Det är lätt att tro att Zlatans motsvarighet i svensk politik är Tino Sanandaji.

Zlatan och Tino är kontroversiella. Retar många, och älskas därför av fler. Starka egon som varken glömmer segrar eller oförrätter. Vinnarskallar som är lika uthålliga i framgång som motgång.

Men nej, Tino är inte Zlatan. Inte än i alla fall.

Sanandaji är politikens svar på Peder Fredricson. Vem då, säger den ena hälften av läsarna? Ryttaren som vann Jerring-priset, svarar den andra.

Ridsporten är Sveriges näst största ungdomsidrott. Ändå blir resten av Sverige överraskade när en ryttare får överlägset flest röster i Jerringpriset. Många vet helt enkelt inte hur engagerade och välorganiserade hästmänniskor är, eftersom de aldrig rör sig i samma kretsar.

Tino Sanandaji har precis släppt en bok. Den kommer nog att få lika mycket publicitet i traditionella medier som ridsporten får.

Men du gör bäst i att läsa boken. För den kommer att påverka det svenska samhället under många år framöver.

Sanandajis bok heter Massutmaning, och slog rekord redan innan den var skriven. Han bad sina följare att frivilligt finansiera boken genom crowdfunding och fick in 632 000 kronor.

Bokens titel är en blinkning till alla som tycker om att kalla särskilt jobbiga samhällsproblem för utmaningar.

Tinos tes är att Sverige inte står inför utmaningar. Sverige står inför problem. Ett land som länge var känt som ett av världens mest välmående och bekymmersfria är på väg att förvandlas till ett etniskt klassamhälle, där delar av befolkningen känner sig som andra klassens medborgare, skriver han i inledningen av boken.

Utrikes födda står för ungefär 17 procent av befolkningen och andra generationens invandrare för ytterligare fem procent.

Trots detta utgör utrikes födda 53 procent av dem med långa fängelsestraff, 54 procent av de arbetslösa och mottar 60 procent av de utbetalda socialbidragen.

71 procent av Sveriges barnfattigdom finns bland hushåll med utländsk bakgrund, medan 76 procent av medlemmarna i kriminella gäng har invandrarbakgrund.

Så står det i boken.

Va?

Kan det verkligen vara så?

Vad har han för källa till det?

Jag skrev ovan att den här boken kommer att påverka det svenska samhället under många år framöver. Skälet är Sanandajis vinnarskalle.

Han ger sig inte förrän han får rätt, och för honom är fakta fortfarande mer rätt än tyckanden. Boken är därför snarare en välskriven forskningsgenomgång, än en debattbok.

Sanandaji stannar heller inte vid att beskriva samhällsproblemen.

Hans mål är ett nytt socialt kontrakt – en utsträckt hand som ger invandrare en väg in i gemenskapen.

Boken avslutas därför med 25 konkreta åtgärder för att ge alla de invandrare som Sverige har tagit emot en plats i det svenska samhället.

Sanandajis förslag kommer kanske inte att diskuteras i de traditionella medierna. Däremot på ett antal livliga Facebook-sidor, som Thomas Gürs med 20000 följare, Hanif Balis med 40000 följare och Sanandajis egen med 55000.

Och sedan, i sinom tid, kommer flera av förslagen att klubbas igenom i riksdagen.

Hälften av landet kanske blir förvånade.

Den andra hälften kommer att ha röstat för.