Hirvet uivat paljon etenkin loppukeväästä kesälaitumille saaristoon siirtyessään. Sukeltamalla hirvi tavoittelee ensisijaisesti järvien pohjissa kasvavia vesikasveja, joista se saa tarvitsemaansa natriumia.

Maalla hieman kömpelön näköisesti etenevä hirvi on varsin taitava uimari. Hirvet uivat pääasiassa siirtyessään paikasta toiseen, esimerkiksi talvilaitumilta mantereelta saaristossa sijaitseville kesälaitumilleen. Myös tähän aikaan vuodesta emostaan erkaantuvat ylivuotiset vasat saattavat uusia elinpiirejä etsiessään edetä välillä vesistöjä pitkin.

Luonnonvarakeskuksen hirvieläintutkija Jyrki Puseniuksen mukaan hirvien taittamat matkat voivat olla todella pitkiä.

– Kyllä ne ihan kilometrikaupalla pystyvät uimaan. Hirvi voi hyvin ylittää jopa parinkymmenen kilometrin levyisiä selkiä, Pusenius tietää.

Osa kannasta elää olosuhteissa, joissa vettä on paljon. Tällaisia ympäristöjä on Puseniuksen mukaan jonkin verran esimerkiksi Pohjois-Karjalassa sijaitsevan Pielisen saaristossa.

– Jos mökkisaaressaan tällaiseen törmää, niin kyllä hirvi yleensä väistää ensin. Riippuu tietysti aina saaren koosta, Pusenius jatkaa.

Vesikasvit houkuttelevat sukellukselle

Monelle voi olla yllätys, että hirvet pystyvät myös sukeltamaan. Tällaista tapahtuu Puseniuksen mukaan melko paljonkin. Hirvet käyttävät ravinnokseen järvien pohjissa kasvavia vesikasveja, joista ne saavat elimistölleen tärkeää natriumia.

– Ihmisten ravinnossa natriumia on usein liikaa, mutta sellaisilla kasvinsyöjillä kuin hirvillä sitä on usein ravinnossa liian vähän. Vesikasveissa kivennäisen määrä on paljon maakasveja suurempi, Pusenius perustelee.

Pusenius kertoo kuulleensa havainnoista, joissa hirvi olisi sukeltanut jopa viiden metrin syvyyteen. Tätä hän ei ole itse päässyt vahvistamaan, mutta tietää, että sukellus ainakin muutamiin metreihin on yleistä.

Viilennys ja kutina ajavat myös veteen

Pääasiassa hirvien ei voi sanoa uivan huvin vuoksi. Jossain määrin ne kuitenkin pulahtelevat ajoittain veteen muun muassa viilentääkseen itseään tai esimerkiksi hyönteisten puremilta suojautuakseen.

Hirvien elimistö on sopeutunut pääosin maaelämään. Uimista helpottavia ominaisuuksia hirvilläkin kuitenkin on. Karvapeite on ilmatäytteinen, mikä auttaa eläintä pysymään pinnalla. Hirven karvat ovat onttoja, ja lisäksi karvojen välissä on myös uimisessa avuksi olevaa ilmaa.

Uiva hirvi on ollut takavuosina myös helppo saalis metsästäjälle. Nykyisin tällainen pyyntitapa on Puseniuksen mukaan kiellettyä ja muutenkin epäeettistä.

– Erikseen on olemassa niin kutsuttua saarimetsästystä, jossa hirvi ajetaan saaresta mantereelle ja mantereella passissa oleva metsästäjä ampuu sen. Mutta uivassa hirvessä osuma-alue on niin pieni, että tällainen ei käy.

Hirvien lisäksi myös monet muut hirvieläimet ovat hyviä uimaan. Esimerkiksi Kainuussa yleiset metsäpeurat viihtyvät ja vasovat usein saarissa, joissa petokanta on usein harvempi. Talvilaitumille suurin osa pyrkii kuitenkin mantereelle, jossa ravinnonsaanti on talviaikaan varmempaa.