Kulttuurivieras mmiisas eli Miisa Rotola-Pukkila ei ole koskaan halunnut olla julkkis, mutta sellainen hänestä tuli. Nyt hän tekee videoita YouTubeen vuorokaudenajoista riippumatta.

Roosanväriseen college-puseroon pukeutunut nuori nainen mutustelee valkoisen pöydän ääressä juuri tekemiään, höyryävän kuumia amerikkalaisia mustikkapannukakkuja. Kirkkaassa lasimaljakossa kelluvat neilikat toistavat puseron hentoa väripalettia. Kamera on rajannut näkyviin neutraalin ja ehkä persoonattomankin tilan, josta mikään yksityiskohta ei nouse häiritsevästi esille.

– Tää maistuu just siltä miltä mä kuvittelinkin sen maistuvan ja maistuu myös aivan samalta kuin silloin pienenä. Mutta mä en ole aivan varma että tykkäänkö mä tästä mausta niin paljon että tekisin näitä joka viikko, Miisa Rotola-Pukkila maalailee videolla.

Pannukakkumaistelun jälkeen siirrytään hieman vakavampiin tunnelmiin. Rotola-Pukkila ryhtyy puhumaan paniikkihäiriöstään, "jossa päällimmäisenä fiiliksenä on se, että sä kuolet". Ruoanlaiton ja useimmiten kevyehkön jutustelun ympärille kietoutunut kokonaisuus on osa BREKKIE-sarjaa, jota Rotola-Pukkila eli tubettajanimeltään mmiisas julkaisee kanavallaan säännöllisesti.

Jussi Mankkinen / Yle

Valta ja kuinka sitä käytetään

Raikaskasvoisesta, 22-vuotiaasta Miisa Rotola-Pukkilasta on tullut parissa vuodessa yksi Suomen suosituimmista tubettajista. Hänen kanavallaan on 327 000 seuraajaa, ja viime vuonna Kauppalehti listasi hänet sadan vaikutusvaltaisimman suomalaisen joukkoon, mikä on tavallaan paradoksaalista – pienikokoiseen ja keijukaismaiseen Rotola-Pukkilaan kun on hyvin vaikea yhdistää sellaisia termejä kuten valta tai vallanhimoinen.

– Se että minulla on ihan oikeasti valtaa ja vaikuttamismahdollisuuksia on hieman pelottavakin asia, Rotola-Pukkila pohtii Helsingin Katajanokalla sijaitsevassa suosikkikahvilassaan.

– Omalla kohdallani vaikuttaminen perustuu pikemminkin toisten ihmisten inspirointiin. En halua vaikuttaa suoraan tai tietoisesti, vaan pyrin rohkaisemaan ihmisiä seuraamaan omia unelmiaan positiivisten asioiden kautta.

Positiiviseksi asiaksi Rotola-Pukkila listaa muun muassa kasvisruoan, jota hän videoillaan valmistaa. Tämä taas on vienyt hänen fanejaan erilaisiin vegetaarisiin kokeiluihin.

– Pidän vain kasviksista enemmän kuin liharuoista – kyse ei ole sen kummoisemmista ideologisista syistä. Olen toki myös tietoinen kasvisruokaan liittyvistä eettisistä asioista, mutta ei minulla ole mitään tarvetta pakottaa ketään vegaaniksi.

Rotola-Pukkila pyrkii muutenkin kulkemaan vloggauksissaan kultaista keskitietä: hän ei ole poliittisesti aktiivinen, eikä hän halua toitottaa videoissaan radikaaleja mielipiteitä tai ottaa kantaa yhteiskunnallisiin asioihin. Hän on myös varovainen sananvalinnoissaan, “koska nykyisin ihmiset triggeröityvät sairaan helposti”. Tämä takaa laajan fanipohjan, kukaan ei ärsyynny ja videot eivät ole jääneet marginaaliin.

– Videoni ovat kevyitä ja pintapuolisia. Niiden lähtökohtana on viihdyttäminen, Rotola-Pukkila kiteyttää.

Miisa Rotola-Pukkila Jussi Mankkinen / Yle

Keuruun kautta maailmalle

Miisa Rotola-Pukkila löysi sosiaalisen median ja viihdyttämisen teiniaikoinaan Keuruulla. Hän oli koulussa ujo tyttö, jolla oli kavereita, mutta joka ei ollut mikään luokan suosituin tyyppi: aika tavallinen, aika harmaakin.

– Sosiaalinen media oli minulle ainakin jollakin tavalla pelastava tekijä – se oli kanava, jonka avulla pystyin tuomaan omaa persoonaani paremmin esille. Monelle koulukaverilleni oli yllätys, että tuollainenko se Miisa oikeasti on, sillähän on ihan hauskoja juttuja!

Some, internet ja teknologian kehittyminen ovat häivyttäneet valtioiden rajoja. Miisa Rotola-Pukkila

Rotola-Pukkilan mielestä sosiaalinen media on tehnyt maailmasta muutenkin helpomman ja mielekkäämmän paikan.

– Some, internet ja teknologian kehittyminen ovat häivyttäneet valtioiden rajoja: nyt voi kommunikoida kenen kanssa tahansa riippumatta siitä, missä hän asuu. Aiemmin uusiin ihmisiin tutustuminen oli monimutkaisempi ja haastavampi prosessi.

Alle 10 000 ihmisen Keuruuta hän muistelee nykyisin lämmöllä, vaikka lukioaikoina halusikin pikkupaikkakunnalta mahdollisimman pikaisesti jonnekin muualle.

– Nyt kun ei enää asu siellä, tajuaa kuinka hieno paikka se oikeasti on. Keuruu on ihan mahtava paikka lapselle, rauhallinen ja turvallinen.

Samaa mieltä Rotola-Pukkila on Suomesta. Hän matkustelee paljon, muttei muuttaisi täältä pois.

– Ajattelen ehkä vähän itsekkäästi, mutta jos pitäisi etsiä Suomesta parannettavia asioita, omalle kohdalleni ei sellaisia aivan heti tule mieleen. Olen aika tyytyväinen elämääni. Toisaalta jos alkaa miettimään erilaisia tasa-arvoasioita, niille voisi tehdä jotakin. Joku translaki on tästä yksi esimerkki, vaikka se minulle henkilökohtaisesti kaukainen asia onkin.

Translaissa muun muassa mainitaan, että juridista sukupuoltaan vahvistavan henkilön on oltava lisääntymiskyvytön. Vaatimus lisääntymiskyvyttömyydestä johtaa pakotettuun hormonihoitoon.

Miisa Rotola-Pukkila Jussi Mankkinen / Yle

Julkisuuden kiroukset

Tällä hetkellä Miisa Rotola-Pukkila on julkkis, joka tunnistetaan kadulla ja jolta pyydetään nimikirjoituksia ja yhteiskuvia. Aivan kivuttomasti ei astuminen sosiaalisen median kautta julkisuuteen ole tapahtunut. Kuten moni muukin, Rotola-Pukkila on huomannut, ettei julkisuutta tai sen määrää voi hallita: kun on kerran antanut pirulle pikkusormen, se voi viedä koko käden.

– Aloitin vloggaamisen nelisen vuotta sitten ihan vain siksi, koska minusta oli hauskaa kuvata ja editoida videoita, eikä kovin moni vielä tuolloin sitä tehnyt. En ole koskaan halunnut olla julkkis, enkä tiennyt että tässä voi käydä näin. Yksityisyyden puute on tämän työn ainoa miinuspuoli.

Pari vuotta sitten Rotola-Pukkila oli miittikiertueella Rovaniemellä. Paikalla oli yllättävän paljon yli-innokkaita faneja, häntä tönittiin ja hänen vaatteitaan revittiin. Rotola-Pukkila sai paniikkikohtauksen.

Ikkunoitani hakattiin, oveani potkittiin ja postilaatikkoani kolisteltiin. Miisa Rotola-Pukkila

Vähän aikaa sitten tapahtui jotakin pahempaa. Rotola-Pukkila kuvasi Tampereella sijaitsevan asuntonsa terassiremonttia, ja videon perusteella hänen osoitteensa saatiin selville.

– Ikkunoitani hakattiin, oveani potkittiin ja postilaatikkoani kolisteltiin. En tiedä, minkä ikäisiä nämä ihmiset olivat, koska en uskaltanut mennä katsomaan. Tästä tuli niin ahdistunut olo, etten jatkossa ole ajatellut asuvani ensimmäisessä kerroksessa.

Mutta millaista Rotola-Pukkilan elämä olisi, jos hän ei olisi julkkis ja tubettaja, joka tienaa vuodessa yli 40 000 euroa?

– Se olisi ihan samanlaista kuin nyt, mutta muut ihmiset eivät vain tietäisi siitä mitään.

Miisa Rotola-Pukkila Jussi Mankkinen / Yle

Keskustelun jalo taito

Vloggamisen ohella Miisa Rotola-Pukkila opiskelee puheviestintää. Opiskelu on tuonut hänelle esiintymisvarmuutta ja argumentointitaitoa.

– Suomalainen keskustelukulttuuri on aika heikkotasoista – etenkin netissä. Siellä huudellaan mielipiteitä, joita ei perustella lainkaan, tai jos perustellaan, niin perustellaan laiskasti ja huonosti. Tämä ei ole pelkästään nuorten ongelma, vaan netissä on myös vanhempia ihmisiä, jotka sanovat mitä sylki suuhun tuo. Olisi mielenkiintoisempaa itsellenikin, jos saisin perusteltua kritiikkiä eikä minua kutsuttaisi läskihuoraksi.

Kyllä. Rotola-Pukkilaa on netissä nimitelty muun muassa läskihuoraksi.

– Olen laittanut pahimmat haukkumasanat mustalle listalle, etteivät ne pilaa koko kommenttikenttää. Ehkä siellä netissä sitten huutelevat sellaiset ihmiset, joilla ei ole kauhean korkeaa koulutusta.

Miisa Rotola-Pukkila Jussi Mankkinen / Yle

Viime aikoina Rotola-Pukkila on hyödyntänyt paljon YouTuben uutta ominaisuutta, jossa kommentteja voi pinnata eli nostaa niitä ensimmäisiksi.

Kun Rotola-Pukkila teki listaa siitä mitä kesällä kannattaisi tehdä, joku kirjoitti kommenttikenttään, että katso mmiisasin videoita. Rotola-Pukkila pinnasi kommentin hetimiten.

Miisa Rotola-Pukkila Jussi Mankkinen / Yle

Terrori saapui kuvioihin

Ammatistaan huolimatta Miisa Rotola-Pukkila viettää hyvin tavallista opiskelevan nuoren naisen elämää.

– Juttelemme ystävieni kanssa paljon opiskeluun liittyvistä asioista, koska oikeastaan kaikki ystäväpiirissäni opiskelevat. Tietysti keskustelemme myös paljon ihmissuhteista – niinhän tytöt aina tekevät – sekä tulevaisuuden suunnitelmista ja hömppäjutuista, kuten Vain elämää -sarjan uudesta kaudesta.

Viime aikoina Rotola-Pukkilan ja hänen ystäviensä keskusteluihin on ujuttautunut synkempi aihe, nimittäin Eurooppaa riivaavat terrori-iskut.

– Kaverini oli Pariisissa heti tällaisen iskun jälkeen ja häntä pelotti mennä metroon. Olemme käsitelleet näitä iskuja paljonkin. En ole kuitenkaan lähtenyt sille linjalle, että iskut rajoittaisivat elämääni. Minulla esimerkiksi on matkoja varattuna loppuvuodeksi, enkä ole niitä lähtenyt perumaan.

Ehkä sille pelolle sitten on annettu valtaa. Miisa Rotola-Pukkila

Rotola-Pukkila käy usein myös live-keikoilla. Toukokuun lopulla hän oli Helsinki areenalla katsomassa suosikkiartistiaan Bruno Marsia. Samaan aikaan Manchesterissa Ariana Granden konsertissa räjähti. Kaksikymmentäkolme ihmistä kuoli, joukossa useita nuoria ja lapsia.

– Kyllähän tämä järkytti paljon. En ymmärrä, miksi joku voi tehdä tuollaista. Lisäksi iskut kohdistuvat tavallisiin kansalaisiin, joilla ei ole mahdollista vaikuttaa asioihin suuressa mittakaavassa.

Manchesterin iskulla on ollut konkreettisia vaikutuksia myös tubettajapiireissä. Somessa on käyty kiivasta ja kuohuvaa keskustelua ensi elokuun Tubecon-tapahtuman turvajärjestelyistä. Viime vuonna tapahtumaan osallistui 12 000 ihmistä.

– Moni tubettaja on ryhtynyt kyseenalaistamaan Tubeconin turvallisuusjärjestelyjä – esimerkiksi viime tapahtumaan saattoi marssia sisään, ilman että kukaan tsekkasi laukkuja. Onneksi asia otettiin esille, ja nyt Tubecon ilmoitti, että jatkossa kaikkien laukut tarkastetaan ja turvallisuustoimia lisätään.

Rotola-Pukkila kokee, että terrorismi on tullut hyvin lähelle: vappuna Helsingissä ja Tapparan kultajuhlissa Tampereella oli rekkaesteitä, ja myös presidentti Mauno Koiviston hautajaisissa turvatoimet näkyivät.

– Ehkä sille pelolle sitten on annettu valtaa.

Miisa Rotola-Pukkila Jussi Mankkinen/Yle

Uuden ajan työkulttuuria

Miisa Rotola-Pukkila kuuluu sukupolveen, jolle työ-sanan määrittelyksi ei enää sovi perinteinen kahdeksasta neljään -työaika tai se, että samaa työtä tehdään eläkeikään saakka.

– Jos haluan, voin tehdä videoita vaikka keskellä yötä. Ajatusprosessi seuraavaa videota varten on käynnissä koko ajan. Palkka taas riippuu siitä, kuinka paljon teen videoita ja sisältöyhteistyötä eri brändien kanssa. Tavallaan pystyn myös itse määrittelemään, kuinka paljon saan palkkaa.

Rotola-Pukkila myöntää, että tällaisessa työmetodiikassa on haittapuolensakin: koska työ on epäsäännöllistä, huilaaminen jää joskus vähiin.

– Työn ja vapaa-ajan rajasta on tullut hyvin häilyvä. Vasta tänä vuonna olen tajunnut, että välillä pitää levätäkin. Olen lähtenyt siitä, että minulla on nykyisin yksi päivä viikossa jolloin en tee mitään, mikä liittyy someen.

Rotola-Pukkilan mukaan tämä on onnistunut “ainakin joka toinen viikko.”

Tubettamiseen ja vloggamiseen liittyy työtapojen lisäksi muitakin haasteita. Jokus tubettamista ei koeta ollenkaan työksi, ja vielä enemmän ihmisiä suututtaa, jos siitä saa rahaa. Todella kuuma peruna on sponsorointi, johon suhtaudutaan usein negatiivisesti.

– Toisinaan ihmiset ajattelevat, että teen tätä pelkästään siksi, että haluan ilahduttaa muita, ja että tästä ei pidä saada rahaa. Kaupallisuus on tietenkin kirosana.

Rotola-Pukkilan mukaan sponssaamisen kohdalla suurin ongelma on se, että YouTubessa on paljon huonosti tehtyjä sponsoroituja videoita. Monet nuoret tekijät ovat innoissaan, jos joku kaupallinen taho kiinnostuu heidän kanavastaan, ja heiltä saattaa puuttua osaamista ja substanssia hyvään lopputulokseen. Heikosti sujuneet kaupalliset projektit yleistetään sitten koko alaa koskeviksi.

Rotola-Pukkilan mukaan tubettaminen on yksi esimerkki siitä, mihin tulevaisuuden työkulttuuri on menossa. Tähän liittyy myös robotisaatio.

– Jossakin vaiheessa joku robotti saattaa ehkä editoida videoitani, mutta kameran edessä pitää olla oikea ihminen. Persoonallisuus on viihdealalla se kaikkein tärkein juttu.

Miisa Rotola-Pukkila Jussi Mankkinen / Yle

Nopealiikkeinen ala

Miisa Rotola-Pukkila on nyt suosionsa huipulla, mutta välillä hänkin pohdiskelee, kuinka kauan menestystä riittää. Ala on arvaamaton ja nopealiikkeinen.

– Jos jotakin videota ei ole mielestäni katsottu tarpeeksi monta kertaa, olen vitsaillut poikaystävälleni, että no niin, mä olen nyt hiipuva tähti, ketään ei enää kiinnosta ja lopetan hommat tähän.

Rotola-Pukkila on miettinyt asioita tästä eteenpäinkin: mitä tapahtuisi, jos hän päättäisi lopettaa ihan oikeasti? Kuinka kauan ihmisillä menisi, että vloggari mmiisas katoaisi yhdeksi mitättömän pieneksi osaksi digitaalista avaruutta? Vai tapahtuisiko sitä ikinä?

– Luulen, että ihmisillä on nykyisin niin voimakas tarve olla ajan hermolla, että jos kanavalle ei tule uutta materiaalia, se yksinkertaisesti unohdetaan. Olen huomannut että lopettaneiden tubettajien tilaajamäärät lähtevät laskemaan hyvin nopeasti, koska uutta materiaalia ei ole saatavilla.

Rotola-Pukkilan mielestä YouTube on mediana jatkuvassa liikkeessä ja kehitysvaiheessa.

– Videoista tulee jatkossa ehkä ammattimaisempia ja yritysten kiinnostus kasvaa. Ehkä mennään siihen suuntaan, että yritys antaa tietyn summan rahaa tubettajalle, joka saa sitten tehdä mitä huvittaa, ja luovuutta eivät enää rajoita taloudelliset seikat. Näinhän on jo käynyt Casey Neistatille.

Elämän tarkoitus on onnellisuuden saavuttaminen. Miisa Rotola-Pukkila

Perinteisen median kanssa Rotola-Pukkila ei ole koskaan kokenut kilpailevansa. Itse asiassa hän seuraa säännöllisesti uutisia valtamedioista ja katsoo televisiotakin, koska haluaa olla ajan hermolla.

– Olen joskus lukenut, että täältä me vloggaajat tullaan ja että perinteisen median on oltava varuillaan, ja että me viemme teidän työnne. Ainakaan omalla kohdallani tilanne ei ole tällainen.

Miisa Rotola-Pukkila Jussi Mankkinen / Yle

Kuten tubettajilta yleensäkin, myös Rotola-Pukkilaa on pyydetty käsittelemään tiettyjä aiheita tai tekemään tietynlaisia videoita.

– Minulta on kysytty etenkin draw my life -tyyppistä videota, jossa koko elämä piirretään näkyville syntymästä tähän hetkeen. En ole tällaista koskaan tehnyt enkä haluakaan tehdä, koska tahdon, että ympärilläni on tietynlainen yksityisyyden rinkula. Kaikki asiat eivät kuulu ihan kaikille.

Mutta millainen elämänfilosofia ohjaa nuorta naista, joka on välillä Miisa, välillä mmiisas?

– Jonkinlainen suurempi voima on varmaankin olemassa, mutta nyt uskon onnellisuuteen. Uskon siihen, että elämän tarkoitus on onnellisuuden saavuttaminen, että ihan pienistä arkipäiväisistä asioistakin tulee onnentunne. Vaikkapa siitä, että tämä croissant oli ihan sairaan hyvää!