משרד החינוך פסל להוראה בתיכונים את הספר "גדר חיה" שכתבה דורית רביניאן ומתאר סיפור אהבה בין ישראלית לפלסטיני. בין הנימוקים לפסילה: הצורך לשמור על "הזהות והמורשת של תלמידי כל המגזרים"; התפיסה כי "יחסים אינטימיים בין יהודים ושאינם יהודים מאיימים על הזהות הנפרדת"; והחשש כי ל"נוער בגיל ההתבגרות אין ראייה מערכתית הכוללת שיקולים של שמירת הזהות של העם ומשמעות ההתבוללות".

הספר נפסל על אף שהאחראי על לימודי הספרות בחינוך הממלכתי וכן "ועדת המקצוע", המורכבת מאנשי אקדמיה וחינוך, המליצו לכלול אותו במסגרת לימודי ספרות ברמה מוגברת, בהסתמך על בקשות של מורים רבים.

עברו לתצוגת גלריה דורית רביניאן, וספרה "גדר חיה" שנפסל צילום: איליה מלניקוב

מלשכת שר החינוך נפתלי בנט נמסר כי הוא "מגבה את החלטת הדרג המקצועי". רביניאן אמרה ל"הארץ" בעקבות ההחלטה כי "יש משהו אירוני בכך שדווקא רומן שמתמודד עם האימה היהודית מפני התבוללות במרחב המזרח התיכוני נידון בסופו של דבר להיפסל מאותה אימה בדיוק".

רביניאן הוסיפה כי "זאת זכות גדולה שיצירותיי מסתננות לנפשות של אנשים צעירים ומשפיעות עליהם. הייתי שמחה לו למורים לספרות בישראל היתה ניתנת הרשות לבחור אם ללמד גם את 'גדר חיה'". היא אמרה עוד כי "אני כותבת רומנים למבוגרים, וגם 'גדר חיה' מספר על אנשים בוגרים ומודעים. הגיבורה בסיפור גדלה והתפתחה בתוך קווי הגבול שמותחת החברה הישראלית, בין הרוב היהודי שבה למיעוט הערבי והשכנים הפלסטינים. הבחירה הקשה שלה, להפנות עורף לאהבה, היא בחירה של אשה צעירה שזרם התודעה המרכזי של הציונות הופנם בה היטב".

הספר "גדר חיה" יצא לאור בהוצאת "עם עובד" לפני כשנה וחצי, ועוסק באהבתם של ליאת, מתרגמת ישראלית, וחילמי, צייר פלסטיני, אשר נפגשים ומתאהבים בניו יורק, עד לחזרתם הנפרדת —­ היא לתל אביב והוא לרמאללה. רביניאן היתה בין הזוכים בפרס ברנשטיין לכותבים צעירים השנה, על "גדר חיה". שני ספרים קודמים של רביניאן — "החתונות שלנו" ו"סמטת השקדיות בעומריג'אן" — נלמדים בבתי הספר.

גורם הבקיא בפרטים אמר כי בחודשים האחרונים ביקשו מורים רבים לספרות לכלול את "גדר חיה" כאחד הספרים אותם ניתן ללמד במסגרת אחד הפרקים בתוכנית המוגברת של חמש יחידות לימוד. לדבריו, חברי ועדת המקצוע, כמו גם האחראי על לימודי הספרות, "חשבו שהספר מתאים לתלמידים בכיתות הגבוהות של התיכון — גם מבחינה אמנותית־ספרותית, וגם מבחינת הנושא שהוא מעלה. עניין נוסף שצריך לזכור הוא שמספר התלמידים הלומדים ספרות באופן מורחב הוא ממילא נמוך, והבחירה בין היצירות היא מאוד רחבה". גורם נוסף במשרד החינוך סיפר כי התהליך כולו — מההמלצה ועד הפסילה הסופית — נמשך כמה שבועות. "קשה להאמין שהגענו למצב בו צריך להתנצל על רצון להכניס ספר חדש ומצוין לתוכנית הלימודים", אמר אותו גורם.

לאחר דיון מקצועי, אישרה "ועדת המקצוע", בראשות פרופסור רפי וייכרט מאוניברסיטת חיפה, את היוזמה. בוועדה חברים אנשי אקדמיה, נציגי משרד החינוך ומורים ותיקים, ותפקידה הוא לייעץ למשרד בהוראת המקצועות השונים, ובין השאר לאשר תוכניות לימודים. ואולם, בכירות במשרד החינוך ­— האחראית על "אשכול חברה ורוח" אלירז קראוס, וממלאת מקום יו"ר המזכירות הפדגוגית דליה פניג —­ התנגדו למהלך.

בתחילת החודש ערער האחראי על לימודי הספרות (מפמ"ר), ד"ר שלמה הרציג, על פסילת ההמלצה והספר. בימים האחרונים נדחה הערעור. "השימוש המהיר מדי לטעמי בכלי הפסילה של יצירת ספרות מלבוא בקהל היצירות המאושרות להוראה והמצורפות לתוכנית הלימודים בספרות לא נראה לי מתקבל על הדעת", כתב הרציג לפניג, "בכל שנותיי, הרבות למדי, כמפמ"ר ספרות לא זכור לי, ולו מקרה אחד ויחיד, שיצירת ספרות שהומלצה על ידי ועדת מקצוע, בתוקף סמכותה, ולאחר שקלא וטריא יסודיים ומעמיקים, לא אושרה לביצוע על ידי יו"ר המזכירות הפדגוגית".

הרציג מצטט ממכתב הסירוב הראשון של פניג, לפיו אחד הנימוקים לפסילה הוא החשש כי הספר יעודד קשר רומנטי בין יהודים לערבים. "הבעיה האקוטית של החברה הישראלית היום היא הבערות, הבורות והגזענות האיומה הפושה בה ­ ולא החשש מנישואי תערובת", כתב הרציג, "הרעיון כי יצירת ספרות עלולה להיות 'טריגר' לרומנטיזציה של קשר כזה במציאות הוא פשוט מגוחך". בהקשר זה הוסיף הרציג כי הוא מצפה ממשרד החינוך "להוות מגדלור של קידמה ונאורות ולא להיגרר אחר פחדי שווא לא מבוססים".

עוד כתב האחראי על לימודי הספרות בחינוך הממלכתי כי "החטא הנורא ביותר שניתן לעלות על הדעת בהוראת ספרות (ובמקצועות נוספים) הוא העלמתן של יצירות שכולן או חלקן אינן נושאות חן בעינינו משיקולים ערכיים. במצב זה אין שום טעם בהוראת ספרות בכלל...לו היינו רוצים שתלמידנו ילמדו רק יצירות 'מהוגנות' ושמרניות היינו נשארים ללא תוכנית לימודים, או לחלופין, עם רשימת יצירות ספרות רדודות ומשמימות. יצירות מופת עולמיות דוגמת החטא ועונשו (רצח זקנות) אנה קארנינה (בגידה וניאוף) מקבת (רצח מלך ורצח כל קרוביו ובני ביתו) לא היו זוכות להריח את תוכנית הלימודים בספרות בעולם של 'מהוגנות' מוסרית־­ספרותית".

הרציג ביקש דיון חוזר במזכירות הפדגוגית של משרד החינוך, שבראשה עומדת באופן זמני פניג, לאחר ששר החינוך נפתלי בנט פיטר את היו"ר הקודם, ד"ר ניר מיכאלי. תפקיד יו"ר המזכירות נחשב לאחד הבכירים ביותר במשרד החינוך.

הדיון הנוסף לא הביא לשינוי ההחלטה. שלשום שלחה פניג מכתב נוסף, שנשלח גם למנכ"לית המשרד, מיכל כהן, ובו נימקה את פסילת הספר. לאחר שהתייחסה בקצרה לכך ש"במציאות הישראלית של הסכסוך היהודי­־ערבי", הספר עלול "ליצור בחלק מהכיתות את התוצאה ההפוכה ממה שמבקשת היצירה להציג", הקדישה פניג את עיקר נימוקיה לחשש מקשרים בין יהודים לערבים. "היצירה היא עכשווית ועל כן מציבה את הקורא באופן מאוד מוחשי ועוצמתי מול הדילמה של מיסוד האהבה כאשר אין לו את הכלים המלאים לשקול החלטות מסוג זה", כתבה פניג שהוסיפה: "הסיפור מתבסס על מוטיב רומנטי של אהבה בלתי אפשרית אסורה/סודית. נוער בגיל ההתבגרות נוטה לרומנטיזציה ואין לו, בהרבה מקרים, את הראייה המערכתית הכוללת שיקולים של שמירת הזהות של העם ומשמעות ההתבוללות".

עוד כתבה פניג במכתב, שהגיע לידי "הארץ", כי "ליצירות ספרות יש כוח חזק מאוד. גם הדיון הביקורתי שייערך בכתה —­ אם ייערך ­— לא יעמוד מול מסר מאוד חזק ביצירה, שהנכון והטוב היה מימוש אהבתם של חילמי וליאת". לדבריה, "גם בחינוך הממלכתי רבים מההורים יתנגדו באופן חריף לכך שבנם/בתם ילמדו את הרומן ויראו בכך פגיעה בחוזה האמון שבין ההורים למערכת החינוך. יש לזכור כי הבחירה ללמוד את היצירה היא בחירת המורה ולא בחירת התלמידים. יחסים אינטימיים ובוודאי האופציה הפתוחה של מיסודם באמצעות נישואין והקמת משפחה —­ גם אם אינה יוצאת לפועל בסיפור —­ בין יהודים ושאינם יהודים נתפסים בקרב קהלים גדולים בחברה כאיום על הזהות הנפרדת".

החלטת המשרד החינוך עוררה ביקורת חריפה בקרב סופרים ופוליטיקאים.