Paulina Mandache, de 19 ani, elevă în clasa a XII-a la Liceul Traian din Constanţa, pare un adolescent ca oricare altul, numai că în copilăria ei a trăit o dramă. Fata şi-a spus povestea vieţii ei la reuniunea reprezentanţilor UNICEF şi ai Băncii Mondiale, care au venit la Constanţa pentru a discuta despre închiderea mai multor centre de plasament. De faţă a fost şi Andreea Marin, prezentă şi ea joi la această întâlnire.

„Eu mai am încă şase fraţi. Părinţii au decis să nu ne dea la şcoală. Când am ajuns aici, pentru noi a fost un şoc, dar ne-am acomodat pe parcurs şi am înţeles că ne este mult mai bine aşa. La început am fost în Centrul de primire în regim de urgenţă, apoi la Centrul Micul Rotterdam.

Am început şcoala şi am devenit pasionată de şcoală eu şi fraţii mei. Atât de mult mi-a plăcut că am ajuns să particip la multe concursuri şi olimpiade. Şi am ajuns la olimpiada de limba şi literatura română la faza naţională, care a fost un pas cheie pentru a-mi arăta mie că pot să mă depăşesc“, a mărturisit eleva.

Paulina, în anul 2012 FOTO M.I.

Pe parcurs, şi-a descoperit o nouă vocaţie: voluntariatul, activitate pe care o desfăşoară de cinci ani. „Aşa am reuşit să cunosc foarte mulţi copii şi oameni deosebiţi şi am vizitat alte ţări“. Din păcate, spunea ea, a cunoscut şi mulţi copii cu dizabilităţi şi şi-a dat seama că nu ea are nevoie de ajutor, ci aceste suflete. „Mi-am dat seama că trebuie să dau ceva în schimb. Sunt aici pentru că cineva a avut grijă de mine şi vreau să ajut la rândul meu. Doresc să fac parte din organizaţia UNICEF“, a spus fata.





Andreea Marin, care era prezentă la întâlnire în calitate de ambasador UNICEF, a rămas foarte impresionată de povestea fetei, dar mai ales de forţa ei de a trece peste greutăţi.

Nici învăţătura nu o lasă pe plan secund şi ar vrea să urmeze o carieră în domeniul psihologiei sau psihopedagogiei. Acum, Paulina şi fraţii săi locuiesc într-un apartament pus la dispoziţie de Direcţia Generală de Asistenţă Socială şi Protecţia Copilului Constanţa.

Copila provine dintr-o familie de sectanţi din localitatea constănţeană Techirghiol, unde adulţii se înfometau pentru „purificare“. Când ajungeau la groapă, nici unul nu cântărea mai mult de 40 de kilograme. În 2010, membrii cultului au îngropat o femeie la marginea cimitirului fără să anunţe autorităţilor moartea sa. Pe lângă înfometare, membrii sectei erau şi torturaţi: erau băgaţi cu capul în apă pentru a se „purifica“. În casa groazei din Techirghiol au murit astfel patru persoane.

Sectanţii nu-şi trimiteau copiii la şcoală, pentru că nu considerau că este bine. Aşa au trăit Paulina şi fraţii ei Moise, Samuela, Iosif, Emanuela, Lidia şi Gabriela până când au fost luaţi de reprezentanţii de la Protecţia Copilului.