Voditelj i redar splitskog noćnog kluba oslobođeni su optužbe za bludne radnje. Optuženi su da su u cilju zadovoljenja svog spolnog nagona te spolnog omalovažavanja skinuli odjeću s plesačice koja je klečala na podu i pokušavala pružiti otpor. U optužnici se navodi da su joj skinuli haljinu, grudnjak i gaćice pri tom je rukama hvatajući za grudi, stražnjicu i spolni organ unatoč tome što je vrištala i dozivala u pomoć te ih molila da je puste.



Voditelj kluba optužen je za još jednu bludnu radnju, no i za to djelo je oslobođen. Teretili su ga da je u istom klubu prišao djelatnici s leđa te joj zavukao ruku ispod grudnjaka i uhvatio je za grudi. Oštećena je na suđenju kazala da to nije istina.

Voditelj kluba i redar negirali su da su počinili djelo za koje ih terete. Voditelj je naveo da obje oštećenice ne govore istinu i da je priča apsolutno izmišljena. Ustvrdio je kako su ga optužile na nagovor bivšeg vlasnika kluba s kojim je raskinuo poslovnu suradnju.

Redar je, pak, u svojoj obrani naveo da je žrtva u pijanom stanju njega napala te mu je pokušala skinuti gaćice, što je fotografirao voditelj kluba. Njemu je bilo neugodno.

Sutkinja je ispitala i oštećenu plesačicu. Navela je kako je voditelju kluba smetalo što odbija plesati u toplesu. Dogovorila se s vlasnikom da se ne skida dok pleše, a voditelj je navodno bio ljutit što ona ima takve privilegije u odnosu na ostale djevojke. Smatra da je upravo to bio razlog događaja koji je predmet optužnice.

Ključan je za postupak bio dio iskaza oštećene u kojem je navela da su je optuženici prestali dirati u trenutku kada su joj skinuli haljinu grudnjak i gaćice. Navela je da su se grohotom smijali i uživali u skidanju. Voditelj joj je rekao: 'Eto, vidiš da si se na kraju ipak skinula.' Oštećena je kazala da je bila ponižena. Voditelj joj se ispričao nakon par dana, ali je ona ipak dala otkaz.

Sutkinja je u potpunosti poklonila vjeru iskazu oštećene. Zaključila je da je u postupanju optuženika ispunjena objektivna komponenta kaznenog djela bludnih radnji jer su grubo zadirali u njezinu seksualnost te povrijedili njen stid i moral, ali nije ispunjena subjektivna komponenta tog kaznenog djela jer optuženici nisu to radili u namjeri da time zadovolje spolni nagon.

Oštećena je rekla da je nisu dirali nakon što su s nje skinuli odjeću i donje rublje iz čega jasno proizlazi da je cilj optuženika bio isključivo skinuti oštećenu i da su to učinili kako bi je ponizili i narušili njeno dostojanstvo, konstatirala je sutkinja.

'Opisanim postupanjem u cilju spolnog omalovažavanja žrtve moglo bi se govoriti o počinjenju kaznenog djela spolnog uznemiravanja, ali optuženike se nije moglo osuditi za navedeno kazneno djelo jer ne postoji pravni kontinuitet. To kazneno djelo u vrijeme počinjenja nije bilo kazneno djelo, već se radilo o prekršaju', stoji u presudi.