Ustavni sud je prošloga tjedna ukinuo dijelove Pravilnika o specijalističkom usavršavanju doktora medicine koji su trebali riješiti problem takozvanih robovlasničkih ugovora, čime je specijalizante ponovno gurnuo u neizvjesnost. Provjerili smo kako su taj problem riješili Slovenci

Već dugo hrvatski liječnici uz pomoć strukovnih udruga nastoje regulirati to pitanje na način koji bi bio prihvatljiviji liječnicima. U Hrvatskoj udruzi bolničkih liječnika ( HUBOL) kratko su nam opisali kako izgleda slovenski model. No prije kažimo da ne manjka otpora tome da se liječnicima omogući lakša mobilnost prilikom promjene radnog mjesta.

Osnovni razlog za to što se liječnika nastoji što dulje vezati za ustanovu preko koje je realizirao specijalističku izobrazbu strah je od srozavanja razine zdravstvene skrbi, posebno u pasivnim krajevima, zbog trenda odljeva u inozemstvo.

U Sloveniji se ne potpisuju ugovori, kao kod nas, koji obvezuju liječnika na odrađivanje duga bolnici u vremenu jednakom trajanju specijalizacije, nego neka vrsta izjave ili pristanka. Kod susjeda u Sloveniji zakonom je reguliran način propisivanja specijalizacije, što se i kod nas traži, tako da ih obavezuje da odrade još jednom dužinu trajanja specijalizacije u toj regiji. No, za razliku od Hrvatske, odšteta koju moraju platiti znatno je manja.

Kako su nam objasnili u HUBOL-u, ako prekinu ugovor ili odluče otići u inozemstvo, Slovenci vraćaju troškove specijalizacije za onoliko godina koliko ranije odlaze.

Prema podacima koje imaju u HUBOL-u, to je iznos od oko 3000 eura po godini, maksimalno 15 tisuća za pet godina specijalizacije, a ako se uzme u obzir to da imaju početne plaće od oko 2500-3000 eura, jasna je to razlika od Hrvatske, u kojoj se plaće kreću oko tisuću eura.

U Hrvatskoj, u slučaju ranijeg raskida ugovora o radu, bolnica ili dom zdravlja u koje liječnik prelazi plaća odštetu ustanovi iz koje prelazi u maksimalnom iznosu od 30.000 eura. Dakle ako odmah nakon završetka specijalizacije odluči napustiti ustanovu koja mu je omogućila specijalističku izobrazbu. Sa svakom sljedećom godinom odšteta se smanjuje. Liječnik tu odštetu podmiruje sam ako odlazi raditi u privatnu ustanovu ili u inozemstvo. Prema tome, hrvatski liječnik u samom startu treba platiti dvostruko više nego slovenski.

Zapeli na operaciji žuči

Hrvatski su liječnici ogorčeni time što ih se ugovorima vezuje za jednu lokaciju jer je život nepredvidljiv i moraju biti sigurni da će ostati u gradu za koji su se odlučili najmanje deset godina, bez obzira na sve.