För många av Sverigedemokraternas anhängare personifierade Mona Sahlin motståndet mot partiet. Hon fick öknamnet ”Mona Muslim” och blev en symbol för mångkultur och invandring.

Det var när Sahlin var partiledare i valet 2010 som Jimmie Åkessons parti kom in i riksdagen med 5,7 procent av rösterna.

”In klampar Jimmie” (Carlssons bokförlag) av SVT-journalisten Pontus Mattsson kommer ut i början av april.

I den nya boken ”In klampar Jimmie”, som handlar om hur Sverigedemokraterna kunde växa så mycket under så kort tid, ger Mona Sahlin sin bild av Sverigedemokraternas framgång och av Socialdemokraternas misslyckade försök att sätta stopp för den. Och hon är självkritisk på flera plan.

I valrörelsen ägnade Sahlin mycket tid åt att kräva Fredrik Reinfeldt på svar om Moderaterna verkligen inte tänkte samarbeta med Sverigedemokraterna. De båda partiledarna tävlade om vem som kunde ta tydligast avstånd från Sverigedemokraterna.

– Vi lade den där bekväma stenen framför oss och så sade vi ”SD” och så spottade vi. Det var fegt gjort. Vi förde nästan ingen debatt om varför Sverigedemokraterna var så vidriga att de inte skulle tas i med tång, utan det var bara en het potatis som kastades mellan de båda statsministerkandidaterna. Det var fegheten, säger Mona Sahlin till SVT-journalisten Pontus Mattson i boken ”In klampar Jimmie”.

Kritiserad tv-debatt

Mona Sahlin var en av de första att debattera med Jimmie Åkesson. Som nyvald partiledare tog hon 2007 en direktsänd debatt inför studiopublik i TV4:s Kvällsöppet. Både internt i det egna partiet och bland andra politiker och debattörer fick Mona Sahlin kritik för att hon gav det då oetablerade partiet en plattform.

Själv tycker hon fortfarande att det var rätt att ta debatten. I boken berättar hon att hon ångrar att hon inte krävde att de socialdemokratiska kommunalråden också tog minst tre debatter var med SD före valet.

– Det är säkert så att de skulle kommit in i riksdagen ändå, men det är som att vi inte gav dem en riktig match. Det hade blivit en helt annan diskussion om innehållet i deras missnöjespolitik och vi hade inte gett dem den gigantiska martyrmantel av sammet som de vårdat så ömt sedan dess, säger Mona Sahlin.

Hon beskriver att Socialdemokraterna aldrig gjorde en ordentlig analys av Sverigedemokraternas politik eller varför väljarna valde dem. Hennes parti missade att det höll på att blossa upp en politisk konflikt som handlade om etablissemang och skillnaden mellan stad och land.

”Ett av mina dåliga samveten”

– Med åren har det blivit ett av mina dåliga samveten, jag har ju varit en del av detta. Att vi inte kopplade förändringarna i Sverige till hur vi i Socialdemokraterna skulle driva en politik som gjorde att vi inte skulle uppfattas som etablissemang. Det skymde sikten inte bara för vad Sverigedemokraterna var, utan också för hur Sverige var på väg att förändras. Man såg bara diskussionen om främlingsfientligheten och inte det här med stad–land, att inte lita på Stockholm, att en del människor inte litade på samhället längre, säger Mona Sahlin.

Vid valet 2010 var storstadsväljarna i partiernas fokus. RUT-avdraget, skattelättnader på hushållsnära tjänster, var en stor fråga. Socialdemokraterna ville slopa RUT och fick mycket uppmärksamhet när man i stället föreslog en butlertjänst i tunnelbanan, som skulle avlasta stockholmarna med hushållsarbete.

Mona Sahlin debatterar med Jimmie Åkesson i TV4-programmet Kvällsöppet 2007. Foto: OLLE SPORRONG

– Vi skulle ha talat om Sverige utanför tullarna, vi har ägnat all vår vakna tid åt partiet Sverigedemokraterna i stället för den underliggande frågan: hur i helvete kan så stor del av LO-väljarna gilla det partiet? Och vi låter fortfarande frågan om Sverigedemokraterna bli ett uttryck för positioner i stället för ett stort utropstecken: hallå, Sverige har förändrats och vi har inte hängt med, säger Mona Sahlin i ”In klampar Jimmie”.

Hon tror att Sverigedemokraternas uppgång handlar om mer än den främlingsfientlighet hon själv ofta talade om. Socialdemokraterna borde ha fokuserat på att utveckla svar på andra frågor, menar Sahlin.

– Kommer alla pensionspengarna att försvinna, för nu kommer invandrarna och tar dem? Kommer alla tjejerna att försvinna, för nu kommer invandrarna och tar dem? Jag tror känslan av att inte lita på samhället och på staten har varit det överordnade skälet till Sverigedemokraternas tillväxt, och att det hela tiden formulerats utifrån ett invandringstema. Vi etablerade partier gav oss bara på invandringsfrågan och tog inte debatten om tilliten, säger Mona Sahlin.

Stjernkvist: ”Misslyckad strategi”

Även andra socialdemokrater är självkritiska i Pontus Mattssons bok. Att lyssna till tidigare partisekreteraren Lars Stjernkvist är som att höra på någon som beskriver ett destruktivt självskadebeteende som varit omöjligt att bryta, skriver Mattsson i boken.

– Vi gör det vi hela tiden säger att vi vill undvika. Vi vill inte att förhållandet till Sverigedemokraterna ska överskugga allt annat i politiken, ändå bidrar vi många gånger till just det. Vi har gett partiet en central roll och låtit debatten handla om hur vi ska förhålla oss till dem och vad vi tycker om dem. Det har varit en misslyckad strategi. Vi borde ha diskuterat sakfrågorna om invandring i stället, säger Lars Stjernkvist i boken.

Lars Stjernkvist, kommunalråd i Norrköping och tidigare partisekreterare (S). Foto: PETER HOLGERSSON / BILDBYRÅN

Anders Ferbe, tidigare ordförande för IF Metall, beskriver i boken hur attityderna till Sverigedemokraterna har förändrats på arbetsplatserna under det senaste decenniet.

– Då, förut runt 2006, var det inte accepterat att vara sverigedemokrat, även om det förstås fanns sådana. Nu i valet 2018 var det norm att vara det. Det är de som inte är sverigedemokrater som tiger när det diskuteras politik. Det är alltså en väldigt stor förändring. Många förtroendevalda har heller inte orkat ta diskussionerna med sverigedemokratiska sympatisörer eftersom det är deras egna kompisar eller grannar som det handlar om, säger Anders Ferbe.

Han menar att man fokuserat för mycket på att kritisera Sverigedemokraterna i sak.

– Jag har själv stått ute på möten och argumenterat: ”Tänk er för nu, om Sverigedemokraterna kommer i maktställning, då går A-kassan nedåt, då får ni det sämre.” Och så får man svaret: ”Jamen vi skiter i det, det måste till en förändring.” Då är det förändringen i sig som är målet, säger Anders Ferbe i boken.

”Har svårt att inte göra SD till centrum”

Mycket av den strategi Mona Sahlin är kritisk mot gäller fortfarande. I valrörelsen 2018 väckte Socialdemokrateras företrädare hela tiden frågan om det gick att lita på att Allianspartierna inte skulle samarbeta med Sverigedemokraterna. Man skickade riktade annonser i sociala medier med det budskapet till Centerpartiets och Liberalernas sympatisörer.

– Man agerar fortfarande som alltid har gjort mot Sverigedemokraterna som parti, men skillnaden är att man pratar om integration och invandring på ett annat sätt. Man har ett annat tonläge i sakfrågor, men man har fortfarande svårt att inte göra SD till centrum i debatten, säger journalisten och författaren Pontus Mattsson till Expressen.