To voksne mænd står på åben gade, de råber højlydt af hinanden. Pludselig hiver den ene en spraydåse frem og forsøger at spraye den anden mand i ansigtet – han undviger lige nøjagtigt og kvitterer straks med en knytnæve. Hvad, der før var et skænderi, er nu i stedet et slagsmål på åben gade.

Det var en episode, jeg oplevede for nylig på en rejse i udlandet. Jeg har tænkt meget over den siden, at Venstre meldte ud, at de er åbne for en mulig lovliggørelse af peberspray.

Pebersprayen er indtil videre blevet fremstillet som en messias i væskeform, der én gang for alle skal fjerne enhver utryghed, hvis du er kvinde i det danske natteliv.

Jeg er ikke kvinde, og med mine 190 centimener og 90 kilo har jeg slet ikke de samme grunde til at føle mig utryg, når jeg har været i biografen eller slingrer hjem fra en bodega sent om aftenen. Selvom det kun er chilipulver, og selvom det stopper med at svie efter en times tid, er det stadig et våben Kasper Risgaard

Derfor frembringer tanken om peberspray i nattelivet langt fra en følelse af tryghed hos mig – tværtimod.

Jeg har selv været involveret i flere situationer, hvor jeg er blevet truet med tæsk eller udsat for vold. I samtlige tilfælde følte jeg altid, at retten var på min side, og hvis jeg havde haft en peberspray med i tasken, så ville jeg ikke være et sekund i tvivl om, hvem der havde fortjent at få et skud koncentreret chili lige i ansigtet.

Men den beslutning har jeg aldrig haft mulighed for at tage, og det burde jeg heller ikke. For enhver, der har været ung og drukket sig fuld i byen, må det stå klart, at situationer kommer til at opstå, hvor alkohol, misforståelser og vrede fører til, at en peberspray bliver brugt langt væk fra den mørke gyde, hvor den originalt var tiltænkt.

For når du gør det muligt for hele Danmarks ungdom at anskaffe sig et forsvarsvåben, så gør du det samtidig også til den enkeltes vurdering, hvornår det våben skal bruges – om du så hedder Birthe eller Bent og har fået 15 shots Jägermeister eller en lille danskvand.

Der har altid været en vis form for usikkerhed ved at tage ud og feste i det danske natteliv. For mit vedkommende er den usikkerhed ofte grundet i, at jeg kan få et par på hovedet eller blive bestjålet, hvis jeg befinder mig på det forkerte sted på det forkerte tidspunkt.

Det er en risiko, alle må affinde sig med, men for mig at se vil en lovliggørelse af peberspray øge muligheden for, at jeg skal opleve et menneske bruge et våben mod et andet, og det gør mig utryg.

For selvom det kun er chilipulver, og selvom det stopper med at svie efter en times tid, er det stadig et våben.

Jeg har altid syntes, der var noget skræmmende ved våben, om det så er en pistol, en kniv eller en dåse med væske.

Utryghed er sjældent rationelt og svært at komme til livs. Jeg bliver altid usikker og nervøs, når jeg mangler de sidste 300 meter hjem til min lejlighed, hvis jeg ser en person komme gående imod mig med ansigt og hænder skjult i en hættetrøje.

Det ændrer sig ikke, om jeg så havde en peberspray, et baseballbat eller var to meter høj.