Hvis man hører til dem, der glemmer at tjekke ud med sit Rejsekort trods dummebøder og latterliggørelse, så hjælper det måske at tænke på, at man gør det for videnskabens skyld. Eller fordi det kan føre til kortere ventetider og bedre plads i busser og tog. Og måske endda til bedre odds for at undgå smitte med influenza og det, der er værre.

Forskere af flere slags står på spring for at få fingre i anonymiserede data fra Rejsekortet. Både trafikanalytikere, epidemiologer og sociologer kan fiske efter viden om danskernes liv og især om vores færden i detaljerede oplysningerne om vores rejsevaner, der bliver til et imponerende sæt af såkaldt »big data« med ufattelige mængder af oplysninger, som dog stadig er under omsamling.

»Vi har allerede aftalt med trafikselskaberne, at de får data fra os, som er langt mere præcise end dem, de hidtil selv har samlet ind. Vi ved ikke nøjagtigt endnu, hvordan data kan gå videre til forskere, men der er ingen grund til, at oplysninger fra Rejsekort ikke skulle bruges videnskabeligt. Vi skal bare være sikre på, at data er tilstrækkeligt anonymiserede,« siger Bjørn Wahlsten, direktør i Rejsekortet.

Flere konkrete projekter

Rejsekortdataene vil tillade at passagerer følges som små anonyme pakker igennem trafiksystemet, over hele landet og over lang tid.

»Vi har flere konkrete projekter, vi gerne vil bruge Rejsekortdata til,« siger Carsten Jensen, leder af Data og Modelcenteret ved DTU Transport, som har ansvaret for »Landstrafikmodellen«. Det er en uhyre kompliceret model af hele det danske trafiksystem fra helt overordnet niveau og ned til den enkelte vejstrækning, som skal hjælpe politikerne med at træffe beslutninger ved at gøre det muligt at simulere scenarier og så realistisk som muligt forudsige konsekvenserne af både ændringer og af ikke at foretage sig noget.

»Man skal bruge absurd mange data til sådan en model, hvis den skal give fornuftige svar. I dag har vi udmærkede oplysninger fra den kollektive trafik om, hvor mange der stiger af og på ved et stoppested, og hvor mange der sidder i toget eller bussen på en strækning. Med Rejsekortets udbredelse kan vi få oplysninger om den enkelte rejse, fra start til slut, inklusive omstigninger og ventetider, og det er et langt bedre grundlag for at modellere,« siger Carsten Jensen, der bl.a. håber at kunne få bedre data for hvordan rejsekunder reagerer på prisændringer.

Usynlige sociale netværk

Prisfølsomhed bliver oftest undersøgt i interviewform, hvor man spørger, om folk vil købe mere eller mindre, hvis prisen bliver forhøjet eller sænket med X kroner.

»Med data fra rejsekortet får vi ikke kun udsagn fra folk, men handlinger. Der er mange faktorer, der kan påvirke et svar, men vi vil kunne se ret detaljeret, hvordan det faktisk går med forbruget, når trafikselskaberne ændrer på priserne,« siger Carsten Jensen, der udfører forskningsbaseret myndighedsbetjening og rådgiver transportministeriet.

Singapore har et rejsekort, der bruges af fem millioner mennesker. Epidemiologer har brugt data fra dette travel smart card til at kortlægge usynlige sociale netværk imellem pendlere, der møder de samme mennesker dag efter dag. Disse »familiar strangers« eller velkendte fremmede har dels større risiko for at smitte hinanden med sygdomme, dels viser rejsekortdata, at de er bundet sammen i et »small world«-netværk, hvor der er kort afstand mellem deltagerne i netværket. Det kan være relevant for beredskabet under epidemier.

»Vi ved allerede, at der er større risiko for smitte, når man bruger offentlig transport. Oplysninger fra Rejsekortet kunne hjælpe os med at vurdere, hvad den offentlige transport betyder for smittespredning under en epidemi. Vi kunne undersøge konsekvenserne af at begrænse brugen af offentlig transport, både hvordan det ville påvirke smittetrykket, og hvad det ville koste samfundet,« siger Kåre Mølbak, overlæge og afdelingsleder ved infektionsepidemiologisk afdeling ved Statens Seruminstitut, som kalder det »oplagt«, at Seruminstituttet er med til at se på rejsekortdataene.

På sociologernes boldgade

Rejsekortoplysningerne har tidsstempler, som kan afdække andre mønstre end bevægelser fra A til B.

»Folk står tættere i busserne om vinteren end om sommeren. Det behøver man ikke være geni for at regne ud, men vi kan måske få mere robuste data på forskellen på en epidemi om sommeren og om vinteren«.

Tidsstemplerne kan også bidrage til antagelser om rejsens formål. Selv om man kan se ganske nøjagtigt, hvor folk bevæger sig hen, kan man stadig ikke vide, hvorfor rejsen foretages. Ud fra klokkeslæt kan man gisne om, hvorvidt det skyldes arbejde eller fritid, og så er vi ovre i sociologernes boldgade.

»Min afdeling ville elske at få fingrene i de data. Især hvis der kunne knyttes demografiske oplysnigner som alder og køn til rejserne, ville der være mange interessante ting, man kunne lede efter. F.eks. hvordan mennesker bruger byrummet, og hvordan vi ændrer adfærd i weekenden,« siger professor ved IT-Universitetet Rich Ling, der gennem mange år har forsket som sociolog i mobiltelefoni ved Telenor Reseach Institute i Oslo.

Relationer i røret

Data fra mobiltelefoni giver sociologer bedre mulighed for at gisne om styrken af relationen mellem to mennesker end rene rejsedata, også selv om man kun har antallet og længden af samtaler og ikke lytter med på ordene. Ling fik forrige år en uvelkommen lejlighed til at trykprøve antagelser om styrken af relationer imellem mobilnumre i det norske telesystem, som er registreret over en længere periode.

»Vi analyserede mobiltelefonopkald i timerne efter Breiviks terrorbombe i Oslo, og vores antagelser holdt vand: Folk ringede først til det nummer, vi havde vurderet som deres stærkeste relation. Dernæst til den næststærkeste relation i vores model og så videre,« siger Rich Ling.