I debatten om den svenska landsbygden målas det allt för ofta en nidbild av en ineffektiv och bidragsberoende livsstil, som hör hemma på Skansen. I själva verket finns stor utvecklingspotential och framåtanda som bara behöver släppas loss.

Tvärtemot den rådande bilden frodas det av både företagsamhet och företagande på landsbygden. Faktum är att andelen av befolkningen som startar och driver företag är större på landsbygden.

Den entreprenöriella andan, i motsats till den rådande bilden, finns alltså i mångt och mycket utanför städerna.

Men företagsandan på landsbygden behöver rätt förutsättningar för att växa och bli bärkraftig.

Landsbygden är inte, som många tyckare i storstäderna tror, i störst behov av fler bidrag. Det landsbygden behöver är främst möjligheten att få klara sig själva utan statens klåfingriga fingrar.

I den vårbudget som presenterats av regeringen väljer man bland annat att kraftigt höja kostnaderna för landsbygdens företag genom att höja arbetsgivaravgifterna. Bilarna, oavsett om de drivs på diesel, bensin eller biobränsle, ska kosta mer att äga och att köra.

Rot-avdraget som möjliggör viktiga renoveringar, inte minst av äldre hus på landsbygden, minskas och ett ineffektivt stöd till nyproduktion av hyresrätter införs. Självklart fokuserar denna regering stödet till storstäderna.

Så förs bara en politik av dem som inte förstår vad som bygger tillväxt och välstånd i hela landet.

Minst lika illa för landsbygden är det som sker utanför budgeten. Förslagen om att kraftigt begränsa vinstmöjligheter inom välfärdssektorn och ge lokalpolitiker veto mot nyetableringar av skolor och vårdcentraler slår hårt mot landsbygden.

På landsbygden riskerar man därmed att både slå ut enskilda företag, vars ägare och anställda blir utan lön, men också att beröva små orter viktiga samhällsfunktioner.

I decennier har landsbygdsborna fått acceptera att de får bygga sitt liv själva. När ingen annan gjorde det byggde man vägar, bankföreningar, försäkringsbolag och bygdegårdar. Allt för att bygden skulle överleva och utvecklas.

Alla har nog inte gillat det, men man har tvingats acceptera det. Landsbygden består av engagerade människor som sannolikt är beredda att göra det även denna gång.

Skillnaden nu är att den politik som förs gör att lanthandeln får svårare att överleva.

Byggföretagaren får svårare att få lönsamhet och kunna anställa. Och runtom i Sverige lägger politiker nu ner skolor och vårdcentraler samtidigt som regeringen försöker ge kommunerna rätten att förbjuda landsbygdsbefolkningen att starta upp dem som privata initiativ.

Det är dags att göra upp med nidbilden av den svenska landsbygden. Det är inte bidrag som har byggt eller kommer att bygga den stark. Det är engagerade människor och företag.

Det är därför det är så oroväckande med en politik gör sitt yttersta för att sätta käppar i hjulen för just dem.

Magnus Demervall

krönikör, politisk debattör och företagare med basen på landsbygden i Hälsingland