Suomalaiset odottavat Marinilta ja hänen hallitukseltaan paasikivimäistä päätöksentekokykyä ja horjumattomuutta. Euroopan tartuntatautivirasto on kirjannut konkreettisten toimenpiteiden listalle koulutusinstituutioiden sulkemisen. PASI LIESIMAA

Suomalaisissa kodeissa on käyty viime päivinä arpajaisia: viedäkö lapset päivähoitoon ja kouluun maanantaina vai ei.

Sivistystoimenjohtajat, perusopetusjohtajat, rehtorit ja ennen kaikkea lasten ja nuorten opettajat ovat lähettäneet kodeille tuhansia ja tuhansia viestejä.

Eri puolilla Suomea niiden sisältö on ollut erilainen - ja tässä tullaan siihen, miksi pääministeri Sanna Marinin (sd) hallituksen torstai-iltana valitsema koronalinja ei toimi käytännössä.

Rehtorit ja lasten vanhemmat odottavat, että Suomen kaltaisessa pienessä maassa on voimassa yksi ja selkeä ohjeistus siitä, siirrytäänkö peruskouluissa ja toisen asteen oppilaitoksissa etäopetukseen vai ei.

Tämän ohjeistuksen on tultava maan hallitukselta.

Samalla hallituksen on linjattava, suljetaanko päiväkodit tilapäisesti. Hallituksen on myös julkistettava määräykset siitä, miten kunnat järjestävät lastenhoidon terveydenhuollon työntekijöille, joiden lasten päiväkodit ja koulut ovat karanteenissa.

Tällä hetkellä paikallisviranomaiset vastaavat monista koronaviruksen torjuntatoimista ja ovat epätietoisuuden vallassa.

Marin korosti torstaina, että valmiuslain suurin merkitys olisi koko valtakuntaa koskevan päätöksenteon nopeutumisessa. Hallitus tekisi poikkeusoloissa kaikkia koskevia päätöksiä.

On kriittistä ja aiheellista kysyä, millä perusteella asetuksen antamista valmiuslaista lykättiin.

Oppositiopuolueet kokoomus ja perussuomalaiset esittivät kriisikokouksessa, että Marinin hallitus olisi antanut valmiuslaista heti asetuksen ja samalla päättänyt koko maata koskevista tiukemmista koronatoimista.

Perjantain, lauantain ja sunnuntain aikana on koettu, että hallituksen valitsema linja ei toimi.

Esimerkiksi Hyvinkäällä perusopetuksen johtaja lähetti rehtoreille perjantaina seuraavan viestin: ”Peruskoululaisia kehotetaan siirtämään kaikki oppikirjansa kotiin. Oppimateriaaleja tulisi säilyttää kotona toistaiseksi ja kouluun kehotetaan ottamaan vain tarvittavat materiaalit.”

Hyvinkäällä on jo koululaisia karanteenissa. Kodeissa viesti tulkittiin siten, että lähiopetus ei välttämättä jatku maanantaina. Kun sairastuneiden määrä nopeasti kasvaa, rehtorit ja opettajat eivät pian pysty vastaamaan vanhemmille, mikä koulu tai luokka tai ketkä ihmiset kulloinkin ovat karanteenissa.

Espoossa Kuninkaantien lukion rehtori lähetti koteihin seuraavan viestin: ”Opetus etänä 16.3.-23.3.2020, vain ylioppilastutkintoa suorittavat kokelaat ja henkilökunta tulevat koululle. Sivistystoimenjohtaja on suositellut lukioille tällaista järjestelyä. Olen tehnyt asiassa päätöksen, että opiskelemme etänä. Opettajat ohjeistavat opiskelijat.”

Lukion rehtori osoitti johtajuutta ja teki päätöksen.

Viestin sanamuoto sen sijaan tuo esille Marinin hallituksen linjan suurimman heikkouden: kun maan hallitus ei tehnyt päätöstä, ei sitä tehnyt Espoon kaupungin sivistystoimenjohtajakaan.

Erilaiset suositukset ja ohjeet siirtyvät hallinnossa myrskytuulen lailla eteenpäin ja muuttuvat etulinjassa eli koulun ja kodin välillä kirjaviksi käytännöiksi. Jossain on johtajuutta, toisaalla ei.

Näin Sanna Marin kommentoi kolme tuntia kestänyttä koronakokousta torstaina 12. maaliskuuta. Puolueet ovat valmiit ottamaan käyttöön valmiuslain, jos nykyinen lainsäädäntö ei saa koronaviruksen leviämistä kuriin.

Vanhemmat ovat alkaneet ottaa oikeutta omiin käsiinsä.

Esimerkiksi diabeetikkojen ja astmaatikkojen vanhemmat ovat suurelta osin jo päättäneet ottaa lapsensa pois koulusta. Samaan ovat päätyneet tuhannet muut, jotka eivät halua koronan tarttuvan lähipiiriinsä koulun välityksellä.

Lapselle tai nuorelle koronavirus ei välttämättä ole vaarallinen, mutta hänen vanhemmalleen tai isovanhemmalleen se voi olla tappava.

Päiväkotien, peruskoulujen, lukioiden, ammattikoulujen ja korkeakoulujen tilapäisen sulkemisen mielekkyydestä on viime päivinä keskusteltu paljon.

Kriisin keskellä maan hallituksen kannattaa nojata päätöksenteossaan parhaaseen mahdolliseen asiantuntijatietoon.

Koronaviruksen torjunnassa tämä tieto on kansainvälistä.

Euroopan tautienehkäisy- ja -valvontakeskus ECDC julkaisi 11. maaliskuuta uusimman listan keinoista, joilla koronaviruksen leviämistä on mahdollista estää ja kuolonuhrien määrää rajoittaa.

ECDC kertoo, että lista on laadittu maiden hallituksille ja viranomaisille päätöksenteon tueksi.

Koska koronavirus tarttuu helposti, ECDC suosittelee torjuntakeinoksi ihmisten sosiaalisen kanssakäymisen nopeaa ja tehokasta rajoittamista.

Tukholmassa sijaitseva Euroopan tartuntatautivirasto on kirjannut konkreettisten toimenpiteiden listalle koulutusinstituutioiden sulkemisen.

Perusteluksi ECDC on kirjannut seuraavaa: ”Kontaktien estäminen lasten välillä on tunnettu ehkäisykeino influenssaepidemioissa ja pandemioissa. -- Tutkimuksissa influenssaepidemioista molemmilla toimenpiteillä [koulujen ja yliopistojen sulkemisella] on yleensä suurin vaikutus, kun ne toteutetaan varhaisessa tartuntavaiheessa ja kun ne kestävät niin kauan, kunnes taudinaiheuttajan kierto vähenee (useita viikkoja).”

Tartuntatautivirasto ECDC on koronan torjunnassa kotimaista THL:ää ylempi auktoriteetti, koska sen työskentely perustuu kansainvälisyyteen ja koska se saa reaaliaikaisesti uusimman tutkimustiedon koronan torjunnasta kaikkialta maailmasta.

ECDC työskentelee kellon ympäri, ja sen palveluksessa on satoja asiantuntijoita.

Marinin hallituksen ministereiden on syytä lukea ECDC:n raportit tarkkaan.

Viivyttely maksaa Suomessa ihmishenkiä, sillä ihmisten kohtaamisia on rajoitettava niin varhaisessa vaiheessa kuin mahdollista.

Tartuntatautivirasto peräänkuuluttaa Euroopan hallituksilta nyt nopeutta ja ennakoivia päätöksiä.

”Havainto- ja mallinnustodisteet aiemmista pandemioista (esim. influenssapandemioista) ja kokemukset COVID-19-viruksesta Kiinassa osoittavat, että varhaiset, määrätietoiset, nopeat, koordinoidut ja kattavat sosiaalisen kanssakäymisen rajoitustoimet ovat todennäköisesti tehokkaampia viruksen leviämisen hidastamisessa kuin viivästyneet toimenpiteet. On arvioitu, että jos joukko ei-farmaseuttisia toimenpiteitä, mukaan lukien sosiaalisen kanssakäymisen rajoitustoimet, olisi toteutettu Kiinassa viikkoa, kahta tai kolmea aiemmin, potilastapauksien määrää olisi voitu vähentää 66 %, 86 % ja 95 %, samalla merkittävästi vähentäen maan sisällä altistuneiden alueiden määrää", ECDC kirjoittaa uusimmassa suosituksessaan.

Tämän tutkimustiedon ja arvion perusteella Suomen hallituksen on toimittava välittömästi.

Parhaat poliittiset johtajat lukevat varhaisia merkkejä ja reagoivat niihin määrätietoisilla päätöksillä. Näin syntyy proaktiivista toimintaa, joka parhaimmillaan pelastaa ihmishenkiä.

Toistaiseksi hallituksen politiikka on vaikuttanut reaktiiviselta eli vasta toteutuneisiin asioihin perustuvalta. Koronaviruksen kohdalla reaktiivinen politiikka johtaa siihen, että päätökset tehdään myöhässä. Tämä taas johtaa ihmishenkien menetyksiin.

Suomi on kohdannut satavuotisen itsenäisyytensä aikana kriisejä aiemminkin.

Aina maamme on niistä selviytynyt, vaikka kriisin jälkeen on havahduttu siihen, että maan hallitus ei ole osannut lukea lähestyvän katastrofin merkkejä oikein ja on sen takia sivuuttanut osan asiantuntijoiden suosituksista ja varoituksista.

Marinin hallituksen on nyt vältettävä vuosien 1939, 1989 ja 1991 virheet.

Alkuvuodesta 1939 koko muu Eurooppa varautui sodan syttymiseen. Saksa oli jo liittänyt Itävallan itseensä.

Marsalkka Mannerheimin johtama puolustusneuvosto esitti helmikuussa 1939 perushankintojen nopeuttamiseen tuntuvia määrärahoja. Pääministeri Cajanderin ja valtiovarainministeri Tannerin johtama punamultahallitus suhtautui varustelumäärärahojen lisäämiseen kielteisesti.

Kun puolustusministeri Niukkanenkin esitti kesäkuussa 1939 tuntuvia leikkauksia puolustusneuvoston ohjelmaan, Mannerheim suuttui ja pyysi eroa.

Pääministeri Cajander olisi antanut Mannerheimin mennä, mutta tasavallan presidentti Kyösti Kallio puuttui peliin ja halusi tämän jatkavan. Rahoista syntyi kompromissi, mutta tekemättä jätetyt hankinnat maksoivat ihmishenkiä talvisodassa, joka syttyi saman vuoden marraskuun lopussa.

Cajanderin suhtautumiselle on ollut vaikeaa löytää järkiperusteita.

Keväällä 1989 talousneuvoston asettama työryhmä jätti Seppo Leppäsen johdolla niin sanotun vaihtotaseraportin, jossa tosiasiat Suomen elämisestä yli varojensa vyörytettiin jokaisen poliitikon nähtäville. Leppäsen työryhmä laati esityksen korjaustoimenpiteistä, mutta hallituksen vetäjät pääministeri Holkeri ja ulkoministeri Sorsa vierastivat asiantuntijoita ja elivät kasvun huumassa.

Kesällä ja syksyllä 1991 pääministeri Ahon hallitus piti jääräpäisesti kiinni vahvan markan politiikastaan. Tosiasiat tunnustettiin ja markka devalvoitiin vasta marraskuussa, jolloin Suomea uhkasi kansainvälisillä rahoitusmarkkinoilla luottokelvottomuus ja maksukyvyttömyys.

Pääministeri Sanna Marinin hallituksen on vältettävä koronan torjunnassa Cajanderin, Holkerin ja Ahon hallitusten suuri virhe: ne viivyttelivät eivätkä toimineet, vaikka maailma ja tosiasiat Suomen ympärillä ja sisällä muuttuivat nopeasti ja vaikka muutos oli havaittavissa.

Mallia johtajuudesta itse kukin voi hakea lukemalla tasavallan presidentti Juho-Kusti Paasikiven päiväkirjoja. Vuonna 1948 Neuvostoliitto kohdisti Suomeen hirmuisen paineen.

Silti Paasikivi päätti, että hänen aikanansa kommunistit eivät istuisi Suomen hallituksissa tärkeimmillä ministerin tuoleilla.

”Minun velvollisuuteni perustuslain ja tekemäni valan mukaan on puolustaa loppuun asti laillista valtiovaltaa ja laillista järjestystä. Siinä minä en voi antaa perään. On myös tunnettua, että eduskunnan ja kansan suuren enemmistön mielipide ja tahto on, että sisäministerin paikkaan tulee ei-kommunisti”, Paasikivi kirjoitti päiväkirjaansa 25. toukokuuta 1948.

Suurin valta on perustuslain nojalla siirtynyt tasavallan presidentiltä pääministerille.

Suomalaiset odottavat Marinilta ja hänen hallitukseltaan paasikivimäistä päätöksentekokykyä ja horjumattomuutta.

Kansalaisilta ja yhteiskunnalta löytyy kyllä resilienssiä eli joustavuutta ja sopeutumiskykyä.

Koronan torjunnassa resilienssi ja vapaaehtoisten auttamisringit eivät yksin riitä.

Valtionjohdolta ja korkeimmilta viranomaisilta on löydyttävä koronan pysäyttämisessä tahtoa, kykyä ja nopeutta vahvistaa Suomen resistanssia eli ennaltaehkäisevää immuniteettia ja torjuvaa vastustuskykyä.