Pariisin ilmastosopimukseen kirjatut lämpötilatavoitteet edellyttäisivät Suomeltakin selvästi nykyistä tiukempia päästövähennystoimia. Pulmana on se, että halvan sähkön takia investoinnit päästöttömään energiaan eivät kannata ilman valtion tukea. Energiatalouden professori Sanna Syri kiristäisi EU:n päästökauppaa selvästi nykyisestä.

Pariisin ilmastokokous yllätti odotettua tiukemmalla lämpötilatavoitteella. Maailman maat haluavat rajata maapallon keskilämpötilan nousun selvästi alle kahden asteen esiteolliseen aikaan verrattuna. Sopimuksella pyritään jopa kohti 1,5 astetta.

Puolen asteen ero kuulostaa mitättömältä, mutta tavoitteiden toteuttaminen käytännössä eroaa valtavasti.

Kahden asteen tavoite vaatisi teollisuusmailta koko energiajärjestelmän, eli esimerkiksi sähköntuotannon, talojen lämmityksen ja autoilun päästöjen nollaamista vuoteen 2050 mennessä. 1,5 asteen tavoite olisi tähän verrattuna suorastaan radikaali.

– 1,5 asteen tavoitteen toteuttamisesta ei ole vielä juurikaan tieteellistä tietoa. Mutta voidaan ajatella, että jo 2030-luvulla teollisuusmaiden energiajärjestelmien pitäisi olla lähes päästöttömiä, sanoo Aalto-yliopiston energiatalouden professori Sanna Syri.

Maat saavat kiristää tulevina vuosina päästövähennystavoitteitaan merkittävästi nykyisestä, sillä nyt maailma on matkalla noin 2,7–3 asteen lämpenemiseen. Tällä olisi todennäköisesti jo vakavia seurauksia. Tähän mennessä keskilämpötila on noussut esiteolliselta ajalta noin asteen.

Sähköautoja ja päästökauppaa

Myös kahden asteen tavoitteen saavuttaminen vaatisi Suomelta merkittäviä lisätoimia. Kaikista vaikeimpia ja kalleimpia ovat liikenteen päästövähennykset, eli fossiilisen raakaöljyn korvaaminen.

Suomi pyrkii tavoitteeseen ennen kaikkea biopolttoaineiden avulla. Professorin mukaan tämä ei vielä riitä.

– Liikennesektorilla olisi hyvin tärkeää kehittää monipuolisia strategioita eli panostaa biopolttoaineiden ohella myös esimerkiksi sähköautojen tehokkaaseen edistämiseen, Syri sanoo.

Sähkön ja lämmön tuotantoon tarvittaisiin niin ikään pikaisesti uusia päästöttömiä investointeja. Ongelmana on kuitenkin halpa sähkö, mikä ei kannusta yrityksiä investoimaan ilman valtion tukea. Professori Syri nostaisi saastuttamisen hintaa EU:n päästökauppaa tiukentamalla.

– Nyt olisi erittäin toivottavaa, että EU pystyisi kiristämään päästökauppainstrumenttia, jolloin meillä olisi tiukka markkinahinta hiilidioksidipäästöille ja se alkaisi automaattisesti ohjata suuren mittakaavan energiantuotantolaitoksia vähäpäästöisempiin polttoaineisiin, Syri sanoo.

Hiilidioksiditonnin päästäminen ilmakehään maksaa nyt EU-alueella noin kahdeksan euroa. Hinnan pitäisi nousta kolminkertaiseksi, jotta siirtyminen päästöttömään energiaan vauhdittuisi.

– Olisi hyvin tärkeää, että päästöoikeuksien hinta saataisiin 20–30 euron tietämille. Sen lisäksi pitäisi olla näkymä, että hinta säilyy ja kiristyy tulevaisuudessa, Syri sanoo.

"EU:n päästötavoitetta kiristettävä"

Päästöoikeuksien hintaa voitaisiin nostaa myös kiristämällä EU:n ilmoittamaa päästövähennystavoitetta vuodelle 2030. EU:n voimassa oleva suunnitelma tähtää 40 prosentin päästövähennyksiin vuosien 1990–2030 välillä.

Unioni käsittelee päästövähennystavoitetta huippukokouksessa maaliskuussa. Puoluerajat ylittävä eduskunnan energiaremonttiryhmä nostaisi EU:n tavoitetta päästökaupan tehostamiseksi.

– Meidän olisi harpattava 50 prosentin päästövähennysten tasoon jo 2030, jos edes kuvittelemme pysyvämme 1,5 asteen lämpötilatavoitteen tahdissa. Tämä nostaisi myös päästöoikeuksien hintaa selvästi, ryhmän puheenjohtaja, kansanedustaja Kai Mykkänen (Kok.) sanoo.

Viikonloppuna hyväksytty Pariisin ilmastosopimus tulee voimaan vuonna 2020, mikäli sopimuksen ratifioi vähintään 55 maata kattaen vähintään 55 prosenttia päästöistä.