Han tjente 132 millioner i fjor på å selge deg billigklær. Hun tjente 10.800 kroner på å lage dem.

H&M-sjef Karl Johan Persson tjente like mye som omtrent 15.000 av kjedens bangladeshiske syersker i fjor.

H&M-sjef Karl Johan Persson fikk 132 millioner i lønn og utbytte fra H&M i fjor. Syersken Murio, som syr t-skjorter for H&M på en tekstilfabrikk i utkanten av Dhaka, Bangladesh, har en grunnlønn på i underkant av 8400 kroner i året. For å tjene nok, jobber hun mange timer overtid hver uke. Montasje, Dan Petter Neegaard, Jan Thomas Espedal

2. juni 2016 22:00 Sist oppdatert 23. februar 2017

– Kundene skal føle seg trygge når de ser merkelappen «Made in Bangladesh» og tenke «Bra! Da hjelper jeg til», sa administrerende direktør og H&M-arving Karl-Johan Persson entusiastisk da han ga et sjeldent intervju til Aftenposten for to år siden.

Aftenposten skrev nylig at tekstilindustrien i Bangladesh har bidratt til å hjelpe millioner ut av fattigdom, mye takket være internasjonale kleskjeder som H & M, Zara og Cubus.

Samtidig har millioner av flittige syersker hjulpet Persson og hans familie til å bli Sveriges – og blant verdens – rikeste. Også familiene som står bak billigkjedene Cubus, Zara og Vero Moda har lagt seg opp enorme formuer mye takket være produksjon av klær i lavkostland som Bangladesh.

– H & M er ekstremt lønnsomt. Om de hadde betalt litt mer for produksjonen av klærne, ville de fortsatt vært veldig lønnsomme, sier den svenske finansanalytikeren Peter Malmqvist.

– Det blir lange dager

På en fabrikk i utkanten av Dhaka møter vi syersken Murio (25). Hun syr klær for Cubus og H & M og er en av de flere millioner arbeiderne som holder hjulene i gang i landets tekstilindustri.Murio sier hun jobber minst 10 timer om dagen, seks dager i uken.

– Jeg jobber for å spe på familieinntekten. Inkludert overtid tjener jeg rundt 900 kroner i måneden. Det blir ganske lange dager. Det er litt slitsomt, men det går greit, sier hun.

H&M opplyser at syerne deres i Bangladesh i snitt tjener 8400 kroner i året før overtid, en lønn den nasjonale fagforeningen mener man knapt kan overleve på. Bangladesh regnes som ett av verdens aller billigste land for tekstilproduksjon. Produksjon i lavkostland er én av årsakene til at H & M tjente 75 millioner kroner før skatt – hver eneste dag i fjor.

Høy lønn - og raust utbytte

Karl-Johan Persson fikk som H & M-sjef utbetalt en lønn på 15 millioner kroner. I tillegg kontrollerer han 12 millioner H & M-aksjer, som ga et utbytte på 117 millioner kroner bare i fjor. Utbyttet har ligget på dette nivået de siste fem årene.

Faren hans, Stefan Persson, tjente som kleskjempens styreformann 1,6 millioner kroner i fjor. Samtidig kontrollerer han 37,7 prosent av aksjene i det børsnoterte selskapet, noe som ga et utbytte på 5,8 milliarder kroner. Ifølge Forbes er Persson senior god for 175 milliarder kroner. Han er Sveriges rikeste mann, mens sønnen Karl-Johan er landets 14. rikeste.

Peter Malmqvist er en av Sveriges mest fremtredende finansanalytikere, analysesjef i den svenske fondsforvalteren Remium, og leder finansanalytikerforeningen i Sverige. Ifølge ham har H & M lenge vært det mest lønnsomme selskapet på Stockholms-børsen.

– De har veldig god driftsmargin. Den er på 20 prosent, det vil si at selskapet tjener 20 kroner pr. hundrelapp de selger klær for, forteller Malmqvist.

Lave kostnader

Sammen med Varner, som står bak kjedebutikker som Dressmann, Cubus, Bik Bok og Volt, står H & M for 40 prosent av all omsetningen på det norske klesmarkedet. Men de to klesgigantene sitter igjen med 80 prosent av overskuddet til kjedebutikkene i Norge, ifølge beregninger gjort av Reidar Mueller i analyseselskapet Varde Hartmark.

Den økonomiske suksessen til H & M skyldes en blanding av flere faktorer, ifølge Malmqvist.

– Forretningsideen bygger på å ha lave kostnader. Å legge produksjonen til lavkostland har derfor vært en viktig faktor. I tillegg er H & M gode på mote og logistikk, sier Malmqvist.

Ifølge beregninger gjort av organisasjonene Fair Wear Foundation og Clean Clothes Campaign, utgjør lønningene til syerskene rundt 0,5 prosent av prisen du betaler for en standard T-skjorte. Hvis du kjøper en H & M-genser til 179 kroner, går under 1 krone til syersken.

H&M sier kjeden jobber for å legge til rette for rettferdige lønninger arbeiderne kan leve av, men vil ikke ta stilling til om lønnsnivået arbeiderne på deres fabrikker mottar er «rettferdig».

H&M eier ikke sine egne fabrikker og understreker at det ikke er deres rolle som kunde å sette lønnsnivået til fabrikkarbeiderne. Det må settes lokalt, etter avtale mellom partene i arbeidslivet, mener selskapet (se egen undersak).

Kun et fåtall av tekstilfabrikkene i Bangladesh har imidlertid fungerende fagforeninger. Og de har mektige motstandere: Fabrikkene eies ofte av politikere eller personer med tett politisk tilknytning.

– Det er sant at fabrikkeierne er mektige, men samtidig er de bare leverandører til de store, internasjonale merkene. Så det er merkene som har den største makten til å få opp lønningene, sa leder for den nasjonale tekstilarbeiderforeningen, Amirul Haque Amin, da Aftenposten møtte ham i Dhaka tidligere i vår.

Viktig med billig produksjon

Ifølge Malmqvist er det ingen tvil om at H & M har råd til å betale arbeiderne mer.

– Problemet for et børsnotert selskap er at om du er ekstremt lønnsom, så forventer investorene at du skal fortsette å være det. Hvis ikke, faller børskursen. Da blir aksjeeierne sure og kritiserer selskapet, legger han til.

Sasja Beslik er sjef for bærekraftige investeringer i Nordea, som eier 0,5 prosent av aksjene i H & M. Han mener H & M fint kunne betalt høyere lønn uten at det hadde gått ut over aksjekursen.

– Høyere lønninger ville økt produktiviteten og velværet til arbeiderne. Folk som blir behandlet bra, presterer bra. Det er ikke noen konflikt mellom høyere lønninger og utbytte. Langsiktige investorer som Nordea tar verdien av ansvarlighet med i våre beregninger, skriver han i en SMS til Aftenposten.

Han mener det er én grunn til at kjeder som H & M ikke betaler arbeiderne høyere lønn:

– Fordi de ikke vil. Hele forretningsmodellen er basert på veldig, veldig billig arbeidskraft, sier han.

H&M: Vi har et stort ansvar

H&M-sjef Karl Johan Persson vil ikke la seg intervjue om denne saken.

PR-ansvarlig for H&M i Norge, Vibeke Holann, vil ikke kommentere hverken forholdet mellom eiernes fortjeneste og arbeidernes lønn eller påstandene fra Beslik eller Malmqvist direkte, men skriver følgende i en epost:

«Selv om det ikke er vi som bestemmer eller betaler ut tekstilarbeidernes lønn har vi selvsagt ett stort ansvar for å skape en regelmessig dialog om lønn, viktigheten av kollektive avtaler med regjering, fagforeninger, leverandører og myndigheter. Vi bruker vår størrelse til å påvirke i en positiv retning og vi ser at det arbeidet vi gjør utgjør en forskjell. Vi krever at alle våre leverandører betaler sine ansatte minst minimumslønn. Gjennom vår lønnstrategi, som ble lansert i 2013, vil vi legge grunnen for en mer fungerende lønnsforhandling - som deretter vil bidra til lønnsøkninger.

I utviklingen av modellen har vi lyttet til ILO og internasjonale eksperter, som nettopp mener at store, utenlandske innkjøpere ikke skal «bestille» lønnen direkte, men jobbe for å få strukturene på plass for rettferdige lønnsforhandlinger mellom de lokale partene i næringslivet. Dette er den samme modellen vi har lykkes med her i Norden. Vi vil at alle som arbeider i tekstilindustrien skal ha en lønn som de kan leve av. Vi arbeider hardt med disse spørsmålene!

Vi jobber på fire områder: Vi gjennomgår våre egne innkjøpsrutiner og jobber mot myndigheter. I tillegg jobber vi tett med hver enkelt leverandør, med alt fra lønnsrapportering, kurs til ansatte i deres rettigheter, gjennomføring av rettferdige valg av ansattrepresentanter eller fagforeningsrepresentanter, kurs for ledelsen og gjennomføring av lokale forhandlinger.

I Bangladesh har vi blant annet egne ansatte som jobber med opplæring av ansattrepresentantene og ledelsen.

Mye arbeid gjøres hos den enkelte leverandør, der H & M jobber for å få på plass lokalt fremforhandlede lønnsstiger, bonusordninger, forsikringer og annet som gjør at den enkelte arbeider får mer å leve for hver enkelt måned.

Fordi velfungerende dialog mellom partene i næringslivet er avgjørende for å oppnå rettferdig levelønn og bedre arbeidsforhold i hele verdikjeden, inngikk H & M en global rammeavtale med IndustriALL og IF Metall, november 2015.»

Artikkelen fortsetter under grafikken.

Det er ikke bare H&M som tjener godt på å selge klær til shoppingglade nordmenn.

De tre brødrende Varner, som står bak norske kjedebutikker som Cubus, Bik Bok, Dressmann og Volt, var i 2015 gode for over 7 milliarder kroner hver, ifølge Kapital. Slår man formuene deres sammen, havner Varner-brødrene på syvende plass på bladets liste over norges rikeste, på plassen over Stein Erik Hagen. Varner solgte klær for 10,4 milliarder kroner i 2014, og fikk et resultat før skatt på 1,3 milliarder kroner.

Brødrene holder svært lav medieprofil og lar seg sjelden intervjue.

– Det er selvfølgelig behagelig å slippe å bekymre seg for regninger. Og det å vite at man egentlig kan gjøre det man har lyst til. Men samtidig er det jo hverdagen som teller. Vi har alle fine hus ved sjøen, ja. Men man kan samtidig ikke bo i mer enn ett hus. Familie og jobb betyr mer, sa Marius Varner til Budstikka da han ble spurt om hva velstanden betyr for ham i forbindelse med at skattlistene ble lagt ut høsten 2015.

Misfornøyd klesmilliardær

Også den danske familien Holch Povlsen, som eier selskapet bak kjeder som Vero Moda, Only, Jack & Jones, Name it og Selected, har bygget seg opp en enorm formue på sitt klesimperie. Eier og sjef for Bestseller, Anders Holch Povlsen, har ifølge Forbes en formue på 45 milliarder kroner.

Selskapet fikk i fjor et resultat før skatt på 1 milliard danske kroner - langt under ambisjonene til Holch Povlsen.

– En omsetningsfremgang på 8 prosent og et resultat på 1 milliard betyr at vi på ingen måte har kunnet innfri våre forventninger. Det er ikke tilfredsstillende og ikke på det nivået som virksomheten bør ligge på, sa Holch Povlsen i pressemeldingen som fulgte resultatet.

Artikkelen fortsetter etter videoen.

Verdens nest rikeste

De skandinaviske klesbaronene blir imidlertid som smågutter å regne sammenlignet med Zara-eier Amancio Ortega Gaona. Ortega startet Zara sammen med konen sin i 1975.

Han kontrollerer nå nesten 60 prosent av selskapet Inditex, som blant annet står bak merkene Zara, Massimo Dutti og Pull & Bear. Han er rangert av Forbes som verdens nest rikeste mann, med en formue på svimlende 583 milliarder kroner.

Les mer om klesbransjen:

De syr klærne dine uten tilstrekkelig brannsikring

H&M og Zara kommer best ut i åpenhetsrangering

...men H&M vil ikke vise frem mønsterfabrikkene

Vi videreutvikler våre artikler.

Hjelp oss å forbedre, gi din tilbakemelding. Gi tilbakemelding