Verdensbanken tilbyr nå en ny metode for å måle helsetilstanden på en lands økonomi, i en rapport som tar for seg ulikheter mellom land og bærekraftig utvikling.

Norge sitter på mest verdier per innbygger, ifølge målinga, og kommer dermed på førsteplass, rett over Qatar som tidligere har blitt kåra til verdens rikeste land.

– Forventa inntekt som mål kan være et usikkert mål, fordi det hviler på antakelser om hvordan inntekt og levealder blir i framtiden, sier Ingvild Almås, professor i samfunnsøkonomi. Foto: Tor Erik H. Mathiesen / NTB scanpix

Heller enn å forstå «rikdom» som antall kroner tjent, oversetter Verdensbanken rikdom til hvor store ressurser landet har tilgjengelig i dag og i framtida.

Det nye i selve målemetoden, er at forventa inntekt for innbyggerne i landet – i løpet av hele deres liv – tas med i beregninga.

Ingvild Almås, professor i samfunnsøkonomi ved NHH og Universitetet i Stockholm, synes den nye målemetoden er interessant. Men hun er bekymra for at Norge kommer bedre ut enn fortjent.

– Dessuten kan vi fort falle på slike målinger, ved prisfall på olje eller tømte ressurser, sier Almås.

Usikkert mål

Olje- og gassvirksomhet er en ryggrad i økonomien også i Qatar. Her fra et oljeraffineri i Doha. Foto: Franck Fife / AFP

Verdien av naturressurser er blant faktorene som er med i beregninga av et lands rikdom, i tillegg til den nye faktoren med innbyggernes forventa inntekt.

Almås mener en fallgruve med målemetoden kan være at den norske oljerikdommen gir et stort utslag på resultatet, og dermed gjør Norge ekstra sårbar for endringer i oljepriser.

Fordi oljerikdommen teller som naturressurs, samtidig som den har mye av æren for høye personinntekter, ifølge henne.

– En grunn til at vi skårer så høyt kan være at oljerikdommen vår på en måte telles to ganger, sier Almås.

Hun tror andre land med store oljeressurser vil kunne beholde plassen sin i målinga, på tross av et eventuelt oljeprisfall.

– I andre land med mye olje, der ressursen eies av private uten så høy grad av skattlegging som i Norge, vil ikke oljeressursen i like stor grad påvirke personinntektene, sier hun.

De fem rikeste og de fem fattigste land: Ekspandér faktaboks Verdiene et land sitter på er i rapporten summert og delt på antall innbyggere i landet. Tallene bak hvert land er estimatet total rikdom per innbygger i landet i måleperioden, målt i 2014-verdi av amerikanske dollar. De fem rikeste: 1. Norge: 1 671 756 2. Qatar: 1 597 125 3. Sveits: 1 466 757 4. Luxembourg: 1 288 607 5. Kuwait: 1 123 144 De fem fattigste: 1. Gambia: 5 208 2. Burundi: 7 579 3. Mosambik: 7 718 4. Guinea: 8 943 5. Komorene: 8 836

Almås er ikke veldig overraska over at Norge gjør det godt i denne målinga, fordi forventa personinntekt har stor betydning i den nye metoden.

– Ettersom vi har olje per i dag, er jeg ikke veldig overraska. Men fordi topprangeringa vår nok i stor grad kommer av vår rikdom på olje- og gass, kan vi også fort falle på slike målinger, ved prisfall på olje eller tømte ressurser, sier hun.

Fattige land er fortsatt fattige

Gambia kommer dårligst ut, blant de 141 landene studert i rapporten fra Verdensbanken. Her er total rikdom målt til 5 208 dollar per innbygger, mot Norges 1,7 millioner dollar per innbygger. Foto: Seyllou / AFP

Ofte har bruttonasjonalprodukt (BNP) blitt brukt for måle velstand. I en måling basert på BNP i 2016, publisert av Global Finance, kom Qatar på førsteplass og Norge på sjetteplass.

Almås er enig i at det trengs et annet mål enn BNP for å sammenlikne velferd mellom land, slik forfatterne bak rapporten påpeker, men hun tror det ville vært nyttig å ta med folks konsum, utdanning og fritid inn i regnestykket.

Verdensbanken slår fast i rapporten at de studerte landene samla sett har økt sin rikdom per innbygger med 31 prosent i perioden de studerer, som er mellom 1995 til 2014.

Et av funnene er at gruppa av land med middels inntekter har blitt rikere i perioden, drevet fram av vekst i asiatiske land. Land som var fattige i starten av perioden har i snitt ikke blitt særlig mye rikere.

– Denne rapporten fokuserer på noe annet enn det vi ofte tenker på som en indikator for utvikling, men fokuset er interessant, fordi det sier noe om hvilke muligheter innbyggerne i landet har i framtida, sier Almås.