In centrul Capitalei, tramvaiele se spala cu mopul, sub cerul liber

Periile pentru spalat tramvaie nu pot fi folosite pe ger. Foto: Gabriel Kolbay

Kitul de curatare al tramvaiului: Cateva maturi murdare si o galeata cu mop. Foto: Gabriel Kolbay

Un angajat al STB incearca sa curete podeaua unui vagon cu o matura deja murdara. Foto: Gabriel Kolbay

Banc de lucru dintr-un atelier de la depoul de tramvaie. Foto: Gabriel Kolbay

Asa arata una dintre toaletele de la depou. Foto: Gabriel Kolbay

Autobuzele se pot repara la 0 grade, dar se spala numai daca afara e cald

Asa arata, la interior, spalatoria acoperita de autobuze. Foto: Gabriel Kolbay

Usile spalatoriei se inchid, dar numai daca sunt legate cu sarma. Foto: Gabriel Kolbay

O matura lasata pe jos, in mizerie, e numai buna pentru curatat un autobuz cu care circula bucurestenii. Foto: Gabriel Kolbay

Kitul de curatenie a autobuzului: O matura din plastic, un faras metalic murdar si o galeata uzata. Foto: Gabriel Kolbay

Asa arata, la interior, cea de a doua autobaza. Foto: Gabriel Kolbay

In atelierul in care se repara autobuze e la fel de frig ca afara. Foto: Gabriel Kolbay

Un autobuz nou care ar putea ajunge sa fie reparat si maturat in aceleasi conditii mizere. Foto: Gabriel Kolbay

Pe unii pur si simplu nu-i trage inima sa munceasca. Altii, insa, ar vrea sa isi faca meseria asa cum trebuie, dar n-au cu ce. De fapt, in Bucuresti, incredibil de murdare sunt nu numai autobuzele si tramvaiele, ci pana si bazele de lucru in care acestea ar trebui curatate.va relateaza astazi, pe larg, despre conditiile inumane din depourile si autobazele in care muncesc cei care trebuie sa repare si sa curete mijloacele de transport in comun din Capitala.Dupa ce tot mai multi bucuresteni au inceput sa se planga ca nu mai suporta mizeria din autobuze si tramvaie,i-a cerut Societatii de Transport Bucuresti(STB), in scris, pe 15 octombrie, informatii cu privire la modul in care sunt curatate mijloacele de transport in comun.Desi societatea era obligata prin lege sa raspunda la intrebari in termen de 30 de zile, nici pana astazi n-am primit raspuns.In plus, STB nu ne-a permis nici accesul in autobaze si depouri in care sa vedem cu ochii nostri cum se lucreaza la curatenia mijloacelor de transport in comun.Totusi,a reusit sa afle in ce conditii se repara si cum se curata autobuzele si tramvaiele cu care circula bucurestenii.Cu toate ca afara e frig si burniteaza, angajatii STB de la un depou din centrul Capitalei sunt nevoiti sa curete tramvaiele sub cerul liber.In curtea depoului, la un capat de sina, un barbat si o femeie - ambii imbracati gros, cu haine rufoase si labartate - asteapta sosirea vagoanelor prin care urmeaza sa deretice, in orele urmatoare.Nestiind cine suntem si nici de ce am venit in curtea depoului, barbatul ne masoara din priviri, in timp ce isi indeasa pe cap un fes negru si scamosat. Apoi, cand vede ca tocmai activitatea lui ne intereseaza, ne spune cateva vorbe despre ce face."Aici le curatam, dom'le. Uitati, aici, periile cu care se spala vagoanele. Bine, acum nu le putem folosi. Dupa ce da inghetul, periile nu se mai pun in functiune, ca s-ar strica sau ar putea afecta tramvaiul. Iarna ne descurcam cu ce avem pe aici", ne spune omul, aratandu-ne spre cateva maturi deja slinoase si o galeata murdara din plastic, pe jumatate plina.Nici bine nu apuca omul sa ne spuna ce parere are despre faptul ca e nevoit sa munceasca in frig, cat e iarna de lunga, ca un vagon trage in capatul liniei, la curatat. Ca la un semn, atat barbatul, cat si femeia isi iau ustensilele murdare, urca in tramvai si se apuca de treaba.El matura repede si apasat, strangand coada maturii cu amandoua mainile invinetite de frig. Ea vine din urma si spala podeaua cu mopul. Amandoi vorbesc tare si rad. Macar asa sa se mai incalzeasca! Din pacate, in ciuda efortului pe care-l depun - avand la dispozitie doar maturi, carpe si un mop - angajatii nu reusesc decat sa intinda mizeria pe care bucurestenii au lasat-o, de dimineata, in vagon.Cat ai bate din palme, oamenii grabiti au terminat de maturat si spalat vagonul. De peretii plini de grafitti nu s-au atins inca. In plus, ramele geamurilor si unele dintre scaune sunt in continuare acoperite cu un strat de slin rezistent, depus in ani, care nu poate fi curatat cu o simpla carpa uda.Chiar sa fi vrut, angajatii STB n-ar fi avut cum sa faca, intr-un timp atat de scurt, o curatenie ca la carte intr-un vagon atat de murdar. Ca sa-i scoata fata, cat de cat, ar avea nevoie de ustensile profesionale de curatat si de o multime de timp. Iar ei nu au, de fapt, de niciunele... Plus ca, tot lucrand in mizerie si frig, probabil ca nici nu-i mai trage inima sa lase totul luna, in urma lor.Din nefericire, la acest depou, nu numai spalatoria improvizata pentru vagoane e murdara. In unele dintre halele in care se repara tramvaie e chiar mai rau decat afara. Iar mecanicii - imbracati in salopete decolorate si tocite de atata purtat - sunt nevoiti sa lucreze in aceste spatii mizere, in care parca nu s-a mai investit un leu de pe vremea comunismului...Cu adevarat revoltator este, insa, modul in care arata toaletele depoului. Unele nu au nici macar lumina, iar in altele instalatiile sanitare sunt improvizate. Un singur lucru au in comun toate aceste spatii cu destinatie sanitara: sunt sufocate de un miros intepator de clor, care - pe langa ca iti irita simturile - nici macar nu reuseste sa acopere izurile fetide.Dupa cateva zeci de minute petrecute aici, ne-am dat seama ca ar fi o minune ca dintr-un astfel de depou sa iasa in trafic un tramvai curat ca lacrima si mereu in stare tehnica optima.In conditii aproape la fel de grele lucreaza si angajatii STB de la o alta autobaza din centrul Capitalei.Spre deosebire de primul depou, aceasta autobaza are o spalatorie acoperita. Cu toate astea, nici aici autobuzele nu se pot spala pe ger.De fapt, spalatoria este ea insasi murdara si carpita de muncitori, astfel incat sa mai poata fi folosita o vreme.Usile din tabla ale spalatoriei, spre exemplu, se inchid doar daca sunt legate cu sarma si stau deschise numai daca cineva le propteste cu caramizi.Cat aruncam noi o privire in jur si ne intrebam cum ar putea o masina sa iasa curata dintr-o spalatorie atat de murdara, iata ca a si sosit un autobuz care trebuie igienizat.Doi angajati - tot un barbat si femeie, ca si la primul depou - urca in masina si incep sa faca o curatenie sumara. Cu niste maturi luate de langa autobuz, din mizerie, cei doi incep sa curete podeaua masinii. Din curtea autobazei, atrasi de resturile maturate direct pe asfalt, se aduna langa masina cativa porumbei. Ba, unele dintre pasari, mai indraznete, chiar urca in masina, in cautare de resturi.Spre deosebire de angajatii de la primul depou, cei de la aceasta autobaza nu-si vorbesc si nu rad cat matura podeaua autobuzului. Sunt mai in varsta si isi fac treaba cu ochii in pamant, satui parca de mizeria si de frigul in care stau, zi dupa zi.Dupa ce termina de maturat in autobuz - adica dupa doar vreo 10 minute - angajatii strang resturile si le pun intr-o caldare mizerabila din plastic.Fara sa curete grafitti-ul, ramele ferestrelor si manerele manjite de care bucurestenii sunt obligati sa se tina, in fiecare zi, in timpul calatoriilor cu autobuzul, salariatii se retrag in cabina paznicului de autobaza, unde se pot incalzi.Mecanicii de autobuz n-au, insa, unde sa se retraga. In hala in care repara ei masinile, e la fel de frig ca afara. La adapostul anonimatului, oamenii ne spun ca in hala nici macar nu exista calorifere.In plus - dupa ce ca sunt obligati sa munceasca zi de zi incotosmanati - au ajuns sa isi mai si cumpere scule, doar ca sa isi poata indeplini sarcinile de serviciu.Iar cand au un moment liber, in loc sa se odihneasca, la caldura, pun si ei umarul la curatarea autobuzelor. Tot cu carpe si maturi, ca toti ceilalti.Ce-i drept, atmosfera din hala e dezolanta. Peretii sunt coscoviti si infloriti de infiltratii, iar atelierul mecanic este un loc murdar si plin de scule vechi, separat prin niste pereti subtiri de restul halei.Printre autobuzele uzate, zace nemiscat si unul turcoaz, de curand cumparat de Primaria Capitalei de la societatea Otokar, cu sute de mii de euro. Momentan e nefolosit si curat. In curand, insa, ar putea ajunge la fel de murdar ca toate celelalte masini din garaj.Intrebarea este: ce viitor are transportul in comun din Capitala, in conditiile in care autoritatile nu reusesc, de atatia ani, nici macar sa spele asa cum trebuie autobuzele si tramvaiele cumparate din banii bucurestenilor si care ar trebui sa le asigure transportul in conditii civilizate si sigure din punct de vedere al sanatatii?