Siv Jensens utspill kom i et intervju med Dagbladet sist helg, der finansministeren forklarer at fremtidens pensjoner kommer til å bli dårlige for de fleste av oss. Det vil si med unntak av en del politikere, som blant annet finansministeren selv. Dette er hun litt flau over, men hun unnlater å fortelle om hvordan hennes eget parti har stemt på Stortinget i spørsmål om egen pensjon.

Den såkalte gullpensjonen til Stortinget er en tidligere ordning som ga svært gunstige vilkår. Blant annet sikret den full pensjon etter tre perioder på tinget og ble oppregulert særdeles raust hvert eneste år. Etter at Stortinget bestemte seg for at folk flest måtte godta langt lavere pensjoner i fremtiden fant de etter hvert ut at de kanskje burde gjøre noe med sin egen luksuspensjon i tillegg. I 2009 klarte man etter hvert å enes om en intensjon om å gjøre noe med ordningene sine. Så tok det to år før man i 2011 klarte å foreslå en konkret nedjustering av ordningene.

PROVOSERER: Dagbladets forside i helga. Vis mer

Grunnen til at en rekke representanter fortsatt beholder gullpensjonene er endringene i Stortingspensjonen er at Stortinget valgte å gjøre en relativt fantasifull manøver i 2011. Fremfor å la de nye reglene gjelde fra 2009, som var den opprinnelige intensjonen, valgte de å la de nye reglene gjelde først fra 2012. Altså valgte man aktivt å inkludere langt flere politikere i den gamle gullordningen enn det man trengte.

Det var heller ikke et ukontroversielt valg. SV valgte som eneste parti å fremme et forslag om at den nye ordningen skulle få tilbakevirkende kraft og gjelde fra 2009. Dermed ville langt færre politikere hatt den såkalte gullpensjonen i dag. Alle andre partier, inkludert Frp, stemte mot dette forslaget.

Det var imidlertid heller ikke første gang Frp stemte for eliteprivilegiene til politikerne og mot en ordning som er likere den folk flest har. Allerede i år 2000 fremmet SV et forslag om å gjennomgå Stortingspensjonene for å få de ned på et mer anstendig nivå. Dette kalte Høyres Per Kristian Foss et «populistisk arbeidsuhell» og Frps Carl I. Hagen mente det var ren populisme. Det var først etter at Riksrevisjonen satte i gang granskinger av omfattende misbruk av den rause ordningen at flertallet på Stortinget viste den minste vilje til å se på egne pensjoner. Det har med andre ord ikke skortet på anledninger der Frp og Siv Jensen kunne stemt mot den ordningen hun er så flau over i dag.

Maktpersoner bør ikke slippe for billig unna spørsmål om privilegiene de bevilger seg selv. I dette tilfellet forsøker Frps leder å fremstille partiet som en slags folkelig motpol til politikernes gullkantede pensjonsordninger. Ordninger de ikke bare har forsvart med nebb og klør, men latterliggjort meningsmotstandere for å ville endre.

Siv Jensen har strengt tatt rett i en ting. Det hele er ganske flaut.