Når Folketingets partier i vintermånederne skal forhandle en ny energi­aftale, står energiafgifterne, der sidste år indbragte statskassen over 33 mia. kr., til at blive et stort tema. Flere ekspertgrupper og partier i Folketinget er af den overbevisning, at Danmark skal være bedre til at udnytte vedvarende energi i vores energi­system gennem såkaldt elektrificering, hvor elbiler og varmepumper rykker ind i henholdsvis transport og varmesektoren. De nuværende energiafgifter tilskynder dog ikke til en sådan elektrificering, og det skal der laves om på, lyder det fra et bredt udsnit af aktører.

»Det skal være en klogere energiaftale, som skal bringe os strukturelt i den rigtige retning. Hvis vi skal lykkes med klimaudfordringen, skal vi lykkes med elektrificering af samfundet, og her halter vi bagefter og har nogle helt oplagte muligheder, bl.a. i varmesektoren og persontransporten,« siger direktør i den grønne tænketank Concito, Christian Ibsen.

»Elektrificering skal være hovedfokus. Det kræver så også, at vi skal have flyttet vores afgiftsfokus, så vi favoriserer elektrificering. Og det skal i gang nu – vi kan ikke vente ti år,« siger han.

Kæmpe tab

En større omlægning af energiafgifterne fik fornyet vind i sejlene i sommerferien, da Skatteministeriets længe ventede analyse af de danske energiafgifter kom. Ideelt set bør afgifterne på de forskellige energiformer svare til deres skadevirkning – ellers vil man gøre det dyrere og vanskeligere at gennemføre den grønne omstilling, lød det fra embedsmændene.

Den betragtning er analysechef hos CEPOS, Otto Brøns Petersen, enig i. Ifølge ham er afgifterne på energi så skæve, at det uhensigtsmæssige system koster samfundet 11 mia. kroner om året, fordi vi ikke beskatter de kilder, hvor de laveste CO2-frugter kan høstes.

»Det er meget ineffektivt. Det hænger sammen med, at forskellen på, hvad det koster at fjerne et ton CO2, er meget forskellig. Det giver ikke samfundsøkonomisk mening at gøre, som vi gør nu, for vi bruger rigtigt mange penge på at fjerne nogle ton CO2, mens vi kunne bruge pengene på at fjerne nogle væsentligt billigere. Hele tænkningen med, at man skal skære en bestemt mængde i en bestemt sektor, er noget af det, som giver de meget store forvridninger. Det mest hensigtsmæssige er, at man har den samme afgift på tværs af sektorer,« siger han.

Teori mod realisme

Der er flere, som giver Skatteministeriet og Otto Brøns ret i deres betragtninger om et nivelleret afgiftssystem. Men det er en teoretisk drøm, som bliver svær at gennemføre i praksis, påpeger de. I stedet kigger flere mod en målrettet sænkning af elafgifterne, så det bliver mere interessant at få el ind i transport- og varme­sektoren.

»Afgifterne skal ændres nok til, at de fremtidige investeringer går til varmepumper. Samtidig bør man sende et klart politisk signal om, at biomasse er en midlertidig løsning, og at vi skal have andre teknologier ind inden 2030,« siger Christian Ibsen.

En sådan løsning møder opbakning fra industrien, flere politikere og flere tænke­tanke, men enkelte er imod. Blandt andre Christian Ege, der er sekretariatsleder hos Det Økologiske Råd – en uafhængig, grøn miljøorganisation.

»At sænke elafgifterne generelt er at gå i den gale retning, for det vil reducere motivationen for energibesparelser. Vi vil gerne slå et slag for, at man fastholder vilkårene for energibesparelser, og at man i stedet foretager målrettet fremmer elbiler og varmepumper,« siger han.

Det er forventningen, at regeringen præsenterer sit udspil til en ny energiaftale i de sidste måneder af 2017 eller først i det nye år.