Työterveyslaitoksen neurologian erikoislääkärin, dosentti Markku Sainion ajatukset jakavat mielipiteitä homeongelmista keskusteltaessa. Sainio painottaa, ettei hänen tarkoituksenaan ole vähätellä ihmisten oireita ja tuntemuksia. Asioita vain katsotaan Suomessa Sainion mielestä liian yksipuolisesti.

Tästä on kyse Työterveyslaitoksen neurologian erikoislääkäri Markku Sainio on osallistunut vahvasti sisäilmaongelmista käytävään keskusteluun

Sainio toivoo sisäilmakeskusteluun lisää tieteellisiä näyttöjä

Sisäilma- ja homeongelmakeskusteluun ottaa osaa lukuisia eri alojen asiantuntijoita. Mukana on eri alojen lääkäreitä, talotekniikan asiantuntijoita ja sisäilmamittauksia tekeviä ammattilaisia. Viime vuosina kenties eniten mielipiteitä jakanut keskustelija on neurologian erikoislääkäri ja dosentti Markku Sainio.

Kukaan ei kiellä, etteikö sisäilmaongelmaisissa kohteissa syntyisi hengitys- ja limakalvoreaktioita. Markku Sainio

Sainion puheet on tulkittu niin, että syy mitä erilaisimpiin oireisiin löytyisivät ihmisten korvien välistä. Hänen mukaansa tämä on puoliksi totta.

– Kukaan ei kiellä, etteikö sisäilmaongelmaisissa kohteissa syntyisi hengitys- ja limakalvoreaktioita. Mutta on aivan selvää, että nyt ihmiset sairastuvat liikaa suhteessa sisäilmaongelmiin. Altistukseen nähden oireet ja löydökset ovat osalla aivan epäsuhdassa.

"Toimistoissa on usein puhtaampi ilma kuin ulkona"

Sainion mielestä nykyisen sisäilmatutkimuksen ongelmien ydin on siinä, että oireilevan ihmisen kaikkien terveysongelmien syyksi tarjotaan juuri home- ja kosteusvaurioita. Vaikka tarkkaa ja tutkittua tietoa asiasta ei olisikaan.

– Ehkä 40 prosentilla toimistoista työskentelevillä ihmisillä on joitain oireita sisäilmastoon liittyen. Ja samalla tiedetään, että toimistoissa on usein puhtaampi ilma kuin ulkona ja ihmisten kotona. Nyt kun nämä oireet linkitetään suoraan siihen, että juuri toimistossa on kosteus- ja homeongelmista johtuva terveysvaaratekijä, mennään harhaan. Kun kaikki muut lukuisat tekijät unohdetaan ja päädytään vaikka pikaiseen evakuointiin, niin johan se huolestuttaa ihan hirveästi ihmisiä.

Sainion mielestä ongelmien hoidossa mennään harhaan yleensä heti alkuvaiheessa. Eli silloin kun asioita aletaan tutkia.

Ehkä 40 prosentilla toimistoista työskentelevillä ihmisillä on joitain oireita sisäilmastoon liittyen. Markku Sainio

– Mittaukset tehdään sisäilmasta tai rakenteista, mutta kukaan ei osaa sanoa varmaksi liittyvätkö ne ihmisten oireisiin ja onko todellista sairastumisen vaaraa. Ne kuitenkin liitetään usein juuri sisäilmaan ja alkaa suuri huolestumisen aalto. Tämä on pysäyttämätön huoli, joka ei pääty osalla lainkaan. Se on kuin juna, joka ei pysähdy ennen kuin riskitekijä on eliminoitu ylimitoitetuilla teknisillä toimilla tai kun ihmiset on siirretty kokonaan tiloista pois.

1980-luvulla pelättiin amalgaamipaikkoja, 2000-luvulla ruoka-aineallergioita

Ehkä eniten ärsytystä Sainion ajatuksissa on aiheuttanut juuri oman ajattelun vaikutus oireiden jatkumiseen. Faktaa Sainion mukaan on kuitenkin se, että omalla ajattelulla oireisiin ja niiden jatkumiseen voidaan vaikuttaa. Tällä on merkitystä, koska täysin oireettomia ihmisiä ei ole olemassa.

– Ainakin 1960-luvulta on tiedetty, että huolestuminen pahentaa epäspesifejä oireita.

– Eri lailla herkät saavat muita helpommin ja enemmän oireita. Sen takia esimerkiksi naisilla, migreenikoilla, astmaatikoilla ja allergikoilla on enemmän oireita. Se selittyy todennäköisimmin aivojen herkkyydellä. Ylireagoivuus pelkoa ja pakoa säätelevässä järjestelmässä selittäisi pitkittyneen oireiston, joka laukeaa jo vaaravihjeestä. Jos aistimus jostakin asiasta linkkautuu tietoisesti tai tiedostamatta, niin siitä tulee automaattinen reaktiotapa. Tulee oireita kuten sydämentykytystä, iho-oireita, keskittymisvaikeuksia ja huimausta.

Sainio sanoo, että sisäilmaongelmista keskusteltaessa tulisi muistaa yleinen huolestuneisuus liittyen amalgaamipaikkojen terveyshaittoihin 1980- ja 1990-luvuilla.

Tajuttiin, että allergioita pitää alkaa siedättää. Sisäilman kohdalla asioiden kulku saattaa olla samanlainen. Markku Sainio

– Vaikka tiedettiin, että se aiheutti allergioita vain promilleilla ihmisistä, eikä lopulta näyttöä terveysvaarasta saatu, niin silti väestössä tuli valtava reaktio. Ihmiset vedätyttivät pois amalgaamipaikkoja ja hammaslääkärit tekivät työtä käskettyä. Huolestuneisuus voi siten saada aikaan isoja asioita.

Toinen Sainion esimerkki ovat ruoka-aineallergiat, joista puhuttiin eniten vuosituhannen vaihteen jälkeen.

– Kaikilla alkoi olla jossain vaiheessa lääkärintodistus erikoisruokavalioihin. Sitten tajuttiin, että pitääkin toimia päinvastoin, eli alkaa siedättää. Sisäilman kohdalla asioiden kulku saattaa olla samanlainen.

– Nyt tosin kyse on kansantaloudellisesti erittäin merkittävästä asiasta, koska kroonisesti ympäristöyliherkkien toimintakyky ei välttämättä toivu nopeasti ja ylimitoitetut rakennustoimet maksavat todella paljon.

"Stressi provosoi lisää oireita"

Sainion resepti sisäilmaongelmien ratkaisuun on tieteellisen näytön painottaminen. Tällä hetkellä lähes mikä vain sisäilmaan liittyvä oire käy "todisteesta" kiinteistön kosteus- ja homeongelmista, Sainio sanoo.

Oireiden syyt pitää selvittää, sillä muuten ne alkavat elää omaa elämäänsä. Markku Sainio

– Ihmisille pitäisi kertoa mitkä kaikki sisäilmatekijät voivat aiheuttaa eri oireita. Oireiden syyt pitää selvittää, sillä muuten ne alkavat elää omaa elämäänsä. Oireet voivat provosoitua ja lisätä elimistön stressireaktioita.

– Ei pitäisi lähteä edes mittamaan toimiston sisäilmaa, ennen kuin on selvitetty mistä ihmisten oireet voivat johtua. Tavanomaiset sisäilmaongelmat johtuvat siitä, että lämpötila on liian korkea, ilma on kuiva sekä tunkkainen ja siinä on liikaa hiilidioksidia ja pölyä.

Ihmisiä myös hoidetaan väärällä tavalla, jos oireita ei linkitetä varmasti tiettyyn asiaan, vaan ne selitetään yleisesti sisäilman epäpuhtauksilla.

– Pitäisi päinvastoin kannustaa positiiviseen ajatteluun, oireettomuuteen ja elämänhallintaan. Oma ajattelu, liikunta ja muut positiiviset asiat ajavat alas stressitasoja ja oireet vähenevät. Liian vähän näistä kuitenkin terveydenhuollossa puhutaan. Oman elimistön stressiperustaisia reaktioita voi jarruttaa hyvin paljon omalla ajattelulla ja tekemisellä.

– Kuitenkin monesti jää pieni ryhmä, joille jää pysyvät oireet. Heille saattaa tulla oireita kaikissa ympäristöissä. Tätä ei voi selittää mikään mikrobi tai altistu, vaan he ovat ajautuneet tilaan, jossa he reagoivat herkästi kaikelle. Nyt tälle on annettu myös oma lääketieteellinen diagnoosinimike, ympäristöherkkyys.