Pohjois-Karjalan rajavartioston komentaja, eversti Vesa Blomqvist vahvistaa MTV Uutisille, että somessa liikkuu tietoja joissa arvioidaan missä itärajan rajan ylitys voisi luvatta parhaiten onnistua.

– Sosiaalinen media antaa mahdollisuuden jakaa tietoa tavoista ja keinoista kuinka on onnistuttu pääsemään jonnekin paikkaan joltakin alueelta, eversti Blomqvist muotoilee.

– On olemassa merkkejä, että somessa on jaettu niitä reittejä, joita pitkin on onnistuttu pääsemään Venäjältä Suomeen.

Rajaosuuksista tehty riskikartoitus

Mainos (artikkeli jatkuu alla)

Mainos (artikkeli jatkuu alla)

Rajavartiolaitoksen riskianalyyseissä itäraja on jaettu korkeamman ja matalamman riskin osuuksiin.

– Meidän on tietenkin heti reagoitava, jos somessa on tietoja, jotka viittaavat meidän määrittelemille alemman riskin alueille.

Kiinnijäämisriski vaihtelee itärajalla, koska rajavartiostojen resursseja on karsittu viime vuosina. Blomqvist kuitenkin vakuuttaa, että kiinnijääminen on vääjäämätöntä siellä missä Rajavartiolaitos on määritellyt korkeamman riskitason.

– Sanoisin, että siellä missä olemme vahvoja kiinnijäämisriski on noin 100 prosenttia.

– On toki mahdollista, että henkilö käy luvatta Venäjällä, palaa sieltä eikä me huomata sitä. Tiedossani ei ole yhtään tällaista tapausta, Blomqvist sanoo.

Jännitystä elämään rajalta

Tämän kesän ilmiöksi ovat nousseet Suomen puolelta luvatta rajavyöhykkeelle ja jopa raja-aukolle saakka tehdyt seikkailumatkat. Tutkinnassa on nyt kaksi rajatilannetta kesäkuulta. Toisessa osallisena oli saksalainen ryhmä ja toisessa Jukolan viestistä paluumatkalla ollut nuorten brittimiesten ryhmä.

Rajavartiolaitos arvioi, että tahallisten valtionrajarikosten taustalla on lainkuuliaisuuden höltyminen.

Mainos (artikkeli jatkuu alla)

Mainos (artikkeli jatkuu alla)

– Nämä Iso-Britannian kansalaiset tiesivät varsin hyvin, että alueelle ei ole menemistä, mutta heitä ei kauheasti kiinnostanut noudattaa niitä säädöksiä. Ehkä on myös tapahtunut semmonen muutos, että lainkuuliaisuus on hieman huonontunut aiemmista vuosikymmenistä, Blomqvist pohtii.

Molemmat ryhmät hakivat viikon sisällä jännitystä elämään menemällä raja-aukolle ja aina Venäjän puolelle saakka. Kiinnijäätyään he hämmästelivät suomalaisten tiukkaa linjaa.

Valtiorajarikos johtaa käräjille. Rikoslaki sekä Suomen ja Venäjän välinen rajajärjestyssopimus eivät anna yhtään siimaa asiassa, ei siis senttiäkään.

– Meille on aivan sama onko ylitys 10 senttiä, vai 10 metriä vai 10 kilometriä, me tutkimme sen aina samalla tavalla. Niitä ei voi olankohautuksella ohittaa eikä missään nimessä sallia, eversti alleviivaa.

Selfie ja karkuun

Valtiorajarikosten määrä on pysynyt vuosikymmenet hämmästyttävän vakiona. Niitä on ollut kymmenkunta vuoteen ja niissä osallisina keskimäärin toistakymmentä henkilöä. Tänä vuonna tuo henkilömäärä on ylitetty jo kesäkuussa.

Nyt onkin merkkejä, että ainakin ulkomaalaisten houkutus jakaa kavereille somessa kuvia Suomen ja Venäjän raja-aukolta on kasvanut.

– Uskoisin, että tähän on kova polte ja halu brassailla. Jos näitä kuvia somessa jaetaan, me saamme siitä kyllä nopeasti tiedon, eversti muistuttaa varoituksena.

Valtionrajarikoksista on yleensä tuomittu 30-40 päiväsakkoa, maksimissaan voidaan tuomita vuosi vankeutta.

Partiot jakamassa tietoa

Mainos (artikkeli jatkuu alla)

Rajaseudun asukkailla määräykset ovat hyvin tiedossa, mutta aina löytyy kokeilijoitakin. Kun rajavyöhykelupia on viime vuosina uudistettu yhdenvertaisuuden lisäämiseksi, osa suomalaisista koki muutokset hankaliksi.

– Tulkinta rajavyöhykeluvissa on yhtenäistetty. Aiemmin myönnettiin pitkiä lupia laajallekin alueelle, mutta nyt kaikilla on samat oikeudet.

Eversti Blomqvist myöntää, että tiedottamista on syytä aina lisätä. Aina se ei vain mene perille.

– Meillä on käytäntö, että lähetämme suuriin yleisötilaisuuksiin partion jakamaan tietoa rajaturvallisuudesta. Jukolan viestissäkin partio oli paikalla, mutta ketä kiinnosti ketä ei. Nyt voidaan nähdä, että ei kiinnostanut ainakaan kaikkia.