Kuka on saamelainen? Kenellä on oikeus saamelaisalueen maan ja veden käyttöön? Näistä ollaan Ylä-Lapissa loputtoman eri mieltä. Siksi ILO-sopimuskin jää vuosi vuodelta ratifioimatta. Eikö niihin jo löytyisi vihdoin kompromissia? KulttuuriCocktail otti selvää saamelaisten keskeisimmistä riitakysymyksistä.

Yksinkertaistaen kyse on siitä, että joukko inarinsaamelaisia kokee tulevansa syrjityksi, sillä he eivät ole saaneet saamelaisstatusta. Siksi he myös vastustavat ILO-sopimuksen ratifiointia. Vastakkaisen näkemyksen mukaan suomalaistuneet saamelaisiksi pyrkivät yrittävät kaukaisten sukujuurien avulla "päästä apajille". Turhaumaa aiheuttanut riita on kärjistynyt vihapuheeseen, ja puolin ja toisin sinkoileviin rasistisyytöksiin.

Kiistaa ei voi yksinkertaistaa inarinsaamelaisten ja pohjoissaamelaisten väliseksi etniseksi konfliktiksi. Mielipiteitä puolesta ja vastaan esitetään omasta etnisestä taustasta riippumatta. Monet inarinsaamelaiset myös tukevat saamelaiskäräjien saamelaismääritelmää.

Nk. statuksettomien inarinsaamelaisten oikeuksia ajaa Inarinsaamelaiset ry. - Anarâšah rs puheenjohtajanaan saamelaiskäräjien jäsen Anu Avaskari. Avaskari on isänsä puolelta inarinsaamelainen. Nk. statuksettomia inarinsaamelaisia puolustaa myös Jouni Kitti, jolla on kuitenkin pohjoissaamelainen tausta. Hän on maa- ja metsätalousministeriöstä eläkkeelle jäänyt entinen saamelaispoliitikko, sekä saamelaislehti Sápmelasin entinen päätoimittaja.

Toista mielipidettä edustavat saamelaisen kulttuurin professori Veli-Pekka Lehtola, jonka äidin suku on pohjoissaamelainen, sekä saamelaiskäräjillä vaikuttava saamelaispoliitikko, tekniikan tohtori Janne Saijets, joka on pohjoissaamelainen, mutta jonka sukujuuret ovat myös inarinsaamelaiset.

Lue täältä lisää saamelaisten kiistasta ja konfliktinratkaisijan ehdotukset, miten sopu saataisiin syntymään.

Inarinsaamelaiset ovat joutuneet väistymään

Anu Avaskari ja Jouni Kitti: Pohjoissaamelaiset valtasivat inarinsaamelaisten perintömaita poroineen 1800-luvun lopulla, ja inarinsaamelaiset köyhtyivät. Toisen maailmansodan jälkeen inarinsaamelaiset joutuivat jakamaan perintömaitaan ja kalastusoikeuksiaan evakkoina asutetuille koltille.

Veli-Pekka Lehtola ja Janne Saijets: Porosaamelaisten oli rajojen sulkeuduttua 1852 valittava jokin maa, johon kirjautua. Valtauksesta ei ollut kyse. Pääasiassa Utsjoelta Inariin muuttaneet porosaamelaiset auttoivat köyhempiä metsästäjä-kalastajia. Norjasta tai Ruotsista muuttoa ei juurikaan tapahtunut. Kun pohjoissaamelaiset tulivat Inariin, oli villipeurat metsästetty lähes loppuun. Porotaloudelle oli tilausta. Inarinsaamelaiset ottivat poronhoidon ilolla vastaan ja useat kasvattivat poroeloansa suuremmaksi. Poronhoito oli tuottavampaa kuin peuranmetsästys.

AA & JK: Inarinsaamelaiset hyväksyvät pohjoissaamelaisten ja kolttien asumisen inarinsaamelaisten perintömailla, mutta eivät sitä, että pohjoissaamelaiset harjoittavat kolttien tuella inarinsaamelaisia syrjivää politiikkaa.

Inarinsaamelaisia syrjitään

Anu Avaskari ja Jouni Kitti: Inarinsaamelaiset ovat olleet suomalaisen assimilaatiopolitiikan uhreja aikaisemmin kuin pohjoissaamelaiset, ja siksi inarinsaamelaiset ovat luopuneet omasta saamenkielestään aikaisemmin. Inarinsaamelaiset ovat puhuneet pidempään suomea kuin pohjoissaamelaiset ja siksi heidän saamelaisuuttaankaan ei ole merkattu vanhoihin veroluetteloihin tai kirkonkirjoihin. Saamelaiskäräjät hylkäävät tällaiset hakemukset, mikä aiheuttaa epäoikeudenmukaisuuden tunnetta.

Veli-Pekka Lehtola ja Janne Saijets: Tietyt inarinsaamelaiset aktiivit ovat vastikään löytäneet inarinsaamelaiset esi-isänsä. He edustavat kuitenkin selvää peräpohjalaista kulttuuria, eivätkä ole saamelaisia. Kaukaisia saamelaisia esi-isiä omaavat yrittävät päästä ILO-sopimuksen myötä apajille.

AA & JK: Vanhoissa asiakirjoissa ei ole eroteltu, kuka on saamelainen, kuka lappalainen. Ne olivat käytännössä synonyymejä keskenään.

V-PL & JS: Monilta nykyään inarinsaamelaisiksi itseään kutsuvilta puuttuu kulttuuriyhteys esimerkiksi joikuun (livde). He ovat hävittäneet saamelaisuutensa jo kauan ennen koululaitoksen suomalaistamispolitiikkaa, joka alkoi sotien jälkeen. Nämä suvut omaksuivat peräpohjalaisen suomalaiskulttuurin pääasiassa vapaaehtoisesti luonnollisessa assimilaatiokehityksessä.

Inarinsaamelaisten kulttuuri

Anu Avaskari ja Jouni Kitti: Poronhoito ei ole saamelaisen kulttuurin ja identiteetin keskeisimpiä tekijöitä. Inarinsaamelaiset ovat perinteisesti olleet kalastajia, metsästäjä-keräilijöitä. Poronhoitoakin oli, mutta suurporotaloutta ei.

Veli-Pekka Lehtola ja Janne Saijets: Poronhoito on yksi keskeinen saamelaisen kulttuurin, kielen ja identiteetin kulmakivi. Poronhoito ja siitä saatavat tuotteet kantavat myös peuranmetsästäjäsaamelaisten historiaa ja perinnetietoa mukanaan.

AA & JK: Saamelaismuseo Siidassa suositaan pohjoissaamelaisia sukuja. Inarinsaamelaisten sankarimyyttejä tai taruja ei opeteta peruskoulussa. Pohjoissaamelaisten kulttuuriavustukset ovat suurempia kuin inarinsaamelaisten.

V-PL & JS: Saamelaismuseo Siidan monen hehtaarin ulkoilmamuseo näyttää lähes yksinomaan inarinsaamelaista kulttuuria. Sisänäyttelyssä on esitelty kaikkia saamelaiskulttuureja. Myöskään pohjoissaamelaisten tai kolttasaamelaisten sankarimyyttejä tai taruja ei opeteta peruskoulussa. Käytännön tasolla resurssit ovat inarinsaamelaisten avustuksissa pienemmät, mutta jos ajatellaan kielten puhujien määriä, painoarvo on suhteellisesti hyvä.

Inarinsaamelaisia syrjitään saamelaiskäräjillä

Anu Avaskari ja Jouni Kitti: Saamelaiskäräjillä pohjoissaamelaiset pääsevät johtoon enemmistönä ja vaalitavasta johtuen. Inarinsaamelaiset jäävät vähemmistöön.

Veli-Pekka Lehtola ja Janne Saijets: Saamelaiskäräjillä on pyritty tasapuolisuuteen. Nyt ensimmäinen varapuheenjohtaja Heikki Paltto on inarinsaamelainen isän puolelta.

AA & JK: Saamelaiskäräjien johto ottavat päätöksentekoon heidän mielestään sopivimmat. Inarinsaamelaiset eivät pääse hallitukseen, vaikka he olisivat ääniharavia, kuten Kari Kyrö ja Anu Avaskari. Anu Avaskari ei ole protestijäsen, vaan on halunnut edistää yhdenvertaisuutta ja suvaitsevaisuutta inarinsaamelaisia kohtaan.

V-PL & JS: Kari Kyröä ja Anu Avaskaria ei otettu hallitukseen, koska katsottiin, että he ovat protestijäseniä ja edustavat oppositiota. He ottivat asian henkilökohtaisesti, mutta kyse oli siitä, mitä asiaa he ajavat.

AA & JK: Saamelaiskäräjät harjoittaa saamelaisnationalistista politiikkaa. Inarinsaamelaiset vastustaa tätä ”heimonationalismia” ja Suur-Sápmi -hanketta, joka tähtää yhteispohjoismaisen saamelaiskäräjien luomiseen ja viime kädessä omaan saamelaisvaltioon.

V-PL & JS: Saamelaiskäräjät puolustaa saamelaista äänestäjäkuntansa etua ja näin ollen harjoittaa eräänlaista saamelaisnationalistista politiikkaa. Saamelaiset eivät ole olleet vaatimassa eivätkä tule vaatimaan omaa valtiota. Se olisi äärimmäisen epärealistista. Inarinsaamelaiset ry puolestaan harjoittaa saamelaisvastaista politiikkaa.

AA & JK: YLE Sápmi on saamelaiskäräjien ja saamelaisnationalismin äänitorvi.

V-PL & JS: YLE Sápmi ei ole poliittisesti suuntautunut. Yhtäältä "inarinsaamelaisia" harmittaa se, että muista saamelaisista on liikaa uutisia ja toisaalta muita saamelaisia harmittaa, että inarinsaamelaisten yhdistyksen aktiivit saavat kohtuuttomasti lähetysaikaa, vaikka he edustavat marginaalia.

AA & JK: Myös aktivistitaiteilijaryhmä Suohpanterror on osa suursaamelaista separatistipropagandaa.

V-PL & JS: Suohpanterrorin taide on tuonut poliittiseen keskusteluun raikkaita pelkistyksiä, vaikka jotkut teokset hipovat hyvän maun rajoja. Separatismiin viittaavia kannanottoja ei ole tiettävästi Suohpanterrorilta kuultu.

AA & JK: Syrjinnän takia inarinsaamelaiset vaativat suojakseen samantapaista lakisääteistä itsehallintoa ja omaa aluetta, joka koltille on annettu inarinsaamelaisten alueelle, mutta joka inarinsaamelaisilta puuttuu.

V-PL & JS: Inarinsaamelaisten yhdistyksen poliitikot eivät halua ajaa inarinsaamelaisten asioita saamelaiskäräjillä yhdessä, vaan vaativat sen sijaan omaa inarinsaamelaisten lakia.

Inarinsaamelaisten maankäyttöoikeuksia ei tunnusteta

Anu Avaskari ja Jouni Kitti: ILO-sopimuksen myötä pohjoissaamelaiset haluavat ottaa kollektiiviseen hallintaan inarinsaamelaisten alueet ja syrjäyttää inarinsaamelaiset. Käytännössä tämä tarkoittaisi suurporotalouden ylivaltaa. Luonnonsuojelullisia arvoja ei otettaisi huomioon.

Veli-Pekka Lehtola ja Janne Saijets: ILO-ratifiointi vahvistaisi alkuperäisen väestön maaoikeudet, mutta sitä ei voida tehdä, koska Inarinsaamelaiset ry vastustaa ratifiointia. Kyse on ilmeisesti taktisesta “muna vai kana ensimmäisenä” -ongelmasta. Inarinsaamelaisten ILO-sopimuksen vastustaminen on osa hajota- ja hallitse -politiikkaa, jota johdetaan ulkopuolelta, mm. Lapin alueen kansanedustajien toimesta. Näin estetään saamelaisten kotiseutualueen luonnon suojeleminen ja mahdollistetaan alueiden teollinen hyödyntäminen esim. metsähallituksen hakkuut. Alkuperäinen ja monipuolinen luonto on saamelaisen kulttuurin elinehto.

AA & JK: Väite hajota- ja hallitse –politiikasta on salaliittoteoriaa. Jos ILO-sopimuksen ratifiointi olisi mennyt saamelaiskäräjien hyväksymänä läpi eduskunnassa, se olisi taannut valtiolle omistusoikeuden valtion maille. Saamelaiskäräjillä ei olisi ollut mitään päätösvaltaa alueensa maihin. Valtiolla olisi ollut veto-oikeus jopa luonnonpuistojen hyväksikäyttöön.

V-PL & JS: Inarinsaamelaiset ry vetoaa historiallisten lapinkylien nautintaoikeuksiin ja tiloihin kuuluviin oikeuksiin, jotka ovat omistusluontoisia eivätkä kollektiivisia oikeuksia. Saamelaiskäräjät ajavat kollektiivisia oikeuksia.

Saamelaiset eivät ole yksimielinen kansa - Pohjoissaamelaisilla, inarinsaamelaisilla ja kolttasaamelaisilla on oma kieli ja omia kulttuuripiirteitä

- Todellisuudessa täysin “etnisesti puhtaita” on vaikea löytää, sillä valtaosa on puoliksi pohjoissaamelaisia ja inarinsaamelaisia tai puoliksi inarinsaamelaisia ja kolttia tai puoliksi suomalaisia jne.

- Kun saamelaislakia vuonna 1995 laadittiin, uskottiin, että saamelaiskäräjät edustaisivat kaikkia kolmea saamelaisryhmää

- Syrjityksi tulemisen kokemuksen takia joukko inarinsaamelaisia vaatii Anu Avaskarin johdolla nyt omaa lakia

- Elinkeino jakaa saamelaisia eri leireihin yhtä paljon kuin etnisyys - poronhoitajat ajavat omaa etuaan, muut omaansa

- On edelleen selvittämättä, mitkä historialliset ja perinteiset maiden ja vesien käyttöoikeudet inarinsaamelaisilla, pohjoissaamelaisilla ja kolttasaamelaisilla ovat olleet.

- Saamelaiskäräjät päättää, kuka saa äänestää saamelaiskäräjävaaleissa, eli käytännössä siitä, kuka on saamelainen

- Saamelaiskäräjien hylkäämispäätöksistä voi valittaa korkeimpaan hallinto-oikeuteen

- Saamelaislain mukaan nk. "lappalaisuus" vanhoissa asiakirjoissa riittää saamelaisstatuksen myöntämiseksi.

- Saamelaiskäräjät tulkitsee lakia ahtaammin, ja painottaa kielen ja kulttuurin osuutta

Rakentavat ratkaisuehdotukset kiistan ratkaisemiseksi ovat nyt selvästi tarpeen. Kansainvälisissä kriisinhallintatilanteissa mukana ollut konfliktinratkaisija Mikaeli Langinvainio kertoi KulttuuriCocktailille, miten saamelaisten kiistaa voisi alkaa sovitella.

Faktoja tarkistettu 19.5. klo 17:24