Suru kumppanin puuttumisesta kouraisee syvältä ja koskettaa myös naisia.

Rakkauden kaipuu asuu syvällä ihmisissä, mutta silti Suomessa on paljon yksinäisiä sinkkuja. Kolme naista ja kolme miestä kertoo tarinansa.

”Kukaan ei halua naista, jolla ei ole kokemusta seksielämästä”

”Olen ollut koko elämäni sinkkuna. Olen 28-vuotias nainen, joka ei ole koskaan saanut itselleen yhtään miestä. Kovasti olen aina yrittänyt tutustua ja lähestyä miehiä, jotka minua ovat kiinnostaneet, mutta koskaan en ole pahemmin saanut vastakaikua. Joitakin kertoja olen käynyt treffeillä ja viestitellyt jonkun miehen kanssa pidemmän aikaa, mutta aina heillä on joku toinen nainen kierroksessa ja jään toiseksi.

Olen myös edelleen neitsyt. Se hävettää ja tekee seurustelukumppanin löytämisen vaikeammaksi, koska kukaan ei halua naista, jolla ei ole kokemusta seksielämästä kun on jo tämän ikäinen. En koe olevani mitenkään kauhean ruma vaan ihan normaali nainen, mutta tiedän, etten ole ulkoisesti kovin viehättävä.

Olen myös melko pienikokoinen ja tosi lyhyt, mitä vihaan itsekin, koska koen, että näytän nuorelta. Tästäkään kukaan mies ei tykkää. Luonteeltani olen melko rauhallinen ja ujo. Pelkään, että joudun olemaan koko loppuelämäni yksin, vaikka kovasti haluaisin löytää itselleni kumppanin.”

Naikkonen

Kuvituskuva. Fotolia / AOP

”En uskalla pyytää naisia treffeille”

”Olen 27-vuotias mies. Teknisesti taidan olla vielä poika, sillä en ole koskaan harrastanut seksiä. En ole myöskään koskaan suudellut tai ollut treffeillä. Miksikö? Koska en uskalla pyytää naisia treffeille tai muutenkaan viedä asioita siihen suuntaan. Muilta osin olen sosiaalisesti kyvykäs ja ihan yhteiskuntakelpoinen yksilö. Osaan ja uskallan puhua naisille, mutta jutun vieminen siitä pidemmälle, tai edes sen yrittäminen, ei tule kuuloonkaan. Olen varsin yksinäinen jollakin emotionaalisella asteella. Jotain onttoa läheisyydenpuutetta se on.

Pyrin paikkaamaan tilannetta keskittymällä harrastuksiin, opintoihin ja töihin, mutta viimeisen parin vuoden aikana biologia on alkanut koputtelemaan ovella astetta vihaisemmin. Kyse ei ole minulle enää edes juuri siitä seksistä, se oli ykkösmurheena viimeksi teini-iässä; enemmän sitä kaipaisi vaan läheisyyttä edes kerran elämässään. Toki seksi olisi vallan mahtavaa, mutta ei tässä tilanteessa tohdi liikoja toivoa.

Selvästikin syyllinen tilanteeseen löytyy peilistä, mutta en usko voivani enää korjata asioita. Ikä alkaa tulla vastaan tässä kohtaa, koska siinä missä itse harjoittelisin kädestä pitämistä ja suutelemista muut ikäluokastani perustavat perhettä. Tiedän kaikki neuvot, ja olen neuvonut muutama saman ongelman kanssa paininutta jopa parannukseen saakka. Itse en vaan uskalla ottaa neuvosta vaaria, niin paljon pelottaa itsensä laittaminen likoon tässä asiassa.”

Stadilainen Munkki

”Kuinka moni hiljainen nörtti saa rakkauskirjeitä?”

”Kyllä minun nähdäkseni ihmiset kiinnostuvat herkemmin vaarallisista ja väkivaltaisista ihmisistä kuin tunnollisista, kunnollisista ja herkistä ihmisistä. Montako väkivaltarikollista maailmassa on, joilla ei ole joskus ollut kumppania? Tuskin kovin montaa. Monethan saavat vankilaankin rakkauskirjeitä. Kyllä ottajia tuntuu riittävän. Kuinka moni hiljainen nörttityyppi saa rakkauskirjeitä tuntemattomilta? Aivan liian moni jää ilman.”

I_kisinkku, ikineitsyt, M34_

”On tehty selväksi, että olen ruma ja vastenmielinen”

”Vastakkaisen sukupuolen taholta on jo hyvin varhain tehty selväksi, että olen niin ruma ja vastenmielinen, ettei kannata edes haaveilla. En tosin enää osaakaan, enkä varsinkaan viitsi. Ja niille tason laskemista ehdottaville: en nyt ihan pultsariporukoissa halua hengailla.”

Ylijäämänainen

”Naisia löytyy ainoastaan menemällä isompaan kaupunkiin”

”Otin perheeni arvottoman tilan lainarahalla haltuuni. Voin sanoa, että sijainnista on kiinni, että joku nainen löytyy. Oma kylä kuolee, tiet huononevat ja koko ajan vähenee porukka. Tällöin ei millään voi tavata naisia. Poikuus itsellä jäljellä ja ikää 35 vuotta.

Naisia löytyy ainoastaan menemällä isompaan kaupunkiin 200 kilometrin päähän. He ovat kouluttautuneita ja näkevät, että perhe ei elä nykypäivänä peltojen viljelyllä. Valtion pitäisi lunastaa maat ja antaa iso kämppä ja opiskelupaikka isosta kaupungista maita ja maatilaa vastaan, jotta me maaseudun poikamiespanttivangit päästäisiin elämään onnellista elämää sekä perustamaan perheitä. Tähän on ratkaisu se, että myy metsät ja antaa pankkien ostaa tilat pilkkahintaan kesämökeiksi herroille. Sitten pitäisi lähteä Thaimaahan taikka Helsinkiin, elää kunnolla muutama kuukausi ja koittaa pyrkiä raksalle virolaiseen firmaan taikka olla työttömänä.”

Seppo

”Pitäisi laihduttaa, painan 50 kiloa”

”Olen 32-vuotias nainen, enkä ole ikinä seurustellut. Olen halunnut löytää kumppanin 18-vuotiaasta alkaen. Jos kehtaan tuoda tämän asian esille, saan aina kuulla, että olen vaan liian nirso ja kranttu. Minun tulisi myös laihduttaa, vaikka painan 50 kiloa. Ei nainen voi olla yksin tahtomattaan. Yksinäiset miehet sen sijaan saavat runsaasti myötätuntoa ja tukea, heidän yksinolonsa on hyväksytympää, koska naiset nyt vaan ovat niin nirsoja ja kranttuja.”

Huoh

Miten sinä löysit kumppanin tai ystävän tai miten oma yksinäisyytesi helpotti? Mitä olet mieltä Sepon ehdotuksesta tai millä tavalla yksinäisyyttä voisi mielestäsi vähentää? Kerro kommenteissa!

Juttu on julkaistu alun perin marraskuussa 2018.