Terviseamet tuletab Hannes Võrno väljaütlemiste järel meelde, et nime MMS all propageeritav naatriumklorit on tugev oksüdeerija, mis muundatakse happelistes tingimustes kloordioksiidiks. Ainet kasutatakse enamjaolt tööstusliku pleegitus- või desinfitseerimisvahendina ning selle tarvitamine võib põhjustada pöördumatuid tervisekahjustusi.

Terviseameti mürgistusteabekeskuse juhi Mare Oderi sõnul peaks inimene, kes peale kloordioksiidi või seda sisaldava MMS-i tarbimist end halvasti tunneb, koheselt abi otsima. „Aine võtmisega kaasneda võivad kõhuvalu ja oksendamine pole mitte märk alanud puhastusprotsessist, vaid tegemist on esmaste mürgistusnähtudega,“ ütles Mare Oder, kelle sõnul ei ole kloordioksiidi tervendavat mõju ühegi uuringuga tõestatud. Mürgistusteabekeskus on alates 2009. aastast saanud mitmeid telefonikõnesid mürgistustest, mille põhjuseks on MMS-i tarbimine - näiteks oli vanaema mures lapselaste pärast, kellel tänu MMS-i manustamisele olid katki suunurgad ning kes kannatasid oksendamise ja kõhulahtisuse all. Üks täiskasvanu kurtis aga peale 5 tilga MMS-i tarbimist kõhulahtisuse, uimasuse, iivelduse ja kurguvalu üle.

Näonahale MMS-i määrinud 34-aastane naisterahvas avastas hommikul nahalt pruunikad laigud, 31-aastast meest hakkas peale paarinädalast MMS-i tarbimist vaevama iiveldus ja kõhuvalu. Paar kuud kloordioksiidi võtnud 39-aastane naine pöördus mürgistusteabekeskuse poole, kaevates pidevat oksendamist ja kõhulahtisust, samuti tegi naise murelikuks pidevalt tekkiv külm higi. 75-aastane naine sattus aga MMS-i võtmise tagajärjel haigla erakorralise meditsiini osakonda.

„Meie hinnangul on tegemist mürgiga, mille tarbimine pole ühegi tervisehäda korral põhjendatud. Terviseküsimustes tuleb kindlasti pidada nõu oma perearsti ja –õega, mitte otsida infot internetifoorumitest või kahtlase väärtusega preparaatidest,“ ütles Oder, kelle sõnul ei tohi mitte mingil juhul lahust anda tarbimiseks lastele. „Lapse organism on väga õrn ja haavatav. Seetõttu peetaksegi lapsele teadliku ja tahtliku tervisekahjustuste tekitamist lapse väärkohtlemiseks, mille eest on võimalik võtta vanemad või lapse hooldajad vastutusele.“