För vilket år i rad läser vi om den svenska skolans försämrade resultat? Vi har gått från att vara världsledande till att ligga bland de sämsta av jämförbara länder. Den senaste Pisa-rapporten från 2012, är särskilt oroväckande, den visar två saker; dels att svenska elever har tappat i läsförmåga, dels att det svenska skolsystemet är dåligt på att utjämna skillnader mellan barn med olika socioekonomisk bakgrund. Detta är två områden där Sverige tidigare utmärkte sig.

Den svenska enhetsskolan från 60-talet och framåt var en produkt av ett politiskt val: för ökad jämlikhet. Du skulle ha rätt till en bra utbildning även om du kom från ett arbetarhem och eleverna kunde läsa "mellan raderna".

Pisa-rapporterna har efter 2003 visat på en stadig försämring. Det började med matten som halkade ner under genomsnittet för de 65 undersökta länderna och nu 2012 pekar det neråt på nästan alla områden. De ansvariga politikerna i regeringen låtsas som om de har situationen under kontroll.

Jan Björklund uppmanar oss att vänta några år till, då kommer deras "reformer" att visa resultat. Tro det den som vill. Oppositionspolitikerna verkar helt ha lagt just oppositionen på hyllan. Lärarnas fackförbund håller tyst, eller applåderar regeringen. Medan de ansvariga håller varandra om ryggen får vi andra agera åskådare till ett skolsystem i fritt fall.

Som ett led i den borgerliga regeringens systemskifte underordnades skolorna steg för steg under konkurrens och vinstprincipen. Marknaden skulle ta över på detta område på samma sätt som inom vården och social omsorg. Det som ligger bakom är den nyliberala ideologins krav att minska statens makt och öka marknadens makt.

Av ideologiska skäl har vinstprincipen tvingats på skolorna. Om denna princip fungerar ganska bra när det gäller tillverkning av pennor, kanelbullar och andra varor så håller den nu på att leda till en katastrof för Sverige som kunskapsnation.

Lyckas du inte som skola att locka till dig elever, minskar elevpengen och budgeten måste kapas, lärare måste sparkas, mindre pengar till studiemateriel med mera. En annan effekt är att kvalitén på undervisningen sjunker när allt mer resurser läggs på marknadsföring.

"Öppna hus", skolmässor och annat för att locka nya elever, lägger beslag lärartid som borde användas till undervisning.

Vinstprincipen skapar inofficiella regler som gynnar de som bryter mot skolverkets mål för undervisning och missgynnar de som försöker följa dessa mål. Lärare som följer betygskriterier ses av skolledningar som problem eftersom de kan bidra till att skolans betygssnitt sjunker.

Nyligen avslöjades att många friskolor sätter överbetyg i förhållande till resultaten på de nationella proven. "Mikael Elias" som ingår i det riskkapitalbolagägda Academedia har många skolor där betygen ligger 80-90 procent över provresultaten. Detta är en affärsidé: sätt höga betyg så får ni fler elever, så får ni högre vinster att placera i skatteparadisen. Det är jättebra för aktieägarna, mindre bra för svensk skola.

Det finns skolor som kräver att lärarna ska kolla betygssnittet för kurserna innan de sätter sina betyg. De lärare vars elever inte kommer upp till rikssnittet måste försvara sig inför skolledningen. Lärarna får veta att låga betyg leder till låga löner. Även de som styr de kommunala skolornas lönesättning straffar lärare som sätter "fel" betyg. Förra året fick lärarna i sju Stockholmsskolor sämre lönepåslag på grund av detta. Hur tänker lärarna nästa gång det är dags att sätta betyg?

Hur tänker du som förälder när du väljer skola åt dina barn? Väljer du en skola där betygssnittet följer resultaten från det nationella provet? Eller väljer du en Mikael Elias-skola så att ditt barn sedan har större chans att komma in på en eftertraktad högskoleutbildning?

Det skrämmande med avslöjandena om fuskbetygen är, bortsett från fusket, att des sa skolor vill att detta ska avslöjas, för att få fler sökande elever. Vinst- principen tas till allas hjärtan, föräldrarna agerar "rationellt på "skolmarknaden" för att deras barn ska vinna i kampen om de attraktiva utbildningarna.

Denna ideologiskt styrda utveckling är grunden till den svenska skolans förfall. Det är tragiskt att det möter så lite motstånd. Lärarförbunden håller tyst, den politiska oppositionen kan inte enas om att förbjuda vinster i skolan. Det är en gåta att Stefan Löfven inte vågar säga nej till de privata vinstintressena.

Den stora förloraren är Sverige som kunskapsnation och på lite sikt den välfärd som våra föräldrar och mor/ farföräldrar byggt upp under 1900-talet.