Kuuden vuoden takainen presidentinvaali paljasti, että Sauli Niinistön kokemus ulko- ja turvallisuuspolitiikasta oli ohut. Nyt hänen presidenttivuosistaan ei saa poliitikoilta tai tutkijoilta kahdeksikkoa huonompaa arvosanaa.

Vuonna 2007 Niinistö oli eduskunnan puhemies, jonka käsi oli rullaluisteluhaaverin ja leikkauksen jäljiltä kantositeessä. Puhemiehen käytävällä Niinistö ja keskustan Mauri Pekkarinen vertailivat olka- ja polvivaivojaan. Odottelin Pekkarista haastatteluun ja huikkasin, että selitys on yksinkertainen: he vain ovat niin vanhoja!

Niinistön silmät leimahtivat. Hän sähähti, ettei siitä ole kysymys ja lähti kuin myrskyn merkki. Ymmärsin loukanneeni ja pyysin myöhemmin huonoa huumoriani anteeksi.

Sain tietää, että silloin ikä ja vanheneminen vaivasivat Niinistöä lähes päivittäin. Paikat pettivät, oli kaikenlaista kremppaa, ilmeisen kivuliastakin.

Vuonna 2007 eduskunnan puhemiehen Sauli Niinistön olkapää oli leikattu. Samaan aikaan ilmestyi Niinistön toinen kirja "Hiljaisten historia". Topi Roos / AOP

Siitä on kymmenkunta vuotta. Niinistö on avioitunut ja pariskunta saa näihin aikoihin lapsen. Nyt 69-vuotias Niinistö näyttää vanhemmalta mutta rauhallisemmalta. Ehkä vanhenemisen pelot ovat hellittäneet. Viime kuukausina Niinistön on kuultu hössöttävän vauvasta kuten kaikki onnelliset odottajat.

Mutta ihan kaikki ei ole tasoittunut. Niinistö on yhä nopea, älykäs, myös ystävällinen, mutta sille päälle sattuessaan äkkipikainen.

Aikalaiset kertovat ministerivuosien raivokohtauksista ja ministerikollegoiden kyykyttämisestä. Muistelijoiden mukaan mikään, mitä esimerkiksi puoluetoveri Suvi Lindén teki ei säästynyt Niinistön ivalta.

Niinistön kerrotaan käyttäneen isoja kirjaimia myös nyt syksyllä, jolloin puolustusministeri Jussi Niinistö (sin.) puhui omiaan Suomen suunnittelemasta kansainvälisestä suursotaharjoituksesta Yhdysvaltain puolustusministeri James Mattisille.

Yksi ominaisuus eli mikromanageeraus on ollut syöstä yhden jos toisenkin Niinistön kanssa työskentelevän hermoromahduksen partaalle. Niinistö tai hänen puolisonsa Jenni Haukio voi säätää mitättömän pientä ja sattumanvaraista asiaa loputtomiin.

Lähipiiri vaihtuu

Niinistö panttasi jatkoaikeitaan toukokuun lopulle ja yllätti. Oma puolue kokoomus sai jäädä ja kampanjaa varten perustettiin valitsijayhdistys. Sitä johtavat pitkäaikaiset puoluetoverit Pirkko ja Heikki A. Ollila.

Kokoomuslaiset vakuuttavat, ettei valitsijayhdistys ole epäluottamuslause puolueelle. Niinistöllä ja puoluetoimistolla oli kuitenkin erimielisyyksiä edelliskampanjoiden rahankäytöstä. Tuukka Temosen Presidentti-elokuva paljasti, että vuoden 2012 kampanjassa suora puheyhteys Niinistöön näytti olleen vain kansanedustaja Harry "Hjallis" Harkimolla. Hän kuuluu ystäväpiiriin yhä.

Presidentin kanslia on pieni. Sen ydinryhmään kuuluu enää Niinistön lisäksi vain viisi henkeä. Aloitusjoukkueesta on jäljellä enää kaksi. Ainakin kerran henkilö on vaihtunut, koska kemiat presidentin ja hänen puolisonsa kanssa eivät kohdanneet.

Niinistöstä nopeasti ulkopolitiikan taitaja

Nykyisen Niinistön ulkopoliitiset tiedot ja taidot ovat hänet pitkään tunteneille yllätys, sillä kansainväliset asiat eivät kiinnostaneet häntä ministeri- tai puhemiesvuosina. Niinistö näyttääkin innostuneen ulko- ja turvallisuuspolitiikasta vasta presidenttinä.

Innostusta lisäsi vuoden 2015 hallituksen vaihdos, koska Juha Sipilän (kesk.) hallituskaudella Niinistön ulkopoliittinen liikkumatila on laajentunut.

Ulko- ja turvallisuuspolitiikka ei kuulu Sipilän ykkösasioihin. Saman kiinnostuksen puutteen kerrotaan vaivaavan myös ulkoministeri Timo Soinia (sin.). Hän kyllä kiertää mielellään kansainvälisissä kokouksissa, mutta on niissä harvasanainen.

Yhden selityksen mukaan Soinin vaisuus johtuu siitä, että Suomen EU-politiikka on pitkälti vastakkainen kuin Soinin oma EU-kriittinen näkemys. Toisen mukaan Soinilta puuttuu ulkoministerinä poliittinen kunnianhimo.

Erkki Tuomioja (sd.) oli ulkoministerinä Niinistön ensimmäiset presidenttivuodet. Petteri Paalasmaa / AOP

Niinistön aloittaessa "presidentin ministerinä" eli ulkoministerinä oli Erkki Tuomioja (sd.). Eri puoluetaustoista huolimatta yhteistyön arvioidaan toimineen hyvin.

Jännitteet voimistuneet Suomen lähialueilla

Toinen syy Niinistön ulkopoliittisen innostukseen voi löytyä maailmanpolitiikasta, joka on nyt paljon jännitteisempi kuin edeltäjän eli Tarja Halosen presidenttivuosina.

Niinistön presidenttikaudella haaveet arabimaiden demokratisoitumisesta ovat murentuneet, Syyrian sisällisota yltynyt ja miljoonat pakolaiset pyrkivät Eurooppaan, terrori-iskut kylväneet pelkoa, Venäjä miehittänyt Krimin, Iso-Britannia päättänyt erota EU:sta ja amerikkalaiset valinneet presidentiksi arvaamattoman Donald Trumpin.

Krimin valtauksen seurauksena jännitys Suomen lähialueilla on lisääntynyt, sillä läntinen sotilasliitto Nato on lisännyt joukkojaan Baltiassa ja Venäjä läsnäoloaan Itämerellä.

Niinistön Nato-kanta pettymys monelle kokoomuslaiselle

Kokoomus on ollut Suomen Nato-jäsenyyden kannalla jo reilut kymmenen vuotta. Siksi monelle kokoomuslaiselle on ollut pettymys, että Niinistö ei liputa avoimesti sen puolesta. Nato-myönteisen Alexander Stubbin ja Niinistön välit kiristyivät niin, että sitä todistivat ulkopuolisetkin.

Tasavallan presidentti Sauli Niinistö ja kokoomuksen puheenjohtaja Alexander Stubb olivat eri linjoilla Suomen Nato-jäsenyydestä. Kuva kesän 2015 Kultaranta-keskusteluista. Petteri Paalasmaa / AOP

Ylen vaalikoneessa (siirryt toiseen palveluun)Niinistö ei ottanut kantaa väitteeseen "Suomen pitää hakea Nato-jäsenyyttä". Hän perusteli ratkaisuaan näin: "Nykyinen hallitus avasi mahdollisuuden hakea jäsenyyttä. Tämä linjaus on hyvä, mahdollisuus on jo sellaisenaan turvallisuuspolitiikassa väline. Jäsenyyden hakeminen on täysin riippuvainen olosuhteista – siksi kategorista vastausta ei voi antaa."

Jos Suomi päätyisi hakemaan Nato-jäsenyyttä, asiasta olisi Niinistön mielestä ehdottomasti järjestettävä kansanäänestys, kuten EU-jäsenyydenkin kohdalla tehtiin.

Niinistön mielestä Suomi ei ole hivuttautunut USA:n kylkeen

Suomi allekirjoitti syksyllä 2016 kahdenvälisen aiesopimuksen puolustusyhteistyön jatkamisesta ja kehittämisestä Yhdysvaltain kanssa. Ruotsi oli tehnyt saman jo kesällä.

Presidentti Donald Trump väitti elokuussa 2017 Suomen hankkivan seuraavat hävittäjät Yhdysvalloista. Presidentti Niinistöltä jäi oikaisematta, ettei ostopäätöstä ole vielä tehty. Shawn Thew / EPA

Erään tutkija-arvion mukaan Suomen hivuttautuminen Yhdysvaltain kylkeen alkoi Hornet-hävittäjien hankintapäätöksestä vuonna 1992. Ulkopoliittisen instituutin vierailevan tutkijan Matti Pesun syksyllä ilmestyneen selvityksen (siirryt toiseen palveluun)mukaan "poliittisesti ja sotilaallisesti Suomi on siirtynyt lähemmäksi Washingtonia".

Niinistö on eri mieltä. Hän viittaa ulko- ja turvallisuuspolitiikkansa neljään pilariin, jotka ovat: 1) oma uskottava puolustuskyky, 2) läntiset kumppanuudet eli EU, Ruotsi, Nato ja Yhdysvallat, 3) hyvät suhteet ja yhteistoiminta Venäjän kanssa ja 4) YK ja muut kansainväliset yhteisöt.

Niinistön mielestä ei voi sanoa, että suhteet olisivat lähentyneet erityisesti Yhdysvaltoihin, vaan myös muiden pilareiden politiikka on vahvistunut. Ainoa murheenkryyni on YK ja kansainväliset yhteisöt. Niinistön mielestä Suomen pitäisi pystyä tekemään enemmän, jotta kansainvälistä järjestystä kunnioitettaisiin. Se olisi hänestä pienen maan turva.

YK:hon liittyy myös Niinistön presidenttikauden ensimmäinen epäonnistuminen. Suomi kampanjoi näyttävästi presidenttiä myöten jäsenyydestä YK:n turvaneuvostossa vuosina 2013–14, mutta hävisi länsimaiden paikan Australialle ja Luxemburgille.

Niinistö oikaisi Putinia

Viime kesänä Venäjän presidentti Vladimir Putin ja Niinistö tapasivat Punkaharjun idyllisessä Valtionhotellissa. Suomi juhli 100-vuotista itsenäisyyttään, ja moni odotti Putinilta jonkinlaista lahjaa. Sitä ei tullut.

Suomen ja Venäjän presidentit tapasivat kesällä 2017 Punkaharjulla. Mauri Ratilainen / EPA

Kun puhe presidenttien tiedotustilaisuudessa kääntyi Yhdysvaltain Venäjän vastaisiin pakotteisiin, Niinistö yllätti. Hän ei niellyt Putinin kaartelevia selityksiä. Hän huikkasi väliin, että eivätkös pakotteet johdu siitä, että Venäjä on mahdollisesti sekaantunut Yhdysvaltain presidentinvaaleihin.

Putin ei näyttänyt välihuomautuksesta närkästyvän. Niinistö ei ollut elokuussa yhtä nopea korjaamaan presidentti Trumpia, joka väitti virheellisesti Suomen jo päättäneen ostaa amerikkalaishävittäjiä.

Niinistö on onnistunut solmimaan hyvät suhteet suurvaltajohtajiin. Pelkästään viime vuonna hän tapasi sekä Venäjän, USA:n että Kiinan valtionpäämiehet. Venäjän presidentin kanssa tapaamisia on vähintään vuosittain.

Ei-kokoomuslaisetkin kiittelevät Niinistön saavuttaneen suurvaltajohtajien arvostuksen ja tapaamiset ovat vaikuttaneet luontevilta, jopa tasavertaisilta.

Putinilta on kysytty toistuvasti Venäjän kantaa Suomen mahdolliseen Nato-jäsenyyteen. Kesällä 2016 vastaus oli napakka: "Nato taistelisi mielellään Venäjän kanssa viimeiseen suomalaiseen sotilaaseen. Venäjä ei sitä haluaisi. Mutta se ei ole meidän ratkaisumme vaan teidän."

Niinistön, Suomen ja EU:n kanta Venäjän Krimin valtaukseen on ollut selkeä ja yhdenmukainen: Venäjä rikkoi kansainvälistä oikeutta. Suomi on pysynyt EU:n pakoterintamassa, vaikka monet suomalaisyritykset ovat kärsineet muiden EU-maiden yrityksia kovemmin.

Pakotteiden lisäksi EU päätti pidättäytyä ministeritason tapaamisista Venäjän kanssa. Presidenttinä Niinistö on toteuttanut tuota linjausta luovasti. Kesällä 2014 eli Krimin valtauksen jälkeen Niinistö teki matkan, jolla tapasi sekä presidentti Putinin että Ukrainan presidentin Petro Porosenkon.

Niinistö on vierastanut roolia muiden EU-maiden ja Venäjän välittäjänä. Monia Putin-tapaamisia on kuitenkin pohjustettu puheluilla muiden EU-maiden johtajille.

Kreml näpäytti Suomea

Mutta eivät välit Venäjään pelkkää auvoa ole olleet. Tutkijoiden mukaan vuonna 2016 Kreml näpäytti Suomen poliittista johtoa avaamalla Venäjän pohjoiset rajanylityspaikat turvapaikanhakijoille. Uutiskuvat kymmenistä hylätyistä Ladoista ja sadoista polkupyöristä painuivat kaikkien mieliin.

Silloin Suomen poliittinen johto hätääntyi kunnolla. Lännestä tuli Suomeen yhä satoja turvapaikanhakijoita päivässä. Venäjältä tulijoita olisi vielä monikymmenkertainen määrä, jos raja aukeaisi pysyvästi.

Suomi ja Venäjä neuvottelivat kahdenvälisen sopimuksen, vaikka asia olisi ollut EU:n ja Venäjän välinen. Juristi-Niinistö ja Suomi tekivät oudon poikkeuksen: Suomi vaati yhä Venäjää jatkamaan kansainvälisten sopimusten rikkomista. Niiden mukaan pääsyä turvapaikkahakemuksen jättämiseen ei saisi estää, kerrottiin muun muassa Yle:n uutisissa.

EU:n puolustus on Niinistön lempilapsi

Niinistö on jo vuoden 2006 kampanjastaan lähtien puhunut eurooppalaisen puolustuksen puolesta. Harva on ymmärtänyt, mitä hän on tarkoittanut.

EU:n ulko- ja puolustusministerit allekirjoittivat marraskuussa sopimuksen pysyvän rakenteellisen puolustusyhteistyön aloittamisesta. Käytännössä nyt kyse on esimerkiksi koulutuksesta, ei yhteisestä puolustuksesta tai turvatakuista.

Niinistö on kuitenkin tyytyväinen.

– Jos puhutaan EU:n puolustuksesta niin se on aika kaukainen maali ajallisesti, Niinistö sanoi Ylen Ykkösaamussa viime syksynä.

Niinistö kannattaa pohjoismaisen puolustusyhteistyön tiivistämistä. Lähimmiksi ulkomaisiksi kontakteikseen hän mainitsee Ruotsin pääministeri Stefan Löfvenin ja puolustusministeri Peter Hultqvistin, jotka ovat demareita molemmat. Löfven oli Niinistön aloittamien ulko- ja turvallisuuspoliittisten Kultaranta-keskustelujen ensimmäinen ulkomainen vieras.

Innokkaimmat ovat olleet laatimassa jo Suomen ja Ruotsin välistä valtiosopimusta, mutta sen Niinistö torjuu.

Uudistanut presidentin työtapoja

Viime kesän Kultaranta-keskustelujen päähuomion vei perussuomalaisten puoluekokous. Niinistö hämmästeli uuden puheenjohtajan Jussi Halla-ahon aikeita vaihtaa ulkoministeri presidentiltä kysymättä.

Niinistöstä oli myös outoa, etteivät Halla-aho ja kansanedustaja Teuvo Hakkarainen ole näyttäneet mitään katumisen merkkejä sen jälkeen, kun saivat tuomiot kiihottamisesta kansanryhmää vastaan. Perussuomalaiset pitivät tätä presidentille sopimattomana sisäpolitiikkaan puuttumisena.

Niinistö on Suomen pitkäaikaisin valtiovarainministeri. Monia kansanedustajia puhemies Niinistön kamreerimainen tyyli ärsytti niin, että näpäytys tuli vuoden 2010 puhemiesvaalissa. Niinistö sai historiallisen vähän ääniä, vain 89, ja hänet piti ylipuhua jatkamaan puhemiehenä.

Presidenttinä hän leikkasi pysyvästi viidenneksen palkkiostaan eli summa on sama kuin Halosella. Niinistö on myös paheksunut ahneutta, mutta vetoomuksesta huolimatta isotuloiset yritysjohtajat eivät ole seuranneet hänen esimerkkiään.

Presidenttinä Niinistö on luonut tiiviit suhteet eduskuntaan ja tapaa ulkoasiain- ja puolustusvaliokunnan pari kertaa vuodessa. Lisäksi Niinistö saattaa soittaa kansanedustajille ja pyytää joko näkemyksiä tai käymään. Keskusteluapua hän pyytää myös yksittäisiltä tutkijoilta.

Vuoden 2015 turvapaikanhakijakriisistä alkaneet puoluejohtajien tapaamiset arvioitiin aluksi sulkeisiksi, joissa presidentti vaati puheenjohtajilta vastuullisuutta ja rivejä suoriksi. Nyt tapaamiset ovat vakiintuneet ja niissä vaihdetaan näkemyksiä, Niinistö kertoo aikeistaan, mutta mitään päätöksiä ei tehdä.

Erakon vikaa

Niinistö ja Haukio ovat pitäneet Mäntyniemen virka-asunnon rinnalla Espoon talonsa. Arkeen kuuluu koiralenkkejä Lennun kanssa. Hiljattain Niinistö kävi jälleen pelaamassa pipolätkää.

Marko Seuranen

Yksi molemmat tunteva kuvaa paria kahden introvertin eli sisäänpäin kääntyneen täydelliseksi liitoksi. Erään arvion mukaan Niinistöstä olisi kehittynyt erakko ellei hän olisi avioitunut Haukion kanssa.

Niinistö on kuvannut ensimmäisen vaimonsa Marja-Leenan kuolonkolarin jälkeisiä vuosia yksinäisiksi ja askeettisiksi. Silloin kahden teinipojan yksinhuoltajuus oli kaikkein tärkeintä.

Ylen vaaligalleriassa (siirryt toiseen palveluun) Niinistö kertoo rakastavansa vaimoaan, lapsiaan ja Lennua.