Ghetto

Få ord er så politisk betændte. Siden Fogh-æraen har venstrefløjen anset ordet for at være stigmatiserende, højrefløjen derimod har benyttet det med en vis selvfølgelighed.

Kampen om kategoriseringen opstod i kølvandet på den store diskussion om udlændingepolitikken i nullerne.

Ordets polemiske potentiale er så stort, at uenigheden er blevet sprogligt institutionaliseret: Under Thorning-regeringen kaldte Ministeriet for Børn, Ligestilling, Integration og Sociale forhold deres opgørelse over landets belastede boligblokke for Liste over særligt udsatte boligområder. Da de blå rykkede ind i det ansvarlige ministerium i fjor, fik opgørelsen et mere mundret navn: Ghettolisten. I samme støjbergske ånd udgiver regeringen i foråret 2017 sin store Ghettoplan.

Ghetto, spørger jeg derfor Bence Boje-Kovacs – en af forfatterne bag en ny opsigtsvækkende rapport om boligområderne – hvorfor kalder I dem ikke for ghettoer i jeres rapport?

“Det er for at være politisk korrekt,” svarer han.