Det er sund fornuft at sige nej til undervisningsmateriale om urin- og dyresex

Sundhedsminister Lars Løkke Rasmussen (V) gjorde det eneste rigtige, da han i sidste uge trak et anstødeligt materiale til seksualundervisning af børn og unge tilbage. 60.000 kopier af en cd-rom med omfattende elektronisk undervisningsmateriale til 15-16-årige om sex og prævention skulle i denne uge være delt ud til landets niendeklasser. Men ikke mindst et par afsnit om seksuelle perversioner fik ministeren til at sige stop. Dyresex og sexuel omgang med afføring og urin bør ikke være en del af skolernes seksualvejledning, mente ministeren.

Det var klar og tydelig tale og udtryk for noget så enkelt som sund fornuft. I flere medier er ministeren blevet kritiseret for sin beslutning, der udlægges som snerpet. Hvorfor lukke øjnene for den virkelighed, som de unge finder på internettet? Lad da skolen undervise i det, har argumentet lydt.

Men selvfølgelig skal skolen ikke det. Det er ikke udtryk for bornerthed, at man ønsker at sætte grænser for, hvad børn og unge skal undervises i. Tværtimod er det vigtigt, at børn konfronteres med et normalitetsbegreb i skolernes seksualundervisning, så de ikke fejludvikler sig i deres egen seksualitet. I klasseværelset bør alle spørgsmål kunne diskuteres, men at gøre ekstrem seksuel abnormitet til en fast del af pensum er forkvaklet.

For to år siden udkom bogen »Ung i en pornotid«, der viser, at unge er blevet mere grænseoverskridende i deres seksualitet som en konsekvens af det massive bombardement af porno på tv og internet. De føler sig presset. Unges sårbarhed, præstationsangst og usikkerhed over for egen seksualitet og følelser forstærkes af pornoficeringen og kontrontationen med abnorme seksuelle udfoldelser. Unge forledes til at tro, at ekstreme seksuelle perverteter er lige så normalt som et samleje, og det bør være en del af skolens seksualvejledning at bringe dem på ret spor. Det gøres bedst ved ikke at søbe rundt i alt det, der ligger langt ude på normalitetens overdrev.

Det, der burde være unges sarte famlen efter egne seksuelle oplevelser og udtryk, tromles alt for let ned i en kultur, hvor porno er blevet en del af mange unges medieindtag. Porno er tilgængelig på kabel-tv, som mange teenagere har adgang til fra deres værelser, ligesom internettet flyder over med porno. En enkelt søgning på ordet alene giver mere end 56 millioner henvisninger til hjemmesider med pornofilm og pornofotos. Så der er nok at vælge imellem. Seksualundervisning i skolen bør fokusere på det - måske - udvidede normalitetsbegreb, men unges sårbarhed og blufærdighed skal der værnes om. Det er også det, sundhedsministeren har peget på nødvendigheden af, når han trods ros til dele af det omstridte elektroniske undervisningsmateriale siger nej til det smålumre sprog, der benyttes.

Det knap en halv million kroner dyre undervisningsmateriale er udviklet som led i bestræbelsen på at reducere det høje aborttal i landet. Pengene er taget fra kontoen til abortforebyggelse. Derfor er det des mere pinligt, at både den statsbetalte forening Sex og Samfund og Sundhedsstyrelsen har set til, mens materialet er blevet udfærdiget. Derfor: Om igen.

bjer