Suutelevia naisia, naiseksi pukeutuneita miehiä, alastomia miesvartaloita ja kätkettyjä katseita. Tällaista kuvastoa on tarjolla Tate Britainin Queer British Art -näyttelyssä, joka tarkastelee taiteess aikaa jolloin suhtautuminen seksuaalisuuteen oli erilaista kuin nyt. Useissa näyttelyn teoksissa normeista poikkeava seksuaalisuus on symbolista tai verhottua.

Queer British Artin skaala ulottuu homo- ja lesboaiheista biseksuaalisuuteen sekä trans- ja queer-aiheisiin. Samalla näyttely juhlistaa pyöreitä vuosia – 50 vuotta sitten miesten homoseksuaalisuudesta tuli Englannissa ja Walesissa osittain laillista. Taidetta esitellään noin sadan vuoden ajalta.

Sodomiaan langenneita taiteilijoita

Queer British Artin vanhimmat teokset ovat 1860-luvulta ja prerafaeliitti-taiteilijaryhmältä. Varhaisrenessanssia ihailleet prerafaeliitit olivat oman aikansa kapinallisia, ja esimerkiksi Simeon Solomonin Sappho and Erinna in a Garden at Mytilene -maalaus kuvaa kahden naisen eroottista hetkeä. Taiteilija itse sai elinaikanaan useita rangaistuksia sodomiasta eli homoseksuaalisuudesta ja ajautui lopulta alkoholismiin.

Solomonin taide oli suosittua englantilaisissa queer-piireissä, ja sitä keräsi muun muassa Oscar Wilde. Näyttelyssä on esillä myös Robert Harper Penningtonin maalaama isokokoinen Wilde-muotokuva. Vaikka Wilde oli viktoriaanisen Englannin menestyneimpiä kulttuurihenkilöitä ja julkkiksia, hän koki Solomonin kohtalon: Wilde tuomittiin homoseksuaalisesta suhteesta kahdeksi vuodeksi vankilaan. Hänen kirjailijan uransa oli käytännössä ohitse.

Tate Archive / DACS

Sukupuoli ei ole vakio

Nuorena kuolleen, lahjakkaan Aubrey Beardsleyn (1872–1898) eroottiset piirrokset ovat oleellinen osa art nouveaun historiaa. Hän oli myös Oscar Wilden hyvä ystävä, ja kuvitti tämän Salome-teoksen. Näyttelystä löytyy myös kirjailija Virginia Woolfin viehko valokuva, jonka on ottanut Man Ray. Woolfin edelleenkin modernissa Orlandossa (1928) päähenkilö vaihtaa sukupuoltaan luontevasti ja luonnollisesti ja sukupuoliroolit kääntyvät vaivattomasti ympäri.

Näyttelyssä voi katsella myös Cecil Beatonin valokuvia. Beaton oli tunnettu biseksuaali, kuten Virginia Woolfkin.

Tate

Kohti 60-luvun vapautta

Näytelmäkirjailija Noël Cowardin aamutakin lisäksi näyttelyssä on esillä myös veistoksia, kuten Frederic Leightonin homoeroottinen The Sluggard vuodelta 1885. Taiteilijan oma seksuaalisuus on tosin jäänyt mysteeriksi.

Näin ei ole David Hockneyn (s. 1937) kohdalla – taiteilija on avoimesti homo ja antaa tämän näkyä teoksissaan. Going to be a Queen for Tonight -maalauksen (1960) nimi kertoo oikeastaan jo kaiken oleellisen.

Keith Vaughanin Drawing of two men kissing -teos kuvaa homoseksuaalisuutta jo täysin avoimesti, kuten Francis Baconinkin maalaukset, jotka edustavat 1960-luvun seksuaalista vapautuneisuutta.

Näyttelyä voi käydä katsomassa syyskuun loppuun asti.

Teeman mukaisesti museon katolla liehuu sateenkaarilippu.