Puheet valtion tiukasta taloudenpidosta unohtuvat, kun kansanedustajat tehtailevat kymmenien miljoonien eurojen budjettialoitteita kotikuntansa ja oman vaalipiirinsä hyväksi.

Kansanedustajat jättivät viime vuonna 459 talousarvioaloitetta. Aloitteillaan kansanedustajat voivat ehdottaa muutoksia hallituksen antamaan talousarvioesitykseen, eli budjettiin.

Viime vuoden aloitteet liittyvät tämän vuoden budjettiin.

Kansanedustajat näyttävät unohtavan viralliset puheensa tarkasta taloudenpidosta, kun he aloitteissaan ehdottavat kymmenien miljoonien eurojen hankkeita valtion rahoilla kotikuntiinsa ja omiin vaalipiireihinsä.

Valtion miljoonat ovat kansanedustajille pikkurahoja, kun he haluavat rahoittaa kotikuntansa ja oman vaalipiirinsä hankkeita. PEKKA KARHUNEN/KL

Kansanedustajat jäivät perjantaina yli kahden kuukauden kesälomalle, mutta vielä tiistaina heitä puhututti " valtioneuvoston selonteko julkisen talouden suunnitelmasta vuosille 2018—2021 " , kuten asia eduskunnan päiväjärjestyksessä PJ 77 2017 virallisesti lukee.

Salikeskustelussa oltiin jälleen kerran huolissaan Suomen taloudellisesta tilasta ja varsinkin hallituspuolueiden edustajat muistuttivat tarkan euron politiikasta ja säästäväisyydestä. Tätä on useaan otteeseen korostanut jättileikkauksia ja suursäästöjä perustellessaan myös pääministeri Juha Sipilä (kesk), joka tosin ei ollut tiistaina eduskunnassa vaan Kiinassa.

Keskiviikkona eduskunta puolestaan käsitteli, varsin vähälukuisena, vielä hallituksen esitystä eduskunnalle vuoden 2017 lisätalousarvioksi. Kansanedustajat käyttivät lukuisia puheenvuoroja muun muassa infrahankkeiden ja koulutuksen rahoittamisesta.

Budjetti eli taloudenpito onkin lainsäädännön ohella yksi kansanedustajien päätehtävistä. Tähän liittyen kansanedustajat jättivät viime vuonna yhteensä 459 talousarvioaloitetta, jotka liittyvät tämän vuoden budjettiin.

Iltalehti läpi kävi jokaisen aloitteen, joita myös budjettialoitteiksi kutsutaan..

Kahlausurakka on helpottunut vuosien takaisesta, sillä budjettialoitteiden määrä on johdonmukaisesti vähentynyt 2000-luvulla. Vielä vuonna 2002 kansanedustajat tehtailivat peräti 1 522 aloitetta.

Aloitteiden vähentynyt määrä ei kuitenkaan tarkoita itse aloitteiden maltillistumista euromääräisesti tai sisällöllisesti - vaikka tällä kertaa kukaan ei halunnut valtion rahojen käyttämistä nuorten trumpetinsoiton edistämiseen, kuten tuolloinen perussuomalaisten kansanedustaja Kaj Turunen (uv) vuonna 2012 ehdotti.

Kotiseudun tiehankkeiden ja muiden investointien puolustaminen on monelle kansanedustajalle elinehto sille, jotta eduskuntatalon ovet pysyisivät jatkossakin avoimena. JENNI GÄSTGIVAR

Kalliita vaalimainoksia

Erilaiset infrahankkeet ovat edelleen kansanedustajien suosikkeja, kun kotikuntiin ja omiin vaalipiireihin pitäisi saada muun muassa kevyen liikenteen väyliä, siltoja, kuoppaisten teiden asvaltointeja ja rautateiden sähköistyksiä.

Ja näissä ei euroissa säästellä. Yksittäisen infra-aloitteen loppusumma voi huidella kevyesti yli 100 miljoonassa eurossa, kuten Sari Essayahin (kd) ja 10 muun kansanedustajat yhteisaloitteessa " Iisalmi-Kontiomäki-junaradan toiminnallisuuden parantamiseksi " , johon toivottiin valtiolta 116 000 000 euroa.

Savolaisen Seppo Kääriäisen (kesk) johdolla joukko kansanedustajia ehdotti puolestaan 75 000 000 euroa Savon junaradan nopeustason nostoon.

Vertailun vuoksi todettakoon, että hallitus myönsi kevään puoliväliriihessä nuorten syrjäytymisen estämiseen 45 miljoonaa euroa.

Ja toinen vertailuluku: hallitus päätti keväällä leikata indeksisidonnaisista menoista yhteensä 195 miljoonaa euroa. Leikkaus koskee lähinnä pienituloisia perheitä ja pitää sisällään sellaisia asioita kuin kansaneläke, vammaistuki, vanhempainpäiväraha, työttömän peruspäiväraha, työmarkkinatuki ja lapsilisät.

Kansanedustajien hinku saada kalliita perusparannusprojekteja ja muita hankkeita juuri kotikuntaan ja omaan vaalipiiriin on ymmärrettävää, sillä toteutuessaan ne ovat erinomaisia vaalimainoksia - kaikkien suomalaisten verorahoilla.

Ja vaikka mikään halutuista rahoituksista ei toteutuisikaan, voi kotikylän ja -kaupungin äänestäjille näyttää mustaa valkoisella, että kyllä minä parhaani yritin.

Joissakin budjettialoitteissa yhdistyykin näppärästi kunnallinen ja valtakunnallinen politiikka. Esimerkiksi Kihniön Nerkkoontien päällystämiseen 2 500 000 euroa ehdottanut silloinen perussuomalaisten, nykyään uuden vaihtoehdon kansanedustaja Lea Mäkipää istuu Kihniön kunnanvaltuuston puheenjohtajana.

Alueellisesti rajatuissa budjettialoitteissa löytyy helposti sopu yli puoluerajojen sekä hallitus-oppositio-kiistelyjen, ja lisärahaa hakevat alueelta valitut kansanedustajat sulassa sovussa jäsenkirjaan katsomatta.

Eivätkä summat aina ole suuria, välillä kansanedustajaa ja hänen äänestäjiään tyydyttäisi pienemmätkin euromäärät. Esimerkiksi keskustan savolainen kansanedustaja Markku Rossi teki aloitteen 100 000 euron myöntämisestä savolaiselle Riuttalan talonpoikaismuseolle.

Valtatie nelosta peruskorjattiin Rovaniemen kohdalla toukokuussa 2016. PEKKA AHO

Demarisiltarumpuja

RKP on perinteisesti ollut ehdottamassa lisärahaa ruotsinkielisiin toimintoihin ja länsirannikon tarpeisiin. Tässä on kunnostautunut erityisesti raaseporilainen maanviljelijä Thomas Blomqvist, joka on ahkerasti hakenut lisärahoitusta useisiin maataloushankkeisiin ja erityisesti tiehankkeisiin. Yleensä hyvin tarkasti määriteltyihin tienpätkiin omassa vaalipiirissään Blomqvist on ehdottanut kaikkiaan yli 11 miljoonaa euroa.

Välillä taas budjettialoitteiden kohteet säilyvät samana, vaikka esittäjä vaihtuu. Esimerkiksi joensuulaista perhospuutarhaa olisi tällä kertaa halunnut tukea 60 000 eurolla vihreiden joensuulainen kansanedustaja Krista Mikkonen, kun viisi vuotta sitten budjettialoitteen teki demareiden joensuulainen kansanedustaja Riitta Myller.

Poliittista kotiinpäinvetoa on perinteisesti kutsuttu siltarumpupolitikoinniksi. Tätä pidetään erityisesti keskustan erikoislajina, mutta osataan sitä muissakin puolueissa - niin hallituksessa kuin oppositiossa. Esimerkiksi SDP:n joensuulainen kansanedustaja Merja Mäkisalo-Ropponen jätti kolme budjettialoitetta, joilla olisi korjailtu kotiseudun teitä ja junaratoja lähes 84 miljoonalla eurolla.

Espanjan aurinkorannikolla toimivalle Sofia-opistolle Mäkisalo-Ropponen toivoi valtiolta 45 000 euron tukea.

Puoluekollega Johanna Ojala-Niemelä (sd) puolestaan teki aloitteita Lapin vaalipiirinsä tie- ja rautatiehankkeisiin peräti 122 miljoonalla eurolla.

Eduskunnan nuorin kansanedustaja, ensimmäisen kauden Ilmari Nurminenkin (sd) on oppinut talon tavoille sen verran, että ehdotti omaan vaalipiiriinsä 11,2 miljoonalla eurolla tiehankkeita.

Sen verran puheet julkisen rahan säästämisestä ovat kuitenkin tehneet tehtävänsä, että yhdenkään hallituspuolueen puheenjohtaja ei viime vuonna tehnyt yhtäkään budjettialoitetta, jolla olisi haluttu lisätä valtion menoja.