România nu se predă și nu se lasă reeducată de Dragnea și Dăncilă! Aceleași televiziuni care-l îndeamnă azi pe liderul PSD să nu recunoască sentința au pornit, în 2014, o campanie de grațiere a lui Gică Popescu. Dar căpitanul echipei naționale de fotbal a arătat mai multă demnitate decât Liviu Dragnea

sâmbătă, 23 iunie 2018, 1:30

Prin discursurile și acțiunile liderilor săi, PSD ridică retorica autovictimizatoare a infractorilor la rang de discurs oficial de stat!

Când prim-ministrul și ministrul justiției susțin că sentințele sunt, ca regulă, politice și injuste, ei îi oferă oricărui condamnat dreptul de a se ridica violent împotriva bunei-credințe a polițistului, procurorului și judecătorului său.

Pasul următor, anunțat deja, e acela ca magistrații și cetățenii să fie reeducați de către condamnați!

Liviu Dragnea împlinește visul oricărui infractor de a se răzbuna pe justiția care l-a poprit ”degeaba” și de a-și lua revanșa în fața societății ”nedrepte”.

Zis și Giovanni, impresarul Ioan Becali ajunge la închisoare din postura de șef informal și atotputernic al fotbalului românesc.

”Puşcăria nu este o sperietoare! Pușcăria nu e pentru girafe, leoparzi sau tigri, este o instituţie de reeducare”, spunea Becali, pe 4 martie 2014, în drum spre Rahova.

Îl însoțesc alte șapte nume importante.

Campania de grațiere a lui Popescu, făcută de aceleași televiziuni care-l apără azi pe Dragnea

Unii se consideră nevinovați, dar niciunul nu se leagă cu lanțuri de țară, în speranța ca ea să se prăbușească și ei să scape printre zăbrele.

Mai mult decât atât.

Doar la două zile după verdict, televiziunile încep o campanie extinsă: ”Grațiere pentru Gică Popescu!”.

Sunt aceleași canale TV care astăzi îl încurajează pe Liviu Dragnea să nu recunoască condamnarea din primă instanță de la Înalta Curte!

Se strâng semnături pentru Popescu. Opinia publică se divide, dar reacționează mai degrabă împotriva inițiativei.

”E o filieră de demolatori!”, se indignează Mihai Gâdea, la Antena 3, la adresa celor care se opun grațierii.

Din închisoare, căpitanul echipei naționale și al Barcelonei intervine.

Popescu transmite că el nu a cerut nicio grațiere, că respectă legea și că-și va executa pedeapsa.

E un moment de demnitate simplă.

Obreja: ”Trebuie să o respect, chiar dacă nu o accept”

Trec patru ani și un alt om din sport, Rudel Obreja, fost președinte al Federației Române de Box, merge la închisoare.

”Sunt pregătit pentru cantonament”, glumea el, la ultimul termen, în așteptarea verdictului din Gala Bute.

După sentință spune: ”E o decizie pe care trebuie să o respect, chiar dacă nu o accept”.

Pe 5 iunie 2018, se îndrepta spre Rahova.

De plâns îl plâng, pe el și pe Elena Udrea, aceleași televiziuni care, și după sentința definitivă, știu mai bine decât cei 8 judecători că ”dosarul Gala Bute e însăilat”.

PSD transformă retorica marginală a infractorilor în discurs oficial al statului român.

Ca și Ioan Becali, Rudel Obreja nu e la prima ciocnire cu legea.

Ambii mai fuseseră condamnați. Sunt recidiviști.

Retorica marginală de autovictimizare a infractorilor este însușită de Guvern și de Parlament!

Condamnații se declară nevinovați din principiu, căci așa spun toți cei prinși, la fel fac hoții de buzunar din tramvaie, se jură pe orice că nu e mâna lor cea pe care ai prins-o, doar le-a lipit-o cineva de umăr!

Însă ei știu foarte bine că momentul căderii era oricând posibil și și-l asumă.

Dacă spargi 10 bănci, accepți riscul că, la un moment dat, vei fi înhățat.

Există o onoare a infractorului.

Rudel Obreja nu s-a apucat nici măcar să-l roage pe Lucian Bute să dea un mesaj de simpatie pentru el, deși ar fi putut face acest lucru.

Și, mai ales, condamnații din sport nu au pretenția ca protestele lor de autovictimizare să devină discurs național.

Aceasta e granița îngrozitor de periculoasă pe care liderii PSD au trecut-o!

În societățile democratice, retorica răufăcătorilor rămâne una marginală, specifică lumii lor. La noi, prin reacția fără precedent a Parlamentului și Guvernului, povestea recidiviștilor devine discurs oficial al statului!

Premierul și ministrul justiției încurajează pe orice condamnat să-și suspecteze procurorul și judecătorul!

Ideea că închisorile sunt pline de mii de oameni nevinovați, cum a spus explicit ieri Liviu Dragnea după ședința conducerii PSD, este pretenția infractorilor, adusă în fruntea țării!

Când premierul Viorica Dăncilă și ministrul justiției Tudorel Toader atacă o sentință judecătorească, considerând-o politică, ei dau dreptul oricărui hoț, violator, agresor să nu recunoască propria sentință.

La Centenar, PSD propune un stat în care justiția este inutilă sau, oricum, opțională pentru cei care sunt suficient de puternici, de gălăgioși, de bine anturați de partid și de televiziuni.

În statele normale, ideea că judecata e aprioric nedreaptă rămâne exclusivitatea psihologică sau doar afirmația celor din închisori.

La noi, ea a urcat dinspre recidiviști înspre puterile statului – a ajuns să dicteze Guvernarea, să facă agenda Parlamentulului și să atace Justiția.

Liviu Dragnea și ai lui nici nu-și dau seama ce rău produc societății.

Ei minează actul de justiție în general. Mai mult, legitimează răzbunarea și fac dezirabilă violența!

Căci, dacă tribunalele sunt vădit și general nedrepte, orice condamnat are dreptul legitim să-și amenințe polițistul care a strâns probe, procurorul care l-a anchetat și judecătorul care l-a condamnat.

De aici și până la răzbunarea și atacul fizic al infractorilor asupra forțelor de ordine sau magistraților nu e decât un pas.

Ce se poate întâmpla mai departe?

Care-i soluția?

Tâlharii vor să-i reeduce pe magistrați și pe cetățeni!

Liviu Dragnea i-a ignorat, așa cum bine observa Nicușor Dan, pe cetățenii cinstiți ai acestei țări, când s-a apucat să ceară scuze infractorilor care stau în închisori, în loc să le ceară scuze plătitorilor de taxe și impozite.

El și capii PSD vor să răstoarne logica societății.

E aceeași inversiune ca atunci când Liviu Dragnea zice că ”în Parlament nu se poate vorbi de adoptarea în procedură normală, dezbateri, adoptare şi promulgare”, dar, de fapt, el nu vine la muncă în Parlament, lipsind de la 4 din 5 voturi pe legi!

76.9% este absența la vot a deputatului Liviu Dragnea în legislatura 2016-2020

Urmăriți-le retorica!

Vor schimba regulile pe bandă rulantă, vor ataca oameni din justiție, presă și din societatea civilă, pentru că, în logica lor, noi suntem cei care merităm reeducați!

Nu e nicio glumă, e normalul pe care ei îl propun.

Miile de infractori au ocazia să domine milioanele de cetățeni onești.

De vreme ce gândirea infracțională ajunge la putere, cei reeducați, vorba lui Becali, ajung să fie girafele și ”șobolanii”, și nu vinovații deciși definitiv de justiție.

Genul acesta de agresiune la adresa aplicării legii face rău inclusiv celor închiși. Pentru că, în loc ca societatea să învețe compasiunea și preocuparea pentru condițiile într-adevăr deplorabile din închisori, cetățenii se vor radicaliza la rându-le.

Condamnații nu sunt suboameni, sunt semenii care au greșit, plătesc și, apoi, se reîntorc la viața comunității. Iar recidiva, mai ales masivă, așa cum e în România, e și responsabilitatea societății, căci înseamnă că ceva nu e în regulă în sistemul penitenciar. Dar cine se va mai gândi cu calm la aceste realități?

Ce-i de făcut?

Brazilia, cea atât de dragă lui

Liviu Dragnea subestimează capacitatea de răspuns a societății și a statului.

Brazilia îi poate da un bun exemplu de ceea ce se va întâmpla, mai ales că e o țară pe care o cunoaște.

Când a pornit tăvălugul cazurilor de corupție din societatea braziliană, aranjorii campaniilor electorale și magnații care-i plăteau ca să obțină contracte cu statul au rânjit polițiștilor, procurorilor și judecătorilor.

”Ce o să faceți, o să arestați a 7-a economie a lumii?”, îi sfidează ei pe anchetatori.

Raportul dintre elită și sistemul judiciar este net superior primilor.

Șefii Petrobras, companie cu venituri de patru ori cât tot bugetul național al României!, se simt de neatins.

La fel și politicienii.

”Azi e o zi pentru Republică!”

Dar polițiști obișnuiți și încăpățânați, cărora le curge, la propriu, țeava cu rahat în fața curții, îi aduc probe judecătorului, el însuși un tip normal, care sosește cu bicicleta în tribunalului din Curitiba.

Pentru că societatea se schimbase și pentru că oamenii nu mai acceptă injustiția, cercetările merg înainte.

Nu se lasă.

Și, într-o bună zi, o țară cutremurată de ceea ce credea că e imposibil de realizat află că sute de boși din afaceri, politicieni și interlopi sunt puși sub acuzare.

”Azi e o zi pentru Republică. Toți suntem egali în fața legii”, spune tânărul procuror brazilian, în fața compatrioților săi.

Republica, legea și cetățenii României nu vor ceda.