Over to år efter, at politiets masseanholdelser under COP15-topmødet i 2009 blev dømt ulovlige, ser det nu ud til, at den omstridte lømmelpakke ikke bliver ændret. Før valget i 2011 var samtlige partier på nær VKO ellers særdeles kritiske over for ændringen af politiloven, der giver politiet lov til at foretage en administrativ frihedsberøvelse i op til 12 timer uden forudgående advarsel, og uden at de pågældende har gjort noget strafbart.

I et brev til Folketingets Retsudvalg skriver justitsminister Karen Hækkerup (S), at hun på baggrund af COP15-dommen vil »orientere landets politikredse nærmere om reglerne« for frihedsberøvelser. Hun har også bedt Rigspolitichefen om at udsende en rundskrivelse til politikredsene med »retningslinjer for den politimæssige indsats i forbindelse med større demonstrationer mv.«.

Ministeren skriver i et andet brev til retsudvalget, at politiet fortsat skal indberette om tilfælde, hvor en frihedsberøvelse har varet i mere end seks timer samt »foretage en efterfølgende erfaringsopsamling«. Endelig vil retsudvalget blive orienteret årligt om tilfælde med frihedsberøvelser i mere end seks timer.

Trukket i langdrag

Daværende justitsminister Morten Bødskov (S) aftalte i november 2011 »at tage en grundig drøftelse af politiets administrative frihedsberøvelser« sammen med Enhedslisten og Liberal Alliance, når den verserende COP15-retssag var afsluttet.

Få måneder senere afgjorde Østre Landsret i januar 2012, at anholdelserne under klimatopmødet og behandlingen af de anholdte demonstranter havde været i strid med menneskerettighederne. Der skulle imidlertid gå lang tid, før de to partier blev indkaldt til drøftelse.

Først i dette forår, over to år og en ny justitsminister senere, har der været afholdt drøftelser, efter at Information i december beskrev, hvordan sagen havde ligget stille i lang tid.

Men der var tilsyneladende ikke meget at hente for de to partier, der begge har ønsket enten at rulle lovgivningen tilbage eller i det mindste justere på den, så politiet ikke fremover foretager ulovlige masseanholdelser.

Det på trods af, at Karen Hækkerup i 2009 som retsordfører kaldte lovforslaget om lømmelpakken for »en knægtelse af vores borgerrettigheder«.

’Et ægte løftebrud’

I alt blev der afholdt to møder i marts og april mellem Pernille Skipper (EL) og Simon Emil Ammitzbøll (LA) og justitsminister Karen Hækkerup (S). Ved første møde virkede ministeren villig til at indgå et kompromis, fortæller Pernille Skipper og Simon Emil Ammitzbøll samstemmende. Men ved møde nummer to var der pludselig ikke noget kompromis i udsigt, fortæller de.

I stedet foreslog justitsminister Karen Hækkerup ved dette møde at udsende den rundskrivelse til politikredsene, som hun omtaler i brevet til retsudvalget.

»Kort sagt vil Karen Hækkerup fortælle politikredsene, hvad COP15-dommen betød. Men den rundskrivelse indeholder ingen klare kriterier for, hvornår politiet må anvende bestemmelserne i lømmelpakken,« siger Pernille Skipper.

Ifølge retsordførerne stod det hurtigt klart, at ministeren ikke mente, at der var brug for at forpligte politiet på at give et påbud før en administrativ frihedsberøvelse, sådan som LA og EL ønsker. Et sådan påbud ville give demonstranter, der ikke deltager i hærværk, mulighed for at forlade demonstrationen.

Da ministeren ifølge Skipper og Ammitzbølls udlægning ikke var villig til at forhandle, forlod LA og EL drøftelserne.

»Vi prøvede at få nogle kompromisser på plads, men vi kunne konstatere, at regeringen ikke ville levere på det her område,« siger Simon Emil Ammitzbøll. »Dermed er vi i den samme situation med lømmelpakken som med offentlighedsloven, hvor vi har det, som Margrethe Vestager så smukt har kaldt et ægte løftebrød.«

Brev har ingen betydning

Simon Emil Ammitzbøll giver ikke meget for ministerens plan om at udsende en rundskrivelse: »For min skyld kan justitsministeren sende alle de breve, hun vil.«

Pernille Skipper mener heller ikke, at det vil ændre noget at skrive et brev til politikredsene.

»Jeg er 99 pct. sikker på, at politikredsene allerede har læst COP15-dommen og har forstået, at man gik for langt i den konkrete situation,« siger Pernille Skipper, der påpeger, at dommen i COP15-dommen ikke sætter klare kriterier for, hvornår politiet må anvende administrative frihedsberøvelser.

»Derfor er det stadig gætværk for politiet, og et brev, hvor man gentager dommens indhold, gør jo ikke det gæt, de stadig skal foretage, mere kvalificeret. Det tror jeg, de kan bruge til meget lidt.«

SF’s retsordfører, Karina Lorentzen, skulle have deltaget drøftelsen, men var forhindret, fortæller hun.

Hun har tidligere sagt, at politiloven bør ændres, så politiet skal give et påbud, før det foretager en administrativ frihedsberøvelse, sådan som også chefjurist i CEPOS Jacob Mchangama har anbefalet.

»Jeg synes ikke, at en rundskrivelse eller reviderede retningslinjer er nok,« siger Karina Lorentzen, men tilføjer også, at hun ikke »nærer nogen illusioner om, at vi kan rykke ved paragrafferne«, eftersom der tydeligvis ikke er politisk flertal for det.

»Hvis SF havde siddet alene med det, havde vi selvfølgelig levet op til det, vi sagde før sidste valg,« siger Karina Lorentzen.

Hækkerup var kritisk

Da lømmelpakken i sin tid blev vedtaget, skortede det ikke på kritiske bemærkninger fra de nuværende regeringspartier. Karen Hækkerup sagde dengang på Folketingets talerstol under forhandlinger om lovforslaget: »Det her lovforslag rammer ikke dem, der sætter byen i brand, og det generer bare en hel masse andre mennesker. Det er sjusk, det er dårligt gennemført, og det risikerer at blive en ny knivlov.«

Ligeledes skrev de radikale, Socialdemokraterne, SF og EL i en betænkning om lovforslaget i 2009, »at der forud for en præventiv anholdelse skal være begået en strafbar handling eller foreligge et påbud fra politiet, som efterfølgende er blevet overtrådt«.