"Kui USA-s ja mitmes Lääne-Euroopa riigis väljendab inimene oma pahameelt väikese palga üle protesteerides, siis Eestis teeb ta seda kodumaalt lahkudes, mistõttu on meie rahvastiku olukord teistest kriitilisem," nentis endine Eesti Panga nõukogu esimees Jaan Männik.

"Kui USA-s ja mitmes Lääne-Euroopa riigis väljendab inimene oma pahameelt väikese palga üle protesteerides, siis Eestis teeb ta seda kodumaalt lahkudes, mistõttu on meie rahvastiku olukord teistest kriitilisem," nentis endine Eesti Panga nõukogu esimees Jaan Männik.

Eesti demograafiline olukord on meid vaevanud juba pikemat aega. Arutatud on seda teemat palju, aga tehtud vähe, et situatsiooni parandada. Viimastel aastatel on demograafiaga seotud küsimused esile kerkinud ka Lääne-Euroopas ja USA-s. Vaatamata sellele, et Donald Trump ei ole Lääne-Euroopas armastatud poliitik, võiksime tähelepanu juhtida põhjusele, miks ta presidendiks valiti. Euroopa päritolu inimeste hulgas oli tal väga suur toetus. Mustanahaliste poolehoid moodustas alla 10% ja vaid 1/3 latiinodest pooldas Trumpi, kes lubas valimiskampaanias, et keskendub tulevikus immigratsiooni piiramisele, mille üritab osaliselt saavutada USA ja Mehhiko vahele ehitatava müüriga. Sellise protsentuaalse jagunemise põhjuseks võib pidada Euroopa päritolu inimeste hirmu, mis on tingitud arusaamast, et väärtused, mille põhjal nende riik on üles ehitatud, on tänapäeval ohus.

Lisaks on nende inimeste osakaal USA rahvastiku üldpildis ka aastakümnete jooksul kahanenud. Nii Brexit kui ka poliitiline olukord Prantsusmaal on märgid suurte Euroopa rahvaste üha kriitilisemast suhtumisest immigratsiooni, mille tagajärjel on jõuliselt päevakorda tõusnud riikide identiteedi küsimus. Olukorras, kus oma eluga Eestis rahul ei olda, nähakse lahendust võõrsile suundumises. USA-s ja mitmetes Lääne-Euroopa riikides väljendab inimene oma pahameelt protesteerides, mitte ei näe lahendust kodumaalt lahkumises. Sellest tulenevalt on meie demograafiline olukord kriitilisem võrreldes paljude teiste riikidega. Üks rahulolematuse põhjus Eestis on kindlasti madal palgatase, mis jääb umbes 3-4 korda alla Lääne-Euroopa suurriikidele. Märkimisväärse osa elukvaliteedist moodustab materiaalne kindlus, mida minnakse võõrsile jahtima.

Võõrtööjõud kergendust ei too

Rohkem kui pooled eestlased teenivad alla 1000 euro kuus ja suur hulk inimesi teenib pisut üle miinimumpalga, milleks on 430 eurot kuus. Sellises reaalsuses ei ela Eesti tippjuhid, kes on ennast järjepidevalt materiaalselt kindlustanud. Suur erinevus kahe ühiskonnakihi vahel soodustab veelgi suuremat lõhestumist. Üks USA ajakirjanik väitis, et valimiskampaania ajal selgus, et kõik inimesed USA-s teadsid, kes on Donald Trump, ja olid tema poliitilise programmiga suuremal või vähemal määral tutvunud. Olenemata tema äärmuslikust poliitilisest platvormist suutis ta võidu saavutada. Selle põhjuseks võib pidada inimeste viha kehtiva ühiskonnakorra toetajate ja poliitilise eliidi vastu. Sellest tulenevalt ei nähtud muud võimalust, kui visata käsigranaat kehtivasse poliitilisse süsteemi, et seda pisut turgutada. Selleks plahvatuslikuks vahendiks osutus Donald Trump. Eestis me nii kaugele veel jõudnud ei ole, aga sarnase olukorra tekkimine ei ole võimatu.

Et peatada tugev väljavool kodumaalt, peavad meie palganumbrid jõudma Lääne-Euroopa tasemele. Selleks on vaja tõsta miinimumpalka ja piirata madala kvalifikatsiooniga tööjõu sissetoomist. Ukrainast või Vietnamist tulnud tööjõud on valmis madalama sissetuleku eest tööd tegema ning selline nähtus surub palgataset alla ja lisaks pärsib vajalikku tõusu. Võõrtööjõud tuleks elama meie pealinna, sest Tallinn-Harjumaa piirkond hõlmab umbes 60% meie majandusest. Pealinn kujuneb tavaliselt võõramaalastele kõige atraktiivsemaks, see väide leiab kinnitust Londoni, Pariisi ja Stockholmi näol. Peame vältima ka olukorda, mis on tekkinud naaberriigis Lätis, kus lätlased on pealinnas vähemuses.

Miinimumpalk tuleks kindlaks määrata

Sellise olukorra vältimiseks peaksime tekitama tööturul madala kvalifikatsiooniga tööjõu puuduse, mis sunniks ettevõtteid maksma kõrgemat palka. Meie majandus vajab ümberstruktureerimist, et kiiremas korras soovitud tulemuseni jõuda. Miinimumpalga teema tõstatasid USA presidendivalimistel demokraadid.

Väideti, et ühiskond ei peaks aktsepteerima reaalsust, kus inimene, kes teeb 40 tundi nädalas tööd, elab vaesuses. Julgen väita, et Eestis miinimumpalgaga ära elada ei ole võimalik. Kaks valitsuserakonda on varem palju rääkinud vajadusest miinimumpalka tõsta, aga koalitsioonilepingus seda endiselt kirjas pole. Paljudes Lääne-Euroopa riikides ning ka USA-s ja Kanadas kehtestab riik miinimumpalga suuruse. Eesti on aga valinud Soome ja Rootsi mudeli, kus tööandjad ja ametiühingud jõuavad palga osas ise kokkuleppele. Erinevalt Rootsist ja Soomest on aga väga väike osa Eesti töötajatest ametiühingute liikmed.

Võimalikuks lahenduseks pakuksin variandi, et praegune valitsus kehtestaks uue seaduse, mille kohaselt riik määraks palga alampiiri, mis võiks jõustuda näiteks 1. juulil 2019, pärast riigikogu korralisi valimisi, et vältida tugevat vastuseisu, mis võib sellise muudatusega kaasneda. Sellisel viisil saaksid erakonnad enne riigikogu valimisi vahetada ideid miinimumpalga suuruse osas.

Elame ühiskonnas, kus vastuseis miinimumpalga tõstmisele on suur. Olenemata sellest, on sissetuleku alampiiri tõstmine ja madala kvalifikatsiooniga tööjõu sissetoomise piiramine on esimesed vajalikud sammud Eesti majanduse ümberstruktureerimisel, et ühel päeval Lääne-Euroopa palgatase saavutada.