For en del år siden, efter at jeg havde skrevet en mindre bog med titlen ’Umyndiggørelse’, sad jeg ved siden af en erfaren pædagog på en trappesten efter et endt foredrag. Vi talte lidt om mine analyser, vores børn, og hvilken fremtid de gik i møde. På et tidspunkt afbrød hun mig og sagde:

»Det er ikke mange år siden, at vi stod for pædagogikken, og forvaltningen stod for forvaltningen. Nu forholder det sig sådan, at forvaltningen står for pædagogikken, og vi forvalter den«.

Jeg har tit tænkt på, hvad hun sagde den eftermiddag dér på trappen i Ballerup, for de fleste offentligt ansatte – hvad enten de er pædagoger, sygeplejersker, lærere eller politibetjente – kan nikke genkendende til, at deres arbejde i løbet af de seneste 10-15 år er blevet genstand for en overadministration, der er uden historisk sidestykke. Konsekvenserne er desværre nedslående.