Käsikirjoittaja Veli-Pekka Hänninen sanoo, että piispa Teemu Laajasalo ei rahankäytöllään ’yllä edes kärkisataseen’ kirkon piirissä.

Käsikirjoittaja-kirjailija Veli-Pekka Hänninen sanoo että Helsingin piispa Teemu Laajasalon rahankäyttö ei ole kirkon piirissä tavatonta.

– Laajasalo ei rahankäytöllään tai luksuksen tavoittelullaan yllä kirkossa edes kärkisataseen. Ainoa poikkeava asia hänen kohdallaan on massiivinen julkinen manööveri, johon seurakunnan lehtikin näyttää osallistuvan, Hänninen kirjoittaa Facebookissa.

Hänninen viittaa Kirkko ja kaupunki -lehden kirjoitukseen, jossa päätoimittaja Jaakko Heinimäki arvostelee Laajasaloa. Heinimäki vertaa Laajasalon asumista ylellisissä hotellihuoneissa paavi Franciscukseen, joka ei ottanut vastaan paavin virka-asuntoa vaan pysyi asuntolakaksiossaan.

Hännisen pitää vertausta kohtuuttomana. Hän kertoo Verkkouutisille, että seurakunnan johtavissa asemissa olevat viranhaltijat nauttivat yleensä hyvistä asuntoeduista.

– Eivät suntiot ja lastenohjaajat asun hienoissa perintökämpissä, vaan ylemmällä oksalla olevat papit. Paljonko sellaiseen palaa rahaa, jota olisi voitu käyttää johonkin muualle?

Hän sanoo, ettei arvostele asumista sinänsä, vaan tekopyhyyttä, joka Laajasalon tapauksen yhteydessä on noussut pintaan.

– Heinimäkikin antaa artikkelissaan kuvan, että kirkon toiminta olisi fransiskaanisen köyhyyden mukaista.

Hänninen toimi itsekin pappina Helsingissä 1990-luvun lopulle saakka. Hän kertoo asuneensa Kruununhaassa 135 neliömetrin kokoisessa asunnossa ja maksaneensa siitä vuokraa 1 000 euroa kuussa.

– Myöhemmin, kun vuokrat nostettiin käyvälle tasolle, seurasi työntekijöiden keskuudessa hirveä purnaus.

Hännisen mukaan seurakunnissa on käytetty suuria rahasummia työntekijöiden asumiseen, vaikka teoriassa he voisivat muuttaa laitakaupungille pienempiin asuntoihin.

– Seurakuntayhtymän johtoon kuuluvalle papille ostettiin ja remontoitiin kallis lukaali Kruununhaasta. Noissa hankinnoissa oli kyse miljoonista, Hänninen muistelee.

Hänninen kertoo myös helsinkiläisestä kirkkoherrasta, joka asui virka-asunnossa Helsingin keskustassa. Kun kirkkoherra ei enää tarvinnut asuntoa, hän antoi sukulaistyttönsä asua siinä.

Samainen kirkkoherra siirtyi sitten teologiseen tiedekuntaan professoriksi. Kun muuan opiskelija ehdotti, että hän tutkisi lopputyössään seurakuntien asuntopolitiikkaa, professori torjui ehdotuksen. Perustelu oli, että jos opiskelija haluaa jatkossa töitä, seurakuntien asuntoja ei kannata tutkia.

Hänninen sanoo, että Laajasalon tilanteeseen voi hakea selitystä tämän luonteesta.

– Teemu rakastaa karnervalistiikkaa, ravistelua ja jopa järkyttämistä.

Hänninen kertoo, miten Laajasalo osti taannoin itselleen Jaguar-merkkisen käytetyn auton. Auto oli vanha, joten se ei maksanut paljon. Laajasalo vei Hännisen ajelulle.

– Teemu vitsaili, että hän laittaisi rekisterinumeroksi INR-1. Minä sanoin, että älä nyt sentään. Karnevaalit eivät ehkä ole se juttu meidän maassamme.

INRI on lyhenne sanoista Jeesus Nasaretilainen, juutalaisten kuningas, ja teksti oli tarinan mukaan kirjoitettu Jeesuksen ristiin.

– Jos on tuollainen huumorintaju, ei ehkä hahmota, että joskus ollaan totisten torvensoittajien keskellä.