– Mene zanimaju pravi heroji, ubijeni od Hitlera, fašista, kojima su potrgane glave, da ih vratim u Zagreb. To je prije svega u parku Ive Lole Ribara i Grada Mainza, vidjet ćete. Treba čuvati ono što je bila svijetla povijest i budućnost Hrvatske – objavio je u ponedjeljak ujutro zagrebački gradonačelnik Milan Bandić.



Nakon što je, na zahtjev svojeg novog partnera u Gradskoj skupštini Zlatka Hasanbegovića, naložio uklanjanje imena maršala Tita s najljepšega zagrebačkog trga – onog koji krasi prostor oko secesijske zgrade HNK – Bandić pokušava spasiti obraz pred svojom lijevom publikom. Najavio je obnovu spomenika kao i izgradnju bisti sedmorice sekretara SKOJ-a, omladinskog krila Komunističke partije.



Časna uloga



No, nije Bandić jedini koji planira vratiti antifašiste na gradske ulice i trgove. Splitski SDP-ovac Goran Kotur traži da se najvećem gradu u Dalmaciji vrati Partizanska ulica.



– Hrvatska je u Drugom svjetskom ratu po snazi antifašističke borbe bila svjetski fenomen, a Split je bio fenomen unutar Hrvatske. Grad od oko 40 tisuća stanovnika dao je dvanaest i pol tisuća partizanskih boraca, od kojih je više od tisuću i pol poginulo – ističe Kotur, koji najavljuje da će uskoro podnijeti i svoj službeni zahtjev da se ulici koja je devedesetih ponijela ime kneza Višeslava vrati naziv Partizanska.



– Hrvatski partizani borili su se protiv fašizma, a za hrvatske nacionalne interese. To se pokazalo kad su nakon Drugog svjetskog rata u sastav Hrvatske ušli Istra, Rijeka, Zadar i više otoka. Da nije bilo partizana, na vlast bi se poslije Drugog svjetskog rata vratio kralj Petar II., a stvarno bi vladao četnički zločinac Draža Mihailović, što bi dovelo u pitanje opstanak Hrvatske i hrvatskog naroda. Zbog toga ću kao splitski gradski vijećnik inzistirati da se ispravi nepravda tako da se Partizanskoj ulici na Manušu vrati njezino ime – zaključuje Kotur.



Sukob mišljenja



Sociolog sa Zadarskog sveučilišta dr. Sven Marcelić smatra da u zemlji postoji publika koja je izravno naslonjena na antifašizam i tradiciju ZAVNOH-a, ali da ljevica još nije našla točku mobilizacije kojom bi mogla parirati radikalnim desnim pokretima.



– Premda se recentna borba u simboličkome prostoru može pratiti i kroz staru priču o ustašama i partizanima, koja postaje izlizano opće mjesto svake manje ambiciozne političke analize, rekao bih da i u slučaju Hrvatske gledamo globalni odraz onoga što se naziva alternativnom desnicom. Angažman tog dijela političkog spektra nije vezan samo za ploče i imena trgova, nego puno širi dijapazon tema, od reproduktivnih prava nadalje, ali u medijskom prostoru ta je tema osobito atraktivna i može služiti kao točka za mobilizaciju – kaže Marcelić, koji upozorava da se teško može tvrditi da takvi stavovi predstavljaju većinsko mišljenje.



Prof. dr. Mirjana Nazor, ugledna splitska psihologinja, ističe da akcija jednog pola političkog spektra uvijek rađa reakciju drugog pola, no slaže se da se o nekom trendu revivala ljevice na temi izmjena imena ulica i trgova u Hrvatskoj još uvijek ne može govoriti.



– U Zagrebu Bandić "njuši" svaku priliku da dobije glasove na svoju stranu. Kod njega je taj utilitarizam snažno izražen i on se sada pokušava dodvoriti biračima ljevice. U Splitu je Andro Krstulović Opara odnio vijenac za poginule pripadnike Prvog splitskog partizanskog odreda, jer su oni bili mladi domoljubi koji su se, kao i naši branitelji 1991., borili za slobodu. No, to je gesta dvojice ljudi, a nikako ne znak trenda – ističe Mirjana Nazor. Ona procjenjuje da je desna strana u društvu još uvijek snažno prisutna. I da ljevica na to tek treba naći adekvatan odgovor.