Ähtärin eläinpuiston intendentti Mauno Seppäkoski tyrmää ajatuksen siitä, että tiistaina pikkupojan käteen aidanraosta tarttunut susi olisi tehnyt niin, koska oli nälkäinen. Seppäkosken mukaan kyseessä oli suden luontainen uteliaisuus.

– Se on todennut, että aitaverkon toisella puolella on tapahtuma, joka kiinnostaa sitä. Normaalisti asiakkaat menevät kauempaa ja, jos siellä on kuka tahansa aidan lähellä, missä kohtaa muualla tahansa, susi kiinnostuu, Seppäkoski sanoo.

Seppäkoski kuvailee sutta luontaisesti araksi eläimeksi, joka väistää myös tarhaan meneviä hoitajia. Kun uteliaisuuden kohde on verkon ulkopuolella, susi uskaltaa kuitenkin lähestyä sitä tavallista rohkeammin.

– Suden ei tarvitse pelätä tai arastella tarhassa, kun toinen henkilö on verkon ulkopuolella.

Jos jotain näkyy, siihen yritetään tarttua

Seppäkosken mukaan susi ei välitä siitä, onko aidanraosta näkyvä kiinnostuksen kohde puutikku , hanska tai vaikka ruokaa. Jos verkon raosta jotain näkyy, se kiinnostaa eläimiä ja siihen yritetään tarttua kiinni.

– Se on koiraeläimelle tyypillistä ja monelle muulle eläimelle myös. Esimerkiksi varislinnuista korppi tulee heti, kun verkonsilmästä näyttää sille jotain. Se tulee ja nyppii. Korppiaitauksessa on yhtälailla yleisökaiteet ja tiivis verkko, jotka estävät, ettei se ole kenenkään sormenpäässä kiinni, Seppäkoski kertoo.

Eläinten ruokkiminen aitauksiin verkkojen raosta on eläinpuistossa kielletty. Eläintenhoitajat hoitavat ruokkimisen aina tarhoista päin.

Esimerkiksi susille ruokaa voidaan myös piilottaa aitaukseen, sillä etsimisestä tulee niille ajankulua ja aktiviteettia. Seppäkosken mukaan sudet piilottavat myös itse ruokaansa ja vasta kun laumassa jokainen on saanut osansa, aletaan syödä piilotettuja ”saaliita”.

Ähtärissä susilla on viikossa kolme paastopäivää.

– Jokainen joka tulee meille, näkee, että sudet ovat hyvässä kunnossa ja saavat ruokaa yllin kyllin. Susi koiraeläimenä tarvitsee paastopäivät, se on normaalia luonnossakin, Mauno Seppäkoski sanoo.

Aitaukseen ei mennä yksin

Ähtärin eläinpuiston onnettomuusaitauksessa asuneet viisi sutta on nyt siirretty taka-aitaukseen. Sudet ovat olleet oma laumansa jo kauan. Lauman nuorimmat ovat 12-vuotiaita susia. Mauno Seppäkoski kuvailee laumaa vanhojen susien rauhalliseksi laumaksi.

Vaikka susi tarhassa elääkin erilaisissa olosuhteissa kuin luonnossa, se on silti perimältään ihan oikea susi ja petoeläin, Seppäkoski muistuttaa. Tämän muistavat arkisessa työssään kaikki sen kanssa eläinpuistossa toimivat. Susiaitaukseen ei esimerkiksi mennä koskaan työskentelemään yksin.

– Jos astun sen aitaukseen aggressiivisesti tai juoksemalla, sudet menevät pitkin tarhaa eivätkä tule lähellekään. Kun tarhassa liikkuessa muuttaa käyttäytymismalliaan, susi ottaa sen huomioon. Se toteaa, että tämä ei kuulu kuvioon ja menee kauan ennen kuin ne tulevat lähemmäs minua, Seppäkoski sanoo.