Maailmantalous on lainarahalla raskaasti doupattu ja tämän lääkityksen pettäminen johtaisi sijoitusmarkkinat kaaokseen. Talouskurista ja velkaantumisen kasvun lopettamisesta on puhuttu jo vuosia, mutta todellisuus menee toiseen suuntaan. Maailmassa liikkeellä olevan velan määrä on kasvanut rajusti sitten vuoden 2008 finanssikriisin. Tällä hetkellä maailmantaloudessa on velkaa enemmän kuin kertaakaan toisen maailmansodan jälkeisenä aikana.

Tilanne on karu. Maailma on ajamassa kohti tiiliseinää kaasu pohjassa ja ilman jarruja. Vuoden 2008 finanssikriisin jälkeisen syvän taantuman odotettiin johtavan mittavaan velkasopeutukseen, mutta näin ei ole käynyt. Velan määrä maailmantaloudessa on kohonnut tasolle, jota on vaikea pitää normaalina. Samalla velka kasvaa vauhdilla, jota ei voida pitää kestävänä. Kun finanssisektorin kuplan puhkeamisesta on kohta kulunut kahdeksan vuotta, jokaisella maailman keskeisellä taloudella on enemmän velkaa suhteessa taloutensa kokoon kuin ennen finanssikriisin alkamista. Jälleen kerran maailma on ajautunut valitettavaan tilanteeseen, jossa se ottaa lainaa nykyiselle talouskasvulle tulevan talouskasvun kustannuksella.

Kaikki velka ei ole pahasta. Kiihkeä velkaantuminen voi suuntautua tuotantokapasiteettia laajentaviin investointeihin, joilla luodaan perustaa tulevalle talouskasvulle. Tällöin velkaantuminen ei välttämättä ole traagista, vaan jopa terveeksi luokiteltava ilmiö. Vuodesta 2008 lähtien merkittävä osa velasta on kuitenkin käytetty muuhun kuin tuotannollisiin investointeihin. Rahaa on kanavoitunut erilaisiin finanssi-instrumentteihin ja kiinteistöihin. Finanssikriisin jälkeen valtioiden velka on kasvanut elvytyspolitiikan ja rahoitussektorin pelastustoimien myötä. Yritykset ovat puolestaan ottaneet velkaa ennemminkin omien osakkeidensa ostoon ja yrityskauppoihin kuin investoidakseen. Halpa raha on houkutellut myös kotitalouksia velkaantumaan lisää monissa maissa. Neljässä viidestä maailman maasta kotitalouksien velkaantuneisuus on kasvanut finanssikriisin jälkeen.

Keskuspankkien poikkeuksellisen elvyttävällä rahapolitiikalla aikaansaatu erittäin matalien korkojen ympäristö on ollut edellytys sille, että maailma on vielä jaloillaan valtavasta velkataakasta huolimatta. Matalille koroille ei ole nykyisellään vaihtoehtoa. Korkotason kohoaminen johtaisi korttitalon sortumiseen: maailma uppoaisi velkoihinsa ja edessä olisi kivulias velkasopeutus.

Hidas talouskasvu ja olematon inflaatio olisivat maailmantaloudelle huomattavasti pienempi ongelma ilman korkeaa velkamassaa. Keskuspankkien rahan pumppaaminen talouteen on parantanut talousympäristön vakautta – ainakin väliaikaisesti – mutta sillä ei ole tavoitteista poiketen onnistuttu olennaisesti vauhdittamaan talouskasvua tai luomaan inflaatiota. Talouden heikko reagointi toimiin antaa syyn olettaa, että talouksien ongelmat ovat enemmänkin rakenteellisia kuin suhdanneluonteisia. Tällöin suhdannepoliittisilla toimilla, joihin keskuspankkien harjoittama rahapolitiikka ja hallitusten tekemät finanssipoliittiset toimet lukeutuvat, ei voida korjata tilannetta. Tämän ohella keskuspankkien politiikka on rohkaissut lainarahalla elämiseen ja kasvattaneet velkaongelmaa entisestään.

Luottomarkkinat ovat jo jonkin aikaa indikoineet nykyisen velkarahalla masinoidun taloussyklin lähestyvän loppuaan. Vähintäänkin vaalean punainen varoitusvalo on syttynyt. Vahvin merkki on yrityslainojen riskilisien hivuttautuminen ylöspäin parin viime vuoden aikana. Luottosyklin loppuminen tarkoittaisi myös käännettä taloussyklissä. Tilanne näyttää ikävältä, sillä keskuspankit ovat käyttäneet elvytysarsenaalinsa, eikä niillä näin ollen ole keinoja pehmentää tulevaa talouden laskua.

Maailmalla lyhyet korot ovat lähellä nollaa, ja Euroopassa ja Japanissa jopa miinusmerkkisiä. Pitkät valtionlainakorot ovat myös erittäin matalalla ympäri maailmaa. Tämä poikkeuksellinen korkoympäristö voi säilyä vielä kotvan aikaa, joten velkarahalla pönkitetty korttitalomme ei välttämättä ole sortumassa juuri nyt ja heti. Kun korot aikanaan palaavat normaaleiksi, velkasopeutus on kuitenkin vääjäämätön. Nykyisen velkamassan hoitaminen käy tuolloin mahdottomaksi. Tämä antaa hyvin selkeän, mutta samalla pahaenteisen viestin sijoittajille: tulevina vuosina maailma tarvitsee kipeästi velkataakan keventämistä ja tämä sopeutus tapahtuu usein kriisin kautta. Tällöin osake- ja korkomarkkinoille on odotettavissa levottomia aikoja.

Lue lisää FIMin näkemystä >>