Högskoleprovet är ett analogt prov där arbetsverktygen är penna och papper. Men det är den digitala tekniken i kombination med den grundlagsskyddade offentlighetsprincipen som har slagit ut säkerheten.

Trådlösa hörsnäckor

Efter att ha betalat ett förskott så skickas en specialbyggd telefon hem till köparen av fusket. Telefonen är utrustad med extra batteri och skärmen är låst och avaktiverad. Telefonen går alltså inte alls att styra och svarar automatiskt när det ringer.

Det ingår också minimala, trådlösa hörsnäckor och ett kopparband som fungerar som en antenn. Kopparbandet trär man runt halsen och stoppar innanför tröjan. Hörsnäckorna göms lätt i hörselgången och telefonen förvaras i ett par specialsydda kalsonger med extra ficka. Inget syns utifrån.

Filmas eller fotas

Sedan händer följande under själva provdagen:

Provet filmas eller fotas av under provtillfället av en person som gör provet. Därefter skickas det till en så kallad kommandocentral.

Där sitter några personer , tar emot bilderna och löser frågorna tillsammans.

, De ringer upp till alla som köpt fusket och talar in de rätta svaren som fuskarna hör via de små trådlösa hörsnäckor som de har på sig under provet.

Inget syns, och inget hörs.

Använder grundlagen

Inför proven använder sig HP-hjälpen av offentlighetsprincipen. Genom anonyma e-postadresser begär de ut handlingar från flera svenska myndigheter, men speciellt från Universitets- och högskolerådet, UHR, som ansvarar för provet.

Främst begär fusknätverken ut mötesprotokoll och annan information som underlättar för dem att få en bild av hur nästa prov kan tänkas vara utformat. Handlingar som svenska myndigheter enligt lag måste lämna ut. På så sätt kunde de ana att UHR skulle kasta om frågorna under höstens prov.