Ha arribat el dia. D'una vegada per sempre, l'Ajuntament de Barcelona ha intervingut en l'assumpte de la música en directe, com EL PERIÓDICO va avançar que faria, i la seva decisió és la següent: tots els locals amb llicència de bar, restaurant o cafeteria podran organitzar concerts de música amplificada des de finals de març. Es tanca així una problemàtica enquistada durant dècades que tenia el teixit de la música en directe en petits locals angoixat o directament rendit davant els laberints burocràtics i l'aleatòria pressió policial.

El canvi de legislació implica que a partir d'ara programar concerts en sales de petit aforament ja no és alegal o il·legal sinó absolutament legal. I serà així en virtut d'una circular de l'Institut de Cultura de Barcelona que s'ha enviat a tècnics de llicències de l'ajuntament i a la Guàrdia Urbana i que reinterpreta l'ordenança de civisme. La circular, consensuada amb la Generalitat, no inclou, per ara, les associacions culturals. No obstant, és només la primera mesura d'un paquet que apunta en la mateixa direcció: convertir la música en directe en un actiu cultural per a la ciutat i no en una plaga a extingir.

No tenia cap sentit que Barcelona s'enorgullís de tenir alguns dels festivals més importants d'Europa i que també fes bandera d'una rica i diversa generació de bandes, però que, en canvi, bloquegés tota proposta de flexibilitzar l'organització de concerts en petits locals, precisament els espais en què es forgen i foguegen les noves formacions. Ara, qualsevol bar, restaurant i cafeteria que ho desitgi podrà oferir actuacions amplificades; no només acústiques. Una altra qüestió és que els surti a compte. Però, com a mínim, intentar-ho ja no serà delicte, ja no serà una aventura perillosa, ja no s'haurà d'amagar.

ZONES SATURADES

La nova normativa té alguns matisos. Per evitar problemes amb els veïns, la insonorització del local haurà d'assegurar que al dormitori de qualsevol veí no se superin els 30 decibels abans de les onze de la nit i els 25 a partir de les onze. En el cas que no hi hagi veïns a l'edifici contigu, els màxims seran 45 decibels abans de les onze i 40 després.

L'excepció seran les zones d'alta saturació de locals. N'hi ha a Ciutat Vella, a Sants, a Gràcia i a l'Eixample. En totes aquestes zones, els concerts s'hauran d'acabar a les onze. Amb tot això, l'ordenança de civisme és per fi clara, un marc estricte al qual atenir-se, però que no criminalitza la música en directe, que l'actual consistori considera "en perill", sinó que busca conciliar el descans dels veïns amb el desenvolupament paral·lel del teixit cultural.

La majoria dels petits locals que programen o intenten programar música en directe ja s'ajusten a aquests límits de volum i, per tant, passaran a augmentar l'agenda d'espais que ofereixen concerts més enllà dels bars musicals, sales de concerts i discoteques, els únics que ho podien fer fins ara. Si fins fa uns dies a penes hi havia una vintena de sales amb programació estable, Barcelona pot ara superar el centenar d'escenaris legals. I si l'exemple s'escampa i s'animen més locals, Barcelona es pot convertir en una capital on el més normal sigui anar a prendre una copa a un bar a les nou del vespre i veure-hi un grup tocant.

SUBVENCIONS

Per als locals que no puguin garantir la insonorització, l'Institut de Cultura de Barcelona obre en paral·lel una línia de subvencions de fins a 400.000 euros. Les petites sales les podran sol·licitar per aïllar acústicament el local, per instal·lar-hi limitadors de so i per adequar-se a les normatives de seguretat. Tot i així, s'ha d'assenyalar que les denúncies rebudes pels bars de concerts els últims anys a causa del volum de la música són poquíssimes. Les queixes veïnals són més pel soroll del públic al carrer. I per això es crearà una taula de mediació que faci un seguiment i resolgui els problemes que puguin sorgir en determinats locals.

El consistori governat per Barcelona en Comú va mostrar des d'un principi la seva intenció d'abordar d'una forma positiva la situació de la música en directe. No obstant, la pressió a l'Heliogàbal ha accelerat els temps. En dos mesos s'ha donat forma a aquesta circular que desbloqueja parcialment la situació. I, ben aviat, es proclamarà una categoria especial provisionalment anomenada Espais de Música Viva que reconegui la trajectòria o el valor cultural de nombrosos espais de la ciutat. Això permetria flexibilitzar l'aforament de locals com l'Heliogàbal durant els concerts, oxigenar el teixit amb subvencions i, paral·lelament, facilitar l'activitat d'associacions culturals.

VALOR CULTURAL

Es tracta, en definitiva, de reconèixer i fomentar el valor cultural i social de tots aquests locals que, sovint, han viscut sota l'ombra de la marginalitat. No només de donar-los cobertura legal, sinó de recolzar-los econòmicament i visibilitzar la seva tasca. Es tracta, fins i tot, de marcar un punt de no retorn en què l'ajuntament es converteixi en aliat d'aquests petits locals de música en directe i no en enemic.