Kommentti: Täällä kansa velkaantuu liikaa – Suomi kuuluu riskiryhmään yhdessä Thaimaan kanssa

Kotitaloudet velkaantuvat vain ani harvassa maassa niin kuin Suomessa. Velkaantumisen varoitusvalot vilkkuvat meillä jo punaisella, mutta se ei auta. Kansa velkaantuu lisää ja liikaa niin kauan kuin EKP pitää korot nollassa, kirjoittaa Taloussanomien erikoistoimittaja Jan Hurri.

Finanssikriisin selkeimpiä opetuksia on, että kotitalouksien velkaantumisella on väliä. Ja paljon onkin.

Kriisi sai alkunsa niistä maista, joiden kotitaloudet olivat kriisiä edeltäneinä kasvun ja matalien korkojen vuosina velkaantuneet eniten, nopeiten ja lopulta liikaa.

Kun velkaantumisen voimistama kasvu lopulta hidastui ja korotkin olivat aikansa nousseet, alkoivat ongelmat. Itku pitkästä ilosta alkoi, kun kasvava osa ylivelkaisten veloista jäi rästiin ja hoitamatta. Se oli finanssikriisin sytytysnestettä.

Vahingosta luulisi viisastuvan, mutta niin ei näytä käyneen ainakaan kaikkialla. Niin kuin ei esimerkiksi Suomessa.

Kriisin karuimmin koettelemissa maissa kotitalouksien velkaantuminen on palannut maltillisiin mittoihin tai ainakin velkataakka supistuu eikä enää kasva. Mutta kourallinen maailman kansoja velkaantuu kuin viimeistä päivää.

Suomalaiset kuuluvat tähän kyseenalaiseen riskiryhmään, jossa kansalaisilla on jo kontollaan runsaammin velkaa kuin on terveellistä, ja lisäksi velkaa kertyy alati lisää vaarallisen kovaa tahtia.

Kotitalouksien ylivelkaantumisen haitat ja riskit käyvät ilmi Kansainvälisen valuuttarahaston IMF:n tässä kuussa julkaiseman Global Financial Stability Report -vakausraportin tilastoista ja tutkimuksista.

IMF ei kuitenkaan lokeroi eri kansoja sen enempää alivelkaisiin, maltillisen velkaisiin, ylivelkaisiin tai vaarallisen ylivelkaisiin, vaan tyytyy tarkastelemaan kansainvälisen velkaantumisen kokonaiskuvaa. Niinpä se ei vilkuta minkään värisiä varoitusvaloja Suomenkaan kotitalouksien velkaantumisesta.

Sen tekee analyysiyhtiö Oxford Economics omassa tutkimusraportissaan, joka jatkaa siitä mihin IMF:n osin diplomaattisen ympäripyöreä raportti päättyy. Oxford ei karta ongelmien osoittelua, ja siksi se jalostaa IMF:n velkatilastot maakohtaiseksi jaoksi alivelkaisista maltillisen velkaisiin ja aina ylivelkaisiin kansoihin.

Yksi Oxfordin kirkkaan punaisista ylivelkaantumisen varoitusvaloista vilkuttaa Suomen liikaa ja liian nopeasti velkaantuneille kotitalouksille.

Velkaantuminen jatkunut kriisin jälkeen

IMF muistuttaa, että kotitalouksien velkaantumisella oli ennen finanssikriisiä ja on edelleen keskeisen tärkeä vaikutus talouden ja finanssijärjestelmän vakaudelle. Samoin se osoittaa, että nuo velkaantumisen vaikutukset ovat olleet ja ovat edelleen kaksijakoisia, ensin hyödyllisiä mutta ainakin liiallisina myöhemmin haitallisia.

Raportin perusteella monen finanssikriisin koetteleman maan talous kasvoi kriisiä edeltäneinä vuosina muita nopeammin pitkälti juuri kotitalouksien velkaantumisen voimalla. Saman velkaantumisen voimalla paisuivat myös asuntomarkkinoiden suurimmat kuplat, jotka kriisin leimahdettua alkoivat poksahdella.

Liian yksipuolisesti kotitalouksien velkaantumiselle ennen kriisiä rakentunut kasvu oli huteralla pohjalla ja petti vaikeuksien alettua. Ja kun kasvu petti, hupenivat pian myös velkojen hoitamiseen välttämättömät tulot.

Kun kasvava osa veloista jäi hoitamatta, alkoivat asuntojen ja muun velalla ostetun varallisuuden pakkomyynnit – ja samaa tahtia alkoivat kasvaa myös pankkien luottotappiot. Tästä happamasta sekoituksesta kriisissä oli pitkälti kyse.

Toki julkisenkin talouden tai yritysten liiallisesta velkaantumisesta koitui monin paikoin ongelmia, mutta pahimmat pinteet nähtiin eniten ylivelkaisten kotitalouksien maissa.

Siksi yksi IMF:n vakausraportin huolestuttavista havainnoista on samalla varoitus:

Kotitalouksien velkaantuminen vain taukosi finanssikriisin rytinässä, mutta se on pian finanssikriisin jälkeen jatkanut kasvuaan.

IMF on koonnut velkatilastoihinsa ja vakausraporttinsa tutkimukseen velkaluvut ja velkaantumisen suhdeluvut 80 maasta eri puolilta maapalloa. Joukko koostuu hyvin erilaisista maista, kansantalouksista ja kansoista, joista iso osa on lisännyt ja pienempi osa vähentänyt velkaantumistaan.

Tutkimuksen mediaanimaan kotitaloudet ovat nyt tuntuvasti velkaisempia kuin juuri ennen finanssikriisin leimahdusta ja hilkkua vaille raskaimmissa veloissaan ainakin 25 vuoteen.

Suomi kuuluu velkaisimpaan riskiryhmään

Analyysiyhtiö Oxford Economicsin tutkimusraportti esittää samalla kertaa huojentavia ja huolestuttavia havaintoja IMF:n velkatutkimuksen jatkoksi.

Sen mukaan IMF maalaa velkaantumisen kansainvälisen kokonaiskuvan turhankin synkillä sävyillä, ja jättää samalla ylivelkaantumisen keskittymisen ani harvoihin todellisiin riskimaihin huomiotta.

Oxford osoittaa omassa velkatutkimuksen jatkojalostuksessaan, että esimerkiksi useimmissa viime kriisin eniten kärsineissä ”velkamaissa” kotitalouksien velkaisuus on joko jo laskenut maltilliseksi tai ainakin laskee kohti siedettäviä lukemia.

Esimerkiksi Yhdysvalloissa, Britanniassa, Espanjassa, Italiassa ja jopa Irlannissa ja Kreikassa kotitalouksien velkaisuus on maltillisen ja riskipitoisen välimaissa ja lisäksi laskee eikä kasva.

Kreikassa lippu liehuu jo positiivisemmissa tunnelmissa.­

Sen sijaan kotitalouksien velkataakka on jo riskipitoisen runsas ja lisäksi kasvaa vaarallisen kovaa vauhtia kymmenessä muussa maassa. Sattumalta ne ovat kaikki maita, jotka pääsivät viime kriisistä helpommalla kuin varsinaiset kriisimaat.

Suomi on yksi näistä vaarallisen velkaantumisen ja kasvavien finanssi- ja talousriskien maista.

Muut kotitalouksien ylivelkaantumisen riskimaat ovat Ruotsi, Norja, Sveitsi, Kanada, Australia, Uusi Seelanti, Hongkong, Etelä-Korea ja Thaimaa.

” Varoituslista kertoo, missä maissa seuraava kriisi tai vähäisempikin talouden takapakki tekee taatusti kipeää.

Oxfordin mukaan Suomen ja näiden muiden riskimaiden kotitalouksille on jo kertynyt vaarallisen runsaasti velkaa. Lisäksi niiden velkaisuus kasvaa siihen malliin, että Oxford vilkuttaa niille kirkkaan punaista varoitusväriä merkiksi kohonneista ja kovaa vauhtia kohoavista finanssi- ja talousriskeistä.

Tämä varoituslista ei toki tarkoita, että seuraava finanssikriisi alkaa Suomesta tai näistä muistakaan ylivelkaisten kotitalouksien riskimaista. Mutta tämä varoituslista kertoo, missä maissa seuraava kriisi tai vähäisempikin talouden takapakki tekee taatusti kipeää.

Talous- ja finanssiriski mutta ei syntiä

IMF ja Oxford Economics tarkastelevat kotitalouksien velkaantumista, sen muutoksia ja vaikutuksia talouden eivätkä moraalin mittareilla. Siksi niiden velkaisuuden mittareissa ylivelkaisuuskin edustaa ”vain” finanssi- ja talousriskejä mutta ei syntiä.

Oxford tukeutuu IMF:n kolmiportaiseen asteikkoon, joka jakaa maat kotitalouksien velkaisuuden ja velan kasvuvauhdin mukaan joko maltillisen velkaisuuden riskittömiin, kohonneen talousriskin keskivelkaisiin ja kohonneiden finanssiriskien ylivelkaisiin.

Keskeisiä mittareita ovat kotitalouksien velkataakan suhde maan vuotuisen kokonaistuotannon arvoon ja tuon suhdeluvun muutoksen suunta ja voima.

Vähävelkaisia ja ainakin kotitalousvelkojen puolesta riskittömiä ovat sellaiset Unkarin, Turkin ja esimerkiksi Venäjän kaltaiset maat, joiden kotitalouksilla on velkaa vastaa korkeintaan yhtä kolmasosaa maan yhden vuoden kokonaistuotannon arvosta, ja joissa tämä maltillinen velkaisuusaste lisäksi supistuu tai on edes kasvamatta.

Keskivelkaisia ja ”vain” heikentyvän talouskasvun riskiä potevia maita ovat sellaiset Ranskan ja Belgian kaltaiset maat, joiden kotitalouksien velkasuhde kasvaa mutta vastaa yhä alle kahta kolmasosaa vuoden bruttokansantuotteen arvosta.

Samaan kohonneen mutta yhä maltillisen riskin luokkaan kuuluvat vaikkapa Tanskan, Portugalin ja vaikkapa Hollannin kaltaisia maita, joiden kotitalouksilla on velkaa yli kahta kolmasosaa vuoden bkt:n arvosta vastaava määrä, joka kuitenkin supistuu.

Kolmanteen ja riskipitoisimpaan varoitusryhmään kuuluvat tässä tarkastelussa vain ne Suomen ja Ruotsin kaltaiset maat, joiden kotitalouksien velkataakka on jo ylittänyt kaksi kolmasosaa vuotuisen bkt:n arvosta ja lisäksi kasvaa.

Kun velkataakka on ennestään liian suuri ja lisäksi se jatkaa kasvamistaan yhä suuremmaksi, on tällainen ylivelkaantuminen IMF:n mukaan omiaan heikentämään koko kansantalouden kasvuvoimaa ja vaarantamaan finanssivakauden.

EKP varmistaa, että velkaantuminen jatkuu

Suomen kotitalouksien velkaantumisessa on suurimmaksi osaksi kyse asuntoveloista ja niiden voimakkaasta kasvusta. Toki kulutusluototkin ovat viime vuosina kasvaneet, mutta ylivoimaisesti suurin osa kansalaisten omassa piikissä olevista veloista on asuntovelkaa.

Asuntovelkojen määrä on kasvanut suunnilleen samaa tahtia kuin asunnot ovat kallistuneet erityisesti pääkaupunkiseudulla ja maan muissa kasvukeskuksissa.

” Asuntovelkojen määrä on kasvanut suunnilleen samaa tahtia kuin asunnot ovat kallistuneet.

Kumpi onkaan syy ja kumpi seuraus, asuntojen kallistuminen näyttää pakottavan etenkin ensiasunnon ostajia yhä suurempiin velkoihin, ja samalla yhä suurempien velkamäärien asuntorahoitus hilaa ostajien ostokykyä ja hintoja yhä ylemmäs.

Tämän yhä kalliimpien asuntojen ja yhä mittavampien asuntovelkojen noidankehän taustalla on yksi suuri ”näkymätön käsi”, joka kuuluu euroalueen keskuspankille EKP:lle.

EKP määrää euroalueen ja siinä sivussa Suomenkin koroista ja pitkälti myös velkarahoituksen saatavuudesta. Viime vuosina EKP on määrännyt, että lainaraha on liki ilmaista ja sitä on saatavilla esimerkiksi yhä kalliimpien asuntojen ostamiseen niin paljon kuin kenenkään sielu sietää.

Niinpä Suomenkin kotitaloudet velkaantuvat parhaillaan kuin viimeistä päivää. Ja luultavasti jatkavat samaan tahtiin senkin jälkeen, kun EKP tällä viikolla ilmoittaa todennäköisesti pitävänsä korot nollan prosentin tuntumassa vielä pidempään kuin oli aiemmin vihjaillut pitävänsä.