(Kommenttipuheenvuoroni Metropoliseuran seminaarissa 10.11.2014 Laiturilla)

Koko Helsingin yleiskaavaesitys perustuu siihen, että saamme moottoriteiden nyt viemiltä alueilta rakennusmaata lähes sadalletuhannelle ihmiselle. Jos tästä jouduttaisiin luopumaan, joutuisimme kääntämään katseemme viimeisiin viheralueisiin, eikä niistä paljon jäisi jäljelle.

Kun täälläkin on sanottu, että haaskaamme kalliilla tehtyjä eritasoristeyksiä ja uudet pikaratikatkin maksavat, nuo rahanmenot kannattaa panna oikeisiin mittasuhteisiinsa. Pelkkien asuntojen rakentaminen sadalletuhannelle ihmiselle maksaa noin 20 miljardia. Tähän lisättynä joitakin satoja miljoona pikaratikoihin on aika pikkusumma samoin kuin joidenkin kalliilla rakennettujen ramppien purkaminen.

On kysytty, onko vilkkaasti liikennöidyn tien varrella terveellistä asua? Oikea kysymys, onko kadulla terveellistä kävellä, koska koteihin tuleva ilma voidaan suodattaa, mutta kotien ulkopuolella ihmiset altistuvat liikenteen aiheuttamille pienhiukkasille.

Teemme yleiskaavaa tulevaisuutta, emme nykyisyyttä varten. On syytä uskoa, että tulevaisuudessa moottoreista ei juuri pienhiukkasia tule. Jäljelle jää ikuisuuskysymys nastarenkaista. Ei voi olla niin, että nastarenkaiden takia satatuhatta ihmistä joudutaan häätämään kaupungista jonnekin jumalanseläntaakse. Tienkäyttömaksuihin roima nastarengaslisä!

Kun moottoritie muutetaan kaduksi liikennevaloineen, matka-ajat kaupungin ulkopuolelta keskustaan tietysti kasvavat. Vastaavasti niiden sadantuhannen ihmisen matka-ajat lyhenevät, joiden on mahdollista asua kantakaupungissa. Yhteenlasketut matka-ajat lyhenevät.

Jotkut ovat ennustaneet hirvittäviä ruuhkia sisääntuloteillä, koska bulevardin kapasiteetti on pienempi kuin moottoritien. Liikennesuunnittelijat eivät osaa ennustaa ruuhkia eivätkä liikenteen määriä. Vanha totuus on, etteivät ruuhkat vähene teitä rakentamalla, koska sujuva liikenne houkuttelee lisää liikennettä ja ruuhkaisuus säilyy lähes aiemmalla tasolla.

Vastaavasti kapasiteetin pienentäminen aiheuttaa aluksi ruuhkia, mutta johtaa lyhyen sopeutumisjakson jälkeen siihen, että liikennettä on vähemmän. Ruuhkaisuus lisääntyy vain vähän. Alemman katuverkon kautta kiertämiseen taas löytyvät kyllä keinot.

Ruuhkaisuus saavuttaa aina tasapainotilan. Tuota tasapainotilaa voi muuttaa sujuvamman liikenteen hyväksi kahdella tavalla: tienkäyttömaksuilla ja sujuvalla joukkoliikenteellä.

Tienkäyttömaksut alentavat tasapainotilaa, koska rahassa maksettu maksu vaikuttaa samalla tavalla kuin käytetyn ajan hinta. Haaskatun ajan hinta on haaskausta, ruuhkamaksut kartuttavat yhteiskunnan tuloja ja tekevät mahdolliseksi alentaa muuta verotusta.

Toinen keino on pitää huolta siitä, että vaikka autoliikenne ruuhkautuu, julkinen liikenne sujuu. Silloin autosta siirrytään herkemmin ratikkaan ja ruuhkat vähenevät.

Kantakaupunki siirtyy tavallaan kauemmaksi ympäröivistä alueista. Tämä tarkoittaa, että työmarkkinat tulevat eriytymään jonkin verran. Jotka asuvat kantakaupungin ulkopuolella, käyvät töissäkin kantakaupungin ulkopuolella. Vancouverissa kävi näin ja tähän pitää meidänkin pyrkiä. Työmatkat lyhenevät ja yhä suurempi osa niistä tehdään kävellen.

Asuntojen hinnat laskevat kaikkialla, kun kantakaupunkiin tulee lisää asuntoja. Tämä on kaupunkitaloustieteen keskeisiä tuloksia. Juuri siksi kaikki eivät tästä pidä, koska asuntojen korkeasta hinnasta on monelle hyötyä. Erityisen vähän siitä pitävät ne, joiden ennestäänkin halpojen asuntojen hinnat alentuvat yhä vain ja rakennusmaa käy arvottomaksi.

Eräs puheenvuoron käyttäjä sanoi, että moottoriteiden muuttaminen kaupunkibulevardeiksi on seudullinen kysymys. Voi olla, mutta erityisesti muut kunnat ovat vaatineet, etteivät kunnat puutu päätöksiin toistensa alueella. Jos helsinkiläiset eivät ole tervetulleita vaikuttamaan Espoon kaavoitukseen, ei espoolaisillakaan ole asiaa puuttua Helsingin päätöksiin. Maakuntakaava sallii moottoriteiden bulevardisoinnin.

Vancouverin suunnanmuutos oli mahdollista, koska paikallisilla espoolaisilla ei ollut äänivaltaa Vancouverissa. Olen ollut voimakkaan metropolihallinnon kannattaja, mutta tämä on vahva argumentti sitä vastaan. Onneksi juuri Espoo on päättänyt vesittää koko metropolihallinnon.