Danske muslimer bør frigøre sig fra islams dogmer.

Jeg tror, at vi mennesker er ansvarlige for vores egne liv – og jeg tror ikke, at der findes nogen Gud.

Derfor er jeg ateist og humanist.

Jeg tror, at den frigørelse af religionen, som kom med Renæssancen og Oplysningstiden i Europa, gav os tid og rum til at tænke rationelt, fordi vi flyttede fokus til det videnskabelige.

Derfor fik vi bedre og rigere liv.

Jeg tror, at det enkelte menneskes rettigheder er universelle – og at ethvert forsøg på at presse politiske og religiøse dogmer ned over den enkeltes frihed er krænkende og forkert.

Derfor er jeg liberal og demokrat.

Jeg er ikke religionsmodstander. Jeg er yderst tolerant over for religiøse følelser. Folk må tro på, hvad de vil – bare de anerkender, at demokratiet ubestridt er hævet over deres religion.

Derfor bekymrer det modsatte mig.

De Wilke-målinger, som Jyllands-Posten har bragt de seneste dage om danske muslimers religiøse vaner, er af præcist de årsager, jeg har nævnt ovenfor, forstemmende – særligt på to punkter:

For det første: 77,2 procent mener, at ’Koranens anvisninger skal følges fuldt ud’ – et tal, der steget fra 62,4 procent ved den seneste måling i 2006.

For det andet: 52,4 procent svarer nej til, at ’der er behov for en reformation eller modernisering af islam’, så den ’tilpasser sig vestlige samfund.’ Wilke har ikke stillet spørgsmålet før.

De to meget klare svar er foruroligende, fordi de tyder på, at der er for mange danske muslimer, der sætter deres religion – oven i købet i en doktrinær udgave – for højt. Religion bør simpelthen ikke fylde så meget – og den må slet ikke konkurrere med demokratiet.

Hvis et menneske virkelig mener, at ’Koranens anvisninger skal følges fuldt ud’, er det jo potentielt altomsiggribende – idet sharia, som præcist dikterer normer og regler for politik, økonomi, kriminalitet, diæter, seksualitet og meget mere, må være inkluderet.

De bud, der findes i Koranen, er som bekendt baseret på, hvad muslimer tror, at Muhammed dikterede for 1.400 år siden. Teksten er hellig – og kan ifølge de fleste lærde ikke fortolkes. Det, der skete i det nuværende Saudi-Arabien i 600-tallet, er idealet.

Jeg håber virkelig ikke, at tre ud af fire danske muslimer er så konservative. I givet fald har vi et alvorligt problem. Min erfaring siger mig det modsatte – nemlig at langt de fleste danske muslimer er kultur-muslimer på samme måde, som mange danskere er kultur-kristne.

De ret markante tal fra Wilke-målingen giver imidlertid et billede, som, hvis det skal tages bogstaveligt, er dårligt nyt for integrationen. Vi har – efter min mening – behov for, at flere danske muslimer tager lettere på Koranens doktriner, så de kan komme videre.

Mit håb er – som Naser Khader også argumenterer for i sin fortrinlige bog ’Bekendelser fra en kulturkristen muslim’ – at islam gennemgår dets egen reformation, så den møder samtiden. Det er min – anekdotiske – fornemmelse, at langt de fleste danske muslimer er enige.

Igen viser svarene på Wilke-målingen det modsatte – da et klart flertal af danske muslimer ikke ønsker, at islam skal moderniseres. Det ærgrer mig – for den historiske lære i Europa er, at en mere diskret religion, som tilpasser sig samtiden, klart er at foretrække.

Min drøm er en verden, hvor religioner fylder mindre.

Demokrati, frisind, menneskerettigheder, ligestilling af køn, seksuel mangfoldighed, tolerance over for andre, kvindens ret til at bestemme over sin egen krop, ytringsfrihed og alle de andre værdier, vi med rette hylder, var (og er fortsat mange) religioners ledere altid imod.

Fremskridt skabes i denne verden af os selv – på trods af de religioner, som konservativt vogter over gamle dogmer.

Jeg er overbevist om, at muslimer sagtens kan leve side om side i Europa med kristne, jøder, hinduister, buddhister, agnostikere, ateister, scientologer og så videre – men der er én forudsætning for at leve i Vesten, som jeg mener er afgørende for vores frihed og succes:

Demokratiets regler står altid øverst – og religionen må indordne sig herunder.

Er man enig i det, ja, så kan man ikke mene, at Koranens anvisninger skal følges fuldt ud, da det slet og ret ville være udtryk for en afvisning af, at demokratiet står øverst.

Vi, der ikke er muslimer, bærer vores del af ansvaret for, at integrationen lykkes, men muslimer har selvsagt også deres. Vigtigst er at erkende, at tiden er inde til at reformere islam, så den kan tilpasse sig den vestlige samfundsmodel.