Två år senare är en fängslad och en placerad i häkte på obestämd tid. Utvisningar går inte att genomföra – men rivs heller inte upp.

Båda hade vid upprepade tillfällen fått avslag på ansökningar om uppehållstillstånd.

Ronneby hamnade i samhällsdebattens centrum efter ett reportage i Expressen om två kriminella bröder.

November 2018.

En dussinförhandling har precis inletts en vanlig onsdag i Hässleholms tingsrätt. Hot mot tjänsteman, våldsamt motstånd, olovlig körning, rattfylleri, ringa narkotikabrott, vårdslöshet i trafik och misshandel hopbakat i samma rättegång.

Men den unga man rätten ska döma har inte dykt upp.

Åklagare, försvarare och två poliser som ska vittna väntar på sina platser framför domaren. De försöker nå den åtalade på flera olika mobilnummer, men utan svar.

Helst vill åklagaren att de går vidare och dömer i målet trots hans frånvaro, den unga mannen är ju dömd för liknande brottslighet många, många gånger förut i flera olika tingsrätter och har väl knappt hunnit hit sedan det senast utdömda straffet på 14 dagars fängelse. Åklagaren vänder sig till försvarsadvokaten.

– Han brukar kanske inte komma?

– Jodå, vi var i rätten i Helsingborg förra månaden.

Åklagaren vänder sig nu mot de två poliserna som ska vittna. Kan den unga mannen ha lämnat landet? Det är snart 13 år sedan han sökte asyl första gången, och det har blivit ett stort antal nya ansökningar och överklaganden sen dess.

Hässleholms tingsrätt tar paus.

– Det finns ju ett utvisningsbeslut på honom. Har ni möjlighet att slå en pling till gränspolisen?

Reportaget i korthet • I ett uppmärksammat reportage i november 2016 berättade Expressen om två unga män som försörjer sig genom att begå brott i Ronneby i Blekinge. • Männen har i dag vistats i Sverige i tolv år, men saknar uppehållstillstånd. • Bröderna är statslösa Palestinier från Libanon och kan inte utvisas utan att de själva reser tillbaka frivilligt. • Under de två år som gått efter att Expressens berättade om situationen i Ronneby har bröderna dömts för nya brott vid ett flertal tillfällen. • För tillfället avtjänar den yngre brodern ett tre månaders fängelsestraff för bland annat hot mot tjänsteman, olovlig körning, rattfylleri och misshandel. • Den äldre brodern har rymt från Migrationsverkets förvar flera gånger och är nu sedan fem månader tillbaka förvarsplacerad i häkte. I februari i år kan han på nytt ansöka om asyl i Sverige.

Expressen den 19 november 2016. Expressen den 19 november 2016.

November 2016 publicerar Expressen ett reportage med rubriken ”Hot, våld, utpressning – vardag i småstaden”. Vi berättar om två unga män – Lillebror och Storebror – som försörjer sig på att begå brott i Ronneby. Ingen av bröderna har uppehållstillstånd.

Berättelsen får ett stort genomslag.

Två månader senare beskriver Annie Lööf en kaotisk samtid i riksdagens talarstol.

– Vi har precis lämnat 2016 bakom oss, ett år av händelser som vi kommer minnas länge. Ett år med mycket mörker och oro, brutalitet, otrygghet, säger Centerledaren och räknar upp fem platser i världen och fyra i Sverige.

– Aleppo, Istanbul, Nice, Bagdad, Berlin. Grova våldsdåd i Malmö, Ronneby, Göteborg, men också i Husby.

RONNEBY I FOKUS. Annie Lööf i riksdagens partiledardebatt i januari 2016, där hon talade om ”grova våldsdåd i Malmö, Ronneby, Göteborg, men också i Husby”. Foto: PELLE T NILSSON / STELLA PICTURES

Malmö, Ronneby, Göteborg.

Den lilla staden i Blekinge toppar plötsligt Aktuellts nyhetssändning när kommunalrådet berättar om ungdomskonflikter med etniska förtecken direkt från torget. Stefan Löfven liksom Moderaternas rättspolitiska talesperson kommer också senare att nämna Ronneby och lova trygghetssatsningar om de vinner valet.

I polisutredningar från Ronneby efter Expressens publicering är det tydligt hur bevakningen av bröderna intensifierats. I utredningen av ett mordförsök 2017 nämns Lillebrors närvaro kring brottsoffrets omfattande drogförsäljning. Efter ett grovt rån 2018, där en tjej bussat sin nya kille på sin olyckligt förälskade expojkvän, frågas de inblandade ut om varför de ringt Storebror efter rånet.

Och framför allt: bara veckor efter publiceringen, efter över tio år utan uppehållstillstånd, hämtas Storebror av gränspolisen.

I det lilla samhället hade de två bröderna ett smeknamn. De kallades “Duvorna” eller ”Duvbröderna” efter husdjuren de hade fyllt garaget med: över 40 tama brevduvor. Var och en döpt efter någon av deras vänner.

Lillebror visade mig sin favoritduva Khaled första gången vi träffades. Khaled lydde hans minsta vink och sov vid elementet som bröderna satt in åt honom. Flög ut när garageporten öppnades och kom tillbaka när Lillebror visslade.

HUSDJUR. Lillebror visade sina brevduvor för Expressens reporter. Foto: LISA MATTISSON

Här bland brevduvorna bodde de, en dryg timme från Ronneby, efter anvisning från Migrationsverket.

Brödernas mamma fick sin dagsersättning från Migrationsverket sänkt eftersom hon förklarat att hon inte skulle samarbeta för att familjens utvisningar genomförs, i stället tänkte hon vägra att återvända till Libanon. Efter sänkningen hade mamman 47 kronor om dagen. Hon protesterade och invände att det skulle leda till att de inte fick råd med det busskort som Lillebror behövde för att ta sig till skolan.

”Duvbröderna” stack ut i samhället. Grannarna var inte förtjusta, speciellt grannarna med platt tak på sina villor – en perfekt lekplats för duvor – som fick se tomt och husfasad nedbajsade. Duvorna hade ett favorithus de kretsade runt. En boende i det huset, som jobbade natt inom vården, beskrev hur svårt det var att sova på förmiddagarna med svärmen duvor skrikandes utanför fönstret.

En man som flyttade in när bröderna vräktes förra året beskriver hur smutsigt garaget var när han fick städa ut efter duvorna för att få plats med sin bil. Hyresvärden hävdar att bröderna aldrig fått tillstånd att förvara djur där men att han inte vågade säga till dem.

RONNEBY 2016. Expressens reporter Johanna Karlsson träffade tio lokala företagare och deras anställda, som vittnade om småstadens centrum blivit en otrygg plats. Foto: LISA MATTISSON

Men ”Duvbröderna” var illa omtyckta också av andra anledningar. Flera på orten anklagade dem för brott. Medelålders kvinnor på hundpromenad visade upp hur de fått försvarsspray av sina hyresvärdar. Istället för att konfrontera bröderna de misstänkte riktade många ilskan mot en annan person: fastighetsägaren som hyrde ut till Migrationsverket. Han pressades från flera håll att sluta med verksamheten och vågade inte vara med i tidningen när jag pratade med honom.

”Duvbröderna” avvisade grannarnas anklagelser. Istället upplevde de sig förföljda av polis för obetydliga brott. De tog fram bilder i sina mobiler som visade hur ofta polisen körde förbi deras hus. De var visserligen båda dömda för våldsbrott – men oftare rörde det sig om mer vardagliga förseelser. Båda hade dömts tvåsiffrigt antal gånger för olovlig körning. Storebror berättade för Socialtjänsten att han försörjde sig på att arbeta svart med bilar eftersom han inte har uppehållstillstånd och därför inte kan fixa ett vitt jobb eller svenskt körkort.

Ibland kör jag utan körkort, ja, jag erkänner det. Ibland måste jag.

BRÖDERNA. Lillebror och Storebror har levt i Sverige i tolv år utan uppehållstillstånd. I år blir de 24 respektive 28 år gamla. Foto: LISA MATTISSON

Lillebror är klädd i jeans och Tommy Hilfigerjacka när han till slut, en halvtimme efter utsatt tid, kommer in i rättssalen i Hässleholm.

Jag sitter ensam på stolsraden för åhörare och vi får snabbt ögonkontakt. Han minns min artikel och våra möten i garaget med duvorna, och skriker direkt mot domaren:

– Vad gör den här tjejen här? Hon har skrivit mycket om mig!

Efter en stunds tumult lyckas domaren få honom att lugna sig. Stämningen är spänd. Lillebror ser alla i rummet i ögonen innan han vänder sig mot åklagaren:

– Jag har bott här i 14 år och har inte fått uppehållstillstånd än. Jag har inte rätt till någonting. Jag lever fortfarande på LMA-kortet. Jag får inte ens köpa cigg på macken. Ibland kör jag utan körkort, ja, jag erkänner det. Ibland måste jag. Ibland kan det hända att jag är tvungen att köra, jag säger det rakt till dig.

I pausen undrar hans försvarare vad som hände och vem jag är. Han tror inte riktigt på lillebrors beskrivning.

– Expressen? Det verkar konstigt. Varför skulle de vara intresserade av det här?

När jag för två år sen gick runt bland butiker i Ronneby och visade brödernas bilder från Instagram kände ett stort antal affärsidkare igen dem. De talade om utpressning och stölder, om ett slags småstadsmaffia som rättssamhället inte klarade av att skydda dem ifrån. Lokala poliser berättade om restaurangägare och yngre nyanlända som var särskilt utsatta.

Bröderna fick några av Sveriges tyngsta politiker att kommentera situationen i Ronneby. Men för juristerna runt Lillebror är handlar det bara om ytterligare en förhandling om olovlig körning och mindre narkotikabrott.

Jag har svårt att komma ihåg. Om åklagaren kan påminna mig lite?

Hyresvärden har vitt bakåtkammat hår och en färgglad cowboyjacka med skinndetaljer. Men han vill absolut inte bli kallad för Lillebrors hyresvärd.

– Jag har inte haft honom som hyresgäst utan Migrationsverket hyrde lägenheten och han var anvisad den! försvarar han sig.

Våren efter artikeln om Ronnebybröderna vräktes de från sitt boende i det lilla skånska samhället. De fick i stället en ny lägenhet i en närliggande kommun. Men flytten gick inte smärtfritt. Sex poliser hjälpte till vid avhysningen som slutade med att Lillebror åtalades för hot mot tjänsteman.

Innan dess blev också den ofrivillige hyresvärden misshandlad.

En av poliserna som gick in vid vräkningen beskrev senare hur han förberett pepparspray dolt i handen för att situationen var så hotfull. Han berättade att det var första gången på många år han sprejade.

Lillebror försvarade sig med att insatsen var överdriven. Så många poliser för att gå in där han och hans mamma satt i en liten tvåa. Att situationen ändå blev våldsam berodde enligt Lillebror på att han inte behandlades med respekt.

De började säga till mig att lägga mig ner och jag sa det är min lägenhet, jag vet inte vart jag ska vända mig nu. Han sprejade mig.

I Hässleholms tingsrätt har han en Red Bull i handen och använder korrekta titlar när han tilltalar rättens anställda med fraser som “Jag har svårt att komma ihåg. Om åklagaren kan påminna mig lite?”

Han menar att både poliser och journalister har beskrivit honom som någon han inte är och att det skapat ett överspänt bemötande. Vräkningen beskriver han så här:

– Jag satt och bad. Helt plötsligt öppnas dörren och folk går in. Flera röster. Min mamma säger vänta, vänta, vänta. Min mamma hade inte slöja på sig. Det här, yani, accepterar jag inte alls! Det är religion. Det är familjemedlemmar. De började säga till mig att lägga mig ner och jag sa det är min lägenhet, jag vet inte vart jag ska vända mig nu. Han sprejade mig. Att de går in i lägenheten när min mamma inte hade slöja. Det här är heder alltså. Det betyder nåt stort i religionen. Det finns folk som mördar för sånt. Det är nåt stort, stort. Det är inte skoj. Om jag bodde själv vore det en helt annan sak.

LOVADE RESURSER. Bland andra SVT rapporterade om regionpolischefen Annika Stenbergs presskonferens i december 2016. ”Jag är orolig över situationen i Ronneby”, sa hon. Foto: Faksimil/SVT

Veckorna efter att situationen Ronneby uppmärksammats i Expressen hölls en välbesökt presskonferens på Ronneby flygplats. Polischefen för Region syd lovade en öppen reception och mer resurser till polisen i kommunen.

Storebror fördes till Migrationsverkets förvar i Åstorp, men blev inte långvarig där.

En vän kastade ett rep över rastgårdsväggen. Storebror klättrade ut och firade nyår. Men bevakningen av honom hade nu skärpts och det var inte längre enkelt att hitta någonstans att ta vägen. Redan den 3 januari återvände han självmant till förvaret.

LÄS MER: Hot, våld, utpressning – vardag i småstaden

Samtidigt inledde myndigheterna en lång rad insatser för att verkställa Storebrors utvisning. Till slut satt han på Libanons ambassad i Stockholm för att skriva under att han skulle återvända till Beirut frivilligt. Men då vägrade han plötsligt. Och utan frivillighet går svenska utvisningar av palestinier till Libanon inte att genomföra.

– För att han ska komma in i landet måste återresan vara frivillig. Det betyder att han frivilligt i åsyn av ambassadpersonal ska underteckna ett resedokument. Det har han inte velat göra. Sedan finns påtryckningsmedel som är politiska men några sådana har Sverige inte mot Libanon, säger Ewa-Gun Westford, kommunikatör på polisen i Region syd.

Den libanesiska ambassaden i Stockholm menar att de visst bistår svenska myndigheter med både frivilliga och ofrivilliga återresor , även för statslösa personer som de palestinska bröderna.

”Vi begär en intervju för att verifiera återvändares identitet, som de flesta ambassaderna gör, men om personen inte är samarbetsvillig och vägrar att följa förfaranden, är detta faktum inte en anledning att inte vidarebefordra en begäran från de svenska myndigheterna. För boende i Libanon som inte är medborgare har gränspolisen rätt att begära utfärdande av ett Laissez-Passer”, skriver ambassaden i ett mejl.

En kille på förvaret såg allt när de skulle rymma, men han vågade inte rymma med dem.

I journalsystemet på Migrationsverkets förvar finns i dag 15 anteckningar om tillfällen då Storebror har brutit mot regler. Han ska ha kallat personal för horor och rasister och gömt verktyg under sängen. Men oftast handlar det om mindre incidenter mot personal.

Mest känd är han för sina rymningar. Den senaste, i april 2018, blev uppmärksammad eftersom han lyckades hjälpa 16 afghaner med utvisningsbeslut att rymma samtidigt. De ska inte ha umgåtts med Storebror på förvaret i Kållered, men hakade på när han bröt sig ut.

Asylaktivisten Ahmad Rahimi i Växjö berättar att majoriteten av de som rymde med Storebror åkt vidare till Frankrike eller Tyskland för att söka asyl på nytt.

– En kille på förvaret såg allt när de skulle rymma, men han vågade inte rymma med dem. Han ville följa reglerna och komma ut lagligt. Nu har han i stället utvisats till Afghanistan, säger Ahmad Rahimi.

Efter massrymningen i Kållered har Storebror placerats i häkte. Det är en ovanlig åtgärd, av landets 350 förvarsintagna är 40 personer säkerhetsplacerade. Storebror har i dag suttit i häkte i fem månader. Någon plan för hur hans utvisning ska kunna genomföras finns inte.

MIGRATIONSVERKET. Härifrån förvaret i Kållered gjorde Storebror en uppmärksammad rymning våren 2018. Foto: LEIF JACOBSSON

Lillebror, som fyller 24 år i år, avtjänar sitt andra fängelsestraff. Denna gång tre månader.

Hans utvisningsbeslut går inte längre att överklaga, men han driver en process mot att han förlorat den lägenhet som Migrationsverket tidigare har betalat för honom och hans mamma.

– Det är mycket jag går igenom nu, säger han under rättegången i Hässleholm innan han döms.

Efter förhandlingen stannar åklagare och försvarare kvar i tingsrättens korridorer och diskuterar en lång stund om det verkligen ska pågå hela livet att en ung kille varken tas ur landet eller helt och fullt får stanna.

Det finns inget beslut på om även Lillebror kommer att hamna på förvar. Gränspolisen kan i dag inte svara på hur de kommer gå vidare med hans utvisningsärende.

– Det är polisen som har beslutat om förvar av den äldre brodern, sedan är det Migrationsverket som bestämmer under vilka former han ska vara placerad, säger Ewa-Gunn Westford på polisen i Region syd.

Krossat skyltfönster i Ronneby, november 2016. Efter Expressens reportage om situationen i småstaden lovade polischefen i Region syd ökade resurser. Foto: LISA MATTISSON

Förvarsplaceringen av Storebror, som fyller 28 i år, måste ständigt prövas på nytt. Det innebär att förvaltningsrätten med ett par månaders mellanrum tar upp om Storebror ska sitta kvar i häktet. Hittills har de varje gång beslutat att han ska sitta kvar.

Skulle bröderna vilja söka asyl för tredje gången kan Migrationsverket pröva deras ärende i ännu en runda.

– Generellt så preskriberas ett avvisnings- eller utvisningsbeslut fattat av Migrationsverket fyra år efter att det har fått laga kraft, då går det att ansöka om asyl på nytt. Ibland kan ett avvisnings- eller utvisningsbeslut förenas med att personen är förbjuden att återvända till Sverige inom en bestämd tid. Om ett återreseförbud sträcker sig längre än fyra år kommer inte avvisnings- eller utvisningsbeslutet att preskriberas förrän återreseförbudet har löpt ut, säger Linn Nilsson på Migrationsverket.

Båda bröderna har ett återreseförbud – men bara på två år. Deras utvisningsbeslut togs vid olika tidpunkter. Det innebär att Storebror kan söka asyl på nytt i februari 2019. Lillebror måste vänta till sommaren 2022.

Det är inhumant att låta en person vara i Sverige i 12 år utan möjlighet till utbildning eller arbete

Expressen har sökt båda bröderna.

Lillebrors advokat Torgny Palm skriver i ett mejl om sin klients situation:

”Hanteringen är ett slöseri med samhällets resurser såväl gällande pengar som människor. (Namnet) blev enligt uppgift avstängd från att fortsätta sin skolgång då han för många år sedan nekades uppehållstillstånd. Därefter har han levt alla dessa år i ovisshet utan att få utbilda sig eller få tillstånd att arbeta. Envar borde inse att detta är vansinne och leder med automatik till en rad problem för både samhälle och individen själv. Han har nu varit i Sverige så länge att det borde vara uteslutet att tvinga iväg honom. Ge honom uppehållstillstånd resedokument och tillbaka sitt människovärde.”

Storebrors advokat Eric Widner säger att han kommer hjälpa sin klient med en ny asylansökan i februari.

– Det är inhumant att låta en person vara i Sverige i 12 år och inte ge möjlighet till utbildning eller arbete. Jag har visserligen bara hans ord på det men han säger själv att han är drogfri nu och att han inte begått brott sedan 2017. När man gjort upprepade försök att verkställa utvisningen och Libanon inte tar emot dem då bör inte myndigheterna kunna säga att alla möjligheter inte är uttömda utan det bör konstateras verkställighetshinder mot Libanon.

Svårt att utvisa till Libanon • Praktiska verkställighetshinder för att genomföra en utvisning innebär att omständigheter utanför den utvisade personens kontroll gör utvisningen omöjlig att genomföra. • Ett exempel: i regel utvisar Sverige inte personer till Uzbekistan, eftersom regimen i landet ser det som en brottslig handling att söka asyl i ett annat land. På grund av den behandling en person då riskerar att utsättas för vid återvändandet, bedömer man att det skulle strida mot svenska konventionsåtaganden att genomföra utvisningar till Uzbekistan. Detta var fallet med terrordömde Rakhmat Akilov, som hade fått ett utvisningsbeslut med ändå stannade i Sverige. • Det föreligger inga formella verkställighetshinder för att genomföra utvisningar till Libanon, men för att en person ska kunna utvisas till landet krävs att resehandlingar utfärdas av Libanons ambassad, vilket i sin tur kräver att den utvisade personen ger sitt medgivande till att återvända till hemlandet. • I praktiken går det alltså inte i nuläget att genomföra tvångsutvisningar – utvisningar mot en persons vilja – från Sverige till Libanon.