Коли реального бажання возз’єднатися немає в обох сторін, справа, найпевніше, рухатиметься в бік замороженого конфлікту.

Якщо процес повернення окупованої частини Донбасу розтягнеться ще на кілька років, то Донецьк і Луганськ можуть узагалі ніколи не повернутися. На сьогодні повернення ОРДіЛО в Україну невигідне не тільки бойовикам «ЛДНР» та їхнім лідерам, а й нашим топовим політикам. Про це пише журналіст Тижня Денис Казанський.

Він констатує той факт, що більшість людей, які там залишилися, теплих почуттів до України зовсім не мають. Більшості в найкращому разі все одно. Активна меншість налаштована різко проти й відчуває до українців ненависть.

Разом з тим, за словами Казанського, не мають великого бажання реінтегрувати Донбас й українські політики, хоча ніколи й не зізнаються в цьому публічно.

«Не секрет, що електорат, який проживає в ОРДіЛО, переважно не має сентиментів ні до Порошенка, ні до Тимошенко, ні до Садового, ні до Ляшка, а підтримує здебільшого проросійських політиків. Повернення Донецька та Луганська у правове поле України в цій ситуації було б вигідне передусім представникам Опоблоку або партії Мураєва — Рабіновича, але ніяк не націонал-демократам, які називають Росію агресором. Тільки після того, як населення ОРДіЛО знову стане брати участь в українських виборах, у проросійських політиків з’явиться шанс повернути собі втрачену в 2014 році владу», — пише він.

Казанський зауважив, що якщо поглянути на ситуацію без рожевих окулярів, стане зрозуміло, що повернення ОРДіЛО в Україну невигідне не тільки бойовикам «ЛДНР» та їхнім лідерам, а й нашим топовим політикам. А коли реального бажання возз’єднатися немає в обох сторін, справа, швидше за все, рухатиметься в бік замороженого конфлікту.

«Прогнозувати, наскільки такий конфлікт може затягтися, — справа марна. Але потрібно розпрощатися з ілюзіями швидкого вирішення донецького питання. Слід змиритися з думкою, що нас може очікувати повторення історії з Абхазією. І будувати економіку України, виходячи з цього розуміння», — наголосив журналіст.

Детальніше читайте в черговому номері журналу «Український тиждень»