Detta är en ledare skriven av Hallands Nyheters ledarredaktion.

”Nu ska vi titta när mamma gör jihad!”. Rösten som håller i videokameran talar ren svenska. På filmen syns en kvinna, svartklädd från topp till tå med bara en smal springa som blottar ögonen. Hon håller i en skarpladdad Kalasjnikov, och tjuter förnöjt när vapnet smattrar till. ”Allahu akbar!” skrattar hon, ”Allahu akbar!”. Några meter bort står en barnvagn.

Videon är på en svensk familj som anslutit sig till terrorsekten Islamiska Staten i Syrien. Nu när de sista striderna om kalifatet rasar kring IS-fästet Baghuz undrar man vart den en gång glada familjen befinner sig. Har de dött under årens blodbad? Har de lyckats retirera till Baghuz för den sista striden? Är modern och hennes tre barn några av de tusentals IS-familjer som under de senaste dagarna tagit sig till fiendens närliggande flyktingläger? I det sistnämnda scenariot kommer följdfrågan: vad blir då Sveriges ansvar?

Den 1 april 2016 skärptes Sveriges terrorlagstiftning, och ett nytt brott om straff för terrorresor infördes. Lagen innebär att den som reser till ett annat land där denne inte är medborgare för att begå, förbereda eller ta emot instruktioner om terroristbrott döms till fängelse i upp till två år. Redan då varnade Sveriges Justitiekansler Anna Skarhed för att lagstiftningen var otydlig, att det skulle bli mycket svårt att bevisa i vilket syfte någon rest. Hon pekade även på att lagstiftningen skulle misslyckas att träffa IS-kvinnornas roll i Kalifatet.

Hon hade helt rätt. Uppskattningsvis har ungefär 300 personer lämnat landet under de senaste åren för att ansluta sig till terrorsekten, och enligt SÄPO har ungefär 150 återvänt. En person har åtalats för terrorresa. Ingen har fälts. Resten går fria i det svenska samhället.

Islamiska statens brott mot mänskligheten kan inte beskrivas i ord. Vårt språk är inte kapabelt till att formulera epitet kränkande nog för dessa individer. Individer som skalperat barn som vägrat bli sexslavar. Individer som tänt eld på levande människor och skrattat åt deras hjärtskärande skrik. Individer som slitit spädbarn ur famnen på sina mödrar och kastat dem åt hundarna. Individer som spänt människor mellan bilar för att slita deras kroppar itu. Individer som sänkt burar med människor ner i vatten för att filma deras dödskamp med undervattenskamera.

Lagstiftarens flathet, naivitet och slapphänthet kan inte understryka tillräckligt. Att den som fullt medvetet rest för att ansluta sig till en terrorsekt bara kan valsa tillbaka in i Sverige utan någon som helst konsekvens är inte bara en politisk och rättslig skandal – det är direkt farligt. På sin höjd får återvändarna SÄPOs vakande öga på sig, men sedan är det bara att återgå till att leva på välfärdssamhället och instruera sina barn till att bli små jihadister. Ja, rapportskrivaren för regeringen Löfvens samordnare för radikal extremism föreslog till och med att de återvändande jihadisterna skulle kunna erbjudas bostad, körkort och skuldsanering. Just snyggt. I Sverige 2019 kan man åka på mördar- och våltäktssafari för att återvända till ett bekvämt liv finansierat med ärliga människors hårt ihoptjänade skattekronor.

I Sverige finns det just nu inget vi kan göra åt saken. Lagen är vad den är, och den fungerar inte retroaktivt. Det vi kan ställa krav i det internationella samfundet på att tribunaler måste upprättas på plats, som det gjordes efter folkmorden i Rwanda och forna Jugoslavien. Alternativt att ta konsekvenserna för politikernas naivitet och häkta samtliga sekunden de sätter foten på svensk mark. Resultatet kommer i majoriteten, om inte alla, av fallen att bli åtal och frikänning.

Videon är på en svensk familj som anslutit sig till terrorsekten islamiska staten i Syrien. På filmen ser man hur mannen skryter för sin femårige son om hur han dödade ”en otrogen”. Ett skott genom halsen. I utbyte ger pojken sin pappa instruktioner om hur han ska skjuta så att ammunitionen inte tar slut. ”Du ska skjuta ta-ta-ta pappa. Inte ”ratatatata”.

- Snart i en skola nära dig.