Er der noget i dansk politik, der de sidste 15 år har været lige så sikkert som amen i kirken, så er det skattestoppet på boliger. Problemet er bare, at boligskattestoppet skævvrider vores samfund socialt, økonomisk og geografisk. Det skaber ulighed og utryghed.

Er der noget i dansk politik, der de sidste 15 år har været lige så sikkert som amen i kirken, så er det skattestoppet på boliger. Klippefaste og med stålsatte øjne har samtlige borgerlige partier og Socialdemokraterne slået ring om et af de mest ulighedsskabende og tryghedsnedbrydende elementer i dansk økonomi. Men nu er der endelig kommet en lille åbning fra Venstre, der i forbindelse med 2025-forhandlingerne ikke pure vil afvise et opgør med boligskattestoppet. Og dét er værd at glæde sig over.

Boligskattestoppet går i al sin enkelhed ud på, at alle boligejere betaler det samme beløb i skat i dag, som de gjorde i 2002, da skattestoppet blev indført. På den måde har skattestoppet de facto fungeret som en skattelettelse målrettet landets boligejere, fordi boligskatten ikke er fulgt med pris- og lønudviklingen. Det har givet i hvert fald to åbenlyse problemer.

For det første har det skabt en enorm ulighed, der kommer dem med de største boliger til gavn. Jo mere ens hus er værd, desto større skattelettelse har man nemlig fået ud af det. Og folk, der bor til leje, har vel at mærke ikke fået en eneste krone ud af det. Dertil kommer, at det også i geografisk forstand har begunstiget folk fra København og Nordsjælland, mens folk i det såkaldte udkantsdanmark har fået langt mindre ud af det. En opgørelse fra Nordea viste, at en husstand i København har fået 147.000 kroner ud af boligskattestoppet, mens en husstand i Sydjylland har fået 31.000. Er der mon en borgerlig eller en socialdemokrat, der kan forklare rimeligheden i, at ens postnummer skal afgøre størrelsen af ens skattelettelse?

For det andet har boligskattestoppet betydet en enorm utryghed, også for boligejerne selv. Boligskattestoppet presser nemlig priserne på boliger unødigt meget i vejret, hvilket er en af grundene til, at vi har set, at boligpriserne i de større byer er galoperet i vejret. Det betyder samtidig, at folk med almindelige lønindkomster og folk på overførselsindkomster har fået mere end svært ved at bo i de større byer, fordi det simpelthen er for dyrt.

På den måde skævvrider boligskattestoppet vores samfund socialt, økonomisk og geografisk. Det skaber ulighed og utryghed. Derfor er der så meget grund til at håbe, at 2025-forhandlingerne kan munde ud i, at der endelig bliver taget et opgør med det famøse boligskattestop. Det vil komme os alle sammen til gavn.