Socialdemokratiska kulturarbetarföreningen och kvinnoförbundet röstade vid sin årskongress 1980 för att parabolantenner skulle förbjudas i syfte att hindra utländsk kulturpåverkan. Man oroade sig särskilt för anglosaxiska och tyska filmer, tv-serier och nyheter samt, än värre, reklam i TV). Maj Britt Theorin, känd socialdemokratisk riksdagsledamot och europaparlamentariker, föreslog detta så sent som 1987.

Man ville värna svenskheten och skydda svenskarna från yttre, skadlig påverkan. Observera att det handlade om att försöka isolera Sverige från tankesätt och levnadsbeskrivningar som endast var oss svagt avvikande och obetydligt främmande. Anglosaxiska och tyska värderingar och synsätt och kulturyttringar ansågs alltför farliga för oss svenskar trots vår nära kulturella släktskap i västvärlden.

Hur kan nu en sådan omsvängning vara möjlig, att värnandet av svensk kulturidentitet då var så centralt och viktigt, men nu har blivit fult och suspekt?

För några år sedan ville alltså ledande politiker till varje pris skydda svenskarna från minsta yttre influens, även från näraliggande kulturer. Numera fördöms i stället näst intill allt vad svenskhet heter. Nu fasciststämplas försvar av våra kulturella särdrag och traditioner. Nu vill vänsteretablissemanget med främst MP, V men även S i spetsen – samt dess muslimska påtryckargrupper, tongivande vänsterdebattörer och skribenter och TV-folk inom dominerande traditionella media – framtvinga en omvandling av svensk tillvaro och livsstil, utsudda och förneka vår historia och våra traditioner. Nu påbjuds en annorlunda (multi)kultur och motsvarande värderingar, diametralt motsatta våra egna, vilket medför hot om gradvis nedmontering av vår yttrandefrihet och våra tidigare så självklara friheter.

Man rasist- och naziststämplar svensk patriotism och stolthet, svenska flaggan, blonda lucior, Den blomstertid.., kyrkskolavslutningar, fri komik och satir. Man censurerar Astrid Lindgren.

Det förekommer domstolsdomar mot religionskritik där varningar mot islamideologins utbredning och påpekanden om dess till stor del våldsbejakande karaktär fördöms som hets mot folkgrupp. En präst i Umeå dömdes i april i år för hets mot folkgrupp. Brottet har bestått i att mannen högljutt förklarat att islam inkräktar på Sverige och att muslimer går omkring och våldtar kvinnor. (Omedelbart efter domen gick han ånyo ut på gatan och fortsatte sin förkunnelse.)

Yttrandefrihet i tal, skrift och konst inskränks. Munkavle sätts på skribenter och konstnärer genom lagen om hets mot folkgrupp, och även på grund av muslimska våldshot mot författare och konstnärer. Konstnären Dan Park har fått åtskilliga domar för hets mot folkgrupp, senast sex månaders fängelse för sina tavlor. Lars Vilks lever ständigt hotad.

För mindre än trettio år sedan var ett etablissemang så angeläget att skydda svenska folket från utländska influenser att man ville införa parabolförbud. Nu är det tvärtom. Etablissemanget vill i stället prisge den svenska kulturen åt olika slags utländsk påverkan.

Nu är det emellertid inte bara några sammanbitna socialdemokratiska kvinnor som driver på i kulturdebatten, utan hela Sveriges opinionsstyrande mediala apparat som kidnappat kulturopinionen tillsammans med aningslösa tjänstemän samt skol- och universitetsfolk och jurister i syfte att genomföra denna kulturpolitiska u-sväng.

Stefan Sewall, överläkare, specialist radiologi, numera retirerad från mångårig karriär på Sahlgrenska sjukhuset i Göteborg