I och med att presentationen av vårbudgeten den 15/4 närmar sig släpps delförslag tätt. Det ger tillfälle till dagligt kvirr från oppositionen.

Ett exempel är förslaget om sänkning av ROT-avdraget som tillkännagavs på onsdagen.

Det kritiseras både i sak och i form. Dels innebär det en ekonomisk försämring för bostadsägare, dels riskerar det att svärta skattesystemet, dessutom är det ett högaktningsfullt brott mot ett vallöfte från S.

Men som Alliansen bäddat får de ju ligga.

I alla skatte- och bidragsfrågor, liksom i varje annan fråga med koppling till statsbudgeten, låter de vänsterpolitik regera. Detta i utbyte mot att de rödgröna lovat ge fri lejd för Allianspolitik om Alliansen blir mindre liten än de rödgröna i nästa val.

Men ett sådant valresultat förutsätter att Alliansväljarna tackar sina partier för att de i fyra år släpper fram den vänsterpolitik i just de frågor slår som hårdast mot Alliansväljarnas plånböcker.

Alliansens kritik blir irrelevant. De har ju de facto gjort sig till regeringsunderlag för de rödgröna, men samtidigt avhänt sig inflytande under en hel mandatperiod. Alliansen är medskyldig till precis allt som regeringen driver igenom i ekonomiska frågor. Det hederligaste av Alliansen vore att hålla tyst.

Är näringslivet kritiskt mot regeringens ekonomiska politik bör de inte skjuta på pianisten, som i detta fall är Stefan Löfven, utan på den Allians som nobbade hans samarbetsinviter.

Om näringslivet inte vill genera Alliansen med offentlig kritik borde de åtminstone framföra den via informella kontakter. Såsom Alliansen agerat låter de ju vitala näringslivsintressen skadas. Med det samarbete med Alliansen som Löfven ville ha men som de tackade nej till hade de många vänstervridna skattehöjningar som nu kan väntas aldrig föreslagits, eller så hade de modererats mot mitten. All ekonomisk politik hade förskjutits mot i liberal riktning i stället för till Vänsterpartiets favör.

I sak är det inte orimligt att sänka ROT-avdraget i en tid med minusränta och hotande fastighetsbubbla. De som "drabbas" återfinns främst i den högre delen av inkomstskalan som dessutom fått se sina fastighetsvärden öka kraftigt.

Men dessa är Alliansens kärnväljare. Det är inte säkert att de jublar över Alliansens walk-over till Vänsterpartiet.

S påminner dock, på en väl dold plats på sin hemsida, att budgeten för 2016 läggs först i höst, och lämnar mellan raderna en öppning för förhandlingar.

Än finns tid för Alliansen att besinna sin oppositionslusta.