Den fornyede globale vækst driver CO2-udledningerne til faretruende højder. 2018 ender med den største vækst i de globale udledninger i årevis og peger dermed på en udvikling direkte væk fra klimamålene i Parisaftalen.

Sådan konkluderer en gruppe på 76 forskere fra 15 lande i en omfattende analyse, Global Carbon Budget 2018, offentliggjort onsdag aften mens repræsentanter for alverdens regeringer forhandler klimastrategier på COP24-mødet i Katowice, Polen.

»Væksten i det globale energibehov løber fra indsatsen for CO2-reduktion,« advarer forskningsholdets leder, professor Corinne Le Quéré, direktør for det britiske Tyndall Centre for Climate Change Research.

Forskerholdets analyse er fremlagt på COP24-mødet og offentliggøres samtidig i form af videnskabelige artikler i hele tre tidsskrifter: Nature, Environmental Research Letters og Earth System Science Data.

Analysens konklusion kommer som et alvorligt tilbageslag for den internationale klimaindsats. I den treårige periode 2014-16 så det således ud, som om verden omsider var ved at have knækket CO2-kurven med årlige vækstrater for udledningen omkring nul.

Sidste år begyndte stigningen imidlertid igen med en vækstrate på 1,6 pct., og i den nye analyse – præsenteret tre uger før årets slutning – spår forskerne en global CO2-vækst for 2018 på hele 2,7 pct. fra den fossile energisektor og industrien.

Denne vækstrate betyder, at udledningerne i år – godt 37 milliarder ton CO2 – bliver de største i målingernes historie.

»Væksten i udledninger i 2017 kunne opfattes som en engangshændelse, men vækstraten for 2018 er endnu højere, og det er krystalklart, at verden foreløbig svigter sin forpligtelse til at rette ind på en kurs, der er i pagt med målene i Parisaftalen fra 2015,« siger Glen Peters, forskningsdirektør ved det norske forskningscenter CICERO og en af analysens forfattere.

Global CO2-udledning i milliarder ton – 1990-2018

Den seneste rapport fra FN’s klimapanel IPCC, offentliggjort i oktober, fastslog, at de globale CO2-udledninger skal være halveret i 2030, hvis der stadig skal være en rimelig chance for at bremse opvarmningen ved Paris-målet 1,5 grader. Det indebærer, at udledningerne fra nu burde reduceres med fem pct. eller mere hvert år – i stedet er der altså en aktuel stigningstakt omkring 2,7 pct.

»Trods en hastig vækst i klimavenlige teknologier som sol og vindkraft, elbiler og batterier gøres der ikke nær nok for at understøtte de tiltag, der begrænser mængden af CO2, som ledes ud i atmosfæren,« siger Glen Peters.

»Den fortsatte vækst i udledninger viser simpelthen, at klimapolitikkerne er utilstrækkelige til at håndtere den fortsatte march opad i energiforbrug, der drives af såvel behovet for udvikling som trangen til at forbruge stadig mere,« siger hans kollega ved CICERO, seniorforsker Robbie Andrew.

Vækst i Kina, Indien og USA

Analysen fortæller, at det især er et voksende kulforbrug i Kina og Indien kombineret med global vækst i olieforbrug til persontransport, fragt, flyrejser og skibsfart, der forklarer den fornyede stigning.

Disse aktiviteter har i sig selv sammenhæng med en vækst i den globale økonomi, der af Den Internationale Valutafond IMF sættes til 3,7 pct. i 2018-19.

»Denne vækst overgår, hvad der blev præsteret i ethvert af årene mellem 2012 og 2016,« noterer IMF i sin seneste World Economic Outlook fra oktober.

Global Carbon Budget 2018 siger om USA, at CO2-udledningerne i år ser ud til at stige med 2,8 pct. efter en årrække med faldende udledninger. Årsagen er stigning i både olie- og gasforbrug samt en kold vinter og en meget varm sommer.

I EU falder udledningerne i år med beskedne 0,7 pct., ikke nær så godt som de årlige reduktioner på omkring to pct., der blev præsteret i EU i hele perioden 2004-14. Hovedforklaringen på den mindre udledningsreduktion er, at både benzinforbruget og forbruget af flybrændstof stiger stærkt i EU og dermed reducerer den gunstige virkning af faldende kulforbrug og mere vedvarende energi.

Af andre lande med markant vækst i CO2-udledningerne nævner forskerholdet Tyrkiet, Indonesien, Sydkorea og Iran.

»For at opsummere: Et vendepunkt for CO2-udledningerne er stadig vanskeligt at opnå, og det gælder i endnu højere grad for et fald i de globale udledninger,« hedder det i den artikel, forskerne har fået offentliggjort i Environmental Research Letters.

»Kommer der ikke en global økonomisk nedtur, er det sandsynligt, at de globale CO2-udledninger vil stige yderligere i 2019 (…) Vi ved ikke, om CO2-udledningerne i 2019 vil vokse så hurtigt som forudsigelsen for 2018 på 2,7 pct., men den forventede økonomiske vækst på seks-otte pct. for Indien og Kina samt 2,5 pct. for USA vil næsten med sikkerhed øge udledningerne til over dette års niveau på 37,1 mia. ton,« advarer forskerne.

Vækst i den globale økonomi og CO2-udledning

Også det Internationale Energiagentur, IEA, har i Katowice slået alarm om på ny stigende CO2-udledninger.

»CO2-udledningerne fra de udviklede økonomier vil stige i 2018 for første gang i fem år og dermed bryde tendensen til fald,« hedder det i en pressemeddelelse udsendt af IEA mandag eftermiddag.

»Baseret på de senest tilgængelige energidata steg de energirelaterede CO2-udledninger i Nordamerika, EU og andre udviklede økonomier i det asiatiske stillehavsområde, idet et højere olie- og gasforbrug mere end opvejede et fald i kulforbruget. Som konsekvens venter IEA, at disse økonomiers CO2-udledning vil stige med omkring 0,5 pct. i 2018.«

Energiagenturet tilføjer, at der med en forudset vækst i den globale økonomi på 3,7 pct. næste år, også må forventes vækst i CO2-udledningerne fra verdens fremvoksende økonomier – såsom Kina og Indien.

»Dette omslag bør være endnu en advarsel til regeringerne, der mødes i Katowice i denne uge,« siger IEA’s direktør Fatih Birol.

Stop fossile investeringer

Onsdag skriver den tidligere chef for FN’s Klimasekretariat Christiana Figueres sammen med godt 100 ledende eksperter i tidsskriftet Nature, at »hvert år med stigende udledninger bringer økonomierne samt hjem, liv og levevej for milliarder af mennesker i fare. Det binder os til virkningerne af klimaforandringer i århundreder fremover. Allerede nu er de frygtelige konsekvenser af én grads opvarmning i forhold til det præindustrielle niveau åbenlyse.«

Ikke desto mindre mener Figueres og hendes over 100 medskribenter, at der er grundlag for at bevare et håb.

»Da klimamødet i København i 2009 mislykkedes med at levere de globale rammer for håndtering af klimaændringerne, troede næsten alle, at det var umuligt at opnå. Men gennem de følgende seks år gjorde tusinder af mennesker og institutioner det utænkelige tænkeligt,« skriver de med henvisning til vedtagelsen af Parisaftalen i 2015.

»Det samme gælder, når det handler om at gøre økonomien CO2-fri i 2050. Dette mål synes i dag langt borte, fordi vi er forankret i det 20. århundredes kulstoftunge teknologier og økonomier. Men kollektivt er vi ved at hæve ankeret og sætte kursen mod en anden morgendag.«

Skribenterne henviser til, at de vedvarende energiteknologier i dag er konkurrencedygtige og på hastig fremmarch, kul er ved at blive økonomisk agterudsejlet, energilagringssystemer, bedre batterier og elbiler er på vej.

Samtidig er stadig flere byer og lokalsamfund aktivt engageret i omstillingen, mens et stigende antal investorer og virksomheder drejer investeringer væk fra sort til grøn energi.

Den mest presserende udfordring for de politiske beslutningstagere er ifølge Christiana Figueres & Co., at bremse alle investeringer i nye projekter med produktion af fossil energi.

Organisationerne BankTrack og Urgewald samt 26 andre ngo’er offentliggjorde onsdag på COP24 en granskning af de fortsatte globale investeringer i kulkraftværker.

»I de tre år, der er gået, siden Parisaftalen blev underskrevet, er kapaciteten i kulkraftværker vokset med 92.000 megawatt, og kulkraftværker med en samlet kapacitet på over 670.000 megawatt er stadig på vej,« siger Heffa Schueking, direktør for Urgewald.

Ngo’ernes granskning fortæller, at finanssektoren i perioden januar 2016 til september 2018 har investeret over 478 milliarder dollar i verdens 120 ledende planlæggere af kulkraftværker.

»Hvis ikke verdens banker og investorer hurtigt lukker pengestrømmen til udviklingen af kulkraftværker, vil det være umuligt at håndtere klimakrisen,« siger Greig Aitken, klimamedarbejder hos BankTrack.