"Piezīmes par Izraēlu un hokeju dzirdu bieži, taču esmu lepns, ka manas saknes atrodas tieši tur," sarunā ar portālu Sportacentrs.com sacīja uzbrucējs Eliezers Šerbatovs. "Nekad neviens man neko nav devis tāpat vien. Neesmu lielākais vai garākais spēlētājs, tāpēc katru gadu sevi jāpierāda no jauna. Un hokejistam, kurš ir no Izraēlas, tas ir vēl grūtāk. Taču tas nekad nemainīsies - esmu apņēmības pilns pierādīt arī turpinājumā."

Tikai 174 centimetrus garais Šerbatovs, kurš Izraēlas izlasi pēdējoreiz pārstāvēja 2014. gadā, kad pasaules čempionātā otrajā divīzijā piecās spēlēs sakrāja deviņus punktus, atklāja, ka Rīgā viesojies arī iepriekš, bet jaunie komandas biedri viņu uzņēmuši atplestām rokām. Lai gan vienam no viņiem uzbrucējs ir gatavs atņemt darba vietu, jo iespēju garām laist nevēlas - piedāvājums no Kontinentālās hokeja līgas bija jāgaida piecus gadus.

"Nebiju pārsteigts, kad Rīgas "Dinamo" piedāvāja ierasties un noslēgt līgumu uz pārbaudes laiku. Piecus gadus smagi strādāju, lai tiktu pie šādas iespējas. Esmu pierādījis, ka esmu viens no labākajiem spēlētājiem Eiropas mazajās līgās. Un tagad ir pienācis laiks pierādīt sevi lielajā līgā," apņēmības pilns bija Šerbatovs. "Katru vasaru strādāju, lai būtu stiprākais un ātrākais komandā."

Ātrs un komandas spēlētājs - šādi sevi raksturo 24 gadus vecais uzbrucējs. Ja vajadzēs gūt vārtus - viņš ir gatavs. Ja vajadzēs izkauties - arī nomest cimdus nebūtu problēma. Ja vajadzēs atrast piespēli un nokārtot vārtu guvumu komandas biedram - nekādu problēmu. Pašaizliedzīga spēle un mešanās ripas ceļā - arī šos atribūtus atradīsies Šerbatova arsenālā, vismaz tā uzskata pats hokejists.

Šodien aizvadītajā treniņspēlē Šerbatovs veidoja vienu maiņu kopā ar Rīgas "Dinamo" pagājušās sezonas rezultatīvāko spēlētāju Miku Indraši un jauno centra uzbrucēju Gati Spruktu. "Atspēlējāmies no 1:4 un izcīnījām uzvaru, turklāt mūsu virknējums guva trīs vārtus. Esmu diezgan apmierināts," pauda uzbrucējs.

Panākumu sarkanajiem nodrošināja Indraša realizētais pēcspēles metiens - viņš izgājienā izrēķinājās ar Jāni Kalniņu, kurš būs Rīgas "Dinamo" otrais numurs. Tikmēr Jakubs Sedlāčeks otrā laukuma galā apturēja Kobu Jasu, lai gan uzbrucējs bija gatavs strīdēties par to, ka ripa tomēr šķērsojusi līniju.

Pagājušajā sezonā Šerbatovs kļuva par Kazahstānas čempionu, palīdzot Atirau "Beibarys" septiņos mačos tikt galā ar latvieša Elvija Biezā pārstāvēto Kokšetau "Arlan". Šerbatovs 15 izslēgšanas mačos izcēlās ar sešiem vārtiem un desmit punktiem, bet regulārajā sezonā viņš bija "Beibarys" rezultatīvākais spēlētājs - 45 (12+33) punkti 53 spēlēs.

"Pirmajā sezonā jaunajā komandā, kad savācu tikai 17 punktus, bija grūti iejusties. Visiem spēlētājiem klājās smagi. Pēc sezonas pateicu sev, ka jāatgriežas, jāpierāda, ka esmu labākais, jāizcīna čempionu tituls, un tad būs pienācis laiks doties augstāk. Tā arī izdarīju. Biju starp labākajiem punktos un lietderības koeficientā, un kļuvām par čempioniem. Kazahstānā izdevās piepildīt mērķi, bet tagad laiks kāpt augstāk," sacīja Šerbatovs.

Šerbatova ģimenei pieder viena no lielākajām MMA skolām Ziemeļamerikā, un viņa brālis Joni uzvarējis piecās cīņās pēc kārtas un gatavojas startēt arī UFC. "Arī es jau 15 gadus nodarbojos ar cīņas sportiem. Katru dienu strādāju svaru zālē, eju uz ledus, plus treniņos iekļauju arī boksu un dažādus cīņas sportus. Tie lieti noder, lai sagatavotos sezonai."

Sapnis par to, ka viens no dēliem kļūs par hokejistu, Šerbatova tēvam bijis sen. "Kad vēl biju mazs bērns un pārcēlāmies no Izraēlas uz Kanādu, tēvs robežsargam teica, ka grib, lai spēlēju hokeju. Lai esmu kā desmitais numurs Monreālas "Canadiens" - Gijs Leflērs. Visu laiku trenējos gan MMA, gan hokejā, un beigās izdevās izsisties tieši uz ledus."