Carl I. Hagen vil tilbake på Stortinget, og hjertesaken hans er å fornekte vitenskapelige fakta om menneskeskapt global oppvarming. I et maratonløp fra TV-studio til TV-studio denne uken har han selvsikkert fastslått at klimaendringer bare er en politisk konstruksjon, eller til og med en konspirasjon. Klimaforskere blir framstilt som løgnere som lurer politikere og vanlige folk.

Dette er urovekkende i seg selv. Enda verre er det at Siv Jensen, Norges finansminister, ikke klarer å avvise Carl I. Hagens tankespinn. I stedet for å slå fast at regjeringen naturligvis anerkjenner vår tids største utfordring, forteller Siv Jensen til Aftenposten at hun avventer Frps programprosess til våren. For Norges finansminister er altså den overveldende konsensusen blant verdens klimaforskere mindre tungtveiende enn det politiske flertallet i sitt eget parti. Sukk.

Alle har rett til å danne seg sin egen mening, men vi kan ikke finne opp egne fakta. Kritisk sans er bra, det er faktisk selve grunnlaget for vitenskap. Den gode forskningen skilles fra den dårlige gjennom systematisk bruk av kritisk sans og etterprøving. Dagens vitenskapelige konsensus om at de livstruende klimaendringene er menneskeskapte er både fylt med forbehold og nyanser, men dessverre er det enighet om de store, ubehagelige konklusjonene: vi øker temperaturen på jorda, og det kan gi enorme og uopprettelige skader for mennesker på hele jorda. Mindre mat, dårligere tilgang på vann, mindre trygghet, mer konflikt, flere mennesker på flukt. Dette kan bli konsekvensene av å fortsette som nå.

Klimafornektelse har stått sterkt i Frps politikk i mange år. Selv i stortingsvalget 2013 ville ingen av deres listetopper til stortingsvalget svare «ja» på om klimaendringene er menneskeskapte, men de siste årene har de i alle fall på papiret anerkjent at global oppvarming eksisterer. Ikke dermed sagt at kunnskapen har blitt tatt til følge. De siste tre årene har både de økende klimautslippene og det økende konfliktnivået mellom regjeringen og støttepartiene vist hvordan Frps politikk er på fullstendig kollisjonskurs med klimaforskningen. Begynner de nå, et halvt år før valget, på en glideflukt tilbake til sitt gamle standpunkt?

Når virkeligheten kolliderer med ideologien er det forbausende vanlig å stikke hodet i sanda. Det er farlig, ikke minst når politikere aggressivt angriper og mistenkeliggjør forskere som kommer med kunnskap i strid med deres ideologi. I USA har den påtroppende presidenten Donald Trump i mange år kommet med absurde uttalelser om vitenskapelige fakta, som at vaksiner bare er en bløff, og at klimaendringer er en konspirasjon, funnet på av kinesiske myndigheter. I dag ser vi at Trumps team har bedt om lister fra amerikanske forskningsinstitusjoner over forskere som studerer global oppvarming. Samtidig har de utpekt en klimafornekter som leder for USAs viktigste miljømyndighet, the Environmental Protection Agency. Carl I. Hagen legger ikke skjul på at det nettopp er Trump som er hans forbilde.

Politikerne som elsker å hevde at de er «politisk ukorrekte» ender opp med å skape sin egen form for «politisk korrekthet». Når Siv Jensen mener at det er Frps partiprogram som skal avgjøre hvilken forskning vi skal ta seriøst, hever også hun politikken over fakta. Ubehagelige sannheter må lukes bort.

Historien viser oss hvor farlig kunnskapsfiendtlig politisk fanatisme kan være, helt siden Galileo Galilei ble stilt for retten for å avsløre politisk ukorrekt kunnskap om solsystemet. I Sovjetunionen på 30-tallet ble tusenvis av forskere straffet fordi deres landbruksforskning stred med den rette sovjetiske lære. Den dogmatiske holdningen til forskning skapte dårlige avlinger, og gjorde landet avhengig av kornimport. Fremtidens generasjoner vil se tilbake på vår tid og dømme politikere som forsøkte å ignorere og kneble klima- og miljøforskning hardt.

Mens rabulister som Carl I. Hagen raser mot «mektige» forskere, er det ironisk nok klimafornektelse som er big business i dag. Mens klimaforskere kommer med ubehagelige sannheter som krever store samfunnsendringer, kommer klimafornekterne med kunnskap som passer som hånd i hanske til de mektigste og rikeste interessene i samfunnet vårt. På samme måte som tobakkselskapene tidligere sponset forskere og tenketanker til å spre løgner og konspirasjoner mot kreftforskning, finnes det et stort apparat av tenketanker, pseudo-eksperter og vitenskapslignende publikasjoner som er betalt av mektige næringsinteresser for å fornekte klimaendringene.

Også i Norge bruker oljebransjen store summer på å spre tvilsomme påstander om at norsk olje og gass er bra for klimaet. Carl I. Hagen, Trump og andre som sprer denne feilinformasjonen er, bevisst eller ubevisst, nyttige idioter for mektige økonomiske særinteresser.

Både velgerne og de partiene som i dag har plassert Frp i regjering burde få vite om finansminister og Frp-leder Siv Jensen lytter til åpen og kvalitetssikret forskning, eller vil styre landet basert på politisk vedtatte «sannheter». Forhåpentligvis kan også Frp innse at vitenskapen ikke utvikles gjennom politiske vedtak. Når jeg og andre møter Carl I Hagen til debatter i valgkampen så håper jeg at vi slipper å bruke tid på fjas og fanteri om hvorvidt menneskapte klimaendringer er reelle, og heller bruke tiden på å snakke om løsningene. Politikere kan endre lover, men vi kan ikke endre naturlovene.