Urheilu- ja kulttuuriministeri Paavo Arhinmäki heilutti Moskovan yleisurheilun MM-kisojen kutsuvieraskatsomossa sateenkaarilippua, maailman homoyhteisön kansainvälistä tunnusta. Se on ehdottomasti parasta mitä hän on poliittisella urallaan tehnyt.

Kyse on ihmisoikeuksista. Naisten, lasten, vammaisten ja ei-valkoisten rotujen oikeudet eivät olleet itsestäänselviä muutama vuosikymmen sitten eivätkä ne ole kristallinkirkkaita ihan joka paikassa vielä nytkään. Toivon, että kahdenkymmenen vuoden kuluttua homojen oikeuksista ei tarvitse enää pitää meteliä. Ne kuuluvat päivänselvästi normaaliin elämänmenoon sivistyneessä yhteiskunnassa.

Venäjällä on säädetty tuore laki, jonka tarkoituksena on muka estää "homopropagandan" suuntaaminen lapsille. Asiallisesti lainsäädännön tarkoituksena on tyrkkiä ja kiusata homoja.

Maailmankuulu englantilaisnäyttelijä Stephen Fry on ehdottanut Sotšin talviolympialaisten boikotointia Venäjän homolakien vuoksi. Kannatan ehdotusta. Britannian pääministeri David Cameron ei innostunut ajatuksesta, vaikka olikin huolestunut homojen oikeuksista Venäjällä. Myös Yhdysvaltain presidentti Barack Obama kuulemma inhoaa homojen vainoamista. Hänkään ei kannata boikottia.

Sekä Cameron että Obama ovat siis valmiita levittelemään valtiomiesmäisesti käsiään asiassa. Tällaisessa maailmassa sateenkaarilipun heilutteleminen on jo teko.

Tietenkin suomalaisen ministerin aktivoituminen ihmisoikeuksien puolustamisessa on herättänyt närää kotimaassa. Kun ministeri puolusti vähemmistöä, hän puolusti väärää vähemmistöä. Miksi hän ei puolustanut esimerkiksi suomensukuisia kansoja? Kukaties siksi, että Venäjä ei lainsäädäntötasolla sorra suomensukuisia kansoja.

Arhinmäen lipun heilutus liittyi saumattomasti Moskovan kisojen muihin demonstraatioihin. Ruotsalainen korkeushyppääjä Emma Green Tregaro lakkasi kyntensä sateenkaarilipun väreihin. Hän sai niskaansa venäläisen seiväshyppääjän Jelena Isinbajevan. Isinbajevan mukaan ruotsalaisnaisen lakkakynnet loukkasivat Venäjää ja sen kansaa.

Tämä todistettiin siis jälleen kerran: on mahdollista olla yhtaikaa sekä suuri urheilija että suuri pölvästi. Isinbajeva on Sotšin talviolympialaisten lähettiläs ja siis ratas putinilaisen harvainvallan koneistossa.

Huolestusta Suomessa herätti sekin, että ministeri otti kantaa poliittisessa asiassa. Eikö ministerillä ole muita keinoja kuin lipun heiluttaminen? Aina voi huomauttaa venäläiselle ministerille homolakien herättämästä inhosta ja vastustuksesta maailmalla. Sen Arhinmäki myös teki. Venäläisministeri ei ymmärtänyt kritiikkiä. Se keskustelu oli sillä käyty. Lipun heiluttaminen vaikutti varmasti enemmän.

Jos joku olisi korottanut äänensä tai edes liehuttanut lippua Nürnbergin rotulakeja vastaan Berliinin olympialaisissa, niin olisiko juutalaisten joukkotuhon orkestroinut järjestelmä luhistunut edes hieman aiemmin? Jos joku olisi vastustanut kommunistista neuvostotyranniaa urheilukilpailussa, niin olisiko muutama kallisarvoinen elämä säästynyt?

Kyllä.

Jari Tervo

Kirjoittaja on helsinkiläinen kirjailija