Professori Matti Tolvanen sanoo, että yhteiskunnalle on paljon halvempaa, että poliisi estää terrori-iskut, vaikka tekijä välttyy samalla ehkä rikosvastuulta. Kuva: Ei tietoa

Rikosoikeuden professorit yllättyivät keskusrikospoliisin selvityksessä olleiden terrorismijuttujen suuresta määrästä. Nyt he ehdottavat, että jutut ja niihin liittyvä laintulkinta käydään läpi tapauskohtaisesti. Pohjoismaiden terrorismilakia olisi myös syytä verrata keskenään.

Oikeusoppineet ehdottavat, että Suomen terrorismirikoslain toimivuus ja tulkinta rikosjuttujen tutkinnassa selvitetään tarkasti.

Lännen Media uutisoi tänään, että keskusrikospoliisi on selvittänyt viiden viime vuoden aikana yhteensä noin 130 terrorismijuttua. Vain neljä jutuista on edennyt oikeuteen ja yksi johtanut rangaistukseen.

– Nyt olisi syytä selvittää lainsäädännöllisestä näkökulmasta perusteellisesti ja laaja-alaisesti, että mistä tämä tilanne johtuu, sanoo rikosoikeuden professori Sakari Melander Helsingin yliopistosta.

Tämä tarkoittaisi Suomessa poliisin selvityksessä olevien juttujen ja niihin liittyvän laintulkinnan läpikäymistä tapaus kerrallaan.​

Itä-Suomen yliopiston rikos- ja prosessioikeuden professori Matti Tolvanen näkee järkevänä myös vertailla Pohjoismaiden terrorismilainsäädäntöä keskenään. Esimerkiksi eroaako muiden maiden tutkintaprosessi toisistaan tutkintatapojen, näytön hankkimisen ja tuomioistuintulkinnan osalta.

– Lainsäädännössä voi olla eroja Pohjoismaiden välillä. Nyt pitäisi tarkastella, antaako laki muissa maissa esimerkiksi poliisille enemmän toimivaltuuksia, Tolvanen sanoo.

– Esimerkiksi rikosten valmistelun kriminalisointi on paljon vanhempaa perua Norjassa ja Ruotsissa kuin meillä.

Molemmat professorit pitävät keskusrikospoliisin selvityksessä olleiden terrorismijuttujen määrää suurena.

– Yllättävänkin suurena. Kun terrorismirikoslaki tuli voimaan vuonna 2003, ajatuksena varmaan oli, ettei sitä jouduta juuri soveltamaan, Melander sanoo.​

Professorit erimielisiä lain selkeydestä

Suojelupoliisin päällikkö Antti Pelttari arvosteli Lännen Median haastattelussa terrorismirikosten näyttökynnystä liian korkeaksi. Pelttari arvioi, että tämä saattaa houkutella radikalisoituneita Suomeen.

Oikeusoppineet tyrmäävät Pelttarin näkemykset liian korkeasta näyttökynnyksestä.

– Sellaisesta ei ole pitävää näyttöä, että Suomessa rajaa tulkittaisiin ankarammin kuin muualla. Näyttökynnys on pakko olla korkea. Ei oikeusvaltiossa käy päinsä, että syyttömiä tuomitaan vankilaan, Tolvanen toteaa.

Melander katsoo, että kansainvälisten ja eurooppalaisten velvoitteiden takia terrorismilainsäädäntö on Euroopan valtioissa nykyisin melko samankaltaista.​

– On kaukaa haettua, että tieto korkeasta näyttökynnyksestä saisi radikalisoituneet haluamaan nimenomaan Suomeen tai lisäisi radikalisoitumista meillä, Melander sanoo.​

Tolvasen mielestä terrorismirikoslaki on hyvä. Melander taas näkee sen monimutkaisena, epäselvänä ja lain soveltamisen hankalana.

Melanderin mukaan jo lain valmisteluvaiheessa oli selvää, että pykäliin liittyy näyttöongelmia ja rikoksen terroristisen tarkoituksen todistaminen on haasteellista.​

– Terrorismirikos on tekona mitä vakavin. On selvää, että terrorismirikoslain täytyy olla toimiva, Melander toteaa.

Suomen laki houkutti ryöstäjiä Ruotsista

Tolvanen yhtyy Supon päällikön ajatuksiin siltä osin, että rikosten rangaistavuuden raja vaikuttaa myös poliisin keinoihin torjua rikoksia.

– Kun Suomessa rikoksen valmistelu ei ollut vielä rangaistavaa, Ruotsista tultiin Suomeen tekemään ryöstöjä. Siitä on vankka näyttö, että tekijät olivat tiedostaneet eron maiden lainsäädännössä, Tolvanen sanoo.

Tolvanen viittaa pariin juttuun, jossa tekijät jäivät ilman rangaistusta.

Yksi näistä liittyy tapaukseen, jossa poliisi pysäytti auton täynnä raskaasti aseistautuneita miehiä Varsinais-Suomessa Liedossa vuonna 2007. Joukkion tarkoituksena oli ryöstää läheinen arvokuljetusauto. Syytteet kaatuivat hovissa, koska tekoa ei voitu tulkita myöskään rikoksen yritykseksi.

Tämä oli Tolvasen mukaan yksi syy, että törkeän rikoksen valmistelu muuttui Suomessa rangaistavaksi.

Lännen Median tietojen mukaan poliisi on estänyt Suomessa neljä terrori-iskua. Näistä ei ole joutunut rikosvastuuseen kukaan.

– On hyvä ja yhteiskunnalle paljon halvempaa, että poliisi estää tällaiset rikokset, vaikka tekijä välttyy samalla ehkä rikosvastuulta. Rikosten estämisellähän kuitenkin osoitetaan, ettei iskuja kannata tulla tekemään Suomeen, Tolvanen sanoo.

Ajatuksista on vaikea rangaista

Supon päällikön Antti Pelttarin mielestä muissa Pohjoismaissa rikosvastuu toteutuu terrorismirikoksissa paremmin kuin Suomessa. Supon tietojen mukaan Norjan vankiloissa istuu runsaasti terrorismirikoksista tuomittuja, esimerkiksi kymmenkunta Norjaan palannutta vierastaistelijaa.​

Tanskaan palanneista Isis-taistelijoista ainakin 13 henkilöä on tuomittu vankeusrangaistuksiin ja osa heistä on karkotettu maasta, ja muutamilta on poistettu Tanskan kansalaisuus.​

– Jostakin syystä Norjassa ja Tanskassa näyttöä on saatu paremmin ja syy siihen kannattaisi selvittää, Tolvanen toteaa.

Radikaaleihin ajatuksiin puuttumista rikosoikeudellisesti oikeusoppineet pitävät erittäin vaikeana. Melander muistuttaa, että rikoslain lähtökohtana nimenomaan on, ettei ajatuksista saa rangaista.​

– Lainsäädäntö rikoksen valmistelun osalta on hyvä, on vaikea ajatella, että rimaa voitaisiin laskea enempää, Tolvanen toteaa.

Pelkät viitteet henkilön radikalisoitumisesta ja tietynlaisista ajatuksista tekee rikoksen osoittamisesta vaikeaa. ​

– Että missä se teko on tai kuinka lähellä ollaan itse tekoa, jossa konkreettisesti vaarannetaan esimerkiksi toisten ihmisten henkeä ja terveyttä, Melander pohtii.