Individens frihet är alltid större än religionsditot

Publicerad: 06 juni 2015 kl. 05.36

Uppdaterad: 07 juni 2015 kl. 18.13

Är vi lite småtjocka och otränade i bi­kinin?

Ja, många av oss. Men framför allt är vi fria.

Att få bära plagg som är svala och går lätt att simma i, utan att bli dömda, det är frihet.

I denna ljuva sommartid står vi obarmhärtigt avslöjade på stranden. Och vi kvinnor är hårdare granskade, mer objektifierade. Då är det viktigt att lyfta blicken från spegeln och se det större perspektivet.

Jag läser Zeliha Daglis modiga upprop här i Aftonbladet. Om hur hon och väninnorna inte längre känner sig fria att gå i kortbyxor eller bikini på kolonilotten och i badhuset.

Hennes ord påminner oss om att strunta i vikt och ideal, att se det enda intressanta: kvinnors oinskränkta rätt att själva bestämma över sina kroppar.

Religionsfrihet i all ära. Individens frihet är alltid större.

Klockan ska inte vridas bakåt. Kvinnor i Sverige får inte reduceras till kroppar, att begära eller beskydda. Lika lite i förorten som i city.

Zeliha Dagli och väninnan Necla Bora säger, om för­orten Husby: ”Det är inte Sverige, det är som Mellanöstern”.

Necla Bora talar i smärta och vrede när hon säger:

”Vi vill inte ha det mångkulturella samhället. Vi vill ha det svenska samhället”.

Så låt oss ge folk det. Och låt oss också våga kräva av dem som kommer hit att de tar till sig vår värld.

Dra inte på dem offer­koftor. Se deras potential, ge dem möjligheter - och skyldig­heter. Skyldigheten att lära sig svenska åtmin­stone hjälpligt. Samt att sätta sig in i Sveriges historia, seder och bruk, där jämställdhet är en central del.

Det ska inte gå att fly förtryck och sen plocka russinen ur den demo­kratiska kakan, välja det som passar en.

Vill man leva i ett land måste man bli en del av det.

Visst ska politikerna ut i förorten. Men kollektiv­trafiken går åt två håll. Bibliotek och muséer väntar med öppna armar på att lära nyanlända allt om Sverige.

I dag firar vi nationaldag. Det finns inget rasistiskt i att vilja att alla som bor här vill och kan sjunga med i ”Du gamla, du fria”.

Och att de förstår att den friheten gäller för alla, även kvinnor, och aldrig är för­handlings­bar.

Av: Jennifer Wegerup

KOPIERA LÄNK

Publicerad: 06 juni 2015 kl. 05.36