Suomalaisaluksen päällikkö Patrik Norrgård sanoo, että Norstreamin kaltaisia laivoja ei ole suunniteltu pelastustyöhön. Koko miehistö on ylpeä ja tyytyväinen onnistuneen pelastustyön vuoksi.

– Meiltä on kysytty, miten ihmeessä me saimme ne miehet sieltä pois? Sitä me olemme itsekin kysyneet, sanoo suomalaisalus Norstreamin päällikkö Patrik Norrgård.

Norstreamin miehistö pelasti Kaakkois-Englannissa lauantain vastaisena yönä uponneen Fluvius Tamar -rahtilaivan seitsemän hengen miehistön.

Kaksi miehistä oli pelastettaessa jo vedenvarassa, loput viisi pelastuslautalla.

Ensimmäisen hätäviestin saapuessa kello 00.50 Norrgård oli ollut nukkumassa, ja hänet hälytettiin komentosillalle.

– Komentosillalla kuulin heti radiopuhelimesta hätäkutsun. Ajattelin, että mitä hittoa, nyt on tosi kyseessä.

Vain kahden merimailin (noin 3,7 kilometrin) päässä oli uppoamassa rahtilaiva.

"Alus oli tosi syvällä vedessä"

Norrgårdin mukaan hätäkutsun lähettäneen miehen äänestä kuuli, että tilanne oli todella paha.

– Katsoimme laivaa kiikarilla ja heti näki, että asiat eivät olleet kuten piti, alus oli tosi syvällä vedessä. Siinä vaiheessa oli ilmiselvää, että menemme sinne auttamaan.

Ajatus oli, että Norstream antaisi tuulensuojaa ja rauhoittaisi aallokkoa. Mutta kun matkaa paikan päälle oli enää 400–500 metriä, alus upposi Norrgårdin ja muun miehistön silmien edessä.

Jatkuu mainoksen jälkeen Mainos päättyy

– Silloin ajatukset olivat vain siinä, että nyt pitää saada kaikki kiikarit ja silmät käyttöön, jotta nähdään, onko meressä pieniä pelastusliivien valoja.

"Oli heillä kauheat oltavat siellä"

Alus upposi kello 01.10. Puoli kahdelta Norrgård uskaltautui ohjaamaan Norstreamin riittävän lähelle.

– Siinä on mielessä turvallisuuteen liittyviä kysymyksiä kuten kuinka lähelle uskaltaa mennä? Onko uponnut alus pinnan alla? Kun laiva uppoaa, sieltä tulee myös naruja ja kaikkea, jotka eivät saa sotkeutua potkuriin.

Pian yksi matruuseista näki vedessä kaksi miestä, ja Norrgårdiin iski huoli.

– Siellä oli 3–4 metrin aallokko. Välillä miehet olivat pinnalla, välillä pinnan alla. Oli heillä kauheat oltavat siellä.

Miehistö pudotti avonaisesta luotsiportista alas vedenpintaan yltävät narutikkaat.

Aallokko oli niin kovaa, että vettä roiskui sisälle asti.

Ensimmäinen pelastettava putosi kaksi kertaa takaisin mereen

Adrenaliini virtasi, kun alusta ohjannut Norrgård keskittyi pitämään sitä mahdollisimman vakaana.

– Suuri pelko oli, että toinen vedessä ollut henkilö jäisi laivan alle tai joutuisi taakse potkureihin.

Miesten piti kiivetä omin voimin narutikkaita ylös. Ensimmäinen mies putosi kaksi kertaa takaisin mereen, mutta päätyi lopulta aallokon avittamana lähelle luotsiportin aukkoa.

Toinenkin mies pelastettiin hetkeä myöhemmin.

– Meillä on voimakkaita poikia. Kun he saivat kunnon otteen herroista niin aika nopeasti he lensivät sisälle, Norrgård kiittelee.

"Ihan jumalaton helpotus, että onnistuttiin siinä, mitä tehtiin!"

Vain hetkeä myöhemmin Norrgård ohjasi aluksen pelastuslautan kylkeen ja miehistön avustuksella siellä olleet henkilöt pääsivät pelastautumaan suomalaisalukseen.

– Sieltä niitä hyppi sitten, suureksi yllätyksemme viisi henkeä. Silloin tiesimme, että koko miehistö oli pelastettu.

Pelastettu miehistö kuljetettiin yöllä helikopterilla mantereelle, eikä Norrgård ole kuullut heistä sen koommin.

Jälkikäteen miehistölle ei oikein uni maistunut. Asiasta puhuttiin pitkin yötä.

– Ihan jumalaton helpotus oli mielessä, että onnistuttiin siinä, mitä tehtiin! Näitä laivoja ei ole tuollaiseen työhön suunniteltu, ei ollut helppo juttu. Mutta kyllä me olimme itseemme tyytyväisiä kaikki, Norrgård sanoo.

Jatkuu mainoksen jälkeen Mainos päättyy

Lue myös: