**En följd av den gröna **subventionsindustrins frammarsch är en skriande brist på en bred diskussion, baserad på verifierbar vetenskap. Det miljöindustriella komplexet utnyttjar sina subventioner till att föra fram tendensiösa partsinlagor, oftast inköpta från de egna tankesmedjorna. Greenwash-företaget WSP:s undersökning som Charlotte Unger, Svensk Vindenergi, framhåller (Brännpunkt 6/5), är en sådan partsinlaga, betald av vindkraftsföretaget Vestas där uppgifter från 2009 sammanställts i ett PM. Betecknande är att Greenpeace, i sin pamflett ”Gröna jobb”, okritiskt jublar över de 4000 jobb i den svenska vindindustrin som analysen förutser. Vindkraftens extrema kapitalintensitet gör den emellertid till en dålig jobbskapare

Analysen (har Charlotte ens läst den?) saknar dock helt relevans för diskussionen om hur subventioner påverkar elpriser och jobb, utan redovisar bara hur subventionerna bidrar till en ökning av antalet bruttojobb i vindindustrin. Självklart kan man skapa jobb med subventioner, men det var effekterna på samhällsekonomin vi ville diskutera. Tvärtom visar de internationella studier vi lyft fram på pricken vad som händer när samhällsekonomin sviktar och subventionerna försvinner, vilket var fallet i Spanien under finanskrisen där tusentals jobb i förnybarhetsindustrin gick förlorade.