A vártnál is gyorsabban, 3,9 – szezonálisan és naptárhatással kiigazítva pedig 4,1 – százalékkal nőtt a GDP a harmadik negyedévben a KSH ma közzétett részletes adatai szerint. Suppan Gergely, a Takarékbank vezető elemzője nem lepődött meg, szerinte évtizedek óta nem voltak ilyen jók a magyar gazdaság kilátásai. Hosszú távon pedig ennél is több lehet a magyar gazdaságban. Villáminterjúnk.

Meglepetést jelent a harmadik negyedévi adat?

Eredetileg 3,8%-os növekedésre számítottunk, így a 3,9%-ra felfelé módosított növekedési gyakorlatilag megfelelt a várakozásunknak. A részletekkel kapcsolatban igen pozitív meglepetést okozott, hogy a fogyasztás végre érdemben gyorsult, valamint igen impozáns növekedést mutattak a kiskereskedelem, vendéglátás, szálláhely-szolgáltatás, infokommunikáció, valamint a szakmai, tudományos, műszaki és adminisztratív tevékenység ágazatai.

Mennyire jó ez a növekedési adat nemzetközi összevetésben?

Nemzetközi összehasonlításban erős középmezőnynek számítanak az adatok, de, amennyiben figyelembe vesszük, hogy az időjárásfüggő mezőgazdaság mintegy 0,6 százalékponttal rontotta a növekedést, ezt kiszűrve a növekedés elérhette volna az igen kiemelkedő 4,5%-ot is.

Lejtőn nyomjuk a gázt, vagy épp az ellenszél ellenére teljesít ilyen jól a gazdaság?

Mindkét állítás hamis. A hazai és európai konjunktúra mutatók évtizedes, vagy soha nem látott csúcson vannak, a világgazdaságban párhuzamos, szinkronizált fellendülés látszik, így nem tűnik elrugaszkodottnak az a kijelentés, hogy

a kilátások évtizedek óta nem voltak ennyire kedvezőek, különösen, ha figyelembe vesszük, hogy a hazai növekedés az eladósodás (háztartások, állam) csökkenése mellett megy végbe.

A kilátásokat az építőipari szerződésállományok, a tervezett beruházások és az igen kedvező külső konjunktúra is támogatja, amellett, hogy a reálbérek mintegy kétszámjegyű növekedése mellett a hazai háztartások már igen komoly nettó pénzügyi vagyont halmoztak fel.

A borúlátók szerint a magyar gazdaság potenciális növekedési képessége alacsony és ez is csak az uniós forrásoknak köszönhető. Ön viszont úgy gondolja, hogy aranykor jön a magyar gazdaságban.

A potenciális növekedésre vonatkozó becslések feltehetően igen alulbecsülik a lehetőségeket. Ha figyelembe vesszük az elmúlt években – főleg a háztartások és részben a vállalatok – lezajlott igen meredek mérlegkiigazítási folyamatát, a stabil költségvetési helyzetet, az igen masszív külkereskedelmi és folyó fizetési mérlegtöbbletet, a fenntartható növekedésünk valószínűleg magasabb a mostaninál. Ha a lakosság például a többletjövedelmének kisebb részét takarítaná meg, gyorsabb lehetne a fogyasztás növekedése, így a magasabb import mellett is nagyobb lenne a GDP növekedése.

Milyen tényezők alapozzák meg a következő évek gyors növekedését?

A következő negyedévekben lakás és irodaátadási boom várható, az uniós és anélküli állami beruházások a következő években futnak fel, további jelentős feldolgozóipari beruházások várhatóak (a Mercedes 2018-ban indítja újabb, 1 milliárd eurós beruházását). Jelenleg is folyamatban van több exportkapacitás növelő beruházás, ami párosulva a felfutó európai konjunktúrával az exportnak is újabb lökést ad, ezért nem fog lényegesen szűkülni a külkereskedelmi többlet. A munkaerőhiány az egész régióra jellemző, így a régióban igen gyors bérnövekedésre lehet számítani, ami növeli a vásárlóerőt, így a fogyasztás érdemben fog hozzájárulni a növekedéshez. A munkaerőhiány – és a növekvő munkaerőköltség – másrészről technológiai, gépberuházásokra kényszeríti a vállalatokat, amelyek így végül hatékonyabbak, termelékenyebbek, versenyképesebbek lesznek, ami alapvető feltétele a bérnövelésnek is.

A bérnövekedés pedig önmagában is pozitívan hat vissza a termelékenységre,

mivel a fogyasztás növekedése miatt emelkedik a hazai piacra termelő és szolgáltató cégek forgalma, árbevétele, így, amennyiben nem tudnak létszámot emelni, nő az egy alkalmazottra jutó bevétel.