Joulukebabia pöytään

Jos mikään vuoden juhlapyhistä kantaa valtavaa yhtäläisyysmerkkiä ydinperhenormatiivisuuden kanssa, on se joulu. Mikään vuodenaika ei myöskään ole yhtä vahvasti sidonnaisuudessa syyllisyyden, pelon ja häpeän tunteisiin.

Kun pysähdymme tutkiskelemaan joulua jenkkihymyjen, punaisenkiiltävien pallojen ja kuusiseppeleisten esiriippujen läpi, tulee nykyään ensimmäisenä mieleen kulutusjuhla. Punainen Coca-Cola -joulupukki symboloi ydinperheen suhdetta materialismiin; välittämistä, rakkautta ja sääliä viestitään esineiden kautta. Samalla opetamme nuorimmaisemme odottamaan materian suihkulähdettä. Pehmeä paketti tai edellisvuotta harvempi lahja tarkoittaa lapselle, etteivät hänen vanhempansa rakastakaan häntä.

Silti se, mikä usein jää huomaamatta tarkastellessamme joulua ilmiönä on sen sosiaalisen puolen symboliikka. Joulu onkin ydinperheen symbolia palvova kultti, joka kokoontuu olohuonealttarille. Paketit, ruoka ja kuusi ovat vain uhrilahjoja ydinperheelle, jotta se ei hylkäisi meitä.

Edustan sukupolvea jonka perheet pärjäsivät 90-luvun laman läpi hyvin vaihtelevin tuloksin. Siinä missä jotkut vakaavaraisemmat perheet jopa hyötyivät lamasta taloudellisesti, oli arpa talouden toisella puolella sitäkin huonompi. Hirttäytyneet vanhemmat, työttömyyden häpeästä alkanut alkoholismi ja epätoivon aiheuttamat avioerot olivat laman alla viimeistä huutoa. Sen kaukaa kiertämäsi kulmaräkälän ylipainoiset kantispulsut ovat ikäisteni vanhempia. Ei ole siis ihme, jos ydinperheen idylli ei oikein sovi kuvaamaan kaikkien sukupolvitovereiteni perhesuhteita.

Liian moni tuttavani etsii joulurauhaa hehkuviinipullon pohjasta ja rauhottavista. Silti monet hakevat joululta jotain muuta kuin yksinäistä yksiön seinän tuijottamista. Välttääkseen tilanteita, jotka jatkuvasti muistuttavat heitä omasta toiseudestaan hakeutuvat he yötöihin joulun alla – täytyyhän jonkun olla töissä takaamassa terveydenhuoltomme ja juopuneiden suurten ikäluokkien sosiaalipalvelut keskustan baareissa.

Minä lähetän sympatiani teille, jotka pakenevat kultin palvontaa töihin. Teille, joilla ei ole varaa talouspaperiin. Teille, jotka syötte jouluna kebabia. Teille, jotka ansaitsette parempaa.

Sininen hetki herättää kesän kaipuun

Jostain leijailee nenään tuoksu joulukebabin