Arvoisa puhemies,

suomalaiset haluavat terveyspalvelujärjestelmän, johon voi luottaa. Josta tietää saavansa nopeaa ja asiantuntevaa apua. Joka kohtelee ihmisiä samanarvoisina – asuinpaikkaan, ikään tai tulotietoihin katsomatta.

Tällaista terveysjärjestelmää ei meillä tänä päivänä ole.

Suomen terveyspalvelut sijoittuvat OECD-maiden eriarvoisimpiin. Rikkaille on meillä yksityiset lääkäriasemat, köyhille hissuksiin rapautuvat terveyskeskukset. Siinä välissä säätää työterveyshuolto, jonka kattavuus riippuu tilinauhasta. Paperittomat saavat tyytyä hakemaan vapaaehtoisklinikoilta särkylääkettä.

Tiivistäen: vaikka terveyspalvelumme ovat laadukkaita, ne eivät ole yhtäläisesti kaikkien ulottuvilla. Ja liian usein jonon hännille jäävät ne, jotka lääkäriä eniten tarvitsisivat.

Kaikki tietävät, ettei tällainen meno voi jatkua. Suomi on ansainnut parempaa. Suomella on varaa parempaan.

Arvoisa puhemies,

Vasemmisto on vapausliike, mutta ihmisen vapauden, ei rahan. Tavallisen ihmisen näkökulmasta laki valinnanvapaudesta on monessa suhteessa laki valinnanvapauden vähentämisestä.

Jos asun suurten kasvukeskusten ulkopuolella, voinko jatkossa valita terveyskeskukseni aikaisempaa lähempää? Ei, päinvastoin: sote-uudistuksen odotetaan harventavan terveyskeskusverkkoa. Se on ikävä uutinen niille haja-asutusalueiden pienituloisille, joilla ei ole omaa autoa, ei aina taksirahaakaan.

Entäpä, jos olen veroparatiiseista huolestunut kansalainen? Voinko jatkossa valita sellaisen terveyspalvelutuottajan, joka hoitaa yhteiskuntavelvoitteensa? En voi. Vaikka hallituksen esitykseen liittyy joitakin avoimuusvelvoitteita, niin ei kuitenkaan riittäviä verovälttelijöiden tunnistamiseksi.

Miten sitten käy paikallisen terveysalan yrittäjän elinkeinovapauden? Kai porvarihallitus nyt huolehtii edes siitä? Vaan ei. Laajat palveluvelvoitteet suosivat suuria terveysyrityksiä. Paikallisten pk-yritysten asemaa heikentää entisestään kansainvälisten terveysyritysten veroshoppailumahdollisuuksien turvaaminen.

Toistaiseksi on jokaisella kuntalaisella vapaus äänestää laadukkaampien terveyspalvelujen puolesta, vaikka se sitten edellyttäisi veroprosentin nostoa. Jatkossa tämäkin vapaus kaventuu, sillä maakunnilla ei ole verotusoikeutta. Ne saavat rahoituksensa valtiolta, jonka verolinjauksiin kyllä voi vaikuttaa eduskuntavaaleissa, mutta joka ei sitten päätäkään rahojen käytöstä.

Sentään laki antaa vapauden vaihtaa terveyskeskusta, jos on saamaansa palveluun tyytymätön. Paitsi että ei ihan niinkään. Kun on palvelutuottajansa kerran valinnut, onnistuu vaihtaminen vuoden mittaan vain erillisen ilmoitusmenettelyn kautta. Byrokratiaa edellyttää myös se, jos haluan lääkäriin muualla Suomessa.

Arvoisa puhemies,

ihmisten valinnanvapauden kannalta huolestuttavin seikka on kuitenkin sote-kokonaisuuteen leivottu palveluleikkuri: jos kustannusten kasvua ei onnistuta hillitsemään nuottien mukaisesti, silloin heikennetään palveluja.

Me tiedämme jo nyt, että soten budjetti on äärimmäisen kunnianhimoinen, monien asiantuntijoiden mielestä mahdoton: kasvua selittävä demografia ei tällä uudistuksella nuorennu päivääkään, ja vastaavat yhtiöittämishankkeet ovat muualla johtaneet kustannusten nousuun. Alkuvaiheessa kustannuksia kasvattaa myös palkkaharmonisointi.

On siis vahvoja syitä olettaa, että budjetit ylittyvät. Ja nyt siis on ennalta määrätty, että näissä tilanteissa joustavat palvelut, eivät budjetit. Näin siellä lukee, selvällä Suomen kielellä.

Siksi palveluverkon harvenemista pidetään itsestäänselvyytenä, samoin maksujen ja omavastuiden korotuksia. Mikäli nämä eivät riitä, vähennetään palveluja – oma veikkaukseni on, että ensimmäisten joukossa poistuvat aikuisten hammaslääkäripalvelut, jotka ovat tulleet viimeisenä julkisen palvelulupauksen piiriin.

Tai sitten leikkaukset kohdistetaan sellaisiin sairauksiin, jotka mielletään elämäntavoista johtuviksi. Tästähän hallituksen diebetes-rajaus antoi esimakua: enää ei pienituloinen kakkostyypin diabetesta sairastava voi valita toimintakykynsä kannalta järkevintä lääkitystä.

Vapautta valita toisin ei ole, ei maakunnan päättäjillä, ei veronmaksajilla, ei potilailla itsellään. Ei, vaikka useimmat suomalaiset näkevät sairaudenmukaisen hoidon tärkeämpänä vapausoikeutena kuin sen, mistä yrityksestä palvelun saa.

Arvoisa puhemies,

me olemme kaikki sitä mieltä, että Suomen terveysjärjestelmä on kipeästi remontin tarpeessa.

Ratkaisu ongelmiin ei kuitenkaan voi olla ongelmien kärjistäminen. Pirstaleisuus ei häviä pirstomalla, eriarvoisuus eriarvoistamalla, kynnykset niitä korottamalla.

Sote lähti väärään suuntaan, kun hallitus lukitsi sen pääperiaatteeksi terveysyritysten hyvinvoinnin, vaikka sitten kansanterveyden kustannuksella.

Vasemmistolaisen vapausihanteen tästä hallituksesta erottaa se, että meille terveyspalvelujen ydin on ihmisten vapaudessa terveyteen, ei yrityksen vapaudessa tehdä rahaa.

Puheenvuoroni hallituksen esityksestä laeiksi asiakkaan valinnanvapaudesta sosiaali- ja terveydenhuollossa 10.5.2017, HE 47/2017 vp.