Dele af sin bryllupstale - der visse steder var så romantisk, at både statsministerfrue Helle Virkner Krag og flere andre gæster fik blanke øjne - holdt prins Henrik på dansk. Udtalen var fuldfed fransk, men sproget så formfuldendt, at Ekstra Bladet dagen efter konstaterede, at ”den mand har sprogøre, om nogen har”.



Imidlertid skulle det vise sig, at prinsen havde lært de danske passager udenad. Og hans danske kom aldrig til at lyde dansk.



Hverdagssproget hjemme på Amalienborg var fransk, både når prins Henrik talte med sin hustru og med sine sønner. Og han måtte sande, at det er svært at blive dansk – i hvert fald at blive opfattet som dansk – når man ikke lyder dansk.



Efter mere end fire årtier i Danmark gjorde prins Henrik en indrømmelse:



- I dag ved jeg, at jeg aldrig kommer til at tale hundrede procent flydende dansk. Det ærgrer mig. Det indrømmer jeg gerne. Jeg ærgrer mig helt forfærdeligt, sagde han i 2010 i bogen ’Enegænger’ af Stéphanie Surrugue.



- Jeg formoder, at folk må have sagt til sig selv: ”Denne prins er ligeglad med os, og han vil ikke lære vores sprog, og han ringeagter os uden tvivl”. Mange har troet, at jeg ikke ville være dansker.



Prins Henrik opfattede sig selv som dansker. Og han opfattede sig selv som franskmand. For ham udelukkede det ene ikke det andet.



Han var så fransk, at han gik med silkestrømper, i en tid hvor mange af hans nye landsmænd dyrkede hønsestrik, og at han altid foretrak foie gras frem for leverpostej.



Og omvendt: Han var så dansk, at han elskede at tage på Bakken og synge sammen med damerne fra Bakkens Hvile. At han en jul tog på Christiania uden sikkerhedsvagter og stillede op til selfies med fristadens beboere. At han sagde ”vi”, når han talte om Danmark, danskerne og danskhedens væsen.



Han var klar over sin fremmeste opgave i kongeriget Danmark: At støtte sin hustru i hendes virke som landets dronning. Selv har dronning Margrethe gang på gang nævnt, hvor urokkelig en støtte prins Henrik var for hende.



- I 25 år har du været min støtte, min kærlige mand. Du har altid været parat som mit faste holdepunkt, når jorden gyngede under fødderne på mig, sagde dronningen i sin sølvbryllupstale i 1992.



Og hendes 40-års regentjubilæum var deres regentjubilæum, understregede hun 20 år senere:



- Du, min kære Henri, har stået mig bi og været til opmuntring og inspiration for mig i den gerning, som vi har været to om at udføre. Denne dag er dit jubilæum såvel som mit, sagde hun i sin tale ved regentjubilæet i 2012.



Prins Henrik var på alle måder et sammensat menneske.



Allerede da han ankom til Danmark dengang i 1966, havde han oplevet mere af verden end de fleste både franskmænd og danskere. Han ankom til regnvåde Kastrup med en bagage af erfaringer og idéer fra både europæiske metropoler, asiatiske civilisationer og nordafrikanske krigsområder.

