Redaktør Therese Bjørneboe etterlyser langsiktige ordninger for tidskriftene. Selv står hun i fare for å måtte legge ned Norsk Shakespearetidskrift.

kultur

– Norsk Shakespearetidsskrift står i reell fare for å bli nedlagt, sier redaktør Therese Bjørneboe.

For det har aldri vært spesielt innbringende å gi ut kulturtidsskrift i Norge. Helt siden 1912 har norske tidsskrift mottatt pengestøtte fra myndighetene, og det har blitt utviklet flere ulike støtteordninger på tidsskriftfeltet. Til tross for dette ser det ikke ut til at den økonomiske situasjonen for kulturtidsskriftene har blitt bedre med årene.

Som Klassekampen tidligere har skrevet, kom i år rapporten «Kulturtidsskriftene» hvor det ble slått fast at bare 7 prosent av kulturtidsskriftene har kunnet vise til driftsoverskudd hvert år de siste fem årene.

Samtidig har hele 15 prosent av tidsskriftene drevet med underskudd hvert år i den samme perioden. I rapporten kom det også fram at norske kulturtidsskrift i 2016 hadde en medianomsetning på 470.000 kroner.

Hadde høring i går

På bakgrunn av disse urovekkende tallene arbeider Kulturrådet nå med å endre støtteordningene for kulturtidsskriftene. I går ble det avholdt en muntlig høring i Kulturrådets lokaler hvor aktørene i tidsskriftmiljøene fikk komme med sine synspunkter.

Norsk Shakespearetidsskrift skriver om det norske teaterfeltet og publiserer anmeldelser både på nett og i papirutgaven. Redaktør Therese Bjørneboe mener det er på tide å innføre en form for basisfinansiering av kulturtidsskriftene.

– Det er nødvendig at vi nå får etablert spesielle ordninger for etablerte tidsskrift som over tid har vist at de spiller en sentral rolle for kunstfeltene de skriver om, sier Bjørneboe.

Hun viser til ordningen som Kulturrådet i dag har for frie grupper innen scenekunstfeltet. Basisfinansieringen gis som et fast årlig tilskudd i opptil fire år, og den har vært med på å gi scenekunstgrupper utenfor de store institusjonene økonomisk forutsigbarhet over tid.

Nå må også kulturtidsskriftene få støtte etter en liknende modell, mener Bjørneboe, som medgir at hun nå snakker for sin egen syke mor.

– En slik ordning bør kombineres med en utvidet produksjonsstøtte som kan sikre tilveksten i Tidsskrift-Norge, sier hun.

Uforandret støtte

Norsk Shakespearetidsskrift er samtidig blant dem som i dag får støtte gjennom innkjøpsordningen for allmenne kulturtidsskrift. I år har i alt fjorten tidsskrift fått støtte gjennom denne ordningen, og Norsk Shakespearetidsskrift fikk en bevilgning på 220.000 kroner.

– Gir ikke dette tilstrekkelig økonomisk forutsigbarhet?

– Problemet er at støtten mer eller mindre har vært uforandret de siste årene. Det å være en del av innkjøpsordningen innebærer også at vi må ut med betydelige utgifter til trykk og distribusjon av eksemplarer som skal sendes ut til norske folkebibliotek, sier Bjørneboe.

Hun viser til at et av kravene for å kunne motta innkjøpsstøtte er at man stiller et visst antall trykte eksemplarer gratis til disposisjon for offentlige institusjoner, for eksempel i norske bibliotek.

Bjørneboe forteller at det redaksjonelle innsatsen og arbeidet med selve driften har vært nærmest ubetalt.

– De to siste årene har jeg mottatt Statens arbeidsstipend, og det har gjort at jeg har kunnet konsentrere meg om tidsskriftarbeidet, men når det utløper neste år, har jeg ikke lenger anledning til å fortsette, sier hun.

Økonomiske muskler?

Martine Næss Johansen er redaktør i tidsskriftet Melk som skriver om skeiv kultur. Melk mottar, i likhet med Norsk Shakespearetidsskrift, støtte fra innkjøpsordningen for tidsskrift.

«Vi er et av de små tidsskriftene på innkjøpsordningen, og realiteten er at vi per nå eksisterer på grunn av den», skriver hun i en e-post.

Men også redaksjonen i Melk mener tilskuddene som gis, er for små, og derfor er de glade for at Kulturrådet nå vil se nærmere på ordningen.

«Fordi vi ikke har store økonomiske muskler i ryggen, det være en organisasjon, privat sponsor, bedrift eller et forlag, er det ikke tilstrekkelig å drive et tidsskrift med 220.000 i støtte per år», skriver Johansen.

Vil ikke ha ensidig satsing

Medieforsker Lars J. Halvorsen, som har vært med på å skrive rapporten «Kulturtidsskriftene», er blant dem som har vært kritiske til innkjøpsordningen fordi den etter hans mening ikke fungerer etter hensikten.

«Støtten for lav til å sikre driften på de beste tidsskriftene, og den omfatter ikke tidsskrift som bare publiserer på nett», sa han til Klassekampen tidligere i år.

Derfor har han tatt til orde for å erstatte den med en «eliteordning» som ikke omfatter mer enn 12–15 tidsskrift. De skal til gjengjeld være sikret en støtte på én million kroner i året i en treårsperiode.

Bente Riise i Norsk Tidsskriftforening liker ikke ordet «eliteordning».

– Vi kan ikke ha en ensidig satsing bare på de største tidsskriftene, men vi har ikke noe imot at innkjøpsordningen får en ny fasong, sier Riise.

Derimot er det avgjørende at en del norske tidsskrift fremdeles skal være gratis tilgjengelig i folkebibliotekene, mener Riise.

– Det vil være en katastrofe om denne ordningen faller vekk, sier hun.

I et høringsnotatet som Tidsskriftforeningen har sendt inn til Kulturrådet, tar de til orde for å øke tilskuddene til norske tidsskrift med 20 millioner kroner. Riise viser til at det i 2017 kom inn 70 søknader til en pott på 7 millioner kroner.

– Det viser at det er et stort behov for friske midler, sier hun.

– Er det realistisk å tro at det skal komme en økning på 20 millioner kroner?

– Nå er det viktig at også norske tidsskrift får et løft, for de blir som oftest neglisjert i mediepolitikken. Ellers så risikerer vi at hele feltet forvitrer, advarer Riise.

dageivindl@klassekampen.no