Andreea,

Înțelegem prin ce treci și suntem solidari cu tine. Știm cât e de nasol, am trecut și noi, și ca organizație, și ca persoane (unii dintre noi) prin asemenea experiențe. Problema e că o reacție în cazul linșajului căruia i-ai fost victimă va presupune automat reacții la orice derapaj de genul ăsta, ca să fim imparțiali, echidistanți și să nu fim acuzați de dublu standard sau părtinire.

Or, astfel de derapaje s-au generalizat în spațiul media, se petrec zilnic. Ar însemna să reacționăm de câteva ori pe zi, în cazul fiecărei persoane târâte în noroi de tot felul de lucrători în presă. Îmi vin în memorie cazul ICR- Cristi Neagoe -poneiul roz sau mizeriile aruncate astă toamnă spre colegii noștri de la Miliția Spirituală.

Un entertainer de la B1tv practică același tip de linșaj mediatic și nu am considerat oportun să reacționăm nici în cazul lui. Din fericire, a făcut-o una din victimele atacurilor lui și justiția l-a taxat de 30.000 lei. Exemple sunt, din păcate, cu zecile. Numai în ultimul an am avut câteva reacții de condamnare a practicilor trustului lui Voiculescu, atunci când s-au folosit de apelul la instanțe pentru a-l intimida pe Petrișor Obae sau pe cei de la Casa Jurnalistului. Cum a spus și Mircea, o simplă lectură, cu bună credință, a rapoartelor FreeEx și a reacțiilor noastre vizavi de trustul lui Voiculescu poate lămuri pe oricine care este opinia noastră despre practicile lor editoriale și de business.

În plus, trebuie să stabilim gravitatea situației și proporția reacției – dacă trebuie să reacționăm în cazul acestor abuzuri ale dreptului la liberă exprimare, cum ar trebui să procedăm în cazul jurnaliștilor cărora le sunt interceptate convorbirile telefonice și comunicațiile electronice (cazul Narcis Daju din Tg. Jiu)? Oare care dintre aceste abuzuri este mai mare? Abuzarea dreptului la liberă exprimare de către niște lucrători în presă sau abuzurile comise de instituțiile statului împotriva unor jurnaliști? Care miză este mai mare?

Așteptăm să vedem cum va reacționa CNA în acest caz. Mi se pare mult mai important ca o instituție a statului să-și facă treaba în cazul de față, de la goarnele varanului oricum nu aveam nicio pretenție. Și cred că cel mai important este ca tu să-ți aperi demnitatea și dreptul la imagine în instanță, așa cum a făcut-o A. Berecleanu. Dacă acum 10 ani insistam pe lângă persoanele care intentau procese jurnaliștilor să renunțe la procese, acum am ajuns să recomandăm celor lezați de lăturile media să se adreseze instanțelor. Paradoxal, deoarece suntem o organizație a cărei principală misiune este protejarea dreptului la liberă exprimare. Din păcate, nu văd altă soluție pentru a tempera și descuraja aceste abuzuri de dreptul la liberă exprimare.

Cu gânduri bune,

Răzvan