Bărbații vor spune că vorbesc despre femei.

Niciodată nu se hotărăsc.

Și după ce le ia o zi să decidă au nevoie de doar un minut să se răzgândească.

Femeile vor merge pe intuiție: Sigur e vorba despre bărbați!

Cum reușesc ei să se uite ani în șir la snooker,

dar se plictisesc să dea la aceeași gaură.





Sincer, cred că și Dumnezeu se plictisește!

Lumea e ca o jucărie uitată sub pat...

prăfuită de mișcarea ritmică a arcurilor.

We are so fucked.

Nouă trebuie să ni se tot mute morcovul după care alergăm ca să fim fericiți. Dacă nu se mută el, ni-l mutăm noi.

Nici nu ne cumpărăm bine mobilă că facem o vizită și ne dorim ce vedem acolo.

Probabil și cei la care mergem și-o doresc pe a noastră. N-ar fi rău să inventăm niște cluburi de swingeri de mobilier.

Nici nu ne-am îmbrăcat bine cu rochia aia scumpă pe care au dat-o jos pentru noi de pe manechin că deja ni se pare că a ieșit din modă doar pentru că deja au pus pe manechinul dezbrăcat... altceva.





Normal. Doar nu lasă manechina nudă. Nu dă bine.

Și așa se întâmplă cu toate.

Toate lucrurile pe care ni le dorim azi cu ardoare sunt gunoiul pe care-l vom duce mâine.

Azi vreau numărul tău de telefon, mâine mă deranjează că mi-l verifici.

Azi vreau acțiune, mâine liniște... apoi iar acțiune... și iar liniște... până se face liniște de tot.





Face bani, dar nu e acasă... e acasă, dar nu prea aveți bani să mergeți oriunde altundeva...

E neliniștitor de frumoasă sau e plictisitoare de plată ca apa.

Te enervează că nu e suficient de deșteaptă sau are tot timpul replică și asta te enervează chiar mai tare.





Te iubește prea rar sau prea e nimfomană.

La un moment dat e esențial să te oprești și să realizezi că problema nu e la oamenii din jur, la haine, la mobilă... e la tine.

Și ar fi bine să faci un efort să relizezi ce vrei înainte să nu se mai poată.



