Antti Rinteen (sd) hallitus tekee ohjelmansa ensi sivuilla kunnianhimoisen lupauksen – vastedes poliitikot eivät ”kuvittele tietävänsä etukäteen, mikä toimii ja ei”, vaan sen sijaan etsivät tietoa. ”Laadukkaan päätöksenteon” varmistamiseksi päätökset valmistellaan huolellisesti ja tutkimustietoon pohjautuen.

Kauniit periaatteet unohtuivat jotakuinkin samalla hetkellä, kun kansalaisaloite kannabiksen käytön rangaistavuuden poistamisesta sai 50 000 allekirjoitusta ja varmisti pääsynsä eduskunnan käsiteltäväksi.

Pääministeripuolue SDP:n eduskuntaryhmän vetäjä Antti Lindtman totesi heti, ettei dekriminalisoinnille ole tarvetta ja hänen keskustakollegansa Antti Kurvinen totesi hallituksen kakkospuolueen olevan samalla linjalla.

Vasemmistoliiton eduskuntaryhmän puheenjohtajan Paavo Arhinmäen mukaan puolueella ei ole kantaa aloitteeseen, mutta puheenjohtaja Li Andersson on aiemmin puhunut sen puolesta, että rangaistavuuden poisto tulisi selvittää.

Vaalien alla vihreät oli ainoa eduskuntapuolue, joka suoraan kannatti huumeiden käytön depenalisaatiota eli sitä, että huumeiden käytöstä tai pienten määrien hallussapidosta ei rangaistaisi.

Koko oppositio sen sijaan vastustaa liikuttavan yksimielisesti rangaistusten poistamista kannabiksen käyttäjiltä.

Poliitikkojen yksikantaisuus ei perustu tutkimustietoon, sillä useimpien päihdetutkijoiden mielipide on jo aikaa sitten kääntynyt laillistamisen tai rangaistusten poistamisen kannalle.

Tunnetuin ulostulo oli Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen tutkimusprofessori Pekka Hakkaraisen ja kehittämispäällikkö Tuukka Tammen viime vuonna julkaisema blogikirjoitus, jossa vaadittiin huumeiden käytön rangaistavuudesta luopumista ylipäänsä.

THL:n tutkijat tosin korostivat erikseen, ettei kannabiskaupan laillistaminen ole ajankohtaista. Heidän mukaansa kansainväliset käytännöt osoittavat, että rangaistuksilla pelottelu toimii huonosti huumehaittojen ehkäisyssä. Samalla kannalla on ollut myös maailman terveysjärjestö WHO.

THL:n auktoriteetti päihdeasioissa on viime vuosina rapautunut pahasti, kun laitoksen maalailemat uhkakuvat alkoholikaupan vapauttamisesta osoittautuvat liioitelluiksi. Maailmalta on kuitenkin saatavissa kokemusperäistä tietoa siitä, mitä seurauksia kannabiskaupan vapauttamisella on ollut.

Matkamuistopuoti Prahassa myy muun muassa kannabistuotteita. Esimerkiksi Tsekissä kannabiksen käyttö on sallittua. Mostphotos

Esimerkiksi Hollannissa, Portugalissa, Espanjassa ja Tsekissä kannabiksen hallussapito ja käyttö on jo sallittu. Käytännössä pienten määrien hallussapidosta ja käytöstä ei saa rangaistusta monessa muussakaan maassa. Myös kotikasvatuksen sallimisesta tai erilaisista ”kannabisklubeista” on kokemuksia.

Yhdysvalloissa kannabiksen käytön ja luvanvaraisen myynnin salliminen on yleistynyt osavaltioissa nopeasti. Tällä haavaa pilvi palaa laillisesti jo isossa osassa maata. Kanadassakin ostaminen ja myyminen on ollut sallittua jo jokusen vuoden.

Poliitikot halveeraavat tietoon perustuvaa päätöksentekoa ja koko kansalaisaloitejärjestelmää, kun he lukitsevat kantansa jo ennen kuin aloite on edennyt eduskunnan käsiteltäväksi.

Aloite kannabiksen käytön rangaistavuuden poistamiseksi on käsiteltävä kiihkottomasti ja rauhallisesti punniten, vaikka sen lopputuloksena rangaistukset päätettäisiin pitää ennallaan. Huumausaineet, kuten alkoholikin, herättävät poliitikoissa suuria tunteita. Niiden rajoittamisen pitää perustaa pikemminkin tutkittuun tietoon kuin tunteeseen.

Oikaisu 30.10. kello 9.53: Toisin kuin jutussa alun perin kerrottiin, vasemmistoliitolla ei kielteistä kantaa kannabiksen käytön rangaistavuuden poistamiseen.