Niin oikealla kuin vasemmallakin monet uskovat, että Macron pysyy vallassa kaksi kautta.

Presidentti Emmanuel Macron on kääntänyt suosionsa nousuun ja kerää gallupeissa yli puolet ranskalaisista taakseen. Vielä kesän lopussa Macronin kannatus oli vain 35 prosenttia.

Nyt tuki on mielipidemittaajien mukaan maltillisen odottavaa.

Innokkaimmat Macronin kannattajat hehkuttavat, miten Ranska on herännyt, uudistukset ovat muuttuneet sanoista teoksi ja maa on palannut myös kansainvälisen politiikan näyttämölle.

Monet niin oikealla kuin vasemmallakin myöntävät jo reilun puolen vuoden jälkeen, että Macron taitaa pysyä vallassa kymmenen vuotta eli kaksi kautta.

Selkeimmin asian sanoo vasemmistolaisen viikkolehden Mariannen päätoimittaja Jacques Julliard joulukuun alun pääkirjoituksessa. Julliard perustelee ennustuksen toteamalla, että vaikka ranskalaiset eivät tuekaan Macronin politiikkaa, joka merkitsee tinkimistä entisistä eduista, he eivät kuitenkaan pane vastaan.

Macronin ensimmäinen uudenvuoden puhe aattoiltana keräsi yli 11 miljoonaa katsojaa. Presidentti onnistui päivittämään sitäkin julkaisemalla Twitterissä pariminuuttisen version puheesta.

Vœux 2018 à la jeunesse. pic.twitter.com/jSaHk5BQ12

— Emmanuel Macron (@EmmanuelMacron) 31. joulukuuta 2017

Jos tviitti ei näy, voit katsoa sen täältä.

Presidentin vastustajat arvostelivat puhetta amerikkalaisesta tyylistä: Macron kehotti ranskalaisia presidentti John Kennedyn tapaan kysymään, mitä nämä voisivat itse tehdä maan hyväksi.

Puheessa Macron vakuutti, että uudistukset pannaan etenemään. Presidentin takana näkyi Shepard Faireyn taulusta teksti Fraternité. Se merkitsee veljeyttä ja on yksi kolmesta Ranskan ydinperiaatteesta. Sillä Macron vetosi vasemmistolaiseen äänestäjäkuntaan.

Presidentti miellyttää myös oikeistossa. Osan jopa iloitsee oikeiston olevan todellisuudessa vallassa, vaikka se menetti kesän vaaleissa 92 kansanedustajaa. Vasemmiston ehdokkaasta tuli oikeiston presidentti, otsikoi Le Figaro analyysinsa.

Vuodenvaihteen numerossa Marianne analysoi sitä, mikseivät ranskalaiset nyt marssi kaduille, kuten aiemmin on tapahtunut esimerkiksi työelämän lainsäädäntöä muutettaessa.

Mielipidemittauslaitosten johtajat vastaavat jakamalla ranskalaiset kolmeen ryhmään. Yhdet arvostavat Macronia hurraamatta, toiset ovat kääntäneet hänelle selkänsä mutta ilman vihaa ja kolmannet ovat valmiita odottamaan nähdäkseen tulokset.

Tutkimus- ja konsulttiyhtiö Ipsosin johtaja Brice Teinturier kiinnittää huomiota siihen, että Macroniin ei kohdistu erityistä torjuntaa. Sellaisen kohteena oli hänen edeltäjistään oikeiston Nicolas Sarkozy, joka oli presidenttinä 2007–2012.

Toisen mielipidemittauslaitoksen, Ifopin, johtajan Frédéric Dabin mukaan Macronia kannattaa yli puolet oikeiston perinteisistä tukijoista. Lisäksi presidentin suosio on kasvanut vuoden 2017 lopulla 14 prosenttia vasemmistolaisten joukossa ja 10 prosenttia oikeistopopulistisen kansallisen rintaman, FN:n, äänestäjien riveissä.

”Macron poikkeaa edeltäjistään siinä, että hän tekee sen, mitä lupasi”, Dabi tiivistää. Hän muistuttaa, että suosiota lisää myös vakavasti otettavien haastajien puuttuminen.

Työläisväestö kiittää Macronin osallistumista Johnny Hallydayn hautajaisiin.

Asiantuntijoiden arvioita täydentävät kansalaiskommentit, joita Marianne on käynyt kyselemässä Neversissä. Se on yksi Ranskan keskellä sijaitsevista, talouden alamäkeä laskettelevista pikkukaupungeista, mutta asukkaiden puheet ovat linjassa gallupien tekijöiden kanssa.

Kahvilan tarjoilija toteaa, ettei ole kuullut ihmisten haukkuvan Macronia, vaikka heidän isovanhempansa olisivat jo lähteneet kaduille.

Lehden mukaan Macronin tyyli presidenttinä on niin ikään tehonnut. Vanhassa vasemmiston hallitsemassa Neversissä tuumaillaan, miten Ranskassa on nyt viran mittainen johtaja veltoksi koetun edeltäjän, sosialistien François Hollanden jälkeen.

Jo aiemmin on todettu, että oikeistolaiset, vahvaa presidenttiä kaipaavat ovat mieltyneet Macronin otteisiin.

Marianne hämmästelee niin ikään, kuinka vähän ihmisiltä tulee moitteita rikkaiden tai metropolien presidentistä, vaikka opposition johtajat Macronia näillä termeillä arvostelevat. Sen sijaan Neversin työläisväestö kiittää Macronin osallistumista kansansuosikki Johnny Hallydayn, ”Ranskan Elviksen”, hautajaisiin joulukuussa.

Oikeistolainen Le Figaro totesi heti laulajatähden hautauksen jälkeen, miten presidentti onnistui tavoittamaan ensimmäisen kerran sen Ranskan, jossa elämä ei hymyile.

Vuoden vaihtuessa media on ollut täynnä arvioita, mitä maassa oikeastaan päättyneenä vaalivuonna tapahtui ja miksi. Ranskalaiset olivat täysin suuttuneita vanhaan systeemiin, vastaa politologi Pascal Perrineau kerratessaan Macronin voittokulkuun päättynyttä Ranskan hullua vuotta viikkolehti L´Expressissä.

Hän muistuttaa, että kansalaiset olivat viestittäneet epäluottamusta maan poliittisia päättäjiä kohtaan jo vuosia, mutta näkemyksiä ei kuultu.

Kevään presidentin vaaleissa ja myöhemmin kesällä parlamentin vaaleissa torjunta muuttui aktiiviseksi toiminnaksi, joka eliminoi vanhat poliittiset voimat, kokoaa Perrineau.

Hänkin katsoo, että Macronin vahvuus nojaa osaltaan vastustajien heikkouteen. Politologin mukaan niin vanha oikeisto kuin vasemmistokin ovat raunioina ja muukin oppositio ennennäkemättömän voimaton.

Erikseen Perrineau painottaa oikeistopopulistisen kansallisen rintaman FN:n johtajan Marine Le Penin aseman murenemista. Hänen mukaansa Marine Le Pen tuhosi työnsä amatöörimäisellä esiintymisellään presidentinvaalien viimeisen kierroksen aattona pidetyssä vaaliväittelyssä.

Samalla politologi muistuttaa, miten Marine Le Pen onnistui kehittämään kansallisesta rintamasta vuosina 2011–2016 vakavasti otettavan voiman. Nyt Marine Le Penin asema puolueen johdossa kyseenalaistetaan.

Lisäksi FN tekee paluuta juurilleen ja painottaa perinteisiä, alkuperäisiä aatteitaan eli maahanmuuton vastaisuutta ja ihmisten kokemaa turvattomuutta. Niihin vetoamalla ollaan kuitenkin ”pieni putiikki”, Perrineau tiivistää asetelman.

Eurosta luopumista ajanut FN:n varapuheenjohtaja Florian Philippot on jättänyt tehtävänsä. Joidenkin kommentaattoreiden mukaan Marine Le Pen ei ole vieläkään toipunut vaalitappiostaan. Sisäisten linjariitojen ohella puoluetta murentavat vielä oikeusjutut EU:n parlamentin avustajapalkkioiden väärinkäytöksistä.

EU vaatii puolueen parlamenttiedustajia palauttamaan rahoja, joita on käytetty puoluetyöhön Ranskassa.

Vasemmalla laidalla vanha valtapuolue eli sosialistit PS on kadonnut ”myymään huonekalujaan” kuten Perrineau ilmaisee. Rahapulassaan puolue on joutunut kauppaamaan päämajansa Pariisin keskustassa.

Puolue supistaa vuosibudjettinsa 28 miljoonasta eurosta kahdeksaan miljoonaan, koska kansanedustajapaikkojen mukaan maksettava tuki romahti puolueen menetettyä 287 paikkaa. Sillä on vain 44 edustajaa.

Myös perinteinen oikeisto saa politologin tuomion kuihtumisesta pieneksi identiteettiä painottavaksi ryhmäksi. Sarkozyn kaudella UMP:n nimellä tunnettu puolue on nykyisin Les Républicains, tasavaltalaiset, jonka johtoon valittiin joulukuussa oikean laidan Laurent Wanquiez.

Hän on syntynyt 1975, ja kannattajat näkevät hänet joulun alla 40 vuotta täyttäneen Macronin haastajana.

Enemmistö ei unelmaan usko, koska melkoinen osa vanhan UMP:n maltillisista ja keskustalaisista avainhenkilöistä on loikannut Macronin riveihin. Tunnetuin on pääministeri Èdouard Philippe, joka oli aikoinaan oikeiston presidenttiehdokaskisan hävinneen Bordeauxin pormestarin Alain Juppén lähipiiriä.

Ranskan sisäpolitiikan juonittelukuvioita värittää sekin, että Juppé ehdotti jo marraskuussa vuoden 2019 Euroopan parlamentin vaaleihin yhteistä keskustalaista listaa. Se merkitsisi käden ojentamista juuri Macronin puolueelle La République en Marche, tasavalta liikkeessä.

Eurovaaleihin panostaa jo myös Macron. Ranska aiotaan muuttaa yhden vaalipiirin alueeksi.

Syynä kiinnostukseen on se, että kansallinen rintama oli Ranskan suurin puolue edellisten vuoden 2014 eurovaaleissa.

Se sai silloin 25,4 prosenttia äänistä. Kesän parlamenttivaalien toisella kierroksella ääniä kertyi vain 8,7 prosenttia.

Suhtautuminen Eurooppaan on yksi ranskalaisia jakavia kysymyksiä. Asiassa pelataan myös mielikuvilla maan suvereniteetista, eikä kyse ole yksin siitä, kehitetäänkö EU:ta liittovaltion suuntaan, kuten Macron linjaa.

Suosiota lisää Ranskan näkyminen kansainvälisessä politiikassa.

Yllättäen tuulta siipien alle ei ole saanut vasemmistopopulistinen Jean-Luc Mélenchonin johtama liikekään, jolla on 17 kansanedustajaa. Väki ei ole marssinut kaduille Mélenchonin kehotuksista huolimatta.

Onnistuuko hän hyödyntämään luvattuja työttömyysturvan tiukennuksia, selviää heti vuoden 2018 alkupuolella.

Mélenchon on oikeastaan ainoa vanhasta poliitikkojen sukupolvesta, joka on säilyttänyt asemansa.

Ylipäänsä Ranskan puolueiden voimasuhteitten arviointi on mahdotonta, koska Macron marssijoineen valtasi Elyséen palatsin jälkeen maan parlamentin 350 paikalla. Kansanedustajia on 577.

Macronin suosiota lisää Ranskan näkyminen niin eurooppalaisessa kuin muussakin kansainvälisessä politiikassa.

Tähän vaikuttaa Ranskan sisäpolitiikasta tuttu ilmiö, muiden heikkous. Saksan liittokansleri Angela Merkel ei ole entisellään eikä Yhdysvaltain johtajuus liioin.

Ulkopolitiikan gurut kiistelevät, onko Ranskalla aitoja vaikuttamismahdollisuuksia vai jääkö presidentin aloitteellisuus pelkäksi imagon luomiseksi.

Taloussuhdanteen koheneminen helpottaa presidentin urakkaa, vaikka Macron on viestittänyt, että tuloksia on odotettavissa vasta parin vuoden päästä. Talouslehti Les Echos toteaa vuoden 2017 viimeisessä numerossaan, että talouden kunto ei ole ollut näin hyvä sitten vuoden 2008 kriisin.

Vihreää valoa näyttävät myös Ranskasta Yhdysvaltoihin ja Englantiin lähteneet nuoret it-alan kyvyt. Nämä yrittäjät ovat nyt muutosten houkuttelemina palaamassa kotiin, kertoi talouslehti Financial Times 14. joulukuuta 2017.

Mutta vuosikymmenien ajan kertyneet ongelmat eivät ole helposti purettavista. Kuvaava on Notre-Dame-Des-Landesin lentokenttä, jota alettiin suunnitella ja vastustaa jo 1970-luvulla. Varsinainen kriisiytyminen tapahtui tällä vuosikymmenellä.

Lähellä Nantesia sijaitsevan kentän vastustajat ovat vallanneet osan sille varatusta alueesta, eikä heitä ole saatu häädettyä useista poliisioperaatioista huolimatta.

Presidentin päätöstä odotetaan tammikuussa. Valistunut veikkaus on, että vanha kenttä kunnostetaan ja uuden rakentamisesta luovutaan.