Venäjän kautta julkisuuteen noussut PS-nuorten Karjalan palautusaloite saattaakin palvella juuri Putinin etuja, erikoistoimittaja Arja Paananen kirjoittaa.

Tiesittekö, että perussuomalaista puoluetta lähellä oleva nuorisojärjestö PS-nuoret piti syyskokouksensa viime viikonloppuna ja teki siellä myös yhden hyvin kauaslentoisen aloitteen?

Tuskinpa tiesitte, mutta ei hätää, asia on nyt kovaa vauhtia korjaantumassa.

Entä mitä siellä sitten julistettiin?

No, ei sen vähempää eikä enempää kuin vaadittiin Karjalaa takaisin Venäjältä!

Tai jos tarkkoja ollaan, niin kehotettiin Suomen valtiota käynnistämään viralliset vaatimukset luovutettujen alueiden palauttamiseksi ja vuoden 1939 rajoihin palaamiseksi.

Suomessa tämä kaikki olisi saattanut jäädä jopa uutisoimatta, ellei aina niin valpas Venäjän media olisi tarttunut aiheeseen.

Ensimmäisenä perussuomalaisten nuorten Karjala-haaveista uutisoi Kremliä lähellä oleva, Venäjän presidentinhallinnon johtohahmoihin kytkeytyvä Vzgljad-sivusto myöhään maanantai-iltana.

Tiistaina aamusta tarina näytti lähtevän lentoon muillakin Venäjän uutissivustoilla. Päivän aikana siihen tarttuivat muun muassa Ren-tv, TV360, Zvezda, Fontanka, Lenta, Izvestija, Pravda.ru, Topwar ja uutishakukone Rambler.

Tässä vaiheessa lienee syytä siis onnitella PS-nuoria varsin onnistuneesta tiedotusstrategiasta.

Jos ei Suomen mediaa PS-nuorten syyskokous muuten kiinnosta, niin viimeistään siinä vaiheessa alkaa kiinnostaa, kun siitä nousee päivän Suomi-aiheinen mediakohu Venäjällä.

Uutisen etenemisen polkuja on vaikea tietää tai todistaa, mutta mieleen muistuu väkisinkin myös muita Suomea koskevia kohuja, jotka ovat nousseet uutisiksi ensin nimenomaan Venäjällä. Kuuluisimpia niistä ovat lukuisat lapsikiistat, joissa Venäjän media tuntui olevan aina monta askelta Suomen mediaa edellä, kiitos suomalaisten ahkerien tiedottajiensa.

Tuoreista Karjala-jutuista syntyy venäläiselle lukijalle helposti mielikuva, että Karjala-vaade olisi Suomessa juuri nyt kuuma puheenaihe. Tai että perussuomalaisten nuorten vaade on yhtä kuin perussuomalaisten puolueen vaade – ja näin aiheesta uutisoikin jo esimerkiksi Venäjän puolustuministerön tv-kanava Zvezda. Tai että PS-nuorten mielipiteillä olisi kaiken lisäksi jokin yhteys myös virallisen Suomen virallisiin mielipiteisiin.

Tämä olisi venäläisittäin varsin luonnollista ajattelua, sillä Venäjän sisällä kaikki niin sanotut separatistiset ja ekstremistiset lausunnot ovat nykyisin ankarasti valtion kontrollissa. Venäjän sisäistä ”hajoamisliikettä” ei sallita, mutta sen sijaan esimerkiksi Itä-Ukrainan ”kansantasavaltoja” eli Kremlin luomia nukketasavaltoja tuetaan valtionmedian kautta kaikin mahdollisin tavoin.

” Venäjän sisäisessä propagandassa vaadetta voidaan käyttää jatkossa todisteena siitä, että Suomella on koko ajan ketunhäntä kainalossa Karjalan suhteen.

Kun sitten Venäjän mediassa kerrotaan hieman mutkia oikoen, että ”perussuomalainen puolue” esittää Karjalan vaatimista takaisin, harva venäläislukija ymmärtänee, että kyse on pienessä PS-nuorten porukassa syntyneestä julkisuudentavoittelualoitteesta eikä mistään sen virallisemmasta julkitulosta.

On vaikea sanoa varmuudella, kenen eduksi tai haitaksi PS-nuorten hyväksymä julkilausuma loppujen lopuksi kääntyy.

Sosiaalisessa mediassa on kiinnitetty huomiota jo siihen, että tähän mennessä perussuomalaiset ovat nauttineet Venäjän mediassa paljon suurempaa myötämielisyyttä kuin monet muut suomalaiset puolueet.

Ilmiö selittynee ainakin osittain sillä, että perussuomalaisten EU-vastaisuus, Nato-kriittisyys, maahanmuuttovastaisuus ja niin sanottujen perinteisten arvojen kannattaminen korreloi hyvin Kremlin ajamien teemojen kanssa.

Toisaalta Venäjän tiedetään myös veljeilevän mielellään hyvin erityyppisten eurooppalaisten kansallismielisten ja kohuhakuisten liikkeiden kanssa siinä toivossa, että ne aiheuttaisivat kaaosta ja hajaannusta omissa kotimaissaan.

Tästä kaikesta syntyykin mielenkiintoinen ristiriita.

Ensi alkuun voisi ajatella, että PS-nuorten Karjala-vaade on kaikkea muuta kuin sitä, mitä Kreml voisi suomalaiselta kansallismieliseltä ryhmältä toivoa. Että sen siitä saa, Vladimir Putin, kun liehittelee eurooppalaisia nationalisteja – pian ne voivatkin alkaa esittää vaatimuksiaan Venäjän suuntaan!

Tarkemmin ajateltuna PS-nuorten esitys voi olla kuitenkin juuri sitä, mitä Putin toivoo.

Venäjän sisäisessä propagandassa vaadetta voidaan käyttää jatkossa todisteena siitä, että Suomella on koko ajan ketunhäntä kainalossa Karjalan suhteen. Eli että Suomessa on kasvamassa jonkinlainen uusi Suur-Suomi hanke, jonka vuoksi Venäjän on varustauduttava ja oltava varuillaan.

Suomen sisäisessä keskustelussa PS-nuorten vaade tuskin aiheuttaa suurta kuohuntaa, sillä moni suomalainen on nykyisin Karjalan suhteen yltiörealisti.

Vaikka Karjalan palautuksesta haaveillaankin yhä unelmien tasolla, siitä on hyvin pitkä matka siihen, että suomalaisten enemmistö haluaisi ryhtyä Karjalaa vaatimaan. Eikä siihen haluta ryhtyä ainakaan aggressiivisesti eikä ainakaan niin kauan, kun Venäjän johdossa on Putin tai hänen tavallaan ajatteleva johtaja.

Perussuomalaisten ja siitä eronneiden sinisten omilla hiekkalaatikoilla PS-nuorten julkilausuma saanee aikaan jonkinlaista hiekanpotkintaa.

Perussuomalaisten entiselle isähahmolle, nykyisin sinisiin kuuluvalle Timo Soinille Karjala-aloite tuottanee ainakin pientä lisäkiusaa.

Ulkoministeri Soini saattaa nimittäin olla se, joka joutuu vielä jossain yhteydessä selventämään Venäjän suuntaan Suomen Karjala-vaateiden vakavuuden astetta.