Ihmisoikeuksien kannalta 1990-luku oli maailmalla optimistista yhteistyön aikaa, mutta hyvät aikeet olivat romahtaa kaksoistornien mukana 15 vuotta sitten, arvioi presidentti Tarja Halonen ihmisoikeuksien tilaa Suomen lainsäädännössä käsittelevässä seminaarissa maanantaina.

– Politiikan yleinen ilmapiiri muuttui pelokkaaksi ja väkivaltaiseksi. Uusia sitovia sopimuksia on aiempaa vaikeampaa saada aikaan. Onneksi vanhoja kansainvälisiä sopimuksia on voimassa kansainvälisesti velvoittavana, vaikka usein käytäntö on vähän toinen, Halonen sanoi avauspuheessaan.

Helsingin yliopistolle seminaariin kokoontuneilla perustuslakiasiantuntijoilla riitti kritisoitavaa niistä käytännöistä, joilla Suomessa ihmisoikeussopimusten näkyminen lainsäädännössä pyritään tällä hetkellä varmistamaan.

Kiistellyt lakiuudistukset palastellaan

Professori Elina Pirjatanniemen mukaan ihmisoikeuksien ottaminen huomioon jo ministeriöissä valmisteluvaiheessa osana vaikuttavuusarviointia olisi osa parempaa sääntelyä. Tällä hetkellä ihmisoikeusnäkökulma ei ole kovin suuressa huudossa.

– Ihmisoikeudet eivät oikein ole muotijuttu. Näihin asioihin erikoistunut saa usein kuulla olevansa norsunluutornissa istuva asiantuntija, joka estää hallitusta esimerkiksi kestävyysvajeen ratkaisemisessa, Pirjatanniemi sanoi.

Professori Veli-Pekka Viljanen huomautti, että Suomessa ihmisoikeussopimusten toteutumisen valvonta ei ole saanut samanlaista asemaa lainsäädäntötyössä kuin perustuslakivalvonta.

– Yksi ongelma on se, että ihmisoikeussopimuksia käytetään lainsäädäntöprosessissa lähinnä minimitason osoittamiseen, Viljanen kritisoi.

Kansainvälisten ihmisoikeussopimusten muodostama rima pyritään ylittämään professorien mukaan myös jakamalla ulkomaalaislain tiukennusten tapaiset kiistanalaiset lakihankkeet pieniin osiin, jolloin yksi lakiuudistus sellaisenaan ei aiheuta ongelmia, mutta kokonaisuudesta muodostuu erilainen kuin mitä sopimusjärjestelmää luotaessa on ajateltu.

Ylityöllistetty valiokunta

Perustuslakivaliokunnan puheenjohtaja Annika Lapintie (vas.) myöntää, että tällä hetkellä perus- ja ihmisoikeudet eivät korostu poliittisessa keskustelussa.

– Perus- ja ihmisoikeudet eivät ole muotia. Tällä hetkellä asenne on se, että kunhan minimi täytetään, niin se riittää, ja siitäkin pyritään menemään vähän alaspäin, Lapintie sanoi seminaarissa.

Lapintie arvioi sen pitävän paikkansa, että ihmisoikeusvalvonta ei ole samalla tasolla kuin perustuslainmukaisuuden valvonta, mutta korosti, että lainvalmistelussa kysymykseen pitäisi kiinnittää huomiota jo ennen esitysten päätymistä eteenpäin. Hutiloiden tehdyt esitykset työllistävät 17 kansanedustajasta ja kolmesta juristisihteeristä koostuvaa perustusvaliokuntaa.

– Ei voi kun ihmetellä joidenkin lakien perusteluja, joihin perustuslakivaliokunta joutuu ottamaan kantaa, Lapintie sanoi.

Esimerkkinä Lapintie mainitsi hallituksen kaavailut sakkokorotuksista, joita perusteltiin tarpeella lisätä valtion tuloja.

Ulkoministeriön oikeuspäällikkö Päivi Kaukoranta tunnisti lainvalmistelun laatuun liittyvät ongelmat ja kertoi, että tilannetta on pyritty parantamaan. Ratkaisujen kohdalla keskustelu palautuu ikuisuuskysymykseen ajasta ja resursseista.

– Aikapaine vaikuttaa siihen, miten ihmisoikeudet otetaan huomioon, Kaukoranta sanoi.