Солом’янський районний суд міста Києва - установа, де розглядаються розслідування Національного антикорупційного бюро та Спеціалізованої антикорупційної прокуратури. В цьому суді дають санкції на доступ до інформації, розглядають клопотання та звернення слідчих НАБУ і САП.

Справи потрапляють саме до цього суду – через його географічну близькість до САП. За територіальним принципом. Однак, дивує те, що майже всі гучні справи в суді потрапляють до одного судді – Олександра Бобровника. В його “портфоліо”: Роман Насіров, Олександр Онищенко, Юрій Іванющенко, Костянтин Кулик, Одеський припортовий завод, Андрій Пасішник та Микола Мартиненко.

В якийсь момент навіть адвокати фігурантів почали загострювати увагу на надзвичайному збігу обставин. І переконувати – суддя знаходиться “на гачку” у НАБУ.

“Очікувати від Бобровника, проти якого порушена кримінальна справа самим НАБУ, коли він залежний від того органу, до якого він звертається. Я не можу повірити в його об’єктивність”,- заявив адвокат Миколи Мартиненка Петро Бойко.

Провадження щодо Бобровника дійсно існувало, але не в НАБУ, а в прокуратурі. Суддю підозрювали в неправомірній вигоді та завідомо неправосудному рішенні. Справа тривала рік: закрили її наприкінці 2016-го. Матеріали справи читаються як набір кліше: день судді починався з алкоголю на робочому місці, продовжувався підрахунками готівки під столом і завершувався в обідню пору змовою із помічницею.

Справу закрили через “відсутність складу злочину”. Але увесь час, доки київська прокуратура розслідувала хабарі судді, насиченості його робочого графіку можна було лише позаздрити.

Формально, гучні справи потрапили до рук Бобровника випадково, через систему авторозподілу. Це впроваджене у 2011 році програмне забезпечення, яке автоматично та випадково обирає суддю для справи. Враховується лише завантаженість, тип справи та спеціалізація судді. Але до Бобровника справи потрапляли невипадково.

15 січня 2016 року проходить авторозподіл по справі підприємства “Укргазвидобування”. По цій справі оголосили в розшук екс-нардепа Олександра Онищенка. На той момент в суді працювало 3 слідчих судді, одного з яких мала б обрати система. Але двоє суддів одночасно захворіли. Тому під час автоматичного авторозподілу у Олександра Бобровника не було конкурентів та система направила справу саме до нього.

27 січня 2016 в Солом’янський суд потрапляє справа Юрія Іванющенка. Екс-нардепа з оточення Януковича підозрювали у розкраданні 2 мільярдів бюджетних коштів. І знову у день авторозподілу справи двоє суддів відсутні на робочому місці. Справу отримує Бобровник, і – закриває її через два дні.

Згодом НАБУ звернулось до Солом’янського суду щодо доступу до документів Міністерства екології по справі екс-міністрів Миколи Злочевського та Едуарда Ставицького. Фігурантів підозрювали у розкраданні 51 мільйона гривень на тендерах Мінекології з дистанційного зондування землі. Детектив НАБУ хотів отримати доступ до банківських документів і договорів із підрядником, але Бобровник відмовив і справа розвалилась.

23 лютого 2016 надійшло клопотання НАБУ у справі розслідування продажу Одеським Припортовим Заводом продукції на понад півтора мільярди гривень із неправомірною знижкою на 100 мільйонів гривень. Слідчі НАБУ просили суд дозволити почитати Viber члена правління ОПЗ Ольги Ткаченко. Ольгу Ткаченко пов’язують з оточенням президента – а саме з Ігорем Кононенко та Олександром Грановським, помічником якого була Ткаченко. Листування Ткаченко мало вивести слідчих на кінцевого бенефіціара оборудки.

Загалом справу ОПЗ розглядав інший суддя – Андрій Макуха. Однак саме в цей день він поїхав на навчання. Суд наново провів авторозподіл, однак в систему ввели не номер справи щодо ОПЗ, а номер старої справи про розбій, яку розглядав Бобровник. Система автоматично направила розгляд клопотання до Бобровника, який відмовив слідчим у доступі до листування помічниці Грановського.

Працівники суду запевняють, що це – “опечатка”.

2 березня цього року співробітники НАБУ вручили підозру Роману Насірову. Перед цим екс-голові ДФС різко стає погано та він лягає у лікарню Феофанія. Наступні два дні правоохоронці не можуть доставити голову ДФС до суду через його “стан здоров’я”.

Доставляють до Солом’янського суду тільки у суботу. А у вихідний день система авторозподілу суддів не працює. Тому суддя обирається в ручному режимі – через чергування. Чергував в цей день знову Олександр Бобровник.

Упродовж 2016 року слідчі судді Солом’янського суду розглянули 1530 справ. Всього в суді працює 9 слідчих суддів. За підрахунками старшої наукової співробітниці Інституту математики НАН України Ірини Єгорченко, ймовірність потрапляння 7 резонансних справ до судді Бобровника за 2016 рік складає два до мільярда.

Судячи з декларації, працелюбний та везучий суддя самотньо живе в квартирі площею 45 квадратних метрів. Але в своєму аккаунті в соціальній мережі facebook він на відміну від декларації вказує дружину – Любов Одинець.

Крім того, на засіданнях суддя Бобровник забуває зняти обручку.

В кінці 2016 року Любов Одинець придбала квартиру в новобудові в центрі Києва.

Наразі така нерухомість може коштувати приблизно 70 тисяч доларів

Також в декларації відсутня інформація щодо автомобілей, які належать, або знаходяться у користуванні пана Бобровника. Проте в ста метрах від суду він паркує автомобіль Mitsubishi Pajero 2007 року випуску, записаний на батька.

А донька Любові Одинець від першого шлюбу Олександра, ділиться з друзями в соціальній мережі фотографіями біля Lexus IS 250, який теж оформлений на батька Бобровника.

У випадку з Бобровником “автоматичний” розподіл справ більше нагадує лотерею з наперед відомим не лише призовим фондом і переможцем, а й детально виписаним порядком випадання кульок.

Під час підготовки матеріалу було використано систему моніторингу CONTR AGENT від ЛІГА:ЗАКОН.