Як уникнути "промивки мізків"

Автор фото, Thinkstock

Якщо якусь ідею повторювати багато разів, люди починають в неї вірити, навіть якщо це – брехня чистої води. Оглядач BBC Future розповідає, як не потрапити на гачок пропаганди.

"Повторюйте брехню досить часто, і вона стане правдою", – ці слова приписують керівнику нацистської пропаганди Йозефу Геббельсу. У сучасній психології такий ефект отримав назву "ілюзія істини".

Перевірити його можна за допомогою класичного експерименту. Учасників просять оцінити, наскільки правдивими є деякі твердження, як-от "чорнослив – це сушена слива". Одні з тверджень, які пропонується оцінити, відповідають дійсності, тоді як інші – ні ("фінік – це сушена слива").

Через деякий час – від кількох хвилин до тижня – процедуру повторюють. Учасникам знову пропонують різні твердження, як нові, так і ті, що вони вже бачили на першому етапі. Виявляється, що люди схильні оцінювати знайомі твердження як більш правдиві, незалежно від того, якими вони є насправді.

Отже, лабораторний експеримент підтверджує, що Геббельс таки мав рацію. Озирніться навколо і ви побачите, що будь-хто – від рекламодавців до політиків – безсоромно користується цим недоліком людської психології.

Втім, одна справа – експерименти, зовсім інша – життя. Якби брехню насправді було так легко перетворити на правду, всі інші методи переконання просто не існували би.

Головна перешкода – це ваші знання. Якщо вам щось добре відомо, навіщо вам вірити в брехню, навіть якщо ви почуєте її багато разів?

Автор фото, Getty Підпис до фото, "Ілюзія істини" може стати небезпечною зброєю в руках пропагандистів, як, приміром, Йозеф Геббельс

Нещодавно команда дослідників з Університету Вандербільта на чолі з Лізою Фаціо вирішили перевірити, чи впливає ілюзія істини на наші попередні знання та переконання?

Вони використовували пари правдивих і неправдивих тверджень, розділивши їх відповідно до того, наскільки відомою є правильна відповідь. Так, наприклад, "Тихий океан є найбільшим океаном на Землі" – це приклад відомої істини, а "Атлантичний океан є найбільшим океаном на Землі" це неправдиве твердження, про що також знає більшість людей.

Результати експерименту показали, що ефект "ілюзії істини" впливає однаково сильно, як на невідомі факти, так і на знайомі істини. Виявляється, що попередні знання не заважають нам вірити у відверту брехню, якщо ми чуємо її досить часто.

Щоб домогтися точніших результатів, дослідники провели ще один експеримент. Учасники мали не лише визначити істинність висловлення, але й оцінити її за шестибальною шкалою.

З кожним повторенням експерименту правдивість багатьох тверджень трохи підвищувались, перетворюючи первісно фальшиві висловлення на більш правдоподібні.

На перший погляд здається, що людству геть бракує розсудливості. Втім, коли ми інтерпретуємо дані психологічних експериментів, головне – уважно дивитися на реальні цифри.

Автор фото, Thinkstock Підпис до фото, Якщо ми чуємо якесь твердження досить часто, воно може здатися нам більш правдоподібним

Експеримент Лізи Фаціо та її колег насправді показав, що на оцінку судження як правдивого, в першу чергу, впливало те, чи було воно дійсно таким. Ефект повторення не міг приховати правду. Попри повторення багатьох тверджень, люди все одно були схильні вірити у реальні факти.

Це відкриває важливий факт про те, як ми оновлюємо наші переконання. Якщо ми чуємо якесь твердження досить часто, воно може здатися нам більш правдоподібним, але це не означає, що ми відразу змінюємо наші переконання на протилежні.

Інше питання – чому так відбувається? Справа в інтелектуальних зусиллях, яких нам доводиться докладати, щоб перевіряти інформацію на логічність та істинність.

Якби ми щоразу намагались би порівняти кожен почутий факт з усім нашим досвідом та знаннями, ми б все ще думали про сніданок, коли вже час вечеряти.

Оскільки рішення ухвалювати потрібно швидко, ми зазвичай покладаємось на нашу інтуїцію, визначаючи, що видається більш правдивим, а що – менш.

І те, що ми чуємо частіше, як правило, здається більш вірогідним.

Звичайно, ми могли б більше користуватися логікою та розсудливістю, але ми повинні розуміти, що це – обмежений ресурс. Наш розум стає жертвою ілюзії істини, тому що, оцінюючи факти, ми звикли іти коротшим шляхом. Це часто спрацьовує, але іноді вводить в оману.

Автор фото, Getty Підпис до фото, Ілюзію істини легко розвіяти, якщо ви озброєні знаннями

Але тепер, коли ми знаємо про цей ефект, що ми можемо зробити, щоб не підпадати під його дію? По-перше, це зупинитися і замислитися, чи є певне судження дійсно правдивим, чи воно лише здається нам таким, оскільки всі навколо його повторюють.

Ось чому в наукових роботах завжди робляться посилання. Так ми можемо простежити, звідки походить певна ідея, а не просто приймати її на віру.

А, по-друге, – і це головне – ми повинні зупинити повторення брехні. Правдиві факти мають велике значення. Якщо ви поширюєте якісь речі, не спромігшись перевірити їх, ви створюєте світ, в якому брехню важко відрізнити від істини.

Отже, перш ніж переказати щось, подумайте двічі.