Samas on neil olemas pärilikkusaine ja valgud nagu elusolenditel, muud neil polegi. Nad suudavad ajas muutuda ja elusolendite abiga paljuneda. See viimane nad ohtlikuks teebki. Viirused on nagu vaenlase luurajad, kes tulevad meie rakkude sisse ja teevad seal näo, et on omad. Sellepärast viirushaiguseid ravida ei saagi, sest miks peaks omade vastu võitlema?

Viirused on imepisikesed haigustekitajad, mis/kes on osalt elusolendid ja osalt jälle pole. Neil pole rakku ja ainevahetust (ei söö, seedi, hinga ega kaka), nad ei suuda iseseisvalt paljuneda.

Nii nad vaikselt oma pärilikkusainet koos meie omaga paljundavadki, selleks meie endi „tööriistu“ alatult ära kasutades. Seda nimetataksegi peiteajaks, mis siis praegu teadaolevalt on koroonaviirusel umbes kaks nädalat pikk*. Mingil hetkel on aga juba piisavalt paljunetud ja siis murravad uued viiruseosakesed meie rakkudest välja. Kohe nii võimsalt, et rakud plahvatavad.

Enam ei õnnestu märkamatuks jääda ja meie keha kaitsesüsteem asub võitlusse.

Me tunneme palavikku - viiruseid üritatakse ära keeta.

Me köhime ja aevastame - viirused üritatakse kehast välja saada. Tatt, röga, mäda pole mitte midagi muud kui meie veres olevad sõdurid - valged vererakud.

Nüüd saame aru, et oleme haiged ja hakkame ennast ravima. Me ravime palavikku, köha ja nohu, eks ole? Need aga iseenesest pole halvad, nagu eespool seletatud, vaid hoopis märk sellest, et võitlus käib. Seega pole nende vastu vaja ka midagi teha, kui just enesetunne väga halb pole.

Viiruste vastu ei aita ka ravimid - mäletate, vaenlase luurajatega on tegu! Kui laseme meie keha sõjaväel (immuunsüsteemil) rahulikult oma tööd teha, siis üldjuhul sellest piisab.

Tõepoolest, mõned surevad viirushaiguse, õigemini nende tüsistuste tagajärjel. Seda siis, kui inimene on mingil põhjusel nõrgem - vana, krooniliselt haige, stressis, põeb parasjagu mõnda muud ägedat nakkushaigust vms. Tüsistus on olukord, kus haigus väljub oma tavalistest piiridest, näiteks jõuab ülemistest hingamisteedest (nina, kurk, hinge- ja kopsutorud) edasi alumistesse ehk kopsudesse. Siis vajab inimene haiglaravi, mis arenenud riikides, nagu meie oma, on üldiselt tõhus.