Työntekijöiden saatavuusharkinnasta haluavat luopua esimerkiksi EK ja osa kansanedustajista. Syyt vaihtelevat.

Alkusyksystä elinkeinoelämä ja kansanedustajat ovat jälleen tuoneet keskusteluun sanat tarveharkinta ja saatavuusharkinta. Toiset haluavat luopua saatavuusharkinnasta, koska se auttaisi yrityksiä palkkaamaan, toiset siksi, että se auttaisi työnhakijoita.

Monelle koko termistä on tullut populistinen heitto, jolla vaaditaan ihan eri asioita.

Yksinkertaisuudessaan saatavuusharkinnalla tarkoitetaan sitä, että kun yritys haluaa palkata Euroopan unionin tai ETA-maiden ulkopuolelta suorittavan tason työntekijän, viranomaiset arvioivat, että löytyykö Suomesta tai EU-alueelta tämän alan osaajia.

Elinkeinoelämä on pitkään kannattanut saatavuusharkinnan poistoa. Tärkeimpänä perusteluna on käytetty sitä, että se lisäisi työvoimaa, jota Suomi kipeästi tarvitsee.

Syyskuun alussa kansanedustajat Emma Kari (vihr), Tytti Tuppurainen (sd) ja Juhana Vartiainen (kok) kertoivat Anna Kontulan (vas) johdolla allekirjoittaneensa lakialoitteen, jonka tarkoituksena on lakkauttaa saatavuusharkinta.

Kontulan perustelut tuntuvat olevan kuitenkin varsin erilaiset kuin Juhana Vartiaisen. Kontula kertoo, että aiheesta keskusteltiin viime tiistaina eduskunnan täysistunnossa.

– Kokoomuksessa aika moni kannatti sitä, koska Suomeen tarvitaan työvoimaa. Demareissa taas oli aika monta, jotka vastustivat, koska Suomessa ei tarvita lisää työvoimaa. Molemmat osapuolet ovat väärässä, Kontula kertoo Taloussanomille.

Kontula sanoo, että työvoiman määrä ei lisäänny merkittävästi, jos tarveharkinta poistetaan. Näin ei ole hänen mukaansa käynyt muissakaan maissa.

– Jos Suomessa on kysyntää kielitaidottomalle, halvalle työvoimalle, sitä on jo saatavilla ETA-alueilta.

Kontula kertoo myös, että kolmasosa saatavuusharkinnan kautta oleskelulupaa hakevista ihmisistä on jo Suomessa.

Kontulan näkemys saa tukea Elinkeinoelämän keskusliitosta. Työvoima- ja maahanmuuttopolitiikan asiantuntija Mikko Räsänen kertoo, että saatavuusharkintaa käyttää vuosittain vain noin 3 000 henkilöä.

Räsänen sanoo, että Suomessa työskentelee 50 000 EU-kansalaista päätoimisesti, 15 000–18 000 osan vuodesta ja 3 000 saa oleskeluluvan ilman saatavuusharkintaa.

– Vain hyvin pieni osa kuuluu saatavuusharkinnan piiriin. Ja niistä hakemuksista 85 prosenttia hyväksytään.

Räsäsen mielestä saatavuusharkintaan on jo lisätty niin paljon poikkeuksia, että se on turha jäänne ajasta, jolloin Suomessa oli paljon työntekijöitä tarjolla. Räsäsen mukaan monilla perinteisillä aloilla toimivien yritysten on jo vaikeuksia saada työntekijöitä.

Elinkeinoelämän heinäkuussa julkistaman huhti–kesäkuuta koskevan suhdannebarometrin mukaan rekrytoiminen oli vaikeutunut teollisuuden ja rakentamisen aloilla. Teollisuuden yrityksistä 12 prosenttia piti kasvun esteenä vaikeuksia löytää ammattityövoimaa ja rakentamisen alalla rekrytointivaikeuksista kärsi 37 prosenttia kyselyyn vastanneista yrityksistä.

Palvelualallakin rekrytointivaikeuksista kertoi 16 prosenttia kyselyn yrityksistä, mutta lukema oli laskenut tammi–maaliskuun 21 prosentista.

Vaikka Räsänen pitääkin saatavuusharkintaa kokonaisuuteen nähden pienenä asiana, kannattaa EK sen poistoa. Räsäsen mukaan kokonaisuudessaan saatavuusharkinnan selvittäminen voi kestää jopa puoli vuotta.

– Se on ihan kohtuutonta. Siinä voi mennä yritykseltä töitä sivu suun.

SAK vastustaa

Saatavuusharkinnan säilyttämisen näkyvimpiä kannattajia on ollut monia työntekijäliittoja edustava keskusjärjestö SAK. SAK:n maahanmuuttopolitiikan asiantuntija Eve Kyntäjä kertoi SAK:n verkkosivuilla elokuussa, että tarveharkinnan poisto voisi lisätä ulkomaalaisten työntekijöiden hyväksikäyttöä.

Kyntäjä vetosi Malmön yliopiston tutkimukseen, jossa oli selvitetty, mitä vaikutuksia Ruotsin työmarkkinoiden vapautuminen aiheutti vuoden 2008 jälkeen.

Tutkimuksen mukaan monet EU-alueen ulkopuolelta Ruotsiin tulleet työntekijät työllistyivät aloille, joilla oli jo ylitarjontaa työntekijöistä. Maahanmuuttajien palkat olivat myös alempia kuin alalla keskimäärin.

Kontula välttäisi suoraa vertailua Ruotsiin. Hän muistuttaa, että Ruotsissa ei ole samanlaista yleissitovuutta kuin Suomessa.

Kontulan arvion mukaan saatavuusharkinnan poisto vähentäisi hyväksikäytön mahdollisuutta ja helpottaisi valvontaa. Hän kannattaa saatavuusharkinnan poistoa ensisijaisesti tästä syystä.

Kontula sanoo, että tällä hetkellä hyväksikäyttöä kokevien työntekijöiden ei kannata ilmoittaa väärinkäytöksistä poliisille, sillä työntekijän oleskelulupa loppuu lähes heti, kun hänet irtisanotaan. Poikkeuksena tähän ovat ihmiskaupan rikoksen uhrit.

– Vaikka viranomaiset pitäisivät selvänä, että ihmiskauppaa on tehty, mutta poliisi päättää tutkia vähäisempänä rikoksena, uhrilla ei ole oikeutta jäädä Suomeen.

Kontula kertoo, että hän tuntee suomalaiset tutkijat, jotka tutkivat siirtolaisten asemaa. Kontulan mukaan nämä tutkijat ovat varsin yksimielisiä siitä, että tarveharkinta pitäisi poistaa.

Vähentäisikö työntekijöiden pakkopalautuksia?

Viime viikolla kohuttiin tapauksesta, jossa poliisi haki kielteisen turvapaikkapäätöksen saaneen perheen Kyyjärvellä. Isä haettiin töistä ja perheen kaksivuotias lapsi päiväkodista.

Perheen isä oli töissä betonielementtejä valmistavassa Betsetissä kymmenen muun turvapaikanhakijan kanssa. Poliisin hakema mies oli hakenut oleskelulupaa työpaikan takia.

Vartiainen on Twitterissä useamman kerran muistuttanut, että saatavuusharkinnan poistaminen olisi auttanut perhettä tai ainakin estäisi vastaavia tapauksia. Kontula muistuttaa, että asia ei ole niin yksinkertainen.

Kontula kertoo, että turvapaikkaa ja perheen yhdistämistä hakevat ihmiset ovat ainoita, jotka voivat odottaa päätöstään Suomessa. Muilla ei ole oleskelulupaa Suomessa, ja heidät voidaan karkottaa.

Kontulan mielestä laajempi ongelma oleskelulupajärjestelmässä on, että ihmiset laitetaan vain yhteen kategoriaan. Lain mukaan oleskelulupaa hakeva on joko turvapaikanhakija, työntekijä, puoliso tai opiskelija.

– Useimmat ihmiset ovat kahta kolmea näistä. Olisihan jostain maasta paennut ihan pöllö, ellei hän yrittäisi hankkia työpaikkaa ja laittaa perheasioitaan kuntoon.

Näyttää siltä, että osa tarveharkinnan poistoa vaativista tahoista kritisoi esimerkiksi tätä hallinnollisen kategorisoinnin ongelmaa. Joskus kritiikin kärki puolestaan jää hämäräksi.

Torstaina Teknologiateollisuuden ja Nokian hallituksen puheenjohtaja Risto Siilasmaa vaati puheessaan tarveharkinnan poistoa, jotta osaajapula helpottaisi.

Tarveharkinta ei kuitenkaan koske suurinta osaa teknologiateollisuuden peräänkuuluttamia korkean tason osaajien työpaikkoja. Siksi Siilasmaan selkein kritiikki tuntui kohdistuvan asenteisiin.

Viimeaikaisen kehityksen valossa näyttää todennäköiseltä, että tarveharkinnan poistamista tullaan vaatimaan yhä äänekkäämmin. Yhtä todennäköiseltä näyttää, että tarveharkinnan poistolla ei saavutettaisi kaikkea sitä, mitä sen lukuisat kannattajat haluavat.