Acest continut este doar pentru abonati. Pentru abonament Observatorul Cultural apasati

Situaţia de la Colegiul Naţional „Gheorghe Şincai“ din Bucureşti poate fi considerată un caz-şcoală, despre iţele văzute şi nevăzute care leagă conducerea unui liceu de administraţiile locale, de Inspectoratele şcolare şi de Ministerul Educaţiei Naţionale. Directoarea Colegiului Naţional „Gheorghe Şincai“ din Bucureşti, Silvia Muşătoiu, refuză să semneze un contract-cadru, motivînd că primarul PSD al sectorului 4, Daniel Băluţă, a adăugat cîteva puncte în plus, obligînd liceul să cumpere doar anumite produse, agreate de Primărie. Trăgînd de ghem, vedem că şcoala are nevoie de reparaţii capitale, fiind o clădire de patrimoniu. Deşirînd ghemul, vom observa cîteva boli ale sistemului, cea mai importantă fiind birocraţia sufocantă impusă directorilor de şcoli şi profesorilor. În această situaţie nu se află doar Colegiul Na­ţional „Gheoghe Şincai“, ci toate şcolile din România. Doar că directoarea Silvia Muşătoiu, profesoară de matematică de peste 20 de ani, s-a hotărît să vorbească. Convingerea noastră este că acest interviu, realizat vineri, 1 februarie, poate fi începutul unei dezbateri despre situaţiile dificile şi neplăcute prin care trece şcoala românească. În definitiv, profesorii sînt cei care au toată îndreptăţirea să semnaleze ches­tiunile strîmbe din învăţămîntul românesc. Cuvîntul lor este necesar să fie ascultat şi luat în seamă. Şcoala românească este în cumpănă, […]