmän tulkitsijan eli perustuslakivaliokunnan vaatimuksia.

Kiirehtiminen johonkin ennalta asetettuun päivämäärään on näkynyt myös hallituksen vastineissa.

Sote-valiokunnan piti nimenomaan korjata perustuslakivaliokunnan viime kesäkuussa esiin nostamat puutteet. Se teki työtään hallituksen vastineen pohjalta, joka julkaistiin vain pari viikkoa perustuslakivaliokunnan lausunnon jälkeen.

Olisiko lopputulos ollut toisenlainen, jos vastine olisi ollut huolellisemmin laadittu. Jälkikäteen katsottuna aikaa olisi ollut: Sosiaali- ja terveysvaliokunnan mietintöluonnokset valmistuivat vasta viisi kuukautta myöhemmin marraskuussa 2018. Mutta silloin kesäkuussakin oli kiire hyväksyä lait.

Asiantuntija-kuulemisten olisi pitänyt olla itsestään selviä perustuslakivaliokunnan muutosvaatimusten jälkeen.

Sama kiire toistui taas. Ei kulunut kuin kolme päivää perustuslakivaliokunnan lausunnosta, kun hallitus näyttävästi kertoi, miten valiokunnan muutosvaatimukset pitäisi korjata.

Ja samalla hallituksen ratkaisuja alettiin kyseenalaistaa. Epäselvyys ratkaisujen perustuslaillisuudesta heräsi heti.

Kuin huipennuksena viime tiistaina julkistettiin perustuslakivaliokunnan puheenjohtajan Annika Lapintien (vas.) ja valiokuntaneuvos Matti Marttusen taustamuistio (siirryt toiseen palveluun), jossa kehotettiin sekä sosiaali- ja terveydenhuollon että valtiosääntöoikeuden asiantuntijoiden kuulemisiin.

Sitten saatiin hallituksen vastineen täydennys.

5. Suomi ei enää ole kykenevä suuriin uudistuksiin?

Monet Suomessa epäilevät, että Suomessa ei enää pystytä tekemään isoja uudistuksia.

Sote-uudistusta pidetään tästä pelottavana esimerkkinä.

Jos luulit, ettei sotevääntö voi enää kummallisemmaksi mennä, niin väärin luultu. Poliittinen vääntö ja eduskuntatyö saavat yhä erikoisempia piirteitä.

Toisenlaisiakin esimerkkejä on. Seuraavan hallituskauden mahdollista jättihanketta eli sosiaaliturva-uudistusta on jo valmisteltu toisella tavalla.

Alusta asti on kuunneltu puolueitten, etujärjestöjen ja asiantuntijoiden näkemyksiä. Työssä on hyödynnetty tietoa ja tutkimusta. On ymmärretty, että uudistuksia täytyy tehdä vaiheittain ja paloina.

Eri osapuolet ovat voineet keskustella ilman päätöksenteon painetta. Laajempi keskustelu on auttanut eri osapuolia katsomaan asiaa koko yhteiskunnan näkökulmasta, ei vain oman intressiryhmän näkökulmasta.

Toivoa siis on. Ehkä Suomessa, kaikesta huolimatta, kyetään katsomaan pitkälle eteenpäin yli hallituskausien ja uudistamaan yhteiskuntaa.

Sote-rukasta huolimatta.

Hannakaisa Heikkinen korjattu varapuheenjohtajaksi klo 9.53.

Lue myös:

Hallituksen malli ei vieläkään kelpaa oikeusoppineille – Vaativat lisätakuita, että hoitoa saa kaikissa tilanteissa

Oikeusoppinut soten rahoituksesta: Hallitus on muuttanut perustuslakivaliokunnan sitovan kannanoton mielipidekysymykseksi

Perustuslakimuistio vaatii parempaa sote-esitystä – sote-valiokunnan jäsen: "Veretseisauttavaa tekstiä!"