– Resultatet slo ned som en stor overraskelse i fagmiljøet, og fikk veldig mye oppmerksomhet innenfor nasjonal og internasjonal presse, sier professor Martin Rypdal ved UiT Norges arktiske universitet.

NRK var blant mediene som omtalte den britiske studien, som ble publisert i det anerkjente tidsskriftet Nature i januar. Her kom det frem at temperaturen på jorda trolig kommer til å øke mindre enn FNs klimapanel har beregnet: maksimalt fire til fem grader.

KLIMASPLID: Det er full splid mellom britiske forskere og forskere blant annet ved UiT, blant dem Martin Rypdal, om hvor mye varmere det kan bli på jorda. Foto: Privat

Men britene satt et nytt, øvre tak: 3,4.

Den britiske avisa The Guardian konkluderte at de mest destruktive dommedagsscenarioene kan være avverget.

Konkluderte etter ei uke

Men onsdag kveld ble det publisert tre motartikler i Nature. UiT står bak én av de tre, som samtlige har konkludert med at den britiske forskningen er ugyldig.

– Dette ligger veldig tett opp til vårt ekspertiseområde, og vi forsto umiddelbart at det var et problem med resultatet, sier Rypdal.

Det tok forskningsgruppen ved Institutt for matematikk ei uke å være sikker på at resultatene var feil, og de skjønte rimelig fort hva som var problemet:

IKKE I TVIL: Professor Peter Cox sier kritikken ikke har gjort dem i tvil om funnene deres, heller tvert imot. Foto: University of Exeter

– Da vi gjorde våre analyser avdekket vi at det var ting som det ikke var tatt høyde for, som har veldig stor betydning. Og når man tar høyde for det, holder ikke disse konklusjonene, sier Rypdal.

Kort fortalt handler det om klimapådrivet. Klimapådriv brukes til å sammenligne effekten av ulike klimagasser og andre komponenter. Med andre ord: Det som påvirker klimaet vårt.

– Det var ikke tatt høyde for på en ordentlig måte i dette arbeidet, sier Rypdal.

FNs klimapanel (IPCC) Ekspandér faktaboks FNs klimapanel (IPCC) ble etablert av Verdens meteorologiorganisasjon (WMO) og FNs miljøprogram (UNEP) i 1988.

Rapportene fra klimapanelet er ansett som det viktigste faglige grunnlaget for den internasjonale klimapolitikken.

Fram mot 2022 skal klimapanelet utarbeide en sjette hovedrapport, tre spesialrapporter og en metoderapport.

IPCC gjør ikke ny forskning selv, men tråler tusenvis av klimastudier og sammenstiller dem for å si noe konsekvensene av global oppvarming, og så foreslå løsninger. Kilde: Miljødirektoratet

Britene tryggere på sine funn

NRK har kontaktet University of Exeter, og professor Peter Cox som ledet den britiske studien. Han sier Rypdal og UiT-forskerne er i sin rett til å påpeke at temperaturene på jorda er påvirket av klimapådrag, men at de gjør feil når de undergraver resultatene fra den britiske studien.

– Vi tror fortsatt på resultatene fra studien publisert i januar, sier Cox.

Samtidig understreker han at britenes konklusjoner kun går på graden av sannsynlighet for hvor mye temperaturene i fremtiden vil øke:

– Vi har ikke sagt at global oppvarming ikke vil overstige 3,4 grader. Global oppvarming avhenger av om den atmosfæriske konsentrasjonen av karbondioksid øker, og hvor sensitivt klimaet er for karbondioksid, sier Cox, og fastslår:

– Det er to tredjedels sjanse for at den globale gjennomsnittstemperaturen vil øke med mindre enn 3,4 grader hvis atmosfærisk karbondioksid blir fordoblet.

Cox forteller at kritikken fra Rypdal og andre har fått forskerne i Exeter til å se på sin egen studie, på nytt, og detaljene i den.

– Dette har økt tryggheten på de funnene vi beskrev i Nature i januar, sier Cox.

Her kan du lese hele svaret fra den engelske forskeren: Ekspandér faktaboks The researchers at UiT disagree. They believe you have not taken sufficient account of the uncertainty of forcing? What is your comment? – Rypdal et al. are correct to point-out that the relationship between equilibrium climate sensitivity and global temperature variability is influenced by external forcing (actually the residual external forcing that remains after we have detrended the global temperature record). However, they are wrong to state that this undermines our emergent constraint on climate sensitivity. In our reply we show clearly that the opposite is true – residual external forcing actually helps to tighten the constraint on climate sensitivity. Do you still believe your results from the article in Nature in January, which claims global temperature not to increase by more than 3,4 degrees Celsius, are correct, and why? – Yes we do still believe the results that we published in Nature in January. However, we did not say that global warming will not increase by more than 3.4 K. Global warming depends on how much the atmospheric carbon dioxide concentration increases, and also how sensitive the climate is to carbon dioxide. It is the latter factor, the so-called «equilibrium climate sensitivity (ECS)», which was the subject of our original Nature paper and the subsequent discussions. Our paper in January suggested that the «likely range» of ECS is approximately 2.2-3.4K (rather than the usually assumed range of 1.5-4.5K). This means that there is a 2 in 3 chance that the global mean temperature would warm by less than 3.4K if we doubled atmospheric carbon dioxide. It does not place a limit on future global warming, because for that we also need to know future carbon dioxide, and that depends on whether humankind gets a grip of global warming or not. The criticisms from Rypdal et al. and others have led us to re-examine our original study in even greater detail. As a consequence, we now have a better understanding of why climate sensitivity is revealed by global temperature variability. This has increased our confidence in the findings that we reported in Nature in January 2018.

LES OGSÅ: