Pietarilainen ympäristöjärjestö Green World (Zelenyi mir) on huolissaan Fennovoiman ydinvoimalan pääurakoitsijan Titan-2:n toiminnasta Sosnovyi Borin ydinvoimalan työmaalla Venäjällä.

Green Worldin mukaan ydinvoimalaitoksen rakennustöissä on rikottu turvallisuusmääräyksiä ja väärennetty turvallisuusraportteja. Tiedot perustuvat Titan-2:n tytäryhtiön entisen työntekijän Viktor Aleinikovin laatimaan raporttiin.

Vakavimmat rikkomukset liittyvät reaktorin primääripiirin hitsaussaumojen käsittelyyn.

Aleinikovin mukaan hitsauksesta ovat vastanneet ammattitaidottomat työntekijät, joille kirjoitettiin lämpökäsittelijöiden diplomeja tarpeen mukaan.

Osa hitsaajista palkattiin henkilöstövuokrausfirmojen kautta. Prosessia valvoivat ukrainalaiset asentajat, joilla ei ollut lämpökäsittelijän pätevyyttä.

Aleinikov on työskennellyt Sosnovyi Borissa useissa eri vaiheissa 1970-luvun lopulta lähtien. Viisi viime vuotta hän on toiminut hitsauslaitteiden asentajana. Hänet on palkittu ”Atomienergian ja teollisuuden veteraani” -kunniamerkillä.

Aleinikov esittää kovia syytöksiä työmaan pääurakoitsijaa Titan-2 -yhtiötä ja sen tytäryhtiötä MSU-90:tä kohtaan. Työmaalla ei noudateta betonivaluun liittyviä lämpötilamääräyksiä ja raportteja tehdyistä töistä väärennetään suruttomasti. Aleinikovin mukaan työntekijät suostuvat rikkomaan määräyksiä potkujen pelossa.

”On helpompaa ja yksinkertaisempaa väärentää lämpökäsittelytulos ja vaieta siitä mahdollisesti syntyvistä ongelmista”, hän toteaa. ”Ne, jotka uskaltavat olla suostumatta ja sanovat johdolle vastaan, eivät kauan pysy työssään. Heille annetaan kaikkein huonoimmin palkatut työt, ja he yksinkertaisesti ottavat lopputilin.”

Sosnovyi Borin työmaan turvallisuuskulttuuri on Aleinikovin mukaan muutenkin heikko. Työntekijöillä teetetään liian pitkiä työvuoroja ja varastelu on yleistä.

”Syksyllä 2013 joku leikkasi yöllä kuusi 40-metristä johdinlenkkiä turbiiniosasto kahden puoliautomaattisista hitsauslaitteista. Niissä oli 95- neliömillistä kuparista voimakaapelia ja minun piti sitten korjata ne. Joku hankki hyvät rahat kuparista”, hän kertoo.

Aleinikov kertoo työskennelleensä 1990-luvulla Sosnovyi Borin radioaktiivisten jätteiden parissa. Voimalasta johdettiin putkia pitkin radioaktiivista vettä varastorakennuksiin. Se haihdutettiin radioaktiiviseksi suolajätteeksi, sekoitettiin bitumiin ja varastoitiin toiseen rakennukseen.

”Ei ole selvää, mitä jälkipolvet tulevat tekemään tämän valtavan radioaktiivisen bitumin ja muiden radioaktiivisten materiaalien varaston kanssa”, Aleinikov kirjoittaa.

Aleinikov kertoo ilmoittaneensa Titan-2:n laiminlyönneistä ja väärinkäytöksistä esimiehilleen ja viranomaisille.

Se ei kuitenkaan tuottanut tulosta, joten hän kääntyi pietarilaisen ympäristöjärjestö Green Worldin puoleen. Paljastuksensa jälkeen hän joutui pakenemaan Venäjältä.

”Työmaalla tapahtuneilla moninaisilla rakennusteknisillä rikkomuksilla voi olla seurauksia, jotka voivat aiheuttaa vaaraa Sosnovyi Borin asukkaille ja Pietarille, Venäjän luoteiselle alueelle ja Itämerelle”, hän perustelee.

Green World julkisti tiedot laiminlyönneistä Pietarissa maaliskuun alussa järjestetyssä tiedotustilaisuudessa. Sen jälkeen Sosnovyi Borin kunnallishallinto otti yhteyttä Green Worldin johtajaan Oleg Bodroviin ja ilmoitti, että järjestön vuokrasopimus on irtisanottu.

Samaan aikaan Sosnovyi Borin tuomioistuin määräsi järjestölle 300 000 ruplan eli noin neljän tuhannen euron sakon, koska Green World ei ole rekisteröitynyt ”ulkomaiseksi agentiksi”, joka saa rahoitusta ulkomailta.

Green Worldin perustaja Oleg Bodrov on palkittu ja arvostettu ydinvoima-asiantuntija. Hän on koulutukseltaan ydinfyysikko ja työskenteli valmistumisensa jälkeen Sosnovyi Borissa, josta siirtyi tutkijaksi Leningradin alueelliseen ekologiseen laboratorioon.

Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuuden jälkeen Bodrov lähetettiin alueelle tutkimaan säteilyä ja ottamaan näytteitä. Selvityksen tulokset julistettiin kuitenkin valtionsalaisuudeksi. Bodrov turhautui ja erosi laboratorion palveluksesta.

Bodrov on arvostellut jo pitkään Venäjän ydinvoimateollisuutta leväperäisestä suhtautumisesta turvallisuus- ja ympäristökysymyksiin. Vuonna 2002 hänet hakattiin sairaalakuntoon, kun hän paljasti, että radioaktiivista metallia sulatettiin myytäväksi uusiokäyttöön.

Suomen Säteilyturvakeskuksen Stukin apulaisjohtaja Tapani Virolainen ei ole lukenut Aleinikovin raporttia, mutta hän pitää siitä saamiaan tietoja huolestuttavina.

Reaktion primääripiirien hitsaussaumat ovat hänen mukaansa Sosnovyi Borin kaltaisen painevesilaitoksen turvallisuuden kannalta kaikkein tärkeimpiä hitsauksia, joita työmaalla tehdään.

”Kysymys on niistä putkista, jotka lähtevät reaktorista ja menevät höyrystimiin ja niistä takaisin reaktoriin”, Virolainen sanoo. ”Tällaisia hitsauksia tekee yleensä siihen erikoistunut porukka, joka kiertää eri laitoksilla tekemässä pelkästään näitä töitä.”

Jos hitsaussaumat pettävät, laitoksen primäärijäähdyte vuotaa suojarakennukseen.

Virolaisen mukaan tämänkaltaisiin onnettomuuksiin varaudutaan jo ydinvoimaloiden suunnitteluvaiheessa. Vuoto pyritään pitämään voimalan suojarakennuksen sisäpuolella ja primääripiiriin lisätään vettä turvallisuusjärjestelmillä, joten sen ei pitäisi johtaa vakavaan ydinvoimalaonnettomuuteen.

Virolainen on vieraillut itsekin Sosnovyi Borissa. Hän pitää säännöllisesti yhteyttä voimalan rakentamista valvoviin viranomaisiin Venäjällä.

”Työturvallisuus ei ole suomalaisen rakennustyömaan tasolla, mutta me emme ole nähneet kovin paljon varsinaisia työsuorituksia työmaalla.”

Sosnovyi Bor sijaitsee Suomenlahden etelärannalla Pietarin länsipuolella.

Voimalan vanhoissa RBMK-tyyppisissä reaktoreissa havaittiin turvallisuusongelmia vuonna 2011. Ydinreaktorin hidastusaineena toiminut grafiitti oli alkanut paisua vuosikausien säteilyn vaikutuksesta ja paisuneet grafiittipilarit olivat vääntäneet ydinpolttoainetta sisältäviä paineputkia. Niiden rikkoutuminen olisi aiheuttanut säteilyonnettomuuden.

Sosnovyi Borista on linnuntietä matkaa Suomeen runsaat sata kilometriä. Voimalaan kuuluu neljä tuhannen megawatin RBMK-reaktoria, joiden käyttöikää on jatkettu useasti. Reaktorit ovat periaatteessa samantyyppisiä kuin 1986 tuhoutuneessa Tšernobylin voimalassa.

Voimalaa on kuitenkin uudistettu vuosien mittaan ja sen turvallisuutta on parannettu. Vanhojen yksikköjen tilalle on rakenteilla kaksi uutta painevesilaitosyksikköä, mutta ne ovat aikataulustaan pahasti myöhässä.

Titan-2 on kiistänyt kaikki laiminlyönnit.

Helsingin Sanomien mukaan yhtiö teetti Aleinikovin esittämien syytösten jälkeen Sosnovyi Borissa sisäisen tarkastuksen, jossa ei ilmennyt rikkeitä. Yhtiö syyttää Aleinikovia harhaanjohtamisesta ja harkitsee hänen haastamistaan oikeuteen.

Titan-2 on Fennovoiman venäläisen laitostoimittajan Rosatomin yhteistyökumppani. Se vastaa reaktorin primääripiirin hitsaussaumoista myös Fennovoiman Hanhikiven ydinvoimalassa, kun työt aikanaan etenevät siihen vaiheeseen.

Hanhikiven urakka on alkanut takkuillen. Laitoksen turvallisuutta koskevat suunnitelmat eivät valmistuneet ajoissa, ja Titan-2 on myöhästellyt aliurakoitsijoiden palkkojen maksuissa.

Fennovoiman mukaan asiaa on selvitetty aliurakoitsijoiden kanssa ja Titan-2 on luvannut tehdä parhaansa, ettei vastaavia myöhästymisiä tapahtuisi tulevaisuudessa.

Titan-2:n johdolla on suorat yhteydet Kremliin. Yhtiön perustaja ja hallituksen puheenjohtaja Grigori Naginski toimi Venäjän varapuolustusministerinä vuosina 2010–2011. Nykyinen pääjohtaja Jelena Naginskaja on hänen tyttärensä.

Grigori Naginskin toimintaan liittyy Venäjällä monenlaisia epäselvyyksiä ja korruptioepäilyjä. Vuonna 2013 hän joutui jättämään Venäjän hallituksen alaisen erikoisrakentamisviraston Spetsstroin johtajan tehtävät puolustusministeriöön kohdistuneiden korruptiotutkimusten yhteydessä.

Naginski kuuluu Venäjän entisen puolustusministerin Anatoli Serdjukovin lähipiiriin. Presidentti Vladimir Putin erotti Serdjukovin 2012 puolustusministeriön omaisuuden myyntiin liittyvien epäselvyyksien vuoksi.