Perussuomalaisia äänestäneistä moni ei osaa enää sanoa, miten äänestäisi. Myös nuoret, työttömät ja itä- ja pohjoissuomalaiset vastaavat muita useammin EOS.

Kolmannes suomalaisista ei osaa sanoa, mitä puoluetta kannattaa tulevissa eduskuntavaaleissa. Ylen joulukuun puoluekannatusmittauksessa 62 % kertoi puoluekantansa. Loput eivät osanneet sanoa, heitä oli siis noin 38 % vastanneista. Painotettujen eli korjattujen lukujen mukaan kantansa kertoi 68%.

Taloustutkimus selvitti luvut Ylelle puoluekannatusmittauksen aineistosta.

Määrä on samaa luokkaa kuin parin suurimman puoleen kannatus yhteensä. Lukuja ei voi verrata suoraan, sillä laskennassa käytetään sekä painottamattomia että painotettuja lukuja.

Valtaosa heistä, joilla ei ole nyt puoluekantaa, ei osaa sanoa, mille puolueelle ääni meni viime kuntavaaleissa. Näitä ”syväunessa” olijoita on noin kaksi kolmasosaa mielipiteettömien joukosta.

Yle / Uutisgrafiikka

En osaa sanoa –vastaajia on joissakin ryhmissä enemmän kuin muissa. Heitä on esimerkiksi nuorissa, ammattiaseman mukaan duunareissa ja työttömissä, alueellisesti Pohjois- ja Itä-Suomessa ja maaseutukaupungeissa.

Osa puolueista on menettänyt viime vaalien äänestäjiään. Perussuomalaisia äänestäneistä joka kolmas ei osaa sanoa, mitä tekee seuraavissa vaaleissa.

Viime vaalien jälkeen perussuomalaiset hajosi sinisiin ja perussuomalaisiin. Monella äänestäjällä ei ole välttämättä selkeää kuvaa uusien puolueiden linjoista. Muutakin epävarmuutta on ilmassa.

– Perussuomalaisia on paljon katsomossa, koska heissä on eniten harkitsijoita, viitsiikö yleensä lähteä äänestämään, sanoo tutkija Sami Borg Tampereen yliopiston johtamiskorkeakoulusta.

Yle / Uutisgrafiikka

Myös suurista puolueista on luisuttu epävarmojen joukkoihin. Eniten empivät keskustaa äänestäneet, heistä joka neljäs vastaa nyt EOS. Kokoomusta ja sosiaalidemokraatteja kannattaneista joka viides ei enää tiedä, miten nyt äänestäisi.

Tätä voi pitää äänestäjien kannanottona puolueen politiikkaan.

Taloustutkimus seuraa myös, mihin suuntaan puoluetta vaihtavat liikkuvat. Vasemmalla suunta on aiemmin ollut SDP:stä perussuomalaisiin. Nyt on kuitenkin menossa paluumuutto demareihin, Taloustutkimuksen tutkimusjohtaja Tuomo Turja sanoo. Liikkuvat porvariäänestäjät taas menevät keskustasta kokoomukseen.

Miksi niin moni ei ota kantaa ja jättää äänestämättä?

Eduskuntavaaleihin on aikaa neljä kuukautta. Se on pitkä aika ihmisen elämässä, jos sitä miettii äänestyspäätöksen kannalta. Juuri ennen vaaleja ja heti vaalien jälkeen useampi kertoo kantansa kuin muulloin.

Moni äänestäjä kiinnostuu ja tekee valintansa vasta samalla viikolla kuin äänestää.

– Päätökset tehdään myöhään ja siksi yllätysmomentti on iso, Borg sanoo.

EOS –joukossa on paljon niitä, jotka eivät äänestä. Nukkujia on myös niissä, jotka kannatusmittauksessa kertovat mielipiteensä.

Äänestämättä jättämiseen on monia syitä.

– Nuorten on vaikea valita puoluetta ja ehdokasta. Syitä ovat myös kiinnostumattomuus ja välinpitämättömyys. Nuorilla velvollisuuden tunne puuttuu äänestämisestä, tutkija Sami Borg sanoo.

Äänestämättä jättämiseen liittyy usein myös matala koulutustaso, työelämästä putoaminen, heikko terveys, tiheä muuttaminen, sosiaalisten suhteiden kapeutuminen ja esimerkiksi kodin politiikan vastainen asenne.

Jotkut väittävät, että äänestämättä jättäminen on protesti.

– Osalle näin on, mutta kum äänestämättömyys tulkitaan meillä yksilön "laiskuudeksi", protestin viesti ei mene päätöksentekijöiden jakeluun, sanoo professori Hanna Wass Helsingin yliopistosta.

Monen syy äänestämättä jättämiseen on välinpitämättömyys. Tämä on tutkijan mielestä liian helppo vastaus.

– Pitäisi katsoa, mitkä olosuhteet johtavat siihen, ettei nappaa, Wass pohtii.

Nuoret perivät vanhempien äänestämistavat

Vaikka nuorissa on muita enemmän niitä, jotka eivät äänestä, ei voi sanoa, että nuoret eivät olisi aktiivisia.

Äänestäminen liittyy koulutustasoon. Nuorista, joilla ei ole peruskoulun jälkeistä tutkintoa, vain harva äänestää. Yliopistokoulutettujen nuorten äänestysprosentti taas on korkea.

– Poliittiseen osattomuuteen kasvetaan. Tämä liittyy ylisukupolvisuuteen, siihen äänestävätkö nuoren vanhemmat vai ei ja millainen tausta on muuten. Jos lähtökohdat osallistumiseen ovat huonot, on vaikea hypätä mukaan myöhemmin, sanoo professori Wass.

SDP:n ja vihreiden vuoden 2017 kuntavaalimainoksia Joensuussa. Ismo Pekkarinen / AOP

Vain äänestävien ääni kuuluu

Jos tietyt ryhmät jättävät äänestämättä, heidän äänensä ei kuulu. Äänestävien valinnat heijastuvat siihen, kuka politiikasta hyötyy. Perussuomalaiset vastasi Wassin mukaan tyytymättömien tarpeisiin parissa vaaleissa, mutta nyt puolue on hajalla.

Wassin mukaan äänestämättä jättäminen on vahva indikaattori ihmisen sosiaalisesta asemasta. Sosiaaliseen asemaan taas vaikuttavat lukuisat syyt. Siksi mitään helppoja keinoja äänestämisen lisäämiseen ei ole.

Jos valtio yrittää saada enemmän ihmisiä äänestämään, vaaleja saatetaan vaikkapa siirtää kuukaudella jotta äänestäminen olisi helpompaa. Tämä tehoaa Wassin mukaan parhaiten niihin, jotka muutenkin äänestäisivät.

Äänestämättömyyden syitä ei Wassin mielestä vieläkään ymmärretä kunnolla. Tyytymättömyys voi johtaa politiikasta syrjäytymisen sijaan myös radikalisoitumiseen.

– Meillä on tuudittauduttu siihen, että huono-osaiset pysyvät hiljaa vaaleissa. Radikalisoituminen ei lähde pitkäaikaistyöttömän haarakonttorista, mutta valmius lähteä mukaan protestiliikkeeseen on silti, Wass arvioi.

*Lue myös: *Ylen kannatusmittaus: Vihreiden kannatus uuteen nousuun – SDP, kokoomus ja perussuomalaiset menettäneet tukijoitaYlen kannatusmittaus: Vihreiden kannatus uuteen nousuun – SDP, kokoomus ja perussuomalaiset menettäneet tukijoita