Den svensk a narkotikapolitiken har bred förankring bland såväl riksdagens partier som bland den svenska befolkningen i övrigt. Sannolikt eftersom vår balanserade och restriktiva narkotikapolitik har vuxit fram underifrån, av socialarbetare, polis och civilsamhälle.

Jämfört med resten av Europa är det förhållandevis få unga i Sverige som brukar narkotika.

Till exempel har användningen av narkotika minskat sedan 2010. Trots att det ibland antyds annorlunda tycker närmare nio av tio unga mellan 18 och 29 att det inte borde vara tillåtet att röka cannabis. Ännu fler tycker inte att det ska vara lagligt att odla cannabis. När det gäller bruket av tyngre narkotika är attityderna än mer negativa. Tittar vi över en tioårsperiod finns heller inte någon opinionsförändring vad gäller motståndet till hasch, marijuana eller amfetamin, heroin och liknande droger.

Samtidigt som få har prövat narkotika är narkotikadödligheten i Sverige, procentuellt sett, bland de högsta i Europa. 2013 avled 589 personer i narkotikarelaterad död och vi vet tyvärr allt för lite om vilka dessa personer är. Nya psykoaktiva substanser, till exempel Spice, dyker upp på drogmarknaden i allt tätare takt. Dessa nya substanser kan också orsaka akut sjukdom och död. Det är en oroväckande utveckling som vi behöver vända.

Det preventiva arbetet inom narkotikapolitiken är oerhört viktigt. Därför ser regeringen till exempel över lagstiftningen så att landstingen självständigt ska kunna ansöka om att införa sprututbyten.

Sprututbyte är en viktig smittskyddsåtgärd och det finns mycket erfarenhet som visar att sprututbyte fungerar. WHO, FN:s hiv-program UNAIDS och Världsbanken är bara några av de som rekommenderar sprututbytesprogram som en effektiv metod för att minska smittspridningen av hiv och hepatit. För den enskilde kan detta vara skillnaden mellan ett liv med eller utan hiv- eller hepatitsmitta.

Sprututbytesverksamhet är även viktig ur andra aspekter eftersom den ska innehålla hälsorådgivning, information om risker med narkotikamissbruk, erbjudanden om samtalskontakt, avgiftning samt om hur man skyddar sig mot sexuellt överförbara infektioner. Verksamheten ska även ha en öppen dörr mot vård och behandling och är inte sällan den enda kontakten en person med missbruksproblem har med myndigheter.

Utöver vikten av det preventiva arbetet behövs också vård och behandling som är baserade på vetenskap och beprövad erfarenhet, för att bättre hjälpa de människor som fastnat i ett missbruk och beroende.

Därför ger samarbetsregeringen nu i uppdrag till Socialstyrelsen att kartlägga den narkotikarelaterade dödligheten. Socialstyrelsen ska utifrån befintliga data beskriva de bakomliggande orsakerna och annan relevant information om den grupp som avlidit av narkotika eller där narkotika varit en bidragande orsak. I uppdraget ingår även att arbeta fram en modell för hur dödsfallen på ett bättre sätt kan följas framöver.

Svensk narkotikapolitik har bidragit till att få unga brukar narkotika i Sverige och till negativa attityderna om narkotika. Det är viktigt att fortsatt värna den. Men det är också viktigt att våga se de utmaningar som finns och utifrån dem formulera nya lösningar.

Det uppdrag som vi nu ger Socialstyrelsen kommer inte ensamt vara lösningen på den höga narkotikadödligheten i Sverige. Men uppdraget är ett första viktigt steg, för att utifrån väl underbyggd statistik kunna utforma förebyggande insatser riktade till specifika riskgrupper. Genom det kan vi rädda fler liv.

Gabriel Wikström,

folkhälso-, sjukvårds- och idrottsminister