Ydinjätteet kätketään satojen metrien syvyyteen, sillä muuta keinoa niiden hävittämiseen ei vielä ole. Suomi tulee todennäköisesti olemaan ensimmäinen maa maailmassa, joka sijoittaa ydinjätteensä lopullisesti maan poveen – mahdollisesti jo seitsemän vuoden päästä. Tällä hetkellä kaikki maailman käytetty ydinpolttoaine on sijoitettuna välivarastoihin.

Ydinvoimalan keskimääräinen käyttöikä on noin 40-60 vuotta, jonka aikana esimerkiksi Olkiluoto 3:n voimalaitoksesta on laskettu syntyvän käytettyä ydinpolttoainetta keskimäärin kaksi tuhatta uraanitonnia. Tämän korkea-aktiivisen ydinjätteen loppusijoitustoiminta kestää sata vuotta.

Vielä kauemmin, jopa neljännesmiljoona vuotta, vie ydinpolttoaineen radioaktiivisuuden palautuminen käytön jälkeen luontaiselle tasolle, kertoo Säteilyturvakeskuksen johtaja Jussi Heinonen.

– 250 000 vuoden kuluttua loppusijoituksesta käytetyn polttoaineen aktiivisuus on samaa tasoa kuin uraanimalmi, mistä polttoaine on tehty, Heinonen sanoo.

Välivarastointi ei pitkäkestoinen ratkaisu

Ydinjätteiden loppusijoituksesta ei saa aiheutua säteilyhaittoja, jotka aiheuttaisivat vaaraa ihmiselle tai ympäristölle ja omaisuudelle. Vastuu asiasta on ydinvoimayhtiöllä.

Fennovoima ilmoitti kesäkuussa ryhtyvänsä selvittämään ydinjätteen loppusijoitusta Eurajoella ja Pyhäjoella. Posivan loppusijoitusluolasto Onkalo ei ole sijoituspaikkavaihtoehtojen joukossa.

Suunnitelmien mukaan päätös loppusijoituspaikasta tehdään vuonna 2040 ja itse loppusijoitus aloitettaisiin 2090. Siihen saakka käytetty polttoaine varastoitaisiin laitospaikalla.

Tällä hetkellä Suomen ydinvoimaloissa käytetty ydinpolttoaine on sijoitettuna vesialtaisiin, joissa sen lämpötila ja aktiivisuus laskee. Ydinjätettä säilytetään välivarastoissa useita vuosikymmeniä, esimerkiksi 40 vuotta.

Välivarastointi ei kuitenkaan pidemmän päälle ole asiantuntijoiden mukaan luotettava ratkaisu, sillä jätettä tulisi varastoida tuhansien vuosien ajan. Siksi Suomessa on päätetty loppusijoittaa ydinjäte kallioperään.

– Loppusijoituksen tarkoitus on, että kun käytetty polttoaine sijoitetaan syvälle kallioperään ja tilat suljetaan, ydinjäte voidaan jättää sinne turvallisesti ilman, että kenenkään pitää tehdä mitään toimenpiteitä, Säteilyturvakeskuksen johtaja Jussi Heinonen sanoo.

Jätteet 400 metrin syvyyteen

Teräs-kuparikapseleihin sijoitettu polttoaine sijoitetaan kallioperään tehtyihin loppusijoitusreikiin. Posiva Oy

Mitä todennäköisemmin Suomi tulee olemaan ensimmäinen maa maailmassa, joka loppusijoittaa ydinjätettä.

Ydinjätteen loppusijoituksen suunnittelu vie vuosia. Esimerkiksi Olkiluodon osalta työ aloitettiin 1980-luvulla ja ensimmäiset käytettyä ydinpolttoainetta sisältävät kapselit loppusijoitetaan suunnitelmien mukaan vuonna 2023.

Asumiselle, marjastukselle tai metsästykselle ei tule mitään rajoituksia. Jussi Heinonen

– Posivan suunnitelmissa käytetty polttoaine kuljetetaan maan pinnalla olevalle kapselointilaitokselle, jossa se pakataan teräs-kuparikapseleihin. Kapseli hitsataan kiinni ja kuljetetaan loppusijoituslaitokseen maan alle noin 400 metrin syvyyteen, jossa se sijoitetaan kallioperään tehtyihin loppusijoitusreikiin, Heinonen kertoo.

Reiät ympyröidään veden ansiosta turpoavalla bentoniittisavella ja myös loppusijoitustunneli täytetään samantyyppisellä savimateriaalilla.

– Kun kaikki polttoaine on loppusijoitettu, koko maanalainen luolasto täytetään lopulta savella, kalliomurskeella ja betonisulkurakenteella.

Elämä maan pinnalla jatkuu normaalisti

Ydinjätteen loppusijoituspaikalle on monia vaatimuksia: paikan on oltava maaperältään vakaa ja kallioperän tiivistä. Myös pohjavedellä on iso merkitys, sillä polttoainekapseleista vapautuu ajan mittaan radioaktiivisia aineita, joita pohjavesi kuljettaa muualle.

– Sopivia alueita tutkitaan muun muassa kairaamalla maaperää, tutkimalla kallioperän geologiaa, pohjaveden virtauksia ja sen kemiallista koostumusta. Tätä kautta saadaan ymmärrys siitä, onko paikka loppusijoitukseen soveltuva, Heinonen avaa tutkimuksia yleisellä tasolla.

Loppusijoituksen jälkeen aluetta voidaan kuitenkin käyttää normaalisti.

– Alueella ei tietenkään saa olla esimerkiksi kaivostoimintaa, mutta asumiselle, marjastukselle tai metsästykselle ei tule mitään rajoituksia.

Säteilyturvakeskus valvoo sijoitusta

Säteilyturvakeskuksen tehtävänä on arvioida loppusijoituksen turvallisuutta. Siihen kuuluu muun muassa sen tutkiminen, miten loppusijoituksessa käytetyt materiaalit käyttäytyvät ja tapahtuuko alueella mahdollisesti jotakin luonnonmullistuksia kuten kalliosiirroksia.

– Kaikki mahdollinen on otettava huomioon. Suomen kallioperä on kuitenkin hyvin vanhaa ja se on käynyt läpi monenlaisia ajanjaksoja, joiden perusteella voidaan ymmärtää sitä, miten se myös tulevaisuudessa tulee käyttäytymään.

Kaikki mahdollinen on otettava huomioon. Jussi Heinonen

– Aivan kaikkea me emme voi kuitenkaan tietää ja siksi loppusijoituksessa käytetään monia vapautumisesteitä, joiden tehtävänä on tukea toisiaan.

Vaihtoehtoa loppusijoitukselle ei välivarastoinnin lisäksi ole vielä olemassa. Suomessa ydinjätteen loppusijoitukseen on päädytty, sillä ratkaisua käytetyn polttoaineen kohtalosta ei ole haluttu jättää tuleville sukupolville.

– Tällä hetkellä ei ole vielä näköpiirissä sellaista tekniikkaa, jolla käytetty polttoaine voitaisiin tehdä turvalliseksi, Heinonen sanoo.