Kurikkalaisen Panu Ollikkalan sikalassa on hiljaista. Suomalaisen hyönteistalouden pioneeri ajoi sirkkatuotantonsa alas syksyllä 2019.

– Kysyntä ei riittänyt. Hinta laski niin alas, ettei pystynyt jatkamaan.

Summaa Ollikkala ei kuitenkaan suostu kertomaan.

Miehen äänestä paistaa pettymys. Entinen sikatilallinen näki hyönteisissä suuren potentiaalin. Porsaat saivat väistyä siivekkäiden edestä jo vuonna 2016. Silloin vielä odotettiin päätöstä, joka salli hyönteisten kasvatuksen ruuaksi.

Nyt 120 neliön tilat ovat tyhjillään.

Kiihkeä into on kadonnut myös muilta kurikkalaistiloilta. Markku Hirvelä hehkutti Ylen haastattelussa sirkkakuumeen alkumetreillä, että haluaa olla ensimmäisten joukossa tekemässä jotakin suurta.

Hänen tilaltaan sirkat lähtivät 1,5 vuotta sitten.

Varsinkin pohjalaisisännät, ja erityisesti sikatilalliset, halusivat uuden elinkeinon eturintamaan. Moni näki hyönteisissä oljenkorren ahdingossa olevalle alalle.

Maan hyönteistuotannon keskittymäksikin tituleeratussa Kurikassa on enää sen verran tuotantoa jäljellä, että oma sirkkakanta jotenkin pysyy.

– Se on eräänlainen sirkkapankki, jolla saadaan halutessa tuotanto elpymään nopeasti, sanoo Lauri Jyllilä hyönteismaataloutta edistävästä Finsect Oy:stä.

Hyönteisruuan omaksuminen tapahtuu hitaasti

Ruoka sävyttää yhä voimakkaammin yhteiskunnallista keskustelua. Lihan tuotanto nousee jatkuvasti otsikoihin ympäristö- ja eettisyyspohdinnoissa.

Osa sekasyöjistä miettii lihan syönnin vähentämistä.

Hyönteistuotanto ei kuitenkaan ole saanut Suomessa uutta potkua ilmastoahdistuksesta, vaikka alan kasvihuonepäästöt ovat huomattavasti lihantuotantoa pienemmät.

Tutkimuspäällikkö Terhi Pohjanheimo uskoo, että lihansyöntiä vähentävälle kuluttajalle kasvisproteiini on edelleen helpommin lähestyttävä raaka-aine kuin hyönteisproteiini.

Kasvisproteiinipohjaisia vaihtoehtoja on myös tarjolla runsaasti.

Pohjanheimo oli tutkijana mukana tekemässä hyönteisruoka-tutkimusta 2015- 2017.

Hyönteisbuumin vauhtisokeus talloi jalkohinsa Turun yliopiston, Luonnonvarakeskuksen ja Tukesin Hyönteiset ruokaketjussa (siirryt toiseen palveluun)-kuluttajatutkimuksen tärkeän havainnon:

Suurin haaste on kuluttajien valtavirran hyväksynnän luominen. Kuluttajien suhtautuminen vaihtelee vastenmielisyydestä positiiviseen kiinnostukseen. Hyönteisruuan omaksuminen osaksi normaalia ruokavaliota tapahtuu hitaasti.

Hyönteiskasvatuksen aloittaneilla oli kuitenkin vahva usko, että bisnes lyö itsensä rytinällä läpi koko maassa jo vuoden 2018 aikana.

Ruoaksi käytettävä kotisirkka kävelee munakennolla. Kuvaus: Mirva Ekman / Yle, Editointi: Juha Kemppainen / Yle

”Hyönteisalalla ollut lahjakkaat puhemiehet”

Sirkkahypetys alkoi, kun maa- ja metsätalousministeriö linjasi syyskuussa 2017, että Suomessa sallitaan hyönteisten kasvattaminen ja myyminen ruuaksi. Päätöksen mahdollisti EU:n uuselintarvikeasetuksen uusi tulkinta.

Hyönteistuotantoon tähtääviä yrityksiä nousi nopealla tahdilla. Lauri Jyllilä Finsect Oy:stä kertoo saaneensa silloin lyhyessä ajassa jopa 500 yhteydenottoa.

Hyönteisbisneksestä puhuttiin mediassa suurilla luvuilla. Mukaan lähteneet ennustivat alasta miljardibisnestä. Loviisan Strömforsin yrityspuistoon syntyi vuonna 2018 Euroopan suurin sirkkakasvattamo, joka aikoi tuottaa parhaimmillaan satoja tonneja hyönteisjauhetta vuodessa.

Tammikuussa 2019 Yle uutisoi, että tehdas lopettaa toimintansa. Haastattelussa kouvolalaisyrittäjä Vesa-Matti Rajamäki kertoi, ettei usko enää kotisirkan kasvatukseen Suomessa. Lihan valmistus on niin tuettua, etteivät sirkat pääse kilpailemaan sen kanssa hinnalla.

Kotisirkat ruokailevat sirkkaamossa. Kuva: Mirva Ekman / Yle, Editointi: Juha Kemppainen / Yle

Lauri Jyllilä kertoo, että suurimman innostuksen aikana alalla oli 70 kasvattajaa ja jalostajaa, nyt viitisenkymmentä. Ruokaviraston mukaan luku on pysynyt samana vuoden verran.

– Hyönteisalalla on ollut Suomessa lahjakkaat puhemiehet. Pankkilainan turvin on rakennettu useita kasvattamoita, toteavat Kirsi ja Jouko Siikoinen.

He ovat sinnitelleet sirkkakasvattajina Kanta-Hämeessä Tammelassa, mutta aikovat lopettaa maaliskuussa 2020.

– Kulutuksen ja jalostavan sektorin kiinnostuksen äkkipysähdys on ollut melkoinen, pariskunta kertoo.

Kun ei Suomi, niin sitten Saksa

Ajatus tulevaisuuden alasta kantaa kuitenkin edelleen, vaikka hyönteiskasvattamoja ajetaan alas.

Kurikkalaiset Panu Ollikkala ja Markku Hirvelä kertovat, että heillä on useiden vuosien sopimus Finsectin kanssa. Tuotanto voidaan aloittaa uudelleen koska vaan.

Että niin tapahtuisi, tarvitaan kysyntää ja kasvattajille parempi hinta, miehet toteavat.

Puoli seitsemän

Lauri Jyllilä Finsect Oy:stä kertoo, että pakastetuista sirkoista maksettiin kovimmillaan jopa sadan euron kilohintaa. Se tuntui kuluttajan kukkarossa sirkkajalosteiden kalliina hintana.

–Tuorepakasteen realistinen hinta on 10-15 euron paikkeilla, miettii Jyllilä. Markku Hirvelä muistele, että hänen lopettaessa tuottajalle maksettiin parikymppiä kilolta.

Sirkkoja on jauhettu esimerkiksi leipiin, proteiinipatukoihin ja suklaaseen. Moni tuote on ison mainosrumban jälkeen poistunut vähin äänin markkinoilta. Tuotteita on hyönteiskasvattajien mielestä ollut myös liian vähän.

Tutkimuspäällikkö Terhi Pohjanheimo muistuttaa, että menestyäkseeen sirkkatuotteen pitäisi pärjätä hintakilpailussa, olla helppokäyttöinen kotikeittiössä ja täytettävä makuodotukset.

Moni kuluttaja on jo maistanut hyönteistuotetta, mutta jättänyt ostamatta uudelleen. Uteliaisuus on hiipunut.

Lauri Jyllilä ei suostu heittämään kirvestä kaivoon. Finsect tähyilee nyt Keski-Eurooppaan, erityisesti Saksan markkinoille. Yritys on toimittanut saksalaiselle kauppaketjulle alkutuote-erät, jotka markkinoidaan seitsemään eri maahan.

Hänellä on jo suunnitelmat sen varalle, että kotimainen tuotanto saadaan kunnolla käynnistettyä uudelleen ja voimaan paremmin.

– Ei kannata välttämättä tuottaa sirkkoja sisämarkkinoille, vaan vientiin, jos se vetää, Jyllilä toteaa.

Aiheesta voi keskustella torstaihin kello 23.00:een asti.