Un primar acoperit de hîrtii Cristian Popescu ”Piedone” spune că nu se simte deloc responsabil pentru că, în sectorul său, 30 de oameni au ars de vii într-un club fără autorizații

duminică, 1 noiembrie 2015, 6:58

E a doua noapte grea pe care Piedone o ia pe piept.

Nu se pun la socoteală pe cele în care primarul cheamă televiziunile și dă startul deszăpezirilor din Sectorul 4. Alea sînt parfum! O imagine ușor de obținut, o manipulare dulce și înmiresmată precum iarna care se simte în aer.

Altele sînt orele întunecate și dificile.

Prima oară cînd l-am văzut speriat pe fundalul luminii stroboscopice de girofar a fost în ianuarie 2012. Orașul se revoltase și Piedone ieșise deasupra pasajului de la ”Unirii”, trăgînd linia imaginară a civilizației cam în dreptul pizzeriei ”Horoscop”.

Înconjurat de polițiștii comunitari ca de o gardă pretoriană, primarul își păzea teritoriul de manifestanți. Dincolo de luminile mașinilor noi-nouțe ale Primăriei de sector dospea, amenințătoare, ”mahalaua ineptă”. Multe luni mai tîrziu, după ce oamenii au cîștigat, Piedone a trecut politicește de partea ”mahalalei”.

Nici el nu mai știe cîte partide a schimbat.

Vineri, după incendiul de la clubul Colectiv, a fost a doua oară cînd primarul nu părea în apele lui.

A apărut tîrzior, cam după o oră și jumătate de la incendiul din fosta fabrică ”Pionierul”. Timp suficient, probabil, să afle cum e poziționată Primăria în drama care se contura. Care sînt relațiile cu patronii clubului. Cine îi protejează.

Cu o șapcă neagră, de fan de baschet american, Cristian Popescu ”Piedone” s-a strecurat timid în imagini. ”De ce ați dat aprobare de funcționare clubului?”. A bălmăjit-o. Nu-i rămăsese nimic din impetuozitatea cu care spărgea dintr-un pumn tarabele ilegale ale tîrgoveților.

Sîmbătă dimineață, primarul a venit din nou în fața camerelor TV.

Flutura un dosar în care erau avize și cîteva amenzi mărunte, la alibi. Clubul era practic un depozit nedeclarat de kerosen, o bombă nedezgropată din timpul războiului, iar oamenii lui Piedone îi amendaseră pe proprietari ”pentru că folosesc personal neautorizat la servire”.

A început să ne explice, cu o voce în care citeai un tremur ciudat pentru un bărbat atît de strașnic, că, de fapt, nu Primăria nu dă autorizația de funcționare. ”Nici nu se numește autorizație, ci aviz. Documentul se eliberează pe propriile declarații. Iar eu am doar două cluburi în sector, Fabrica și ăsta”, a zis el.

”Păi dacă aveți doar două cluburi, de ce nu le controlați?”. Asta e o întrebare nepusă încă. O strigase un cetățean de la balcon. Sau n-o strigase nimeni.

Scena are ceva suprarealist. 185 de răniți și 30 de oameni arși de vii într-un club din sectorul tău. Și ce susține, la schimb, primarul? Că e acoperit cu acte.

Cristian Popescu ”Piedone” pretinde că o farmacie, un club de concerte, un poligon de tragere cu arcul sau un sindicat al torturii cer autorizație de funcționare și o fac pe propria declarație. Iar el nu are nici o responsabilitate să vadă dacă ăia vînd eferalgan sau dinamită.

Ca și cum nu de asta plătesc cetățenii impozite. Ca să fie în siguranță, ca să-și poată duce copiii la școli. Cel mai tînăr dintre morți, băiatul de 16 ani, era elev în clasa a zecea la ”Tudor Vianu”. Colegul lui a supraviețuit. Mîine, unul dintre primele licee ale țării va fi în doliu.

Drama s-a întins în toată țara; în suferință sîntem unul.

Dincolo de munți, cei din Negrești Oaș se roagă pentru Viorel Andrei Bud, studentul lor care a cîștigat medalia de aur a Olimpiadei de Matematică din Europa de Sud-Est. Și el a fost în club. Are arsuri la mîini.

”Din punctul de vedere al actelor nu am nici o problemă” Cristian Popescu ”Piedone” – primar Sectorul 4

La un moment dat, neregulile acestui sector îngenuncheat vor ieși la iveală. Se vor lămuri construcțiile de sticlă răsărite în intersecția de la ”Șincai”, terenurile de tenis din mijlocul parcului ”Tineretului”, povestea cu mall-ul dinspre BIG. Sînt săptămîni întregi de cînd Primăria lui Cristian Popescu nu vrea să răspundă la cîteva întrebări simple ale Gazetei despre un club ”sportiv” și de alimentație publică.

În condițiile acestea, fiecare bloc din Sectorul 4 care n-a sărit încă în aer e un bloc norocos. Că nimeni nu pare că răspunde pentru autorizațiile întîmplărilor de la parter. Mîine poate face ISIS o ceasornicărie pe proprie răspundere în sectorul primitor al lui Piedone. Tic-tac, bum-bum.

Bineînțeles că nu există nicăieri în lume o primărie fără responsabilitate la un dezastru manufacturat 100% din neglijență urbană. Și bineînțeles că e treaba lor. Patronii sînt lacomi în toată lumea, de aceea există reglementări. Lucrurile nu pot rămîne așa.

Dincolo de faptul că au răspunderi specifice, pentru care să plătească, nu pompierii sau Sanepidul cer voturile oamenilor din patru în patru ani.

Pe hîrtia fluturată de primar scrie că autorizația clubului Colectiv fusese dată în ianuarie 2015. Dar unul dintre spectatorii de vineri își amintea că ”eu am cîntat aici anul trecut”. Dacă cineva va săpa, complicitatea va ieși la iveală.

L-am zărit la televizor pe unul dintre patronii discotecii. Ieșea cu pași mari de la Poliția Capitalei. Venise îmbrăcat lejer, în pantaloni de trening gris. 185 de răniți și 30 de tineri arși de vii. Un tip în trening cool într-o dimineață de sîmbătă.

Lucrurile nu pot rămîne așa. Sau pot?

În fața clubului Colectiv oamenii continuă să aprindă candele roșii, care se strîng una în cealaltă pe asfalt.

261.000 de locuitori are Sectorul 4, cît populația Brașovului sau a Ploieștiului

Străzile și aleile sînt pline de umbre, din ”Budapesta” în ”Tineretului” și pînă spre Berceni. Cine a prins cutremurul din ’77 aici, în Sectorul 4, compară neliniștea umană cu cea de acum. Dar la ce bun atîția oameni resemnați?

Pentru azi se anunță un marș, de la ora 14. Ceva plutește în aer, după cum descrie Mihai Brașoveanu, de la Știrile ProTV. Sau exasperarea Andrei Miron, reporterul Realitatea TV, în dialog cu șeful Poliției Comunitare Sector 4.

La două sute de metri distanță de club, în linie dreaptă spre Dîmbovița, chiar lîngă Radu-Vodă, se zăresc lumînările din curtea în trepte a unei bisericuțe.

E un lăcaș cît o odaie proaspăt văruită. Vecinii din cartier îi spun biserica Bucur Ciobanul.

Aici curge gîrla unde își păștea oile cel care avea să devină întemeietorul Bucureștiului. Aici spune legenda că a construit ciobanul Bucur, din lemn, primul schit al orașului. E locul despre care Nicolae Iorga scria atît de frumos că ”siguranța populară, păstrată prin viu graiu, de la o generație la alta, spune că aici e leagănul cetății”.

Au trecut mai bine de 550 de ani.

Dacă lucrurile vor rămîne așa, atunci să-și ia Bucur Ciobanul orașul înapoi că a greșit! Noi nu sîntem ”leagănul cetății”. Noi sîntem oile.