To nylige sager om bedrageri i stor målestok over en årrække har fået megen forskellig medieopmærksomhed og strafudmåling. Sammenligner man sagen om Britta Nielsen og sagen om advokatfirmaet Johan Schlüter, får man lyst til at stille spørgsmålet: Slipper banditter i habitter billigere end os andre?

Det kan være svært at sammenligne domssager, men det er helt almindeligt i retssager, at både anklager og forsvarer drager parallel til lignende sager og kræver enten en strengere eller mildere straf, så lad mig også prøve.

Den såkaldte Britta Nielsen-sag har fyldt medierne gennem længere tid. Det er der gode grunde til. Den har alle elementerne til en god og spektakulær historie. Det er en slags Olsen Banden-historie, hvor jævne folk har scoret den store gevinst og gennem mange år ført en tilværelse med dyre biler, heste, ejendomme og udlandsrejser – sågar et krokodilleanlæg med otte krokodiller. Hvem har ikke en drøm om det?

Sagen handler om en enkelt person, der over en årrække var økonomisk trængt og blev fristet over evne til at snyde et system med manglende kontrol. Forargelsen har fra dag et været stor, også hos den daværende konservative socialminister. For tænk at tage penge fra de fattigste. Det har dog ikke voldt de samme politikere helt samme problemer at skære ned på ydelserne til de fattigste over en lang periode.

Anklagerne i sagen havde ønsket en skærpelse af straffen på op til 12 år, men straffen endte på seks et halvt års ubetinget fængsel. Efter retsafgørelsen fandt DR naturligvis flere personer på gaden, som mente, at straffen var alt for mild for Britta Nielsen. Det skulle selvfølgelig afspejle den formodede folkestemning.

For det er virkelig slemt, når en forvalter af offentlige midler misbruger systemets tillid, som Britta Nielsen har gjort. Men i min optik er det mindst lige så alvorligt, når banker eller advokater gør det.

Bankernes hæleri

Britta Nielsens tre børn er nu alle anklaget for hæleri. Den forbrydelse beskrives således i straffelovens paragraf 290:

»For hæleri straffes med bøde eller fængsel indtil et år og seks måneder den, som uberettiget modtager eller skaffer sig eller andre del i udbytte, der er opnået ved en strafbar lovovertrædelse, og den, der uberettiget ved at skjule, opbevare, transportere, hjælpe til afhændelse eller på lignende måde efterfølgende virker til at sikre en anden udbyttet af en strafbar lovovertrædelse.«

Når man læser hæleriparagraffen, virker det overraskende, at der ikke også er rejst tiltale mod Danske Bank og Nordea. For det virker helt usandsynligt, at ingen ansatte i bankerne har opdaget, at man har været medvirkende til at skjule, opbevare og transportere de mange midler, som Britta Nielsen gennem årene har ført gennem bankerne.

De færreste bankkunder er i tvivl om, at bankens ansatte kigger over skulderen på privatøkonomien – især hvis konti er i fare for at blive overtrukket.

Blandt andet har Britta Nielsen ifølge TV 2 hævet 17 millioner i Danske Banks hæveautomater og overført over syv millioner gennem Nordea til sydafrikanske bankkonti. Et ekstremt pengeflow for en ordinær statsansats konti.

Alt dette uden indgriben og sandsynligvis kun med en enkelt indberetning til SKAT i 2012. Skal det være uden konsekvenser?

Advokater får kort straf

Sagen om Britta Nielsen kan sammenlignes med en nyligt afsluttet sag mod topadvokat Johan Schlüter og hans to partnere Susanne Fryland og Lars Halgreen, der ikke fik nær den samme medieopmærksomhed eller straf, på trods af at de også havde svindlet for over 100 millioner.

De tre tiltalte havde selv konstrueret og varetaget et system for filmproducenters rettigheder, som de havde misbrugt over en lang årrække, og retten fandt det bevist, at de havde overfaktureret kunder for over 100 millioner kroner.

Den 75-årige Johan Schlüter fik i byretten en straf på fire års betinget fængsel grundet sin høje alder og personlige forhold. Han ankede ikke, men Landsretten endte med at nedsætte straffen for de to, der gjorde.

Susanne Fryland fik i byretten den hårdeste straf, der lød på fem år og seks måneders ubetinget fængsel. Østre Landsret skar et år af hendes straf, så den i stedet lyder på fire og et halvt års ubetinget fængsel – altså to år færre end Britta Nielsen har fået.

Den tredje tiltalte, Lars Halgreen, fik oprindeligt ni måneders betinget fængsel, men fik dommen nedsat i landsretten til seks måneders betinget fængsel.

Sammenligner man de manglende konsekvenser for bankerne og de korte straffe til advokaterne med Britta Nielsens dom, er det vist tydeligt, hvem der slipper billigst.