Včera byla zveřejněna nejnovější zpráva Českého statistického úřadu o vývoji potravinové bilance v ČR. Výsledky nelze interpretovat jinak než masivní pokračování v potravinové nesoběstačnosti a závislosti na dovozech, v případě živočišné produkce jde o úplný kolaps. Zpráva o české potravinovinové bilanci od ČSÚ, 2012 (PDF). Vyvážíme obilí za 10 miliard. Zbytek víc dovážíme než vyvážíme.

Nebudu parafrázovat celou zprávu, pouze vypíchnu některé křiklavé věty:

Zahraniční obchod ČR s potravinami je dokladem pozitivních i negativních rysů globalizace. Dovozy potravin do České republiky se výrazně zvětšily v období kolem vstupu země do Evropské unie a jejich růst poté dále pokračoval. Ovlivnily přímo útlum živočišné produkce v českém zemědělství a souvisejí i se ztrátou pracovních míst v tomto odvětví. Extrémní růst dovozů masa a masných výrobků – zejména vepřového – oproti celkové dynamice importů potravin se stal určujícím pro tempo jejich dovozů do ČR. (s. 1)

Dovoz masa a masných výrobků do České republiky vykázal za roky 2000-2011 extrémní růst. V hodnotě byl v roce 2011 téměř devětkrát vyšší než v roce 2000, což byl absolutné nejvyšší nárůst potravinářské komodity* dovážené v tomto období do ČR. (s. 12)

Od roku 2000 do roku 2011 došlo v českém zemědělství k výraznému snížení stavů hospodářských zvířat. Ubylo 230 tisíc kusů skotu (-15 %), prasat nezůstala ani polovina poté,

co jejich stavy klesly o téměř 2 mil. kusů (1,939 mil. kusů, tj. -52,6 %). Stavy drůbeže se snížily o téměř třetinu, když ubyla téměř polovina slepic (-5,6 mil. kusů, tj. -47,7 %) a v úhrnu přes 9,5 mil. kusů drůbeže (-31 %). (s. 14)

Na nákladovou konkurenceschopnost českých výrobců masa působí zřejmě nejen vyšší produktivita západoevropských producentů, ale též politika dotací. V důsledku toho mohou

tamější producenti pak úspěšně cenově konkurovat i v dovozech. (s. 15)

Z pohledu dopadů na zemědělství ČR rozeberme jako příklad důkladněji dovozy vajec. Jejich import z EU 27 postupem času prakticky zcela vytlačil dovozy z ostatních teritorií, především

však výrazně omezil jejich domácí produkci – její podíl na spotřebě vajec v ČR byl v roce 1999 ještě 97 %, v roce 2010 už pouze 65 % (s. 16)

Silné dovozy potravin nahrazující tuzemskou zemědělskou produkci ovlivnily i zaměstnanost v zemědělství. Jestliže v roce 2000 zaměstnávalo toto odvětví podle dat z národního účetnictví celkově 233,3 tis. osob (vč. lesnictví a rybářství), v roce 2011 už pouze 151,1 tis. (s. 17)

Během let 2000-2011 ztratilo zemědělství České republiky přes třetinu pracovníků, když ubylo 82,3 tis. pracovních míst (-35,3 %). Celková zaměstnanost v ekonomice přitom stoupla (+4,4 %), i když pracovní místa ubývala i v průmyslu (-6,8 %) a úbytky v primárním a sekundárním

sektoru absorboval sektor služeb.

Vysoké dovozy potravin rozhodují hlavní měrou o hlubokém deficitu zahraničního obchodu ČR u těchto komodit. Ve výsledku dochází k vytěsňování živočišné produkce domácího

zemědělství… Pozitivem bylo po dlouhou dobu udržování relativně nízké úrovně spotřebitelské inflace díky nízkým cenám dovážených potravin, negativem mohou být některé jevy spojené s jejich problematickou kvalitou.** (s. 18)