Hun har levert ungen i barnehagen og skal på jobb som vanlig denne julimorgenen i 2009.



Nina Nordheim må stoppe og vente på motgående trafikk før hun kan svinge inn og parkere. Det er da det går galt. Plutselig smeller det bakfra.



Sammenstøtet sender den lille Toyota Yarisen 40–50 meter fremover. En lastebil har kjørt på henne bakfra.



Lettere omtåket kommer hun seg ut av bilen for egen hjelp, men hun må sette seg ned igjen.



– Jeg kjente smertene, men jeg var full adrenalin. Og jeg var sint.

Ambulansen kommer og tar henne med på sykehuset. Hun blir liggende på intensiven hele dagen.

Fire uker senere er hun tilbake på jobb. Hun føler at noe er galt med kroppen, men klarer ikke helt å sette fingeren på hva det er. Der og da skjønner ikke Nordheim at livet skal bli snudd på hodet, men virkningene av skadene hun har pådratt seg i nakken etter ulykken kommer snikende. Og det blir verre og verre å jobbe.

– Jeg prøvde å henge med på jobb, men det gikk ikke. Jeg ble så sliten av å ha det vondt. Hodet ville, men kroppen hang ikke med.

Det ble til slutt umulig å jobbe. Uansett hvor mye hun ville. Etter mange forsøk på å komme seg i jobb ble hun i 2014 erklært 100 prosent ufør.

Slik så den lille Toyotaen ut etter sammenstøtet med lastebilen på 26 tonn. Foto: AVISA NORDLAND / Avisa Nordland

Ny kamp

Samtidig starter en ny kamp som Nina ikke er forberedt på. Hun opplever at forsikringsselskapet ikke tror på henne.

– Jeg ble mistrodd. Jeg følte til tider jeg ble pålagt diagnoser som jeg ikke hadde. De lette etter andre årsaker til lidelsene. At det ikke var ulykken som var grunnen til smertene.

Selskapet kommer likevel med et tilbud om utbetaling på under en million kroner. Dette skulle dekke fremtidig tap av inntekter for Nina.

– Jeg nektet å godta tilbudet fordi det var altfor lavt i forhold til det jeg ville ha tjent hvis jeg ikke ble skadet. Jeg var 33 år og ville hatt mange år igjen i arbeidslivet.

– Formen varierer fra dag til dag. Noen dager må jeg rett og slett holde senga. Foto: Ola Helness

Nina bestemmer seg for å ta kampen mot selskapet og engasjerer advokatfirmaet Ness-Lundin som har spesialisert seg på erstatningssaker.

– Kynisk

Advokat Christian Lundin har jobbet med erstatningssaker i over 20 år. Han mener forsikringsselskapene synes å spekulere i det skjeve maktforholdet som oppstår mellom den skadde og selskapet.

– Det er en veldig stor psykisk belastning å gjennomføre en rettssak når man er blitt skadet og har mistet sitt arbeid og sin inntekt. Selskapene vet at de fleste kvier seg for det, og gir opp. Selskapene kan forsøke å trøtte ut motparten sin.

Christian Lundin har jobbet med erstatningssaker i 22 år. Foto: Ola Helness

Han nevner eksempler som å bytte saksbehandlere, la være å betale ut den skaddes løpende tap eller å unnlate å dekke utgiftene til advokat. Ofte bringes det inn sakkyndige med bindinger til selskapene som de vet støtter deres sak, hevder han.

Advokaten mener også at forsikringsselskapet kan begynne å spekulere i at det er andre forklaringer på hvorfor den skadde har falt ut fra jobb og at dette så kombineres med et altfor lavt tilbud.

– Det den skadde trodde var en medspiller, blir ofte en gigantisk motpart.

– Det er et ganske kynisk bilde du tegner?

– Ja, jeg sier ikke at dette gjelder alle selskapene til enhver tid, men dette er dessverre dette som ofte skjer.

Han mener forsikringssystemet slik det er i dag, ikke fungerer.

– Selskapene gir gjennomgående altfor lave erstatningstilbud. De har konsesjon fra det offentlige til å selge lovpålagte forsikringer og de er pålagt å utbetale riktig erstatning. Når man da gang på gang ser at de ikke gjør det, og at de få som tar saken for retten får en høyre utbetaling, da forteller det at systemet ikke fungerer.

– Hvorfor er det slik, mener du?

– Det finnes ingen tilsynsmyndighet som passer på dette. Den eneste vaktbikkja man har, er rettsapparatet.

Fører statistikk

Advokatfirmaet Ness Lundin DA har ført statistikk for de erstatningssakene selskapet har ført de siste årene. Statistikken viser i snitt en økning i erstatningsoppgjøret på godt over 90 prosent i forhold til tilbudt erstatning.

Også to andre store advokatfirmaer som spesialiserer seg på erstatningssaker mener utbetalingene fra selskapene som oftest øker når en advokat kobles inn.

Øyvind Vidhammer mener forsikringsselskapene tidvis opptrer medisinsk uetisk. Foto: Ola Helness

Øyvind Vidhammer i advokatfirmaet Simonsen, Vogt, Wiig er enig med Lundin i at forsikringsordningen ikke fungerer godt nok og er blant annet kritisk til hvordan forsikringsselskapene bruker sakkyndige.

– De velger sine egne sakkyndige, som har en form for tilknytning til forsikringsselskapene. De hverken snakker med eller undersøker skadelidte. Deretter ser vi at saksbehandlerne bruker dette veldig ukritisk. Tidvis vil jeg gå så langt som å si at dette er en medisinsk uetisk måte å opptre på.

– Men har ikke dere advokater også en interesse av at sakene dras ut i tid slik at taksameteret går?

– Vi er definitivt ikke tjent med at sakene dras ut i tid. Det vil kun resultere i at det går en masse tid som i hvert fall ikke vi får betalt for, sier Vidhammer.

Personskadeforbundet: – Dårlig kvalitetskontroll

Personskadeforbundet er en interesseorganisasjon for personer som er blitt skadet i en ulykke. Assisterende generalsekretær Per Oretorp hevder at rettssikkerheten til de skadde står i fare.

– Det oppstår ofte tvister. Selskapene kommer med et lavt tilbud og advokaten til den skadde kommer med et høyt krav. Så starter ballen å rulle. Den skadde er i en tung prosess etter skaden og det påligger begge parter et ansvar for at rett erstatning blir utbetalt.

– Oppfyller forsikringsselskapene dette ansvaret?

Per Oretorp i Personskadeforeningen anbefaler å søke juridisk bistand hvis man krever erstatning. Foto: Ola Helness

– Mange ganger gjør de det, men det er også mange tilfeller av for dårlig kvalitetskontroll. Vi ser altfor ofte at det utnevnes en sakkyndig som skal uttale seg på noe de ikke er spesialister på. Og det er en betydelig rettssikkerhetsfaktor for den skadde.

– Forsikringsselskapene betaler for disse spesialisterklæringene og det er betydelige summer vi snakker om. Det er ganske naturlig å tenke seg at det utvikler seg et lojalitetsforhold mellom selskap og sakkyndig som kan påvirke vurderingene i disse sakene.

Kjenner seg ikke igjen

Finans Norge er hovedorganisasjonen til finansnæringen og forsikringsselskapene. De forteller at rundt 10.000 personer melder om personskade etter trafikkulykker til selskapene hvert år. Direktør Geir Trulserud sier selskapene søker å tilby rett erstatningssum så tidlig som mulig.

– Det er ingen som tilbyr en lav erstatning for å presse ned utbetalingene. Kundetilfredshet er et viktig parameter for selskapene. De måler og sammenligner seg med andre selskap.

– Er det selskap som bruker sakkyndige de har bindinger og tilknytning til?

Direktør i Finans Norge sier forsikringsbransjen stort sett har fornøyde kunder. Foto: Ola Helness

– Det er ingen selskap som har faste leverandører av medisinske utredninger. I veldig mange tilfeller er det faktisk advokatene til de skadelidte som kommer opp med spesialister som selskapene kan si seg enige i å bruke.

– Advokatene hevder at de få som tar saken til retten nesten bestandig får økt utbetaling. Er det ikke mange som da risikerer å få for lav utbetaling ved å godta selskapets første tilbud?

– Det er ingenting som tyder på det, og i store alvorlige personskader så har selskapet tett kontakt med skadelidte slik at de får rett oppfølging fra selskapet fra skaden har skjedd til utbetalingen er foretatt.

– Ingen forsikringsselskap er tjent med at sakene drar ut i tid, hverken økonomisk eller omdømmemessig. Vår erfaring er at advokatene er minst like trege med å følge opp saken.

– Vanskelig sak

Det var If Forsikringsselskap som var motpart i saken Nina Nordheim førte for retten. Informasjonsdirektør Jon Berge forteller at det kun er 10 av 17 000 personskadesaker som ender i retten og at folk i hovedsak er veldig fornøyde. Han mener saken med Nina Nordheim er vanskelig.

– Tingretten tilkjente et lavere beløp enn det vi da tilbød Nordheim på det tidspunktet. Så ble saken anket til lagmannsretten der det endte med et noe større beløp enn vi tilbød. Og dette viser at disse sakene er litt kompliserte når det gjelder å bestemme riktig

Informasjonsdirektør Jon Berge sier de har interesse i at sakene blir avklart så raskt som mulig. Foto: If Skadeforsikring

erstatningsbeløp.

– Nina Nordheim sier hun ikke ble trodd av dere?

– Jeg beklager hvis hun følte at hun ikke ble trodd av oss.

– Lette dere etter andre årsaker til hennes symptomer?

– Nei, vi gjør ikke det og det vil vi heller aldri gjøre. Vi vil avklare slike saker så raskt som mulig, men vi må finne frem til den riktige erstatningen og det avgjøres av norsk rett.

– Viser denne dommen at tilbudet deres var for lavt?

– Ja, det kan hende at vi la oss på et litt lavt nivå. Vi tror kanskje at det riktige nivået nå er funnet.

– Advokat Lundin mener dere haler ut tiden for å trøtte ut de skadde. Er det riktig?

– Jeg skulle gjerne sett at Lundin kunne legge frem bevis for det. Han har sagt det før og det blir ikke mer riktig av det. Mange vil kunne hevde at han sier dette jevnlig for å markedsføre sine tjenester i et fallende marked. Hvis vi skulle hale ut tiden, ville det vært direkte skadelig for vårt omdømme.

– En sånn sak vinner du ikke

Nina Nordheim satset 450.000 kroner av egen lomme for ta opp kampen i retten. Til slutt erkjente lagmannsretten at forsikringsselskapet må betale en premie på 4,4 millioner kroner. Det opprinnelige tilbudet var på under en million kroner.

– Du skal være «steike» sterk for å stå i dette her. Jeg kunne gitt opp for lenge siden, men jeg er heldig som har mennesker rundt meg som har hjulpet meg. Hvis ikke hadde jeg ikke klart det. Hadde jeg ikke hatt økonomisk støtte så hadde jeg vært nødt til å gi meg lenge før. Og det er vel det de satser på at man skal gjøre.

Selv om hun nå er tilkjent 4,4 millioner kroner i erstatning, føles det ikke som en seier.

– En sånn sak vinner man ikke. Helsa får jeg aldri tilbake.