Anniina Rantala sai esikoisensa kolme vuotta sitten. Alusta asti hän piti vauvaa paljon kantoliinassa ja oli tämän kanssa läheisessä kontaktissa.

– Se tuntui tosi luontevalta. Meillä oli käytössä myös vessahätäviestintä, eli lasta käytettiin pienestä asti pöntöllä pissalla. Vauvakin pystyy ilmaisemaan, milloin hänellä on hätä. Häntä pitää vain osata lukea, Rantala kertoo.

Kiintymysvanhemmuus Suomessa Vauvan hoidossa pyritään hyvään varhaiseen vuorovaikutukseen ja reagoidaan herkästi vauvan viesteihin

Suositaan yhdessä nukkumista, runsasta kantamista ja ihokosketusta, pitkää imetystä ja vessahätäviestintää

Isompaa lasta kuunnellaan aktiivisesti, kohdellaan arvostavasti ja opetetaan muiden ihmisten huomioonottamista

Kiintymysvanhemmuuden tavoitteena on vahvistaa ihmissuhdetaitoja, joilla on merkitystä halki koko elämän (Lähde: Kiintymysvanhemmuusperheet ry:n nettisivut) (siirryt toiseen palveluun)

Rantala noudattaa kasvatuksessaan kiintymysvanhemmuutta (siirryt toiseen palveluun). Se on lapsentahtista, lempeää kasvatusta, joka pyrkii tunnistamaan lapsen tarpeet ja vastaamaan niihin oikeaan aikaan. Pienen vauvan kanssa kiintymysvanhemmuuteen kuuluu läheisen ihokontaktin ohella esimerkiksi pitkä imetys. Rantala imettää yhä kuopustaan, joka on nyt vuoden ja kahdeksan kuukauden ikäinen.

– Esikoiselle tuli maitoallergia ja omat allergiani menivät sen kanssa niin pahasti ristiin, että imetys piti hänen kohdallaan lopettaa melko varhain. Toista lasta imetän niin pitkään kuin hän haluaa ja minusta siltä tuntuu.

Rantala myös nukkuu lastensa kanssa perhepedissä, joka niin ikään kuuluu kiintymysvanhemmuuden tukemiin metodeihin.

– Meillä on 120 senttiä leveä sänky, johon mahdumme kolmisin hyvin. Toinen lapsi nukkuu toisessa ja toinen toisessa kainalossa.

Ihminen on laumaeläin

Kiintymysvanhemmuusperheet ry perustettiin Suomessa vuonna 2009, mutta se laajeni valtakunnalliseksi vasta pari vuotta sitten. Toiminta nojaa yhdysvaltalaisen John Bowlbyn kiintymyssuhdeteoriaan ja myös Thomas Gordonin kehittämään vuorovaikutusmalliin.

Kiintymysvanhemmuuden suosio on Suomessa kovassa kasvussa. Yhdistyksen Facebook-ryhmässä on noin 10 000 jäsentä ja uusia perhekahviloita on perustettu vauhdilla.

– Uskon, että ihmiset haluavat pyrkiä lapsentahtiseen ja lempeään kasvatukseen. Vauvavuoden aikana ei aina tarvitse kuunnella pelkästään neuvolaa ja lähipiiriä vaan tehdä kuten vaistot sanovat. On ihan ok nukkua vauvan kanssa tai syöttää yli puolivuotiasta yöllä, jos hänellä on nälkä, sanoo Kiintymysvanhemmuusperheet ry:n puheenjohtaja Petra Masko.

Hän luulee syntyneensä kivikaudelle ja sen mukaisesti hänen tarpeisiinsa tulisi myös vastata. Petra Masko

Ideologia pohjaa paljolti evoluutiobiologiaan ja siihen, että ihminen on laumaeläin. Maskon mukaan vauva ei tiedä syntyneensä nykyaikaan.

– Hän luulee syntyneensä kivikaudelle ja sen mukaisesti hänen tarpeisiinsa tulisi myös vastata.

Esimerkiksi perhepedillä pyritään tukemaan kiintymyssuhdetta ja luomaan lapselle turvallinen olo.

– Ei tarvitse mennä kauas historiaan, kun ei nukuttu yksin. Ihan lähisukupolvilla on ollut sisaruspetejä. Kosketuskulttuuri on Suomessa jäyhää ja sitä voi näin paikata, Masko muistuttaa.

Lohduttava tissi

Myös imetyksessä pyritään lajityypilliseen käytökseen. Maskon mielestä imetysjakso on ihmisillä usein valitettavan lyhyt, kun se luontaisesti olisi 2,5–7 vuotta.

– Usein lapsi ei ole valmis luopumaan siitä ja itkee rinnan perään. Imetys tuottaa mielihyvää ja läheisyyttä vauvalle, isommalla imetys hoitaa myös tunnepuolta. Kun oma kaksivuotiaani suuttuu kunnolla, hän sanoo itse että tissi lohduttaa.

Masko aikoo Rantalan tapaan jatkaa imetystä niin pitkään kuin lapsi haluaa.

– Arvelen, että lapselle tulee tarve vieroittautua joskus kolmen vuoden iässä. Jos ei tule, voin keskustella hänen kanssaan siitä, että olisiko hän valmis lopettamaan imetyksen.

Myös isomman lapsen kasvatuksessa kiintymysvanhemmat suosivat lempeitä keinoja. He suhtautuvat varauksellisesti kaikkiin sellaisiin ohjeisiin, joiden tarkoitus on kouluttaa lasta itkettämällä tai jättämällä hänet huomiotta.

Lasta voi ohjata lempeästi oikeaan suuntaan, mutta ei tarvitse pakottaa eikä komentaa. Petra Masko

Masko epäilee monien vanhempien miettivän, mitä he voivat tehdä, kun fyysinen kuritus on kielletty eikä tilalle ole annettu oikein mitään. Jäähyä hän pitää vanhan maailman keinona, sillä koulussakaan ei enää seisota nurkassa.

– Jos lapsi vaikkapa heittää letun lattialle, kannattaa ensin selvittää, miksi lapsi toimii niin. Sen jälkeen tarjotaan hänelle mahdollisuus korjata asia tai tuottaa ratkaisuehdotus itse. Lasta voi ohjata lempeästi oikeaan suuntaan, mutta ei tarvitse pakottaa eikä komentaa.

Samalla rakennetaan lapsen vuorovaikutustaitoja.

– Kun pystyy luottamaan omiin päätöksentekotaitoihinsa, valmistautuu samalla koulumaailmaan, aikuisuuteen ja työelämään.

Teoria viety Suomessa liian pitkälle?

Psykologian emeritaprofessori, temperamenttitutkija Liisa Keltikangas-Järvinen pitää alkuperäistä kiintymyssuhdeteoriaa erittäin hyvänä ja tutkitusti tehokkaana kasvatusmallina. Hän sanoo, että suomalaisessa kohtalaisen ankarassa kasvatusilmastossa lasta kuunteleva malli on sinänsä toivottava.

Suomessa malli on kuitenkin viety hänen mielestään liian pitkälle.

– Teorian ympärille on rakennettu toisenlainen malli, joka sitoo vanhempia, vaatii heiltä ihan mahdottomasti ja on lapsen näkökulmasta tarpeeton. Kantamisella, perhepedissä nukkumisella ja tietyillä ruokatottumuksilla ei ole mitään tekemistä kiintymyssuhteen kanssa, Keltikangas-Järvinen toteaa.

Se, että kielletään, on nimenomaan kasvatusta. Ei siinä lempeä ohjaus auta, viestin pitää olla selvä. Liisa Keltikangas-Järvinen

Vauvan ollessa pieni vanhemman läheisyys ja saatavillaolo on Keltikangas-Järvisen mukaan tärkeää, mutta esimerkiksi imetyksen jatkamisesta tai lopettamisesta ei hänen mielestään kuulu neuvotella lapsen kanssa.

– Sen asian päättää aikuinen. Lapsi ja aikuinen eivät ole tasavertaisia vaan aikuisen on kyettävä ottamaan aikuisen rooli. Lapselle ei saa antaa sellaista taakkaa, jotka kuuluu aikuiselle. Päätöksen pitäisi perustua tutkimustietoon imetyksen järkevyydestä.

Keltikangas-Järvisen mukaan lempeän kasvatuksen vaarana on, että lapselta odotetaan enemmän kuin hänen kehitystasonsa edellyttää.

– Se, että kielletään, on nimenomaan kasvatusta. Ei siinä lempeä ohjaus auta, viestin pitää olla selvä. Tälläkään ei ole mitään tekemistä alkuperäisen teorian kanssa. Arki menee monimutkaiseksi, jos lapsen kanssa ryhdytään analysoimaan asioita, koska niitä keskusteluja pitäisi käydä päivittäin kymmeniä.

Hän muistuttaa, että tämä tulee vastaan viimeistään koulussa.

– Opettaja ei enää lempeästi ohjaa, hän käskee. Se vaihe on sitten hyvin hankala, jos lapsi ei ole kotona oppinut käyttäytymään normien mukaan.

Parisuhteelta vaaditaan paljon

Myös Väestöliitossa pidetään John Bowlbyn kiintymyssuhdeteoriaa hyvänä pohjana lapsenkasvatukselle. Kliininen seksologi ja psykoterapeutti Tarja Santalahti sanoo, että sille on hyvin tilaa Suomessa, jossa lapset on pitkään kasvatettu täysin päinvastaisella metodilla.

– Meillä on kauhean iso arvo, että lapset ovat mahdollisimman itsenäisiä ja irrotetaan vanhemmasta mahdollisimman nopeasti. Uskon, että kiintymysvanhempien kasvattamat lapset osaavat aikuisina näyttää paremmin tunteitaan ja läheisyyttä toiseen ihmiseen kuin välttelevän kasvatuksen saaneet lapset, Santalahti toteaa.

Meillä on kauhean iso arvo, että lapset ovat itsenäisiä ja irrotetaan vanhemmasta mahdollisimman nopeasti. Tarja Santalahti

Toisaalta metodi tuo vanhemmille ja parisuhteelle kovia vaatimuksia. Santalahti sanoo, että kiintymyssuhdevanhemmuuteen lähdön pitää olla pariskunnan yhteinen sopimus.

– Jos vain toinen vanhemmista päättää alkaa kiintymysvanhemmaksi, puolisot voivat etääntyä toisistaan. Voi tulla ajatuksia, että taas lapsi on tuossa meidän välissä tai aina ne rinnat on varattu vauvalle. Se voi ottaa koville.

Lastenkasvatus herättää tunteita

Kiintymysvanhemmuus nosti sosiaalisessa mediassa kovan keskustelun. Keskustelua herättivät muun muassa emeritaprofessori Liisa Keltikangas-Järvisen lausunnot.

Facebookissa alkoi myös kiertää viesti, jonka mukaan hänen lausuntojaan olisi jutussa vääristelty. Viestissä kumottiin väittämiä, joita jutussa ei esitetty.

Keltikangas-Järvinen otti Ylen toimitukseen yhteyttä ja kertoi, että hänelle oli siteerattu jutun sisältöä valmiiksi tulkittuna. Hän oli vastannut viestiin lukematta alkuperäistä juttua.

Jutun luettuaan hän pyysi korjaamaan yhden sanan. Lisäksi hän vahvisti Ylelle, että jutun sisältö vastaa hänen lausuntojaan.

– Väitteitä ei ole laitettu jutussa minun suuhuni tavalla, joka minulle esitettiin. Kaiken kaikkiaan juttu vastaa puhumaamme.

Lisäksi Keltikangas-Järvinen mainitsi, ettei hän ole kiintymysvanhemmuudesta huolissaan. Hän kuitenkin toisti pitävänsä kiintymysvanhemmuuden suomalaista versiota kuormittavana vanhemmille, mutta korostaa, että kiintymysvanhemmaksi ryhtyminen on jokaisen oma valinta. Hän toivoo, ettei tiettyjä kiintymyssuhdevanhemmuuden toimintamalleja perusteltaisi kiintymyssuhdeteorialla vaan määriteltäisiin selvemmin, mitä kehityspsykologian malleja suomalainen kiintymyssuhdevanhemmuus soveltaa.

Kiintymysvanhemmuusperheet ry on nyt määritellyt omat toimintaperiaatteensa tarkemmin täällä (siirryt toiseen palveluun).

Keltikangas-Järvinen myös ilmoitti, ettei osallistu enää asiasta käytävään julkiseen keskusteluun.

"Metodia saa ja pitää soveltaa"

Kiintymysvanhemmuusperheet ry:n puheenjohtaja Petra Masko muistuttaa, että perheet tekevät omat ratkaisunsa siitä, missä määrin kukin haluaa ideologiaa noudattaa. Kukaan ei vaadi, että sitä täytyy seurata orjallisesti.

– Emme sano, että olet huono kiintymysvanhempi, jos et nuku perhepedissä. Jos äidin selkä ei kestä lapsen pitämistä kantoliinassa, silloin ei kanneta. Metodia saa ja pitää soveltaa.

Lapset ovat pohjimmiltaan halukkaita tekemään yhteistyötä, kunhan heille annetaan siihen mahdollisuus. Anniina Rantala

Myös Anniina Rantala haluaa painottaa, etteivät mitkään tietyt tavat toimia itsessään määritä kiintymysvanhemmuutta. Kyse on pikemminkin perusasenteista lasta kohtaan.

– Lapset eivät tee asioita vanhempiensa kiusaksi. He ovat pohjimmiltaan hyviä ja halukkaita tekemään yhteistyötä, kunhan heille annetaan siihen mahdollisuus.

Rantala pyörittää yhtä yhdistyksen perhekahviloista. Mandariinipuu aloitti toimintansa Kouvolassa tällä viikolla ja sai hyvän vastaanoton.

– Meitä oli paikalla 14 aikuista ja 24 lasta. Tällaiselle toiminnalle on selvästi ollut kysyntää täällä.

Klo 21:44 tekstiä tarkennettu: Liisa Keltikangas-Järvisen haastattelussa verbi komentaa vaihdettu kieltämiseksi.

Klo 22:38 alaotsikkoa tarkennettu.

24.2. klo 13:55 juttuun lisätty Lastenkasvatus herättää tunteita -kappale.