On yksi hetki, jota jokainen helsinkiläinen pikkulapsiperhe on oppinut odottamaan ahdistuksella: päiväkotipaikan haku. Jo liki kymmenen vuoden ajan lapsimäärän kasvu on yllättänyt kaupungin viranomaiset säännöllisesti kuin lumi autoilijat, ja vanhemmat ovat tottuneet siihen, että hoitopaikan saadakseen kaikki keinot on otettava käyttöön.

Tänään Ylen uutinen kertoi, että taas tänä syksynä seinät pullistelevat päiväkodeissa monessa osassa kaupunkia. Vaikka kaupunki yrittää löytää perheille paikan toiveiden mukaisesta päiväkodista, usein se ei onnistu. Joka kahdeskymmenes perhe sanoo, että heidän toiveensa ovat toteutuneet erittäin huonosti.

Miten on mahdollista, että ongelma on pysynyt niin samankaltaisena jo niin pitkään? Eikö se pitäisi olla helppo korjata?

Ei. Päivähoitopaikkapulaan vaikuttavat niin poliittiset valinnat ja oman edun tavoittelu kuin tiukka taloudenpitokin. Alkuun sitä ymmärtääkseen on kuitenkin palattava vuoteen 2008.

Syy 1: Ennustaminen on vaikeaa

Vuoden 2008 alussa Suomen, ja koko maailman, talous kasvoi hyvää vauhtia. Lehdet kirjoittivat Nurmijärvi-ilmiöstä: lapsiperheet muuttivat isompien asuntojen perässä kerrostaloalueilta kaupunkiseutujen pikkukuntiin.

Sitten maailmantalous romahti. Muutto kehyskuntiin hiipui, mutta väestöennusteiden laatijat uskoivat, että se jatkuu taas kun talous kohenee. He olivat väärässä kahdessa asiassa: taantumasta tuli aivan poikkeuksellisen pitkä, ja kun talous alkoi näyttää toipumisen merkkejä, olivat (ainakin joidenkin) ihmisten asumisunelmat muuttuneet. Entistä useampi lapsiperhe päätti jäädä kaupunkiin. Virkaväellä kesti aikansa havaita tämä.

Nyt väestöennusteet pitävät jo koko kaupungin tasolla kutinsa, sanoo Helsingin varhaiskasvatusjohtaja Satu Järvenkallas. Paikallisesti ennustaminen on kuitenkin edelleen vaikeaa. Kaupunginosien välillä on eroja paitsi lapsimäärissä, myös siinä, kuinka iso osa vanhemmista haluaa ilmoittaa lapsensa kunnalliseen varhaiskasvatukseen.

Nyt ennustamisen ongelmat keskittyvät keskiselle alueelle (eli jotakuinkin itäiseen kantakaupunkiin). Myös Lauttasaaressa, Pohjois-Helsingissä ja uusissa kaupunginosissa on tarvetta lisäpaikoille. Esimerkiksi jatkuvasti kasvavan Kalasataman ainoa päiväkoti on jo ääriään myöten täynnä.

Tommi Parkkinen / Yle

Syy 2: Varhaiskasvatus on kallista, eikä hoitopaikkoja kannata pitää tyhjänä

Laskennallisesti yhden lapsen vuosi helsinkiläisessä päiväkodissa maksaa noin 10 000 euroa. (Tämä, ja paljon muuta tässä jutussa käytettyä numerotietoa päivähoidosta löytyy tästä selvityksestä (siirryt toiseen palveluun).) Iso osa siitä on henkilöstö- ja tilakuluja, jotka juoksisivat siinäkin tapauksessa, että paikka olisi täyttämättä. Niinpä Helsinki, niin kuin muutkin kunnat, pyrkivät täyttämään paikat mahdollisimman tehokkaasti. Tyhjäkäyntiä ei ole.

Niinpä pienetkin ennustamattomat vaihtelut varhaiskasvatukseen pyrkivien lasten määrässä kertautuvat. Kun tuossa kaupunginosassa ei ole tilaa, sijoitetaan lapsi naapurikaupunginosaan, minkä jälkeen siellä ei ole enää tilaa ja niin edelleen.

Eivätkä vaihtelut lapsimäärissä ole mitenkään pieniä. Viime vuonna Helsingissä väestönkasvu oli kuusisataa lasta, mutta kunnallisissa päiväkodeissa lasten määrä nousi tuhannella. Yhä useampi perhe siis ilmoitti lapsensa varhaiskasvatukseen. Piristyvällä taloustilanteella on varmasti ollut siihen osansa.

Syy 3: Osaoptimointia ja kiireistä viestintää

Helsingissä kunnallisten päiväkotipaikkojen jakamisen hoitavat päiväkodinjohtajat. Johtaja on myös vanhemman keskustelukumppani hakuprosessin aikana.

Päiväkodinjohtajan tavoitteena on jakaa kortilla olevat paikat nimenomaan niille perheille, jotka niitä eniten tarvitsevat. Niinpä heidän kannattaa korostaa paikkojen niukkuutta kyselijöille ja esitellä muita vaihtoehtoja: yksityisiä päiväkoteja, leikkitoiminnan kerhoja ja perhehoitoa. Ehkä joku vähemmän paikkaa tarvitsevista perheistä tarttuu niihin. Päiväkodinjohtajan näkökulmasta tämä on viisasta, mutta toki samalla ongelma vain siirtyy toisaalle.

Päiväkodinjohtajat ovat usein myös hyvin kiireisiä. Voi olla, että näissä keskusteluissa syntyy joskus turhankin toivoton kuva varhaiskasvatuksen paikkatilanteesta.

– Mielikuva tilanteesta voi olla huonompi kuin tilanne tosiasiassa on, Järvenkallas sanoo.

Järvenkallaksen mukaan kaupunki pyrkii etsimään huolellisesti ratkaisua, joka olisi kaikille hakijoille hyvä, ja siksi paikkaa joutuu joskus odottamaan kauemmin kuin toivoisi.

Titta Puurunen / Yle

Syy 4: Onko yksityistä päivähoitoa liikaa vai liian vähän?

Helsingissä ehdoton valtaosa varhaiskasvatuksessa olevista lapsista on kunnallisissa päiväkodeissa. Yksityisissä päiväkodeissa on vain 13 prosenttia näistä, kun Espoossa osuus on joka neljäs ja Oulussa joka kolmas.

Yksityinen päivähoito on kuuma poliittinen kysymys. Karkeasti ottaen sen lisäämistä kannattaa poliittinen oikeisto, kokoomus etunenässä, ja vastustaa poliittinen vasemmisto. Lisäämiseen suhtautuu Helsingissä vastahakoisesti myös iso osa vihreiden, kaupungin toisen valtapuolueen, edustajista.

Yksityiset päiväkodit voisivat tuoda kaivattua joustoa helsinkiläiseen varhaiskasvatusverkostoon. Niitä voidaan perustaa sinne, missä kysyntää on, eikä kaupungin tarvitse kantaa vastuuta perustamiskustannuksista.

Toisaalta yksityinen päivähoito ei ole ongelmatonta. Aukioloajat ovat usein suppeammat kuin kunnallisella puolella ja loma-ajat pidemmät, joten yksityiset päiväkodit sopivat parhaiten perheille, joiden työajat joustavat. Lisäksi on merkkejä siitä, että monet yksityiset päiväkodit karttavat lapsia, joilla on erityistarpeita. Lapsiasiavaltuutettu Tuomas Kurttila kirjoitti blogissaan syyskuussa (siirryt toiseen palveluun) päiväkodista, jonka hoitosopimuksessa todetaan, että hoitosuhde voidaan purkaa jos lapsella todetaan esimerkiksi ruoka-aineallergia. Myös Seura-lehti on uutisoinut aiheesta. (siirryt toiseen palveluun)

Helsingin lähtökohta on ollut, että yksityinen puoli täydentää kunnallista varhaiskasvatusta. On kuitenkin selvää, että kun kunnallisten päiväkotipaikkojen niukkuutta korostetaan, yhä useampi vanhempi etsii lapselleen paikan yksityiseltä puolelta. Niukkuus siis luo lisää markkinoita hoitoalan yrityksille ja tekee niistä entistä vahvempia.

Lue myös: Yle selvitti: Pisimmät päiväkotimatkat kestävät Helsingissä yli tunnin – näiltä alueilta lapsia kuljetetaan kauas