Hej Oscar,

Vägen till prästvigning är lång och ska också vara det. En blivande präst behöver studera i många år, pröva på kyrkligt arbete, leva och mogna som människa och som troende.

Det är möjligt att det du nu känner inom dig är en växande kallelse till att bli präst. Men du är inte färdig ännu och behöver inte ens vara det. Om du känner på dig att det är teolog och präst du vill bli, fortsätt att röra dig i kyrkliga sammanhang, prova på att be själv, läs böcker om teologi och kristen tro, delta i gudstjänster och sök upp människor som du upplever att är trovärdiga kristna, gärna präster om du är intresserad av att bli präst.

Vad tror du att människor menar med att de tror på Gud i himmelen och vilken Gud tror du inte på? Det är också värt att ta tag i de här frågorna och fundera över dem. Kristna människor tror också på en Gud som verkar i världen och i människans inre, inte bara i himmelen. Har du tänkt på att det mycket väl kan vara Gud som närmar sig dig på ett försiktigt sätt, så att du har blivit ”helt lugn i kroppen och uppskattar det budskap som gives.”?

Mitt svar på din fråga är att det i längden blir mycket jobbigt att vara präst och tro på att förgylla andras tro. Det behövs helt enkelt mera personligt engagemang än så. Det är rimligt att förvänta sig av oss präster att vi så gott vi någonsin kan står för det vi säger och lever som vi lär. Vi behöver hela tiden ha trovärdighet som ett mål och som ett ideal. Din ärlighet och din goda vilja ska du ta vara på – vad som än kommer att bli din väg i livet och din kallelse. Vad du kommer att bli klarnar med tiden.

Många varma hälsningar till dig

Ann-Sofi