Cum a fost ziua în care ai aflat că vei pleca în prima ta expediție? A fost prima, expediția din 2016 în Antarctica? Care a fost journey-ul până în acel punct și, pentru că sunt convinsă că a fost cel puţin interesant, cum a fost drumul către one edge of the world?

Da, a fost prima mea expediție. Până la acel moment am participat numai la conferințe, școli de vară sau training-uri prin intermediul job-ului, însă niciodată într-o expediție. Ziua în care am aflat că voi merge la capătul lumii a fost foarte agitată pentru mine. Pe de-o parte m-am bucurat nespus că voi lua parte la un eveniment de o asemenea anvergură. M-am bucurat și că cei de la KOPRI (Institutul Coreean de Cercetări Polare) mi-au acceptat proiectul de cercetare, pe care îl propusesem pentru expediție, plus șederea în baza lor. Pe de altă parte, m-am speriat știind că voi lipsi o perioadă destul de lungă de acasă și că această expediție nu este tocmai floare la ureche. Pe lângă munca de cercetător pe care o desfășori în cadrul stației, ai nevoie de o super condiție fizică pentru a ieși pe teren în fiecare zi și a colecta probe. Traseele realizate pe jos ajung până la 15-20 de km și presupun cărarea de probe de gheață, apă și sol. Aceste probe pot ajunge să cântărească și 20kg per persoană. Așadar, condiția fizică nu este opțională. Momentul în care am aflat că voi merge a fost în decembrie, iar plecarea urma să fie în ianuarie așa că timpul a fost foarte scurt. Pentru o asemenea expediție ai nevoie de echipament special în care să te îmbraci pentru a face față frigului. Eu nu eram deloc pregătită din punctul acesta de vedere. Se mai adaugă aici și echipamentul de laborator cu care vei lucra probele colectate de acolo. Acesta trebuie adus de acasă. Cei de la baza de cercetare coreeană nu știu exact care este tot echipamentul de care ai nevoie pentru a-ți desfășura munca. Aceștia pot numai să îți ofere accesul în laborator, la frigiderele unde poți ține probele sau autoclava destinată sterilizării diverselor recipiente de colectare a probelor. Restul trebuie adus de acasă. Cum noastră a fost cu avionul și există un număr maxim de kg acceptat, bagajele au fost gândite și cântărite de foarte multe ori până s-a ajuns la o formă finală, acceptată de întreaga echipă. Traseul până în Antarctica este foarte lung, desigur și nu se realizează dintr-o bucată. Practic noi de fiecare dată când am fost am zburat din București, România în Punta Arenas, Chile, evident cu câteva escale. Drumul cu avionul până în Punta Arenas cu tot cu escale, are undeva la 48 de ore. Prima escală se face undeva în Europa, iar a doua în Chile, în Santiago. Drumul din Madrid, unde am avut noi escala și până în Santiago este un zbor de 12 ore urmat de o escală în Santiago unde trebuie să faci vama pentru toate bagajele. Asta presupune scos de bagaje de cală, echipament de teren și de laborator pentru a se face vama de intrare în țară. Abia apoi se zboară către Punta Arena. Din Punta Arena nu se pleacă niciodată direct către Antarctica. Stăm acolo măcar o noapte. De fapt, drumurile Punta Arenas – Antarctica nu sunt știute cu mult timp dinainte. Zborul depinde mereu de vreme și având în vedere că vremea în Antarctica este foarte imprevizibilă, zborurile sunt hotărâte cu câteva ore înainte. De exemplu, în 2016 avionul s-a întors din drum deoarece nu a putut ateriza, pătura de nori era prea jos și nu se vedea pista. A trebuit să zburăm încă o dată a doua zi pentru a ajunge în Antarctica.

Anul acesta a fost mai aventuros. Nu știu dacă știi, dar în decembrie 2019 un avion chilian militar s-a prăbușit în Antarctica având la bord 38 de pasageri. Ruta acestui avion este exact aceeași pe care mergem și noi. Îți dai seama că nu a fost prea plăcut când am auzit o asemenea veste. Plecările din ianuarie 2020 au fost și mai stricte ca de obicei și mult mai atent controlate. Am petrecut două zile pe aeroportul din Punta Arena de dimineață până seara, deoarece zborul era amânat din oră în oră din cauza condițiilor meteo nefavorabile. Aeroportul era plin de echipe de cercetare care mergeau la diferite stații de cercetare din Antarctica (Argentina, SUA, Chile, etc). Este mereu o aventură să zbori acolo, de fiecare dată este inedit.