Sovinistiset termit kuten lakimies ja virkamies jäivät Opetushallituksen hampaisiin – pian kai me kaikki ripustamme vaatteemme naruille pyykkihenkilöillä, kirjoittaa Sanna Ukkola.

Twitterissä törmään ajatuksia herättävään twiittiin, joka vapaasti suomennettuna kuuluu näin:

1300-luku: Olen kuolemaisillani mustaan surmaan.

1800-luku: Olen yhdenksänvuotias ja joudun raatamaan töissä.

1900-luku: Olen matkalla sotimaan.

2000-luku: Olen pöyristynyt!

Nykyistä keskustelukulttuuria parodioiva twiitti osuu ajan hermoon. Elämme loukkaantumisen, pöyristymisen ja kaikenlaisen pahastumisen aikakautta, jossa mikään asia ei ole liian pieni pahantahtoiselle väärintulkinnalle tai uhriutumiselle.

Olemme menneet jo niin pitkälle, että Aku Ankkaan pitää lisätä varoitustekstit (siirryt toiseen palveluun), jotta kukaan ei varmasti loukkaantuisi. Nyt vanhoja tarinoita sisältävissä Akkareissa lukee näin:

“Tämän kirjan sarjakuvat ovat peräisin menneiltä vuosikymmeniltä, joten niissä saattaa olla sarjakuvaväkivaltaa ja vitsejä tupakoinnista, juomisesta, pyssyleikeistä tai etnisistä stereotyypeistä. Lienee sanomattakin selvää, että Aku ja kumppanit eivät enää nykypäivänä sotkeutuisi moiseen menoon.”

Ihanko tosissaan pitää jatkossa aina kuukautisista puhuttaessa listata kaikki mahdolliset ryhmät, joilla voi olla kuukautiset?

Kun Lidl teki mainoskampanjan maidosta ja leikitteli homostereotypioilla (siirryt toiseen palveluun), moni veti maitotilkkansa väärään kurkkuun. Kampanjateksteissä luki näin: “Vihdoin uskallan tulla ulos maitokaapista” ja “Tunsin olevani oikea maito väärässä tölkissä.”

Kauppaketjua haukuttiin homo- ja transfobiseksi, mainoskampanjaa oksettavaksi ymmärtämättömyydeksi ja julmaksi pilkaksi. Lopulta Lidl joutui vetämään kampanjan pois ja pyytämään anteeksi.

Asiaan voisi suhtautua myös toisin. Kysyin omilta homokavereiltani, mitä mieltä he olivat kampanjasta:

“Mun mielestä tuo oli hauska, ja kuohunta lähinnä naurettavaa”, yksi vastasi.

“Minusta se toi homoilun arkisella tavalla ihmisten tietoisuuteen. Minusta viesti on positiivinen: maito pääsi oikeaan tölkkiin ja ulos kaapista. Minä samastuisin siihen positiiviseen viestiin”, toinen kommentoi.

Opetushallitus puolestaan korostaa, että lapsia on tärkeää puhutella nimillä, ei joukkona "tytöt tai "pojat". Tytöttely ja pojittelu kun antaa lapselle “ylikorostuneen käsityksen sukupuolen merkityksestä”. Sovinistiset termit kuten lakimies ja virkamies jäävät niin ikään Opetushallituksen hampaisiin – pian kai me kaikki ripustamme vaatteemme naruille sukupuolisensitiivisesti pyykkihenkilöillä.

Yliopisto tarjosi terapiaa niille, jotka olivat järkyttyneitä Trump-mainoslauseista

Kun Ylen Kioski julkaisi videon kuukautisista, eräs katsoja pahastui:

“Mua satuttaa tämä video todella paljon. Se sisältää ainakin seksismiä, cis-seksismiä, cis-normatiivisuutta ja transfobiaa. Kuukautisten yleistäminen vain naisten kokemaksi asiaksi on todella ongelmallista ja toivoisin teidän jatkossa kiinnittävän enemmän huomiota siihen, ettette julkaise ihmisryhmiä sortavaa materiaalia.”

Siis ihanko tosissaan pitää jatkossa aina kuukautisista puhuttaessa listata kaikki mahdolliset ryhmät, joilla voi olla kuukautiset, ettei vaan tulisi loukanneeksi ketään?

Yhdysvalloissa pahastumisen kulttuuri on viety vielä pidemmälle. Kun Emory-yliopistolla joku oli kirjoittanut liidulla “Trump 2016” ympäri kampusta, kymmenet opiskelijat vaativat rangaistusta tekijälle. “Pelkäsin henkeni edestä!” “Se oli väkivaltainen teko!” “Olemme tuskissamme”, The Guardian -lehti (siirryt toiseen palveluun) siteerasi opiskelijoita.

Yliopisto tarjosi lehtitietojen mukaan terapiaa niille, jotka olivat järkyttyneitä Trump-mainoslauseista.

Scripps Collegessa taas joku kirjoitti #trump2016-tekstin meksikolais-amerikkalaisen opiskelijan ovessa olevaan tauluun. Opiskelijajärjestön puheenjohtaja piti tekoa “rasistisena” ja julisti Trump-tekstin olevan “väkivallan symboli”.

Yliopistoissa opiskelijat vaativat “turvahuoneita”, joissa he saavat olla suojassa pahalta maailmalta. Joissain yliopistoissa tarjotaan värillisille opiskelijoille omia, erillisiä asuntoloita, jotta he eivät joutuisi kokemaan “mikroaggressioita”.

Olemme astumassa kohti aikaa, jolloin julkinen keskustelutila herkistä aiheista on kaventumassa olemattomaksi. Tietyistä aiheista saa puhua vain tietyllä tavalla, jotta kukaan ei varmasti loukkaantuisi.

Trumpin kannattajat nauravat, koska tietävät, miten pahasti sanat loukkaavat sydänjuuriaan myöten kaikesta mahdollisesta pahastuvaa PC-porukkaa

Samaan aikaan jenkeissä mielipidemittauksissa kirii eräs herra Trump, joka on julkisuudessa ristittysosiopaatiksi, homofobiksi, misogyyniksi hirviöksi ja vaikkapa Hitleriksi ilman ideologiaa. Suomessa on tasan yksi oikea tapa puhua Trumpista: kauhistellen ja leukaperät järkytyksestä väpättäen.

Samaan aikaan Yhdysvalloissa kymmenet miljoonat ihmiset eivät ole samaa mieltä näistä käsityksistä. Trump puhuu laittomasta maahanmuutosta, korruptiosta, rikkaiden ahneudesta ja islamistiterrorismista. Hänen kannattajansa kokevat, että hän on “pienen ihmisen puolella”.

Kannattajia ei haittaa, vaikka hän valehtelee ja suoltaa ihmisvihamielistä soopaa: Trump uskaltaa heidän mielestään sanoa asioita, joita valtavirta ei uskalla. Hän on vastareaktio jenkkikeskustelussa vallitsevalle arvoliberaalille paheksunnalle.

Mitä rajummin Trump kommentoi, sitä kovemmin hänen kannattajansa innostuvat ja nauraa röhnöttävät. He nauravat, koska tietävät, miten pahasti sanat loukkaavat sydänjuuriaan myöten kaikesta mahdollisesta pahastuvaa PC-porukkaa. Poliittinen korrektius on muuttunut monen mielessä vitsiksi. Ja lisävaatimukset korrektiudesta johtavat päinvastaiseen lopputulokseen – entistä rumempaan kielenkäyttöön.

Tämä aiheuttaa väistämättä Trumpin kaltaisten populististen hahmojen nousun. Poliittisesti korrektiin keskustelukulttuuriin kyllästyneille trumpit ja populistit edustavat antiteesia vallitsevalle keskustelukulttuurille, jossa toisinajattelijat kuvainnollisesti kivitetään.

Vaikka Trump ei voittaisi vaaleja, trumpeja tulee lisää. Siitä pitää huolen äänekäs vähemmistö, joka haluaa määritellä sen, mistä saa puhua ja millä tavalla.

Sanna Ukkola

Kirjoittaja on Ylen aamu-tv:n juontaja