Mariette Lindstein oli 19-vuotias kiinnostuessan skientologiasta. Kurssit olivat kuitenkin kalliita, joten hän ryhtyi työntekijäksi. Hän vietti 25 vuotta elämästään työskentelemällä lahkolle.

Mariette Lindstein oli 19-vuotias kiinnostuessan skientologiasta. Kurssit olivat kuitenkin kalliita, joten hän ryhtyi työntekijäksi. Hän vietti 25 vuotta elämästään työskentelemällä lahkolle. Pekka Tynell / YLE

Trilleri. Sellainen on ruotsalaisen Mariette Lindsteinin elämä.

On kuitenkin onnenkauppaa, että Lindstein istuu nyt Helsingissä kertomassa kahdesta suomeksi käännetystä trilleristään – ja samalla omasta elämästään. Kaikki oli hyvin pienestä kiinni.

Viisitoista vuotta sitten Lindstein oli skientologien työleirillä Los Angelesissa ja odotti oikeaa hetkeä. Hän näki bussin lähestyvän, ryntäsi pysäkille ja hyppäsi kyytiin. Hänellä ei ollut hajuakaan, minne bussi oli menossa. Kuski valisti suunnan olevan South Central, Los Angelesin pahamaineisin kaupunginosa. Se ei haitannut Lindsteinia. Hän oli vihdoinkin vapaa, 25 vuoden "vankeuden" jälkeen.

"Johtaja oli mitä hurmaavin ja samalla kauhein ihminen"

Kun Mariette Lindstein houkuteltiin töihin skientologien päämajaan Yhdysvaltoihin, hän oli onnensa kukkuloilla. Hän muutti innoissaan silloisen aviomiehensä ja pienen poikansa kanssa Kalifornian aurinkoon. Aluksi kaikki olikin ihanaa. Yhteisöllisyys tuntui mukavalta ja keskuksessa tehtävä työ merkitykselliseltä. Olo tuntui rauhalliselta ja vahvalta – skientologien opit olivat toimineet.

Skientologian viehätys perustuu juuri siihen, että yksilöstä tulee perempi, kyvykkäämpi ja vahvempi, jos vain noudattaa oppeja.

– Homma pyörii oman egon ympärillä. Miten minä kehityn ja tulen paremmaksi. Keskiössä on koko ajan minä, kuvailee Lindstein.

Skientologia on maailmanlaajuinen liike. Jäseniä on ehkä kymmeniä tuhansia, mutta määrää on vaikea arvioida. Varakas lahko saa rahaa kurssimaksuista ja etenkin Yhdysvalloissa rikkaat tukijat tekevät lahjoituksia. Carsten Koall / EPA

Muutaman vuoden jälkeen tunnelma alkoi kuitenkin muuttua. Skientologian perustajan tieteiskirjailija L. Ron Hubbardin kuoltua, uudeksi hengelliseksi johtajaksi tuli David Miscavige, joka on edelleen liikkeen johdossa.

– Hän pystyi olemaan mitä hurmaavin ihminen. Hetken päästä hän oli kauhein ihminen, jonka tunsin. Hän ei ollut läpikotaisin paha, mutta flippasi aina välillä, muistelee Lindstein, joka työskenteli tiiviisti Miscavigen kanssa.

Lapsia pidetään pieninä aikuisina

Pikku hiljaa sääntöjä alkoi tulla enemmän ja enemmän. Suhteet lahkon ulkopuolella eläviin piti minimoida, sanomalehdet kiellettiin, televisiot vietiin pois ja keskusta ympäröiviä muureja alkoivat kiertää aseistetut vartijat.

– Oli todella pelottava tunne havaita, ettei ollut enää mitään kontaktia ulkomaailmaan.

Aivopesu oli kuitenkin ollut niin onnistunut, että päässä kiertävät ajatukset pyyhkiytyivät taka-alalle. Tärkeintä oli lahkon menestys ja maailmanvalloitus. Jopa lasten erottaminen vanhemmistaan perusteltiin "lasten parhaalla".

– Sitä on vaikea ajatella ja antaa anteeksi. Lahkossa tehtiin selväksi, ettei perheellä ole merkitystä.

Lindsteinin poika asui parin tunnin ajomatkan päässä Gold Basesta, missä vanhemmat työskentelivät. He saivat nähdä lapsiaan vain viikonloppuisin. Pikku hiljaa aikaa lyhennettiin, kunnes lapsia sai tavata vain yhden illan viikossa.

– Kun lapseni täytti 11 vuotta, hän sai onneksi muuttaa lähemmäs keskusta lasten työleirille. Silloin näimme usein.

Skientologiassa lapset nähdään pieninä aikuisina. He joutuvat tekemään töitä pienestä pitäen. Koulutuksella ja sivistyksellä ei ole niin väliä. Lindstein kertoo, että lapset saivat perusopetuksen, mutta eivät juuri sen enempää.

Töitä tehtiin aamusta yöhön

Aikuiset tekivät myös töitä – käytännössä aamuvarhaisesta puolille öin. Heidän tehtävänään oli markkinoida ja hoitaa viestintää. Erämaassa sijaitseva päämaja oli mediatehdas, jossa oli omat studiot ja lisäksi siellä tehtiin skientologien lehtiä, esitteitä ja kirjoja. Töitä teetettiin niin paljon, ettei nukkumiselle jäänyt aikaa.

– Väsyttäminen on tehokas kidutusmuoto. Olin niin väsynyt, että nukahtelin kylpyhuoneen lattialle illalla, tai siis yöllä. Kun on tarpeeksi väsynyt, ei pysty ajattelemaan muuta kuin pientä unihetkeä.

The Church of Scientology Celebrity Centre Hollywoodissa. Lahko houkuttelee julkkiksia saadakseen lisää kannattajia. Muun muassa Tom Cruise, John Travolta ja Juliette Lewis ovat liikkeen kannattajia. Stewart Cook / AOP

Lindsteinin kertomus muistuttaa paljon hänen trillereitään. Niissä hän on siirtänyt tapahtumat Ruotsiin pienelle saarelle, jossa on yhteisö, joka on samankaltainen kuin skientologeilla. Ensimmäisessä osassa Ehdoton valta (suom. Christine Thorel) lahkon johtaja piinaa työntekijöitään uupumuksen rajamaille. Hän myös rankaisee työntekijöitään hyppyyttämällä heitä kallionkielekkeeltä mereen. Gold Basessa rangaitukset eivät sentään olleet hengenvaarallisia.

– Siellä käytettiin rangaistuksena muun muassa orjatyötä. Jos mokasi pahasti, saattoi joutua lukituksi telttaan. Siellä piti olla niin kauan, että oli tehnyt parannuksen.

Lindsteinin psykologisissa trillereissä perustellaan ihmisten alttius karismaattisille johtajille. Päähenkilön kautta avautuu myös, miten arvaamaton vallankäyttö toimii ja miltä se tuntuu.

– Halusin kirjoittaa nämä kirjat ikään kuin varoituksena. Olen iloinen, että etenkin nuoret ovat lukeneet kirjojani. Mielestäni kirjani eivät kerro vain vallankäytöstä kultissa, vaan sama kaava toimii vaikkapa parisuhdeväkivallassa tai huonossa työpaikassa.

Väkivalta oli viimeinen pisara

Suomessa skientologia ei ole juuri saanut jalansijaa, mutta muun muassa Yhdysvalloissa sillä on uskonnon asema ja näin ollen verovapaus. Lindstein muistaa, kuinka vallan lisääntyessä Miscavigesta tuli vainoharhainen.

– Hänen juomalasiensa päälle piti laittaa kannet, ettei häntä myrkytetä. Se alkoi tuntua aika kummallista.

Viimeinen pisara oli, kun Miscavige kävi Lindsteinin työkaverin kimppuun.

– Olin siinä vieressä ja yhtäkkiä hän hermostui ja ryhtyi retuuttamaan työtoveriani. Se oli shokki. Silloin heräsi ajatus lähteä.

Mutta muurien ympäröimästä Gold Basesta ei lähdetty noin vain. Alue oli tiukasti vartioitu ja ympärillä avautui autiomaa. Oli siis keksittävä pakosuunnitelma.

Kännykkä oli scifiä

Pähkäillessään pakoa Lindstein pani merkille, että työtovereiden joukossa oli toinenkin, jolla oli samanlaisia ajatuksia. Pian hän ystävystyi Dan Koonin kanssa, joka on hänen nykyinen aviomiehensä. Lindsteinin ruotsalainen aviomies oli lähetetty töihin itärannikolle, eikä pariskunta ollut nähnyt toisiaan vuosiin.

Koonin onnistui paeta ensin. Lindstein keräsi vielä rohkeutta. Ajatus elämästä lahkon ulkopuolella pelotti, vaikka se oli alkanut tuntua ainoalta oikealta ratkaisulta.

Mariette Lindstein esiintyi Dekkarifestivaalilla Helsingissä. Pekka Tynell / Yle

Päästäkseen muurien ulkopuolelle Lindsteinin oli muututtava mielenterveyspotilaaksi. Hän alkoi esittää itsetuhoista, sillä lahko ei halunnut ruumiita tai poliiseja muuriensa sisäpuolelle. Häiriintyneet vietiin työleirille Los Angelesiin. Siellä vartiointi ei ollut niin tiukkaa, joten Lindstein pääsi hyppäämään bussin kyytiin.

– Elämäni onnellisin päivä oli, kun Dan tuli noutamaan minut ja ajoimme San Franciscoon. Rannikko oli niin kaunis ja olin niin vapaa.

Onnentunnetta ei häirinnyt edes se, että Lindstein tiesi etsijöiden olevan perässä. Hän oli kuitenkin onnistunut harhauttamaan heidät suuntaamalla eteläiseen Los Angelesiin, missä valkoihoisten ei juuri kannata liikuskella.

Vapaudenhuuma vaihtui pian käytännön ongelmiin. Miten käytetään internetiä, mikä ihmeen sosiaalinen media? Maailma oli muuttunut totaalisesti niiden vuosien aikana, jotka Lindstein oli viettänyt eristyksissä.

– Kun näin ensimmäistä kertaa kännykän, se tuntui aivan scifiltä.

Poika oli katkera äidilleen

Nykyään Lindstein asuu Ruotsissa aviomiehensä Dan Koonin kanssa. Hänen poikansa John pakeni myös skientologien lahkosta. Aluksi välit pojan kanssa olivat kireät.

– Hän oli katkera minulle, koska olin vienyt hänet lahkoon. Hänelle ei ollut annettu vaihtoehtoja.

Nykyään välit ovat hyvät. John asuu perheineen Kaliforniassa ja työskentelee Hollywoodissa visuaalisten efektien tekijänä. Äiti on tavattoman ylpeä pojastaan, joka on onnistunut elämässään huolimatta oudosta lapsuudesta.

Mariette Lindsteinin Lahko-trilogiasta on suomennettu kaksi kirjaa. Kolmas osa on tulossa suomeksi myöhemmin. Pekka Tynell / YLE

Vaikka Lindstein on elänyt jo 15 vuotta erossa skientologiasta, lahko ei suinkaan ole jättänyt häntä rauhaan. Lahko on tarkka maineestaan, eikä hyväksy eronneita, saati heidän kriittisiä puheitaan.

Julkaistuaan ensimmäisen kirjansa Lindstein esiintyi Göteborgin kirjamessuilla. Siellä skientologien edustajat videoivat häntä ja seurasivat aina hotellille asti. Myös hänen tietokoneensa on hakkeroitu, kun hän on puhunut julkisuudessa kirjoistaan ja taustastaan. Hän on myös saanut uhkaussoittoja.

– En ole antanut häirinnän lannistaa. Göteborgin messujen aikaan olin juuri kirjoittamassa toista kirjaani Tuomiopäivä. Sain siitä kaikesta vain lisäenergiaa kirjoitustyölleni.

Alun perin Lindstein alkoi kirjoittaa fiktiota päästäkseen kauheista painajaisista, jotka riivasivat häntä Ruotsiin muuton jälkeen. Kirjoittaminen on auttanut ja hän rakastaa nykyistä ammattiaan.

Lopuksi on pakko kysyä, kuinka paljon Lindsteinia harmittaa, kun elämästä meni 25 vuotta skientologien parissa.

– Ei yhtään. Olen oppinut niin paljon tästä kaikesta. Olen aivan eri ihminen nykyään. Ilman tuota kokemusta en ehkä olisi näin onnellinen.

Lue lisää:

Skientologit rynnivät elokuva- ja uutisbisnekseen: Kiistelty kirkko avasi jättistudion Hollywoodissa

Brittioikeus määritti skientologian uskonnoksi