Ahtisaari loukkasi presidenttiehdokkaana suomalaisen demokratian eliittiä, Lipponen kirjoittaa elämäkerrassaan.

Paavo Lipponen linjasi SDP:n puheenjohtajana, että Martti Ahtisaaren presidenttikampanja tuli ottaa puolueen käsiin. Mediaopastus piti sisällään ohjeen, jonka mukaan Ahtisaaren tuli jokaisessa kohtaamisessa auttaa tuoli Elisabeth Rehnin alle. JARNO JUUTI

Martti Ahtisaari ei ollut Paavo Lipposen suosikki SDP:n presidenttiehdokkaaksi.

Asia käy ilmi tiistaina julkaistavassa Lippos-elämäkerran kakkososassa Murrosten aika, jossa Lipponen käsittelee vuosia 1979–1995.

– Minä äänestin (SDP:n esivaalissa) Kalevi Sorsaa, Lipponen paljastaa kirjassa.

Ahtisaari voitti huhtikuun 16. päivänä 1993 pidetyssä esivaalissa Sorsan. Marraskuun 18. päivänä 1993 presidenttiehdokas Ahtisaari piti SDP:n puolueneuvostolle Helsingin työväentalon juhlasalissa puheen, joka tyrmistytti Lipposta.

– Puheensa lopuksi Ahtisaari – hieman anteeksi pyydellen – otti esiin ja luki ”vasemmistolaiselta ystävältään” saamansa kirjeen, jossa vaadittiin ”puoluevallan” täydellistä romuttamista, Lipponen kirjoittaa.

Ahtisaaren puhe sai vaisut aplodit. Lipposen mukaan puhe oli osoitus siitä, että ”SDP:n presidenttiehdokkaan arvostelukyky oli pahasti pettänyt”.

– Hän ei ymmärtänyt puhuvansa suomalaisen demokratian parhaimmistolle, ahkerille, kokeneille, aatteellisille ihmisille, joille ei pidä mennä luennoimaan. Heille pitää puhua yhtenä porukasta, ottaa ”me”-, ei ”te”-asennetta, Lipponen valistaa.

”Nöyryytti pääministeriä”

Presidenttinä Ahtisaari kahmi Lipposen mukaan itselleen valtaa, joka ei hänelle kuulunut.

– Korfun EU-huippukokousillallisille katetun yhden lautasen ääreen istui presidentti Ahtisaari, pääministerin jäädessä järjestämään itselleen muuta iltaohjelmaa. Järkytyin tiedosta, Lipponen muistelee juhannuksen 1994 tapahtumia.

Kun Ahtisaari edusti presidenttinä Suomea myös kuukautta myöhemmin Brysselin-huippukokouksessa, Ahtisaari oli mennyt Lipposen mukaan ”liian pitkälle nöyryyttäessään pääministeriä”.

Mutta Ahtisaari ei hellittänyt. Elokuussa 1994 Ahtisaari heitti Ahvenanmaalla Lipposen mukaan lisää löylyä asettamalla puheessaan ”itsensä kansan puolelle poliittisia puolueita vastaan”.

EU-edustuskiista päättyi Lipposen mukaan lopulta Ahtisaaren selkeään tappioon.

Tärkeässä roolissa oli Sauli Niinistön johtama perustuslakivaliokunta, joka katsoi, että valmisteluvastuu EU-asioissa kuuluu hallitukselle ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa myöten.

– Ahtisaari vastusti perustuslakivaliokunnan linjaa viimeiseen asti. Hän ymmärsi aivan oikein, että eduskunnan kanta merkitsisi ratkaisevaa vallan siirtoa presidentiltä pääministerille ja hallitukselle, Lipponen kirjoittaa.