Alle medier går i takt når det handler om Listhaug | Nina Hjerpset-Østlie

Nina Hjerpset-Østlie Redaktør, Gjenstridig.no

30. aug. 2017 11:39 Sist oppdatert 30. august 2017

Fra journalistene som fulgte Sylvi Listhaug, kom det ikke ett ord om Rinkeby-problematikken. I stedet siterte man alt som kan krype og gå av politiske motstanderes kritikk, skriver Nina Hjerpset-Østlie Stein Bjørge

Mediedekningen av reaksjonene på Listhaugs Rinkeby-besøk var forutsigbar. Ser ikke mediene selv hvordan de tar seg ut utenfra?

Debatt

Dette er et debattinnlegg. Meninger i teksten står for skribentens regning.

Fra journalistene som fulgte Sylvi Listhaug, kom det ikke ett ord om Rinkeby-problematikken. I stedet siterte man alt som kan krype og gå av politiske motstanderes kritikk, skriver Nina Hjerpset-Østlie Stein Bjørge

Morten Uglum

Det er valgkamp, og innvandrings- og integreringsminister Sylvi Listhaug tok med seg et pressekobbel på tur til den uro-plagede svenske forstaden Rinkeby. Reaksjonene var forutsigbare, medienes dekning av dem likeså.

Ser ikke mediene selv hvordan de tar seg ut utenfra?

Les også:

Aftenposten reportasje fra besøket : Listhaug til Rinkeby for å lære: – De kommer for å male et dystert bilde

Det ensidige Medie-Norge

Denne kritikken handler egentlig ikke om Sylvi Listhaug eller innvandring i seg selv, men begge er nå engang temaer som i stor grad utstiller hvor ensidig Medie-Norge er. Det er mulig sistnevnte ikke ser det selv, men det gjør leserne deres.

I papiravisenes tid kjøpte de fleste én avis og la antagelig ikke merke til ensidigheten, men i nettavisenes tidsalder blir den desto mer påfallende.

Listhaugs harrytur

Blant 20 av gårsdagens toppsaker handlet ti om Listhaug – samtlige med negativt fortegn. At publikum i liten grad er med på festen, kan sannsynligvis leses av opplagstall så vel som de siste valgmålingene.

Med seg på harrytur hadde nemlig Listhaug med seg en hel haug av journalister, og man skulle jo tro at noen av dem hadde klart å sette seg litt inn i Rinkeby-problematikken på forhånd?

Men nei, det kommer ikke ett ord. I stedet siterer man alt som kan krype og gå av politiske motstanderes kritikk som var de objektive observatører uten egeninteresser.

Byrådsleder Wanngårds skjønnmaling

Verst var kanskje Stockholms sosialdemokratiske byrådsleder Karin Wanngård, som i et innlegg i Aftenposten skjønnmaler Rinkeby, beskylder Listhaug for løgn og krever en unnskyldning.

Utover gårsdagen gikk Wanngårds utsagn seiersrunden i alle norske medier, som ikke klarte å mønstre en eneste motforestilling.

Det er en smule snodig, for alle som følger svenske medier eller har lest Nationella operative avdelningens – Sveriges svar på Kripos – rapporter, vet at Listhaug ikke lyver om tilstandene i minst 55 svenske forsteder. Noen av dem er i praksis for lovløse å regne, til ulykke for alle som bor der, og blant de verste finner vi nettopp Rinkeby.

Faktasjekk?

Listhaug driver selvfølgelig valgkamp, men det er hun jo ikke alene om i den norsk partifloraen om dagen. I motsetning til førstnevnte blir imidlertid kritikernes meninger ukritisk formidlet alle steder. Det er jo en grei sak, alle har rett til å ha en mening.

Det man derimot ikke har rett på, er sine egne fakta. Så hva kommer det av at ingen norske medier påpeker disse, uavhengig av hva man ellers måtte mene om Listhaug, innvandring, integrering og Rinkeby?

Pressen hevder stadig at den er mangfoldig, noe pressestøtten egentlig er ment å sikre. Dager som i går viser helt klart at den ikke er det: Når det gjelder visse politikere og politiske spørsmål, går de alle i takt.

Les også: