Hvis du ikke selv laver tricket, kender du garanteret en, der gør. Du ved - det med lige at banke let med fingeren et par gange på toppen af øldåsen, så den ikke skummer over, når den åbnes.

Ideen bag ritualet (udover at din onkel eller ven har fortalt dig, at det er smart) er, at den stille banken får de små bobler af kuldioxid, der ligger langs dåsens sider, til at søge op mod overfladen.

Hvis boblerne ligger på overfladen frem for langs siden af øllet, trækker de nemlig ikke øllet med op fra dåsen, når du åbner den.

© Scanpix Derfor bruser øllen over Øl indeholder kuldioxid (CO2). Når du åbner en øl, gasser kuldioxiden af. Det kan gå mere eller mindre stille for sig. Når en øl skummer meget over, skyldes det som regel, at den er blevet rystet. Rystelserne får en stor del af den kuldioxid, der normalt ligger på toppen af øllet, til at blande sig med væsken som små CO2-bobler. Jo flere bobler, desto mere øl trækkes med ud af dåsen, når den åbnes og trykket frigives. Kilde: Morten Mørk Jensen, NBI.

Men virker det så?

Det satte en forening af ph.d-forskere fra Syddansk Universitet, SDU, sig for at undersøge. Så de ringede til Carlsberg og spurgte, om de måtte få stak dåseøl til et videnskabeligt banke-forsøg.

- Carlsberg syntes, at vores idé var tilpas sjov. Så de var hurtigt med på ideen, fortæller Morten Mørk Jensen, der er postdoc (en ph.d., som er ansat i en midlertidig forskerstilling) på Institut for Kemi-, Bio- og Miljøteknologi på SDU.

Og således kvitterede det københavnske bryggeri med 1.031 pilsnere.

Hvad viser forsøget?

Efter indledende vejning blev de mange øl inddelt i fire grupper: En, hvor øllene skulle rystes og have tre lette dask inden åbning. En, hvor de bare skulle rystes. En, hvor de skulle bankes på, men ikke rystes. Og en, hvor de bare skulle åbnes på helt normal vis.

Bank på siden Hvis du banker på din øldåse, er det garanteret på toppen af dåsen. Men den teknik afviste forskerne på forhånd. De har i stedet banket let tre gange med en enkelt finger på siden af dåserne, hvor de små CO2-bobler teoretisk kan samle sig.

Til at ryste øllene brugte forskerne en maskine, der simulerede en god bumle-tur bag på cyklen.

Og så gik åbningen af øllene ellers i gang (naturligvis uden, at øl-åbnerne vidste, hvilke dåser der var rystet og/eller banket på).

- Vi havde rekrutteret en del personer til jobbet. Men 1.000 øl er alligevel mange, så de måtte overgå til at bruge redskaber, da det begyndte at gøre ondt i fingrene, fortæller Morten Mørk Jensen.

Efter afvejning af de åbnede øl stod resultatet klart:

De rystede øl tabte i gennemsnit 3,45 gram. De u-rystede 0,51 gram. Der var ingen signifikant forskel mellem tabet i de øl, der var blevet banket på, og dem, der ikke var.

- Vi havde inden forsøget tænkt, at det kunne gå begge veje. Men med så stor en mængde øl kan vi nu statistisk afvise, at det har en effekt at banke på dåsen, siger Morten Mørk Jensen.

Hvorfor virker det så ikke?

Forskerne har et par bud på, hvorfor den ellers så udbredte dåse-banken ingen effekt har.

Et af dem er, at tre bank ikke producerer energi nok til at frigøre eventuelle bobler, der ligger langs med siderne.

Et andet er, at der i øl er nogle proteiner, der stabiliserer boblerne. Det kan derfor også være, at resultatet var anderledes, hvis man udførte det med dåse-sodavand i stedet.

- Men det kan sagtens være, at det bare ikke virker. Lad os sige at én procent af boblerne i øllet sidder langs med siden. Så gør det ingen forskel at få den ene procent op til overfladen, siger Morten Mørk Jensen.

Selvom resultatet måske skuffer nogle ivrige dåse-bankere derude, har det lidt ualmindelige videnskabelige forsøg på ingen måde været spildt.

En del af ideen var nemlig at skabe opmærksomhed omkring den nye ph.d.-forening på SDU, som har udført forsøget.

- Vi sidder ofte lidt isoleret på hver sit institut, så øl og videnskab er en god måde at bringe os sammen på, siger Morten Mørk Jensen.

Ikke en eneste øl gik i øvrigt til spilde under forsøget. De blev alle drukket af SDU's ansatte og medarbejdere.