Faktisk blir jeg støtt av alt kjøtt. For et par år siden ble jeg vegetarianer. Etter en tid begynte jeg å synes at det ikke var hyggelig å se andre spise kjøtt heller. Aktiviteten framstår for meg som bisarr og grotesk i et samfunn der det er uproblematisk å spise sunt uten kjøtt. Jeg vurderer derfor å unngå tilstelninger, som julebord, der kjøtt er i fokus.

Min mening om kjøtt avviker fra det de fleste nordmenn mener. Jeg tar avstand fra noe de fleste nordmenn gjør. Min overbevisning går på tvers av norske tradisjoner. Likevel vil nok de fleste mene at det er ok at jeg er av denne oppfatningen.

Få vil hevde at jeg i større grad trenger å innordne meg etter norske verdier eller at det vil være bra for samfunnet dersom man unnlot å ta hensyn til meg.

Ikke alle som avviker fra flertallet er like heldige. En leder i et regjeringsparti uttalte for noen år siden at det er «snikislamisering» dersom man imøtekommer muslimers diettønsker i norske fengsler. En statsråd som nå er blitt ansvarlig for asyl -og integreringspolitikk uttrykte for ikke lenge siden forferdelse over at det ikke spises nok svinekjøtt i barnehager. Massive negative reaksjoner oppsto nylig da en samfunnsdebattant foreslo at jobbens julebord godt kan være alkoholfritt om noen ansatte ønsker det slik.

Disse sakene har det til felles at de er knyttet til konsekvenser av livsstilen til noen muslimer og at det fremmes som et gode å unnlate å ta hensyn til denne gruppen. Implisitt stilles det da også krav til denne gruppen om å innordne seg. Hege Storhaug, en aktuell forkjemper for at muslimer skal innordne seg, sier det slik: «Den dagen norske muslimer står felles sammen om norske verdier blir jeg fornøyd».

Nå er det ikke alltid like lett å bli helt enig om hva som er norske verdier. For meg er det en verdi å unnlate å spise kjøtt, en verdi tilsynelatende få andre nordmenn deler med meg. Men en verdi jeg tror de fleste kan enes om, er at det skal være lov å ha avvikende meninger. Og at det skal være mulig å leve i tråd med disse meningene, i alle fall så lenge man ikke skader andre.

Et godt samfunn bør derfor strekke seg langt for å tilrettelegge for at folk skal kunne ha avvikende meninger og livsstiler, uavhengig av folks bakgrunn eller overbevisning.