„Cu prilejul auditului a fost identificat faptul că la 5 cazinouri din Bucureşti s-a plătit cu cardul de debit al Camerei de Comerţ şi Industrie a României (CCIR), din care s-au făcut plăţi directe în valoare de aproximativ 1.388.000 de euro. Auzisem ca zvon, şi inclusiv Vlasov se lăuda, că este jucător de toate jocurile de noroc posibile, dar niciodată nu am realizat dimensiunea sumelor jucate de către acesta la cazinouri”, a povestit anchetatorilor DNA unul dintre şefii Camerei de Comerţ. Auditul a avut loc după arestarea din martie 2014 a lui Mihail Vlasov (72 de ani), cel care a condus CCIR în perioada 2008-2014.

Ancheta procurorilor anticorupţie a scos la iveală că Vlasov a plătit din contul bancar al Camerei de Comerţ suma de 702.487 de lei către mai multe cazinouri (Casino Regent, Vip Services, Grand Casino, Casino Mirage, Platinium Casino etc.), bani pe care nu i-a mai returnat. Detaliile apar în cel de-al treilea dosar, în care Vlasov a fost trimis în judecată alături de fiica sa Ingrid şi alţi patru inculpaţi, foşti directori în cadrul Romexpo, fiind acuzaţi de delapidare după ce ar fi cheltuit fără justificare 61 de milioane de lei din bugetele CCIR şi Romexpo.

Vlasov este în prezent în penitenciar unde execută două condamnări definitive primite pentru corupţie: 2 ani de închisoare pentru promovarea în Parlament a unui proiect de act normativ prin care CCIR să poată prelua Oficiul Naţional al Registrului Comerţului şi 5 ani de închisoare pentru o mită de un milion de euro.

„Pierdea sume fabuloase”

Cel de-al treilea dosar a ajuns vineri pe masa judecătorilor Curţii de Apel Bucureşti. Potrivit DNA, chichiţa găsită de Vlasov pentru a face rost de bani a fost constituirea unui „Fond la dispoziţia biroului de conducere/Fond la dispoziţia preşedintelui”, prevăzut în bugetul CCIR. Astfel, el a avut acces la sume mari de bani, iar banii erau folosiţi inclusiv pentru jocurile de noroc.

„Auzisem şi eu de la prietenii lui că pierdea sume fabuloase la cazinouri, astfel că dezinteresul faţă de activităţile camerale şi interesul doar faţă de banii Camerei se explicau în acest fel. În privinţa fondului la dispoziţia preşedintelui, menţionez că acesta devenea din an în an mai mare. Nu ştia nimeni ce făcea cu el (nici angajaţii CCIR şi nici preşedinţii de Camere)”, a declarat o fostă directoare din cadrul CCIR, care a recunoscut tot la DNA.

„Cunosc viciul lui Vlasov de a juca la cazinouri, poker şi barbut, iar aproximativ de cinci ori l-am însoţit la cazinouri unde era însoţit de nişte prieteni apropiaţi numiţi Onofrei Adrian, Zdrobici Nicolae, Ioniţă Cornel şi Edi denumit Armeanul, unde juca şi pierdea sume variind între 30.000 şi 50.000 de euro, pe perioada cât eram prezent, eu retrăgându-mă mai devreme decât aceştia”, a declarat, la DNA, un şef al unei Camere judeţene.

Preferatul cămătarilor

Detalii despre viciul lui Vlasov au apărut şi în presă la sfârşitul anului 2013, atunci când procurorii din Parchetul Capitalei au trimis în judecată mai mulţi cămătari din clanurile „Duduianu” şi „Caran”. La aceştia apelau împătimiţi ai jocurilor de noroc, care aveau nevoie de bani pe perioade scurte. Precum Vlasov. Profitul interlopilor era uriaş, deoarece dobânda minimă era de 10% pe zi sau cotă din câştig. Şeful CCIR era „alintat” în discuţiile interlopilor drept: „tataie”, „moşu’”, „moşneagu’” sau „bătrânu’”.

„Printre clienţii din cazinouri, dar şi printre cămătari, se cunoaşte faptul că atunci când vine în casinou Mihail Vlasov, zis «nea Mişu», acesta obişnuieşte să joace sume mari de bani, motiv pentru care aceştia merg în cazinouri la momentele respective, având asupra lor disponibil bănesc pentru a-l împrumuta pe jucător”, au concluzionat, în 2013, procurorii din Parchetul Capitalei.

„Am pierdut două milioane cinci sute în două nopţi”

De altfel, Vlasov a şi fost înregistrat de anchetatori când se plângea unor prieteni la telefon că are datorii la cămătari. Fostul preşedinte al CCIR a fost sunat de un amic, un avocat celebru, să-i dea bani cu împrumut. „Auzi, am o mare rugăminte! Eu sunt plecat afară şi am o urgenţă acolo. Poţi să mă ajuţi cu treizeci de dolari până duminică sau luni?... Am o urgenţă acolo şi n-am cum ăă... îmi trebuie treizeci de mii până, până... până duminică”, era rugămintea amicului.

„Eu am o urgenţă, c-am pierdut două milioane cinci sute în două nopţi”, îşi frângea mâinile Vlasov. „Da’ dacă vrei, pot să împrumut de la cineva, la un ţigan ceva, să... Încerc să vorbesc cu cineva diseară. Eu am pierdut alaltăieri, ştii! Ţi-am spus? Nu ţi-am spus, nu? Am de dat ţiganilor bani”, se scuza preşedintele CCIR.

Neagă acuzaţiile

În timpul anchetei, Vlasov a negat toate acuzaţiile DNA. El a depus mai multe memorii în care arăta că CCIR „este o persoană juridică de drept privat, absolut şi total privată, mai profund privată decât orice societate comercială 100% privată” şi că instituţia nu este finanţată din bani publici. Astfel, CCIR nu ar fi supusă controlului sau supravegherii unor autorităţi publice. ;

