UTEN SPOR: En femtedel av asylsøkerne som via Russland til Norge i fjor er blitt borte fra asylmottak. Bildet viser ankomssenteret Vestleiren ved Kirkenes. Foto: Helge Mikalsen , VG

Dette er asylsøkerne som forsvinner sporløst

I fjor ble 2207 asylsøkere sporløst borte fra norske mottak. Norske myndigheter vet ikke hvor de er eller hva de gjør. Men vi vet noe om hvem de er.

Oppdatert 4. mars 2016

Artikkelen er over fire år gammel

Problemstillingen er ikke ny.

ASYLFORSVINNINGENE 2207 personer forlot asylmottak i 2015 uten å melde fra om ny adresse. En femtedel av dem som kom til Norge via Russland, er sporløst borte. De siste ti årene er cirka 13.500 asylsøkere blitt borte. De fleste har utreiseplikt eller har fått avslag på asylsøknaden sin. 301 barn var blant dem som forsvant i 2015. 73 av dem var her uten familie. Kilder: UDI, Bufetat Vis mer

De siste ti årene har om lag 13.500 personer forsvunnet fra asylmottak. De trenger ikke å spørre om lov til å forlate mottaket, men dersom asylsøkerne ikke melder fra ny adresse til Utlendingsdirektoratet (UDI) innen tre dager, mister de plassen sin i asylsøkerkøen. De oppholder seg dermed ulovlig i landet.

Leste du? 40 asylsøkere borte i Vadsø

Hvorfor reiser de? Hvem er de? Hva skjer med dem? Spørsmålene har lenge stått ubesvart. Asylmottaket har ryddet rommet deres, UDI har forkastet søknaden deres, og politiet prioriterer dem først hvis de havner i kriminalitet.

I en rapport fra Institutt for samfunnsforskning fra 2012 kartla sosiolog og samfunnsforsker Jan-Paul Brekke hva som kjennetegner asylsøkere som forlater mottak. Funnene stemmer godt med dagens situasjon.

De fleste av dem som forsvinner:

• Er unge menn

• Er uten familie eller barn

• Har fått avslag på asylsøknaden

• Har en Dublin-sak, det vil si at de står overfor en retur til det europeiske landet der de først registrerte seg

For 2015 kan vi føye til følgende kjennetegn, ifølge nye tall fra UDI:

• Kom fra Somalia, Afghanistan eller Syria

• Bodde på ordinært mottak i Rogaland, Buskerud, Nordland eller Hedmark

• Forlot mottak i desember etter under tre måneder på mottak – men et ikke ubetydelig antall reiste etter over ett år med venting

• Hadde utreiseplikt eller fått endelig avslag – men flere forlot mottaket før de i det hele tatt fikk første svar på asylsøknaden

– Hovedfunnet er at vi vet mer om disse menneskene enn mange tror. Vi vet ofte hvem de er, men vi vet ikke hvor de blir av, sier Brekke til VG i dag.

Les også: Dette sier PST og justisministeren om forsvinningene

INNVANDRINGSFORSKER: Sosiolog Jan-Paul Brekke har i en årrekke forsket på temaer knyttet til flukt, migrasjon og integrering. Foto: Eivind Griffith Brænde , VG

En av fem forsvinner

Brekke, som nå er forskningssjef ved Ipsos, så på asylsøkerne som forsvant fra mottak mellom 2008 og 2011. Dette gjaldt én av fem asylsøkere.

Flere dukket opp i UDIs registre etter hvert, andre fikk opphold, mens atter andre returnerte hjemlandet frivillig eller ble tvangsreturnert av politiet. Norske myndigheter hadde ID-papirer, arbeidstillatelser eller andre oppholdstillatelser på de fleste.

Brekke satt igjen med 1250 asylsøkere som hadde forsvunnet fra mottak, som ingen kunne gjøre rede for. De utgjorde to prosent av alle som var innom mottakssystemet disse fire årene.

– Vi vet ikke hvor mange av dem som fortsatt er i landet, eller hvor mange som har forlatt landet. Myndighetene mister interessen for dem når de er ute av systemet. En del blir nok værende i Norge uten tillatelser, men vi må anta at mange reiser videre til andre land, sier Brekke.

UDIs informasjonsavdeling skriver i en epost til VG at de ønsker å vite hvor asylsøkere i Norge befinner seg, men at de ikke har mulighet til å holde noen igjen på mottak. Dersom forsvinningene er mistenkelige, er det asylmottak, politi og eventuelt barnevern som må ta tak, mener UDI.

Les også: Yemane (58) døde etter å ha bodd på asylmottak i 24 år

Flere lever i Norge som papirløse

De irregulære asylsøkerne er Tor Bergen Jørgensens hovedanliggende, som styreleder i Mennesker i limbo, en organisasjon som hjelper papirløse innvandrere i Norge.

EKS-BISKOP: Tor Berger Jørgensen jobber nå for papirløse immigranter. Før var han biskop basert i Bodø. Foto: Heiko Junge , NTB scanpix

– Vi har dårlig oversikt over hvor mange som det er som faktisk er igjen i landet, men det viser seg i praksis at en del faktisk greier å leve her uten papirer. De bor mer eller mindre tilfeldig, enten hos gode mennesker eller hos noen som tjener på dem. De jobber i et skjæringspunkt mellom svart marked og andres velvilje, forteller Jørgensen, som inntil nylig var biskop i Sør-Hålogaland.

– Hva er faren ved ikke å fange opp disse menneskene?

– Den er helt åpenbar: De kan bli en del av et illegalt arbeidsmarked. Razziar mot særlig bilvaskebransjen har vist at det er en betydelig andel bedrifter som tjener penger på å la papirløse jobbe for seg, svarer eks-biskopen.

Mennesker i limbo jobber for at de som har vært her i over fem år uten å gjøre noe kriminelt, skal få opphold og arbeidstillatelse – altså et amnesti. Målgruppen er primært de ureturnerbare, de som ikke kan sendes til hjemlandet i mangel på en returavtale eller på grunn av uriktige ID-opplysninger.

VG møtte tre av dem: Les historien om de ureturnerbare

– Det må være i alles interesse å få oversikt over hvem av de uregistrerte og papirløse som ut fra menneskelige hensyn kan få mer ordnende forhold rundt livene sine. Det er unødvendig mange som er kriminalisert og blir ofre for kriminalitet, svarer Jørgensen.

Publisert: 28.02.16 kl. 09:43 Oppdatert: 04.03.16 kl. 07:31

Les også