Sommarlovet är årets höjdpunkt i de flesta skolbarns liv. Men enligt en artikel i Dagens Nyheter i går är det också en farlig fälla. En bedräglig tid då särskilt många ungar riskerar att insjukna i "allvarligt datorspelsberoende".

Enligt socionomen Sven Rollenhagen kommer många barn överhuvudtaget inte tillbaka till skolan, när datorspelsdjävulen väl satt klorna i dem. Andra "faller ur skolan" efter att terminen har börjat, till följd av det svåra beroendet.

Det empiriska underlaget bakom de hårresande uppgifterna är oklart. Vad som däremot säkert kan sägas är att Rollenhagens, och några andras, mångåriga arbete för att Sverigelansera "sjukdomen" de försörjer sig på att behandla har börjat ge ordentlig utdelning. Datorspelsberoende framställs ständigt som ett allvarligt och växande problem.

Detta trots att diagnosen inte existerar i medicinsk mening. Kriterierna som finns är så svajiga att förslaget att införa datorspelsberoende i diagnosbibeln DSM avslogs av det amerikanska psykiatriska förbundet, en organisation som normalt sett inte brukar dra sig för att sjukdomsförklara alla möjliga beteenden.

Det finns självklart barn som tillbringar alldeles för mycket tid framför datorn, i extrema fall de som försummar sina liv, men det saknas belägg för att förfallet katalyseras av själva datorspelet.

Slaskdiagnosen är till liten hjälp för dem som slösar bort hela sina liv på datorspelande eftersom den med största sannolikhet döljer de problem som verkligen ligger bakom.

Vare sig det handlar om att vara mobbad i skolan, lida av depression eller att leva under jobbiga hemförhållanden riskerar "datorspelsberoende" att skymma sikten. Samtidigt är det en alltför bekväm förklaringsmodell för föräldrar som vägrar se sina egna tillkortakommanden, och skolor som vill bortförklara dåliga resultat.

Den främsta orsaken till skräcken inför datorspelen är dock inte att spelarna far verkligt illa - sådana fall är av allt att döma extremt sällsynta. Datorspelandet som beskrivs i förskräckta termer är i allmänhet harmlöst.

Att barn ägnar hela nätter åt datorspel är knappast, som DN:s faktaruta hävdar, något sjukdomstecken. Sommarlovsbarn har suttit uppe hela nätterna i alla tider. Lika svårt är det att se det potentiellt sjukliga i "konflikter med familj om datortider" - genom åren har barn ansetts lägga för mycket tid på alltifrån romaner till videofilm.

Det nya är bara datorn, som många vuxna inte riktigt förstår sig på. Men bara för att vuxengenerationen tycker det är bättre att spela fotboll än dator är det inte "friskare". Idrott må vara bättre för hälsan men samtidigt är datorspel bra för barns kognitiva utveckling och minskar deras alkoholkonsumtion.

Den verkliga faran är tendensen att utmåla alla utom de mest nitiskt måttfulla som sjukligt beroende av sina olika glädjeämnen. Det är inte sjukt att vara mänsklig.