Perustulosta puhutaan usein kokonaisvaltaisena ratkaisuna ja melkein ”ihmelääkkeenä” moniin sosiaalisiin ongelmiin sekä turhaan byrokratiaan. Se on kuitenkin parhaimmillaankin vain yksi työkalu, jolla rakentaa kannustava ja reilu verotusjärjestelmä sekä tehokkaat työmarkkinat.

Seuraavat kysymykset/huomiot ovat mielestäni perustulokeskustelun kannalta olennaisimpia.

1. Millä se kustannetaan?

Mm. Milton Friedman puhui perustulosta ”negatiiviisena tuloverona”. Tämäkin ilmaisu korostaa sitä, miten perustulosta on melko epämielekästä puhua erillään muusta verotusjärjestelmästä.

Monet perustulomallit väittävät itseään ”kustannusneutraaleiksi”. Usein idea on kuitenkin kustantaa perustulo jyrkemmällä tuloverotuksen progressiolla. Tämän vaikutuksia ihmisten työntekohaluihin ja muita ”dynaamisia vaikutuksia” on todella vaikea ennakoida tarkkaan etukäteen. Jyrkempi progressio saattaa ennemminkin "siirtää" kannustinloukkuja kuin purkaa niitä.

Perustulon kustantaminen esimerkiksi luonnollisista monopoliresursseista ja –toimialoista saatavin tuloin ei vaatisi tuloverotuksen lisäämistä tai aiheuttaisi vastaavaa ”kannustinloukun siirtymistä” ylemmille marginaalitulon tasoille. (Tästä lisää kohdassa 2.)

2. Perustulo valuu todennäköisesti isolta osin vuokriin – eli maanomistajille

Perustulon ohella on puhuttu mm. perusturvan tason nostamisesta nykyisestä (esim. 900 tai 1200 euroon). Asia, joka molemmissa keskusteluissa sivuutetaan on, että kaikki ostovoiman nousu nostaa vuokria – niin yleisen elintason nousu tuottavuuskehityksen myötä kuin sosiaalietuudetkin. Tämä johtuu siitä, että kun tarjonnalla ei ole hintajoustoa, kysyntä – eli se, mitä ihmisillä on halua ja kykyä maksaa – määrittää hinnan. Tämä on tilanne keskeisten sijaintien tapauksessa. Pääkaupunkiseudulla tämä koskee osittain tontteja ja asuntoja yleensä (johtuen keinotekoisesti ylläpidetystä asuntopulasta).

Kaikkein vahvimmin vuokria nostavat asumistuet, koska nämä on korvamerkitty nimenomaan vuokrien maksuun. (Tässä mielessä perustulo olisi parannus esim. opintotukeen, jossa on erillinen asumislisä.) Mutta myös muut tuet lisäävät kilpailua kasvavien talousalueiden keskeisistä asuinsijainneista. Käytännössä suuri osa tulonsiirroistamme on loppujen lopuksi tulonsiirtoja asuntojen omistajille – sekä veronmaksajilta että tukia saamattomilta vuokralaisilta.

Perustulo, joka olisi tarpeeksi korkea poistaakseen tarpeen harkinnanvaraisille ja tilannesidonnaisille tuille (kuten asumistuille) nostaisi vuokria huimasti, sillä se lisäisi kaikkien maksukykyä asumisensa sijainnista. Tämä taas pakottaisi nostamaan perustulosummaa entisestään -> loputon ketjureaktio, joka johtaa valtavaan tulonsiirtoon kiinteistöjen omistajille.

Tilanne olisi hyvin toisenlainen, jos kiinteistöjen sijaintiarvo, eli maata, verotetaan voimakkaasti. Tällöinkin vuokrat toki nousevat ostovoiman myötä, mutta iso osa vuokrien noususta valuu takaisin verotuloiksi. Perustulon yhdistäminen maanarvoveroon auttaisi perustuloa hyödyttämään enemmän vähätuloisia ja tekisi siitä huomattavasti edullisemman toteuttaa. Samoin perustulon nostaminen tulevaisuudessa (tuottavuuden kasvaessa) tulisi paljon halvemmaksi.

Kun valtio ottaa roolikseen toimia luonnonresurssien ja luonnollisten monopolien yhteisomistusvälineenä, valtion budjetin ylijäämästä kansalaisille jaettavaa tuloa voisi sopivammin kutsua ”kansalaisosingoksi”.

3. Perustulon syrjäyttävä/osallistava vaikutus riippuu työmarkkinoiden rakenteesta

Suuri osa perustulon oletetuista ”dynaamisista vaikutuksista” perustuvat sosiaaliturvan varassa elävien kannustinloukkujen purkamiseen: Pieniäkin määriä työtä kannattaisi ottaa vastaan, koska ei olisi riskiä menettää tukiaan tulojen seurauksena. Väite on, että perustulo siis lisäisi ihmisten osallistumista työmarkkinoille ja ehkäisisi syrjäytymistä.

Näin voi ollakin, mutta tämä riippuu paljolti työmarkkinoiden rakenteesta ja pelisäännöistä. Mikäli samaan aikaan kielletään nollatuntisopimuksia, muutoin lisätään rekrytointiriskejä (esim. lisäämällä irtisanomissanktioita) ja yhä rajoitetaan palkkoja, perustulo voi hyvinkin olla enemmän passivoiva kuin aktivoiva.

Muuttuvassa maailmassa kestävä turvallisuus tulee vain joustavuudesta ja sopeutumiskyvystä. Jos halutaan oikeasti parantaa työntekijöiden asemaa, pitää lisätä kilpailua näistä, eli lisätä työntekijöiden valinnanvaraa. Perustulo voisi hyvinkin olla yksi keino parantaa työntekijöiden neuvotteluasemaa ja lisätä myös työntekijöiden mahdollisuuksia tehdä sen verran töitä kuin nämä oikeasti haluavat tehdä.

Yhteenveto

Perustulo on hyvä idea, jos sen yhdistää (a) maan arvon verotukseen (joka kierrättää osan vuokrien noususta takaisin jaettavaksi) ja (b) joustaviin työmarkkinoihin, jolloin se mahdollistaa osa-aikatyöntekoa ja yrittämistä. Korkeammilla rekrytointiriskeillä ja työn verotuksella perustulolla voi olla haitallisia, passivoivia ja syrjäytymistä lisääviä vaikutuksia.

Lue lisää kirjasta Fixing the Root Bug ja tämän blogin muista kirjoituksista. Kannattaa myös liittyä Root Bugin sähköpostilistalle (sivun oikeassa laidassa) ja seurata Root Bugia Facebookissa, jotta ei missä seuraavan kirjani julkaisua tai muita mielenkiintoisia tarjouksia.

Tuure Parkkinen