Kun korot alkavat nousta, mitä tapahtuu Euroopan uinuvalle roskalainapommille?

Euroopan unionin komissio ja Ecofin-neuvosto valmistelevat suunnitelmia, joilla pitäisi ratkaista vuosia muhinut roskalainaongelma. Pankkien järjestämättömiin luottoihin liittyvistä valvontakäytännöistä keskustelivat valtiovarainministerit Ecofin-neuvostossa viimeksi maanantaina.

Eurooppalaispankeilla on noin 1 100 miljardin euron arvosta hoitamattomia lainoja. Summa on huima, sillä se vastaa noin kymmenesosaa koko euroalueen bruttokansantuotteesta. Rasite alkaa pikkuhiljaa käydä kestämättömäksi, kun korot alkavat nousta.

– Nämä ovat järjettömän isoja summia, kun joidenkin pankkien luotonannosta jopa 20–25 prosenttia on järjestämättömiä luottoja, Nordean maajohtaja Ari Kaperi sanoo.

Järjestämätön luotto, eli NPL-laina (non-performing loans) tarkoittaa, että asiakas ei ole maksanut lainasta korkoja tai lyhennyksiä kolmeen kuukauteen. Lainalle ei ole tehty mitään, ei myöskään realisoitu sen takana olevia vakuuksia.

Mitä enemmän järjestämättömiä luottoja, sitä vähemmän pankilla on pääomaa parempiin käyttökohteisiin eli esimerkiksi yrityksille investointeihin. Roskalainoja on erityisen paljon Kreikassa, Kyproksella, Italiassa, Espanjassa ja Irlannissa. Pohjoismaissa ne eivät ole ongelma.

Pankkien roskalainakanta on pitkään muhinut paise, joka vaikuttaa koko euroalueen kasvuun.

–Tämä on iso epävarmuustekijä, mutta en lähde mitään uhkakuvia maalailemaan, koska ongelmapankit ovat aika rajattuja ja niiden tilanne hyvin tiedostettu. Tämä on silti asia, joka täytyy ratkaista, se on kaikkien etu, Kaperi sanoo.

”Iso epävarmuus, mutta ei uhka”

Kaperin mukaan epävarmuutta synnyttää se, että kukaan ei tarkkaan tiedä, paljonko pankki kärsii lopulta luottotappioita, kun luotot joskus hoidetaan. Tai ovatko pankit panneet sivuun riittävästi luottotappiovarauksia. Lainojen vakuudet tosin kattavat riskiä, mutta niidenkin tuleva arvo on epävarma.

” Tarvitaan myös sijoittajia, jotka näkevät lainoissa arvonnousun mahdollisuuden.

Korot selittävät ongelman pitkittymistä. Kun ne ovat olleet nollassa tai jopa miinuksella, pankki on voinut roikottaa roskalainoja taseessaan. Vaikka asiakas ei maksa korkoa, kustannus jää pankin tuloslaskelmassa silti melko pieneksi.

– 1990-luvun alussa korkotaso oli 10 prosenttia. Silloin pankeille oli elämän ja kuoleman kysymys, kuinka nopeasti nämä järjestämättömät luotot saatiin pois taseesta.

Uusia roskapankkeja Eurooppaan?

EU haluaa muun muassa kehittää lainojen jälkimarkkinoita eli niiden luottolaitosten toimintaa, jotka ostavat pankeilta roskalainoja. Nykyinen järjestelmä ei euroministereiden mielestä houkuttele pankkeja riittävästi hankkiutumaan eroon roskalainoista.

Viime vuonna roskalainoja myytiin eteenpäin vain 80 miljardilla eurolla. Italialaispankki Mediobanca kertoi tänään, että Ecofin saattaa selvitellä kansallisten roskapankkien perustamista lainoille, joita myytäisiin käypään markkina-arvoon.

– Toimivaa jälkimarkkinaa ei kyllä pysty muodostamaan millään hallinnollisella päätöksellä vaan tarvitaan myös sijoittajia, jotka näkevät lainoissa arvonnousun mahdollisuuden, Kaperi huomauttaa.

Suunnitelmissa Euroopan keskuspankki voisi jatkossa pyytää pankeilta lisäpääomia nykyisille hoitamattomille veloille, jos olemassa olevat puskurit eivät tunnu riittävän. Pankkeja saatetaan myös alkaa vaatia siirtämään sivuun lisäpääomaa uusille lainoille, jos NPL-lainojen osuus nousee liikaa.

– Yksi hankaluus selittää ongelman pitkittymistä. Näissä tietyissä maissa konkurssilainsäädännössä ja vakuuksien realisoinnin käytännöissä on paljon kehitettävää. Se olisi paljon tehokkaampaa kuin vaikkapa jokin iso roskapankki tai uudet varainhoitoyhtiöt, Kaperi sanoo.

Pankit eivät ole ihastu EU:n sääntelyn lisäämisestä, ja eurooppalainen finanssisalan etujärjestö Afme ehti jo torjua suunnitelmat. Pohjoismaisia pankkeja kuten Nordeaa, kiristykset tuskin koskisivat, sillä niillä on roskalainoja hyvin vähän, noin prosentin verran lainakannasta.

– Näissä mahdollisissa vaihtoehdoissa on vähän keppiä ja porkkanaa. Pankit joutuvat enemmän varaamaan pääoma riskeille ja se on niille suurempi rasite. Se antaa kovan kannustimen tehdä jotain, Nordean Kaperi sanoo.

Lähteitä: Suomen Pankki, Bloomberg, Reuters.