Toată ţara asta, cu precădere presa, este într-o exaltare totală că vine Tesla în România. A apucat ministrul economiei să vorbească despre o serie de negocieri „incipiente” cu un producător de maşini electrice că deja începem să ne batem cu cărămida dacică în piept, lăudându-ne cu energiile emanate din peşterile asunse sub Sfinxul din Bucegi.

Păi, dacă mă întrebaţi pe mine, doar energiile alea ar fi capabile să aducă o companie cum e Tesla în România.

Mi se pare că ne excităm degeaba şi există riscul să rămânem cu … buza umflată.

Primul argument şi cel mai simplu din teoria conform căreia niciun mare producător auto nu-şi va deschide o fabrică prea curând în România este că toate ţările din jur îşi doresc asta. Diferenţa dintre ele şi noi e că ele au drumuri, politicieni cu viziune şi, în general, sisteme economice care funcţionează în favoarea investitorilor. Noi… aşa cum spuneam, avem Sfinxul.

Mai mult, e clar că în acest moment se conturează un viitor al maşinilor electrice. Toate minţile inovatoare se gândesc în direcţia asta. Prin urmare, după ceea ce a însemnat creşterea companiilor din domeniile de soft, următorul boom poate fi dat de companiile care produc maşini electrice. Toată lumea ar vrea să fie asociată direct sau măcar indirect cu acest segment al pieţei auto. În cazul nostru, toată Europa aleargă azi după Tesla. Numai că Europa aleargă pe autostrăzi, în timp ce noi cam dăm în gropi.

Ne mai lăudăm noi din când în când cu mâna de lucru ieftină. Eu sincer mi-aş dori să ne dezlipim de pe frunte această ştampilă. Nu aş vrea să rămânem lohnul Europei. Cred că putem ceva mai mult. Cu o diferenţă destul de mică în privinţa costurilor cu forţa de muncă, Slovacia şi Ungaria au deschis de mai bine de un an discuţiile cu gigantul american. Ca să fiu chiar mai catolic decât Papa, încă de prin 2014, ziarul Slovak Spectator scria că autorităţile de la Bratislava şi Tesla ar negocia construcţia unei fabrici de automobile electrice în Slovacia. Iar site-ul Portofolio spunea de curând că astfel de negocieri ar fi purtate de mai bine de un an şi în Ungaria.

Tesla are deja o fabrică în Europa care este poziţionată în Olanda. Dar odată cu succesul nebun al noului model 3 de 35.000 de dolari, Tesla are nevoie de noi linii de producţie. În Olanda există o capacitate de vreo 23.000 de unităţi, în timp ce numărul precomenzilor a fost imediat după lansarea ultimului model de peste 350 mii de unităţi.

E drept că mai există unităţile de producţie din State, dar cum Elon Musk este un vizionar a înţeles că Europa poate să fie o piaţă importantă. Aşa că pe bătrânul continent se va mai deschide încă o fabrică. Şi spun asta răspicat. Unde?

Păi aici depinde ce oferă fiecare ţară care-şi doreşte acest parteneriat. Spre exemplu, Germania are în plan investiţii de 1,3 miliarde de euro pentru achiziţia de maşini electrice. Vorbim de bugetul pe un an de zile al unui minister mai mic de la noi.

De cealaltă parte, a doua economie a Europei, Franţa îşi doreşte această fabrică pe teritoriul ei. Au stabilit deja locul unde ar putea să fie construită. În Alsacia, la doar 1,5 kilometri de graniţa cu Germania, pe locul unei centrale nucleare ce urmează să se închidă la finalul anului. E drept, poate mâna de lucru este ceva mai scumpă acolo. Dar cred eu că este compensată de faptul că se află în mijlocul celor mai importante pieţe auto europene – Franţa şi Germania.

Mai mult, guvernul din Hexagon oferă un bonus de până la zece mii de euro pentru cei care cumpără astfel de modele. Asta în timp ce în România oferă un ecobonus de 2.500 de lei. Puţin peste 500 de euro.

O să-mi spuneţi că mai există şi programul Rabla. Iar eu am să vă spun că atunci când un tataie îşi casează o Skoda S100 sau o bătrână Dacie 1300 îşi va cumpăra direct un Logan şi niciodată o Tesla. Dar chiar şi în condiţiile absurde în care ar ajunge să se gândească la o maşină electrică, cumulate, ecobonusul şi tichetul rabla, ar ajunge la 2000 de euro. E drum lung până la 10.000 de euro.

Ceea ce vreau să spun este că nu am făcut nimic şi nici nu facem ca să merităm o asemenea investiţie. Mi-aş dori ca Tesla să deschidă o fabrică în România. Asta ar însemna valoare adăugată uriaşă în economie. Dar în acelaşi timp ridic ochii din articolul ăsta şi văd că nu avem infrastructură nici rutieră, nici electrică pentru astfel de maşini. Nu avem drumuri pe care să fie transportate autoturismele produse de americani, nu avem un mediu economic favorabil, nici la predictibilitate fiscală nu stăm excelent, iar politicienii sunt total lipsiţi de viziune. Sau poate nu.

Căci îmi amintesc când s-au purtat negocierile prin 2007, pentru venirea Mercedes în România. Un grup de politicieni, care a avut acces la informaţii privilegiate, a pus mâna pe pământurile pe care nemţii ar fi trebuit să-şi ridice fabrica cerându-le ulterior nişte preţuri exorbitante pentru vânzare. Aşa că investitorii şi-au luat picioarele la spinare şi au fugit mâncând pământul direct în Ungaria. În acest an au suplimentat investiţia de acolo cu 300 de milioane de euro şi au sărit bine de miliard.



TEXT PUBLICAT PE SITE-UL AUTORULUI