Hei, denne artikkelen er over ett år gammel og kan inneholde utdatert informasjon

NHO-direktør Kristin Skogen Lund og Norsk Industris direktør Stein Lier-Hansen melder seg på denne debatten i Dagbladet 7. mars. Ifølge dem gir konkurranse om offentlige kontrakter «innovasjon og næringsutvikling». De hevder også at kommunal renovasjonsdrift uten konkurranse «på sikt gir dårligere og dyrere tjenester».

Hvor godt stemmer disse påstandene overens med erfaringene vi har med søppel på anbud?

Det fins få eksempler på at den kommersielle konkurransen gir de resultatene som NHO påstår. Det er kanskje grunnen til at NHO ikke har noe konkret å vise til. Til gjengjeld fins flere eksempler på det motsatte.

PARTILEDER: Bjørnar Moxnes, Rødt. Foto: NTB Scanpix Vis mer

La oss ta prisen først. Gjør konkurranse renovasjonen billigere? Ifølge en De Facto-rapport fra 2015, var årsgebyret for husholdningsavfall i 2014 høyest i kommuner der søppelhenting var satt ut til private bedrifter. Gebyret har også økt mest i kommunene der denne tjenesten har vært konkurranseutsatt. I kommunene der renovasjonen var satt ut på anbud, var gebyrveksten i tiårsperioden 2004 til 2014 tolv prosentpoeng høyere enn i kommunene der renovasjonen var i egenregi.

Det er ikke så rart at det blir høyere avgifter med privatisert renovasjon. Det er du og jeg som betaler for avfallsselskapenes profitt. Og den er ikke beskjeden. Veireno hadde i 2014 en driftsmargin på 22,8 prosent. Det er skyhøyt over normal næringsvirksomhet Samme år hadde et av de største avfallsselskapene, RenoNorden, 104 millioner i driftsresultat, mens driftsresultatet i Norsk Gjenvinning var 170 millioner.

Dette er privat fortjeneste hentet fra innbyggernes felles midler, og det skjer selv om gebyret ifølge loven bare skal dekke de reelle kommunale kostnadene til renovasjon. Det er tankevekkende at NHO rykker ut til forsvar for denne velferdsprofitørvirksomheten. Man kunne jo håpe at NHO hadde en mer offensiv strategi for verdiskaping enn at kommersielle selskaper skal berike seg på overføringer fra det offentlige.

Hva betyr anbudskonkurranse for arbeidsforholdene? Hos Veireno avdekket Arbeidstilsynet at sjåfører jobbet 29 dager i strekk. 15-timersvakter flere dager på rad, uten skikkelig hvile mellom øktene. Eierens smålighet var så intens at søppeltømmerne ikke en gang fikk utlevert vinterhansker da kulda satte inn. Det fikk de først da kommunen overtok.

RenoNorden overtok renovasjonen i flere Hedmarkskommuner 1. januar i år. En av renovatørene deres fikk bare fem timers hvile mellom to arbeidsdager, der han jobbet 19 og 18,5 timer. Den første uka i januar var det 22 brudd på bestemmelsene om døgnhvile. Vi snakker om sjåfører som kjører 20 tonn tunge biler rundt i trange gater. Man kan tenke seg hva dette betyr for andre trafikanters liv og helse.

Norge har en EØS-avtale som åpner arbeidsmarkedet vårt for millioner av arbeidsfolk i fattigere land. De blir ofte utstyrt med falske kontrakter. De risikerer å stå uten jobb hvis de fagorganiserer seg. De må ta til takke med arbeidsforhold som vi fikk slutt på i Norge for 50 år siden. I denne situasjonen har en del norske kapitalister som forretningsidé å erstatte våre framforhandlede rettigheter i arbeidslivet med det vi nå ser.

NHO burde vite at når politikere i denne situasjonen velger å arrangere priskonkurranse på renovasjon, så velger de samtidig sosial dumping som strategi.

Heldigvis er det fullt mulig for norske kommuner å gi utenlandske EØS-borgere jobb i renovasjon uten sosial dumping. Men da må kommunen drive i egen regi. Som vi gjør i Oslo nå. Da fins ikke det kommersielle motivet for å lure seg unna lover og avtaler for å hente ut millioner i privat profitt. Vi unngår priskonkurransens kappløp mot bunnen innen arbeidsvilkår, som Veireno er et eksempel på. Og vi slipper at noen skummer fløten av renovasjonsgebyret vårt og tar med seg fortjenesten til skatteparadiset Jersey, slik Norsk Gjenvinning gjør.