Inden du læser denne artikel, bør du viske tavlen ren. Du bør simpelthen glemme alt, hvad du tror, du går rundt og ved. For det er formentligt ikke sandt. I hvert fald ikke hvis du tilhører den halvdel af befolkningen, der ifølge partiet Jorden Frihed Kundskab lider af kognitiv dissonans eller stockholmsyndromet.

Det er onsdag eftermiddag. I et mindre lokale i et kulturhus i København sidder en håndfuld borgere.

»Er der ingen kaffe – ellers kommer vi ikke gennem dagen?« spørger en mand, der senere præsenterer sig som custom-bil-designeren Kenneth.

»Du er måske først lige stået op?« spørger ejendomshandleren Thomas tilbage.

Kenneth smiler og kigger på ejendomshandleren. Klokken er tolv.

»Nej, nej, sådan ser jeg altså ud.«

Udover ejendomshandleren og custom-bil-designeren sidder der også en skuespillerinde, en håndværker, en tidligere underviser i elektroterapi, en ledig, der har arbejdet inden for rejsebranchen og en arbejdsløs, der har »pensioneret sig selv«. Senere vokser forsamlingen til i alt ti.

For bordenden står Mads Palsvig og rømmer sig. Han er formand og stifter af partiet Jorden, Frihed, Kundskab, forkortet JFK21, der kæmper for at blive opstillingsberettiget til folketingsvalg.

Ifølge de seneste tal fra Økonomi- og Indenrigsministeriet har JFK modtaget godt og vel ligeså mange vælgererklæringer, som Feministisk Initiativ, Uafhængige Demokrater, Initiativet og Nationalpartiet til sammen. En vælgererklæring er gyldig ét år, fra den bliver godkendt af ministeriet. Men der er stadig et stykke vej fra 1.413 vælgererklæringer til de lidt over 20.000, det kræver.

Af de partier, der kæmper om at blive opstillingsberettiget, er JFK i dag det største. Alligevel har partiet kun været i medierne én eneste gang – i Radio24syv – siden stiftelsen i efteråret 2016. Til sammenligning har samtlige førnævnte partier givet interview til denne avis.

’Jeg troede, kapitalisme var godt’

»Det er jo ellers ikke fordi, der ikke er nok at skrive om,« siger 52-årige Mads Palsvig så.

»Vi har 31 mærkesager, der løser alle samfundets problemer. Så I må altså forstå, at det her er en helhedsløsning for, hvordan vi ændrer samfundet. I må forstå, at samfundet, vi lever i, er en total ommer«.

Mads Palsvig er uddannet jurist og finansøkonom. Som 20-årig fik han job som investmentbanker på Københavns Fondsbørs, hvor han begyndte at handle statsobligationer. Siden gik turen til London og Hong Kong, hvor han i 20 år arbejdede for blandt andet investeringsbankerne Morgan Stanley, Barclays Bank og Credit Suisse First Boston.

Partiformanden fortæller om et liv i sus og dus. Middage på verdens bedste Michelin-restauranter, Formel 1-løb, fester med alle de betydningsfulde og pladser i logen til Chelseas kampe på Stamford Bridge. Hvis man ikke vidste af det, skulle man tro, at Mads Palsvig stadig var en succesfuld børshandler, som han står der i sin dobbeltradede jakke, pressede jakkesætsbukser og bredt lilla silkeslips.

»Jeg troede virkelig, at kapitalisme var godt for verden.«

Mads Palsvig kigger på tilhørerne og fastholder deres blikke idet, han siger: »men«.

»… men så begyndte jeg at stille spørgsmål.«

Og i 2012 blev Mads Palsvig så fyret og blacklistet fra lignende job. Det betød kort fortalt, at han mistede sine venner, måtte sælge sin bil og sammen med familien måtte flytte fra pragtpalæet og ind i en lille lejlighed, fortæller han.

Globalisterne

Mads Palsvig fortæller, at han en dag »erkendte, at samfundet bygger på ondskab«. Ondskaben afslører Jorden, Frihed Kundskab i sit verdenssyn. Ifølge partiet kontrolleres hele verdensøkonomien af en snæver gruppe af mennesker. »Globalisterne« kalder partilederen dem.

Globalisterne har siden middelalderen konsolideret deres verdensomspændende magt ved blandt andet at udbytte befolkninger og lande ved at gældsætte dem.

Globalisterne ledes af omkring 300 udadtil jødiske og kristne familier som Rockefeller- og Rothschild-familierne. Men der er mere.

For »som der står i Biblen,« siger Mads Palsvig, »så skal man aldrig lytte på dem, der siger, de er jøder, men som ikke er jøder. Og det samme kan man sige om kristne«.

Familierne er forbundet i forskellige loger som Jesuiterordenen og Malteserordenen. Disse øjensynligt kristne og jødiske loger er slet ikke jødiske og kristne, men derimod gemene djævletilbedere, der blandt andet skal bekræfte deres troskab over for Lucifer ved at være pædofile.

Nogle af de prominente logebrødre kan ses i de ugentlige nyhedsbreve, partiet udsender. I december blev blandt andet Pave Benedict, Kevin Spacey, George Soros og Justin Bieber afsløret som satanister.

»Globalisternes mål er et globalt diktatur. De hader mennesker og betragter os som får. Helt ærligt – hvem ville ellers starte Første Verdenskrig og stille unge franskmænd og tyskere over for hinanden i en skyttegrav. Hvem gør sådan noget?«

Logernes mål er, at nedbryde familien, nationalstaten, kulturforskelle og religion (der ikke er luciferisk). Det gør de blandt andet ved »at destabilisere, de rige lande«.

Palsvig peger på Rusland før revolutionen, Tyskland før Første Verdenskrig og Japan før Anden Verdenskrig. På samme måde er det i dag den ungarsk-amerikanske mangemilliardær George Soros, der sørger for, at IS-krigere kommer til Europa, forklarer han.

Han slutter med et »sådan er det bare«.

Custom-bil-designeren Kenneth siger, at han i begyndelsen havde meget svært ved at begribe, at verden skulle være ledet af sataniske loger. Han havde slået sit »filter« til, men efterhånden begyndte han at læse sig ind på emnet »og samle puslespillets brikker«.

»Jeg forstår godt, at man tænker come on, hvad er det her. Det gjorde jeg jo selv. Det krævede et års research for mig at nå til den her erkendelse,« siger han.

Lidt for enhver smag

49-årige Kenneth læste om partiet på nettet. Det var i første omgang Mads Palsvigs opgør med pengepolitikken og vision om at »sætte Nationalbankens penge fri«, der tiltalte ham.

Mads Palsvig er i fuld gang med at præsentere partiets principprogram. Han skriver en formel på whiteboardet. Én af tilhørerne noterer den.

»Folk spørger altid, om vi er højre- eller venstreorienterede – jeg plejer at svare, at vi er orienterede.« Tilhørerne griner.

Partiformanden forklarer, at JFK er mere højreorienterede end Liberal Alliance, da de vil afskaffe både ejendoms-, indkomst- og virksomhedskat.

De er mere venstreorienterede end Enhedslisten, da de vil omlægge landbruget til udelukkende økologi og tilbyde alle danskere et rentefrit lån fra et »folkeejet realkreditinstitut« på 10.000 kroner om måneden i 30 år.

Sidst har partiet »noget for DF-vælgerne«, da JFK vil bremse tilstrømningen af radikaliserede »store, stærke, unge mænd i den våbenføre alder« fra Afrika og Mellemøsten.

»Vores principprogram er designet til, at alle vil være enige, hvis de bare stiller sig selv tre simple spørgsmål. 1. Er det godt for jorden? 2. Giver det dig mere frihed uden at skade andre mennesker, dyr og natur? Og 3. Er det baseret på facts, kundskab og visdom?«

Mads Palsvig giver et eksempel med pesticider. Det bliver et nej til alle tre spørgsmål. Sådan er det med partiets politik, forklarer han. »Hvis i gennemgår vores mærkesager, vil I kunne sige ja til alle tre spørgsmål«.

»No problem,« siger han.

Under mærkesag 25 står der, at film og musik skal rates fra 1–10 for sit indhold af satanistisk propaganda. Hvis verden virkelig kontrolleres af satanistiske pædofililoger, må det også blive tre ja’er.

Partiets mærkesager blev præsenteret tre gange i løbet af onsdagen. Til det første møde dukkede et par håndfulde op, og mod slutningen ankom et nyt hold nysgerrige. Jorden Frihed Kundskab forsøger at blive opstillingsberettigede til Folketinget, men mangler fortsat over 18.000 underskrifter for at blive det.

En af deltagerne, skuespillerinden Nanna, vil gerne have uddybet, hvordan flygtningestrømmen over Middelhavet hænger sammen.

»Folkemord! Det handler om et white genocide, selvom jeg godt ved, det er upopulært at sige. Lad os bare anslå, at der er kommet 30.000 mænd fra ISIS. Helt ærligt, hvad skal vi gøre i Danmark? Der er jo ingen af os, der bærer håndvåben. De kommer i pendulfart herop – og det er orkestreret af George Soros…«

»… Du kan bare gå hjem og undersøge det,« siger Mads Palsvig.

Som det sker flere gange under præsentationen, får tankerækken ham til at trække endnu et forslag ud ad ærmet. Den næste handler om, at JFK går ind for »et moratorie om, at Hollywood ikke må lave flere film om holocaust, før de har lavet mindst ligeså mange film« om historiens øvrige folkemord.

»Der er mange folkemord at tage fat på,« konstaterer han.

Vi skriver 2018

Ejendomshandleren Thomas synes, at partiformanden fokuserer lige lovlig meget på international politik i sit oplæg. Hvad med Danmark, spørger han?

Palsvig kalder folketingspolitikerne for »logeaffald«. Han siger, at det giver sig selv, at man ikke kan være valgt til Folketinget, når man samtidig er logemedlem, »hvor betingelsen er, at du skal sværge troskab over dit liv, din familie og din nation«.

Han kigger ud på forsamlingen og hæver tonelejet:

»Helt ærligt folkens, vi lever altså i år 2018!«

Den ledige kvinde Katja, der tidligere har arbejdet i turistbranchen, nikker anerkendende, inden partiformanden trækker lidt i land. For der kan godt være »et par enkelte nyttige idioter, der bare er spejlblanke,« og altså ikke medlem af nogen loger.

Palsvig nævner Henrik Sass Larsen (S), der bare er »gangster«. Og Dan Jørgensen (S) »der jo har været sadomasochistisk stripper«. Og så Anders Samuelsen (LA), »der var så dum, at sige, at det er nemt at være udenrigsminister, for det er bare, at gøre som USA siger«.

Hver uge sender Mads Palsvig et nyhedsbrev ud til blandt andet landets folkevalgte politikere og »2.000 journalister«. I forrige nyhedsbrev offentliggjorde han en korrespondance, han havde haft med Bertel Haarder (V). Eller rettere – Haarder skrev: »Stryg mig venligst af mailinglisten. Jeg får for mange mails.«

Til det svarede Palsvig med et flere siders langt brev, hvor han blandt andet anklagede Bertel Haarder for at være landsforræder og krigsforbryder. Til vælgermødet nævner han mailen og siger, at han aldrig modtog et svar.

»I halvandet år har jeg kaldt dem (politikerne, red.) for landsforrædere, krigsforbrydere, kleptokrater og tyveknægte, men ingen af dem har sagsøgt mig. De svarer mig ikke, for de kan ikke sige noget – for de er skyldige«

Palsvig tager en dyb indånding efter svadaen. Han siger, at vi er ved at nå til de afgørende spørgsmål og spørger, om nogen har noget på hjertet.

Håndværkeren griner. »Vi nåede kun til punkt 2 af de 31 mærkesager – vi har lang vej endnu«

»Ja, der er lang vej endnu,« siger partistifteren.

Kald dem kollaboratører!

De to timer, præsentationen skulle tage, er for længst gået. Ejendomshandleren Thomas har forladt kredsen af særligt indviede. Mads Palsvig gør status – han forklarer, at det eneste JFK mangler er cirka 19.000 underskrifter for at blive opstillingsberettigede til næste valg.

Mads Palsvig forklarer tilhørerne, at partiet kun vokser, hvis de taler med venner, naboer og familie. Han taler anderledes dæmpet. Han har pakket kampretorikken væk og sænket paraderne.

»De fleste af jer løber ud efter de her foredrag og begynder at fortælle om JFK på arbejdspladsen. Og det er jo fantastisk. Men der en stor pris at betale, og derfor vil jeg ikke opfordre jer til at gøre det – for det er måske ikke det værd. I mister venner, får ægteskabelige problemer. Og pludselig går det op for dig, at du ikke blev inviteret til firmaets julefrokost, og at du ikke kom med på fodboldholdet«.

Partiformanden siger, at han ved, hvad han snakker om. Deltagerne bør i stedet fokuserer på dem, de kan tale til fornuft. Han forklarer tilhørerne, at de vil møde fem forskellige reaktioner alt efter, hvilket erkendelsestrin de personer, de taler med, er på. De første to er ikke værd at bruge tid på og rummer halvdelen af den danske befolkning.

Det er dem, der benægter og kalder én for en løgner, og »som lider af kognitiv dissonans«. Den anden gruppe bliver vrede og kalder én for »Putin-lover«. De lider ifølge Palsvig af stockholmsyndromet, da de har sympati for deres gerningsmand (samfundsordenen udtænkt af globalisterne).

»Og folk er stædige. Det kan være svært at indrømme, at man tager fejl.«

Personer i de tre næste faser, forhandling, depression og accept, bør tilhørerne til gengæld plapre løs overfor. Særligt dem i depressionsfasen understreger Mads Palsvig.

»For man bliver virkelig ked af det, når man finder ud af, at alting bygger på en løgn.«

Argumentationsguide

Partiformanden forklarer tilhørerne, at de af og til vil støde ind i personer, der vil kalde dem for øgenavne som konspirationsteoretikere.

»Dér skal vi ikke længere være høflige,« siger Mads Palsvig. »Så skal I give dem tilbage af samme mønt«.

»Når de kalder os konspirationsteoretikere, skal vi bare sige: ’to fly, tre tårne – helt er ærligt, hvor gammel er du – fem år?’ Og så skal I kalde dem for kollaboratører, for så går de hjem og undersøger sagen, for ingen vil være en kollaboratør.«

Jorden Frihed Kundskab har endnu to præsentationer denne onsdag. De første gæster til næste oplæg indfinder sig, mens formanden slutter af. Han er fortrøstningsfuld.

Magtovertagelsen vil komme. Opbakningen forudsætter tre ting. Først skal Mads Palsvig rejse en til to millioner kroner til at føre kampagne. Det er han godt i gang med. Til Information siger han, at »pengene kommer fra private donorer«.

Derudover skal danskere erkende, at Vesten tog røven på Libyens forhenværende præsident Muammar Gadaffi, som ellers havde skabt et af verdens rigeste lande med gratis sundhedshjælp, uddannelse, halv pris på den første bil og »gratis el og olie eller i hvert fald en tiendedel af, hvad vi betaler«.

Vigtigst skal ringen af pædofile magthavere afsløres. Opgøret er allerede i gang, forsikrer Mads Palsvig og nævner Storbritanniens tidligere premierminister Edward Heath, forretningsmanden Jeffrey Epstein og BBC-værten Jimmy Savile, der alle er anklaget for pædofili. Hillary Clinton bliver den næste, forklarer JFK-lederen.

»Globalisternes akilleshæl er Gadaffi og pædofili. Og ligegyldigt, hvor tragisk det er, så gør det mig fortrøstningsfuld, for nye tider er på vej. Det her kan ikke blive ved – for det er bare ikke okay.«

»Når folk en dag står inde i den lille boks og tænker over DONG og pesticider og folkemord, så sker der noget med deres blyant. Den bevæger sig ned mod JFK. Det bliver helt crazy, så mange stemmer vi kommer til at få. Og derefter skal vi sprede budskabet til resten af verden«.

»Det er jo det 21. århundrede – så der skal ske ting,« siger Palsvig.

»Er det fisken eller vandmanden, vi går ind i – hvordan er det nu … er der nogle, der er Age of Aquarius?«

»Fisken ind i vandmanden,« siger én så.

»Neej, det er vandmanden ind i fisken – det går baglæns,« siger en anden så.

»Fisken ligger i marts,« konstaterer den første.

»Okay, så går vi ud af fisken og ind i vandmandens tegn,« siger Mads Palsvig. Han kigger på de fremmødte og smiler, mens han placerer hænderne på bordet foran sig.

»Det er jo de store omvæltningers tid! I løbet af i år vil danskernes verdensbillede begynde at krakelere«.