Magnus Biermann fra Tønder er spastiker og svært handicappet. Han har ifølge sin egen læge brug for hjælp døgnet rundt.

Hele livet har han boet hos sine forældre, der har passet ham, samtidig med at de har fået hjælp af kommunen.

Men det ændrede sig, da Magnus Biermann fyldte 18 år for seks måneder siden.

- Han sidder i sit eget hjem på sjette måned helt uden hjælp, og han har brug for hjælp 24 timer i døgnet fra minimum én voksen. Men der er ingen hjælp fra Tønder Kommunes side, fortæller Frank Biermann, der er far til Magnus.

Borgerstyret Personlig Assistance, BPA Det er en betingelse for at modtage BPA, at borgeren er over 18 år. Der er ingen øvre aldersgrænse.

Det er også en betingelse, at borgeren har en betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne, som gør det nødvendigt at modtage den ganske særlige støtte til pleje, overvågning og ledsagelse, som ligger i ordningen. BPA er således som udgangspunkt rettet mod borgere med massive og sammensatte hjælpebehov, hvor borgerens behov ikke kan dækkes ved fx almindelig praktisk og personlig hjælp og pleje mv.

Endelig er det en betingelse, at borgeren kan fungere som arbejdsleder for hjælperne og som udgangspunkt også som arbejdsgiver, medmindre borgeren vælger at overføre tilskuddet til en nærtstående, en forening eller en privat virksomhed, der herefter bliver arbejdsgiver for hjælperne.

Det er kommunen, der træffer afgørelse om BPA. Kilde: Børne- og Socialministeriet

Et minut og 48 sekunder fra hjælpen

Tønder Kommune vurderede nemlig, at Magnus Biermann kun har brug for 19,97 timers hjælp om ugen.

For at være berettiget til hjælp i hjemmet via den særlige BPA-ordning skal den handicappede have brug for minimum 20-timers hjælp om ugen.

- Det vil sige, at vi mangler et minut og 48 sekunder om ugen for at kunne få noget valid og ordentlig hjælp til Magnus, siger hans far.

Tilbudt en døgninstitution

I stedet har kommunen tilbudt Magnus plads på en døgninstitution. Men familien ønsker, at han skal blive derhjemme. Hjælpen er dermed for familiens egen regning og noget, der slider, siger Frank Biermann.

- Vi er meget nedslidte. Vi er trætte og får ikke sovet ordentligt, fordi vi ingen hjælp har lige nu, siger han.

Tønder Kommune vil ikke kommentere den konkrete sag. Men Ankestyrelsen har nu vurderet, at kommunen skal kigge på sagen igen.

Og hos Spastikerforeningen er direktør Mogens Wiederholt forarget over forløbet. Han mener, at seks måneder uden hjælp langt fra er godt nok.