Kiskojen viereen parkkeerattu Tesla oli pysäyttää raitioliikenteen Helsingissä – sitten paikalle saapuivat ”kikkamiehet” ja 8-tonninen raivausauto

IS seurasi raivausauto HE 125:n tehtäviä Helsingin lumikinosten keskellä.

Kiskojen viereen pysäköity auto tukkii raitiovaunuliikenteen Helsingin Bulevardilla. Auton sivupeili on jo repeytynyt rikki.

Helsingin liikennelaitoksen ”kikkamiehet” Timo Termonen, Lauri Ylimutka ja Petri Salama nousevat paloautoa muistuttavan raivausauto HE 125:n kyytiin ja lähtevät suorittamaan tehtävää: tien tukkeena oleva auto täytyy siirtää keinolla millä hyvänsä.

Heitä kutsutaan kikkamiehiksi, koska miesten konstit ovat monet.

– Me toimitaan niin monella eri osa-alueella aina vaunujen korjaamisesta päätepysäkin lampun vaihtoon. Välillä tarvitaan rautalankaa, välillä jeesusteippiä ja milloin mitäkin varaosia. Ratkaisuja täytyy keksiä nopeasti, että liikenne saadaan kulkemaan, Termonen kertoo.

Keltaiset vilkut välähtävät päälle. Sinisiä käytetään ainoastaan hälytysajossa.

Raivausauton kyyti on paikoin pomppuista, mutta sisätiloista löytyy lukuisia kahvoja ja pehmustettu katto. Raivausautoa käytetään vain sitä vaativissa tehtävissä, sillä esimerkiksi pysäkkien korjaamisesta selvitään helpoiten pakettiautolla.

Raivausauto HE 125:n on varustettu muun muassa 7000 kilon vinssillä ja raitiovaunujen nostamiseen kykenevällä hydraulisella tunkilla. Auto painaa yli 8000 kiloa.­

Bulevardilla käy ilmi, että tilanne on edelleen päällä. Kikkamiesten edellinen keikka päättyi kesken kaiken, sillä jumiin jäänyt kuorma-auto pääsikin liikkeelle omin avuin.

Kiskot tukkiva henkilöauto nököttää tiukasti paikoillaan lumikinoksen takana, eikä sen kuljettajaa näy mailla halmeilla. Paikalle pysähtyneen raitiovaunun kuljettaja ei voi tehdä muuta kuin nojailla rattiin ja odottaa.

Iso osa kikkamiesten työstä on autojen siirtämistä pois raitiovaunukiskoilta. Siirrettäviä autoja riittää kesälläkin, mutta erityisen lumisina talvina tilanne kärjistyy. Vuosittain siirtotehtävien määrä liikkuu tuhannen keikan molemmilla puolin.

Petri Salama ja Lauri Ylimutka kiinnittävät vinssin koukkua raitiovaunulinjan tukkivan auton vanteeseen Bulevardilla.­

Viime vuonna raivausauto lähti tehtävälle 744 kertaa. Niistä 250 koski auton siirtoa. Viime vuoden maksimi oli 46 tehtävää kuussa, mutta tänä talvena määrät ovat lähes kaksinkertaisia.

Raivausauto ja kikkamiehet ovat minuutin lähtövalmiudessa ympäri vuorokauden vuoden jokaisena päivänä. Miehistö käsittää 15 kolmivuorotyötä tekevää vaununkorjaajaa, joista kolme on vuorollaan työvuorossa.

Jumissa olevan ajoneuvon laadulla ole useinkaan väliä. 8,2 tonnia painava raivausauto on varustettu 7 000 kilon vinssillä. Kiskoilta suistuneet raitiovaunut siirretään takaisin erityisellä tunkilla ja vaunun alle laitettavilla metallilevyillä.

Useimmiten työ etenee seuraavasti: raitiovaunun kuljettaja ilmoittaa tientukkeesta liikenteenohjauskeskukseen. Keskus yrittää tavoittaa auton kuljettajan, mutta samaan aikaan se lähettää kikkamiehet tehtävälle. Kun tehtävä on hoidettu, ajetaan takaisin varikolle. Myöhemmin pysäköinninvalvonta lähettää auton omistajalle pysäköinti- ja siirtomaksun.

Hyvällä tuurilla kikkamiehillä on aikaa juoda kahvit ennen seuraavaa lähtöä.

– Liikenne menee nopeasti sekaisin, jos vaunut ovat poikkeusreitillä. Senhän tietää mitä matkustajat tykkäävät siitä, kun he luulevat pääsevänsä paikkaan A, mutta päätyvätkin paikkaan B, Termonen sanoo.

HKL:n raivausyksikkö siirtää väärin pysäköidyt autot raitiovaunujen tieltä. Töölön kapeilla kaduilla heidän täytyy ajaa tarkasti.­

Bulevardin jalkakäytävälle kerääntyy uteliaita sivustaseuraajia, kun Termonen, Salama ja Ylimutka kiinnittävät auton vanteisiin vetoliinat. Sitten vinssin koukku kytketään liinoihin. Auton etupää siirtyy hetkessä, ja sitten takapää saa saman käsittelyn. Koko operaatio on ohi muutamassa minuutissa.

Raitiovaunun kuljettaja jatkaa vilkuttaen ajoaan, kun Termonen siirtyy laittamaan auton tuulilasiin siirrosta kertovan lapun.

Aiempina vuosina kikkamiehet laittoivat tuulilasiin myös mittanauhan, joka havainnollisti etäisyyttä, joka kiskoihin pitäisi jäädä. Se on noin 80 senttiä, mutta kaarteessa tilaa täytyy olla jo noin 140 senttiä.

Raitiovaunun matkustajat tuijottavat kiinnostuneina. Osa kuvaa tilannetta kännyköillään.

38 vuotta kikkamiehenä työskennellyt Termonen kertoo, että oikeastaan kaikki tien tukkeena olleet autot on saatu siirrettyä.

Fredrikinkadulla turhan lähelle kiskoa parkkeerattu Tesla siirretään käsipelillä ”haarukan” avulla.­

– Iso kuorma-auto on jo hankala, mutta pakettiauto menee vielä. Joskus autossa on ollut niin paljon tavaraa kyydissä, ettei se kesäkeleillä lähde vinssilläkään. Silloin laitetaan hallitunkki alle.

Jos todella lumisena talvena on pakko autoilla keskustassa, kikkamiehillä on yksiselitteinen parkkisuositus: aja parkkihalliin.

Sitten ajetaan takaisin varikolle. Ei mene montaa minuuttia, kun radiopuhelimeen tulee tieto uudesta keikasta.

Bulevardin kulmassa on pysäköitynä itäisen naapurimaamme diplomaattikuntaan kuuluva auto. Kaarteessa ajava raitiovaunu joutuu hidastamaan reilusti päästäkseen sen ohi naarmuitta.

Kikkamiehet lähtevät paikalle varmuuden vuoksi, mutta suunnitelma muuttuu kesken matkan. Fredrikinkadulle on parkkeerattu pramea musta Tesla, josta raitiovaunu on päässyt vain juuri ja juuri ohi.

Se menee prioriteettilistan kärkeen, sillä uudemmat raitiovaunut ovat vanhempia leveämpiä, eivätkä välttämättä pääsisi ohi.

Petri Salama, Timo Termonen ja Lauri Ylimutka muodostivat keskiviikkona raivausauto HE 125:n miehistön.­

Matkalla tehtävälle he näkevät diplomaattiauton olevan yhä paikallaan, mutta sen kuljettaja on auton sisällä. Termonen avaa ikkunan, töräyttää torvea ja kehottaa kuljettajaa tekemään tilaa. Tämä ymmärtää yskän.

Joskus siirrettävien autojen omistajia hävettää niin, etteivät he kehtaa tulla paikalle. Joskus harvoin omistaja saattaa istua autossaan jääräpäisesti ja yrittää päästä itse pulasta ärräpäitä päästellen.

Fredrikinkadulla käy ilmi, että nyt tarvitaan haarukkaa. Se on toinen kikkamiesten pääasiallinen autonsiirtoväline. Sen avulla auto kammetaan rengas kerrallaan kauemmaksi kiskoista. Homma vie jälleen vain muutaman minuutin.

Matka jatkuu jälleen varikolle, mutta radiopuhelin ilmoittaa uudesta tehtävästä jo matkalla. Tällä kertaa se suuntautuu Pasilaan.

Jutun otsikkoa muokattu 30.1.2019 kello 21.01.