Den sparkade skogsbrandsutredaren Aud Sjökvist misstänker att regeringen avbröt hennes utredning efter den stora branden i Västmanland 2014 för att tysta ner kritik. Kritiken skulle sannolikt vara förödande mot MSB som tycks vara verksam inom precis alla områden förutom det som borde vara deras kärnområde. Stora delar av MSB forsknings- och utvecklingsmedel spenderas på externa forskare med få eller inga kopplingar till bland annat skogsbränder.

– Jag vet inte om man förstod att jobbiga uppgifter skulle komma fram, säger Sjökvist till Expressen.

Den nya utredningen blev fyra gånger dyrare – och föreslog tre nya utredningar. Vad Aud Sjökvist redan hade kommit fram till var att MSB var det kanske största problemet vid bekämpningen av branden. Aldrig en del av lösningen. MSB försenade och gjorde i vissa fall att händelseförloppet förorsakade större skada än vad som hade behövts meddelar källor inom ett flertal myndigheter som granskat händelseförlopp och MSB ur olika perspektiv. Det låg inte i någons intresse på den politiska nivån att åskådliggöra detta för en bredare allmänhet varför MSB i praktiken fick utreda sina, för alla andra inblandade aktörer 2014, brister själva. Något Anders Ygeman säger sig vara trygg med som var den minister som fattade beslutet innan han i praktiken fick avsked sommaren 2017 för sitt agerande, eller brist på agerande, efter Transportstyrelsens läckage av hemliga uppgifter.

Egenutredning av egna brister brukar annars vara en särskilt illa vald form av lednings- och förvaltningsmodell. Den har inte fungerat i någon annan verksamhet någonsin och myndigheter som Riksrevisionen samt all empiri inom bland annat näringslivet avråder av lätt insedda skäl till denna modell. Men Anders Ygeman, till vardags vallokomotiv för S i Stockholms Stad samt gruppledare för Socialdemokraternas riksdagsgrupp anser det vara den absolut i särklass bästa modellen för ledning och styrning.

Annars skulle Anders Ygeman inte uttrycka sig i termer om att han var trygg i sitt beslut. Tryggheten Ygeman känner är logisk sett till vad som idag, efter att myndigheten funnits i nio år, genomsyrar MSB. Ygeman är ordförande för Socialdemokraterna i Stockholms stad, den del av Socialdemokraterna som vid sidan av Tro och Solidaritet är starkast präglat av postmoderna teorier.

Fakta Myndigheten för samhällsskydd och beredskap Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, MSB, är en statlig förvaltningsmyndighet med uppgift att utveckla samhällets förmåga att förebygga och hantera olyckor och kriser. MSB sorterar under Justitiedepartementet och tillhör inrikesministerns ansvarsområde. MSB ersatte 2009 Krisberedskapsmyndigheten, Statens räddningsverk och Styrelsen för psykologiskt försvar.

Hybriden av olika verksamheter skapade dock en myndighet utan egentligt fokus. En del av verksamheten, som syftar till att stödja bland annat polis och andra myndigheter om kunskap om radikal islamism, motarbetas aktivt av Ibn Rushd-sfären samtidigt som myndigheten, i sin brist på fokus, blivit ett lätt offer för postmoderna teorier. Sedan 2008 har myndigheten satsat mer än 26 MSEK på olika utredningar och forskningsprojekt inom säkerhetsormådet för att tillföra intersektionalitet, normkritik och genderperspektivet inom bland annat brandförsvaret.

Resultatet av detta är, rent konkret, att bland annat Södertörns brandförsvar numera har en toalett och duschutrymme anpassat för rullstolsbundna icke-binära rökdykare på brandstationen efter att ha inspirerats av MSB:s forskningsresultat.

Det totala antalet rullstolsbundna rökdykare inom Sveriges räddningstjänster bör annars rimligen bedömas till noll till antalet. Men helt i linje med MSB:s prioriteringar och rekommendationer för de kommunala räddningstjänsterna.

Överlag präglas MSB av en rädsla för att inte ta intersektionalitet och antirasism på allvar vilket ytterligare tränger undan det lilla verksamhetsfokus som ändå finns på olika sektioner eller byråer.

Trots att MSB har 850 anställda presteras inga egna utrednignar eller egen forskning förutom egenutvärderingen av sin egen verksamhet. Goda exempel på externt upphandlade utredningar är Magnus Norells kunskapsöversikt över Muslimska Brödraskapets verksamhet i Sverige, Aje Carlboms motsvarande om dess informationspåverkan samt de studier som Försvarshögskolan genomfört genom bland annat Magnus Ranstorp om återvändande och rekryterande jihadister.

Mindre goda exempel är dessvärre de genderstudier som MSB beställt då myndigheten bland annat anser att brandmannaheroism, det vill säga den anda som finns bland brandmän att vilja rädda människoliv, är ett latent samhällsproblem. Ett annat samhällsproblem som MSB sliter med är att män har tjugo procents högre muskelmassa och klarar av att bära tyngre laster än kvinnor.

Ledarsidorna har låtit göra en analys i samarbete med hjälp av Erika Ohlsson av en av de forskningsstudier som totalt belastade och fortfarande belastar MSB budget med miljonbelopp. Rapporten ”Genus, risk och sårbarhet” beskriver hur ett genusperspektiv kan bidra till kunskap om hur begreppen risk och sårbarhet används inom krisberedskap. Studien undersöker hur genusbaserade normer och maktordningar befästs i arbetet med risk- och sårbarhetsanalyser, men även hur genusordningar utmanas och perspektiven kan breddas på vad som är en kris, vem som agerar och vad som är skyddsvärt.

Rapporten fick stort genomslag på MSB trots att den endast omfattade endast tretton personer, två män och elva kvinnor. Som dessutom byggde på att de var intresserade av området. Rapporten fick stort genomslag i hela myndigheten och ute i kommunerna. Överlag håller samtliga rapporter som MSB beställt inom gender- och intersektionalitetområdet den kvalitet som analyserats. Till en total budgetram av idag 26 MSEK sedan 2008.

Bara första fasens genusforskning för MSB, från 2008 till 2017 för 8 MSEK skulle ha räckt till mer än 25 000 meter, mer än 2,5 mil, brandslang av den typ som används vid skogsbränder. 26 MSEK skulle räckt till runt tio svenska mil brandslang avsedda för skogsbränder enligt idag gällande prislista utan rabatter.

Erika Ohlsson är beteendevetare med inriktning psykologi samt mental tränare med inriktning på prestationspsykologi och stresshantering och före detta elitidrottare med landslagsmeriter i Badminton.

Extramaterial :

Erika Ohlssons opponering av studien.

Bakgrund

Under den senaste tiden när stora bränder härjat och härjar i Sverige har tydliga brister i det svenska brandförsvaret aktualiserats. Bristerna har resulterat i att enorma mängder skog helt i onödan har brunnit upp och att vi istället har fått kalla in kostsam hjälp ifrån andra länder. Kostnadsbesparingar har varit motivet till nedrustningen av brandförsvaret – samtidigt som Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) har lagt stora summor på forskningsanslag till ett antal studier kring genus.

MSB har uppenbarligen prioriterat att fördela 28 miljoner av myndighetens begränsade resurser på dessa genus-studier i stället för inköp av till exempel adekvat utrustning för brandbekämpning. Vad har vi då fått för våra skattpengar i form av dessa studier? Nedan följer en översiktlig genomgång och analys av en av de aktuella genusstudierna – ”Genus, risk och sårbarhet”. Analysen som följer fokuserar på metod, urval, validitet, resultat och nytta.

Sammanfattning

Författaren av rapporten, genusforskaren Mathias Ericson* har som enskild forskare fått möjlighet att skriva fram ett problemområde och föreslå en forskningsinriktning. Den studie han sökte och fick medel för bygger vidare på Ericsons tidigare forskning om betydelsen av maskulinitetsnormer inom organisationer som hantera risker, med ett specifikt fokus på räddningstjänst och brandmannayrket.

”Rapporten beskriver hur ett genusperspektiv kan bidra till kunskap om hur begreppen risk och sårbarhet används inom krisberedskap. Studien undersöker hur genusbaserade normer och maktordningar befästs i arbetet med risk- och sårbarhetsanalyser, men även hur genusordningar utmanas och perspektiven kan breddas på vad som är en kris, vem som agerar och vad som är skyddsvärt”

Metod

Studien är utförd med kvalitativ metod – genom observation och intervjuer.

Kvalitativ metod innebär insamling av data genom att man söker kunskap och förståelse främst genom observationer och intervjuer – till skillnad från kvantitativ metod som är insamling av siffermässig data eller kvantifiering av data till siffror. Resultatet av en kvalitativ studie är beroende av forskarens/forskarnas tolkningar av insamlad data och därmed dennes objektivitet eller subjektivitet.

En kvalitativ studies resultat är som sagt beroende av forskarens tolkningar av datainsamlingen. En persons tolkning kan sällan vara helt objektiv men kan vara mer eller mindre subjektiv. Ericson som i det här fallet är tolkaren, skriver följande om sig själv: ”I min forskning har jag med utgångspunkt i feministisk teori, kritisk maskulinitetsteori och kultursociologiska perspektiv intresserat mig för räddningstjänst, risk och krishantering.”* Här får vi alltså lite information om vilka glasögon som är på vid observationerna, intervjuerna och tolkningen av insamlad data.

Urval och validitet

Urvalsförfarandet av undersökningsdeltagarna till intervjuerna gick till på följande vis: ”När jag bett om en intervju har jag förklarat att jag haft ett särskilt fokus på genus, vilket lett till att jag främst fått kontakt med personer som var intresserade av vad ett sådant perspektiv skulle kunna tillföra. Jag har intervjuat 13 personer som arbetade med krisberedskapsfrågor inom kommun, länsstyrelsen eller MSB”. De som intervjuats var mellan 30-50 år. Två män och 11 kvinnor”

Urvalet av undersökningsdeltagare har därmed i det här fallet skett genom ett så kallat tillgänglighets–urval, vilket kraftigt kan begränsa validiteten. Handplockade urval bör alltid eftersträvas där så är möjligt.**

Urvalet i en kvalitativ undersökning ska vara representativ för populationen. Populationen antas i det här fallet vara – alla de individer som arbetar med krisberedningsfrågor inom kommun och länsstyrelse och MSB. Av dessa har alltså bara personer som redan tycker att det är viktigt med ett genusperspektiv anmält sig – tretton personer totalt, varav elva kvinnor och två män. Undersökningsdeltagarna kan därmed knappast anses som representativa för populationen.

Även könsfördelningen på undersökningsdeltagarna kan vara en bakomliggande faktor som påverkar resultatet i studien. Att det är 85% kvinnor och 15% män som deltagit i studien kan anses något paradoxalt – då Ericsons hela utgångspunkt för studien grundar sig på antagandet att det råder brist på jämlikhet mellan män och kvinnors representation i utarbetandet av risk och sårbarhetsanalyser.

Resultat

Genom hela rapporten och inte minst i resultatdelen förekommer påståenden som helt saknar uppbackning i form av fakta och referenser till förslagsvis, naturvetenskap eller psykologi, vilka utgör vetenskapliga grundstenar i studerandet av människan och dess beteende. I stället görs olika påståenden med stöd av slagord eller genus-värdeord och fraser som är internt skapade inom genus-sfären, såsom – ”maktordningar”, ”genusordningar” och ”kritisk maskulinitetsforskning”. Dessa ord och fraser utgör intern-fakta och interna sanningar som sedan refereras till i cirklar inom genusforsknings-grenen.

Efter att med en utgångspunkt i feministisk teori, kritisk maskulinitetsteori och kultursociologiska perspektiv ha observerat en verksamhet och intervjuat elva kvinnor och två män som valde att bli intervjuade i studien för att de tycker att det är viktigt med ett genusperspektiv i verksamheten – har Ericson kommit fram till följande resultat:

”Sammantaget visar studien att genusordningar behöver knytas till verksamhet och till vilka former av kompetenser som ger status inom detta fält. Kopplingen mellan genus, risk och sårbarhet är tydlig i vilka former av professioner som engageras och får inflytande. Fältet orienteras mot professioner som är starkt färgade av maskulina normer, så som militärer, poliser och räddningstjänst.

En av studiens övergripande slutsatser är att genusperspektiv inte ska ses som något som läggs till eller ska tillföras, utan bidraget är istället att lyfta fram att genusordningar utmanas och synliggörs i det arbete som redan pågår. Studien kan förhoppningsvis

sätta ord på igenkännbara spänningar och mekanismer.”

Samhällets resurser är begränsade och frågan är – om ca 8 miljoner kronor*** av våra skattepengar ska användas till att en genusforskare ska befästa sina pseudovetenskapliga teorier, i en studie med tveksam validitet och ett resultat vars nytta för myndigheten starkt kan ifrågasättas.

Referenser

Författaren: https://www.gu.se/omuniversitetet/personal?userId=xermat *

Rapporten: https://www.msb.se/RibData/Filer/pdf/28491.pdf

Langemar, P. (2008). Kvalitativ forskningsmetod i psykologi – att låta en värld öppna sig. Stockholm: Liber **

Hassmén, P. (1999). Att författa en vetenskaplig rapport. Psykologiska institutionen, Stockholms universitet.

Har sökt information från MSB om den exakta storleken på anslaget denna studie beviljades men har ännu inte fått något svar. Summan 8 miljoner är baserad på vad liknande genus-projekt har fått i anslag. ***