Omfattende: Frihandelsavtalen Tisa vil åpne store deler av offentlig sektor for internasjonal frihandel med tjenester. Unntakene er marginale, ifølge jussprofessor.

Siden debatten om de strengt hemmelige forhandlingene om frihandelsavtalen Tisa startet, har omkvedet fra norske myndigheter vært at de sentrale delene av velferdsstaten vil være unntatt. Onsdag ble det siste utkastet til selve hovedteksten lekket av Wikileaks.

I teksten går det fram at avtalen omfatter absolutt alle tjenester. Unntaket er der det ikke finnes konkurranse fra private tjenestetilbydere. Dermed er så å si hele den norske velferdsstaten omfattet, siden det finnes private innslag i så å si alle sektorer.

– «Skjermingen» av offentlige tjenester er en fiksjon, den omfatter bare de fåtall av tilfeller der en tjeneste tilbys gratis av et offentlig monopol, skriver jussprofessor Jane Kelsey i en analyse av avtaleteksten.

Tisa: • Tisa (Trade in Services Agreement) er en flerstatlig avtale om handel med tjenester, som forhandles mellom 51 medlemmer i Verdens handelsorganisasjon, deriblant Norge. • Wikileaks har nylig publisert en rekke lekkasjer om avtalen, inklusive hovedteksten og underavtaler. • SV og Sp foreslo på Stortinget at regjeringen skulle publisere avtaleutkastet. Forslaget ble nedstemt.

Kan ikke satse lokalt

Prinsippene i avtaleteksten er klassiske i frihandelsavtaler: Målet er å sikre at alle kommersielle aktører, uavhengig av opphav eller eier, skal behandles likt. Det betyr, ifølge Kelseys analyse, at det blir ulovlig etter Tisa-reglene å gi fordeler til lokale eller nasjonale selskaper innen for eksempel kringkasting, utdanning, kraftforsyning eller renovasjon. Det vil for eksempel ikke være mulig å gi oppdrag spesifikt til lokale tjenesteleverandører, for å prioritere lokale arbeidsplasser.

I tillegg kan reglene få konsekvenser for etablerte offentlige selskaper som NSB og Posten.

«En offentlig eller privat monopolbedrift, for eksempel en postleverandør eller et landbrukssamvirke kan bli rettslig utfordret dersom de bruker monopolposisjonen til å kryssubsidiere eller tilgodese ikke-monopoltjenester de tilbyr», skriver Kelsey.

Heier på Wikileaks

– Vi får vite mer fra Wikileaks enn fra regjeringen. Nå blir det endelig mulig å ha en informert diskusjon, sier stortingsrepresentant for SV, Torgeir Knag Fylkesnes, til Klassekampen.

Sammen med Sp sto SV nylig for et forslag på Stortinget, der de ville anmode regjeringen om å legge fram utkastet til hovedtekst i Tisa for Stortinget. Forslaget ble nedstemt av de andre partiene. Fylkesnes mener lekkasjene viser at bekymringene de har hatt er velbegrunnede.

– Det er dramatiske følger denne avtalen vil kunne få, dersom hovedtrekkene blir gjennomført. Det kan få konsekvenser for norsk velferd, og det vil åpne for at selskaper etablerer seg i norsk velferd, og at vedtak om privatisering ikke kan snus.

Han legger til at det er kompliserte dokumenter, og at det vil ta tid å gå grundig inn i dem.

– Men det vil være den største liberaliseringen av tjenestesektoren vi noen gang har sett, og det skjer på de store selskapenes premisser, ikke innbyggernes.

Et sentralt ankepunkt mot de ulike frihandelsavtalene som er under forhandling, har vært etablering av ulike tvisteløsningssystemer.

Kritikerne frykter at det skal bli egne domstoler der storselskaper kan saksøke stater, og kreve giganterstatninger dersom demokratisk vedtatt politikk skulle føre til at de taper penger. Blant andre har LO vedtatt at de går mot slike domstoler.

I avtaleutkastet som er lekket, er det uklart hvordan tvister skal håndteres, men det står at alle som slutter seg til avtalen skal ha enten rettslige eller administrative «tribunaler», som skal kunne gå gjennom, og om nødvendig fastslå bøtende tiltak, dersom offentlige tiltak påvirker tjenestehandel.

Det står i teksten at disse tribunalene må kunne gi «objektive og upartiske» uttalelser. Norge støtter forslaget.

paalh@klassekampen.no