Ei ole ensimmäinen kerta, kun pääministeri Juha Sipilä (kesk) tekee ihmeitä. Vuoden 2017 alussa pääministeri kertoi, että suomalaisten eriarvoistuminen ratkaistaan siten, ettei julkisia menoja lisätä lainkaan.

Nyt pääministeri Sipilä ilmoitti, että Suomeen perustetaan ”taloustieteen huippuyksikkö”.

On ihme, että perustettava yksikkö, joka ei ole toiminut vielä päiväkään, on jo valmiiksi ”huippu”.

Ihmeellistä ei ole kuitenkaan se, että Sipilän hallitus ei ole budjetoinut hankkeeseen lainkaan suoraa valtion rahoitusta. Huippuyksikön rahoituksesta vastaavat Helsingin yliopisto, Aalto-yliopisto, Suomen Pankki ja Valtion taloudellinen tutkimuskeskus VATT.

Pääministeri kuitenkin osasi määritellä taloustieteen huippuyksikön tavoitteet ja päämäärän.

”Poliittinen päätöksenteko edellyttää korkeatasoisia arvioita vaikutuksista kansantalouteen ja yhteiskuntaan. Uudella taloustieteen yksiköllä on merkittävä rooli tutkimuksessa ja korkeatasoisessa lainvalmistelussa”, Sipilä sanoi tiedotteessa.

Ehkä valtioneuvoston kanslian ei enää tarvitse tilata kymmenillä miljoonilla euroilla tutkimuksia ja selvityksiä poliittisen päätöksenteon tueksi? Hallituskautensa aikana Sipilän hallitus on ostanut reilulla 10 miljoonalla eurolla 58 selvitystä ”päätöksenteon tietopohjaksi”.

Sipilän hallituksen tekemät koulutusleikkaukset ovat vaalikauden aikana lähes 600 miljoonaa euroa. Rahaa vähennetään ammattikouluilta, lukioilta, korkeakouluilta, valtion tutkimuslaitoksilta, peruskouluilta ja päivähoitojen varhaiskasvatuksesta – koko koulutussektorilta.

Leikkaukset ja nollapanostukset taloustieteen huippuyksikköön kertovat, miten Sipilän hallitus oikeasti suhtautuu tieteeseen ja koulutukseen. Kyse on poliittisesta sumutuksesta.

Jotta puheet eivät jäisi vain puheiksi, Sipilän hallitus voisi perustaa myös muita ”huippuyksiköitä” ja antaa niille rahaa.

Tällaisia ”huippuyksiköitä” voisi rakentaa sosiologian, politiikan tutkimuksen, journalismin ja oikeustieteen ympärille. Ne voisivat tuoda monipuolisen näkökulman lainvalmisteluun ja poliittisten päätösten vaikutuksiin, joita pääministeri Sipilä niin innokkaasti jaksaa korostaa.

Taloustieteen kyky selittää yhteiskuntaa on osoittautunut rajalliseksi, sillä pelkkä taskulaskin ei riitä.

Esimerkiksi tuloerojen kasvun selittäminen pääministerille on myöhäistä, jos hallitus ei päätöksiä tehdessään ymmärrä, mitä niistä seuraa. Huonosta lainvalmistelusta Sipilän hallitusta on moittinut myös lainsäädännön arviointineuvosto.

Senkin on pääministeri itse perustanut. Ihmeellistä!