Lähihoitaja, perheenäiti Sirpa Laakkonen oli palannut kotiin lomamatkalta helmikuun 10. päivä. Eteisen matolla, muun postin joukossa, makasi kirje lakitoimistolta Kööpenhaminasta.

Laakkonen avasi kirjeen ja ymmärsi vain sen, että hänen pitäisi maksaa 550 euroa jollekin tilille.

Kirje oli otsikoitu näin: “Tiedoston jakaminen ja lataaminen liittyen elokuvaan Homefront”.

Kirjeen varsinainen teksti alkoi: “Otamme teihin yhteyttä elokuvatuottaja Nu Image, Inc:n puolesta”.

Kirjeen lähettäjä, lakitoimisto Njord Law kertoi, että Laakkosen internet-osoitteesta on jaettu toimintaelokuvaa 27. päivä tammikuuta puolen yön aikaan. Kirje oli päivätty Kööpenhaminasta vain neljä päivää myöhemmin eli 31. tammikuuta.

Perheenäiti epäili, että postiluukusta oli tipahtanut huijauskirje.

– En ole ikinä ladannut elokuvia tai musiikkia. Katson elokuvia vain telkkarista, Laakkonen sanoo hämmentyneenä.

Laakkonen istuu olohuoneensa sohvalla Lappeenrannassa. Vastapäisellä seinällä on suuri tv-ruutu.

Sasha Silvala / Yle

Maksukirjeitä on tullut tuhansille suomalaisille

Jo tuhannet tai jopa kymmenet tuhannet suomalaiset ovat saaneet tekijänoikeuksia perääviä kirjeitä.

Niiden takana on esimerkiksi kansainvälisiä elokuvatuotantoyhtiöitä tai yrityksiä, jotka ovat ostaneet teosten levitysoikeuksia. Kirjeitä lähettää muutama suomalainen lakitoimisto tuotantoyhtiöiden ja muiden oikeuksia omistavien yhtiöiden puolesta. Njord Law on tällä hetkellä ainoa ulkomainen lakifirma, joka tekee tätä Suomessa.

Kirjeissä vaaditaan (siirryt toiseen palveluun) hyvitystä luvattomasti internetin piraattisivuistoilta ladatuista ja levitetyistä elokuvista ja muista tekijänoikeuksilla suojatuista teoksista. Lakitoimistot ovat lähettäneet vaatimuskirjeitä yhä tihenevää tahtia parin vuoden ajan. Lisää kirjeitä on tulossa.

Kirjeiden saajat ovat usein närkästyneitä, hämmentyneitä ja peloissaankin. Näin siitä huolimatta, että kirjeet ovat tavallisesti virheettömiä ja tulevat oikealle henkilölle.

Vaatimuskirjeet on nimetty sosiaalisessa mediassa kiristyskirjeiksi. Kirjeitä lähettävät lakitoimistot taas kutsuvat niitä tekijänoikeuskirjeiksi.

Kirjeen lähettäminen mahdotonta neljässä päivässä

Tanskalaisen toimiston helmikuun alussa Sirpa Laakkoselle lähettämä kirje sisältää kuitenkin hämmästyttäviä seikkoja. Sen lisäksi, että Laakkonen vannoo kirjeen tulleen täysin väärään osoitteeseen, tekijänoikeuksia peräävää kirjettä on käytännössä mahdoton lähettää neljän päivän kuluessa mahdollisesta luvattomasta teosta.

Lakimies Herkko Hietanen on saanut yhteydenottoja henkilöiltä, jotka ovat vastaanottaneet samanlaisen kirjeen kuin Laakkonen. Hietanen työskentelee lakitoimisto Turre Legalissa ja on neuvonut työkseen kirjeiden saaneita ihmisiä jo vuosia. Hänkin ihmettelee uusimpien tanskalaiskirjeiden päivämääriä.

– Tietojen saaminen kestää viikkoja tai kuukausia, Hietanen kertoo puhelimessa.

Ennen kuin lakitoimisto voi lähettää tekijänoikeuksia peräävän kirjeen, on käytävä läpi monivaiheinen prosessi.

Vaatimuskirjeen kokoaminen vie vuoden Lakitoimisto lähettää vaatimuskirjeitä asiakkaidensa laskuun. Asiakkaat ovat yleensä elokuvien tai tv-sarjojen tekijänoikeuksien haltijoita eli kansainvälisiä elokuvayhtiöitä tai tietyt levitysoikeudet ostaneita yrityksiä. Teoksen tekijänoikeudet omistava yhtiö on yleensä palkannut jonkun valvomaan, levittääkö joku sen tuotteita luvatta ja ilman korvausta. Tällä hetkellä Suomessa voi saada vaatimuskirjeen noin 300 luvattomasta elokuvasta ja tv-sarjasta lakitoimisto Turre Legalin laskelman mukaan. Teoksia ladataan ja jaetaan luvattomasti ja ilman tekijänoikeuskorvauksia netin piraattipalveluissa. Yksi suosituimmista jakamispalveluista on Popcorn Time, jota myös monet alaikäiset käyttävät. Valvontaa hoitava yritys kerää siis tiedot piraattisivustojen tapahtumista. Niistä ilmenee, mitä teoksia on ladattu, milloin ja mistä IP- eli internetosoitteesta teos on ladattu ja jaettu. Internetosoitteen haltijan saa selville vain operaattori eli esimerkiksi Elisa tai DNA. Tieto löytyy heidän arkistoistaan. Lakitoimiston on haettava lupa Suomessa markkinaoikeudelta ennen kuin se voi pyytää operaattorin apua. Kun lupa heltiää, telepalveluja tarjoavat operaattorit selvittävät asian. Vasta operaattorin tekemän työn jälkeen lakitoimisto tietää, kenelle se voi lähettää kirjeensä. Usein tässä vaiheessa on kulunut jo vuosi siitä, kun teosta mahdollisesti jaettiin laittomasti.

Laakkonen lukee lehtiä ja katsoo televisiota

Lappeenrantalainen Sirpa Laakkonen otti selvää nopeasti Tanskasta tulleesta kirjeestä. Kirjeen lähettäjälle hän ei uskaltanut soittaa tai kirjoittaa.

Laakkonen sai selville tietotekniikka-alalla työskentelevän tuttavansa avulla, että neljässä päivässä ei voi kirjettä lähettää. Ja sitä paitsi hän vannoo katsoneensa elokuvansa tosiaan vain perinteiseltä tv-kanavalta.

– Minä luen lehtiä ja katson televisioita, Laakkonen kertoo mediankäytöstään.

Kun Laakkonen alkoi ymmärtää, miten elokuvia, pelejä ja vaikkapa musiikkia voi jakaa laittomasti internetissä, hän tenttasi koko perheen. Ehkä joku perheenjäsenistä oli käyttänyt sellaisia piraattisivustoja.

Laakkosen mukaan ei ollut.

Tanskalainen lakimies ei keskustele virheistä

Laakkosen kirjeen lopussa on tanskalaisen lakimiehen nimi, Jeppe Brogaard Clausen.

Lakimies vastaa ystävällisesti puhelimeensa Njord Law´n Kööpenhaminan toimistossa.

– Kerron ensin toiminnan taustoista, Clausen aloittaa.

Lakimies ei halua sanoa mitään Laakkosen tai kenenkään muunkaan saamista yksittäisistä kirjeistä. Jos on jotain epäselvää, hän odottaa kirjeen saajan ottavan yhteyttä Njord Law´n toimistoon Tanskaan.

Clausen myöntää sen, että ennen kirjeen lähettämistä on monta työvaihetta ja ne vievät aikaa. Neljä päivää ei siis riitä.

– Jos on epäselvyyttä vaikkapa päivämäärissä, me vastaamme suoraan ihmiselle itselleen, Clausen sanoo monta kertaa.

Asianajaja Clausen ei suostu keskustelemaan siitä, olisiko kirjeiden lähettämisessä tapahtunut jokin, esimerkiksi inhimillinen, virhe.

Clausenin on myös vaikea uskoa, että heidän lähettämänsä vaatimuskirje olisi mennyt väärään osoitteeseen.

– Meidän tietojemme mukaan näin ei ole tapahtunut kertaakaan, Clausen vakuuttaa.

Jo ajatus väärälle ihmiselle lähetetystä kirjeestä on asianajajan mielestä huolestuttava.

Sasha Silvala / Yle

Virheellisiä kirjeitä voi olla satoja

Aivan kaikki Suomessa lähetetyt vaatimuskirjeet eivät ole menneet oikeille ihmisille. Yksi syyttä kirjeen saanut henkilö perheineen on esiintynyt jo aiemmin Ylen jutussa. Virheen oli tehnyt operaattori, joka oli antanut väärät yhteystiedot lakimiehille.

Myös lakimies Herkko Hietasella on ollut asiakkaita, jotka ovat saaneet vaatimuskirjeen aiheetta.

– Yksikin virheellinen kirje on liikaa, Hietanen suutahtaa puhelimessa.

Hietanen puhuu nyt yleisellä tasolla kirjeitä lähettävistä toimistoista, ei mistään tietystä toimistosta.

– Koko toiminnan luotettavuus tulee kyseenalaiseksi virheiden takia, Hietanen sanoo.

Hietanen arvelee, että Njord Law´n tämän vuoden alussa lähettämistä kirjeistä jopa sadat saattavat olla päivämääriltään virheellisiä.

Hietanen kertoo nähneensä myös vaatimuskirjeitä, joissa ei mainittu viitettä tai muuta tunnistetta maksukehotuksen yhteydessä. Näiden kirjeiden takana ei ollut Njord Law -toimisto.

– Jos viitenumero puuttuu, on mahdotonta valvoa, onko joku maksanut vai ei, asianajaja Hietanen moittii.

Hietanen neuvoo virheellisen kirjeen saaneita unohtamaan koko kirjeen.

– Kirjeessä epäillyn jakamisen voi myös kiistää kirjeen lähettäjälle, Hietanen neuvoo.

Kirje kannattaa pitää tallessa joka tapauksessa vastaisen varalle.

Valtaosa kirjeistä menee oikeaan osoitteeseen

Virheistä huolimatta valtaosa vaatimuskirjeistä on mennyt oikeaan osoitteeseen.

– Meillä on paljon asiakkaita, jotka kyllä tietävät jakaneensa luvatonta materiaalia, Herkko Hietanen sanoo.

Joskus luvatonta materiaalia on katsonut ja jakanut jokin toinen perheenjäsen tai vaikkapa vieras. Esimerkiksi vanhemmille saattaa tulla yllätyksenä, että lapset ovat käyttäneet piraattipalveluja.

Tekijänoikeuksien haltijat ovat vieneet muutaman tapauksen oikeuteen saakka. Markkinaoikeus on antanut kahdessa tapauksessa ratkaisunsa. Ensimmäisessä tapauksessa kirjeen saaja todettiin syylliseksi laittomaan teoksen levittämiseen piraattisivustolla. Oikeus määräsi hänet maksamaan korvauksia ja oikeudenkäyntikuluja yhteensä kymmeniä tuhansia euroja.

Toinen markkinaoikeuden päätös (siirryt toiseen palveluun) on noin kuukauden vanha. Siinä kirjeen saanut henkilö vapautettiin korvausvaatimuksista. Oikeus totesi, että kirjeen saajaa ei voitu varmasti todeta teoksen katsojaksi ja jakajaksi.

Perheenäiti teki tutkintapyynnön poliisille

Perheenäiti Sirpa Laakkonen ei ole antanut asian vain olla. Hän teki poliisille tutkintapyynnön kirjeestä.

– Poliisin asenne oli se, että minun pitää nyt vain sopia lähettäjän kanssa tästä laskusta, Laakkonen ihmettelee.

Sirpa Laakkosen mielestä kirje ei ole lasku. Hän ei ole tilannut mistään mitään tai käyttänyt mitään palvelua – eikä katsonut tai jakanut muiden käyttöön kyseistä elokuvaa.

Laakkonen lukee poliisilta tullutta paperia. Poliisi on kirjoittanut, että ei ole syytä epäillä rikosta. Asiaa ei tutkita sen enempää.

Laakkonen soitti myös puhelinoperaattorilleen. Hän halusi tarkistaa, onko operaattori todellakin antanut hänen nimensä tanskalaiselle lakitoimistolle.

– Operaattori ei ottanut kantaa siihen, ovatko he antaneet minun tietojani tälle toimistolle, Laakkonen sanoo.

Laakkosta avustanut tuttava, tietotekniikan ammattilainen, on kertonut Laakkoselle muidenkin saaneen samanlaisia kirjeitä. Heihin törmää internetin keskustelupalstoilla.

– Heidän kirjeissään on aivan samat päivämäärät kuin minulla, Laakkonen sanoo.

Kolme henkilöä on lähettänyt myös A-studiolle kuvan Njord Law´n kirjeestä, jossa on samat päivät kuin Laakkosen kirjeessä on.

Sirpa Laakkosta rauhoittaa se, että hän ei ole yksin hämmästyttävän kirjeen kanssa.

Oletko saanut vastaavia vaatimuskirjeitä tai onko asia sinulle muuten tuttu? Ota yhteys jutun kirjoittaneeseen toimittajaan. Ylen sähköpostit ovat muotoa etunimi.sukunimi@yle.fi.