En grupp universitetslärare främst från statsvetenskapen i Uppsala har gett ut en bok som fokuserar situationen för forskare och lärare vid universitet i Sverige (”Det hotade universitetet”, Dialogos 2016). De talar om förkvävande byråkrati och om att lärare och forskare inte på samma sätt som tidigare kan bestämma över innehållet i sitt arbete. Detta minskar kraftigt attraktiviteten för universitetsanställningar, vilket är ett hot mot rekryteringen och i förlängningen mot kvaliteten i det arbete som uträttas vid universiteten. Kreativa personer med resultatinriktning söker sig inte till byråkratiska miljöer.

Under en nu svunnen tid togs väsentliga beslut på universitet av kollegier av lärare och forskare. Numera tas de viktiga besluten av administrativa chefer som har lämnat aktiv forskning och undervisning. Det talas om medbestämmande, men detta är i praktiken reducerat. Den nya ledningsstilen jämförs i boken med ”hybridländer” som har drag av både demokrati och auktoritarism. Ett klart exempel på att lärare och forskare numera ska ”styras” är att universitetens styrelser från 1977 års universitetsreform och framåt består av allt fler ledamöter som inte är lärare och forskare.