Politikken drukner i diskusjoner om retorikk, Facebook-likes og reklamebyråer | Anna Kvam

Anna Kvam, nasjonal talsperson for Grønn Ungdom

22. november 2016

Kanskje noen aviser burde tatt seg bryet med å lage et lite oppslag på hva som er forskjellene på den asylpolitikken partiene til Kristoffer Joner og Sylvi Listhaug står for, foreslår Anna Kvam. CF-Wesenberg

Personen er blitt viktigere enn saken, og innpakningen viktigere enn innholdet.

Debatt

Dette er et debattinnlegg. Meninger i teksten står for skribentens regning.

Mye har vært skrevet i norske aviser om Sylvi Listhaug og Kristoffer Joners ordkrig på Facebook etter at Joner oppfordret i «sin første og siste facebookpost» til å like, dele og donere penger til NOAS (Norsk organisasjon for asylsøkere), og for å protestere mot Listhaug.

Direktesending på Facebook

Avisene lager sak etter sak om hvilket reklamebyrå NOAS hyret inn for å lage kampanje med Joner. Det skrives om hvor mange likes Kristoffer har fått, og hvor mange kommentartråder Listhaug har generert. Om hvem som står bak Sylvis Facebook-suksess. Om bildegrafikken Joner brukte og tonen de to debattantene bruker mot hverandre. I skrivende stund sender en norsk avis direktesending på Facebook, hvor publikum oppfordres til å gi sin støtte til enten Listhaug eller Joner i kommentarfeltet.

Tør jeg spørre hvor det ble av politikken?

For det er viktige saker det ikke er blitt skrevet noe særlig om siden i går. Kanskje noen aviser burde tatt seg bryet med å lage et lite oppslag på hva som er forskjellene på den asylpolitikken partiene til Kristoffer Joner og Sylvi Listhaug står for. At asylpolitikken til AP og Frp til forveksling er lik, burde være høyst relevant å opplyse om, all den tid to representanter fra hvert av disse partiene fører en verbal krig som pressen kaster seg på.

Hva bruker NOAS egentlig penger på?

Det er ei heller skrevet noe om skjæringspunktet mellom retorikk og politikk. For kanskje er det helt legitimt at Joner kritiserer Listhaugs retorikk selv om politikken de representerer ligner?

Les også Givere føler seg lurt av Joners Facebook-stunt – vil ha pengene igjen fra NOAS

Det er heller ikke laget noen saker noe om asylbarn. Hvor mange mindreårige er internert på Trandum nå om dagen egentlig? Og hva med rettsikkerhetssituasjonen for asylsøkere på et generelt grunnlag; Hvordan står det til der?

Hva er det NOAS, som nå har mottatt over to millioner i pengegaver, egentlig bruker penger på?

Det ordskiftet som nå foregår i sosiale medier, burde være en ypperlig anledning for den tradisjonelle pressen til å lage noen saker på den tematikken. At den anledningen som nå byr seg ikke blir brukt til litt folkeopplysning på asylfeltet, er til skade for politikken.

Når personen er viktigere enn saken og innpakningen er viktigere enn innholdet, er det fare på ferde.

Selvfølgelig er det fantastisk at Joners innlegg på Facebook har generert over to millioner kroner til NOAS. Organisasjonen gjør vitterlig et uvurderlig arbeid for å sikre asylsøkere fri rettshjelp. Samtidig savner jeg oppmerksomhet rundt det saksfeltet og den politikken som ligger i diskusjonen mellom Joner og Listhaug.

Hvis avisene skal dekke form og Facebook skal dekke innhold, har vi et problem.

Sannheten vil bli fragmentert, og de reelle politiske skillelinjene vil bli visket ut. Asylpolitikken er altfor viktig til at vi har råd til en slik utvikling.

Les også teatersjefens svar til Sylvi Listhaug: