Länsimetro on poikkeuksellinen hanke Suomen mittakaavassa. Nyt toteutettu metro eroaa paljon lähes 40 vuotta sitten rakennetusta metrosta. Hankesuunnitelmassa vuonna 2008 ei osattu katsoa tulevaisuuteen ja arvioida, millaisia ratkaisuja tulevaisuus tuo tullessaan liittyen erityisesti paloturvallisuuteen, mutta myös muihin metrossa nykypäivänä vaadittaviin taloteknisiin ratkaisuihin. Toteutetun metron turvallisuustaso on nostettu kansainvälisestikin arvioituna aivan uudelle tasolle.

Ykkösvaiheen rakentaminen alkoi vuonna 2009. Vuosien varrella teknisten järjestelmien vaatimukset muuttuivat ja asemien ympäristössä kaupungit kasvoivat ja kehittyivät. Hankkeessa tämä on tarkoittanut sopeutumista kehittyvään kaupunkimiljööseen, kasvaneisiin laajuuksiin erityisesti teknisissä tiloissa, suunnitelmamuutoksiin ja tiiviiseen yhteistyöhön muiden rakennushankkeiden kanssa. Metron päälle on rakentunut niin kampus, ostoskeskuksia kuin Espoon korkein tornitalo. Länsimetrossa toteutuu jo vuosia pinnalla oleva ajatus matkaketjuista – töistä kaupan kautta kotiin ja lapset harrastuksiin joukkoliikenteen avulla. Kun metron sisäänkäynnit ovat siellä, missä ihmiset liikkuvat, periaate toteutuu.

Kun urakoitsijoilta kysyy, mikä on ollut länsimetron rakentamisessa hankalinta, lähes poikkeuksetta vastaus on logistiikka maan alla. Työn suunnittelu on ollut ennen kaikkea logistiikan suunnittelua. Nykymetron rakentaminen teknisine järjestelmineen on kuin rakentaisi loistoristeilijää pulloon, eikä varastointitilaa ole. Työvaiheiden on seurattava toisiaan tarkan suunnitelman mukaan.

Koivusaaren asema ja liukuporraskuilu syyskuussa 2014.

Metron rakentamisen kokemusta ei ykkösvaiheelle lähdettäessä ollut käytettävissä. Nyt Suomeen on jälleen syntynyt metron rakentajien ammattikunta. Tätä kokemusta tulemme hyödyntämään kakkosvaiheen Matinkylä-Kivenlahti rakentamisessa. Kakkosvaihe muodostuu 14 kilometristä rataa, viidestä asemasta ja Sammalvuoren maanalaisesta metrovarikosta. Osuuden louhinnoista on tehty yli 90 prosenttia. Ykköseltä saatujen oppien mukaisesti urakoiden laajuuksiin tullaan kiinnittämään huomiota, niin myös tekemisen tapaan ja erityisesti tiedonkulkuun.

Me tiedämme, mistä metro muodostuu, millaisia teknisiä tiloja se vaatii, millainen paloturvallisuus siellä pitää olla tai millaisia järjestelmiä metron toiminta vaatii. Metroa rakennetaan monen toimijan ympäristössä ja tiedonkulun sujuvuus on onnistumisen edellytys. Samalla itse lopputuote vastaa mahdollisimman hyvin käyttäjien odotuksia.

Megahankkeen johtamisessa avainroolissa on projektijohdon ehjä tilannekuva, joka nopeuttaa päätöksentekoa erityisesti hankkeen loppuvaiheessa. Isojen hankkeiden luonteeseen kuuluu yksityiskohtien runsaus ja toimijoiden lukuisuus. Tilannekuvan avulla kriittiset ongelmat havaitaan ennen kuin niistä muodostuu pullonkauloja aikataululle. Jokaisella projektissa työskentelevällä tulee olla selkeä rooli ja kaikkien tulee jakaa sama ajantasainen tilannekuva.