Nogle tyrkere i Danmark har startet kampagner på de sociale medier, som skal stoppe tyrkernes stemmer til partiet i dag.

Den store valgsejr til HDP (prokurdisk parti, red.) til det tyrkiske parlamentsvalg har ført til, at flere tyrkere i Danmark er begyndt at give udtryk for deres utilfredshed. Der sker eksempelvis gennem Facebook-gruppen "Ingen stemmer til Enhedslisten fra Tyrkere". Boykotten beror på, at Enhedslisten støtter HDP og vil have fjernet PKK fra terrorlisterne. Gruppen har gjort sig til talerør for alle tyrkere i Danmark, men det er naturligvis ikke tilfældet.

Indledningsvis vil jeg påpege, at det er begrænset, hvor meget protester fra tyrkiske grupperinger kan påvirke Enhedslisten. Der er mig bekendt i forvejen meget få stemmer fra tyrkere til Enhedslisten. Man skal huske på, at det samlede antal muslimske indbyggere - altså også andre etniciteter end tyrkere - i Danmark er omkring 250.000 og det er ikke alle, der er stemmeberettiget, som jeg også beskrev i mit forrige indlæg. Derfor er denne boykot i den mest optimale form en symbolsk protest.

Det kan ikke komme bag på nogen, at venstreorienterede og socialistiske partier har tendens til at tage de undertryktes parti. Det er også derfor, at fx Enhedslisten i Danmark og Vänsterpartiet i Sverige har sympati for og samarbejder med HDP.

Facebook-gruppens administrator foreslog, at man skulle stemme på Liberal Alliance i stedet. Det blev ikke modtaget godt, da LA vil have stoppet omskæring af drenge. Andre mener, man skal stemme på Dansk Folkeparti, fordi de vil beholde PKK på terrorlisten. Det blev også kritiseret, da det kan have uønskede konsekvenser for herboende tyrkere at stemme på DF. Diskussionerne og uenighederne viser entydigt, at tyrkere heller ikke er en homogen gruppe, hvorfor de ikke kan blive enige om, hvad man bør stemme på, da det enkelte individ ikke overraskende har forskellige prioriteringer og ønsker.

Man kan egentlig mene om HDP, hvad man vil. Der er altid rigeligt med konspirationsteorier og anklager, man kan blive fascineret af, især i et korrupt miljø som det politiske i Tyrkiet. Man kan dog ikke benægte og underkende, at HDP er valgt demokratisk ind i det tyrkiske parlament. De stemmeberettigede i Tyrkiet har stemt HDP ind på trods af en høj spærregrænse på 10 procent. Man kan heller ikke underkende, at HDP søger ændring af kurdernes og andres vilkår gennem parlamentarisk indflydelse. Det er helt efter bogen i et demokrati. Man bør derfor tænke over, hvad man egentlig ønsker og forventer, når man også modarbejder den parlamentariske kamp.

Hvordan skal kurdere og andre så søge deres sager og interesser beskyttet over for et statsapparat, der først for nyligt er begyndt at ændre sin forfølgende og undertrykkende politik over for minoriteter?



Brug din stemme og sæt den, hvor du vil. Men glem ikke, at andre også har en stemme, som de skal kunne sætte, hvor de vil.