La mult timp după Revoluție, am văzut o poză din zilele alea care m-a marcat, în care niște oameni din stradă țineau o pancartă pe care scria „copiii noștri vor fi liberi”. Mă consider norocoasă pentru că am avut libertatea de a fi cine vreau să fiu, de a-mi exprima opiniile, oricare ar fi ele, de a alege ce vreau să studiez sau la ce să lucrez, de a alege unde locuiesc și unde muncesc, fără a fi limitată de legi și dogme. Asta pentru că alții au luptat sau lucrat la asta înainte ca eu să fiu conștientă. Consider că e unul din lucrurile cele mai de preț, mai ales când mă uit la cum arată lumea in ziua de azi. Don’t take it for granted.

(Andreea Năstase, programator, Amsterdam)

Libertate, pentru că sunt copilul democrației. Mama chiar se gândea să îmi pună numele Victoria și simt că am făcut parte din prima generație în care s-a pus multă speranță: noi suntem viitorul, noi avem responsabilitatea de a duce țara asta într-un loc bun, noi avem parte de libertate acum. I just took it for granted, dar pot să înțeleg de unde venea, și a fost o vreme în care am resimțit presiunea. Dar cred că noi, copiii născuți în 89 am fost raza de lumină de după întuneric și am crescut cu ideile astea.

(Irina Cetverousova, delivery program manager, București)