GUTTEN OG GITAREN: Justin Bieber prøver seg som gitarkamerat på sin nye plate, uten særlig hell ifølge VGs anmelder. Foto: Universal Music

Albumanmeldelse: Justin Bieber - «Believe Acoustic»

En plate hvor Justin Bieber blir kledd naken. Om ikke akkurat slik fansen hadde foretrukket det.

Oppdatert 7. juni 2014

Artikkelen er over syv år gammel

ALBUM: POP

Justin Bieber

«Believe Acoustic»

(Island/Universal)

Popmusikken skal helst være så skamløs som mulig. Den skal ikke bry seg om kjedelige ting som autentisitet.

«Idol» og lignende konsepter har like fullt forledet vår tids unge poppublikum - og artister - til å tro at en låt blir bedre, en artist mer troverdig, om en fremføring foregår med kun en stemme og en akustisk gitar, eventuelt et piano.

Ideen om at en virkelig bra sang tåler hva som helst av arrangement og produksjon er selvfølgelig bare tull. I tilfellet Justin Bieber er det ofte de tekniske detaljene som gjør jobben musikalsk, mer enn selve melodien.

Les også: Bieber henges ut som hasj-røyker

Men nå er han her med en plate som skal fortelle verden at han kan være seriøs artist, han også. At låtene hans er så sterke at de tåler å frarøves sine påkostede studiokostymer.

Det tåler de ikke særlig godt. «Believe Acoustic» er Justin Bieber minus moroa.

«Boyfriend» reduseres fra frekk danselåt til døll barkrakk-pludring. «As Long As You Love Me» er en slitesterk poplåt, men mister mesteparten av potensen uten gnissende elektronisk lyd rundt seg.

Albumet viser for så vidt at Bieber er en habil vokalist, men det visste vi fra før. I typisk «unplugged»-stil fyller han på med masse åååhååå og mmmhmmm, som for å understreke hvor alvorlig og følsomt dette er.

Ingen av de åtte låtene fra «Believe» tjener noe som helst på denne presentasjonen - samtlige spor kommer til kort målt mot sine respektive originalversjoner.

Les også: Paparazzi døde etter Justin Bieber-jakt

Bieber og selskapet hans sørger likevel for at fansen får noe nytt å bite i, i form av tre nye låter.

«Yellow Raincoat» holder seg til utgivelsens akustiske konsept, og låter like kjedelig som resten. «I Would» er «vanlig» Bieber, med beats og slikt; en søt liten bagatell. Avsluttende «Nothing Like Us» er en pianoballade av typen man må ha Bieber-sengetøy for å få noe ut av.

Bieber er en popentertainer av rang. Men en «singer/songwriter» er han ikke. «Believe Acoustic» er beviset, for den som måtte ha behov for dét.

BESTE LÅT: «I Would»

THOMAS TALSETH

* Albumet slippes for salg i morgen.

Publisert: 28.01.13 kl. 16:37 Oppdatert: 07.06.14 kl. 10:59

Mer om Musikkanmeldelse