Miehet makailevat päivästään kolme varttia enemmän kuin naiset, selviää UKK-instituutin ja Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen tuoreesta terveystutkimuksesta.

Mistä on kyse? Suomalaiset ovat paikoillaan suurimman osan valveillaoloajastaan, kertoo tuore tutkimus

Tutkimuksessa mitattiin suomalaisten aktiivisuutta ensimmäisen kerran objektiivisesti kiihtyvyysmittareilla

Osa liikunnasta jäi mittaamatta, sillä mittari ei saanut lukemia lainkaan vesiliikunnasta ja muutamista lajeista lukemat olivat epätarkkoja

Liikuntavinkkejä ja uusia liikuntalajeja on aina vain helpommin saatavilla, mutta suurimman osan ajasta aikuiset kuitenkin edelleen pysyvät paikoillaan. Keskimäärin kolme neljäsosaa valveillaoloajasta kuluu maaten, istuen tai seisten, selviää tuoreesta tutkimuksesta.

Terveys 2011 -tutkimuksen Fyysinen aktiivisuus ja kunto -alaotoksessa mitattiin suomalaisten aktiivisuutta ensimmäisen kerran objektiivisesti kiihtyvyysmittareilla. Aiemmin liikkumista on tutkittu kyselytutkimuksilla.

Aikuisilla runsaat 9 tuntia valveillaoloajasta kuluu istuen tai makuulla, seisoma-asennossa paikallaan vietettiin keskimäärin 2 tuntia 30 minuuttia. Miehet makailivat ja istuivat päivässä 44 minuuttia enemmän kuin naiset. Ikäryhmien välillä ei ollut suuria eroja, vanhin väestö kuitenkin makaili ja istui nuorempia enemmän.

Kestävyysliikuntaa alle suositusten

Reipasta tai rasittavaa liikuntaa kertyi hyvin vähän. Vain vajaa neljäsosa harrasti kestävyysliikuntaa yhtä paljon kuin suositellaan. Kevyeen aktiivisuuteen käytettiin lähes viidesosa valveillaoloajasta, reippaaseen noin neljä prosenttia ja rasittavaan alle yksi prosenttia.

Kevyttä aktiivisuutta kertyi eniten 30–60-vuotiaille, reippaalla ja rasittavalla tasolla taas liikkuivat eniten alle 30-vuotiaat. Erityisesti nuorilla miehillä yksilöllinen vaihtelu oli kuitenkin suurta.

Osa liikunnasta jäi rekisteröimättä tarkallakin mittarilla

Kiihtyvyysmittari rekisteröi kaiken liikkeen, myös kaikki epäsäännölliset, lyhytkestoiset, pyrähdyksenomaiset liikkeet, joita henkilö ei välttämättä itse tulkitse kyselyssä ilmoitettavaksi liikkumiseksi tai pysty sitä edes tarkasti arvioimaan. Tosin pyöräilystä ja hiihdosta ei saatu tarkkoja tietoja.

Liikunta muutoin kuin pystyasennossa eli kuntosalilla tai esimerkiksi joogassa saatiin mitattua vain epätarkasti. Vesiliikunta jäi kokonaan rekisteröimättä.

Paikallaanolostakin mittari antaa tarkkaa tietoa. 30–60-vuotiaat katkaisivat paikallaanolon keskimäärin useammin kuin nuoremmat tai vanhemmat. Kevyttä aktiivisuuttakin heille kertyi keskimäärin eniten. Reippaan likkunnan lisäksi tarvittaisiin keinoja lisätä kevyttäkin liikettä.

Tutkimukseen saatiin kerättyä dataa kolmasosalta tutkituista eli mukana oli 1600 18–85-vuotiasta ihmistä.