Eduskunnassa kulunvalvonta ei ollut ennen niin tarkkaa. Aikoinaan lähistöllä asuneet lapset huvittelivat juoksemalla Eduskuntatalon kerroksia ympäri, kunnes vahtimestarit kyllästyivät ja heittivät heidät ulos.

Turvallisuuden kannalta vakavampi tapaus sattui talvisodan loppuvaiheessa, kun nuori nainen käveli pistoolin kanssa Eduskuntatalon portaat ylös.

Ennen kuin vahtimestarit ehtivät pysäyttää naista, hän ampui itsensä pääaulassa.

Talvisodan päättäneistä raskaista rauhanehdoista kerrottiin julkisuuteen 12.3.1940. Samana päivänä Karjalasta luopumisesta järkyttynyt kahden pienen lapsen äiti Astrid Reponen surmasi itsensä eduskunnassa vastalauseena ankarille rauhanehdoille.

Kansantutkijana työskennelleelle Reposelle Karjala oli läheinen ja menetys raskas, kertoo eduskunnan johtava tietoasiantuntija Timo Turja.

Puhemies Paula Risikko sekä Eduskuntatalon historiaa tuntevat eduskunnan virkamiehet Turja ja Rainer Hinsdberg ovat johdattaneet Ylen harvinaiselle kierrokselle Eduskuntatalon tiloihin. Reposen kohtalo on yksi esimerkki niistä tarinoista, joita Arkadianmäen graniittilinna kätkee sisäänsä.

Eduskuntakierrosta vetävä puhemies Paula Risikko (kok.). Selin eduskunnan johtava tietoasiantuntija Timo Turja sekä apulaistiedotuspäällikkö Rainer Hindsberg. Markku Pitkänen / Yle

Enää Eduskuntataloon ei kuljeta noin vain. Tuoreen remontin myötä pääovi on poistettu käytöstä. Se avataan vain esimerkiksi vieraileville valtionpäämiehille. Puhemies Risikon mukaan taustalla vaikuttavat turvallisuussyyt.

Eduskunnassa harkitaan kuitenkin pääovien väliaikaista käyttöä jälleen huhtikuussa, kun vaaleissa valittavat uudet edustajat saapuvat taloon. Uusille kansanedustajille kyseessä on ikimuistoinen tilanne, jonka arvokkuus halutaan säilyttää.

Portaat, joille kansanedustajat kokoontuivat ihmettelemään pommikoneita Helsingin yllä

Talvisodan ensimmäisen pommituksen iskiessä Helsinkiin marraskuun viimeisenä päivänä vuonna 1939 eduskunnassa oli käynnissä nykyistä liikenne- ja viestintävaliokuntaa vastaavan kulkulaitosvaliokunnan kokous, eduskunnan johtava tietoasiantuntija Turja kertoo.

Hälytyksen soidessa yhdeksältä aamulla kansanedustajilta jäi kesken Rantasalmen tieasioiden käsittely.

– Ilmeisesti kukaan ei ollut lopulta kuitenkaan uskonut, että sota todella syttyisi, Turja sanoo.

Eduskuntatalon portaiden päässä keskimmäisenä sijaitsee pääovi, joka ei ole enää turvallisuussyistä käytössä. Markku Pitkänen / Yle

Kansanedustajat kävelivät pääaulaan ja eduskuntatalon portaille katselemaan pommikoneiden saapumista Helsinkiin. Lentokoneet lensivät muutaman sadan metrin päästä nykyisen Mannerheimintien, silloisen Heikinkadun suuntaisesti pohjoiseen pommittamaan Malmin lentokenttää.

Ohi lentäneitä koneita ihmetelleille kansanedustajille tilanne selvisi vasta, kun silloinen puhemies Väinö Hakkila käveli portaat ylös.

Kokoomuksen kansanedustaja Kyllikki Pohjala kysyi Hakkilalta, mistä oikein oli kyse.

–Sota on syttynyt, Hakkila vastasi.

Käytävä, jota vartioi rauhanomainen jumalatar

Käytävällä matkalla naisten huoneeseen puhemies Risikko pysähtyy ja nappaa puhelimellaan kuva seinällä olevasta veistoksesta.

Seinällä on vähäpukeinen nainen, joka kannattelee vaakaa.

Markku Pitkänen / Yle

Oikeuden jumalatar on maailman parlamenttirakennuksissa tuttu näky, mutta suomalainen jumalatar eroaa kansainvälisistä kollegoistaan siinä, että vaakaa kannattelevalla suomalaisjumalattarella ei ole toisessa kädessään miekkaa. Miekan tilalla on puuntaimi.

Kyseessä ei ole sattuma, Turja kertoo.

Vuonna 1931 käyttöön vihityn Eduskuntatalon suunnitellut arkkitehti J.S. Sirén päätti, että kaikki aseisiin tai sotaan viittaava symboliikka jätetään koristeluista pois.

Eduskunnan johtava tietoasiantuntija Timo Turja on tutkinut eduskunnan historiaa. Markku Pitkänen / Yle

Taustalla oli tarve yhdistää jakautuneen kansakunnan molemmat puoliskot samaan istuntosaliin tilanteessa, jossa poliittisia erimielisyyksiä oli juuri ratkottu asein. Kun Eduskuntataloa lähdettiin suunnittelemaan, oli verisestä sisällissodasta vain muutama vuosi.

– Sirénin mielestä oli tärkeää, että eduskuntatalo rakennetaan kaikille suomalaisille. Ei pelkästään niille, jotka ovat voittaneet sisällissodan tai niille, jotka sattuivat olemaan hallitusvastuussa. Eduskuntatalosta tuli kansallisen eheytymisen projekti, sanoo eduskunnan apulaistiedotuspäällikkö Rainer Hindsberg.

Talosta rakennettiin kansallisen sovun monumenttia, johon eivät miekat ja kanuunat sopineet.

Naisten huone, jossa selviää, miksi naisten ääni eduskunnassa ei kuulunut

Seuraavaksi puhemies johdattaa harmaaseen huoneeseen, jonne ei miehillä tavallisesti ole asiaa.

– Tänne voi tulla turvallisin mielin esimerkiksi vaihtamaan vaatteita, jos päivän aikana on monta erilaista tilaisuutta. Miehillä on tavallisesti päällään puku, ja sillä he pärjäävät koko päivän, Risikko sanoo.

Markku Pitkänen / Yle

Vaatteiden vaihtamisen lisäksi naisten huoneet olivat aiemmin tärkeitä levähdyspaikkoja eduskunnan miehisessä työyhteisössä.

Eduskuntataloon rakennettiin alun perin kolme naisille varattua huonetta, joista harmaa naisten huone on edelleen alkuperäisessä käytössään.

Naisille varatuille levähdyspaikoille oli aiemmin enemmän tarvetta, sillä ensimmäisten vuosikymmenten ajan eduskunta oli möreä-äänisten miesten valtakuntaa, Turja kertoo.

Yhteiskunta kokonaisuudessaan oli hyvin vahvasti patriarkaalinen, eli miesten hallitsema, mutta sen lisäksi eduskunnassa vaakaa miesten eduksi kallisti eräs käytännön eduskuntatyöhön liittyvä ongelma. Täysistuntosalissa ei ollut äänentoistoa, ja naisten ääni ei aikalaisten mukaan aina kantautunut metelin ylitse.

Naiskansanedustajien vaikeudet saada ääntään kuuluviin ovat jääneet historiaan pöytäkirjamerkintöinä täysistuntokeskusteluista, joissa toiset kansanedustajat pyytävät välihuudoin naisia korottamaan ääntään, eivätkä keskusteluita kirjaavat virkamiehet saa selvää siitä, mitä naisedustajat ovat sanoneet.

Eduskunnassa naisten huoneita oli alunperin kolme: harmaa, keltainen ja punainen. Niistä vain harmaa on edelleen alkuperäisessä käytössään. Markku Pitkänen / Yle

1950-luvulla täysistuntosalissa otettiin käyttöön äänentoistojärjestelmä, joka varmisti kaikkien äänien kantavuuden.

Yhteiskunta ja sen mukana myös eduskunta on ottanut vuosikymmenten mittaan harppauksia tasa-arvon suuntaan, mutta epäkohtia riittää edelleen.

Syksyllä julkistetusta Tasa-arvo eduskuntatyössä -tutkimuksessa selvisi muun muassa, että miehet koetaan edelleen eduskunnassa naisia vaikutusvaltaisemmiksi, kun katsotaan vaikkapa halutuimpien valiokuntien puheenjohtajien paikkoja.

Puhemiehen huone, jossa lasikatot särkyvät

Yhteiskunnan muuttumisesta kertoo esimerkiksi se, että puhemiehen huoneessa seinät ovat täynnä arvovaltaisten miesten kuvia, mutta puhemiehen nuijaa heiluttaa nainen.

Puhemies Paula Risikko aloitti puhemiehenä keväällä 2018 puhemies Maria Lohelan (sin.) jouduttua luopumaan tehtävästä. Markku Pitkänen / Yle

Puhemiehen huoneeseen saapuminen saa selän automaattisesti suoristumaan.

Eduskuntatalossa puhutaan tilahierarkiasta. Se tarkoittaa sitä, että jo huoneeseen saapuessaan tietää sisustuksesta ja koristelusta, kuinka tärkeästä toiminnosta on kyse, kertoo apulaistiedotuspäällikkö Hindsberg.

– Olen huomannut, että kuka tahansa tänne tulee, menee alkuun ihan äänettömäksi. Itsekin tekee mieli edelleen lähes niiata aina kun tänne tulee, Risikko sanoo.

Puhemies Paula Risikko aloitti puhemiehenä keväällä 2018 Maria Lohelan (sin.) jouduttua luopumaan tehtävästä. Markku Pitkänen / Yle

Puhemiehen huone on istuntosalin jälkeen eduskunnan tärkein paikka.

Risikko taas on nykyisessä tehtävässään eduskunnan puhemiehenä valtakunnan protokollassa toisena – seuraavaksi arvostetuimmassa roolissa heti tasavallan presidentin jälkeen.

Risikko on vasta kolmas nainen tehtävässä. Ensimmäisen kerran nainen johti eduskuntaa vuonna 1994, kun Riitta Uosukainen valittiin puhemieheksi.

Kuppila, josta kansakuntaa järkyttävä uutinen leviää maailmalle

Eduskunnan kuppila on talon sosiaalisen elämän keskus ja toimittajille tärkeä paikka metsästää politiikan uutisia. Sitä se oli jo 1940-luvulla, kun suuri uutinen karkasi valiokunnasta kuppilan kautta maailmalle.

Eduskunnan kahvila on kansanedustajille tärkeä paikka vaihtaa tietoja. Markku Pitkänen / Yle

Eduskunnan ulkoasiainvaliokunnassa käsiteltävänä olivat talvisodan päättäneet rauhanehdot ja kansanedustajat riitelivät rajusti. Moni oli raskaita rauhanehtoja vastaan, mutta lopulta valiokunta päätti hyväksyä ne enemmistön päätöksellä, Turja kertoo.

Riita valiokunnassa ei kuitenkaan päättynyt kokoukseen, vaan riitelevät kansanedustajat purkautuivat eduskunnan kuppilaan.

Kuppilassa kansanedustajien riitelyn kuuli myös STT:n toimittajana oman toimensa ohella työskennellyt eduskunnan virkamies, joka päätteli rauhanehtojen tulleen hyväksytyiksi. STT:n tieto välitettiin ruotsalaiselle uutistoimistolle, sillä rauhanneuvottelut olivat vielä kesken, eikä uutista olisi voitu sotasensuurin takia julkaista suomalaisissa lehdissä.

Ruotsalaisten lehtien kautta tieto rauhanehtojen hyväksymisestä levisi seuraavana päivänä Suomeen, toimittajalle ikävin seurauksin. Uutisen tultua julki hänet tuomittiin vankeuteen maanpetoksesta.

Gunnar Finnen reliefi eduskunnan kahvilassa. Markku Pitkänen / Yle

Turja näyttää kuppilan katonrajassa olevaa leijonaa.

Tassuun haavoittunut leijona on neljän hahmon hoivattavana.

– Moni pitää tätä voimakkaimpana symbolina tämän talon ja suomalaisen poliittisen järjestelmän ideasta, Turja sanoo.

Leijona on sisällissodassa haavoittunut Suomi. Sitä hoivaavat hahmot taas ovat kansanedustajia, joiden tehtävänä on saada hajautunut kansakunta pidettyä yhdessä.

Symboliikasta on tosin esitetty toisenlaisiakin tulkintoja.

– Erään feministitutkijan mukaan kuva kertoo pikemminkin siitä, että Suomessa naiset tekevät työt samalla kun miehet katsovat, Turja sanoo.

– Ne tekevät, jotka osaavat. Näin se on, puhemies Risikko nauraa.

Istuntosali, jossa kansanedustaja kuolee sydänkohtaukseen kesken puheen

Täysistuntosali on eduskunnan tärkein paikka, jonka lattialle ei muilla kuin kansanedustajilla ole asiaa. Muut voivat seurata istuntoja lehtereiltä.

Ehkä hieman yllättäen salissa kiihkeimmät keskustelut ja aggressiivisimmat puheet ovat historian saatossa liittyneet liikenteeseen, kertoo eduskunnan keskustelukulttuuria tutkinut Turja. Myös liikenneministerinä toiminut Risikko tunnistaa ilmiön.

– Mitä tahansa liikenneministerinä sanoin autoista, niin kyllä tuli palautetta.

Täysistuntosali on suomalaisen demokratian pyhin. Markku Pitkänen / Yle

Yksi kovaäänisimmistä eduskunnan historian salikeskusteluista käytiin Turjan mukaan vuonna 1956.

Aiheena oli veturimiesten lakko, jonka hallitus aikoi lopettaa kutsumalla veturimiehet kertausharjoituksiin ja määräämällä lakkoilijat kertausharjoitusten nojalla ajamaan vetureita.

Lakkoilevat veturimiehet saapuivat seuraamaan istuntoa lehtereille ja hallituksen aikeet saivat veturimiehet riehaantumaan.

– Ilmapiiri muuttui pelottavaksi. Istuntosali jouduttiin lopulta tyhjentämään, Turja sanoo.

Kiihkeää keskustelua liikenteestä käytiin myös joulukuisena lauantaina vuonna 1968, jolloin eduskunta kokoontui käsittelemään lisätalousarviota. Suurinta kiistaa herätti kuuma kysymys siitä, tilataanko sähköistyville rautateille tuliterät sähköveturit Neuvostoliitosta vai Suomesta.

Istunto sai dramaattisen käänteen, kun keskustan kansanedustaja Olavi Lahtela sai puhujanpöntössä sydänkohtauksen kesken puheenvuoronsa. Lahtelan menehtymiseen johtanut kohtaus kirjattiin myös täysistunnon pöytäkirjaan.

Sivu täysistunnon pöytäkirjasta lauantailta 28. joulukuuta 1968. Lähde: Eduskunnan kirjaston tietopalvelu. Yle Uutisgrafiikka

Istuntosali on jatkuvasti koko kansakunnan silmien alla, mutta sieltäkin löytyy yllätyksiä, kertoo apulaistiedotuspäällikkö Hindsberg.

Peruskorjauksen aikana pari vuotta sitten koko istuntosali käytiin läpi lattiasta kattoon. Kupolikaton alapuolella on niin kutsuttu friisi, jossa näkyvät Suomen yhdeksän historiallisen maakunnan vaakunat.

Peruskorjauksessa huomattiin, että Karjalan vaakuna oli turmeltu. Vaakunan käyrä sapeli on katkaistu.

Täysistuntosalin Karjalan vaakunan toinen sapeli on katkennut tuntemattomissa olosuhteissa. Markku Pitkänen / Yle

– Emme tiedä kenen toimesta ja milloin se on tapahtunut, mutta on helppo vetää johtopäätös, että se on tapahtunut sen jälkeen, kun menetimme Karjalan, Hindsberg sanoo.

Peruskorjauksessa Eduskuntatalo pantiin viimeisen päälle kuntoon, mutta katkennut sapeli jätettiin korjaamatta. Rikkinäinen veistos jäi katonrajaan muistuttamaan historiasta.

Ullakko, jossa juonitellaan ja asutaan salaa

Eduskunnan ullakolle on harvemmin kenelläkään asiaa. Siksi ullakko on ollut sekä poliittisen juonittelun keskipiste että kodittoman majapaikka.

Markku Pitkänen / Yle

Poliittiseen juonitteluun paikkaa on käytetty esimerkiksi 1950-luvulla, kun eräs SKDL:n edustaja harkitsi loikkaamista SDP:n eduskuntaryhmään.

– Keskustelut olivat huippusalaisia, sillä Suomen kommunistisella puolueella oli valvontaosasto, joka vahti sitä miten SKDL:n eduskuntaryhmän jäsenet käyttäytyivät ja kenen kanssa he keskustelevat, Turja sanoo.

Ullakko oli paikka, jossa kansanedustajat pääsivät käymään keskusteluita ilman valvontaosaston tarkkailua.

Juonittelun lisäksi ullakolla on tehty myös elokuvataidetta. Underground-yhtye Suomen Talvisota 1939-1940 on tiettävästi onnistunut 1960-luvun lopulla livahtamaan ullakon kautta Eduskuntatalon katolle.

Turjan käsityksen mukaan tapahtuneesta on olemassa lyhytelokuva, jossa yhtyeen jäsenet juoksevat kilpaa alasti Eduskuntatalon katolla.

Lööppeihin ullakko nousi 1980-luvulla, kun täältä löytyi kodittoman miehen maja. Jotain eduskunnan turvallisuusjärjestelyistä tuohon aikaan kertoo se, että mies onnistui asumaan eduskunnassa pari viikkoa kenenkään huomaamatta.

* Juttua korjattu 31.12 klo 11.25. Mannerheimintien nimi oli ennen Heikinkatu, ei Heikintie, kuten jutussa aiemmin kirjoitettiin.

Lue myös:

Astu sisään Eduskuntatalon pyhimpään: Ainutlaatuinen 360-kuva istuntosalista suurremontin jälkeen

Taistelua vallasta, yksinäisyyttä ja kiusaamista – kansanedustaja haastatteli kollegoitaan ja kertoo nyt eduskunnan vaietuista puolista