Sunt câteva dintre concluziile la care a ajuns Consiliul Concurenței, la capătul unei ample investigații asupra pieței farmaceutice din România. Președintele Consiliului, Bogdan Chirițoiu, precizează la RFI că raportul anchetei conține inclusiv recomandări, pentru toți factorii de decizie. Propunerile sunt lansate în dezbatere publică, iar Ministerului Sănătății i se recomandă să le introducă în Legea Sănătății, în curs de elaborare:

Bogdan Chitiţoiu: E o analiză a sectorului la care s-a lucrat doi ani şi jumătate. Sunt numai date pe care le-am obţinut noi de la companii. Le vom pune la dispoziţia ministerului, pentru că sunt o serie de recomandări şi sper să existe interes din partea ministerului, Casei de Sănătate, Autorităţii Naţionale a Medicamentului şi nu în ultimul rând a comisiilor parlamentare de resort.

Rep: Ce anume v-a determinat, acum doi ani şi jumătate, să deschideţi dosarul?

B.C.: Două lucruri. Faptul că am avut deja o analiză care ne arăta nişte disfuncţionalităţi. La vremea aia ni s-a spus „Domle’, staţi. Sunt multe medicamente sub patent. Vor expira patentele şi lucrurile se vor normaliza.” Şi am vrut să vedem dacă s-a întâmplat asta. Şi doi, exista o tensiune în piaţă, între frimele producătoare şi cele distribuitoare, legată de faptul că se încerca o limitare a accesului distribuitorilor la medicamente.

Rep: Care e cea mai gravă concluzie pe care aţi constat-o?

B.C.: Elementul cel mai important, de la care am pornit: Vedem că medicamentele ieftine nu pătrund suficient de repede pe piaţa românească . Cumva pacienţii ajung să plătească sume nenecesar de mari pe medicamente. Acest lucru nu s-a schimbat din 2011 încoace. Nu-i singurul lucru. Dar era foarte important să vedem o creştere a ponderii medicamentelor mai ieftine.

Rep: Aveţi şi concluzii care ţin de factorul uman. Medicii ar putea fi încurajaţi să prescrie medicamente generice, prin oferirea de stimulente financiare. Cum aţi ajuns la această concluzie?

B.C.: Vedem că nu ajung medicamentele ieftine. Ponderea lor e mai mică în România, comparativ cu alte ţări. Şi-atunci încercăm să găsim explicaţiile. Una din explicaţii e că, deşi legea spune că pe reţetă trebuie să apară numai denumirea comună a medicamentului, numai substanţa de bază, nu denumirea comercială , totuşi, farmaciştii ne spun că în peste jumătate din cazuri e trecută denumitea comercială. Pacientul e deja dirijat de medic să ceară un anumit medicament.

Rep: În ce măsură poate fi de pildă limitat discountul pe care îl oferă o farmacie?

B.C.: Dacă dorim să introducem genul ăsta de reglementări, Ministerul Sănătăţii poate să facă acest lucru. Avem şi alte propuneri: limitarea pachetelor (se grupează mai multe medicamente la un loc). Autorităţile lucrează la o regulă de a da prioritate pieţei interne. Nu putem interzice exportul de medicamente, dar putem să introducem reguli mai stricte care să spună că nu poţi să exporţi decât după ce te-ai asigurat că pacienţii români au acces la medicamentele respective. Recomadările nu sunt simple, dar nu e foarte complicat să le pui în practică.

Rep: Aţi avut deja şi un feedback de la industria farma?

B.C.: Noi am lansat propunerile astea în dezbatere publică. Timp de o lună, oricine e interesat ne poate scrie. Săptămâna trecută am avut nişte sesiuni de pre-lansare a raportului cu cei din industire. Nu pot spune că a fost entuziasm. Evident că au ridicat o serie de obiecţii.

Rep: Consiliul Concurenţei recomandă ca taxa clawback să fie aplicată diferit pentru medicamentele generice. Cât de realistă este o asemenea recomandare?

B.C.: Înţeleg că nu e întotdeauna foarte simplu să faci distincţia între ceea ce este monopol, deci sub patent, şi ceea ce nu mai e monopol. Dar nu poate să-mi spună nimeni că este extrem de complicat. Cu un pic de voinţă se poate face acest lucru. În piaţa farmaceutică s-au făcut multe progrese în ultimii ani, dar mă tem că nu suntem decât la mijlocul drumului.