Leder: Dette er en lederartikkel fra Dagbladet, og gir uttrykk for avisas syn. Dagbladets politiske redaktør svarer for lederartikkelen.

Hei, denne artikkelen er over ett år gammel og kan inneholde utdatert informasjon

7 år etter terroren i regjeringskvartalet og på Utøya er tankegodset bak drapene blitt mer synlig, og sannsynligvis også mer utbredt, enn noen gang før.

Sjikanøs ordbruk og knallhard kritikk rammer meningsytrere og politikere av alle farger. Men hatet mot Arbeiderpartiet er i en helt egen klasse. Ingen andre partier anklages på samme måte for metodisk og med overlegg å ha begått en forbrytelse mot det norske folk gjennom flere tiår.

Ap-politikere kalles for landssvikere og slikt som «Koran-Hadia» og «Judas Gahr Støre». Konspirasjonsteoriene går helt tilbake til mellomkrigstida, Arbeiderpartiets kontakt med Russland og påstander om at regjeringen Nygaardsvold skal ha begått statskupp i 1939. Overlevende fra terroren og andre synlige politikere fra AUF og Arbeiderpartiet utsettes hyppig for grov trakassering og alvorlige trusler.

Vi har alle et ansvar for å motvirke disse holdningene. Det er krevende å imøtegå åpenbart feilaktige påstander, men de stoppes best med tørre fakta. I ei tid der ytterpunktene gjør sitt for å dominere den offentlige samtalen, kan vi alle bidra til et bedre debattklima. En saklig tone fremmer god argumentasjon, mens polarisering oppildner hatet.

Å motarbeide konspirasjonsteorier er en vanskelig og utakknemlig jobb. Den er likevel helt nødvendig, i ei tid der falske nyheter spres i raskt tempo og stadig flere nettsteder gir et skinn av troverdighet til ville påstander.

I en sterk reportasje i Aftenpostens A-magasinet i går fortalte framtredende AUF-ere om hatmeldingene og drapstruslene de mottar. Kripos' nettpatrulje mottok i januar og februar mellom 60 og 70 tips. I mars ble tallet tredoblet til mer enn 200. Politiet sier selv at det økte antallet trusler hadde direkte sammenheng med Facebook-posten der daværende justisminister Sylvi Listhaug påsto at «Ap mener terroristenes rettigheter er viktigere enn nasjonens sikkerhet».

AUF-erne avisa har snakket med forteller at denne situasjonen utløste nye hatmeldinger og trusler mot dem direkte. De forteller også at de opplevde debatten som utmattende og retraumatiserende, to i slik grad at de holdt seg hjemme fra jobb og partimøter, en annen fikk hemmelig telefonnummer.

Å snakke om disse konsekvensene er ikke å «dra 22. juli-kortet», slik kunnskapsminister Jan Tore Sanner kalte det i vår, men å ta disse farlige kreftene på alvor. Bare slik kan vi unngå at det som ikke skulle skje, kan skje igjen.