Under en hundpromenad träffade jag en bekant. Vi brukar prata om dataspel medan våra hundar leker, men den dagen gled samtalet in på genusforskningens inflytande inom högskolan. Hans forskningsområde handlade om hur odlade respektive vilda öringars beteende skiljer sig åt. Ändå avkrävdes ett genusperspektiv i hans ansökan om forskningsbidrag. När det lämnades blankt, eftersom det handlade om fisk, var det nära att det inte blev något anslag. Men detta var mer än tio år sedan. Jag hade den tomma hundbajspåsen i handen när jag bestämde mig för att plocka upp tråden och se hur det står till i dag.

Under hösten har jag granskat hur genusperspektiv får allt större inflytande på svenska universitet. Främst genom processen som kallas jämställdhetsintegrering, som är beordrad av regeringen, men inte enbart. Granskningen handlade då om hur det påverkar universitetens kärnverksamhet – som styrprocesser, budgetar, utbildningsinnehåll, tilldelning av forskningsmedel och kurslitteratur. Men samma jämställdhetsintegrering pågår vid statens fyra forskningsfinansierande myndigheter, som tillsammans fördelar en stor del av forskningsbidragen i Sverige.