Detta säger lagen om registrering

Vad är en personuppgift?

All slags information som direkt eller indirekt kan hänföras till en fysisk person som är i livet.



Det finns en serie lagar som förbjuder bra-att-ha-register där information skrivs in i syfte att ha koll på allt om utvalda människor. Även myndigheter som Polisen är bundna av strikta bestämmelser över vad de får och inte får registrera. Bland annat grundlagen och Europakonventionen garanterar var och en att inte hamna i t ex en databas som kvinnoregistret. Här några citat ur de lagar som styr detta:



Polisdatalagen

2 kap. 7 §

Personuppgifter får behandlas om det behövs för att

1. förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet,

2. utreda eller beivra brott, eller

3. fullgöra förpliktelser som följer av internationella åtaganden.



2 kap. 10

Uppgifter om en person får inte behandlas enbart på grund av vad som är känt om personens ras eller etniska ursprung, politiska åsikter, religiösa eller filosofiska övertygelse, medlemskap i fackförening, hälsa eller sexualliv.



3 kap. 14 §

Uppgifter som kan antas ha samband med sådan brottslig verksamhet som anges i 2 § första stycket 1 ska gallras senast tre år efter utgången av det kalenderår då registreringen avseende personen gjordes. Uppgifter som kan antas ha samband med brottslig verksamhet som innefattar brott för vilket är föreskrivet fängelse i två år eller däröver ska dock gallras senast fem år efter utgången av det kalenderår då registreringen gjordes.



PUL

9 § Den personuppgiftsansvarige skall se till att

c) personuppgifter samlas in bara för särskilda, uttryckligt angivna och berättigade ändamål.

d) personuppgifter inte behandlas för något ändamål som är oförenligt med det för vilket uppgifterna samlades in.

e) de personuppgifter som behandlas är adekvata och relevanta i förhållande till ändamålen med behandlingen.



Europakonventionen

ARTIKEL 8

Rätt till skydd för privat- och familjeliv

1. Var och en har rätt till skydd för sitt privat- och familjeliv, sitt hem och sin korrespondens.

2. Offentlig myndighet får inte ingripa i denna rättighet annat än med stöd av lag och om det i ett demokratiskt samhälle är nödvändigt med hänsyn till den nationella säkerheten, den allmänna säkerheten eller landets ekonomiska välstånd, till förebyggande av oordning eller brott, till skydd för hälsa eller moral eller till skydd för andra personers fri- och rättigheter.



Regeringsformen

2 kap. 6 §

2. Utöver vad som föreskrivs i första stycket är var och en gentemot det allmänna skyddad mot betydande intrång i den personliga integriteten, om det sker utan samtycke och innebär övervakning eller kartläggning av den enskildes personliga förhållanden.





