Când m-am mutat aici, pe lângă lipsa unui aragaz cinstit şi belşugul de păr de câine am găsit şi alte urme ale trecerii cumanilor şi pecenegilor prin Valahia secolului al 12-lea: un telefon fix cu disc şi un abonament Romtelecom.

Abonamentul nu se vede, dar e şi el în poză.

Evident, în prima zi lucrătoare m-am dus la Romtelecom să reziliez contractul. Ce dracu, am deja 2 telefoane care au avantajul covârşitor că nu sunt priponite de pereţi, îmi ziceam.

Înainte să-mi povestească despre nuvela lui în care un comis voiajor se pomeneşte într-o dimineaţă metamorfozat în gânganie, tânărul funcţionar care m-a întâmpinat acolo m-a rugat să nu-mi închid numărul, că uite, îmi face o super ofertă pentru super scârţari: plătesc 10 lei pe lună şi îmi lasă toată telefonia fixă cadou. Mai puţin decât un pachet de ţigări! N-o să regret!

Absolut neconvins de oferta tânărului, o accept, gândindu-mă că fac o faptă bună pentru o companie muribundă (cine ştie, poate gestul meu i-a convins pe ăia de la Telekom să cumpere tot dinozaurul).

Timpul a trecut, telefonul a continuat să aibă ton – deşi nu mai ştiu când l-am plătit ultima dată – şi angajatul Romtelecom care m-a dus atunci cu vorba s-a dovedit mai înţelept decât îl socotisem. Ca şi presa scrisă, care mă ajută lună de lună să-mi tund barba, telefonul fix cu disc din anii ‘80 ştie încă câteva şmecherii.

Cum adică, Vasile, vrei să zici că telefonul tău fix cu disc e mai mişto decât iPhone-ul meu? Dap. Uite de ce!

7. E cel mai calm dispozitiv din casă.

O dată la câteva săptămâni se întâmplă să mai sune câte un escroc cu ‘accidentul’ sau cineva care a greşit numărul. Altfel, bătrânul telefon nu face altceva decât să şadă. Nu plânge după baterie, nu cere update, nu a luat viruşi, nu mă cheamă la serviciu, nu prezice sfârşitul lumii, nu se încinge, nu atrage muştele.

Când te uiţi cât de blând zace, îţi recapeţi tot feng shuiul (chiar şi când foloseşti greşit termenul de feng shui).

6. E imposibil de pierdut.

Şi te ajută să găseşti toate celelalte telefoane îngropate în avalanşele specifice unei locuinţe dezordonate!

Nu e magie: trebuie doar să-ţi înveţi pe de rost unul din numerele de mobil. Ridici receptorul, formezi numărul şi urmăreşti de unde sună. Mirişug! Pe urmă poţi să te suni de pe telefonul găsit ca să-l localizezi şi pe celălalt. Oare cum era în copilărie, când puteai ţine minte mai mult de 1 singur număr de telefon?

Dacă nu găseşti telefonul fix, trebuie doar să urmezi firul. Firul iese aproape tot timpul din aceeaşi gaură din perete.

5. E foarte, foarte greu de furat.

Ştiai că doar 0,001% dintre telefoanele furate zilnic în autobuzul 133 sunt telefoane fixe cu disc? Dacă nu mă crezi, uită-te pe okazii sau OLX. Sunt foarte puţine.

Asta e fiindcă hoţ de telefoane şi hoţ din apartamente sunt două meserii distincte.

4. E un conversation starter grozav.

Când ai pe cineva în vizită, e cu atât mai OK să te lauzi cu ceva cu cât acel ceva e mai vechi. “Hei, ia uite, am un iPhone 6!” e cocălăreală. “Hei, ia uite, am un iPhone 5!” e doar jenant. “Hei, ia uite, am un 3310 şi încă funcţionează” e socialmente acceptabil şi ar putea smulge câteva zâmbete. “Hei, ia uite, am un telefon fix cu disc şi încă funcţionează” te transformă într-un hipster irezistibil cu coamă. Crede-mă pe cuvânt, am şi 3 pick-up-uri.

E ca şi cum ţi-ai impresiona musafirii arheologi cu “Hei, ia uite, am mecanismul de la Antikythera şi încă funcţionează”, sau musafirii comunişti cu “Hei, ia uite, am Capitalul lui Marx şi încă funcţionează”, numai că e şi posibil.

3. Te ajută să îţi stabileşti priorităţile.

Spre deosebire de telefoanele fancy cu memorie şi butoane, telefonul cu disc nu te lasă să formezi un număr decât în urma unui lung procedeu de băgare a degetului în disc, similar cu modul în care cântă acest domn. Asta înseamnă că între decizia de a suna pe cineva şi apelul în sine ai foarte mult timp de gândire.

Până îţi şi răspunde, ajungi singur la concluzia că ce voiai să spui nu e deloc important şi închizi.

2. Calitatea sunetului e muuult mai bună.

Vuietul metroului? Vuietul traficului? Vuietul cascadei Iguaçu? Uită de toate vuietele care îţi perturbau şueta! Interlocutorul tău te va auzi întotdeauna perfect, pentru că nu poţi să scoţi telefonul din casă. 4 pereţi groşi de cărămidă asigură noise removal profesionist la o fracţiune din preţ.

Nici nu mai trebuie să-i explici omului unde eşti. Eşti acasă, d’oh.

1. Plicuri!

Dacă ai telefon fix, ăia de la telefoane vor presupune că ai prins domniile fanariote, aşa că îţi vor trimite factură ca pe vremuri, pe hârtie, în cutia poştală.

Asta înseamnă, lunar, un plic perfect folosibil pentru orice, de la centralizarea chiştoacelor şi a altor gunoaie mărunte din casă până la depozitarea drogurilor ilegale sau a banilor marcaţi cu “Mită”! În condiţiile în care la poştă nu mai au plicuri de 1000 de ani, a avea un izvor (modest, dar) nesecat de plicuri poate fi rampa ta de lansare în domeniul comerţului. Ştiu asta fiindcă am făcut un Coursera de microeconomie.

Protip: dacă nu plăteşti factura o vreme, vei primi şi mai multe plicuri.