Abid Raja: - Vi må bryte opp mønsteret der man henter ektefeller fra Pakistan

Abid Raja mener ekteskapsmønsteret er en viktig grunn til svake språkkunnskaper blant norskpakistanske barn.

Abid Raja mener det må være lov å inngå henteekteskap, men oppfordrer likevel folk til å velge ektefelle i Norge. Trygve Indrelid

24. november 2013

Tidligere i dag fortalte Aftenposten at 7 av 10 norskpakistanske barn i Oslo ikke klarer å følge

Les også vanlig undervisning i skolen, og må ha særskilt norskopplæring

. Det til tross for at nesten alle norskpakistanske barn er født i Norge.

— Det høres mye ut. Det er et foreldreansvar å sørge for at barna kan norsk. Og når norskpakistanere gifter seg med hverandre, slipper man problemet med at en av foreldrene ikke snakker norsk, Venstre-politiker Abid Raja.

Han mener at det er sentralt å bryte opp ekteskapsmønsteret i det norskpakistanske miljøet, slik at såkalte henteekteskap blir mindre vanlig.

— Folk må få lov til å gifte seg med hvem man vil, men det er mulig for politikere og andre å kommunisere hvilke fordeler det har å gifte seg med en som allerede bor i Norge. Da slipper man å starte hele integreringsprosessen på nytt, sier Raja.

Etter hans egne erfaringer er imidlertid disse mønstrene i endring.

— Det er ikke unormalt lenger at norskpakistanere gifter seg med hverandre. Da jeg gjorde det, hentet nesten alle ektefelle fra hjembygda i Pakistan. Hvis trenden fortsetter, vil dette endre seg på sikt, sier Raja.

- Barnehage er nøkkelen

Han påpeker at det er positivt at barn som trenger forsterket språkopplæring, men mener også at det er et problem at innvandrerbefolkningen bruker barnehagen mindre enn etnisk norske foreldre.

LES OGSÅ:

Les også Vanskeligere enn antatt for tospråklige barn

— Barnehage er alfa og omega for å knekke språkkoden. Barn i dag lærer jo nesten å lese i barnehagen. Det kan nok være både økonomiske og kulturelle årsaker til at innvandrerforeldre ikke sender barna i barnehage, sier Raja.

Han mener viktigheten av barnehage må formidles til foreldrene. Samtidig stiller han også spørsmål om den norske modellen for språkopplæring er god nok, og bruker sin egen erfaring som diplomat i India som eksempel.

— Mine barn gikk på engelsk skole da vi bodde i India, uten at de kunne engelsk fra før. Før et halvt år var gått, var de i stand til å følge vanlig undervisning. Når man klarer dette i andre land, må man kunne spørre om den språkopplæringen barn får i Norge er god nok, sier Raja.

- Ikke overraskende

Leder Athar Ali i Norsk innvandrerforum påpeker at mange med flerspråklig bakgrunn egentlig ikke kan noen av språkene spesielt godt.

— Dette forteller meg at mange minoritetsspråklige elever sliter med det norske språket, og dermed også får faglige vansker. Mange barn som kalles tospråklige er nok i praksis halvspråklige, sier Athar Ali, leder i Norsk Innvandrerforum.

Athar Ali, leder i Norsk innvandrerforum. Dag W. Grundseth

Han sier imidlertid at selv om han synes tallet blant norskpakistanere er høyt, er han ikke overrasket.— Jeg synes jo det er en fordel om barna kan norsk før skolestart. Men mange foreldre er ikke så gode i norsk selv, og da er det begrenset hvor mye de kan bidra. Rimelige barnehager og språkopplæring der er mer naturlige løsninger enn å stille krav til foreldrene om at de må sørge for at barna kan norsk, sier Ali.

Han synes det er vanskelig å si noe sikkert om hvorfor det er flere norskpakistanske barn som trenger særskilt norsk enn for eksempel de med vietnamesisk eller tamilsk bakgrunn.

— Dette kan ha sammenheng med foreldrenes bidrag inn i språklæringen og også deres utdanningsnivå. Men det kan også skyldes det tilbudet de har fått gjennom barnehage eller nærmiljøet, sier Ali.

Athar Ali, leder i Norsk innvandrerforum. Dag W. Grundseth