Mens USA’s regering investerer i udviklingen af førerløse biler og rapporterne om robottiseringens velsignelser og forbandelser spyes ud i lind strøm, taler tech-eliten i Silicon Valley og entreprenørerne i den hastigt voksende platformøkonomi nu om, hvad der skal ske, hvis fremtiden bliver jobløs for millioner af mennesker.

Og medicinen, mener flere, kunne være borgerløn: en universel basis indkomst, som ideen om at udbetale et mindre beløb til alle borgere, uanset om de er i job eller ej, også kaldes – til gengæld for at stryge administration og udbetaling af sociale ydelser.

Der er ikke tale om en stor bevægelse af bekymrede tech-CEO’s. Men dog nok til at det er bemærkelsesværdigt, fordi de netop repræsenterer de virksomheder, som via nye produktionsmetoder, brug af digitale platforme, ’big data’, kunstig intelligens og udnyttelse af freelanceøkonomiens muligheder, får arbejdspladser til at forsvinde.

En hæsblæsende udvikling med mange faldgruber og muligheder, som også afspejles i, at den økonomiske og politiske elite netop har overstået fire dages diskussioner om den fjerde industrielle revolution i alpebyen Davos.

Det vurderer Rick Wartzman, der leder The Drucker Institutte ved Claremont Graduate University og desuden er kommentator hos et af USA’s førende erhvervsmagasiner, Fortune.

Kom til debatarrangement om borgerløn i Informations kantine tirsdag 9. februar kl. 17-19.

»Der er tale om en begrænset skare, som nok har nogle ekstreme synspunkter i forhold til majoriteten af deres kolleger. Og USA er stadig langt bagud i forhold til f.eks. at lave forsøg med basis indkomst, som vi ser det i bl.a. Finland og Holland og med den kommende folkeafstemning i Schweiz, fordi vi er langt mere konservative og individorienterede i denne slags spørgsmål. Men det er værd at lægge mærke til, når folk, der så entydigt repræsenterer den nye platformøkonomi, taler om at indføre basisindkomst, fordi de er bekymrede for, hvad der skal ske med de mennesker, der vil blive ofre for den teknologiske udvikling,« siger Rick Wartzman til Information.

Som Wartzman skriver i en klumme i Fortune, bruger tech-direktører normalt ikke meget tid på at diskutere det såkaldte ’prækariat’; den nye samfundsklasse, hvis arbejdsliv er præget af usikkerhed og konstante forandringer. Derfor spidsede han også ører, da han for nylig deltog i en konference i Wien, hvor Robin Chase, medstifter af den amerikanske delebilsvirksomhed, Zipcar, både omfavnede de teknologiske forandringer og »den myriade af dyder, deleøkonomien repræsenterer« og samtidig var bekymret for dens konsekvenser, som Wartzman senere beskrev det i Fortune:

»Derfor efterlyste hun en basisindkomst til alle borgere: nok til at de er i stand til at få et anstændigt sted at bo, få mad på bordet og råd til sundhedsforsikring.«

Hvor er middelklassen?

Mens nye teknologisk platforme som f.eks. udlejningstjenesten Airbnb, Taskrabbit, hvor brugerne deler arbejdskraft, og online-markedspladsen Etsy giver mennesker flere muligheder for at dele og samarbejde – mens samfundet sparer ressourcer, og forbrugerne får flere valgmuligheder – så vil »horder af mennesker blive efterladt«, forklarede Robin Chase videre på konferencen. Hvorefter hun gav eksempler fra sin egen transportbranche, hvor førerløse biler ifølge Chases vurdering om et par årtier vil have overtaget mange transportopgaver.

Andre fremtrædende virksomhedsledere og investorer med hænderne på rattet i den nye økonomi, der taler om basisindkomst, er John Lilly. Han er partner i Greylock sammen med den meget indflydelsesrige grundlægger af LinkedIn, Reid Hoffman, der blandt andet investerer i Airbnb.

Læs også: Tiden er moden til borgerløn

I forbindelse med et omfattende portræt af Hoffman i magasinet The New Yorker, der også berørte den usikre fremtid for dem, der ikke besidder de nødvendige teknologiske færdigheder, fortalte LinkedIn-stifteren, at han følte sig »overbevist« om, at problemer med hastigt voksende ulighed og en stadigt skrumpende amerikansk middelklasse kan løses gennem »internetbaserede netværk«.

Det vil betyde, at arbejde i fremtiden bliver mere »midlertidigt, sporadisk og uformelt«, mens »mange flere vil blive – hvis ikke entreprenører, så dog entreprenante«, lød det. Men John Lilly var mere skeptisk. Han betragter det 20. århundredes middelklasse som en undtagelse i historien:

»Der var ingen middelklasse, så kom der en, og nu er vi tilbage, hvor vi startede – den er udhulet. Og jeg kan ikke se, hvor middelklassen skal komme fra nu. Derfor vil vi se mere og mere debat omkring en garanteret basisindkomst,« sagde han til The New Yorker.

Læs også: Borgerløn bør ikke være et politisk mål i sig selv

En Vice-artikel fra starten af denne måned med overskriften: ’Hvorfor støtter tech-eliten universel basisindkomst?’ nævner desuden manden bag Netscape, Marc Andreessen, som finder basisindkomst interessant at diskutere, samt Sam Altman fra Y Combinator, der servicerer nye ’start-ups’, og som mener, at basisindkomst er en »åbenlys konklusion«. Og i New York har venturekapitalisten, Albert Wenger, i flere år blogget og argumenteret for indførsel af basisindkomst bl.a. med den begrundelse, at det vil bekæmpe fattigdom og den hastigt stigende ulighed som skyldes, at kapitalen i den nye økonomi samles og koncentreres hos en stadig mere magtfuld politisk og økonomisk elite.

Til trods for at fremtrædende tænkere – f.eks. Bill Clintons tidligere arbejdsminister Robert Reich, der, som tidligere omtalt i Information, støtter ideen om borgerløn på linje med en række nobelprismodtagende topøkonomer – betragter Rich Wartzman stadig et reelt amerikansk skridt mod borgerløn som urealistisk. Til gengæld reflekterer den voksende debat den nervøsitet og bekymring, der er i befolkningen, i forhold til, om deres job vil overleve den fjerde industrielle revolution, påpeger han.

»Selv om arbejdsløsheden i USA nu er nede på omkring fem procent, og økonomien har det langt bedre, end da krisen begyndte, er der forsat stagnation i lønningerne, hvilket har stået på i flere årtier. Derfor er bekymringen stor, når det gælder, hvad den nye teknologi, automatisering og freelanceøkonomien betyder for folks jobsikkerhed. Debatten om minimumslønninger (som også fylder meget hos de demokratiske præsidentkandidater, red.) afspejler i endnu højere grad end debatten om basis indkomst, den økonomi, vi lever i.

Men der er nogle CEO’s, der er bekymrede for samfundsudviklingen og måske også for deres virksomheder, siger han og henviser samtidig til, at almindelige amerikaneres nervøsitet også ses i opbakningen til den demokratiske præsidentkandidat, socialisten Bernie Sanders, og Occupy-bevægelsen på venstrefløjen og republikanernes kontroversielle kandidat, Donald Trump, på højrefløjen.

Robotterne

De senere år har budt på en række analyser og undersøgelser af automatiseringens konsekvenser, som viser, at folk har noget at have deres bekymringer i. For eksempel den ofte citerede rapport fra 2013, hvor to Oxford-forskere analyserede mere end 700 jobtyper og konkluderede, at 47 procent af dem vil være erstattet af robotter eller maskiner i de kommende årtier.

I november offentliggjorde Bank of England en rapport, der forudsagde, at 80 millioner job i USA vil blive erstattet af robotter i løbet af samme periode. World Economic Forum skønner ifølge Politiken, at den igangværende industrirevolution vil gøre over syv millioner job overflødige de næste fem år alene – udviklingen indbefatter også administrative job. Mens to millioner til gengæld vil blive skabt inden for »computervidenskab, matematik, ingeniørfag og arkitektur.«

Læs også: Tvungen arbejdsløshed er amoralsk

Herhjemme har centrumvenstre-tænketanken Cevea netop udgivet en analyse om de fremtidige forhold på det danske arbejdsmarked, der spår, at op mod en tredjedel af alle danske job – 876.000 – med stor sandsynlighed vil være blevet ofre for automatisering inden for de næste årtier.

Det fremtidsscenarie blev straks modgået i en artikel ligeledes i Politiken, hvor virksomheder, erhvervsorganisationer og eksperter på baggrund af en stigning på 27 procent i antallet af robotter til i alt 608 i den danske industri, konkluderede, at brug af ny teknologi vil generere flere job, fordi opgaverne i produktionen dermed forbliver i landet.

Andre internationale eksperter har hæftet sig ved, at selve håndteringen af ’big data’, robotterne og kunstig intelligens, der udgør krumtappen i den fjerde industrielle revolution, vil skabe masser af nye job til erstatning for de gamle.

Kigger man på historien, er det da også åbenlyst, at den teknologiske udvikling er kommet i bølger. Men også økonomerne er dybt splittede i deres analyser af fremtidens arbejdsmarked, viser en rundspørge, det amerikanske Pew Center foretog i 2014. Her spurgte man 1.896 eksperter om, hvorvidt de mente, at robotter og kunstig intelligens ville have udraderet flere job, end de har skabt i 2025. 48 procent mente ja, 52 procent nej.

»Jeg er selv er pessimistisk, alene hastigheden det her foregår med, ligner ikke noget, vi tidligere har set. Og for dem, der mister deres job, fordi deres arbejdspladser helt forsvinder, er det jo ligegyldigt, at andre måske klarer sig,« siger Rich Wartzman.

Vej gennem apokalypsen

At tech-eliten begynder at indskrive sig under de bekymredes faner med tanker om borgerløn bliver dog også mødt med kritiske ryster.

Den før omtalte Vice-artikel citerer blandt andet Kathi Weeks, feminist, marxist og forfatter til bogen The Problem with Work. Hun er forsigtig i sine tilnærmelser til en universel basisindkomst. For, som hun argumenterer, hvis ydelsen bliver for lav, vil det have den effekt, at folk stadig skal have et job, mens virksomhederne får mulighed for at sænke lønningerne yderlige:

»Hvis basisindkomst skal finansieres udelukkende gennem eksisterende velfærdsydelser og ikke gennem at beskatte de rige (som bl.a. tidligere arbejdsminister Robert Reich slår til lyd for, red.) vil det gøre det modsatte af at bekæmpe ulighed: Penge, der engang var forbeholdt de fattigste vil ende med at gå til dem, der mindst behøver det.«

Læs også: Corydonismens fallit

Det vil ikke være et signal om, at den kapitalistiske æra er slut, erkender Weeks ifølge Vice.

Vice-artiklens forfatter, Nathan Schneider, ender med at konkludere:

»En basisindkomst designet af venturekapitalister i Silicon Valley er mere tilbøjelige til at styrke deres magt end til at styrke de fattige. Men en basisindkomst, der er blevet til som følge af en kamp blandt dem, der har mest brug for det, ville hjælpe med at sikre, at den opfylder deres behov først. Hvis vi leder efter en vej gennem robotternes apokalypse, kan vi gøre det bedre end at henvende os til de mennesker, der forårsager den.«

Kom til debatarrangement om borgerløn i Informations kantine tirsdag 9. februar kl. 17-19.