I debatten om cannabis talas det ofta om hälsoeffekterna av en eventuell legalisering. De sociala effekterna är det desto tystare om, trots att dagens politik driver redan utsatta grupper längre från samhället.

Att bekämpa utanförskap bland unga har varit en av regeringens viktigaste frågor. I en debattartikel (SvD 17/2) citerar Göran Hägglund (KD) Brottsförebyggande rådet, Brå, som påpekar att kriminalitet kan bli ett alternativ för dem som har det svårt att ta sig in på arbetsmarknaden.

För att motverka detta måste samhället underlätta intåget på arbetsmarknaden samt göra de kriminella alternativen mindre attraktiva. En legalisering av cannabis skulle vara ett viktigt steg i den processen. Det skulle dessutom frigöra resurser för rättsväsendet som kan riktas mot försäljningen av tyngre droger.

Att cannabis är skadligt råder det inga tvivel om, hur skadligt är en betydligt mer kontroversiell fråga. Färsk forskning från Harvard Medical School har till exempel visat att cannabis inte orsakar schizofreni, i kontrast med vad många legaliseringsmotståndare har hävdat. Skadligheten i jämförelse med alkohol är också ett omstritt ämne. Räknar man in alla de våldsbrott som alkohol orsakar bleknar också cannabisdrogens skadeverkningar: I 70 procent av misshandelsfallen på allmän plats var gärningspersonen alkoholpåverkad.

Trots det förespråkar få ett alkoholförbud. Alkoholen är en del av vår kultur, heter det. Som verkligheten ser ut i dag så är emellertid även cannabis en del av många människors kultur, men dessa utgör en minoritet och är därmed lättare att bortse från.

En legalisering skulle innebära att försäljningen kan regleras och skötas av legala företag. Att hävda att de kriminella då bara skulle byta verksamhet visar på stor okunskap om hur den svenska marknaden för cannabis ser ut. En stor andel (förmodligen svår att överskatta) av de som säljer cannabis i små mängder röker själva och kategoriserar inte det de sysslar med som organiserad brottslighet. De ser det snarare som ett sätt att förse likasinnade med en svårtillgänglig vara och samtidigt tjäna lätta pengar. Att anta att sådana personer vid en legalisering skulle övergå till att sälja droger som de tidigare saknat kontakt med – eller för den delen övergå till annan kriminell verksamhet – är absurt.

En konsekvens av dagens lagstiftning är dock att redan utsatta grupper drivs längre från samhället och in i ett liv av kriminalitet. Allt fler arbetsgivare kräver att arbetssökande visar utdrag ur belastningsregistret. Samtidigt har körkort blivit ett måste för många jobb utan krav på erfarenhet eller högre utbildning.

En i övrigt laglydig person som ertappas med cannabis i blodet riskerar på samma gång en prick i belastningsregistret och indraget körkortstillstånd. Rör det sig dessutom om unga med låg utbildningsnivå från socialt utsatta områden blir trösklarna in på arbetsmarknaden väldigt höga. Att börja sälja cannabis till vänner och bekanta kan då bli väldigt frestande. Jag har själv, i området där jag växte upp, sett hur cannabisförsäljning i tonåren för många blev starten på en kriminell karriär som annars sannolikt aldrig annars hade inletts.

Regeringen säger sig vilja öka människors frihet över sina egna liv samt minska utanförskapet. Det är hedervärda mål, som tyvärr motverkas av den egna linjen i cannabisfrågan. Det är en linje som dessutom kostar skattebetalarna enorma summor pengar genom insatser från rättssväsendet och förlorade skatteintäkter.

Låt oss inse det och ta steget mot en reglerad försäljning av cannabis.

Det här är en opinionstext publicerad i Dagens Samhälle. Åsikterna som uttrycks i artikeln står skribenten/skribenterna för.