Sosiaali- ja terveydenhuolto nousee yrityksiä tärkeämmäksi teemaksi kokoomuksen kuntavaaliehdokkaiden vaalilupauksissa. Perussuomalaiset ovat unohtaneet kuntavaaleissa puheen maahanmuutosta ja keskustan listalta löytyy puolueista eniten ehdokkaita, jotka eivät lupaa kuntavaaleissa yhtään mitään.

Esimerkiksi nämä asiat selviävät Suomen Kuvalehden teettämästä analyysista, jossa tutkittiin SK:n vaalikoneeseen vastanneiden kunnallisvaaliehdokkaiden vaalilupauksia. Vaalikoneeseen on vastannut yli 15 000 kuntavaaliehdokasta. Ainakin yhden vaalilupauksen heistä teki reilut 13 000.

Vaalilupauksista tehdyssä tekstianalyysissa tarkasteltiin, mitkä sanaparit toistuvat kunkin puolueen ehdokkaiden vaalilupauksissa.

Näin saatiin selville, mistä ehdokkaat eri puolueissa puhuvat. Vertailu toteutettiin ainoastaan kunkin puolueen sisällä. Puolueita ei verrattu toisiinsa.

Analyysin pohjalta jokaiselle puolueelle rakennettiin oma sanapilvensä, jotka kuvaavat sanaparien esiintymistiheyttä. Mitä suuremmat sanat, sitä enemmän sanapari esiintyy kyseisen puolueen ehdokkaiden vaalilupauksisa.

Kahdeksan eduskuntapuolueen sanapilvet löydät tästä jutusta aakkosjärjestyksessä.

Jouni Tillin analyysi: Keskustan ehdokas pitää huolta lapsista ja nuorista ja alleviivaa kunnan näkökulmaa.

Tyypillinen tuleva kuntapäättäjä lupaa kuunnella kuntalaisia, perehtyä asioihin ja tehdä yhteistyötä yli puoluerajojen.

Moni lupaa yhtä ja toista sosiaali- ja terveydenhuollosta, jota koskeva päätöksenteko on siirtymässä kunnilta maakunnille.

Puolueesta riippumatta kaikki haluavat hyvää lapsille ja nuorille.

Helsingin yliopiston tutkijakollegiumin tutkijatohtori Jouni Tillin mukaan lapset ja nuoret ovat tyypillistä vaalilupausainesta.

”Lapsissahan on tulevaisuus, kuten klisee kuuluu. Aristoteleen mukaankin politiikan puhe suuntautuu aina tulevaan, ja siihen mitä tulevaisuudessa pitäisi tehdä tai jättää tekemättä”, Tilli sanoo.

Jouni Tillin analyysi: Kokoomuksen ehdokas on huolissaan nuorten syrjäytymisestä ja vaatii koulutusta. Hän edistää työpaikkojen syntymistä, korostaa taloutta ja yrityksiä.

Toinen vaalilupausten ikiteema on kuntalaisten kuunteleminen. Vaalilupauksista syntyneiden sanapilvien perusteella etenkin kokoomuksen ja keskustan ehdokkaat pyrkivät siihen tarmokkaasti.

Tillin mukaan kuntalaispainotuksista voi lukea käsityksen, että poliitikon tulee samastaa itsensä kuntalaisten mielipiteisiin, olla ”yksi meistä”.

”Joskus on esitetty, että näin ei suinkaan pitäisi olla, vaan riittävä etäisyys äänestäjäkuntaan parantaa demokraattista kontrollia ja antaa poliitikolle lisää liikkumavaraa.”

Jouni Tillin analyysi: Kristillisdemokraattien kuntavaaliehdokas pitää huolta perheiden, lasten ja nuorten hyvinvoinnista sekä huolehtii heikommassa asemassa olevista. Hän haluaa inhimillisempää otetta ja toimii kristillisten arvojen pohjalta.

Osa ei lupaa mitään.

Lauserakenne ’en lupaa’ korostuu esimerkiksi perussuomalaisten sanapilvessä.

Pelkkä vaalilupauksissa esiintyvä sanapari ei kuitenkaan kerro kontekstia. Kyse voi yhtä hyvin olla lauseesta ”en lupaa mitään”, kuin esimerkiksi ”en lupaa suuryrityksille lisää maankäyttöoikeuksia”.

Täsmähaku aineistoon kertoo, että 14 perussuomalaisten ehdokasta on kirjoittanut vastauskenttään: ”En lupaa mitään”.

Enemmän ei-minkään lupaajia löytyy keskustan riveistä. Heitä on 17.

Koko 15 000 ehdokkaan joukosta tällä tavoin vastanneita on pieni vähemmistö, yhteensä 65 ehdokasta. Muotoilussa on vivahde-eroja:

”Tuntuu, että lupaukset tehdään lähinnä rikottaviksi, joten en lupaa mitään.”

”Mitään en voi luvata, koska päätökset tehdään yhdessä.”

”En lupaa yhtikäs mitään, sorry siitä.”

Jouni Tillin analyysi: Perussuomalaisten kuntavaaliehdokas laittaa vuokra-asuntojen, vanhusten ja nuorten asiat kuntoon. Hän korostaa voimakkaasti rehellisyyttään ja kuntansa itsenäisyyttä.

Tillin mukaan lupaus olla lupaamatta mitään voi olla keino tehdä eroa valehtelevan takinkääntäjä-poliitikon mielikuvaan.

”Toinen peruste voi olla, että ei oikein tiedetä millaisia asioita voisi luvata.”

Tillin mukaan vaalilupaukset ovat oma retoriikan lajinsa, jossa vastuu siirtyy paljolti yleisölle.

Jouni Tillin analyysi: Ruotsalaisen kansapuolueen ehdokas kamppailee laadukkaan koulutuksen ja perheiden hyvinvoinnin puolesta. Hän korostaa ruotsinkielisyyttä, tasa-arvoa ja tulevaisuutta.

Lupauksista muodostetut sanapilvet voivat kuitenkin toimia ilmapuntarina sille, mistä yhteiskunnassa vaalien alla keskustellaan.

Se selittäisi ainakin ”sosiaali ja” -lauserakenteen korostumisen. Valtakunnan tasolla ajettu sote-uudistus saattaa herättää kuntatasolla hämmennystä.

”Sosiaaliasioita löytyy vasemmistolta ja sosiaalidemokraateilta. On vähän yllättävää, että se on isolla myös kokoomuksen pilvessä”, Tilli sanoo.

Keskustan sanapilvessä sote-uudistukseen viittaavia sanapareja ei löydy, mieluummin puhutaan hyvinvoinnista.

Ruotsalainen kansanpuolue on ainut kahdeksasta puolueesta, jonka sanapilvessä ei käytetä kieltomuotoja.

Tillin mukaan kieltomuotojen käyttö voi kertoa puolueiden asemasta kuntakentällä. Lisäksi ehdokkaat näkevät itsensä mielellään vaihtoehtona nykytilanteelle.

”Se on kiinnostavaa, että pienillä puolueilla poliittinen toiminta on useammin ’taistelua’ ja ’kamppailua’ kuin isoilla puolueilla, jotka puhuvat enemmän edistämisestä, kehittämisestä ja huolehtimisesta.”

Jouni Tillin analyysi: Sosiaalidemokraattien ehdokas pitää huolta tasa-arvosta, subjektiivisesta päivähoito-oikeudesta, terveyspalveluista ja kulttuurista.

Kotimaisten kielten keskuksen (Kotus) erityisasiantuntija Vesa Heikkisen mukaan puolueiden sanapilvet erottuvat toisistaan erityisesti käytännöläheisyydessä.

Vasemmisto, Sdp ja vihreät näyttävät lupaavan konkreettisia asioita: puhutaan päivähoito-oikeudesta, varhaiskasvatuksesta, kouluista ja joukkoliikenteestä.

Keskustan ja kokoomuksen ehdokkaiden sanaparit ovat abstraktimpia. Ne lupaavat huolenpitoa, hyvinvointia, yhteistyötä ja vaikuttamista asioihin.

”Perussuomalaiset näyttävät käyttävän paljon ei-sanoja ja ei-ilmauksia. Vaalilupauksia on tehty tavallaan kiertokautta”, Heikkinen sanoo.

Toinen PS-pilvessä korostuva lauserakenne on ”on oltava”.

”Tavallaan ei oikein luvata, mutta samalla käytetään tällaista velvoittavaa kieltä, että on oltava ja on tehtävä.”

Jouni Tillin analyysi: Vasemmistoliiton kuntavaaliehdokas taistelee tasa-arvon, julkisten palveluiden ja kohtuuhintaisten vuokra-asuntojen puolesta.

Vihreiden sanapilvi erottuu selvästi muista siinä, että siinä painottuvat kestävä kehitys ja luonto. Nämä arvot eivät nouse esiin muiden puolueiden sanapilvissä.

Heikkisen mukaan sanapareista useimmin esiintyvä ’kestävä kehitys’ näyttää olevan lähes uniikki-ilmaus. Se tarkoittaa sanaa tai lauserakennetta, jota käyttävät miltei yksinomaan tietyn puolueen ehdokkaat.

Kristillisdemokraateilla vastaava voi olla ’kristilliset arvot’, sdp:llä ’kaikki mukaan’, joka löytyy myös puolueen ohjelmasta.

Yllättävää on maahanmuuttoon liittyvän sanaston puuttuminen. Turvapaikanhakijat tai maahanmuutto eivät nouse esiin minkään puolueen sanapilvessä.

Jouni Tillin analyysi: Vihreiden ehdokas edistää koulutusta ja kestävää kehitystä. Hän korostaa ympäristönäkökulmaa pontevasti.

Jouni Tilli on ehdolla Reisjärven kunnanvaltuustoon sitoutumattomana keskustan listalta. Hänen vaalilupauksensa on herättää kriittistä keskustelua ja parantaa päätöksenteon avoimuutta.