Citeste mai jos mesajul parintelui Ioan Florin:

Intr-un amplu, parintele ii indeamna pe tineri: "iesiti la mitinguri, as iesi si eu daca as fi cu voi, asa cum am iesit cand eram in tara, dar nu va lasati atrasi de cei cativa care striga impotriva Bisericii si a Patriarhului ei".. Am pentru fratii mei, preotii, o veste buna si una proasta. Ma pricep un pic la vesti, nu doar pentru ca am fost ziarist, dar si pentru ca am umblat mult printre oameni de tot felul, acasa si printre straini. E drept insa ca nu ma pricep la profetii.Vestea buna este ca, dincolo de scandari, de vituperatiile unor ziaristi sau de lozinci, oamenii din strada () nu au nimic cu Biserica lor: nici cu Hristos, nici cu Ortodoxia, nici cu Sfintii Parinti si, pana la urma, nici cu moastele Sfintei Paraschiva. Lumea e tulburata, dar nu pe slujitorii Bisericii care isi fac in mod cinstit treaba prin parohii, in spitale, la capataiul oamenilor sau pe oriunde or mai umbla, de care se minuneaza si ii lauda cand ii gaseste. Un exemplu chiar din aceste zile, daca vreti, este nominalizarea unui preot, parintele Mihail Jar, la 'Oamenii Timpului' (parintele Mihail are grija la Banceni, in Ucraina, de patru sute de copii). Sau bucuria cu care oamenii il inconjoara, de pilda, pe Mitropolitul Iosif de la Paris, cand apare bland si smerit intre ei. Pe el si mai sunt si altii. Sau faptul ca oriunde ajung prin lume romanii emigranti, biserica este printre primele locuri pe care le cauta.. Aceasta este vestea proasta.. E o '', s-a spus zilele astea. Bun, e drept, am vazut si o multime de rautati si minciuni, ca lumea e mare si are acces la feisbuc, s-a vorbit cu ura si s-a scris cu scuipati, ca asa e la revolutii, -Cine a comandat in aceste zile predicile ambiguu-miloase, vai, Dumnezeu sa-i ierte, dar si voi v-ati cautat-o, mai baieti? Cine l-a pus pe monahul nemtean (care, nu stiu cum se face, apare de fiecare data cand e rost de scandal) sa faca sinistra triere dupa pacate a mortilor de la Colectiv? Sub ce ascultare sta el?Si, in general,Nu va lasati amagiti,. Ai unor politicieni cocotati la putere pe sangele oamenilor din decembrie 89 si pe banii securistilor vechi si noi.Cine ne-a oprit sa denuntam din cele mai inalte amvoane aceasta infectie, sa-i facem responsabili pentru exodul romanesc, pentru cea mai mare saracie din Europa si pentru cea mai mica speranta de viata, pentru una dintre cele mai inalte rate ale mortalitatii materne, pentru cea mai inalta rata din UE a mortalitatii infantile? A, am facut-o? Inseamna ca nu am facut-o indeajuns si destul de limpede. Nu in pilde si generalizari, ci aratand cu degetul spre portretele lor, asa cum au facut-o in alte timpuri Ioan Gura de Aur sau Antim Ivireanul, Nifon Patriarhul in vremea lui Radu cel Mare sau mitropolitul Gurie in vremea lui Carol al II-lea.Dar, sigur, e mai usor sa ne inchipuim ca suntem atacati din afara, decat sa luptam cu propriile noastre slabiciuni.Am fost trimisi de Mantuitorul sa scoatem demonii din oameni, dar ajungem adesea sa-i starnim noi insine in ei prin purtarile noastre. Cand nu se suie ceva pana la nasul nostru, am gasit explicatia: sunt obraznici, nu stiu cum sta treaba cu teologia. Noi suntem subtili, mistici, insusi Dumnezeu ne da like pe feisbuc, ei sunt prosti, manipulati, nu inteleg nimic, nu stiu ce e un trafalete, nu stiu cum ar trebui sa arate ora de religie, nu stiu unde sa se roage si cum se fac pomenirile pentru morti, nu stiu cata milostenie face Biserica.. Ca isi doresc sa traiasca decent intr-o tara mai buna si mai dreapta.. Oare nu noi le-am pus in brate cartile alea?E chiar atat de greu de inteles?Si da, masinile preotilor si luxul bisericilor ii smintesc, pentru ca asta e o lege a firii: acolo unde oamenii sunt saraci, bogatia sminteste chiar daca ar fi dreapta. De aia e banul ochiul dracului. De aia ni s-a spus sa nu purtam traista si sa nu avem doua haine. Macar putin ar vrea sa vada si ei ca Dumnezeu e la fel de necajit, asa cum s-a aratat Iisus intre ei.De fapt, chiar asta e: ar vrea sa-l vada cat de putin pe Iisus in noi. Nu in biserici, nu in catedrale, nu in predici, ci in noi. Noi am fost trimisi sa-i cautam pe ei, nu ei pe noi. Sa-i cautam, nu sa-i asteptam in biserici, nu sa primim invitatii. Sa-i cautam, or ce loc de gasire al lor este mai mare decat suferinta. Dar, dar pe noi pietrele suferite ne-ar mai curata de pacate. Si daca, Doamne fereste, va fi un cutremur, ce-o sa facem? O sa-i asteptam pe supravietuitori sa vina cu coliva la biserici?Pavel spunea, 'nu mai traiesc eu, ci Hristos traieste in mine', dar Hristos nu mai traieste in multi dintre noi, asta e vestea cea mai proasta (stiu bine ca ma numar si eu printre acesti 'noi', asa ca-mi rog cititorii, cu tot respectul, sa fiu scutit de complimentele care mi se tot fac pe feisbuc zilele astea). O sa spuneti ca nici in mireni nu mai traieste. Asa e, dar asta pentru ca in primul rand nu traieste in noi. Pentru ca lumina noastra nu mai lumineaza lumii. Iar cei mai mari nedreptatiti sunt sutele de preoti anonimi, fara bloguri si conturi de feisbuc si pe care nu-i cauta televiziunile, dar care isi fac datoria cu umilinta si dragoste, ca insusi Hristos. Ei impart cu noi pietrele si huiduielile pe care trebuia sa le incasam numai noi.Eu sunt naiv, am candorile mele tolstoiene si, intr-una din ele, ma intreb cum ar fi daca in aceste momente in care tara se cutremura din temelii, am iesi inainte si am spune simplu, am gresit, va rugam sa ne iertati. Daca nu ne mai puteti iubi, macar nu ne urati. Stim ce avem de facut de acum inainte. Cum ar fi? Uite cum ar fi, ne-o spune profetul Isaia: 'Daca vei face asta, lumina ta va rasari ca zorile. Pe vechile tale ruine se vor inalta cladiri noi, vei ridica din nou temeliile strabune si vei fi numit dregator de sparturi si innoitor de drumuri, ca tara sa poata fi locuita.Am o rugaminte importanta pentru cei care citesc si distribuie acest articol. O rugaminte din suflet, ca la niste prieteni care stiu ca ma cred si ma inteleg:Biserica aceasta e locul unde v-ati botezat copiii, unde v-ati cununat, unde v-ati inmormantat pe cei dragi. Nu este 'emanatia' nici a clasei politice, nici a parlamentului. Lasati-ne pe noi, preotii, sa spunem ceea ce este de spus si, mai ales, cum trebuie spus. E destul ca ne-ati batut obrazul, am inteles".