Hei, denne artikkelen er over ett år gammel og kan inneholde utdatert informasjon

Dagbladet har de siste ukene rullet opp en avsløring som viser de elendige forholdene rundt snøkrabbefisket i Barentshavet. Vi har vist en fiskeflåte der utenlandske arbeidere flys inn til forferdelige arbeidsforhold, med arbeidskontrakter som karakteriseres som menneskehandel. Der pulveriserte arbeidsgiver- og eierforhold sørger for at Dimitrij Kravtsjenkos etterlatte kone og barn ikke ser ut til å få noen som helst erstatning etter at han forsvant til havs under oppdrag med en av disse båtene.

Men norske statsråder sitter stille i båten. Kanskje håper de det hele skal blåse over, fordi det ikke gjelder «noen av oss»?

Les om Kravtsjenkos død i den første avsløringen i Krabbekrigen: - Dimitrij døde på havet. Nå forsøker kona å finne ut hva som skjedde

Da tar de grundig feil, for det gjør det så absolutt. Det burde selvsagt opprøre nok at indonesere fraktes inn for å få 4000-5000 kroner i måneden og en kartong røyk for 18-timersøkter til sjøs uten hviledager - attpåtil fasilitert av norske mellommenn i Båtsfjord, slik vi avslører i dag. Men om ikke det er nok, holder det å peke på hva som har skjedd i andre deler av norsk arbeidsliv hvor ulovlige aktører har kloret seg fast. I malebransjen, i bygg- og anleggsbransjen, i renholdsbransjen. Lista kan gjøres lengre. Felles er at ulovlige arbeidskontrakter til slutt blir så vanlige at de gjør konkurransen umulig for seriøse aktører. Du får en dominoeffekt som tilslutt ødelegger hele bransjer.

Fiskeri kan bli den neste. Den er allerede på god vei, slik Dagbladet har dokumentert.

Vi er veldig opptatt av å forvalte etikken når vi skal plassere verdiene vi har skapt av oljevirksomheten vår. Oljefondets etiske råd skal blant annet utelukke investeringer i selskaper som driver med grove brudd på menneskerettighetene. Men slavekontrakter i våre egne farvann, i næringer som vi skal leve av etter olja, er tydeligvis ikke like viktig å forhindre.

Fiskeriministeren var riktignok nylig i Båtsfjord, for å markere seg i en sak om tjuvfiske av kongekrabbe. Men når det gjelder dokumenterte, ulovlige arbeidsforhold på båtene som har brukt samme havna til snøkrabbefisket, har det vært helt stille.

Næringen har også selv gjort svært lite for å bekjempe denne typen utvikling. De er kanskje ikke interesserte i å gjøre noe med det. Fiskeriflåten har en slappere regulering enn handelsflåten. Er du ansatt i handelsflåten, slår internasjonale konvensjoner fast at den som eier skipet også skal ha arbeidsgiveransvar. Fiskeriflåten har ikke samme beskyttelse, noe som åpner for pulverisering av ansvarsforhold og dermed rovdrift på ansatte.

Dette er et sakskompleks som også arbeidsminister Anniken Hauglie bør interessere seg for. Dersom ikke norske myndigheter får ut fingeren, risikerer vi at enda en bransje faller i kampen mot organisert arbeidslivskriminalitet.