Nyt kun Ruotsin poliisi kävi nappaamassa kiinni The Pirate Bayn perustajan ja entisen mediavastaavan Peter Sunden, on aika kerrata mitä tuomioon johtaneessa oikeudenkäynnissä oikeasti kävikään.

Sunde kirjoitti pari vuotta sitten armahdusvetoomuksen ruotsalaisviranomaisille, josta tapahtumien pöyristyttävä kulku käy varsin hyvin ilmi. Alunperin julkaistu hänen omassa blogissaan ruotsiksi, mutta Rick Falkvinge käänsi tekstin myös englanniksi.

Oikeudenkäyntiä voi kutsua korruptoituneeksi ja poliittisesti värittyneeksi näytökseksi. Tässä olennaisimmat pointit:

Tutkintaa johtanut poliisi Jim Keyzer siirtyi välittömästi tutkinnan päätyttyä Warner Brothersin ja NBC Universalin palkkalistoille. Kumpikin näistä oli mukana TPB:tä vastaan nostetussa syytteessä. Selkeä merkki korruptiosta – poliisille annetaan kiva duuni vastineeksi siitä, että tutkinta johtaa korporaatioille edulliseen syytteeseen.

Oikeudenkäynnistä vastuussa ollut tuomari Tomas Norström sai junailtua tapauksen itselleen. Miksi hän sen halusi? Koska hän oli jäsenenä kahdessa tekijänoikeuksia aktiivisesti puolustavassa järjestössä. Jostain kumman syystä hän ei kyennyt näkemään, että intressiristiriidan takia hän oli selkeästi jäävi päättämään asiasta.

Oikeudenkäynnissä ei ollut mitään selkeitä syytteitä Sundea vastaan. Vetoomustuomioistuin päätyi kolmen seikan perusteella pitämään häntä rikollisena:

Hänen katsottiin asentaneen verkkoliikenteen kuormitusta tasaavan tietokoneen. Ongelmana se, että kyseinen kone ei ollut käytössä eikä edes kytkettynä kiinni mihinkään verkkoon, ja jopa syyttäjä Håkan Roswell myönsi, ettei sitä oltu käytetty Pirate Bayn ylläpidossa. Hänen katsottiin luoneen Pirate Bayssä käytetyt kategoriat torrenteille. Mitään teknistä todistusaineistoa ei ollut, syyllisyys pääteltiin epämääräisten sähköpostikeskustelujen perusteella. Hän toimi välittäjänä, kun Pirate Bayssä mainostanut yhtiö halusi lähettää rahat ruotsalaiselle yhtiölle. Sunden oma yhtiö vastaanotti rahat ja välitti ne samantien eteenpäin yhtiölle, joka hoiti Pirate Bayn mainoksia. Tämä tapahtui yhden ainoan kerran, eikä hän hyötynyt siitä rahallisesti mitenkään.

On aika selvää, että etukäteen oli päätetty, että Sunde täytyy saada tuomittua. Mikään näistä tuomioon johtaneista seikoista ei ole niin merkittävä, että siitä ansaitsisi vankilaa ja isot sakot. Hän toimi Pirate Bayn mediavastaavana, eli edusti sitä haastatteluissa ja vastaavassa. Koska hän antoi kasvot Pirate Baylle, on hyvin ymmärrettävää, miksi tekijänoikeusjärjestöt vihasivat häntä niin syvästi – ja vihaavat varmaan vieläkin.

Miksi sitten tekijänoikeustajärjestöjen viha on oleellinen pointti? Tässä farssissa näkyy hyvin selvästi se, miksi niitä kutsutaan usein tekijänoikeusmafiaksi. Homma on aika klassista mafiameininkiä: lahjotaan poliiseja, ujutetaan omaan jengiin kuuluvia tuomareita tuomitsemaan oleellisissa oikeudenkäynneissä – tietenkään unohtamatta sitä, että koko juttu lähti liikkeelle poliitikkojen painostuksesta (Yhdysvallat uhkaili Ruotsia talouspakotteilla, mikäli The Pirate Baytä ei saada ajettua alas).

Korruptoitunut ja poliittinen näytösoikeudenkäynti, joka johti oikeusmurhaan. Sitä se oli.

PS. Peter Sunde on Suomen kansalainen, joten on ollut ikävä havaita, miten heikosti – eli siis ei lainkaan – suomalaiset poliitikot ja diplomaatit ovat puolustaneet häntä. Nyt kun asia on noussut taas tapetille Sunden pidätyksen ansiosta, olisi hyvä aika vaatia poliitikoilta toimintaa asian suhteen. Suomen kansalaisen tuomitseminen näytösoikeudenkäynnissä vankeuteen ja överisuuriin sakkoihin on sellaista, josta poliitikot sietäisivät älähtää kovaan ääneen ja vaatia Ruotsilta armahdusta tai vähintäänkin uutta, rehellistä oikeudenkäyntiä.