Nå skal også elbilene få svi i Oslo | Andreas Slettholm

14. jan. 2018 19:30 Sist oppdatert 22. januar 2018

Inge Grødum (tegning)

Bompenger for elbiler blir en realitet i Oslo neste år. Striden om bilen kan ikke lenger handle om miljø.

Kommentar

Dette er en kommentar. Den gir uttrykk for skribentens analyser og meninger.

I oktober samlet 3000 frustrerte bilister seg foran Rådhuset under slagordet «nei til bompenger, ja til miljø».

Denne responsen på høstens bompengeøkninger ble møtt med det man kan kalle overbærende hoderysting. I Dagbladet hevdet MDG-representant Eivind Trædal sjarmerende at dette er like uforstandig som «nei til ølmage, ja til øl».

Angivelig er det en umulighet å være for miljøet, samtidig som man protesterer mot økte bompenger i Oslo.

Lave takster i starten

Mon det. Rett før jul stemte bystyret – bortsett fra Rødt og Frp – for innføring av 53 nye bomstasjoner langs Ring 2. Disse skal stå klare i mars neste år, og betyr at det blir enda dyrere å kjøre bil i Oslo.

Mindre kjent er det at vedtaket også betyr slutten på fritaket for elbil.

Taksten er riktignok langt lavere enn for bensinbiler, i første omgang. Men innføringen lar seg likevel vanskelig begrunne i klassiske miljøhensyn.

Bompenger for elbil handler enkelt og greit om at staten og kommunen trenger pengene.

Har alltid handlet om penger

For bompenger, lenge før klimaproblemene ble diskutert, har alltid handlet om å få penger til samferdselsutbygging. I Oslo og Akershus utgjør bompengene 75 prosent av finansieringen til nye veier og kollektivtiltak.

Dette er ikke uten paradokser. Mindre trafikk – som politikerne ønsker – gir færre penger i kassen.

Og jo flere som kjører elbil, desto større inntekter går staten glipp av. Også på nasjonalt nivå er den norske elbilsuksessen i ferd med å bli et økonomisk problem. Erna Solberg sa før jul at staten nå har gått glipp av ti milliarder på grunn av avgiftsfritakene for miljøvennlige biler.

I Oslo viser beregningen at hver fjerde passering i bomringen vil gjøres av en elbil om bare to år. Med elbiltakst neste år og en planlagt dobling året etter, regner politikerne med å ta inn rundt én milliard kroner årlig fra bilister som ikke forurenser.

De utslippsfrie bilene må rett og slett bidra til spleiselaget, de også. Men det handler altså ikke om miljø.

En bilfri visjon

Likevel kan det synes rart at et offensivt miljøbyråd vil ha bompenger på utslippsfrie biler, siden insentivet for å velge disse frem for forurensende biler blir mindre.

Men byrådets skepsis til bilen skyldes ikke bare miljø og klima. Det rødgrønne byrådet har en visjon om et transportsystem for Oslo der bilen blir mer eller mindre overflødig.

For dem er bilen i seg selv er et problem – den tar for mye plass, den koster svært mye å lage veier for, og er en ineffektiv metode for å frakte store menneskemengder.

Her er ikke elbil bedre enn bensinbil. I et slikt perspektiv er det heller ingen grunn til at elbilen skal betale mindre i bomringen.

Deler ikke visjonen

Til tross for at Høyre later som om avstanden i miljø- og samferdselspolitikken i Oslo er veldig stor, stemmer de ofte mer eller mindre det samme som byrådet.

De er med på Oslopakke 3 og bompengeøkninger, de er med på beredskapstakster og dieselforbud som akuttiltak, de er opptatt av å være like gode på klima som byrådet, og de øker bevilgningene til Ruter i sine alternative budsjetter.

Men Høyre deler ikke nødvendigvis visjonen om en mest mulig bilfri by. Miljøeffekten er et problem, men det vil være løst den dagen alle biler er utslippsfrie.

Høyre er mer opptatt enn byrådet av at bilen er et gode i hverdagen, som fortsatt er den mest praktiske, behagelige og raskeste måten å løse mange folks transportbehov.

Det politiske spørsmålet er i hvor stor grad man skal legge til rette for at det kan være slik også i fremtiden.

Så langt har denne diskusjonen havnet i skyggen av miljødimensjonene ved bilbruk. Men i realiteten er det på dette feltet de politiske skillelinjene er størst i samferdselspolitikken.

Har andre effekter

Når politikerne er blitt enige om elbilbetaling i bomringen, skyldes det hovedsakelig at det uansett er en svært behagelig måte å finansiere samferdsel på.

En slik brukerbetaling regnes også ofte for å være rettferdig, skjønt 85 prosent av bompengene frem til 2036 går til kollektiv- og sykkeltiltak. Bompenger har også en viktig trafikkreduserende effekt. Og også Høyre vet at en ren bilbasert byutvikling neppe vil være mulig.

Fullstendig logisk

Av disse grunnene vil neppe bompengene forsvinne selv om bilparken blir helt utslippfri.

Men fra å være et teoretisk scenario for bare få år siden, er den utslippsfrie fremtiden plutselig kommet veldig nær. Da kan ikke bilrestriksjoner begrunnes av hensyn til klima eller lokal forurensning.

I større grad enn en miljødebatt, er bilens plass i byen en byutviklingsdebatt. Det er den som blir viktig fremover.

Eller sagt på en annen måte: «Ja til miljø, nei til bompenger» kan fort være et fullstendig logisk slagord.