Slik blir vi enige om å fornekte alt vi vet om klima

Klimaskeptikere er som røykere: Når noble holdninger ikke går overens med vårt ønske om å fortsatt kjøre bil, fly og spisekjøttrike lavkarbomiddager, endrer vi heller holdningene.

Klimaskeptikere endrer holdningene for å få det som de vil. Det er lett å benekte: "Nei, det finnes ikke ordentlige bevis for at CO2 er koblet til klimaendringer"

20. nov. 2011 21:19 Sist oppdatert 21. november 2011

Man skulle tro holdninger styrte handlingene våre. Men relativt ofte er forholdet motsatt.

- Man justerer holdningene etter hva man gjør, sier Per Espen Stoknes, psykolog og førstelektor ved BI.

Han forklarer det med at de fleste ser seg selv som gode, fornuftige personer.

- Når man handler på en måte man vet er feil, må man omdefinere handlingene så de ikke blir så ille likevel.

Lettest å tilpasse

Innen sosialpsykologien kalles fenomenet «kognitiv dissonans»: Når holdninger står i strid med handlinger, må man minke ubehaget. Det letteste er å endre holdningene etter hvordan man handler.

- Gyldigheten er vist innen en lang rekke felt, men røyking er feltet det er mest forsket på, sier Stoknes.

Røykere har sine strategier for å tenne opp, trass alle advarsler. De samme strategiene (se illustrasjon øverst) forklarer hvordan mennesker – og myndigheter – fortsetter å forurense.

- Mennesket er i stor grad i stand til å vite noe, og samtidig «ikke vite» det, sier forskeren og påpeker at den evnen har vært en forutsetning for en rekke historiske forhold, som slavehandel og apartheid, eller dagens skjevdeling mellom egen overflod og andres nød.

- Det blir en enighet, kulturelt sett, om at «slik er det bare». Benekting er en grunnleggende, menneskelig mekanisme for å fungere normalt, selv om man har kunnskap som tilsier det motsatte av egne handlinger, sier Stoknes.

Forskerens poeng er at samme kollektive benekting finner sted i klimaspørsmålet.

- Av politikerne også?

- Ja. Vi eksperimenterer med jorden på en måte vi ikke aner konsekvensene av. Men når ingen andre gjør noe med det, aksepterer vi det selv også. Det er tungt for individer alene å ta konsekvensene av det man vet, dermed legges et kulturelt «teppe» over visse saker: Dette dekker vi til. Det skjer subtilt og halvautomatisk, og alle samfunn har sine stilltiende avtaler om hva man ikke reagerer på, sier Stoknes.

Slik blir det vanskeligere å endre klimafiendtlige handlinger.

- Klimaforskere har lenge trodd at hvis folk bare får vite fakta, vil holdningene følge etter. Men fakta holder ikke når handlingene vinner over holdningene, sier Stoknes.

Fire strategier

For å rive bort «klimateppet», foreslår han konkrete grep i klimapolitikken:

Bruk styrken i sosiale nettverk .

- De som blir motivert til å spare strøm i sammenligning med naboene sine, sparer mer enn dem som blir motivert ut fra økonomiske årsaker eller av hensyn til klimaet.

Lag fortellinger

- Forskere må bli mer personlige og skape fortellinger og visualiseringer. Det har mye større holdnings— og handlingsendrende effekt enn tall, prosenter og milliardbeløp i en tekst.

Skap nye innramminger

- I dag diskutere klimapolitikken innenfor en økonomisk ramme om kostnadseffektivitet. Da er det for dyrt å gjøre noe. Se det heller som en forsikring for å redusere skader i fremtiden, eller innenfor rammen av helse (vil vi ha nye parasitter i Norge?) eller trygghet (hvilke kriger og konflikter får vi om en milliard flytter nordover?)

Anvend adferdsøkonomiske grep som «dulting»

- Gjør det lettvint for folk å velge den miljøvennlige løsningen (som å innføre aktiv avbestilling, istedenfor aktiv bestilling, av klimakvote ved flyreise).

- Prioriterer ikke klimaforskning

Etter klimaforliket i 2008 skulle Regjeringen trappe opp klimaforskningen, men det fulgte aldri penger med løftene.

— Det er veldig skuffende, sier Norges forskningsråds administrerende direktør Arvid Hallén.

Denne uken vedtok Forskningsrådet hvilke forskningspolitiske hovedprioriteringer de ser foran statsbudsjettet for 2013. Klimaforskning topper listen.

— Vi har hatt en betydelig opptrapping av forskningen på fornybar energi og utslippsreduksjoner, men ingen tilsvarende opptrapping innenfor klimaforskningen, selv om dette var en klar ambisjon i Klimaforliket, påpeker Hallén.

Planla opptrapping

I klimaforliket fra 2008 het det at "den klimarelaterte forskningen i Norge skal styrkes". To år etter kom det regjeringsoppnevnte utvalget Klima 21 med en opptrappingsplan for klimaforskningen: 1 milliard kroner i økte bevilgninger innen 2015. Likevel har nivået stått så godt som stille, påpeker Forskningsrådet.

— Klimaendringene og den globale oppvarmingen går raskere enn vi hadde trodd. Vi trenger kunnskapsoppbygging og må følge utviklingen tett. Jeg føler et sterkt behov for å være tydelig på dette rådet, sier Hallén.

Han mener en satsing på klimaforskning er essensielt også for å sikre rekruttering av de beste fra en ny generasjon forskere. Innsatsen innen forskning på fornybar energi har allerede mobilisert forskningsmiljøene og gitt tydelige resultater.

Forstå sammenhenger

— Vi har det samme behovet innen klimaforskningen. Vi må forstå klimasystemet, og sammenhengen mellom klimautviklingen og konsekvensene dette har for samfunnet. Tenk bare på hvordan ras og flom rammer boliger, veier, jernbane og annen infrastruktur. Vi trenger kunnskap om dette, og om hvordan klimautviklingen kan endre betingelsene for å drive næring i Norge. Det gjelder for eksempel den biologiske utviklingen og konsekvensene dette kan få for fiskeri og landbruk, sier Hallén.

Totalt ble det brukt ca. 350 millioner kroner på klimaforskning gjennom Forskningsrådet i 2010. Nivået er nesten uforandret i år, og det ligger ikke an til noen økning neste år.

- Vi har trappet kraftig opp

Tora Aasland (SV), statsråd for forskning og høyere utdannelse, sier hun deler Forskningsrådet utålmodighet etter mer kunnskap om klimautfordringene. Men hun er ikke enig i beskrivelsen av Regjeringens satsing på klimaforskning etter Klimaforliket i 2008.

- I 2005 ble det brukt 400 millioner samlet på miljøvennlig energi og klimaforskning. I år brukes det 1,3 milliarder. Vi har med andre ord firedoblet innsatsen siden 2005, helt i tråd med de ambisiøse målene i klimaforliket, uttaler Aasland.

Forskjellen er at Forskningsrådet skiller mellom feltene energi- og klimaforskning. Førstnevnte område er blitt prioritert.

- Helhetsbildet er at vi trapper innsatsen kraftig opp, sier Aasland og peker på ni nye forskningssentre for miljøvennlig energi.

- Det er her hovedsatsingen har ligget.

FS00003934.jpg