Nu är det förvisso inte exakt samma tidsperiod.

Demoskop började mäta den 27 maj, samma dag som SCB slutade. Men inget som motiverar att S ligger så mycket lägre i Demoskop och att M ligger något före S. Visserligen gjorde både S-ledaren och M-ledaren utspel under helgen, men då hade Demoskop slutat mäta.

Det gjorde man däremot under den socialdemokratiska partikongressen. Men att den skulle förklara att S är 4,4 procentenheter lägre i Demoskop än i SCB är osannolikt. S fick åtskillig publicitet tack vare kongressen och S-ledningen gick inte på några allvarliga minor.

Nej, förklaringen ligger snarast i att SCB ger S högre siffror än övriga opinionsinstitut.

Sen valet redovisar Demoskop drygt fem procentenheters tillbakagång för Stefan Löfvens parti. VD Anders Lindholm har också räknat ut att dagens stöd, 25,9 procent, är klart lägre än genomsnittet under Håkan Juholts korta partiledartid. Inget Löfven lär vilja höra. Och inte heller att junisiffran är den tredje sämsta som Demoskop uppmätt för S.

Man ska vara försiktig med att dra långtgående slutsatser av enskilda mätningar. Så småningom kommer Svensk Väljaropinions junisiffror, då framgår det om också övriga institut presenterar samma trend som Demoskop.

Skulle det ske, ökar det i så fall i varje fall i teorin risken/chansen för nyval.

För att undvika ett sådant kan regeringen bli tvungen att vara mer tillmötesgående mot de krav som alliansen och SD ställt i form av så kallade tillkännagivanden. Dessa är inte regeringen piskad att tillgodose. Men med nyvalshot i underläge hängande över sig, borde den rödgröna regeringen bli mer samarbetsvillig. Om den är för avvisande, är det lätt för riksdagsmajoriteten att kräva misstroendeomröstning och därmed nyval.

Det som talar mot är förstås att två av de fyra allianspartierna ligger riktigt risigt till. Det finns inga tecken på någon Ebba Busch-Thoreffekt. KD når inte upp till fyra procent.

Folkpartiet har visserligen hyggligt avstånd till den tröskeln. Men läget är prekärt för partiledaren inför höstens landsmöte. Det lär inte inspirera till ett extra val.

För Anna Kinberg Batra är förstås förstaplatsen tacksam, även om det nog mest är en spegling av S kris.

Båda Löfvens stödpartier kan också andas ut tills vidare.

Centern har över sju procent och har uppenbar vind i seglen. 7,3 är det bästa sen december 2006. Stödet är intressant, eftersom C är enda borgerliga parti som inte ändrat sin invandringspolitik.

Sverigedemokraterna till sist ligger stabilt över 15 procent. Mer än dubbelt så stora som Centern. Man kan ana att partiet inte direkt har förlorat på den tiggeridebatt som pågått under våren.