Det här är en text från SvD Ledare. Ledarredaktionen är partipolitiskt oavhängig med beteckningen obunden moderat.

Påståendet har gjorts otaliga gånger på senare år: eftersom Sverige blir äldre behövs invandrare för att utöka den arbetsföra befolkningen. I stället för att fråga hur mycket invandring Sverige tål bör frågan vara hur mycket invandring Sverige behöver. Vem ska annars ta hand om oss när vi blir äldre?

Tyvärr ska vi troligen själva göra det. Åtminstone delvis. Forskarna Joakim Ruist och Lennart Flood, som skrivit ”Migration, en åldrande befolkning och offentliga finanser” (SOU 2015:95) som kom i fredags och är en del av Långtidsutredningen 2015, visar att det förmodligen är så att vi alla snarare kommer att behöva arbeta längre för att finansiera invandringen till Sverige. I nästan alla scenarier är invandringen en förlustaffär för de offentliga finanserna, visar de. Det scenario där invandringen blir lönsam är om man antar att utomeuropeiska invandrargrupper med låg sysselsättning höjer sin sysselsättning med 10 procentenheter och att hela befolkningen höjer sin pensionsålder med två år.

Men detta scenario är beräknat på att invandringen sjunker kraftigt, vilket Ruist och Flood poängterar, eftersom de har utgått från SCB:s befolkningsprognos som gjordes i maj. SCB räknar alltid med tre scenarier: ett lågt, ett huvud och ett högt scenario. Och ju högre invandring desto större underskott, enligt Ruists och Floods beräkningar. Det SCB i maj kallade en hög nivå är dock avsevärt lägre än den faktiskt invandringsnivå som Sverige har haft sedan dess. Med sommarens facit i hand framstår SCB:s befolkningsprognos som en glädjekalkyl, vilket tyvärr påverkat Ruists och Floods beräkningar. Med tanke på de rekordhöga nivåerna av asylsökande räcker det förmodligen inte att höja pensionsåldern med endast två år.