Hogy lesznek nyugati bérek Magyarországon? Mi a baj a magyar cégvezetőkkel? Miért sikertelen a keleti nyitás? Békés Gábor, a CEU kutatója szerint ha urambátyám rendszerben dőlnek el a dolgok, nem nőhetnek nagyra a magyar cégek.

Minden idők legrosszabb eredményét mérte nekünk a Világgazdasági Fórum szokásos nagy versenyképességi indexében. Hat helyet rontva a 28 EU-s tagból 25.-ek lettünk, beelőzött minket Szlovákia is, Bulgáriára és Romániára hasonlítunk, akik egyébként szintén előttünk vannak, derül ki a Kopint-Tárki friss közleményéből. Összességében a 138 vizsgált országból 69.-ek vagyunk már.

Magyarország versenyképességében 8 olyan tényező is van, amiknél az egész világ legrosszabbjai közt vagyunk, különösen az intézményrendszerünk lett elképesztően lezüllesztve. Jelen felmérés alapján intézményrendszerünk és egyben versenyképességünk legnagyobb problémája, hogy a kormányzati döntések során

a kivételezett vállalkozások jelentős előnyt élveznek.

A kormányzati döntéshozatal nem átlátható, a tulajdonjogok tiszteletben tartása problémás és a vállalati magatartás etikájával is gondok vannak, írja a magyar felmérést a 114 szempont alapján most is végrehajtó Kopint-Tárki.

A kutatóintézeteink és technológia vállalataink termékeinek minősége igen messze van az elittől, a vállalatok nem innoválnak, és még pénzpiacainkkal is komoly problémák jelentkeznek. Emellett igen magasak az adóterheink, azaz sok pénzből tartjuk fenn a korrupt intézményrendszerünket.

A régiónkban Csehország vezet, relatíve a régiónkban a mutatók közül legjobban az egyetemeink és a szakképzés színvonala van teljesen bezuhanva. Miközben mi itt is visszaestünk a már tavaly sem túl erős szintünkről, a többiek épp jellemzően javultak.

Módszertan Az index 114 szempontja a termelékenységet és a hosszú távú növekedési lehetőségeket vizsgálja. Így szerepet kapnak benn olyan alapvető fundamentumok, mint az oktatás, a makroháttér vagy az egészségügy, de különböző piaci hatékonysági mutatók vagy épp a tényleges innovációs képesség mérése is.

Az egész EU egyébként előrébb lépett, de csak a korábbiaknál stabilabb makroökonómia háttere miatt. A legversenyképesebbnek most Hollandia, Németország és Svédország bizonyult az EU-ban (globálisan ők a 4., 5., 6.-ak), Magyarország globálisan a 69., Ciprus után mi estünk össze a leginkább Európában.

A 12 pillérbe összegyűjtött legfontosabb szempontcsoportok közül egyébként még mindig hétben az USA az első, globálisan 3.. Összességében Japán a 8., Kína a 29., India a 39. és még Oroszország is előttünk van a 43. helyével. A teljes rangsort Svájc vezeti Szingapúr előtt.

A jobb dolgok közül nálunk is a makrogazdasági mutatókat lehet megemlíteni. A lakosság sokat takarít meg, legalábbis GDP-arányosan, továbbá GDP-arányosan rendben vannak az államháztartási mutatók is, nem szállt el például a költségvetés. Ezen kívül az infláció alacsony, ami ugyan globális összehasonlításban jónak számít, ám regionálisan és helyi szinten igen károsnak mondható a defláció.

Jó pont azonban, hogy az árak növekedésének várható megindulása után sem lesz magas infláció. Világviszonylatban egyébként még az egészségügyünk is jó színvonalú a 138 vizsgált ország átlagához képest.

A mostani mélypontukat egy kicsit hosszabb távon nézve az látszik, hogy nagyjából 2000-ben, Matolcsy első miniszterségétől vettünk egy mély levegőt, és kitartó munkával régiós éllovasból sereghajtóvá küzdöttük magunkat.