Ylen rooli on varmistaa, että kaikilla suomalaisilla on pääsy tärkeään tietoon ja mahdollisuus osallistua tietoisena ja ajattelevana kansalaisena yhteiskunnan toimintaan. Kaupallisen viestinnän kipuilun taustalta löytyy tutkittuja syitä, kirjoittaa Ylen Uutis- ja ajankohtaistoiminnan johtaja, vastaava päätoimittaja Atte Jääskeläinen.

Atte Jääskeläinen Yle

Ylen Uutis- ja ajankohtaistoiminta uudistuu perusteellisesti tänään.

Tästä päivästä alkaen meillä ei ole enää erikseen uutis- ja ajankohtaistoimituksia. Toki meillä toimittajat edelleen erikoistuvat, radioon, televisioon tai verkkoon, myös uutisiin tai ajankohtaisjournalismiin, mutta monitaitoisissa tiimeissä.

Haluamme palvella suomalaisia entistä paremmin. Ylen täytyy pitää huolta siitä, että sen toiminta kehittyy kansalaisten mediankäytön mukana ja toimimme verovaroin viisaasti. Koen, että laadukas, kaikki suomalaiset tavoittava journalismi on poikkeuksellisen arvokasta juuri nyt, kun kaupallinen media kamppailee taloudellisissa vaikeuksissa.

Helsingin Sanomien päätoimittaja Kaius Niemi väitti eilen sunnuntaina kirjoituksessaan (siirryt toiseen palveluun), että Ylellä on mahtipontinen digitaalinen kasvustrategia, joka johtaa yksityisen median kantokyvyn pettämiseen lähivuosina.

Niemen kirjoitus sisältää kaupallisen median Ylestä viljelemiä väitteitä, joista osan se itsekin tietää vääriksi, osaan se vilpittömästi uskoo. Koko kirjoituksen perusta oli laho, koska siinä oli ymmärretty väärin pyrkimyksemme tavoittaa kaikki suomalaiset. Se ei tähtää markkinaosuuden kasvattamiseen, vaan päinvastoin tietoisesti hyväksyy sen putoamisen. Kun kaikki pitää tavoittaa, ei voi tehdä hittituotteita varmoille yleisöille, vaan riskiprojekteja vaikeasti tavoitettaville.

Sama väärinymmärrys – tahallinen tai tahaton – liittyy laajempaan kampanjaan, jolla kaupallinen media pyrkii kevään vaalien jälkeen Ylen tehtävien rajaamiseen ja rahoituksen supistamiseen.

Ylen asemasta on syytäkin keskustella, mutta faktoihin perustuen. Siksi kannattaa katsoa hetki tosiasioita silmiin ja pohtia, mitä todella on tapahtumassa.

Suomalainen mediamaisema on muuttunut kymmenen vuoden aikana merkittävästi.

Tiedonvälitys siirtyy vääjäämättä sähköiseen muotoon, mikä kurjistaa sanomalehtiä. Internetin kurjistava vaikutus lehtiin tunnetaan, mutta sähköiseltä puolelta kuitenkin löytyy toinen, yhtä suuri muutostekijä: Kaupallisen television raju laajeneminen.

Taustalla on tietoinen poliittinen päätös, jolla kaupallisen television resursseja kasvatettiin ja toimintaedellytyksiä parannettiin. Ensin MTV3 ja Nelonen vapautettiin 2002 alkaen noin 50 miljoonan euron toimilupamaksuista Ylelle, jotta ne voisivat kehittää digitaalisia sisältöjään. Sitten televisio digitalisoitiin. Vapaiden tv-kanavien määrä moninkertaistui, ja Suomeen syntyi myös merkittävä maksu-tv-toimiala.

Kaupallinen televisio on kasvanut vuoden 2002 jälkeen Suomessa hurjasti, liikevaihdolla mitattuna yhtä paljon kuin internet, mutta television uutistoimintaa tämä kasvu ei ole palvellut. Kun kaupallinen tv-katsominen on sirpaloitunut lukuisille uusille kanaville, kaupallisten tv-uutisten yleisöt ovat romahtaneet. Nelonen lopetti omansa, MTV3 on käynyt useat yt-neuvottelut ja irtisanonut toimittajia.

Internet-uutismaailmassa johtavan uutistoimijan asemasta kilpailee kaksi iltapäivälehteä, Iltalehti ja Ilta-Sanomat. Niillä on yhteensä yli puolet kaikesta uutiskäytöstä Suomessa. Kun kysytään tärkeintä uutislähdettä internetissä, jo joka kolmas vastaa: Iltapäivälehden verkkosivut.

Jompikumpi iltapäivälehti voittaa lopulta niiden välisen kilpailun. Näin on tapahtunut kaikissa muissa Pohjoismaissa. Voittaja tulee olemaan yleisöltään laajin ja internetin tärkein uutismedia, joka kykenee kannattavaan toimintaan mainosrahoituksella.

Kun Yle tutki omaa vaikutustaan netin uutismarkkinaan, paljastui iltapäivälehtien tappava vaikutus maakuntalehtien verkkoliiketoimintaan tulevaisuudessa.

Miksi ihmiset ovat haluttomia maksamaan verkon uutispalveluista? Kaksi prosenttia ilmoitti syyksi Ylen ilmaisen tarjonnan. Sen sijaan 26 prosenttia kertoi syyksi sanomalehtien ilmaisen tarjonnan.

Suomeen voi toki jäädä iltapäivälehtien rinnalle myös verkkolehtiä, joiden sisältö on muurin takana vain maksavien asiakkaiden käytössä. Näiden yleisö ei ole läheskään koko kansa, vaan sen maksuhaluinen ja -kykyinen osa.

Lähtötilanne ei ole helppo. Tilattavien maakuntalehtien yhteenlaskettu osuus verkon uutiskäytöstä on nyt vaivaiset 15 prosenttia.

Jos tilattavat sanomalehdet kuihtuvat, kaupallinen uutistoiminta televisiossa on ongelmissa ja iltapäivälehdet ottavat verkossa hallitsevan aseman, mitä Ylen pitäisi tehdä? Lopettaa kehittyminen ja jättää tehtävänsä hoitamatta?

Jos yksityiset lääkäriasemat ovat vaikeuksissa, pitäisikö terveyskeskustenkin jättää potilaat hoitamatta? Eikö Ylellä ole verorahoitteisena yhtiönä velvollisuuskin kehittyä?

Kaupallisen viestinnän ongelmat aiheutuvat pääasiassa kilpailun lisääntymisestä kaupallisessa viestinnässä.

Uusia kilpailijoita on tullut varsinkin mainosmarkkinoille myös ulkomailta, suurimpana Google. Suuret mainostajat tavoittavat kuluttajat myös suoraan: Ikea ja Motonet ovat verkossa kävijämääriltään yhtä suuria kuin keskikokoiset maakuntalehdet.

Yle on kutistunut resursseiltaan kolmanneksen 2000-luvun alusta. Yleisösuhteemme on pysynyt siitä huolimatta ennallaan, ei sentään kasvanut. Ylen osuus kaikesta suomalaisten verkossa kuluttamasta ajasta on kaksi prosenttia.

Ylen uutis- ja ajankohtaistoiminnan yleisömäärä on pysynyt viime vuodet vakiona. Televisio- ja radioyleisöjen lievä lasku on korvautunut samansuuruisena nousuna verkossa ja mobiilissa. Tyytyväisyys Ylen uutisiin on toki selvästi kasvanut. Yle on Suomen luotettavin uutistoimija ja noussut myös Suomen luotettavimmaksi instituutioksi – jaetulle ykköstilalle poliisin kanssa.

En ole ainoana Suomessa sitä mieltä, että Ylen rooli tulevaisuudessa on erityisen tärkeä: Varmistaa, että kaikilla suomalaisilla on pääsy tärkeään tietoon ja mahdollisuus osallistua tietoisena ja ajattelevana kansalaisena yhteiskunnan toimintaan.

Tämä oikeus kuuluu mielestäni kaikille demokratiassa. Suomalaiselle yhteiskunnalle se on aivan kohtalonkysymys, erityisesti nyt kun edessä on hidas taloudellinen kasvu, yhteiskuntaa repiviä vaikeita päätöksiä ja vierellä epävakaa Venäjä.

Epämiellyttävää keskustelussa on, että samalla kun kaupallinen media imee verta toisistaan - niin kuin kilpailutaloudessa kuuluukin - se syyttää ongelmistaan Yleä. Käsittämätöntä on, kun tässä keskustelussa viljellään tarkoitushakuisesti virheellisiä tietoja ja mielikuvia.

Vuosi sitten olin seminaarissa, jossa MTV:n toimitusjohtaja vertaili sadoille vaikuttajille Ylen ja MTV:n uutistoimituksia. Taulukkoon oli laitettu rinnakkain häpeilemättä Ylen koko toimittajamäärä ja MTV:n uutistoimitus. Vertailu oli järjetön, minkä jokainen alaa vähänkään tunteva tietää.

Eilen HS:n päätoimittaja Kaius Niemi kirjoitti, että Ylen uuden uutis- ja ajankohtaispalvelun Kioskin 15 hengen tiimin kokoisella toimituksella syntyvät päivittäin MTV3:n tv-uutiset. Vuosi sitten, tuossa toimitusjohtajan esittelemässä taulukossa, oli kuitenkin sentään MTV:llä 117-henkinen uutistoimitus.

Yle tiedostaa ehkä paremmin kuin kukaan muu oman roolinsa Suomen median tulevaisuuden rakentamisessa.

Jos keskustelussa alkaa esiintyä täysin perättömiä tai tahallisesti tarkoitushakuisia väitteitä, ehkä niihinkin puuttuminenkin sitten on Ylen tehtävä: Tarjota kansalaisille oikeita tietoja päätöksenteon pohjaksi – Ylestä.

Atte Jääskeläinen

Johtaja, vastaava päätoimittaja

Yle, Uutis- ja ajankohtaistoiminta

Kirjoitus on ensimmäinen osa sarjasta, jossa tarkastellaan median tulevaisuutta ja uudistuvan Ylen Uutis- ja ajankohtaistoiminnan suunnitelmia.