Eggebø jobber ved Nasjonal behandlingstjeneste for avansert invasiv fostermedisin på St. Olavs hospital, og har sett et helt spekter av fostersykdommer.

Torbjørn Moe Eggebø, seksjonsoverlege ved Nasjonal behandlingstjeneste for avansert invasiv fostermedisin. Foto: Anders Ulvolden / NRK

Men å definere en dødelig tilstand, eller «ikke levedyktig tilstand», er vanskelig.

– Noen vil si at et barn ikke er levedyktig hvis det ikke kan leve utenfor livmoren. Andre vil si det ikke er det hvis det dør i løpet av et par timer. Men hva hvis det lever et par dager, eller et par uker, eller et par måneder, spør Eggebø.

Fra «alvorlig sykt» til «ikke levedyktig»

Diskusjonen om paragraf 2 c i abortloven er satt på dagsorden etter KrFs valg om å samarbeide med Solberg-regjeringen.

Paragrafen oppgir flere grunner til at en nemnd kan innvilge abort etter uke 12 i svangerskapet, og nå diskuteres det om den skal endres.

I dag sier den at svangerskapsavbrudd kan skje når «det er stor fare for at barnet kan få alvorlig sykdom, som følge av arvelige anlegg, sykdom eller skadelige påvirkninger under svangerskapet».

Men nå vurderer Høyre å gå inn for en omformulering i paragrafen der abort kan innvilges når barnet ikke er «levedyktig».

Et spekter av sykdommer

Seksjonsoverlege Eggebø sier det finnes et helt spekter av sykdommer, men at det er vanskelig å vite helt sikkert hva som er dødelig og ikke.

– Av dem som er født uten hjerne, som kanskje betraktes som den mest alvorlige tilstanden, vil halvparten dø innen 24 timer. Omtrent ti prosent lever i én uke. Ett barn har også levd opp til ti måneder. For man puster jo. Men de fleste vil likevel si at dette er et dødelig avvik, sier han.

Det finnes nyresykdommer, hjertesykdommer, hjerneskader, forandringer i lungene, og flere andre avvik som kan leves med, men med stor usikkerhet.

– Noen sier de vil satse uansett, selv om det er et minimalt håp for at barnet klarer seg. Andre klarer ikke tanken på å ha et alvorlig sykt barn, eller har ikke ressurser eller kapasitet til det. Folk er veldig forskjellige, og det er helt umulig for oss å si til disse parene at hva de skal velge.

– Egentlig bør det være umulig for politikere for å bestemme også. Ingen kan vurdere deres situasjon bedre enn de selv, sier Eggebø til NRK.

Få Downs-saker

Anne Omland er overlege ved Rikshospitalet og sitter i abortnemnda som behandler saker over hele Østlandet.

Overlege Anne Omland, overlege ved rikshospitalet og sitter i abortnemnda som behandler saker på Østlandet. Foto: Syver Gustavo Svensrud

Hver uke treffer hun flere par som hun beskriver som dypt fortvilet.

– De tenker mye på fosteret i magen og hva slags liv det kan få. Det er en ekstremt vanskelig situasjon.

Overlegen forklarer at Downs syndrom utgjør 7–8 prosent av sakene som behandles, til tross for at den mye omtalte paragraf 2c i abortloven ofte omtales som «Downs-paragrafen».

– Det er et spenn i grad av alvorlighet. Det som er mest alvorlig er jo fostrene som ikke er levedyktige, så har du veldig alvorlige hjertefeil og alle kromosomfeilene som fører til alvorlige både psykisk og fysisk utviklingshemning, sier hun.

Å mangle for eksempel fingre er ikke en indikasjon på å avbryte et svangerskap, forteller legen.

– Det er en så liten feil at det vil jeg ha problemer med å innvilge. Men for eksempel en alvorlig hjertefeil der du har det som heter hypoplastisk venstre ventrikkel. Det fører til at et lite barn skal gjennom flere operasjoner gjennom første lever år og det er 50 prosent sjanse for å overleve – det er alvorlig. Også er det feil på kromosom 13 og 18 som også er veldig alvorlig. Her handler det om mange ulike misdannelser som også har en overlevelsesprognose på 50 prosent.