Doi pași mai generoși. Cam atât de lată e cea mai îngustă clădire din Centrul Istoric și, de ce nu, poate chiar din tot Bucureștiul. Înghesuite una în alta, făcute sendviș, destul de înalte, dar extrem de înguste – aţi trecut mai mult ca sigur pe lângă ele prin zona Lipscani, dar poate nici nu aţi observat că sunt clădiri diferite… înguste.

„Parcelarul îngust al centrului istoric”

Sunt poate câteva zeci în total. Câteva zeci de clădiri care mai de care mai înguste, înghesuite una în alta pe străzile Lipscani, Gabroveni, Smârdan sau Franceză.

După cum e scris pe tăbliţele ce semnalează clădirile monument istoric, ele sunt specifice „parcelarului îngust al Centrului Istoric”.

Am luat la pas străduţele care în ultimii ani au prins viaţă şi le-am căutat pe cele mai înguste. (Dacă am omis vreuna, iertată să ne fie greşeala 🙂 )

Câştigătoarea? Cea mai îngustă casă din toată zona? O aveţi mai jos, o casă de pe Lipscani. O clădire cu un magazin la parterul înalt, un singur geam la etaj şi o decoraţiune ce lipseşte în dreptul acoperişului. Lăţimea: 1,70-1,80 m (n. placa de snowboard expusă în faţă avea 160 cm).

La parter, un magazin de echipamente sportive de iarnă. O clădire „renovată” de curând – termopan alb la parter, maro (imitaţie de lemn) la etaj, var gri-bleu pe faţadă şi o frescă lipsă la ultimul etaj (probabil s-a deteriorat mai demult, dinaintea renovării – vezi foto 2).

Câţi dintre voi aţi mai observat-o când v-aţi plimbat pe Lipscani? 🙂

Mai jos, alte câteva case înguste din zona Lipscani, Gabroveni şi Smârdan:

Case înguste pe Lipscani:

Casă îngustă pe Smârdan:

Casă îngustă pe Gabroveni:

Cea mai frumoasă casă îngustă

Deşi nu e cea mai îngustă dintre clădirile din centrul vechi, casa de mai jos e sigur cea mai spectaculoasă şi frumoasă dintre ele.

E pe Strada Franceză, într-o zonă încă neatinsă de terase şi cluburi. În lăţime are vreo 3-3,50 metri, însă e înaltă de două etaje.

N-a fost renovată (cel puţin nu de curând) şi păstrează multe din elementele arhitecturale originale.

Sus, pe frontispiciu, între capete sculptate şi decoraţiuni, stă scris numele celui pentru care a fost construită – un anume M. Russu, în „ANNO DOMIN’ 1892”.

Lângă balconul de la etajul doi, lângă un blazon sculptat şi pus pe fațadă stă scris şi numele arhitectului: R. Kraft.

„Clădire eclectică tipică pentru parcelarul îngust al Centrului Istoric, cu prăvălia flancată de accesul la locuinţă şi etajele cu compoziţie simetrică, axa fiind accentuată de prezenţa balcoanelor” – scrie pe tăbliţa ce consfinţeşte casa ca fiind un monument istoric.