Sama, kohta vuosikymmenen ikäinen virheellinen väite löytää tiensä usein kotimaisiinkin uutisiin. Olen parissakin aiemmassa työpaikassani joutunut kaivamaan toimittajakollegoille tilastofaktaa ja näyttämään jopa taskulaskimen avulla, miten netistä kaivettu Jemen-luku ei vain pidä paikkaansa. Kaikki eivät ole tätä faktaa halunneet uskoa, eivät edes Erkki Tuomiojan kaltaiset fiksut parlamentaarikotkaan - koska he ilmeisesti haluavat uskoa toisin. Ja onhan Jemen-väite hauska onelineri, absurdiudessaan mainio rinnastus.

Kansainvälinen media teki viikonloppuna Imatran murhien jälkeen taas tutun uutisen: Suomessa on pieneksi maaksi hyvin paljon pyssyjä. Tällä kertaa oli ranskalaisten vuoro kaivaa esiin niinsanottu Jemen-myytti: muun muassa Liberation-lehti kertoi että Suomessa olisi ”maailman eniten aseita Yhdysvaltojen, Sveitsin ja Jemenin jälkeen” - ja tämän takia meillä on paha aseongelma.

Moni ihminen muistaa kuulleensa, että Suomessa on aseita lähes saman verran kuin Jemenissä ja Amerikassa. Kuulo ei ole tiedon väärti: Jemen-myytti asemääristämme on urbaanilegenda, joka syntyi tilastovirheestä ja elää ikuisesti internetissä.

Myytin taustalla on inhimilllinen erehdys, tutkijoiden virhe.



Sveitsiläinen aseiden määrää ja rikollisuutta vertaileva tutkimusyhteisö Small Arms Survey julkaisi vuonna 2007 tilaston, jonka mukaan Suomessa oli yksityishenkilöiden hallussa 2,4 miljoonaa luvallista ja luvatonta asetta. Tällä määrällä pääsisimme juuri tuohon USA-Sveitsi-Jemen-kolmikkoon, ja tämä luku toistuu useissa lehtijutuissa ja internetin faktapalstoilla.

Oikeasti Suomessa oli tuolloin poliisin aserekisterin mukaan noin 1,6 miljoonaa luvallista asetta. Nyt määrä on vuosikymmenen aikana vähentynyt, ja vuoden 2016 alussa täällä oli noin 1,5 miljoonaa asetta. Näistä reippaasti yli miljoona on metsästyksessä ja ampumaurheilussa käytettyjä pitkiä aseita: haulikoita, kivääreitä, pienoiskivääreitä. Aseista runsaat 220 000 oli lyhyitä käsiaseita eli pistooleja ja revolvereita.

Tämä määrä, kolmisenkymmentä asetta sataa ihmistä kohti, on suurin piirtein normaalia eurooppalaista (metsästysharrastusta sallivien maiden) tasoa. Hiukan Suomea enemmän aseita on muun muassa Ranskassa, Itävallassa, Saksassa, Islannissa ja Ruotsissa. Norjalaiset ovat vielä kovemmin aseistautunutta porukkaa, heillä on esimerkiksi yli 700 000 pistoolia ja revolveria – moninkertainen määrä Suomeen verrattuna.



(Euromaiden todellista asemäärää lisää vielä sekin, että monessa valtiossa pippurisumuttimet ja muut kaasuaseet eivät tarvitse lupia, toisin kuin Suomessa. Jos kaasut lisättäisiin tilastoihin, Saksa ja Ranska nousisivat asemäärissä lähes amerikkalaislukemiin. )



Yhdysvalloissa asemääräluku on 112, Jemenissä 54 ja Sveitsissä 45 asetta sataa asukasta kohti. Siitä olemme siis hyvin, hyvin kaukana.

Mistä tuo sveitsiläisten ”löytämä” 2,4 miljoonaa sitten tuli?



Jututin vuonna 2008 täällä vierailulla olleita Small Arms Surveyn ihmisiä. He myönsivät vähän noloina, että 2,4 miljoonan aseen luku syntyi ns. hatusta vetämällä.

Monessa eteläisen Euroopan maassa esimerkiksi kertalaukeavia haulikoita ei tarvitse välttämättä luvittaa ollenkaan, tilalliset ja viljelijät saavat hankkia niitä vapaasti muiden maataloustyökalujen tavoin. Tutkijat olettivat, että Suomessakin on sama käytäntö.

Lisäksi he arvelivat, että Suomessa täytyy olla sotien (varmaan myös neuvostomiehityksenkin) jäljiltä yhtä paljon laittomia aseita kuin muissa entisen itäblokin ja korkeiden väkivaltalukujen maissa.

Joten tutkijat ynnäsivät oikeaan 1,6 miljoonan aseen tilastolukuun varmuuden vuoksi 800 000 ylimääräistä asetta, että määrä varmasti kattaisi kaiken. Lopputulos oli hurja - ja pielessä.

Paljonko täällä on luvattomia aseita?



Sotamuseo arvioi vuonna 2008, että Suomessa oli silloin yhä ehkä 50-60 tuhatta sodistamme tuotua luvatonta asetta. Perikunnat ovat kiikuttaneet niitä poliisille vuosittain kohtuullisen paljon, joten nykytilanne lienee paljon pienempi. Missään vaiheessa näitä sotamuistoja ei ole voinut olla luvattomina jemmassa liki miljoonaa, vaikka sveitsiläiset kuinka arpoisivat lukuja.

Rikollisporukoiden tänne salakuljettamien nykyaseiden määrää ei tiedetä, mutta poliisin epävirallisten arvioiden mukaan niitä voi olla muutamasta kymmenestä tuhannesta sataan tuhanteen.

Siltikin kokonaismäärä jäisi valtavasti tuon 2,4 miljoonan haamuaseen alapuolelle.

Kokonaan toinen asia on, kuinka luotettavasti eri valtiot ovat asemääriään rekisteröineet, saati Small Arms Surveyn tutkijoille ilmoittaneet. Todennäköisesti esimerkiksi kurjuuden keskellä sotivassa Jemenissä aselupien kirjanpito ei ole maan hallinnolle olennaisimpia seurattavia asioita.

Tämänkin voisi ihan arkijärjellä päätellä - ja lakata vertaamasta Suomea Jemeniin oikeastaan missään todellisessa asiassa.

Aseiden suuri määrä ei ole koskaan ongelmatonta millekään maalle. Suomessa on väkivaltaongelma, viinaongelma, syrjäytymisongelma ja itsetuhoisuuden ongelma, ja näiden takia aseenomistuksenkin on oltava tarkasti valvottua ja järkevästi säänneltyä.

Se on poliittinen valinta, jota voi arvostella ja kritisoida kumpaankin suuntaan.



Tärkeintä on, että käymme asekeskusteluakin rehellisesti: ilman että käytämme siihen tietoisesti vääriä lukuja ja moneen kertaan murrettuja Jemen-myyttejä.