Nuorisopoliitikon mielestä peruskoulussa ei anneta riittävästi arvoa ja tilaa akateemiselle lahjakkuudelle.

Kotikoulu herätti maanantaina keskustelua lohjalaisen ylioppilaan poikkeuksellisen suorituksen myötä.

16-vuotias Kalle Kujanpää, joka on käynyt peruskoulunsa kotona ja harvinaista tahtia, kirjoitti itsensä kymmenen laudaturin ylioppilaaksi aikuislukiosta. Hän kertoo tästä linkistä löytyvässä Uuden Suomen haastattelussa, että aikaisen peruskoulutien mahdollisti kotiopetus, jossa oppilaan vanhemmat ovat vastuussa peruskoulun opintosuunnitelman suorittamisesta. Kujanpää aloitti koulunsa jo 6-vuotiaana.

Opiskelija ja nuorisopolitiikko Tiina Palovuori, Pirkanmaan PS-nuorten puheenjohtaja, kirjoittaa kotikoulusta Puheenvuoron blogissaan. Hän huomauttaa, että kaikilla vanhemmilla ei ole mahdollisuutta tai halua kotiopetuksen järjestämiseen ja pohtii, onko suomalaisessa peruskoulussa tilaa akateemiselle lahjakkuudelle. Hänen oma vastauksensa kysymykseen on ei, koska ”Suomen peruskoulujärjestelmä on unohtanut oppilaiden yksilöllisyyden”.

– Ne, joille oppiminen on haasteellista, pärjäävät huonosti ilman henkilökohtaista ohjausta. Ne, joille oppiminen on luontevin asia maailmassa, turhautuvat opettajan holhoukseen. Vierekkäisissä pulpeteissa, Palovuori kirjoittaa.

– On typerää rakentaa niin jäykkä koulutusjärjestelmä, ettei se lukuaineissa osaa ottaa huomioon ihmisten erityislahjakkuutta. Tasa-arvoisuus ei saa tarkoittaa tasapäistämistä, vaan että jokaista meistä täytyy arvostaa erilaisina ihmisinä yhtä paljon - omine heikkouksineen ja lahjakkuuksineen. Tähän pitäisi myös koulujärjestelmämme venyä, Palovuori peräänkuuluttaa.

Hän väittää, että peruskoulun huomiotta jätetyin ryhmä ovatkin akateemisesti erityislahjakkaat.

– Ne lapset, jotka osaavat lukea, laskea ja kirjoittaa ensimmäisestä koulupäivästä alkaen ja toivovat turhaan siirtoa vanhempien oppilaiden ryhmään. Ne lapset, jotka saavat helppoja kymppejä jokaisesta kokeesta. Ne, jotka pahimmillaan menettävät motivaationsa ja alisuoriutuvat.

– Suomen tulevaisuuden viennin perustuessa lähinnä innovaatioihin on äärimmäistä haaskausta luoda rajoittavat olosuhteet lapsille, jotka oppisivat innokkaasti enemmän, Palovuori kirjoittaa.