Det skjuts och sprängs runt om i Sverige. Nästan dagligen. ”Stök” som det brukar heta i polisrapporterna. Men så har det alltid varit enligt vissa: massakern i Falun 1994, Sabbatssabotören 1946, massmordet på Ångaren Prins Carl 1900, bålbränningen av Malin Matsdotter 1676… Medan andra går runt med en molande olustkänsla i magen – skedde det verkligen vansinnesdåd så här ofta förr…? Och om jag nu inte minns det? Är det fel på mig? Är jag en ond människa som är mer rädd för att mina barn ska bli rånade eller sprängda i luften än för att polarisarna sägs smälta i rekordtakt?

Som så ofta i Sverige tillåts inga mellanlägen. Antingen är du FÖR klimatet eller MOT klimatet! Antingen SER du att muslimerna håller på att ta över eller så SER DU DET INTE!

Men.

Innan vi går in på den diskussionen: låt oss dröja oss kvar i det förflutna en stund. Den som gör det kan nämligen konstatera att i alla fall en sak är sig lik i Sverige – nu som då – medias förkärlek för att piska upp rädsla hos folk.

Det är inget nytt.

Även om tidningen Se i mitten av 1960-talet kanske fick lite större problem än de i förväg trott den dagen de begav sig till Centralstationen i Stockholm för att skildra den otrygga atmosfären där. Detta under rubriken: ”HUSET DÄR ALLT KAN HÄNDA”. Som så ofta när det gäller media hade man bestämt vinkel i förväg. Man åkte ut på stan för att få en redan uppspikad tes bekräftad. Alltså samma metod som Samtiden, Fria Tider, SVT, DN och Aftonbladet använder idag. Men Se gick bet och kunde mest rapportera om fylleri och bortsprungna barn. Reportaget är – trots den braskande rubriken – ett antiklimax.

Kanske hade det utsända reporterteamet tyckt att dagens Sverige – med lynchningar i Örebro (1), explosioner i Nyköping och Linköping (2) och skottlossning i Kramfors, Danderyd och Ribersborg (3) – varit något av ett smörgåsbord?

Året var 1964 (Se)

Eller så hade man blivit skrämda. Kanske hade man utbrustit:

”Men alltså… det här känns inte normalt?”

Oavsett vad Jerzy Sarnecki och Maria Robsahm sagt.

***

Jag bläddrar i arkiven. Det är nyttigt att göra det ibland. För perspektivets skull. Men också för att jag börjar bli paranoid. Gasljusningen fungerar; jag börjar på allvar inbilla mig att det small och sköts lika mycket här i Sverige när jag var ung på 1980-talet. Fast jag ju vet att det inte var så. Åmselemorden 1988 – Juha Valjakkala – var en medial följetång i månader. Stureplansmassakern 1994 likaså.

Hade dessa tragedier rönt samma uppmärksamhet idag?

Innan du svarar tvärsäkert ja: är du medveten om att du redan glömt massakern på internetkaféet i Malmö 2018 (4)? Eller dubbelmordet på ett kafé i Rinkeby 2016? (5). Eller vansinnesdådet i Hallonbergen? (6) Eller trippelmordet i Uddevalla (7). Eller att du aldrig ens hört talas om dem?

Det vore i så fall inte så konstigt eftersom dagens svenska vansinnesdåd brukar ha en brinntid på ungefär 24 timmar. Inte för att vi blivit avtrubbade utan för att den ena galenskapen snart knuffas ur det mediala strålkastarljuset av nästa. Sprängningen av ett hyreshus i Linköping den sjunde juni 2019 (8) levde några dagar, men bara fram till skottlossningen på Malmö Central den tionde (9).

Men visst hände det saker även förr… långt tillbaka. Ungdomskravaller och stenkastning mot polis är inget nytt fenomen.

Året var 1951 (Jag minns mitt 50-tal, Berndt Egerblad)

På medeltiden brändes kvinnor på bål. Folk steglades och kvarterades – både William Wallace och Guy Fawkes. I Sverige slogs greve Axel von Fersen ihjäl av en drucken pöbel på Riddarhustorget redan 1810. För att inte tala om de omskrivna raggarkravallerna i mitten på 1960-talet.

https://www.oppetarkiv.se/video/1994564/aktuellt

Ja – jag raljerar. Men det är svårt att låta bli. Och – ja – i ärlighetens namn: visst begicks det brutala brott i Sverige även förr; långt innan invandringen tog fart. Det stals och det snattades. Brändes ner och gruppvåldtogs.

Året var 1963 (Se)

Året var 1978 (Hemmets Journal).

Fast – som engelsmännen brukar säga: ”two wrongs don’t make a right” och att raggarna i Eskilstuna hoppade på huven på en polisbil 1966 gör knappast dagens våldsdåd mot poliser och deras anhöriga lättare att bära (10).

Det är f.ö intressant att notera att ”socioekonomiska faktorer” inte tillämpades på kravallerna i Berzelii park i Stockholm på 1950-talet. Inga av de förhörda våldsverkarna var vare sig ”frustrerade” eller kom från ”utsatta områden”. Enligt rapporteringen var det tidigare ostraffade människor som kom från ”ordnade förhållanden”.

Skitstövlar, kort sagt.

Som möjligen borde ha låsts in på lång tid, precis som skitstövlarna som kastar sten på polis och ambulanspersonal i Rinkeby och Rosengård sommaren 2019 – inte som straff, utan för att schyssta människor som inte bränner bilar och spränger restauranger ska slippa ha dessa drägg härjande på gator och torg, vecka efter vecka, månad efter månad, år efter år. Men inför såna argument gallskriker framför allt vänstern i protest:

”Hårdare straff fungerar inte!”

”Det behövs fler fritidsgårdar!”

”De här människorna har inga val!”

Etc.

***

I Malmö har man byggt många fritidsgårdar genom åren. Hundratals miljoner skattekronor har lagts på ”integrationsfrämjande projekt”. De kriminella ska distraheras med värdegrunds-bling-bling så att de glömmer att begå ”stök” (taktiken finns beskriven, i plågsam detalj, i Lars Åbergs ”Framtidsstaden – Om Sverige imorgon blir som Malmö idag hur blir Sverige då?” från 2017).

Men frågan är: har det blivit bättre av detta?

Och: var det bättre förr?

Alltså, innan Malmö blev en ”mångkulturell stad” på det sätt den är idag? Lilian Meilands och Nikolai Jakobsens ambitiösa reportage från sommaren 1979 ger oss delvis svar: de svenska integrationsproblemen är snart fyrtio år gamla och nej, det har inte blivit bättre. Men det har blivit mer.

Året var 1979 (Vecko-Revyn)

Förnekelsereflexen hos de ansvariga slog till redan på den tiden. Rektor Alf Andersson ville inte se några problem, trots att de var uppenbara.

Det var medias fel.

Alarmism.

Andersson har sina epigoner i dagens Sverige. Det spelar ingen roll hur många gängskjutningar som sker. Hur många oskyldiga som än drabbas av Sveriges havererade integrations/kriminalpolitik: Daniel Cuevas Zuniga (handgranaten i Vårby), Alexandra Mehzer (HVB-hemmet i Mölndal) Carola Herlin och Emil Herlin (knivdådet på IKEA), Ebba Åkerlund, Lena Wahlberg, Maïlys Dereymaeker, Chris Bevington, Marie Kide, (massmordet på Drottninggatan), Yusuf Warsame (handgranaten i Biskopsgården), Shayan Gaff (lärarstudenten i Segeltorp som mördades av ”misstag”) Luna Mandic (bilbomben i Torslanda), Ingrid Guldbrandsson (den 70-åriga kvinnan i Kil) Karolin Hakim (mordet i Ribersborg), Helga Stenmark (”soprumsmordet” på 89-årig kvinna i Norsjö) Ndella Jack (mordet i Råcksta), Adriana Naghei Ostrowska (drive-by i Botkyrka) sjuåringen i Tingsryd som besköts med en soft air-gun på skolgården, studenten på Kungliga Musikhögskolan som träffades av en förlupen kula i ögat och förlorade synen, den unga kvinnan som fick ansiktet halvt bortsprängt i Lund… (11)*

…de som protesterar stämplas ofta som rättshaverister. Pensionärer och småbarnsföräldrar som börjar rösta på SD i ren frustration över att regeringen förefaller handlingsförlamad när det gäller den ökande (minskande) brottsligheten avfärdas som dårhjon. Eller så har de, helt enkelt, gått och blivit ”rasister”. I det avseendet är statsminister Stefan Löfven som en bilmekaniker som öppnar alla motorhuvar och ställer samma diagnos:

”Det är smuts i förgasaren!”

Eller som Ulf Lundell skriver i sin dagbok Vardagar 2:

”Det är inte alldeles fel att likna insläppandet av SD i regeringsställning med nazisternas intåg i Reichstag. En miljon SD-väljare kan ha djävligt fel.”

***

Har då Sverige alltid varit ett rasistiskt land? Ja, antagligen. Fläckvis. Kanske inte lika rasistiskt som Indien, Libanon, Nigeria eller Thailand. Men visst har Sverige haft en unken syn på framför allt svarta människor. Det var inte alltför länge sen man kunde se rubriker i svenska tidningar som framstår som helt otänkbara idag.

Året var 1964 (Se)

Fram till början av 1980-talet var f.ö utomeuropeiska invandrare något av en kuriositet i Sverige. Berättelser om invandrare från avlägsna länder, och deras öden och äventyr i landet Sverige, hamnade på de allra lättsmältaste tidningssidorna. Som när Hemmets Journal 1978 skriver om Chohan Shafiudden från Karachi som några år tidigare hoppat i land i Oskarshamn för att börja ett nytt i liv i Sverige. Efter några år på Folkskola och påföljande svetsarutbildning fick han jobb på det lokala varvet. Något år senare anlände resten av familjen: frun Shakila och fem barn i åldrarna fem till sjutton.

Nyckeln in i det svenska samhället – och till att bli en “äkta smålänning” – var språkstudier. Och ett jobb. Och rätt till anhöriginvandring. Hemmets Journal skildrar Chohan Shafiudden lite som om han vore en marsmänniska. Hans uppdykande i Oskarshamn är uppenbart exotiskt. Men det är en sedelärande historia – om än anekdotisk – hur bra det faktiskt kan gå för en utlänning i Sverige.

Och apropå exotism/exotifiering… och på nämnde Lundell; han skriver i Vardagar 2 (utgiven 2019), om Beyoncé (som han sett på VH1) och hennes video Put a Ring On It:

”…hon hade två brudar med sej, rätt stadiga negresser alla tre, ett enormt tokdansande i synk, hur gör dom?”

Bra fråga.

De kanske har rytmen i blodet.

***

Frågan är då: går Sverige mot en samhällskollaps? På grund av våld och invandring?

Både ja och nej.

Småkommunernas ekonomier faller som dominobrickor (12) och alla vet att det handlar om skenande försörjningsstöd och kostnader för ensamkommande m.m. Medan politikerna skyller på “åldrande befolkning” för att inte ge SD rätt. Fast sådana problem är inte nya – redan på 1960-talet hotades vi av ”kaos”. Tusentals jugoslaver kom hit för att arbeta, men de kom i för snabb takt. Systemen hann inte med.

Här handlade det i och för sig om ren arbetskraftsinvandring.

Det fanns jobb.

Och det s.k. miljonprogrammet var igång. De som kom hit var dessutom européer och delade, i stort, kulturella värderingar med oss svenskar. Nu – 2019 – handlar det heller inte “bara” om 1000-tals nya medborgare utan 100 000-tals. Miljoner om “no nations, no borders”-falangerna inom S, VPK, KD, MP, C och L får som de vill. Trovärdiga planer för hur detta ska gå att genomföra, rent praktiskt, saknas fortfarande. Det räcker om vi håller oss till ”värdegrunden”;

“Värdegrunden” är den simsalabim-tinktur som ska lösa allt; framdroppad ur professor Balthazars magiska värdegrundsmaskin.

Ska man vara ärlig har det mullrats om ”kaos” (utan z) i decennier och det är givetvis lätt att skaka på huvudet åt pratet om ”invasion” och ”bostadskaos” i faksimilerna nedan. Man får dock se det i sitt sammanhang – på den tiden var det så; det var ”kaos”. Relativt sett. Sverige var lika oförberett på invandring och mångkultur som vi tycks vara nu, ett halvt sekel senare. Vi hade en tendens att bita av för stora tuggor redan då. Vi ville väl men vi var – just det – ”naiva”.

Året var 1967 (Panorama)

Sverige har – i alla fall från år 1943 – varit en pålitlig och solidarisk flyktingmottagare. Vi är ett litet land, men i snart sjuttio år har vi dragit ett förhållandevis stort lass när det gäller att hjälpa människor i nöd. Att hjälpa judar undan nazismens omänskliga illdåd satt långt inne, men till slut lossnade spärren och runt krigsslutet vistades 100 000 utländska medborgare i Sverige. De kom från Finland, Danmark och Norge men också från mer exotiska länder som Polen och Ungern. De flesta kunde så småningom börja arbeta inom olika yrken: på fabriker och restauranger. Integrationen gick i så måtto av sig självt och redan på den tiden handlade det om barn. Kanske lite andra slags barn än nu, men ändå.

Barn.

Föräldralösa.

Krigsdrabbade.

Sverige hade – som land och som folk – hjärtat på rätta stället.

Året var 1945 (Jag minns mitt 40-tal, Berndt Egerbladh)

Till slut tog vi tog vårt beramade ”ansvar”. Kanske för att gottgöra vår undfallenhet mot herr Hitler; mineralaffärerna med Wermacht, transiteringen av soldater över svensk mark etc. Den höga invandringen blev vårt kollektiva avlatsbrev. Vi tog på oss tagelskortan och lovade bot och bättring. Aldrig mer skulle Sverige äga en slavkoloni i karibien! De sista svenska slavarna friköptes visserligen i oktober 1847 men vissa saker får vi inte glömma. ”Om detta må ni berätta” som det hette i den skrift som delades ut till svenska skolungdomar på 1990-talet (på Göran Perssons initiativ). Den gången handlade det om förintelsen, men den svenska slavhandeln har rötter ända tillbaka till vikingatiden och detta ok måste vi bära med oss in i framtiden.

https://sv.m.wikipedia.org/wiki/Svensk_slavhandel

***

”Massinvandring” eller ej – det kanske inte blir invandrarna, specifikt muslimerna, som knäcker Sverige? Det kanske blir vädret? Som numera alltid är “extremt”. Eller tja… vänta. Har vi inte hållit på och tugga detta ganska länge nu?

(Det också.)

Vi frågar Helle Klein på Aftonbladet.

Året var 2004 (Aftonbladet)

Året var 1955 (Jag minns mitt 50-tal, Berndt Egerbladh)

På den tiden Kleins krönika skrevs – alltså 2004 – var det översvämningar i Tyskland som var tecknet i skyn. Dessa översvämningar kom och gick. Tyskland står kvar, även om landet när detta skrivs i juni 2019 plågas av “rekordhetta”.

I Sverige plågas vi av en debatt som fastnat i vinkelvolten.

Det är samma grejor som tuggas om och om igen, år efter år: högerextremismens framfart, Täppas Fogelbergs partiskhet…

Året var 2004 (Aftonbladet)

Året var 2004 (Aftonbladet)

…och medborgargardena? Minns ni dem? ”Från i fjol”, undrar du yrvaket. Nä, från 1990-talet.

Året var 1990 (Aktuell Rapport)

Folk tog lagen i egna händer redan då. På den tiden var det enskilda tokstollar som gjorde det och som själva – ironin – begick brott genom att åka runt och utge sig för att vara poliser. Idag består gardena av bönder och villaägare som tröttnat på att få sin diesel och sina båtmotorer stulna. Av litauer, rumäner och polacker. Som det numera – enligt Aftonbladet och justitieminister Morgan Johansson är helt ok att stigmatisera (13).

***

Hur det än är, och var… verkar många svenskar numera ”uppleva” en ökad otrygghet på offentlig plats. Kanske för att det spektakulära våldet har hittat in i idyller som Stocksund (14), Ribersborg (15), Östersund (16) och Nyköping (17). I Uppsala rasar sedan en tid tillbaka en upprörd debatt om kvinnors trygghet på offentlig plats. Kommunen menar att det är överdrifter (18) men inte mer än att det startats flera civila initiativ där kvinnor eskorterar varandra hem från krogen, yogan, träningen, universitetet etc.

Det är fortfarande oklart varför det så ofta höjs röster om denna otrygghet; varför så många skulle vittna om denna situation (exempelvis i Joakim Lamottes livesändningar på Facebook) om det inte hänt något dramatiskt i det svenska samhället…? Lika oklart är det varför det är så viktigt att säga emot dessa människor; slå statistik i huvudet på dem och kräva att de ska hålla tyst och gilla läget?

Aftonbladet, SVT och Dagens Nyheter har länge jobbat hårt för att försäkra allmänheten om att det inte finns någon anledning till oro. Det var värre förr – och det är inte lika illa nu som det kanske kommer att bli senare.

Deras Freudianska felsägningar är lika komiska som tragiska; fullt synliga – för alla utom för dem själva.

”Brotten minskar!”, ropar vissa. Med tillägget: ”…eller i alla fall anmälningarna.” Medan andra hävdar motsatsen.

Samtidigt finns det tydliga tecken på att vissa brott, i vissa områden, aldrig ens anmäls eftersom vi låtit parallella rättsystem växa fram. Aftonbladets Johanna Bäckström Lerneby skrev bra om fenomenet redan hösten 2017; då om familjen Ali Kahn i Göteborg (19). Expressens Federico Moreno har också gjort flera bra reportage om ”det andra Sverige” (20). Men en stor del av Sveriges journalister håller fortfarande emot. Det anses inte comme-il-faut att skriva om ”utsatta grupper”, eller om invandringsrelaterade brott. Även om det lossnat lite de sista åren. Motviljan att skriva om den misslyckade integrationens övergripande konsekvenser är i vilket fall fortsatt stark.

Jag vet.

Av egen erfarenhet.

Det vrids många händer i förtvivlan, framför allt inom SR och SVT, över kommunernas skenande försörjningsstöd och den höga arbetslösheten bland utomeuropeiskt födda invandrare. Ska man verkligen skildra detta? Och hur? Hur bäddar man in det så att det inte spelar SD i händerna? De får ju redan så mycket gratis via sociala medier… folk berättar saker för varandra… folk upplever saker i sin vardag alldeles oavsett vad public service och DN tycker och tänker på sina ombonade redaktioner.

Troligtvis bottnar den här märkliga situationen i att politiker och media – med skattefinansierad public service i spetsen – under lång tid, på heder och samvete, lovat oss att det multikulturella (allt mer kaotiska) samhället är en kulturell och social ”vinst” för alla inblandade; ett ”kompetensregn”; att vi till och med tjänar pengar på det (21).

För små kommuner som Sandviken, Tranås, Bengtsfors, Strömsund, Hässleholm och Filipstad påstods det under åren 2015-2017 vara rena vinstlotten att ta emot stora mängder låg- eller outbildad arbetskraft från Afrika och Mellanöstern.

Det var det inte (22).

Det förstår även den mest lättlurade – nu när enskilda tjänstemän börjat tala ett klarspråk som var helt tabu för bara 2-3 år sedan.

https://sverigesradio.se/sida/artikel.aspx?programid=93&artikel=7203849

Vi vet också att med hög invandring från områden i Afrika och Mellanöstern följer en mängd komplicerade kulturkrockar som måste hanteras. Svenska myndigheter mäktar inte med den uppgiften. Ett av många exempel: redan i januari 2015 uppskattade socialstyrelsen att runt 40 000 unga kvinnor i Sverige lever med sviterna av könsstympning (23) och att detta kräver omfattande utbildningar av myndighetens personal (senare justerade SVT upp siffran till att vara ”mångdubbel” (24)).

Men regering och riksdag har ändå bestämt att vi ska ha fortsatt hög invandring/ anhöriginvandring. Vi ska fylla på redan nergångna förorter – sedan decennier svårt ”utsatta” – med fler arbetslösa, icke-svensktalande människor präglade av religiösa dogmer och/eller exkluderande klanmentalitet. Att den här ekvationen är omöjlig att få ihop, både statsfinansiellt och socialt, vet de flesta politiker.

”Den är så uppenbart absurd att till och med Stefan Löfven bör ha förstått problematiken vid det här laget.”

Tyvärr regerar den politiska prestigen och Löfven, och många andra, klamrar sig fast vid ”värdegrunden” och ”antirasismen” i hopp om att gör man bara det så kommer skeppet aldrig att sjunka.

…men… vi ska heller inte glömma att vi har en statsminister som redan i januari 2018 övervägde att ta hjälp av ”militär” för att få bukt med den skenande gängbrottsligheten (25). Den gången dementerades det han sagt snabbt av andra ministrar – men att han ens tänkt tanken avslöjar förstås en del om hur diskussionerna går internt mellan regering, SÄPO, Rikspolisstyrelse och andra berörda instanser. Och hur stressade man faktiskt är över samhällsutvecklingen.

***

Sammanfattningsvis: saker går igen. Det kan vara värt att påminna sig om i dessa tider, av flera olika skäl. De “genusgalenskaper” som många stör sig på är inte heller någon nyhet. Den utskällda identitetspolitiken har pågått i omgångar under ett halvsekel. Sverige har varit ett extremt liberalt, normutmanande land så länge att de flesta nu levande vuxna (etniska) svenskar är uppvuxna med det. Det är helt normalt. Det ”normlösa” har blivit norm.

Året var 1967 (Panorama)

…och vi lever just nu i ett samhälle som fortfarande (i alla fall ett litet tag till) har råd och tid att skruva på de minsta kugghjulen i samhällsmaskineriet: ”felköning”, ”manspreading”, ”ickebinäritet”, ”rasistisk mjölk”, ”rasistiska emojis”… (26). Även om andra, brutalare problem obarmhärtigt flåsar oss i nacken: religiös extremism, den ständiga risken för terrordåd, hederskultur, klanvälde, könsstympning, barn med automatvapen, barn utan empati… (27)

Vi tror på det goda.

Vi tror att vi ska hinna.

Men som Aldous Huxley skriver i Du sköna Nya Värld:

“Folk tror på saker för att de blivit uppfostrade till att tro på dem.”

Och så är det definitivt med oss svenskar: vi är extremt väluppfostrade, extremt hårt pottränade, sedan decennier tillbaka. Av public service och av ett oändligt antal statliga myndigheter och verk. Vi tror att det ska gå att hälla i mer vatten i glaset trots att det redan är fullt. Vi tror att samvetslösa mördare och sadister ska kunna ”rehabiliteras” eller ”kriminalvårdas” tillbaka in i samhället. Ungefär som Lars-Inge Svartenbrandt som behandlades under åratal – för dyra pengar – och gång på gång svek samhällets förtroende; släpptes från Säter – åkte direkt och rånade en bank eller en mack (detta hände vid upprepade tillfällen (28)).

”Vi har varit naiva”, som Stefan Löfven sa under lugg på sin berömda presskonferens i november 2015.

Naiva, ja.

Folket som aldrig lär sig – av sina dyrköpta läxor.

Vi tror fortfarande , efter allt som hänt de senaste åren, att vi kan importera ”forskare”och ”raketbyggare” från länder som Sudan, Yemen och Eritrea. Och att det är okej att åderlåta dessa länder på högpresterande akademiker – om vi nu ens kan hitta dem.

Socialdemokratiska fotsoldater som Marie Dahlin (f.d KSO i Vänersborg) har under åratal försäkrat oss att det är moraliskt försvarbart att hämta människor (inkl. krigsflyktingar) till att ”utföra” enkla, dåligt betalda jobb i Sverige. (29)

Likt Väinö Linnas strävsamma Koskelabonde kan de kastas ut på obruten åkermark för att försörja sig själva. Sverige är ett ”nybyggarland”, som Maud Olofsson stod och svamlade om redan 2011 (30). Ungefär som Klondyke på 1800-talet; kan man hantera en hacka och en spade kan man bygga sig en framtid i Sverige.

Detta är den intellektuella nivå på vilken den inhemska debatten befunnit sig de sista åren.

Hugskott.

Fria fantasier.

Skamlösa lögner.

”Hur har detta kunnat fortgå?

För att vi är svenskar!!!

För att vi vill VÄL!!!”

***

Men i alla fall… nu är vi där. Vid ”öppna era hjärtan”-experimentets ände.

Och bandet går inte att backa. Sverige har tagit på sig ett ”ansvar” för hundratusentals lågutbildade människor från andra länder. En del krigsflyktingar – många ekonomiska migranter – och den etniska underklassen får numera anses som permanentad.

Cementerad.

Institutionaliserad.

Det finns ingen ”integration” i världen som kommer att kunna lösa detta. Det finns enskilda, behjärtansvärda, beundransvärda kultur- och sysselsättningsprojekt som går att lyfta fram (31) som bevis för att ”det går”. Men det är anekdotisk bevisföring och visst – det inger en gnutta hopp och det tjänar till att tillfälligt lugna den oroliga medelklassen.

…men… alla såna ”framgångssagor” drunknar (bokstavligen) i det faktum att regering, riksdag och journalistkår v-ä-g-r-a-r att erkänna att vi inte kan fylla på systemen med fler outbildade, arbetslösa, icke-svensktalande, (i många fall) kulturellt svåranpassade medborgare innan de som stod före i kön kommit ut på arbetsmarknaden och börjat nettobetala skatt.

Något som aldrig kommer att ske med mindre än att Sverige inför en extremt restriktiv asylpolitik. Ungefär som Ingvar Carlsson och socialdemokraterna gjorde 1989 (det s.k Luciabeslutet). Och det kommer heller aldrig att ske. Av rena prestigeskäl. Ett sådant erkännande skulle ge Jimmie Åkesson och SD ”rätt”. Annie Lööf, Ylva Johansson, Morgan Johansson, Isabella Lövin, Jonas Sjöstedt m.fl skulle tappa ansiktet. En gång för alla.

Bättre därför att köra landet helt i botten.

Efter oss: syndafloden.

***

Det här är en svart text (igen). Jag vet. Men just nu finns det ganska få ljuspunkter i den svenska samhällsutvecklingen. Debatten är lamslagen av exegetiska hårklyverier. Bråk om semantik och konnotationer. Får man prata om ”volymer”? Får man diskutera ”demografi”? Kan invandring på något sätt bidra till samhällsutvecklingen? Kanske Greta Thunberg kan ha i alla fall någon poäng?

Nej.

Absolut inte.

Och håller du inte med mig om x eller y är du ett troll, en rasist, en kaozförnekare, en alarmist… är det något vi lärt oss av post-Reinfeldtdebatten så är det att vi inte gillar olika i Sverige, speciellt inte olika åsikter.

Men låt oss komma ihåg detta:

Även om man kan störa sig på naiva, “godhetssignalerande” människor som gör handhjärtan och postar ändlösa Greta-bilder på Instagram som avlatsbrev för sina egna utlandssemestrar – eller på bittra vita män i glesbygd som vägrar att sluta köra skoter och jaga – är valet mellan sådana och religiösa och politiska extremister enkelt.

Personligen väljer jag Henrik Arnstad och Anders Lindberg före Abo Raad och Rakhmat Akilov tio gånger av tio.

Varför?

Jo, för även om jag anser att både Arnstad och Lindberg gör sig till nyttiga idioter för krafter som är långt farligare än exempelvis SD någonsin kommer att bli så finns det i alla fall en liten chans att nå dem.

Det finns det inte med de andra.

Jens Ganman

070 266 33 22

Källor:

(1) https://www.aftonbladet.se/nyheter/a/4qO9Go/langa-fangelsestraff-for-brutala-morden-i-vivalla-i-orebro

(2) https://www.svt.se/nyheter/lokalt/ost/inget-samband-mellan-explosionerna-i-motala-och-pa-adalagatan

https://www.aftonbladet.se/nyheter/a/zGV6e9/explosion-pa-strippklubb-i-orebro

(3) https://www.svt.se/nyheter/lokalt/vasternorrland/skottlossning-i-kramfors-en-person-skadad

(4) https://www.svt.se/nyheter/lokalt/skane/skottlossning-i-centrala-malmo-3

(5) https://www.aftonbladet.se/nyheter/a/v4eE5/mordutredningen-laggs-ner-ingen-vill-sta-for-vad-de-vet

(6) https://www.expressen.se/nyheter/brottscentralen/fangelsets-krafttag-mot-den-skrattande-mordaren/

(7) https://www.expressen.se/gt/martin-saliba-pekar-ut-sin-storebror-for-trippelmordet/

(8) https://www.aftonbladet.se/nyheter/a/rA9jzA/kraftig-explosion-vid-flerfamiljshus-i-linkoping

(9) https://www.sydsvenskan.se/2019-06-10/tv-malmo-c-avsparrad-efter-skottlossning

(10) https://www.aftonbladet.se/nyheter/a/ddRqBj/polishus-beskjutet-med-automatvapenhttps://www.svt.se/nyheter/inrikes/flera-angrepp-riktade-mot-svensk-polis

(11) https://www.aftonbladet.se/nyheter/a/l1PagM/daniel-63-dog-av-handgranat-i-varby-gard–polisen-vadjar-om-hjalp

https://www.aftonbladet.se/nyheter/a/e86O2y/kusinens-desperata-larmsamtal-nar-shayan-22-skots-ihjal–av-misstag

https://www.aftonbladet.se/nyheter/krim/a/3jo27d/alexandra-22-dodades-pa-hvb-hemmet–hovratten-faststaller-domen

https://www.norran.se/nyheter/blaljus/skellefteborna-som-dodades-vid-knivdadet/

https://www.aftonbladet.se/nyheter/a/XXWrE/de-dog-i-terrorattacken-i-stockholm

https://www.expressen.se/gt/ett-barn-i-8-arsaldern-har-dott-i-explosion/

https://www.expressen.se/nyheter/brottscentralen/de-ar-gangkrigens-oskyldiga-offer/

https://www.expressen.se/gt/eleven-erkanner-dodade-sin-lararinna/

https://www.expressen.se/nyheter/krim/ndella-18-mordad-efter-sin-karleksresa-var-underbar/

https://www.expressen.se/nyheter/krim/student-forlorade-ena-ogat-i-gangskjutningen/https://www.sydsvenskan.se/2019-09-15/polisen-har-talat-med-skadade-kvinnanhttps://www.gp.se/nyheter/sverige/sjuåring-skjuten-med-luftvapen-på-fritids-1.18355003

https://www.svt.se/nyheter/lokalt/stockholm/skottlossning-i-norsborg-en-skadad

(12) https://webbutik.skl.se/sv/artiklar/ekonomirapporten-maj-2019.html

(13) https://www.socialdemokraterna.se/aktuellt/2017/atgarder-mot-internationella-stoldligor/

https://www.aftonbladet.se/nyheter/a/ngW1oB/regeringen-sa-ska-stoldligorna-stoppas

(14) https://www.aftonbladet.se/nyheter/a/wP0vVM/tre-personer-anhallna-efter-mordet-i-stocksund

(15) https://sverigesradio.se/sida/artikel.aspx?programid=96&artikel=7287093

(16) https://www.aftonbladet.se/nyheter/a/8m7Qnx/man-i-ostersund-misstanks-for-terrorbrott

(17) https://www.svt.se/nyheter/lokalt/sormland/bomb-kunde-doda-pa-600-meter

(18) https://www.svt.se/nyheter/lokalt/uppsala/uppsala-kommun-ebba-busch-thor-har-fel

(19) https://www.aftonbladet.se/nyheter/krim/a/RkWmW/polisen-later-familjeledare-losa-konflikter

(20) https://www.expressen.se/kvp/kronikorer/federico-moreno/avslojandet-visar-hur-parallella-samhallen-hotar-demokratin/

(21) https://arenaide.se/rapporter/900-miljarder-skal-att-uppskatta-invandring/

https://www.svt.se/opinion/svt-borde-ha-namnt-att-endast-0-3-procent-av-de-nyanlanda-har-forskarutbildning

(22) https://www.expressen.se/gt/politikerns-larm-skenande-kostnader-for-nyanlanda/

https://sverigesradio.se/sida/artikel.aspx?programid=78&artikel=6272727

(23) https://www.socialstyrelsen.se/globalassets/sharepoint-dokument/artikelkatalog/ovrigt/2015-1-32.pdf

https://utbildning.socialstyrelsen.se/course/view.php?id=35

(24) https://www.svt.se/nyheter/inrikes/mangdubbelt-fler-konsstympade-kvinnor-an-man-trott

(25) https://www.stockholmdirekt.se/nyheter/lofven-oppnar-for-militar-i-fororten/repraq!eQXLQs5FjeIRu1gZgrhWLQ/

(26) https://www.metro.se/nyheter/darfor-ar-det-aldrig-okej-att-felkona-IIL.a8LHp7y

https://www.svt.se/opinion/orden-du-behover-for-att-forsta-feministiska-transdebatten

https://www.lu.se/article/alt-rightrorelsen-anvander-mjolk-for-att-framja-vit-makt

(27) https://www.aftonbladet.se/nyheter/a/pLVyv1/barngang-skrammer-boende-i-grums

https://www.bohuslaningen.se/åsikt/ledare/barn-rånas-på-väg-till-fotbollen-nytt-normaltillstånd-1.13970652

https://www.stockholmdirekt.se/nyheter/barn-fortsatter-rana-barn-i-soderort/repsde!LxiJUuvIySb8lHeuieASQ/

http://www.skd.se/2015/05/15/klan%C2%ADsam%C2%ADhal%C2%ADlet-ar-till%C2%ADba%C2%ADka/

https://www.st.nu/artikel/medelpad/efter-sankningen-av-terrornivan-fortsatt-hog-vaksamhet-for-poliserna-i-lanet

(28) https://www.dt.se/artikel/svartenbrandts-brottsbana-brott-for-brott

https://www.aftonbladet.se/ledare/a/qnVARo/aven-terrorister-ar-faktiskt-manniskor

(29) https://www.svt.se/nyheter/lokalt/vast/kan-inte-minnas-att-jag-sagt-n-ordet

(30) https://www.aftonbladet.se/nyheter/a/EoRqvG/vill-gora-sverige-till-ett-nybyggarland

(31) https://sverigesradio.se/sida/artikel.aspx?programid=83&artikel=6719045

Kompletterande läsning:

https://www.flashback.org/t2927128

http://worldpopulationreview.com/countries/most-racist-countries/

……………………………………………………………………

* Här kan det vara på sin plats att även nämna offren för ”Lasermannen” John Ausonius, Peter Mangs och Anton Lundin Petterssons härjningar:

Hasan Zatara

Charles Daklama

Sharam Hosravi

Jimmy Ranjbar

Farah Abdisalaam

Ali Ali

Isa Aybar

Dimitrios Karamalegos

David Gebremariam

Eric Bongcam

Heberson da Costa

……………..

Kooros Effatians

Firas Al-Shariah

Trez West Persson

Younes Cheikhi

Xhafer Dani

Ahmed al-Hamid

Lang Conteh

Bilal Bingöl

Naser Yazdanpanah

m.fl

https://www.aftonbladet.se/nyheter/a/G1j2wl/atalas-for-tre-mord

……………..

Lavin Eskandar

Ahmed Hassan

Nazir Amso