Mjølnerparken er måske et af de mest berygtede almene boligområder i Danmark.

De seneste mange år har det vrimlet med historier om parallelsamfundet i hjertet af Nørrebro, hvor skyderier og handel med stoffer synes at være hverdag. Men området er også hjem for helt almindelige mennesker som den 52-årige taxachauffør Asif Mahmood.

Denne formiddag står han i en fredfyldt gård, som er hegnet ind af de rødmurede bygninger, og kigger op på sin treværelseslejlighed på anden sal. Her har han boet med sin kone i 25 år og opfostret sine tre døtre. Men nu risikerer han at blive tvangsflyttet.

»Det her sted betyder rigtig meget for mig. Jeg er meget bekymret over at skulle væk,« siger han.

Området står på listen over de såkaldte hårde ghettoer i Danmark. Det betyder, at de almene familieboliger skal nedbringes til 40 procent inden 2030 som følge af ghettopakken, som blev vedtaget sidste år. Kommuner og boligselskaber har været på hårdt arbejde for at nå frem til udviklingsplaner, der imødekommer de nye krav.

Og nu ligger en plan for Mjølnerparken næsten klar.

Den indebærer, at mellem 200 og 300 boliger – omkring halvdelen af alle boligerne – skal sælges til en privat investor. Det almene boligselskab Bo-Vita, der ejer boligerne i Mjølnerparken, er i kontakt med flere seriøse købere og forventer et salg inden sommerferien.

For dem er salg den eneste udvej for at leve op til den nye lovgivning.

»Hvis man skærer det lidt populært til, kan man sige, at loven giver os mulighed for at blive skudt, hængt eller brændt, og vi vælger så salg,« siger Steffen Boel Jørgensen, som er forretningsfører i Bo-Vita.

»Det her sted betyder rigtig meget for mig. Jeg er meget bekymret over at skulle væk,« siger den 52-årige taxachauffør Asif Mahmood om udsigten til at skulle flytte væk fra Mjølnerparken. Anders Rye Skjoldjensen

Beboerforeningen i Mjølnerparken og organisationen Almen Modstand mener, at man bør kunne finde en løsning for at forhindre, at boligerne i det efterhånden attraktive område i København kommer på private hænder.

Teknik- og miljøborgmester i København, Ninna Hedeager Olsen (EL), er også imod salg og håber at finde en udvej.

For konsekvensen af salg til en privat investor er først og fremmest, at op mod hundrede familier må flytte ud af deres hjem. Samtidig forstærker frasalget ifølge iagttagere en udvikling henimod et stadigt dyrere København.

Helhedsplan og musefældeklausul

Den politiske aftale mod parallelsamfund, døbt ghettopakken, blev vedtaget i foråret 2018 af et bredt flertal i Folketinget. Formålet med den er at skabe mere blandede boligområder og skoledistrikter og dermed gøre op med parallelsamfund, bekæmpe kriminalitet og skabe bedre integration.

Den del af lovpakken, som handler om at nedbringe andelen af almene boliger i særlige områder, er en aftale mellem regeringen, Dansk Folkeparti, Socialdemokratiet og SF.

Den betyder, at det er muligt for udlejere at opsige lejerne med henblik på salg eller nedrivning af deres boliger. Herudover kan de også tage andre midler i brug, såsom at fortætte boligområdet ved at bygge private boliger. Endelig kan de ommærke til studie- eller ældreboliger.

Mjølnerparken er allerede i gang med en omfattende helhedsplan, som har kostet et trecifret millionbeløb og har været mange år undervejs.

Den indeholder en gennemrenovering af alle lejligheder, opretning af friarealer, handelsgade, tagboliger, ungdomsboliger og et nyt kvarterhus. Endelig skal daginstitutionen i området flyttes.

Helhedsplanen vil med al sandsynlighed betyde, at området kommer af ghettolisten.

Men i lovgivningen er der en klausul, som i populær tale kaldes »musefælleklausulen«. Den betyder, at når først et område er kommet på listen over hårde ghettoer, så klapper fælden – så skal andelen af almene familieboliger nedbringes til 40 procent.

Ifølge udkastet til den nye udviklingsplan skal 217 boliger derfor frasælges for at komme ned på 40 procent. Muligvis skal der sælges endnu flere boliger, fordi de bliver opkøbt i hele karreer, fremgår det af planen.

Tvangsflytning skaber utryghed

Der falder solstråler ned i gården omkring Asif Mahmoods karré. En yngre kvinde har sat sig ved et af borde-bænke-sættene med en kop kaffe og sin smartphone. Asif Mahmood hilser, og de snakker lidt.

»Vi kender alle sammen hinanden og hjælper hinanden,« siger han.

Asif Mahmoods kone er syg og ofte indlagt på hospitalet. Derfor passer han hende i hjemmet om dagen og kører taxa om aftenen. Når hans yngste datter på 23 år er færdig på universitetet, kommer hun ofte hjem til moren for at være der for hende. Konens sygdom er en af årsagerne til, at han er ekstra bekymret for at blive tvangsflyttet.

»Vi ved ikke, hvor det er, vi kommer hen. Om der er elevator, og om der er en lille altan, hun kan gå ud på. Og kommer vi til at passe ind?«

Formanden for afdelingsbestyrelsen i Mjølnerparken, Mohammed Aslam, oplever, at stemningen i Mjølnerparken er trykket på grund af salgsplanerne. Der er ingen garanti for, at de tvangsflyttede kan få en lejlighed, der er samme antal kvadratmeter til samme pris, og de ved heller ikke, hvor i Storkøbenhavn de ender.

»De er bange for, at de lige pludselig kan blive smidt ud af deres hjem, uden de er skyldige i noget som helst overhovedet,« siger han.

Asif Mahmood møder Janni Milsted som er næstformand i Mjølnerparkens bestyrelse. Anders Rye Skjoldjensen

Bo-Vita medgiver, at planerne om frasalg er ubehagelige for deres lejere. De er ikke tilhængere af parallelsamfundslovgivningen, som forretningsføreren kalder for »brutal og sjusket«.

»Brutal, fordi der i vores tilfælde mindst er 217 familier, det går ud over, og sjusket, fordi man for eksempel ikke har tænkt genhusning igennem. Der er vi heldige, at vi har haft den her renovering, så vi kan gennemføre genhusningen i regi af den,« siger Steffen Boel Jørgensen, forretningsfører hos Bo-Vita.

Uroligt område

Denne formiddag er boligområdet roligt, og man kan sågar høre fugle, der synger. Men sidste år under bandekrigen på Nørrebro, var der flere skyderier i og omkring Mjølnerparken. Asif Mahmood er helt enig i, at kriminalitet skal forebygges og bekæmpes.

»Men når der er ildebrand, så fjerner man jo heller ikke bygningen. Så fjerner man den genstand, der er gået ild i. Det er ikke løsningen at sælge vores boliger,« siger han.

Adjungeret professor ved Aalborg Universitet, Hans Skifter Andersen, tvivler på, at ghettopakken vil løse de sociale problemer i Danmark. I Holland har man revet en masse boliger ned og bygget dem om til andre boligformer.

»Og her har resultatet været, at man bare flytter problemerne til andre områder. De, der ryger ud, ender andre steder, hvor der også bor udsatte.«

Boligordfører for Socialdemokratiet, Kaare Dybvad, ser rapporten fra Holland som en bekræftelse af, at de har gjort det rigtige, da de stemte ja til ghettopakken.

»Vi ønsker netop, at vi ikke har alle sociale problemer ét sted, men at flere bydele tager ansvar. Vi tror på, at tre-fire børn med sociale problemer i en skoleklasse, det kan man godt håndtere. Men halvdelen, det kan man ikke.«

Han påpeger også, at der igennem årene har været brugt mange millioner kroner på integrationsprojekter og boligsociale indsatser med henblik på at forandre Mjølnerparken.

»Og det er ikke rigtig lykkedes. Det er stadig et område, som er præget af problemer,« siger han.

Flere studieboliger

Beboerforeningen i Mjølnerparken er kommet med deres eget bud på en udviklingsplan, der kan nedbringe andelen af familieboliger uden salg. De vil omdanne en stor del af dem til studieboliger, hvor to-tre studerende bor sammen. Det forklarer Mohammed Aslam.

»Hvis vi bruger ommærkning som metode, så vil det blive ved med at være almene boliger. Det vil blive ved med at være billige boliger til studerende og ældre,« siger han.

Denne plan støtter organisationen Almen Modstand, der kæmper for at bevare almene boliger i Danmark. Jean Thierry, talsmand for Almen Modstand, mener, at det burde være muligt at ommærke til delestudieboliger, i takt med at de nuværende beboere flytter ud i løbet af de næste 11 år – indtil 2030, hvor kravet skal være opfyldt.

»Det er en meget presset situation, for det lyder, som om kommunen og boligselskabet ikke vælger en løsning, hvor man sikrer almene boliger, men en, hvor man hellere vil have en investorvenlig løsning,« siger han.

Anders Rye Skjoldjensen

Teknik- og miljøborgmester Ninna Hedeager Olsen (EL) vil sætte sig ned og kigge på beboernes udviklingsplan. Hun ser muligheder i at lave familieboligerne om til deleboliger for studerende.

»Vi mangler ungdomsboliger i København, og mange unge vil gerne bo sammen. Mjølnerparken har det problem, at de har meget store lejligheder, og derfor kan de ikke bare ommærkes, men der er stadig muligheder,« siger hun og forklarer, at der er stillet et forslag om en hjemmel i lovgivningen, der går ud på at give mulighed for at ommærke boliger over 65 kvadratmeter til ungdomsboliger, så de kan bruges som kollektive bofællesskaber.

Men ifølge boligselskabet er det ikke den rette løsning. Steffen Boel Jørgensen forklarer, at man har gjort det få gange på forsøgsbasis uden held.

»Der er som forsøg opført en enkelt afdeling, men de har været vanskelige at leje ud til danske studerende og klarer sig nu kun på udenlandske studerende‚« siger han og mener i øvrigt, at det vil kræve en ombygning i form af for eksempel flugtveje, som hurtigt vil komme til at koste et tocifret millionbeløb.

En attraktiv adresse

Asif Mahmood peger op på et stort, nyt højhus i nordvestkvarteret og siger, at der ville han gerne bo.

»Men jeg har jo ikke 15.000 kroner om måneden til at betale husleje for at bo i en stor, flot lejlighed,« siger han.

Han oplever, at området er blevet mere attraktivt med årene. Der er kommet flere centre til i nærheden, der er togstationer, busruter, butikker og cafeer lige rundt om hjørnet.

»Den her grund er steget i pris. Området er blevet meget bedre, siden jeg flyttede ind i 1994.«

Ud over konsekvenserne for beboerne, er bekymringen, at der vil komme færre billige boliger i hovedstaden, siger beboerformanden Mohammed Aslam.

Hvis boligerne frasælges og lejes ud til markedspris, ligger den ofte på det dobbelte.

»Så vil en kassedame, en taxachauffør eller buschauffør ikke have råd til at bo i København i fremtiden. Så kommer vi til at ligne London og nogle af de andre byer, hvor der kommer arbejdskraft ind om morgenen, men de har ikke råd til at bo i byen. Det er ikke sådan en by, København skal være,« siger han.

Bo-Vita skriver i udviklingsplanen, at de vil bruge en del af overskuddet fra salget af Mjølnerparken på at opføre et tilsvarende antal almene familieboliger et andet sted i København.

De nye almene boliger i dag er dog dyrere i husleje. Undersøgelser viser, at det typisk er familier med mellemindkomster, som flytter ind i de nye almene byggerier, forklarer Hans Skifter Andersen.

»Der er relativt få med lave indkomster, og særligt med meget lave indkomster. For de her boliger er noget dyrere,« siger han.

En ny almen bolig koster omkring 10.000 kroner om måneden for ca. 100 kvadratmeter. Det er stadig langt billigere end markedsprisen og vil være til at betale for en politibetjent eller en sygeplejerske, lyder det fra Bo-Vita.

»Men så er det næste problem, at mange af dem, som det egentlig er vores opgave at skaffe boliger til – de allerfattigste, typisk på overførselsindkomst – der er det for dyrt. Derfor siger vi, at det kunne være spændende, hvis vi kan arbejde på, hvordan man kan lave modeller, som de også vil have råd til i fremtiden,« siger Steffen Boel Jørgensen.

De to karreer, som man har tænkt sig at sælge, vil efter renoveringen med al sandsynlighed stige i husleje. Derfor påpeger Kaare Dybvad (S), at det ikke vil adskille sig fra helt nyt alment byggeri.

»De boliger, man ville have efter en modernisering i Mjølnerparken, vil ikke være meget billigere,« siger han.

Hans Skifter Andersen sætter spørgsmålstegn ved, om Københavns Kommune overhovedet kan øge nybyggeriet af almene boliger i forhold til det, de allerede har planer om.

»I forvejen har de meget svært ved at få bygget de almene boliger, de har sat sig som mål. De gør det på den måde, at hver gang der bliver bygget noget nyt, så skal 25 procent af boligerne være almene. Og det er hårdt arbejde at komme dertil, hvor man kan gennemføre det.«

Derfor er konklusionen fra ham også klar: »Der er en proces i gang, hvor de billige boliger forsvinder fra København. Det vil især blive de dårligt stillede, som presses ud.«

Ninna Hedeager Olsen medgiver, at det bliver svært at opføre erstatningsboliger til samme pris.

»Derfor skal vi kæmpe til det sidste for at bevare de almene boliger, vi allerede har.«

Asif Mahmood står i udkanten af Mjølnerparken og kigger ud over et åbent grønt areal. En flok børn spiller fodbold, mens måger flyver om ørerne på dem, og et S-tog kører forbi i horisonten.

»Når vi er væk, så kommer de velhavende til at bo her.«