Hver anden gang hammeren falder i sager om voldtægt ved de danske domstole, er det en indvandrer eller efterkommer, som bliver fundet skyldig. Det viser en helt unik gennemgang af alle domme for voldtægt og voldtægtsforsøg gennem halvandet år, som B.T. har lavet.

To eksperter peger på, at overrepræsentationen til dels skyldes dårlig integration, som sætter mange indvandrere og efterkommere uden for samfundet, men begge eksperter mener også, at kulturelle forskelle kan være forklaringen på, at langt flere indvandrere og efterkommere dømmes for voldtægt og voldtægtsforsøg.

»Der findes ofte hos de her gerningsmænd - ikke mindst hos dem, der begår voldtægten i grupper - en kvindeforagt, hvor man beskylder kvinder for at være ludere, som man bare kan udnytte. De skal ikke protestere, for de går jo selv ud og byder sig til,« fortæller professor emeritus ved Stockholms Universitet Christian Diesen, som har forsket i voldtægtsdomme.

B.T.s gennemgang af alle voldtægtsdomme fra den 1. januar 2016 til den 8. maj 2017 viser, at mindst 35 ud af 65 personer, der blev dømt for voldtægt, andet seksuelt forhold end samleje eller forsøg på voldtægt mod en person over 15, år var indvandrer eller efterkommer.

Medtages de 28 sager i perioden, som omhandler overgreb mod børn, er mindst hver tredje dømte for voldtægt, andet seksuelt forhold end samleje eller forsøg på voldtægt indvandrer eller efterkommere. Tallet kan være højere, da der ikke i alle domme findes oplysninger om gerningsmandens oprindelse.

Til sammenligning udgør indvandrere og efterkommere 12,9 procent af den samlede befolkning i Danmark.

B.T.s optælling viser, at størstedelen af de indvandrere og efterkommere, der blev dømt for voldtægt, stammer fra ikke-vestlige-lande som Syrien, Somalia, Afghanistan, Eritrea, Irak og Cameroun.

Når man ser på indvandrere og efterkommeres i voldtægtsstatistikkerne, er det vigtigt at korrigere for alder, køn og socioøkonomiske faktorer, fortæller kriminolog ved Københavns Universitet Peter Kruize.

»De fleste former for kriminalitet bliver begået af personer med en lav social baggrund, og det er typisk, at indvandrere og efterkommere er i de lavere sociale klasser i Danmark. Men selv når man har korrigeret for alle baggrundsvariable, vil man formentlig stadig finde, at indvandrere og efterkommere er overrepræsenterede,« siger han.

Indvandreres overrepræsentation i statistikken Tal fra Danmarks Statistik tegner samme billede og viser, at indvandrere og efterkommere har været stærkt overrepræsenterede i voldtægtsstatistikkerne i en årrække. Siden 2000 har andelen af indvandrere og efterkommere, der dømmes for at begå voldtægt, været på mellem 30 og 50 procent.

Både Peter Kruize og Christian Diesen peger på, at der kan være en højere anmeldelsestilbøjelighed i sager, hvor det er en indvandrer eller efterkommer, der er gerningsmanden.

»En anden forklaring er, at der kan være nogle kulturelle forskelle, som gør, at folk med indvandrerbaggrund er hyppigere repræsenteret,« forklarer Peter Kruize, der fortæller, at man kan blive klogere på, om kultur spiller en rolle, ved at se nærmere på, hvilken udenlandsk baggrund de dømte har.

»Vi kender selvfølgelig de sager fra Tyskland med asylansøgere, der begik overgreb nytårsaften, og den ballade, der har været i Sverige, så der er nok grund til at tro, at der også er et kulturelt element i det her. Det er jeg også selv overbevist om, at der formentlig er,« siger Peter Kruize og peger på, at man bør gå ind og se på de enkelte sager for at undersøge, om voldtægten bunder i en kulturel misforståelse omkring danske kvinder.

Christian Diesen har gjort netop det i sin forskning, og han fandt, at de indvandrermænd, som bliver anklaget for voldtægt i Sverige, i højere grad lægger skylden over på kvinden og dømmer hendes opførsel og påklædning, sammenlignet med etniske svenske mænd.

Ofte afspejler den holdning sig også under politiforhøret, hvor de fortsætter med at være arrogante og hovne, hvor de tilsværter kvinderne så meget som muligt. De føler ingen anger og kan ikke se, at de har gjort noget forkert, fordi det netop er kvindernes egen skyld. Christian Diesen

De to forskere fortæller begge, at man ikke ved, om indvandrere og efterkommere reelt begår flere voldtægter, eller om de blot anmeldes og dømmes hyppigere.

I en rapport, som dr. jur. Britta Kyvsgaard har udarbejdet i samarbejde med Justitsministeriet fra 2017, sættes der fokus på indvandrer og voldtægter i Danmark. Her konkluderes det blandt andet, at en årsag - ud over kulturelle normer og værdier - kan være, at en udenlandsk person oftere kan mistolke en situation og de signaler, en kvinde sender, inden en voldtægt.

‘Det er vigtigt at undersøge, hvad der ligger bag den kraftige overrepræsentation i statistikken over voldtægtsforbrydere. Den nye rapport peger på, at der blandt dømte ikke-vestlige indvandrere kan tænkes at mangle en forståelse af spillereglerne i mødet mellem kønnene,’ forklarede Britta Kyvsgaard i en pressemeddelelse i forbindelse med offentliggørelse af rapporten, hvor det også slås fast, at der langtfra er tale om en ‘entydig forklaring’ på problemet. Samtidig understreges det, at rapporten bygger på et ‘spinkelt grundlag’.

#Voldtaget B.T. har sat sig for at undersøge, hvilke personer der begår voldtægt i Danmark. Når der i såvel forskning som journalistik bliver sat fokus på voldtægt, er det ofte med offeret i centrum. Meget få undersøgelser belyser de personer, som begår overgrebene. Derfor har B.T. indhentet samtlige dombøger i perioden mellem 1. januar 2016 og 8. maj 2017, hvor der er faldet en voldtægtsdom. Ved at gennemgå omkring 100 dombøger forsøger B.T. at give et indblik i, hvem der begår voldtægt, hvilke typer af voldtægt der er hyppigst, og hvor voldtægterne finder sted, ligesom vi taler med både ofre for voldtægt og dømte voldtægtsforbrydere. I projektet #Voldtaget præsenterer B.T. ligeledes et interaktivt danmarkskort, der viser samtlige voldtægtssager, hvor der er faldet dom i perioden. I begrebet voldtægter inkluderer vi fuldbyrdede voldtægter, andet seksuelt forhold end samleje, voldtægtsforsøg og medvirken til voldtægt. Vi har udeladt blufærdighedskrænkelser, ligesom sager, der har ført til frifindelse, betingede fængselsdomme eller delvist betingede fængselsdomme, samt sager, hvor der udelukkende er idømt bøde, ikke er medtaget. Ligeledes har vi valgt at udelade sager, hvor der er formodet sindssyge for gerningspersonens vedkommende – såkaldte § 68-70-sager.

De fire voldtægtstyper I denne serie har vi taget udgangspunkt i fire forskellige voldtægtstyper, når vi har kodet dataene. De første tre er domstolens egne definitioner. Overfaldsvoldtægt Ved overfaldsvoldtægt forstås voldtægt af en person, som gerningsmanden ikke kender eller kun har et yderst perifert kendskab til. Og hvor der ikke forud for voldtægten har været samvær af den karakter, der er beskrevet nedenfor under kontaktvoldtægt. Kontaktvoldtægt Ved kontaktvoldtægt forstås det, der på engelsk kaldes ’date rape’, altså situationer, hvor parterne umiddelbart inden voldtægten har været sammen på en måde, som kunne være optakt til en seksuel kontakt. Kontaktvoldtægten kan også begås af kolleger og venner, hvor der ikke nødvendigvis har været en optakt til en seksuel kontakt. Parvoldtægt Ved parvoldtægt forstås voldtægt mod en nuværende seksuel partner og voldtægt mod en tidligere seksuel partner. Pædofili Når en voksen voldtager et barn under 15 år.

Har du været udsat for et seksuelt overgreb, og kunne du have lyst til at dele din historie. Så kontakt B.T.s journalister på bopo@bt.dk, jepa@bt.dk eller cweb@bt.dk.