Matti Dahlbacka päätti kansakoulun Pietarsaaressa vuonna 1952. Nyt hän saa ylioppilaslakin samasta koulusta.

Matti Dahlbacka kirjoitti syksyn ja kevään aikana yhteensä viisi ainetta. LUKIJAN KUVA

Pietarsaarelainen Matti Dahlbacka on yksi Jakobstads gymnasiumin 101 uudesta ylioppilaasta. Onnea, Matti!

Dahlbacka ei kuitenkaan ole ihan mikä tai kuka tahansa ylioppilas: 82-vuotiaana hänestä tuli Suomen vanhin uusi ylioppilas.

Dahlbacka naurahtaa ja sanoo, ettei oikein tiedä, miltä titteli Suomen vanhin uusi ylioppilas tuntuu, mutta yleisesti ottaen ylioppilaaksi valmistuminen tuntuu mainiolta.

- Tuntuu mukavalta, että pääsin läpi, Dahlbacka sanoo.

66 vuotta

Dahlbacka opiskeli 1950-luvun alussa samassa koulussa, josta nyt valmistui. Tuolloin koulu oli keskikoulu, josta hän valmistui vuonna 1952 eli 66 vuotta sitten.

Dahlbacka muutti keskikoulun jälkeen Ruotsiin muutamaksi vuodeksi. Hän oli työelämässä aina vuoteen 2013 saakka. Työelämän viimeisen parikymmentä vuotta kuluivat Pelastusarmeijan leivissä.

Eläkkeelle jäätyään Dahlbackalla on ollut paljon " ylimääräistä " aikaa. Pari vuotta sitten hän piipahti lukion rehtorin juttusilla ja kysyi mahdollisuuksiaan ylioppilaslakin saamiselle. Rehtori otti asiasta selvää - ja mahdollistahan se oli. Dahlbackan täytyi kuitenkin suorittaa kaksi pakollista kurssia niistä aineista, jotka hän aikoo kirjoittaa.

Dahlbacka kertoo, että syy rehtorin juttusille menemiselle kumpusi menneisyydestä.

- Se on ollut vissiin takaraivossa, Dahlbacka sanoo ja nauraa.

Hän oli meinannut tulla kysymään asiaa rehtorilta jo aiemmin, mutta työ- ja muun elämän kiireet olivat evänneet mahdollisuuden.

- Tässä iässä kiireet alkaa jo loppua.

Korkea kynnys

Opiskeluelämään palaaminen työuran jälkeen ei välttämättä ole kovin helppoa. Ei etenkään silloin, kun opiskelusta on kestänyt yli puoli vuosisataa.

Dahlbacka kertoo, että etenkin ensimmäisenä päivänä kynnys oli korkea. Ei kuitenkaan niinkään itse opiskelun vuoksi.

- Sinne meneminen tuntui vaikealta. Ensinnäkin ajattelin, että miten ne muut suhtautuvat minuun, Dahlbacka sanoo ja viittaa siihen, että oli pari sukupolvea vanhempi opiskelija kuin muut.

Nuoret ottivat Dahlbackan kuitenkin hyvin vastaan.

- Minusta he pitivät minua yhdenvertaisena. Ehkä niitä vähän ihmetytti, että tämän ikäinen mies on siellä, Dahlbacka sanoo.

Kaikki opetettavat asiat eivät olleet Dahlbackan mukaan helposti sisäistettävissä, vaikka hän antaa koululle ja kursseille pelkkää plussaa. Dahlbacka käytti aikaa siihen, että hän opiskeli itsenäisesti kotona, jotta oppii asiat mahdollisimman hyvin.

Rimaa hipoen

Dahlabacka kirjoitti kaikkiaan viisi ainetta, kun minimivaatimus olisi ollut neljä. Äidinkielen hän kirjoitti viime syksynä. Keväällä vuorossa olivat ruotsi, englanti, historia ja uskonto.

Miten meni -kysymys saa Dahlbackan nauramaan.

- Rimaa hipoen, hän sanoo.

Dahlbacka oli tarkastellut ennustavia tuloksiaan yhdessä rehtorin kanssa. Tuolloin näytti siltä, ettei Dahlbacka välttämättä läpäise kokeita. Hän oli varautunut siihen, että palaa uusimaan kokeita syksyllä.

- Mutta sitten rehtori soitti minulle ja sanoi, että olen päässyt läpi.

- Sehän on vähän mainosta koulullekin.

Paras arvosana tuli äidinkielestä - mutta mikä se oli, se jääköön arvoitukseksi.

Lauantaina juhlitaan

Lauantaina koittaa suuri päivä Dahlbackan elämässä, kun hän saa ylioppilaslakin päähänsä. Isoja juhlia hän ei aio päivän kunniaksi järjestää, mutta jotain kuitenkin: juhlat pidetään perhepiirissä, mutta jos joku muukin haluaa tulla piipahtamaan, hän on tervetullut.

- Tässähän on tullut aika paljon onnitteluja Facebookissa ja muuallakin, Dahlbacka sanoo.

Sen suurempia lahjatoiveita tai -odotuksia hänellä ei ole. Pienen mietinnän jälkeen Dahlbacka heittää ilmoille toiveen, joka kelpaa taatusti monelle muullekin uudelle ylioppilaalle.

- Suomen raha kelpaa.

Valtaosa ylioppilaslakin saajista ovat vuosikymmeniä Matti Dahlbackaa nuorempia. MATTI MATIKAINEN

Suuntaatko tulevaisuudessa ylioppilaaksi? Katso vinkit ylioppilaslakin ostoon