Ilmaston muutos on tosiasia. Ääri-ilmiöt ovat lisääntyneet. Napajäätiköt sulavat. Eniten toistetaan väitettä, että kaikki vakavasti otettavat tiedemiehet ovat asioista yhtä mieltä. Eivät ole, eikä heidän pidäkään olla. Tiede ja teknologia etenee vain kyseenalaistamalla vanhat totuudet.

Vaikka todetut muutokset eivät ole enää mielipidekysymyksiä, oppineet keskustelevat edelleen lukemattomista yksityiskohdista. Mistä kaikki lopulta johtuu, kuinka pysyviä ja miten haitallisia muutokset ovat, mitä nyt pitää tehdä, ja missä järjestyksessä?

Maailman sivu kirjanoppineiden enemmistö, poliitikoista ja kirkonmiehistä puhumattakaan, on enemmistöä myötäillen toistanut liturgiaa. Keskiajan Eurooppa uskoi maapallon olevan litteä ja katolinen kirkko kielsi vaihtoehtoisten teorioiden tutkimisen.

Maallikot olivat syystäkin peloissaan. Kolumbuksen laivaväki hautoi kapinaa, kun Atlantilla seilattiin viikkotolkulla eikä maata näkynyt. Kohtahan laivat syöksyisivät alas maailman reunalta.

Nikolaus Kopernikus kehtasi 1500-luvulla sanoa, että maa kiertää aurinkoa eikä päinvastoin. Väite oli hävytön ja sitä aikansa viisaat moittivat kuorossa. Galileo Galilei meni sata vuotta myöhemmin Roomaan selittämään samaa ja joutui oikeuteen jumalanpilkasta.

” Kohtaamme uskonnoille tyypillisen syyllistämisen, joka ahdistaa lapsetkin.

Ilmastouskossa kohtaamme uskonnoille tyypillisen syyllistämisen, joka ahdistaa lapsetkin.

Osallistutaan mannertenvälisiin ristiretkiin, vainotaan kerettiläisiä ja syyllistytään vihapuheeseen. Puhtaan uskon nimissä vaaditaan perinteisiä elinkeinoja heti lopetettaviksi.

Myös lahkolaisuus on tätä päivää. Maailman sivu on noustu vuorille odottamaan vedenpaisumusta ja maailmanloppua, niin nytkin. Epäilijät joutuvat ilmastokirkon kiroukseen ja heidät laitetaan jalkapuuhun, vähintään Facebookissa.

Samaan aikaan kaksinaismoraali kukkii, saarnataan yhtä ja tehdään toista. Ympäristöministerit lentelevät maapalloa ristiin rastiin. Kiivaalla vegaanilla voi olla lihaa hotkiva lemmikki. Keskikokoisen koiran hiilitassunjäljen sanotaan vastaavan kahta katumaasturia.

Ydinvoima oli vielä äskettäin Suuri Saatana. Nyt siitä aletaan lahkolaisten kesken keskustella, kuin naispappeudesta luterilaisessa kirkossa. Ehkä päästötön ydinvoima pääsee jonakin päivänä kokonaan pannasta.

Aina jotkut uskaltavat haastaa virallisen opin. Jyrki Kauppinen ja Pekka Malmi Turun yliopistosta katsovat osoittaneensa, että Kansainvälisen ilmastopaneelin IPCC:n käyttämissä mallinnuksissa ei oteta huomioon pilvipeitteen vaikutuksia maailmanlaajuisiin lämpötiloihin. Se on johtanut päästöjen vaikutusten yliarviointiin.

Maailman ilmatieteen järjestön WMO:n pääsihteeri Petteri Taalas on pitänyt kotimaista ilmastokeskustelua yliampuvana. ”Ei tästä maailmanloppua tule, maailma vain muuttuu harmaammaksi.” Hän kannattaa metsien käyttöä Suomessa. ”Ilmastonmuutoksen torjunnan kannalta parasta on, että metsää hakataan ja kasvatetaan uutta.”

Ilmastovatikaani on jo osoittanut Taalakselle helvetin porttia. Onko Petteri oikeassa vai väärässä? Vain tiede ja tutkimus sen aikanaan osoittavat, eivät ilmastokirkon inkvisiittorit. Kulloisetkin totuudet on haastettava aina uudelleen, vain siten ihmiskunnan yhteinen ymmärrys paranee.

Maailmassa on miljoonia, jotka uskovat, että kävely Kuussa oli lavastettu studioon, mutta vapaapaini televisiossa on täyttä totta. Heitä ei tiedekään pysty vakuuttamaan.

Kirjoittaja on kirjailija ja entinen EU-parlamentin jäsen.