Jättimäinen. Mykistävä.

Tällaiset sanat pyörivät ajatuksissa, kun astuu Helsingin Itäkeskuksessa sijaitsevaan IMAX-elokuvasaliin ja näkee ensimmäistä kertaa Suomen suurimman valkokankaan.

Läheltä voi havaita, että yli kolmensadan neliömetrin kokoinen kangas on pinnalta hopeoitu ja täynnä pieniä reikiä. Laserprojektoritekniikan tuottamaa 4k-kuvaa säestää 12-kanavainen äänentoisto.

Markkinointipuheet lupaavat katsojalle tunteen kuin olisi itse mukana elokuvassa. Äänidemo ukkosmyrskystä saa nyökyttelemään väitteelle.

Kaarevalle kankaalle projisoitu kuva täyttää koko näkökentän. Avaruusraketin laukaisusta syntyvä savupilvi vaikuttaa yhtäkkiä kolmiulotteiselta.

Yle

Perjantaina iltapäivällä Helsingin Itäkeskuksen IMAX-teatterissa oli yleisölle avoimet ovet. Uteliaita riitti. Alex Karjalainen, 9, oli vaikuttunut.

– Ehkä toi on se isoin koko, mitä voi olla. Viisi kautta viisi, Karjalainen summaa.

Finnkinon toimitusjohtaja Veronica Lindholm on sitä mieltä, että tilausta yhä vaikuttavammalle elokuvakokemukselle riittää.

– Se on tätä elokuvan hohtoa. Koko ajan täytyy kehittää ja tuoda jotain uutta katsojille, hän tietää.

Veronica Lindholm Antti Kolppo / Yle

IMAX-teattereissa esitetään vain kassamagneetteja

Modernien multipleksien vastapainona on tunnelmallisia korttelikinoja. Sellainen löytyy muun muassa Espoosta. Kino Tapiolassa ja muissa pienissä elokuvateattereissa on oma viehätyksensä.

Tiskillä on klassikkomakeisia ja nurkassa hyrrää popkornikone. Valikoimassa on pienpanimo-oluita ja luomuviinejä.

Elsa ja Pentti Kangas tulivat viettämään elokuvailtaa Kino Tapiolaan. Yle

Jos Finnkinon uudessa keskuksessa saleja on yhdeksän, Kino Tapiolassa rakastetaan sitä yhtä ja ainoaa.

– Meillä on yksi Suomen kauneimmista saleista. Aarne Ervin suunnittelema teatterirakennus on kulttuurisuojeltu elokuvien näyttämiseen, teatteripäällikkö Hannele Pellinen kertoo.

Sisältö vai markkinat? Siinä missä Finnkinon elokuvakeskukset pyörivät markkinatalouden ehdoin, pienet korttelikinot luovivat erilaisten rahoitusratkaisujen varassa. Esimerkiksi Kino Tapiola saa vuokratukea Espoon kaupungilta. – Jos näin kunnianhimoisella profiililla haluaa näyttää elokuvaa, niin julkinen tuki tulee kyllä tarpeeseen. Mahdotontahan se olisi ilman sitä, toteaa Kino Tapiolan teatteripäällikkö Hannele Pellinen.

Ihmiset saapuvat verkkaisesti ruotsalaisen elokuvan ennakkonäytökseen. Vanhempi pariskunta tilaa punaviiniglögiä ja istuu alas hörppimään kuumaa juomaa. Perjantai-ilta on pyhitetty elokuvakokemukselle.

– Täällä on sellaisia elokuvia, joita haluamme katsoa. Niitä ei sitten aina välttämättä sellaisissa isoissa teattereissa ole, Elsa Kangas toteaa.

Suurista elokuvakeskuksista pienet paikat erottuvatkin paitsi tunnelmaltaan myös ohjelmistoltaan. IMAX-teatterissa nähdään vain kassamagneetteja. Kino Tapiola keskittyy eurooppalaiseen art house -elokuvaan ja laatudraamaan.

– Sellaisia elokuvia tullaan varmasti edelleen katsomaan tällaiseen rauhalliseen miljööseen, toteaa Kino Tapiolan teatteripäällikkö Hannele Pellinen.

Asiakkaat tietävät, mitä korttelikinolta haluavat, Kino Tapiolan teatteripäällikkö Hannele Pellinen sanoo. – Kun kesällä olemme näyttäneet esimerkiksi Jurassic Park -elokuvaa, koska meidän profiilimme elokuvia ei ole ollut tarjolla, niin yleisö on äänestänyt jaloillaan: "Ei kiitos, ei täällä." Yle

Uusi elokuvakeskus on Finnkinolle sulka hattuun

Asetelma Suomen elokuvamarkkinoilla on lähtökohtaisesti hankala, sillä yhdysvaltalaisen AMC-elokuvayhtiön omistama Finnkino jyrää resursseillaan.

– Se, että Finnkinolle on tullut monopolimainen asema kaikkiin suurimpiin kaupunkeihin, on monellakin tavalla ongelmallinen tilanne. Monopoliasemassa toimija päättää hinnoista itse ja jossain määrin se voi vaikuttaa elokuvavalikoimaankin, sanoo elokuvatoimittaja Kalle Kinnunen.

Elokuvantekijöille Finnkino käänsi selkänsä esimerkiksi reilu vuosi sitten, kun yhtiö veti suomalaisen Yösyöttö-elokuvan pois ohjelmistostaan. Tuottaja Markus Selin kertoi silloin Ylelle, että Finnkino vaati merkittävästi suurempaa osuutta lipputuloista kuin aiemmin.

Toisaalta Finnkino on osoittanut myötämielisyyttä pieniäkin elokuvia kohtaan.

– Ruotsissa tilanne on ollut sellainen, että Finnkinoa vastaava toimija on jättänyt ottamatta pieniä elokuvia levitykseensä, mutta siellä on sitten ollut muitakin teattereita. Finnkino on kohteliaasti antanut pienemmillekin elokuville mahdollisuuden, Kinnunen vertaa.

Kalle Kinnunen Ghadi Boustani / Yle

Vaikka Finnkinon asemaa markkinoilla kritisoidaan jatkuvasti, uusi elokuvakeskus nähdään alaa kokonaisuudessaan voimistavana panostuksena. IMAX-salin tuomasta innostuksesta voivat hyötyä myös pienemmät toimijat.

– En näe, että keskuksista tulisi mitään ongelmia. Ne ainoastaan lisäävät katsojamääriä. Se ei kyllä ole mistään pois, Kinnunen laskee.

– Profiloituminen art house -teatteriksi on ollut helppoa omppujen, sellojen ja Helsingin isojen salien ansiosta. Meille se on ollut jopa etu, Kino Tapiolan Pellinen toteaa.

Myös Finnkino näkee itsensä alaa piristävänä jättinä.

– Tämä herättää todella paljon kiinnostusta, mutta kaikkein paras juttu se on tietylle kohderyhmälle. Se, että ihmiset ylipäänsä tulevat elokuviin, että herätetään nälkää ja kiinnostusta, niin uskon, että sillä on positiivinen vaikutus myös pieniin teattereihin ja art-sisältöön, Finnkinon toimitusjohtaja Veronica Lindholm toteaa.

Katsojasta kiinni

Kontrasti maskuliinisen IMAX-salin ja boheemin Kino Tapiolan välillä on valtava.

Siinä missä jälkimmäinen on paikallisille kulttuurinnälkäisille tärkeä toimija, Finnkinon uusi jätti kasvattaa merkittävästi elokuvatarjontaa pääkaupunkiseudulla.

Se, nähdäänkö elokuvia toisistaan mielekkäällä tavalla poikkeavissa teattereissa myös jatkossa, on lopulta katsojasta kiinni. Hyvä elokuvakokemus syntyy paitsi elokuvasta myös elokuvalle sopivasta ympäristöstä.

– Ainoa tapa vaikuttaa on käydä katsomassa hyviä elokuvia ja suosia niitä toimijoita, joiden toiminnan haluaa kukoistavan, muistuttaa Kinnunen.