Hajduk je poentirao trenutak, bila je to nadasve ugodna kombinacija glazbenog događaja i nogometa, iskazan pijetet prema preminulom Vinku Coci, preranom odlasku nezaboravnog, vječnog trogirskog "slavuja" i tenora tako bliskog Hajduku. Puno razloga "da pođeš do Poljuda", kako nam je Coce pjevao.





Prodalo se oko 6–7 tisuća ulaznica, mimo šest tisuća pretplata...





Mi smo pisali kako je bilo i više od 15.000 duša, to je tu negdje. Nisu to službene brojke, nego promišljanja "iz krugova bliskih..."





Ono što želimo reći jest da je Hajduk utržio oko 300-400 tisuća kuna svježeg novca, gotovine, možda i malo više, pa koliko god nitko ne voli da mu se prevrće po (praznim!) džepovima, Hajdukove su financije – javna stvar!





O njima i Gradsko vijeće u izravnom tv-prijenosu iznosi sve i svašta, pa ulazak 300.000 kuna "dokapitalizacije" u blagajnu zapravo nas veseli da "bijeli" pregrme trenutak i nastave u - "pozitivnom trendu".





S. A.



