Nemůže být vždycky posvícení, někdo to udělat musí a aspoň zase po čase zapneš Wii U. Tak takové myšlenky mi běhaly hlavou, když jsem hledal napájecí kabel od macatého GamePadu a leštil jeho displej od prachu. O Fast Racing Neo jsem nevěděl zhola nic a vlastně jsem ani moc netoužil na tom něco měnit. Sám od sebe bych si tuhle hru nikdy nekoupil, možná bych si ji ani v přehršli jiných nevšiml. Osud mi však do cesty poslal její recenzní kopii a najednou bylo všechno jinak. Od prvního zapnutí mě spláchla vlna nostalgie a už jsem z ní nevyplaval. Následující hodiny a dny ležely stroje ze stáje Sony a Microsoftu ladem a malý bílý otloukánek v rohu prožíval renesanci tak brutální, div se mu obvody nezavařily.

Fotogalerie 15 fotografií

KAPESNÉ V TAHU? TENTOKRÁT NE!

Všichni majitelé Wii U asi ví, jak je to na jejich konzoli s tituly, které nejsou přímo od Nintenda. Tentokrát se ale zatraceně zadařilo. Hned od počátku na vás dýchne atmosféra automatů a já se slzou v oku vzpomněl na školní výlet do Londýna a kapesné naházené do automatů v Trocaderu. Tahle hra vás o tolik peněz neobere, jinak je ale arkádová iluze provedena na jedničku. Styl menu, hudba, jednoduchost a vlastně i jistá strohost voleb - to vše přispívá k perfektní atmosféře. Znovu si spokojeně zvykám na robustní gamepad a spouštím první závod.

Zběsilá rychlost, futuristická vznášedla svištící přes koryta, tunely a skokánky, naprosto zdrcující nutnost bezchybného průletu okruhem.

Velká většina z vás asi někdy hrála slavný Wipeout, ke kterému by se dal Fast Racing Neo přirovnat nejlépe. Zběsilá rychlost, futuristická vznášedla svištící přes koryta, tunely a skokánky, naprosto zdrcující nutnost bezchybného průletu okruhem. Každá chyba se tu trestá, když vylétnete z trati nebo se roztříštíte o některou z překážek, možná už náskok soupeřů nikdy nedoženete. Němečtí vývojáři Shin'en Multimedia však nečerpali svou inspiraci jen ve zmiňovaném Wipeoutu. Je zřejmé, že chtěli zejména vyslyšet opakované volání fanoušků po návratu kultovního F-Zero ze SNES. A protože samotné Nintendo se k restartu téhle značky staví liknavě, Fast Racing Neo vyplňuje její prostor více než uspokojivě.

NIC PRO POSEROUTKY

Čeká na vás celkem šestnáct tratí, rozdělených do čtyř šampionátů. Samo o sobě to určitě nezní jako velké číslo, každý okruh je ale originální a zábavný. Budete se prohánět v oblacích nad industriální zástavbou, v zasněžených korytech i v džungli. Zábavné jsou nejen tratě samotné, ale hlavně to, co se děje kolem nich. Takže se nedivte, až budete projíždět mezi obrovskými mechapavouky. Zmíněné čtyři šampionáty se opakují ve třech ligách s rostoucí obtížností, po jejichž dokončení odemknete Hero Mode. Tento režim je už pro opravdové drsňáky, váš boost je zároveň i štítem a musíte si dobře rozmyslet, jak s ním nakládat.

Je ohromně příjemné, jak snadno do hry od počátku vklouznete a jak pevně vás chytí. Koncept závodů je jednoduchý, ale má několik zajímavých prvků. Na trati se objevují různě barevná místa, která vám poskytují zrychlení, pokud má zrovna váš raketový pohon stejnou barvu. Musíte se tedy soustředit nejen na manévrování, ale ještě volit mezi dvěma variantami zabarvení, protože chybná volba vás naopak zpomalí. Hra neobsahuje žádné zbraně, jde o čisté závodění, takže na trase naleznete jen palivo pro váš boost. Absence soubojů mi ale vůbec nevadila, tohle není Mario Kart a v téhle rychlosti je člověk rád, že má o starost míň. Fast Racing Neo totiž není ani náhodou procházka růžovým parkem. Budete memorovat tratě, abyste konečně dosáhli kýženého času, budete se vztekat, nadávat, proklínat. Naštěstí je hra svižná nejen při závodění, ale i při načítání, takže když budete chtít kvůli sebemenší chybičce raději závod restartovat, dojde k tomu prakticky okamžitě.

ZA MÁLO PENĚZ HODNĚ MUZIKY

Technická stránka hry představuje další aspekt hodný pochválení. Hra vypadá naprosto úžasně. Samozřejmě, pokud běžně hrajete na nabušeném PC nebo na některé ze současných konzolí, asi se teď šklebíte pod vousy. Jenže tohle je Wii U a přesto jsem ani na chvíli neměl dojem, že by hra působila zastarale. Naprosto plynulých 60 FPS velmi dobře umocňuje zážitek z bleskové jízdy. Světelné efekty, prostředí, detaily, všechno na jedničku. Hrát můžete buďto sami, nebo ve split-screenu až pro čtyři hráče. Přítomný je i online multiplayer pro osm lidí, plně funkční a bezproblémový. Hudba a zvuky mě přikovaly do sedačky, tepající elektronické rytmy vyvolávají trans a touhu být lepší a rychlejší, bičují vaši vnitřní agresivitu na maximum a oslavují s vámi vaše úspěchy. Ne nadarmo si soundtrack nosím s sebou například na nákup potravin mezi důchodce.

Fast Racing Neo je se svou cenou okolo 15 eur jednoznačnou povinností pro všechny majitele Wii U.

Zběžným pohledem do databáze Metacriticu zjistíte, že závodních her na Wii U není zrovna mnoho, a ty dobré by se daly spočítat na prstech jedné mírně zmrzačené ruky. Jste-li tedy jedním z té hrstky šťastlivců, kterým tenhle japonský drobeček leží pod televizí, nemáte vůbec důvod váhat. Tohle berte jako radu od někoho, kdo velké závodní hry typu Driveclub nebo Forza běžně obchází obloukem. Fast Racing Neo je se svou cenou okolo 15 eur jednoznačnou povinností pro všechny majitele Wii U, milovníky starých arkádových automatů a skvělé zábavy ve split-screenu. Jediné, co hru dělí od absolutního hodnocení, je prakticky nulová inovace v žánru. Jedná se o velice zábavný titul, ale nevěřím, že se stane nadčasovou klasikou. Nenechte si ho proto protéct mezi prsty a věnujte mu čas nyní. Pokud je vám líto, že nám toho letos Nintendo pod stromeček moc nenadělilo, vykašlete se na něj a kupte si tohle. Nebudete litovat.

Verdikt „Počáteční předsudky byly smeteny úžasnou hratelností, parádní grafikou a skvělou hudbou. Pokud máte navíc i kamarády, můžete si užít spoustu zábavy ve split-screenu. Jasná nutnost pro všechny majitele Wii U.“