Helsinkiläinen 25-vuotias Isabella Taipale tietää, millaista apua työtön nuori tarvitsee.

Hän jäi työttömäksi valmistuttuaan ammattikoulusta joulukuussa 2016. Seurasi taloudellisia ongelmia ja Kelan byrokratian kanssa selviäminen oli vaikeaa. Apua hän sai Helsingin Diakonissalaitoksen Vamos-valmennusryhmästä, josta tuli nopeasti tärkeä.

– Se teki hyvää itsetunnolle. On tosi tärkeää, että ei jää yksin kotiin makaamaan. Siitä ei kukaan hyödy mitään, Taipale sanoo.

Taipale jäi työttömäksi alle 25-vuotiaana, jolloin hän kuului vielä niin sanotun nuorisotakuun piiriin.

Nuorisotakuun rahoitus kuihtui

Nuorisotakuu oli edellisellä hallituskaudella lanseerattu kärkihanke. Se astui voimaan vuonna 2013 ja hankkeen rahoitukseen varattiin aluksi 60 miljoonaa euroa vuosittain.

Päälle tuli vielä nuorten aikuisten osaamisohjelma, joka nosti nuorisotakuun rahoituksen jopa yli sataan miljoonaan euroon vuodessa, nuorisotakuun toteutumista seuranneesta Työ- ja elinkeinoministeriöstä kerrotaan.

Nuorisotakuu on periaatteessa vieläkin voimassa. TE-toimistojen ohjeistusten mukaan alle 25-vuotiaille nuorille ja alle 30-vuotiaille vastavalmistuneille olisi edelleen löydettävä tekemistä kolmen kuukauden sisällä siitä, kun nämä ovat ilmoittautuneet työttömiksi. Nuorisotakuun toteuttamiseen suunnattu rahoitus vain on kuihtunut.

Sipilän hallituksen hallitusohjelmassa nuorisotakuuta koskeva kärkihanke kulkee nimellä ”nuorisotakuusta yhteisötakuun suuntaan”, mutta rahoitusta sillä on vain murusia edelliseen hallituskauteen verrattuna.

Tälle kärkihankkeelle on osoitettu vain 10 miljoonaa euroa koko hallituskauden ajalle.

Helsingin Ruoholahdessa asuva Isabella Taipale toivoo työttömille nuorille lisää tukea leikkausten sijaan. Markku Pitkänen / Yle

Hallitus toisensa jälkeen on korostanut pitävänsä nuorisotyöttömyyttä isona ongelmana.

Suurin huoli kohdistuu työelämän ja koulutuksen ulkopuolella oleviin NEET-nuoriin (Notin Employment, Education or Training), joilla menee Nuorisotutkimusseuran julkaiseman raportin mukaan muita nuoria huonommin käytännössä kaikilla elämän osa-alueilla.

Isabella Taipale pääsi Vamos-ryhmän jälkeen puolen vuoden työkokeiluun, joka päättyi helmikuussa. Nyt hän elää työmarkkinatuella ja toivoo pääsevänsä pian Diakonia-ammattikorkeakoulun pääsykokeisiin.

Taipale on itse saanut apua, mutta hän kertoo lähipiiriinsä kuuluvan paljon nuoria, jotka ovat työttöminä jääneet tyhjän päälle.

– Pian kuullaan varmasti taas hienoja vaalipuheita siitä, että nyt ei leikata opinnoista, eikä siitä eikä tästä. Lopulta suurin osa meistä nuorista, jotka ovat vailla opiskelu- tai työpaikkaa, kohtaavat vain aktiivimallileikkurin. Nuoret tarvitsisivat enemmän tukea ja työllistymistä edistäviä palveluita, Taipale sanoo.

Nuorisotakuu tavoitteli juuri tätä, mutta lopulta tulokset eivät olleet kummoisia. Nuorisotakuu astui voimaan mahdollisimman huonossa vaiheessa. Suomi painui uudestaan taantumaan ja myös nuorten työttömien määrä ponkaisi kasvuun.

Ilman nuorisotakuuta nuorisotyöttömyys olisi tosin voinut olla vielä korkeammalla tasolla.

Yle Uutisgrafiikka

Nuorisotakuun periaatteita voi pitää kannatettavina, mutta käytännön toteutusta ongelmallisena, sanoo nuorisotutkimuksen dosentti Jaana Lähteenmaa Tampereen yliopistosta.

– Nuorisotakuussa oli hyvä ajatus, mutta tätä kolmen kuukauden lupausta ei ole pystytty pitämään. Työmarkkinat menivät taantuman aikana entistä pahemmin tukkoon ja TE-toimistoilla ei ollut mahdollisuutta palvella kaikkia nuoria.

Ongelmia syntyi myös nuorisotakuuseen kuuluvasta koulutustakuusta, joka toi ammattioppilaitoksiin nuoria, joilla ei ole edellytyksiä pärjätä opinnoissaan ilman tukitoimia.

– Pahimmillaan aktivointikeskusteluissa on käynyt niin, että TE-toimistossa on vain etsitty joku paikka mihin tunkea nuori ilman, että paikan soveltuvuutta on pystytty arvioimaan kunnolla, Lähteenmaa sanoo.

Mikä on yhteisötakuu?

Nuorisotakuun tilanne nousi esille viime viikolla, kun eduskunnassa käsiteltiin opposition välikysymystä alle 30-vuotiaiden nuorten asemasta.

Vihreät ja SDP toivoivat nuorisotakuun kehittämistä edelleen. Vihreät vaativat uuden, nuorisotakuun ympärille perustettavan asiantuntijaryhmän perustamista, mutta kärkihankkeesta vastaava kulttuuriministeri Sampo Terho (sin.) ei innostunut. Hänen mukaansa hankkeen toimeenpanoa seuraa ja arvioi jo nuorisotakuun neuvottelukunta.

Nuorisotakuun neuvottelukunnassa puheenjohtajana on syksystä asti toiminut kansanedustaja Tiina Elovaara (sin.). Hallituksen kärkihankkeen idea ei kirkastu helposti.

– Työministeri Ihalaisen edellisellä hallituskaudella käynnistämää nuorisotakuuta halutaan muuttaa yhteisön suuntaan. Ei ajatella asiaa vain yksilön syrjäytymisen kannalta, vaan vahvistetaan yhteisötoimijoita, Elovaara kuvailee.

Yhteisötoimijoilla Elovaara tarkoittaa erilaisia järjestöjä ja yhdistyksiä, koulujen kaltaisia julkisen sektorin toimijoita ja yksityisiä yrityksiä. Käytännössä hallituksen pienestä 10 miljoonan euron potista rahoitusta on jaettu erilaisille hankkeille, jotka tekevät esimerkiksi etsivää nuorisotyötä. Neuvottelukunnassa ei käsitellä rahoituksen määrää.

Lisäksi hallitus on varannut 5 miljoonaa euroa lisärahoitusta nuorille matalan kynnyksen palveluja tarjoavien Ohjaamojen toiminnan vakiinnuttamiseksi. Ohjaamot kehitettiin nuorisotakuun yhteydessä Euroopan sosiaalirahasto ESR:stä saadulla hankerahoituksella.

Ohjaamot ovat saaneet paljon kiitosta siitä,että nuori löytää tarvitsemansa avun yhdestä pisteestä sen sijaan, että hän pyörisi byrokratian rattaissa yhdeltä luukulta toiselle.

"Hyvinvointivaltiomme alisuoriutuu"

Elovaaran johtaman neuvottelukunnan on tarkoitus julkaista loppuraportti kärkihankkeen toteutumisesta ensi syksynä. Se tulee olemaan kriittinen.

– Jos olen ihan brutaalin rehellinen, niin erilaiset työryhmät ja niiden suuri määrä nuorison syrjäytymiseen liittyvien asioiden ympärillä ovat enemmän ongelma kuin ratkaisu, Elovaara sanoo.

Elovaara toivoo selkeämpää johtamista lasten ja nuorten politiikkaan ja palveluihin liittyen.

– Tällä hetkellä hyvinvointivaltiomme alisuoriutuu tehtävässään auttaa ja huolehtia lapsista ja nuorista.

Samaa on esittänyt lapsiasiavaltuutettu Tuomas Kurttila, joka eduskunnalle luovuttamassaan selvityksessä (siirryt toiseen palveluun) toivoi paremmin johdettua ja seurattua lapsipolitiikan strategiaa.

Isabella Taipale toivoo tulevaisuudessa työskentelevänsä seurakunnan nuorisotyön parissa. Markku Pitkänen / Yle

Neuvottelukunnassa on toistakymmentä asiantuntijaa lukion opettajista ja nuorisotyöntekijöistä eri ministeriöiden edustajiin. Elovaaran mukaan keskusteluissa on käynyt ilmi, että lapsia ja nuoria koskevan politiikan kenttä on tällä hetkellä liian sirpaleinen ja sekava.

– Toivoisin, että olisi yksi pysyvä foorumi, jolla olisi vähän jämäkämmät ja suoraviivaisemmat tavoitteet. Tällä hetkellä eri tahojen lapsiin ja nuoriin kohdistuvia hankkeita on paljon. Ne pitäisi koota yhteen. Se ei ole vain tämän hallituskauden ongelma.

Neuvottelukunnan jäsen, Turun yliopiston kasvatuspsykologian apulaisprofessori Niina Junttila on samaa mieltä.

– Ei pitäisi toimia hallituskausien perusteella ja ainoastaan toisistaan irrallisten kärkihankkeiden kautta. Olisi keksittävä asioita, joihin voitaisiin sitoutua hallituskaudesta toiseen ja kokonaisvaltaisempia, eri sektorirajat ylittäviä toimenpiteitä.

TE-toimistojen lisämäärärahoilla tai erilaisilla hankkeilla voi olla myöhäistä puuttua ongelmiin, jotka ovat syntyneet jo varhaisina kouluvuosina .

Koulutussäästöjen pitkä varjo

Koulutuksesta on leikattu merkittäviä summia tällä ja edellisellä hallituskaudella. Junttila muistuttaa, että koulutuksesta säästäminen tulee kalliiksi myöhemmin.

– Lapset ja nuoret ovat tärkein asia, mihin me voimme rahamme laittaa. Meillä ei ole toista kohdetta, millä olisi yhtä kauaskantoiset vaikutukset.

Leikkaukset näkyvät suoraan nuorten arjessa.

Isabella Taipale toivoo pääsevänsä Diakonia-ammattikorkeakouluun ja lopulta nuorisotyöntekijäksi seurakuntaan tai häntä itseään auttaneeseen Vamos-ryhmään. Hän on hakenut opiskelupaikkaa aikaisemminkin ja joutunut pettymään.

– Koulupaikkoja pitäisi olla enemmän. Se pelastaisi monen nuoren elämän, että pääsisi kiinni johonkin.

Jos koulun ovet eivät aukea, Taipale jatkaa ainakin vapaaehtoistöiden tekemistä.

– Haluan pysyä työelämässä jollain tavalla kiinni ja olla ihmisten kanssa tekemissä, vaikka sitten vapaaehtoistyön kautta. Se on minulle tärkeää.