Byråkratiet vokser tre ganger fortere enn resten av staten

Norske departementer og direktorater er blitt 13,1 prosent større på bare tre år.

På min arbeidsplass har vi økt fokus på organisering og administrasjon og redusert fokus på handling, skriver avdelingsidrektør Eivind Tesaker i Kulturdepartementet i en kronikk i Aftenposten torsdag. OLAV OLSEN

20. sep. 2012 19:41 Sist oppdatert 20. september 2012

I dagens Aftenposten forteller avdelingsdirektør Eivind Tesaker hvordan byråkratiet i Kulturdepartementet blir mer ineffektivt. Til tross for flere ansatte, går produktiviteten ned, skriver han i kronikken «Derfor tar ting tid».

— På enkelte områder er byråkratiet verre enn sitt rykte, sa Tesaker til Aftenposten tidligere i dag.

Tre ganger så mange byråkrater

En av påstandene om norsk byråkrati, er at det vokser. Og tall Aftenposten har hentet inn, viser at det stemmer svært godt med virkeligheten. Ser man bare på direktoratene og departementene, som utgjør den sentrale forvaltningen i Norge, er økningen stor.

På bare tre år er antall ansatte i departementene og direktoratene økt med 13,1 prosent. Økningen for statsansatte som faktisk utfører oppgavene departementene og direktoratene pålegger dem, er på 4,5 prosent i samme periode.

Les også Toppbyråkrat: - Byråkratiet er verre enn sitt rykte

Statsbyråkratiet vokser med andre ord tre ganger så mye som etater som politiet, Vegvesenet, universitetene, fengselsvesenet eller NAV. Hvor stor del av de nyansette disse stedene som også har rene byråkratiske oppgaver, sier ikke tallene fra Statens sentrale tjenestemannsregister noe om.

Aasruds departement eser mest ut

Den største prosentvise økningen finner vi under statsråden som paradoksalt nok har ansvaret for å modernisere og effektivisere byråkratiet i Norge, nemlig Rigmor Aasrud.

Fornyings— og administrasjonsdepartementet har fått 26 prosent flere ansatte fra 2009 til 2012, mens Direktoratet for forvaltning og ikt, som er underlagt samme departement, har økt fra 121 til 221 årsverk i samme periode. Det er en økning på 91 prosent.

I en e-post til Aftenposten.no opplyser FAD at veksten i ansatte skyldes endringer i departementsstrukturen, og at FAD har fått ansvar for to nye avdelinger (Same- og minoritetspolitisk avdeling og Kirkeavdelingen). Dette utgjør 30 nye årsverk.

FAD forklarer videre at veksten i Difi skyldes utvikling og drifting av ID-porten og MinID, og ifølge departementet har ikke de nyansatte her typiske ”byråkratjobber”.

- Vitsen er ikke å telle hoder

Også statsministeren Jens Stoltenberg er en «versting»: På tre år er det blitt 22 prosent flere ansatte på Statsministerens kontor.

Samtidig vokser konsulentbruken, ifølge en forundersøkelse utført av Direktoratet for forvaltning og ikt. Både departementer, men spesielt direktoratene, oppgir at bruken av konsulenter har økt.

— Dette høres kjent ut, sier jusprofessor ved Universitetet i Bergen og ekspert på offentlig forvaltning, Jan Fridthjof Bernt, om påstandene om at byråkratiet vokser, samtidig som effektiviteten går ned.

- Det er tre stikkord for hva jeg mener problemet er: Dårlig organisering, dårlig og lite resultatorientert kultur og overdreven frykt for å gjøre feil, sier Bernt og fortsetter:

— Jeg tror ikke vitsen er å telle hoder. Det egentlige problemet er måten arbeidet organiseres på og de arbeidsoppgavene som ligger på byråkratiet. Vi trenger en undersøkelse av hvor mye tid vårt byråkrati bruker på ren horisontal kommunikasjon, altså på kommunikasjon mellom de ulike byråkratene, i stedet for konkret saksbehandling med sikte på det som skal skje ute i samfunnet. Vi trenger et tidsbrukstudium av våre byråkratiske organer. Min erfaring er at jo større et byråkrati er, jo større del av arbeidstiden bruker det på å snakke med seg selv, sier Bernt.

- Man skal rapportere, kontrollere og registrere

Per Lægreid, som er professor ved Institutt for administrasjon og organisasjonsvitenskap ved Universitetet i Bergen, er inne på noe av det samme. Lægreid har jobbet mye med studier av offentlig forvaltning, sentraladministrasjonen, forvaltningsreformer og institusjonell endring.

- Det er et stort kontrollbyråkrati som har bygget seg opp i sentral forvaltning. Man skal rapportere, kontrollere og registrere. Det overrasker meg ikke at tallet på ansatte øker i slike organer, sier Lægreid om det faktum at norske departementer og direktorater vokser tre ganger fortere enn resten av staten.

Les også - Vi som jobber her er enten blitt sosialisert eller traumatisert

— Ett av hovedkjennetegnene ved det norske styringsverket er samarbeidslinjen. Og det norske forvaltningsapparatet var i utgangspunktet preget av høy tillit, tillit til forvaltningsapparatet og tillit mellom forvaltning og politiske organer. Spørsmålet er om rapporterings- og kontrollregimet som er innført, er med på å forandre dette til noe negativt. Nå har man en mer mistillitsbasert kultur. En toppembetsmann jeg intervjuet, sa at det må ikke bli slik her i landet at det blir flere som passer på enn som finner på, slik at man får en mer skriftlig saksbehandling for å sikre seg mot kritikk i etterhånd, sier professoren.

Han mener det er en oppgave for Riksrevisjonen å undersøke vekst og effektivitet i det norske byråkratiet.

— Hvor mye koster det å holde på dette kontroll- og rapporteringssystemet vi har bygd opp? Det er store administrasjonskostnader, det er ordninger som koster penger og ressurser å drive. Det burde være en oppgave for Riksrevisjonen å undersøke dette, i stedet for å drive med forvaltningsrevisjon på systemets egne premisser, sier Lægreid.