I en recension av Clark Olofssons memoarer ”Vafan var det som hände?” som kom ut förra året hänvisar Åsa Linderborg till Maria-Pia Boëthius ord i den självbiografiska romanen ”Svensson, Svensson” (1979), att ingen fest i vänsterkretsar på 70-talet var perfekt om inte Clark dök upp från någon av sina permissioner eller rymningar. Samtidigt minns jag att Bild-Zeitung under Baader-Meinhof-ligans glansdagar, alltså samma 70-tal, gjorde en enkät som visade att var fjärde tysk sympatiserade med RAF, och inte skulle dra sig för att gömma någon av ligans medlemmar undan polisen om så behövdes.