Der er stadig fuld damp på vandpibecafeer. Hul i hovedet, siger en ekspert

Mens Københavns partygader i aftes og nat lå øde hen med 'Lukket'-skilte i dørene, var der fuld damp på mange af de vandpibecaféer, der er piblet frem de seneste år.

I tæt pakkede lokaler sad grupper med anden etnisk baggrund tæt og inhalerede fed sød shisha-røg, ofte fra de samme mundstykker.

- Allah bestemmer

- Det er Allah, der bestemmer, sagde en taxichauffør, der holdt en pause på Rotana Café på Ydre Nørrebro.

- Hvad kan vi gøre? Det er hans vilje, svarede han, da Ekstra Bladet spurgte ham til eventuelle bekymringer ved for eksempel at dele vandpibe med to bekendte i det hjørne af baren, hvor folk med somalisk baggrund opholdt sig.

Han ønskede ikke at optræde med navn og portrætfoto i avisen, men et par meter derfra sad Abdulahi Ahmed Ismael, som gerne ville tale.

Dele-pibe

Han havde netop delt sin vandpibe med en kvindelig og en mandlig gæst.

- Fordi, jeg ikke er så bange. Jeg er lidt optimistisk, grinede han og afslog, at guder kunne stille noget op over for den coronaepedemi, som har bragt Danmark ud i en slags nødretstilstand.

- Jo, der kan være en risiko ved det. Jeg er ikke sikker på, at han har det (coronasmitte, red.). Jeg tror ikke, han har det. Derfor gav jeg den (pibeslangen, red.) til ham, sagde han og erkendte, at det kunne være en dårlig idé.

- Ingen grund til at blive bange

Han henviste nu blandt andet til myndighedernes råd om god håndhygiejne.

- En person, der er ramt, skal passe på andre og ikke smitte andre. Men der er ingen grund til at blive bange. Små arbejdspladser, butikker og caféer som den her kan sagtens holde åbent, vurderede han.

På byens for tiden mest populære vandpibested, Cafe Castrel nær Vesterport, var der igen i aftes propfyldt med tætsiddende unge gæster i røgtåge. Tre yngre kvinder lod slangen gå rundt.

Ubekymret

Men Ekstra Bladet måtte ikke tale med dem. Ifølge ejeren skulle gæsterne have lov til at hygge sig uden at bekymre sig om coronavirus.

- Vær venlig at forlade stedet.

Både torsdag og fredag aften var der godt pakket på Café Castrel. Foto: Rasmus Flindt Pedersen.

Professor: Hul i hovedet - Det er fuldstændigt hul i hovedet at gå på en velbesøgt vandpibecafé, siger Niels Høiby, der professor i klinisk mikrobiologi på Rigshospitalet. - Hvis blot en person i sådan en vandpibecafé er smittet, kan alle andre blive smittet. De kan så smitte ude i offentligheden. Det går slet, slet ikke. - For der er et meget tæt og fugtigt smittemiljø som svarer til - eller er værre end - at stå tæt pakket i et tog med hundredvis af mennesker. - Uanset om de er langt under 100 mennesker samlet, er de på sådan en café så intimt forbundet via en vandpibe, at risikoen er alarmerende høj. - For når man taler, nyser, hoster og berører vandpiben overføres der smitsomme sekreter til andre. Det bør selvfølgelig ophøre, synes Høiby. - Nej, ejerne af sådanne steder og publikummet må udvise samfundssind og stoppe med det, ligesom man aflyser mange andre fælles aktiviteter i samfundet. Professor og overlæge med Hans Jørn Kolmos er enig i, at det er uklogt at ryge vandpibe sammen. - At ryge vandpibe er en måde at overføre sekret til hinanden og dermed dele den virus, man har i munden, siger han.

Cornabekymring var der heller ikke meget af hos den 18-årige tømrerelev Muhammed Dogukaan, som delte vandpibe inklusiv mundstykke med den jævnaldrende kammerat Serdar Gülmez på Cafe Casual i Valby.

Muhammed Dogukaan bad om et ekstra mundstykke til vandpiben, som han delte med vennerne. Foto: Rasmus Flindt Pedersen

- Der er ingen grund til panik. Jeg har ikke været i et risikoområde, sagde Muhammed Dogukaan, som havde hørt rådet om ikke at besøge svage ældre.

- Men det gælder kun, hvis man har været i et risikoområde, eksempelvis Italien.

Bekymret far

Mens han fyldte lungerne med damp, fik han på sin telefon en besked fra sin bekymrede far, som bad ham om ikke at være ude med mange steder samlet.

- Kan jeg få et ekstra mundstykke, spurgte han tjeneren, efter Ekstra Bladet udfordrede ham i, om det var klogt at dele mundstykke med andre.

Sover alligevel sammen

Skråt over for sad et par turister fra Esbjerg, herunder den 23-årige Agi Joof og sugede fra den samme slange, som veninden netop havde suget røg fra.

- Vi sover alligevel på hotelværelse sammen, sagde hun.

- Min bror har allerede sendt mig i 14 dages karantæne, fordi vi torsdag tog på tur til København, hvor mange mennesker er samlet, grinede hun og argumenterede for, at angst for coronavirus ikke må afholde folk fra at leve livet.

Alligevel var hun dybt bekymret.

Ekspert: Svært at trænge igennem - Der kan i etniske minoritetsgrupper være sprogbarrierer, som gør det vanskeligt at trænge igennem med sundhedsbudskaber, og derfor er der netop i går blevet udgivet pjecer på diverse fremmedsprog, forklarer Anna Mygind Rasmussen. Hun er seniorforsker og kandidat i Folkesundhedsvidenskab på Forskningsenheden for Almen Praksis i Aarhus. - Derudover er der i minoritetsgrupper generelt en social ulighed med blandt andet kortere uddannelse end hos andre, siger hun. - Og vi ved, at det i grupper af folk med kort eller ingen uddannelse kan være vanskeligt at forstå komplekse budskaber, herunder risikobudskaber. - Hvis man har konkurrerende problemer i sit liv - det kan være posttraumatisk stress, krig i hjemlandet, ledighed eller andre store bekymringer – så kan det føre til, at emnet coronavirus trænges i baggrunden og altså ikke står øverst på dagsordenen, sådan som det gør hos folk uden sådanne store personlige problemer.

- Jeg har sendt en besked til min mor og bror. Der står, at jeg elsker dem, og hvis jeg dør af coronavirus, skal de passe godt på min hund.

En flok på 14 unge mænd sad og hyggede sig med sprut og vandpibe på Cafe Casual i Valby. Foto: Rasmus Flindt Pedersen

En række vandpibesteder, eksempelvis Cafe DiLara i Taastrup, var ringere besøgt end sædvanligt, men døren stod åben for alle med undtagelse af denne avis.