Déjà vu all over again: en hög ämbetsman struntar i säkerheten och lämnar ut hemliga, hyperkänsliga uppgifter till ett utländskt företag i strid med reglerna. Så skedde på Transportstyrelsen och så tycks det ha gått till hos Polisen, att döma av Sveriges Radios nya avslöjanden.

För att spara tid och pengar beslutade rikspolischef Dan Eliasson att strunta i säkerhetsskyddsförordningen när polisens personal- och lönesystem skulle läggas ut på entreprenad. Informationen borde ha krypterats enligt ett system som Försvarsmakten godkänner. Att det inte gjordes, innebär att risken kan ha ökat för att uppgifter om polisers namn, personnummer, anhöriga och barn, är ute på vift i världen.

Dan Eliasson har inga ärorika lagrar att vila på. Han har tvärtom visat, om och om igen, att han är olämplig som rikspolischef. Om Sveriges Radios bild stämmer, borde hans tid definitivt vara ute.

Politiska signaler påverkar myndigheter

Men det räcker inte att Eliasson går. Likheterna mellan hans och Maria Ågrens agerande tyder på att det finns en mentalitet i Myndighets-Sverige där man tar alldeles olidligt lätt på säkerhet.

Hur blev det så? Hur har statsförvaltningen och dess ämbetsmän påverkats av politiska signaler och trender?

Man kan notera att "Stärkt säkerhetsskyddsarbete" finns först som punkt nummer två i regeringens regleringsbrev till Transportstyrelsen för 2017. Nummer ett på Löfvens uppdragslista är framskaffandet av "moderna beredskapsjobb".

Men det är ändå ett fall framåt. I regeringen Reinfeldts regleringsbrev 2014 till myndigheten nämndes inte säkerhetsskydd alls. I stället uppmanades Transportstyrelsen att fokusera på kostnadssparande "e-förvaltning", "IT för en grönare förvaltning" och "näringslivsperspektiv".

Vad gäller Polisen har allt politiskt fokus under senare år legat på att effektivisera och omorganisera.

Effektivitetsvurmen påverkar inte bara IT-säkerheten

Politiska signaler ursäktar naturligtvis på intet sätt Eliassons eller Ågrens åsidosättande av säkerheten. Men man bör inte heller föreställa sig att de har agerat i ett vakuum. Problemen går mycket djupare än så. Och effektivitetsvurmen inom statsförvaltningen har inte bara gått ut över IT-säkerheten.

I rapporten om välfärdsbrottslighet konstaterar utredaren Lars-Erik Lövdén att det ofta är bristande myndighetskontroller - av identiteter, intyg, siffror - som möjliggör för kriminella att mjölka välfärden på miljardbelopp. Han förklarar det sålunda:

"Tidsbrist och prioritering av service och effektivitet är viktiga anledningar till att kontrollen (...) många gånger kommer i andra hand. Den tid som adekvata kontroller skulle ta under ärendehandläggningen kan uppfattas som en onödig belastning och ett hinder. Vi menar att detta bidrar till att kontroller under beslutsprocessen nedprioriteras."

Det har helt enkelt inte varit inne att vara noggrann och krånglig. Insikten om att en viss tröghet i systemen också har sina fördelar, tycks ha gått förlorad.

Rikspolischef Dan Eliasson bör avgå, av många skäl. Men det skulle också behövas en haverikommission som går till botten med låt-gå-mentaliteten i Myndighets-Sverige.

Läs också:

Rikspolischefen har tappat kontrollen

Nu måste vi få en ny rikspolischef, Ygeman