Advokat for Norsk Journalistlag skriver: Hemmelig overvåking er et inngrep i kildevernet

Ina Lindahl Nyrud

26. januar 2015

Justis- og beredskapsminister Anders Anundsen (Frp) foreslår å gi politiet og Politiets sikkerhetstjeneste (PST) kraftig utvidede fullmakter til mobilovervåking og bruk av falske basestasjoner. I dag må politiet ha en rettslig kjennelse før de setter opp en falsk basestasjoner til overvåking. Det vil Anundsen endre. Vidar Ruud

Justisministerens forslag om hemmelig overvåking truer ytringsfriheten, og dermed også journalistikken. Den konsekvensen ble ikke engang vurdert før forslaget ble lagt frem.

Debatt

Dette er et debattinnlegg. Meninger i teksten står for skribentens regning.

For å utøve uavhengig journalistikk, er journalisteravhengig av at enkeltmennesker tør å videreformidle informasjon. I noensituasjoner kan dette bare skje i bytte mot løfte om anonymitet. Kildevernetberører både kildens rett til å formidle opplysninger, journalistens rett til åinnhente dem, medienes rett til å formidle informasjon og borgernesdemokratiske rett til å motta den.

Hemmelig overvåking, slik det er foreslåttav justisministeren, vil kunne bidra til å avsløre kilder som har behov for åvære anonyme.

Det finnes ikke sterke nok grunner til å innføre et så betydeliginngrep i journalisters kildevern.

Journalister og kilder vil ikke kunne kommunisere fritt

Justisministeren foreslår at politiet, uten å involveredomstolen, skal kunne overvåke hvem som kommuniserer med hvem. Politiet skalogså kunne hindre personer i å kommunisere med hverandre, uten at rettentrenger å gi tillatelse, og dermed uten noen garanti for rettssikkerhet for densom blir overvåket eller får kommunikasjonen hindret.

Ina Lindahl Nyrud

Slike inngrep iytringsfriheten skal kunne iverksettes uten at politiet har noen mistanke motnoen konkrete personer eller handlinger. Forslaget vil dermed kunne innebære omfattende begrensningeri journalisters mulighet til å kommunisere fritt med sine anonyme kilder.

Denuavhengige journalistikkens arbeidsvilkår settes på prøve. Forslaget vil kunnemedføre alvorlige innskrenkninger i pressefriheten i det lange løp.

Barevissheten om at noen kan lete frem kontakter og bevegelser, vil være nok til atkilder kan bli mer tilbakeholdne med å formidle informasjon til journalister.

Viktig informasjon i samfunnet vil dermed kunne gå tapt.

Journalistenesinformasjonskanaler vil kunne tørke ut, og pressens samfunnsrolle som«vaktbikkje» undergraves.

Vagt formulert forslag

Formålet med forslaget er å avverge kriminalitet. Men detstår ikke i forhold til de begrensningene dette innebærer for journalisterskildevern. Forslaget gir politiet mulighet til å gripe inn i kommunikasjon iarbeidet med å forebygge og stanse «alvorlig ordensforstyrrelse», samt«straffbart forhold».

Deler av forslaget er også så vagt formulert at politietskal gis en fullmakt til å gjennomføre slike inngrep i tilknytning til «andrepolitioperative tiltak».

Det foreslås ikke noe vilkår om at det skal foreliggeen spesifisert og konkret trussel. Varsling til myndigheter behøves ikke. Påtoppen av det hele fjernes altså dagens ordning om at kommunikasjonskontrollkun kan gjennomføres etter en selvstendig og uavhengig domstolsbehandling.

Savner garantier for misbruk

Den europeiske menneskerettsdomstolen vurderte i 2006 detyske reglene som åpnet opp for at den militære og føderaleetterretningstjenesten kunne drive overvåking av telefonkommunikasjon.

Overvåkingen hadde til hensikt å identifisere og avverge visse alvorlige angreppå den tyske stat, internasjonal våpensmugling i saker av stor viktighet,ulovlig import av narkotika i store mengder, pengeforfalskning som truet denmonetære stabiliteten i landet og hvitvasking av penger til ovennevnte typervåpensmugling, narkotikaimport og pengeforfalskning.

Dette ble gjort ved hjelpav søk i kommunikasjonen etter visse stikkord som var egnet til å identifisereslike trusler og som oppfylte enkelte andre krav.

Domstolen kom i den saken til at den tyske militæreetterretningstjenestens overvåking var i samsvar med Den europeiskemenneskerettskonvensjonens bestemmelse om ytringsfrihet, fordi den ikkeutgjorde et uforholdsmessig inngrep i retten til kildevern.

Riktignok var detheller ikke i den tyske lovgivningen inntatt bestemmelser for å beskyttepressefriheten og anonyme kilder, men domstolen fant at det forelå en rekkegarantier mot misbruk. Det var blant annet gitt særlige regler som begrensetadgangen til bruk av persondata, sletting av dataene og underretningsplikt.

I justisministerens forslag til norske regler ligger ingenslike garantier.

Justisministeren foreslår dessuten at det norske politiet skalkunne gripe inn i kommunikasjonen ved langt mindre alvorlig kriminalitet enndet som ble krevet i Tyskland. Forslaget hans tar ikke opp i seg behovet for åbegrense avsløringen av journalisters kilder «til et uunngåelig minimum», slikMenneskerettsdomstolen krevde det i 2006.

Norsk Journalistlag går imot forslaget. Vi mener at enovervåking i den uttrekning justisministeren foreslår vil true ytringsfriheten,og dermed pressefriheten.

Twitter: @InaNyrud

Følg Aftenposten meninger på Facebook og Twitter