Vă oferim răspunsul dânsului, lăsându-vă să decideți dumneavoastră dacă haina de opozant pe care o îmbracă astăzi avocatul este una legitimă. De asemenea, i-am solicitat un punct de vedere și fostului primar, Radu Mazăre, legat de această colaborare, necunoscută până acum publicului larg.

Așa cum spuneam, l-am întrebat pe Ion Stelian Cristian dacă postura de opozant în care se află astăzi nu este una cumva ipocrită, având în vedere că a fost avocatul lui Mazăre. La acel moment, știam doar că îl reprezentase pe edil, într-un proces în care Sulfina Barbu deschisese o acțiune împotriva primarului Constanței, după ce acesta o numise ”proastă”, în cadrul unei conferințe de presă.

Procesul a fost câștigat în final de Mazăre. Ion Stelian Cristian ne-a răspuns cu amabilitate, explicându-ne că l-a reprezentat pe primar în trei dosare, nu într-unul singur. De asemenea, interlocutorul nostru ne-a explicat și colaborarea cu RAEDPP Constanta. Vă prezentăm răspunsul, integral.

”La acuzația de ipocrizie, falsitate, fățărnicie față de faptul că, deși l-am reprezentat pe Radu Mazăre în 2006 în 3 dosare, am ajuns să îl critic în mod public, vă răspund simplu: nu e nicio ipocrizie. Dar pot înțelege, într-o oarecare măsură, reticența dvs. având în vedere că nu cunoașteți detaliile cu privire a aceste 3 dosare și că într-devăr, mulți dintre cei care în epoca Mazăre au fost apropiați ai săi, instrumente cu care a căpușat acest oraș, îmbogățindu-se la rândul lor, au pozat după abdicarea lui Mazăre în personaje neutre sau chiar în oponenți, fie că erau jurnaliști care îi cântaseră osanale, directori sau funcționari din primărie, politicieni de prin partidele ”de opoziție” de atunci.

Eu nu am fost nici apropiat al lui Mazăre, nici părtaș la acțiunile sale prin care patrimoniul Constanței a ajuns în mâinile camarilei sale, nici complice îmbogățit de Mazăre. Dacă printr-un concurs de împrejurări l-am reprezentat pe Mazăre în 3 dosare, asta nu înseamnă că l-am admirat pe Mazăre, că am fost de acord cu toate mizeriile pe care le-a făcut în calitate de primar (despre unele aflând abia după 2010) sau că s-a creat vreo relație de subordonare sau de servilism care să mă facă să tac. Ca avocat, asta faci: aperi clienții care te angajează, nu neapărat toți simpatici, nu neapărat toți ușă de biserică. E ciudat că trebuie să dau explicații pentru aceste lucruri, deoarece mi se pare firesc ca oamenii să facă diferența între avocat și client, mai ales atunci când legătura este una sporadică, de circumstanță…

Iar acum vă voi relata în ce împrejurări am ajuns să îl reprezint în acele 3 dosare și veți putea înțelege mult mai ușor de ce criticile mele nu sunt de fațadă:

După absolvirea Facultății de Drept din București am decis să revin în Constanța și să susțin examenul de admitere în profesia de avocat. În urma acestui examen am obținut cel mai bun rezultat la nivelul Baroului Constanța, motiv pentru care am primit oferta de a lucra în cadrul Societății Civile Profesionale Hahui și Asociații, fiind sprijinit pentru intrarea în profesie și de doamna avocat Ioana Focșa.

Aceasta mi-a oferit, fără nicio pretenție, semnatura de sprijin care îmi dădea posibilitatea de a mă înscrie efectiv în Barou. Doamna avocat Doina Hahui ar fi putut să mă ajute și pentru obținerea acestei a doua semnături, dar nu a mai fost cazul. După primul an de stagiatură am decis să renunț la colaborarea cu Hahui și Asociații și să continui colaborarea, în calitate de avocat stagiar, cu doamna avocat Focșa, cea care îmi oferise a doua semnătură. Am beneficiat de această ofertă de colaborare tot grație rezultatului obținut la examenul de admitere în profesie, confirmat ulterior de primul loc obținut și la examenul de definitivat, nicidecum datorită faptului că aveam ochii căprui, că purtam ochelari, sau că mă numeam Ion. Așadar, colaborarea cu doamna avocat Focșa s-a derulat în perioada 2003-2008, în perioada de final al stagiaturii și ulterior.

Doamna avocat Ioana Focșa reprezenta RAEDPP Constanta în momentul în care am început colaborarea. La un moment dat a dorit să renunțe la contractele încheiate cu RAEDPP și m-a întrebat dacă nu doresc să preiau eu aceste dosare. Am acceptat, iar ulterior, pentru că am dovedit că pot face față în acele procese fără probleme, am încheiat un contract de asistența cadru cu RAEDPP pentru a reprezenta aceasta instituție și în alte dosare. Mie, avocat la început de drum, aceste dosare mi-au oferit ocazia de a mă perfecționa, de a mă desprinde de cauzele penale în care mai intram că avocat din oficiu. Nu știu în ce măsură cunoașteți aceste aspect, dar clientela din Constanța nu se compară cu cea din București, iar concurența este acerbă. A refuza clienți la începutul carierei de avocat ar fi fost, în condițiile date, un gest nesăbuit…

La un moment dat, doamna Focșa, a fost angajată de Radu Mazăre în 3 dosare civile: în două era reclamant, într-unul era pârât. Am intrat și eu în aceste dosare, secondând-o pe doamna avocat Focșa și am câștigat toate cele 3 dosare. Pentru un avocat la începutul carierei este important să își îmbogățească experiența profesională. Deși onorariile încasate de mine în cele 3 dosare au fost modice, câte 500 de lei pentru fiecare dosar, am acceptat propunerea doamnei Focșa în virtutea mai vechii noastre colaborări care era încă în derulare, a faptului că nu eram încă pe picioarele mele d.p.d.v. profesional și financiar (1.500 de lei era mai mult decât nimic, chiar dacă era infim raportat la cauză și mai ales la puterea financiară a clientului) și că nu eram în situația de a negocia onorariul sau de a fi prea selectiv în privința clientelei. Mă face cumva această alegere, făcută în contextul descris mai sus, complice la dezastrul cauzat de Mazăre în Constanța?

Dacă cineva își imaginează că simpla împrejurare că, în urmă cu mai bine de 10 ani, l-am reprezentat în calitate de avocat colaborator al d-nei avocat Ioana Focșa, pe Radu Mazăre în 3 dosare ar fi trebuit să mă oprească să critic dezastrul și jaful făcut de Mazăre & Co în Constanța, se înșeală! Avocații nu sunt “subordonații” clienților. Mă rog, fiecare om poate fi sluga oricui, dar ca principiu, un avocat este independent, este liber, iar dacă ai apărat azi un client nu înseamnă că ai legat cu acesta un legământ pe viață și că nu îi poți aduce niciodată critici. Daca Mazăre, de acolo, din Madagascar, se consideră prejudiciat de faptul că, deși l-am reprezentat (bine, spun eu) în 3 dosare, iar apoi, după ce jaful administrației sale a ieșit la iveală pe deplin, l-am criticat public pentru distrugerea Constanței, îl poftesc să-mi facă plângeri la Barou, să mă dea în judecată. Abia aștept. Nu e nicio urmă de ipocrizie în atitudinea mea, așa cum sugerați prin întrebarea dumneavoastră. În 2005 – 2006 aveam 28-29 de ani și nici nu vedeam întreaga dimensiune a dezastrului administrației Mazăre. Abia ulterior, după expirarea termenelor de prescripție, au ieșit la iveală toate tranzactiile, retrocedările, vânzările de terenuri prin care Constanța a rămas fără terenuri și fără spații verzi. Iar în momentul în care am realizat ce nenorocire a făcut această grupare, am spus public, am criticat fără reținere. Ar fi trebuit oare să tac?

V-am oferit pe larg explicațiile, acum puteți judeca singur în cunoștință de cauză. Nu am fost “avocatul de casă” al lui Mazăre, l-am reprezentat conjunctural doar în 3 dintre zecile (dacă nu chiar sutele) de procese pe care le-a avut. Dacă îl veți întreba, cu siguranță nici nu își mai amintește cine sunt pentru că a trecut mult timp, nu au fost dosare vitale pentru el și nu a venit la mine, ci la îndrumătoarea mea. Eu eram ”chinezul” care nu se vede în poză.

Dacă îmi pare rău că nu mi-am dat seama mai devreme de amploarea dezastrului făcut de acești prădători în Constanța, cu siguranța da. O bună perioadă de timp mi-am văzut în mod exclusiv de profesie, de viața personală, fără a mă implica în acțiuni civice sau politice, altfel decât mergând la vot. Acțiunile mele civice datează din anul 2013, odată cu declanșarea protestelor ecologiste. Acestea au fost cele care m-au activat civic, luând decizia de a înființa asociația Verde Urban atunci când buldozerele au ajuns în imediata vecinătate a zonei în care am copilărit, în Tomis Nord. Pentru mine aceasta a fost ultima picătură. Până atunci mă limitasem la a fi nemulțumit, la a semna, spre exemplu, petiții împotriva construirii City Park Mall în Parcul Tăbăcăriei. Nu aveam nici vârsta, nici înțelepciunea, nici puterea de a face mai mult. Da, am făcut atunci prea puțin, iar acesta este un regret real, pe care sper că îl încearcă din ce în ce mai mulți constănțeni.

În privința contractului cadru de asistenta cu RAEDPP, acesta mi-a dat posibilitatea de a-mi dobândi experiența profesională (în condițiile unor onorarii de 300 de lei pentru un proces în primă instanță, 200 de lei pentru un apel și 100 de lei pentru un recurs și în care doar un process în primă instanță dura în medie 1-3 ani). Bineînțeles că în afara acestui client am avut și alți clienți. M-am îmbogățit din contractul de asistență cu RAEDPP? Cu siguranță nu, după cum se vede, dar a fost un contract binevenit pentru mine. Am prestat un serviciu avocațial de calitate? Eu spun că da. Ar fi trebuit să stau “în banca mea” și să nu critic în niciun fel primaria, doar pentru că am avut un contract de asistenta cu RAEDPP, care este o instituție aflată în subordinea Consiliului Local Constanța? În niciun caz. Nu am primit niciun fel de reclamații din partea conducerii RAEDPP, nicio sugestie să o las mai moale cu criticile la adresa primăriei. Câtă vreme contractul a fost în derulare și mi-am făcut treaba în mod profesionist, nu văd de ce ar fi trebuit să mă abțin a comenta lucrurile pe care le consideram incorecte. Iar dacă acest lucru a deranjat pe cineva, nu e problema mea. Aș vrea sa precizez că au fost de-a lungul timpului și procese în care am reprezentat cu succes RAEDPP-ul chiar în contradictoriu cu primăria, au mai fost și dosare în care am câștigat ca reprezentant al acestei instituții în fața unor ”băieți deștepți” din camarila fostului primar care și-ar fi dorit să folosească în schimbul unor sume derizorii imobilele administrate de RAEDPP. Contractul cadru încheiat cu RAEDPP-ul s-a derulat între 2004-2012, data de la care au început să intre în dosare consilierii juridici ai instituției. Ulterior anului 2012 am mai primit solicitări punctuale pentru câte un dosar, însă în alte condiții decât cele prevăzute în contractul cadru, având în vedere că erau dosare dificile, cu mize patrimoniale mari.”