Martin Klepke skriver att polisen är ”vår fiende” sedan poliser ingripit mot en person med replika av pistol vilket resulterade i dödsskjutning.

Poliskåren har ett av de svåraste jobben som finns, att skapa ordning även om man utsätts för hot och våld. Polisen ska i vårt demokratiska samhälle upprätthålla våldsmonopolet. Detta för att kunna skydda befolkningen och se till att lagarna följs.

I detta arbete möter poliser ständigt samhällets baksidor i form av våld, droger och extremism. Man står ständigt under hot om att bli angripna när man ska upprätthålla lagarna och skapa trygghet.

Att en redaktör för en LO-tidning proklamerar att polisen är ”vår fiende” är djupt problematiskt, inte minst eftersom det undergräver förutsättningarna för ett fungerande demokratiskt samhälle – och istället främjat ökad laglöshet som ger anarki.

Även om gårdagens otroligt tragiska dödsskjutning av mannen som hade Downs och autism, rör upp känslor så är angrepp mot poliskåren helt oberättigade.

Om trenden mot allt mer kriminalitet och ökad otrygghet ska vändas, krävs att polisen upprätthåller våldsmonopolet. Och de kan bara göra det om man har full uppbackning från det demokratiska samhället.

Och det gäller särskilt när tveksamma ingripanden eller misstag har begåtts. Det ska naturligtvis utredas om det nu aktuella ingripandet följde regelboken, men oavsett vad slutsatsen blir, finns alla skäl att fortsätt att backa upp poliskåren i Sverige.

Oavsett om de enskilda poliser som ingrep följde reglerna och hade skäl att uppfatta sig i livsfara, eller inte, måste poliskåren fortsätta att aktivt och med fullt engagemang fortsätta att ge sig in i miljöer och situationer som är farliga och där det finns risk för det egna livet.

Det är för allas vår säkerhet som poliserna utsätter sig för fara. I vissa lägen kan faran vara större än man tror, iandra lägen kan den vara mindre. Händelseförloppet är ofta snabbt och beslut måste tas på sekunden. Det är självklart att misstag kan begås.

Det måste vi vara medvetna om, vi som sitter i trygga rum och diskuterar händelser av detta slag. Misstag ingår i kalkylen. Om kravet är att inga misstag ska begås, kommer inga poliser att kunna ingripa i något skarpt läge. Då kan polisen avskaffas.

Om den funktionsnedsatta mannen trodde att han kunde leka tjuv och polis med riktiga poliser, samtidigt som han riktade en naturtrogen replika av pistol mot dem, kan det vara förklarligt att polisen skjöt. De kan bara agera på det man vet och uppfattar i den sekunden pistolen rikta mot dem. Det är likafullt tragiskt att det skett. Efteråt vet vi att det inte var allvar.

Och vi ska trots att förklarliga misstag begås, ändå alltid backa upp och ge vårt fulla stöd till poliskåren. De är enda garantin för trygghet och demokrati.

Självfallet måste polisen lära av de situationer där vi alla önskat ett annat utfall. Man måste ständigt sträva efter att bli bättre på att bedöma de akuta lägen man kan hamna i. Och med svenska folkets stöd i ryggen kan polisen göra detta, bli bättre.

Att istället, som LO-redaktören, gå till angrepp och ta avstånd från polisen, leder till än större osäkerhet och otrygghet i landet. Det kommer endast att resultera i än fler skjutningar, om de kriminella kan stärka sin moraliska ställning när mediefigurer angriper polisen och inte de kriminella.