Kulturminister Linda Hofstad Helleland har satt sinnene i kok. I sin julehilsen på Facebook sier hun at vi skal være stolte av det norske. Har du hørt slikt! Bestyrtede lesere av hennes hilsen synes at julekvelden var et dårlig valgt tidspunkt for å hylle det norske. De sier at dette kunne vi vært foruten og at det ikke burde ha vært skrevet. Hele 618 kommentarer fikk kulturministeren til sin julehilsen. Her er deler av en kommentar som sier alt om hvor langt man har beveget seg vekk fra egen kulturarv:

Har du drukket for mye juleakevitt, Helleland?

Merkelig innlegg fra en av Norges mektigste kvinnelige politikere og en flott julegave til den voksende rasismen og nasjonalismen i Europa. Teksten din har undertoner som får meg til å fryse på ryggen. Sammen med bildet av deg i en vakker norsk bunad blir dette veldig spesielt. Den nasjonalismen du her fremmer skremmer vettet av meg…

Og rektor på Stavangerskolen som ikke ville synge «deilig er jorden» føler seg brukt i en villet debatt.

Vi overbringer herved kulturministerens julehilsen til glede for våre lesere:

Vær stolt av det norske!

Kvikk Lunsj og brunost. Marit Bjørgen og Ole Einar Bjørndalen. Dugnad og grøt. Generasjoner har skapt det typiske norske. Ord, holdninger og verdier. Leser vi Ibsen og de andre gamle klassikerne så kjenner vi igjen dette. Det er for eksempel ikke tilfeldig at vi ikke klarte å skape nok entusiasme for IOC som medarrangør for nye Olympiske Leker i Oslo. Vi har alltid vært litt skeptisk til å bli ”bestemt over”. Vi er litt skeptisk til hovedstaden vår også. Vi har et litt ambivalent forhold til Oslo. Vi elsker å besøke Oslo og i utlandet skryter vi av hovedstaden vår ved sjøen hvor du kan gå på ski rett ut fra der du bor. Men Oslo er også symbolet på de som ”bestemmer”, stedet hvor eliten bor. Vi liker at bestemmelser er kortreist. Brüssel er altfor langt unna. Oslo også for så vidt. I mange bygder er kommunesenteret i nabobygda også for langt unna…. Men dette er Norge. Dette skaper identitet. Dette skaper entusiasme for å bevare identiteten. Vi vil bevare det norske. Den norske kulturen. En kultur som oppfattes noe forskjellig fra person til person selvsagt. Men vi nordmenn kan ha en herlig selvtillit på å forsvare det norske. Spesielt på en restaurant i Syden i en diskusjon med en svenske. Og ikke minst i jula da vi drar fram tradisjoner som vi har lært av våre foreldre og besteforeldre. Mat, pynt, juletre, grøt med mandel og kålerabistappe som selvsagt skal lages akkurat slik bestemor gjorde det. Så derfor forundrer det meg og gjør meg litt trist, når jeg leser at en skole i Stavanger ikke lar elevene synge Deilig er Jorden i redsel for å såre noen. For der ga rektor beskjed om at det kun skal nynnes til sangen. Jeg tror skolen skal være glad for at Nytt på Nytt har tatt Juleferie. For dette er bare komisk. At rektor snudde i tolvte time var klokt. For hvilket folk og land skal vi være om vi ikke skal ha selvtillit nok til å ta vare på våre gode norske tradisjoner? Jeg tror mange av oss opplever at jula bringer oss nærmere til den kirken mange av oss tilhører.

Julesangene, juleevangeliet, julegudstjeneste og kirkeklokker som kimer julen inn, er kjære og viktige tradisjoner for veldig mange av oss. Vi våger å være tydeligere om vår kristne tro og tradisjon når det er jul enn ellers. Det synes jeg er bra. Vi kan tåle å bli mye tydeligere ellers i årets også. For toleranse er ikke det samme som utydelighet. Tvert om. Den som er tydelig og trygg i sin egen tro og tradisjon kan med større raushet møte dem som tror annerledes, med respekt og åpenhet. Å opptre nøytralt for å ikke tråkke noen på tærne er kanskje det skumleste vi kan gjøre. Vi må tro på våre verdier. Være stolte av de. Og med selvtillit vise frem den norske kulturarven som generasjoner før oss har bygd opp. Å opptre nøytralt er også et valg. Vært stolt av det norske. God jul!

Og god jul fra oss i redaksjonen.