Viinanen: Vastuuttomat etujärjestöt kaapanneet vallan, jäsenten ryhdyttävä kapinaan

Entinen valtionvarainministeri Iiro Viinanen ottaa nyt kantaa taloustilanteen syihin ja ratkaisuihin. Leena Johansson

Lahdessa asuva, entinen valtiovarainministeri Iiro Viinanen (kok.) esittää oman näkemyksensä Etelä-Suomen Sanomien Lukijalta-sivulla siitä, mistä Suomen nykyinen taloustilanne johtuu ja mikä ehkä ongelmiin auttaisi.

Suomen politiikassa on valta siirtynyt oleelliselta osin etujärjestöille. Ja jälki näkyy.

Hintakilpailukyky on mennyt, vaikka kuinka etujärjestöt julkisuudessa esittelevät aikaansaannoksiaan muka vastuullisiksi. Eikö nykyinen työttömien armeija ole osoitus aivan muusta.

Lisäksi kerta toisensa jälkeen tuloratkaisuista sopiminen on edellyttänyt valtion veromarkkoja joko veron alennuksina tai muina lisäetuina. Maksumies on aina haettava muualta sovun saamiseksi.

Ja kun lakko-oikeudella vielä uhkaillaan, niin suunnilleen se saadaan mitä vaadittiin viis veisaten siitä, mikä sopimuksen vaikutus oli hintakilpailukykyymme. Tätä menoa on jatkunut jo pitkään.

Massatyöttömyydestä huolimatta ay-liike ei osoita mitään oma-aloitteisuutta saattaa suomalainen työlainsäädäntö vastaamaan kilpailijamaiden tilannetta. Voi vain arvailla, moneenko työryhmään aikanaan ongelmat haudataan, kokonaan unohdettaviksi tai vuosien päästä ratkaistaviksi.

Olisi kuvitellut, että nyt ministereinä istuvat vanhat ay-konkarit olisivat näyttäneet suomalaisille, kuinka moderniksi voidaan työlainsäädäntömme laatia vientiämme palvelemaan ja työttömyyttä pienentämään.

Mutta mitään ei muuteta vaikka maailma ympärillämme muuttuu vinhaa vauhtia.

Tyydytään vain siirtelemään muutamaa miljoonaa paikasta toiseen, vaikka tarve olisi tasapainon löytäminen valtion budjettiin ja miljardien siirtely.

Aika suuri joukko entisiä ay-jäseniä onkin tämän toimettomuuden havainnut ja lakannut kartuttamasta ammattiliittojen varallisuutta siirtymällä niin sanotun Loimaan kassan jäseniksi.

Saman työttömyysturvan kun saa Loimaalta oleellisesti halvemmalla ja työllisyyttä ay-jäsenyys ei kuitenkaan takaa.

Mainitsemani liittojen varallisuus kaipaisi avointa tarkastelua ja monelle se olisi hämmästyksen paikka!

Samanlainen korporaatio on myös MTK. Viimeisenä saavutuksenaan se pitää korvausta EU:lta maidon viennin ehtymisestä. Siis ylituotantomaidon , joka on tuotettu EU:n ja Suomen valtion tuella rakennetuissa navetoissa.

Onhan se melkoista hölmöläisten hommaa, että ensin rakennetaan tuella ylituotantoa, ja sitten sen vienti turvataan tuella verovaroista.

Ei tarvitse olla kummoinenkaan ennustaja, kun näkee, mihin nykymeno vie Suomen. Siihen ahdinkoon ei suomalaisia tarvitsisi ajaa, mikäli korporaatiot alkaisivat kantaa vastuuta edes nyt töissä olevien tulevaisuudesta ja lisäksi eduskunta palauttaisi itselleen sille kuuluvan vallan.

Mutta turha toivo ja arvelenkin historiankirjoituksen aikanaan kertovan, kuinka ay-liike aikaansai ennen näkemättömän elintason laskun maahamme.

Ainoa pelastuksemme on, että jäsenistö nousee vastarintaan esimerkiksi liittymällä vielä aktiivisemmin Loimaan kassaan ja siten murtamalla järjestövallan. Siihen ei poliittinen järjestelmämme näköjään pysty.

Ay-järjestöjen kannattaisikin panna merkille monet esimerkit paikalleen jämähtäneistä ja aikaansa seuraamattomista yrityksistä. Poikkeuksetta sellaisilla toimijoilla on umpikuja on edessä ja tämä pätee onneksemme myös järjestökenttään.