Kurt Rikardsen Vis mer

Kommende sesong opphever Norges Fotballforbund (NFF) forbudet mot å selge alkohol til vanlige supportere på kamper.

Dette gjøres til tross for at Norges idrettsforbund (NIF) advarer sterkt mot en slik liberalisering. NIF mener at det generelt ikke bør serveres alkohol i tilknytning til konkurranseaktiviteter, og at det er i strid med idrettens mål.

Dette har Idrettsforbundet vært tydelig på over lang tid, i forbindelse med tidligere saker om temaet. De går ut fra at særforbund ikke gjør vedtak som bidrar til at tribunene blir mindre trygge, mindre familievennlige eller mindre alkoholfrie. For, i vedtak fra Idrettsstyret heter det blant annet at «Norges idrettsforbund og Olympiske Komite skal framstå som en organisasjon som arbeider mot bruk av alkohol i idrettslig sammenheng og tribunekulturen skal være trygg, familievennlig og alkoholfri».

Hvorfor velger så Norges Fotballforbund å se bort fra dette klare vedtaket i NIF? Burde ikke den naturlige gleden ved å overvære en god fotballkamp være rus god nok? Makter ikke såkalte vanlige supportere å unnvære alkoholholdige drikkevarer de to timene en fotballkamp varer, eller er misunnelsen over at VIP-ene har denne muligheten så stor at det ødelegger fotballgleden?

Hvorfor er det noen, ofte middelaldrende menn, som mener at alkohol og glede/kos alltid hører sammen? Det til tross for at flere undersøkelser viser at i en familiegruppe er alkohol ofte med på å skape utrygghet. Dette er noen spørsmål vi i IOGT Bodø gjerne skulle hatt svar på.

Men, rett skal være rett, folk på VIP-tribunen burde selvfølgelig heller ikke hatt muligheten til alkoholservering. Det viser bare hva sponsorer og personer med «fet lommebok» klarer å presse igjennom i vårt samfunn.

Norges Fotballforbund burde heller arbeidet mot å fjerne dette tilbudet til VIP-ene, i stedet for å utvide «ordningen» til også å gjelde såkalte vanlige supportere.

Et slikt vedtak ville dessuten svart mye bedre på Verdens Helseorganisasjons mål om å redusere alkoholforbruket med 10 prosent innen 2025, noe som Norge også har sluttet seg til.

Dette målet blir brukt i ulike styringsdokumenter her i landet, blant annet i Folkehelsemeldingen fra 2016. Det er ikke uten grunn at dette målet er viktig: Et moderat alkoholforbruk, eller å la være å drikke alkohol, er viktig for egen helse, fordi alkohol er en risikofaktor for blant annet hjerte- og karsykdommer, kreft og leversykdom, noe som igjen er en stor belastning for vårt helsevesen.

I løpet av de tolv siste åra har antall sykehusinnleggelser på grunn av alkohol, økt med nesten 80 prosent. Dessuten vet vi fra før at hver tredje sykehusseng er opptatt av pasienter med alkoholrelaterte plager.

Parallelt med denne utviklingen opplever vi at samfunnet ikke har ubegrensede økonomiske midler å sette inn, og sykehusene rundt om i landet får stadig strammere budsjetter å forholde seg til. Når vi så vet at det vil bli stadig flere eldre som trenger sykehusbehandling i tiden som kommer, så bør det være innlysende for alle at dette ikke er en bærekraftig utvikling.

I tillegg kommer da de økonomiske kostnadene for samfunnet av nordmenns alkoholbruk. Disse er estimert til å ligge på mellom 18 og 20 milliarder kroner.

Vet folka i Norges Fotballforbund at alle typer alkoholholdige drikker øker risikoen for ulike typer kreft? Det er altså alkohol i seg selv som øker risikoen, så det har derfor ikke noe å si om du drikker vin eller øl i stedet for «sterkere drikker». Bør ikke dette være noe å tenke på i disse tider hvor stadig flere rammes av ulike typer kreft, ikke minst unge mennesker?

Hvorfor legges ikke slike fakta til grunn, når NFF skal vurdere om det er rett å selge alkohol også på idrettsarenaer? Eller er det kanskje «økt verdi av klubbkassa» som teller mest?

Et annet viktig aspekt er den sosiale risikoen med tanke på skader for tredjepart. Som kjøring i rus, voldsepisoder og ikke minst episoder der barn føler seg utrygge sammen med voksne under ruspåvirkning.

Rundt 90.000 barn har minst en forelder som misbruker alkohol. Mange barn opplever utrygghet når deres nærmeste drikker. De fleste av dem tør ikke si fra om dette, av frykt for å såre noen. På sikt vil dette kunne gjøre alvorlig skade på «barnesinnet».

Er dette noe Norges Fotballforbund virkelig ikke ønsker å ta alvorlig? Innser de ikke at denne problemstillingen ikke bare gjelder på «hjemmebane», men også rundt på de ulike tribunene? Hvis en skal få flere til å møte opp på fotballkampene, er det spillet ute på banen som må forbedres, og ikke at supportenes evne til å tenke klart, skal forverres?

Når vi ser hvordan voldelig supporterbråk har utviklet seg gjennom de seinere år både i inn- og utland, så burde alt bli gjort for å hindre at denne utrivelige og skremmende utviklingen fortsetter. Her bør det IKKE «helles mer bensin (les alkohol) på bålet, for at det skal brenne enda mer».

Ellers, så er seniorrådgiver innen verdivalg i Norges idrettsforbund, også tydelig på at de ikke ønsker alkoholservering i tilknytning til konkurranseaktivitet:

«Dette vil øke risikoen for at det er personer som er beruset på tribunene, og det øker dermed risikoen for at barn og unge skal møte alkohol i en idrettssammenheng. Idrettsforbundet er opptatt av at barn og unge skal møte et alkoholfritt idrettsmiljø og at tribunekulturen skal være trygg og familievennlig», sier han videre.

Kloke ord fra idrettens høyeste organ, som også Norges Fotballforbund seriøst bør lytte til. Noe annet synes vi i IOGT Bodø er både oppsiktsvekkende og trist, sett på bakgrunn av alt det positive fotballen kan tilføre barn og unge.