Ilmastoasiantuntija Petteri Taalas tukee metsien käyttöä Suomessa. Metsänhoito on kestävää ja kasvatettava puusto sitoo hiiltä riittävän nopeasti

Jarkko Sirkiä

"Ilmakehän kannalta on se ja sama, poistammeko hiiltä 20 vuoden aikajänteellä vai sadan vuoden. Tärkeintä on, että sitä poistetaan", sanoo Petteri Taalas.

Keskustelussa metsien käytöstä ja ilmastonmuutoksen torjunnasta unohtuu keskeinen seikka: aikajänne. Kaikkein kiireellisintä on lopettaa uuden hiilidioksidin pääsy ilmakehään. Pidemmän aikavälin tavoite on tehostaa maapallon hiilinieluja.

Tätä mieltä on Suomen Ilmatieteen laitoksen entinen pääjohtaja, YK:n alaisen Maailman ilmatieteen järjestön WMO:n pääsihteeri Petteri Taalas.

Jos maapallon keskilämpötilan nousu halutaan rajoittaa 1,5 asteeseen, pitää fossiilisista polttoaineista eli kivihiilestä, öljystä, maakaasusta ja turpeesta päästä eroon kolmessakymmenessä vuodessa. Lisäksi uutta metsää kannattaa istuttaa kaikkialla maailmassa.

"Isoin haaste metsänielun vähenemisessä ovat trooppiset metsät, jotka eivät palaudu. Kun Brasiliasta tai Indonesiasta hakataan metsää, hiili poistuu niistä pysyvästi. Kymmenen prosenttia ilmakehään karkaavasta hiilidioksidista on peräisin hävitetyistä metsistä."

Tilanne on erilainen Suomessa, jossa uutta metsää istutetaan heti hakatun tilalle. Hiili sitoutuu takaisin uuteen puustoon 50–100 vuodessa.

"Ilmakehän kannalta on se ja sama, poistammeko hiiltä 20:n vai sadan vuoden aikajänteellä. Tärkeintä on, että sitä poistetaan."

Toistaiseksi hiilinielujen laskennassa ei huomioida hiilen sitoutumista puurakennuksiin ja muihin puutuotteisiin, joilla voidaan korvata muun muassa öljypohjaista muovia. Suomen ja muiden metsävaltioiden haasteena on neuvotella laskennasta kansainvälisesti.

Keskusteluun metsien käytöstä sekoittuu paljon poliittisia valintoja ja arvokysymyksiä. Jotkut haluaisivat, että Suomen metsiä hyödynnettäisiin mahdollisimman vähän.

Taalaksen mukaan suojelualueet ja vanhat metsät toimivat hiilivarastoina, mutta ne eivät sido uutta hiiltä. Päinvastoin hiiltä alkaa vapautua lahoamisen myötä. Metsien kykyä sitoa hiiltä ovat mitanneet muun muassa Luonnonvarakeskus ja Ilmatieteen laitos.

Tieteelle tuntemattomampi kysymys on, miten suuri merkitys on maaperään sitoutuneella hiilellä ja voidaanko sen vapautumista ehkäistä kehittämällä metsien käsittelyä, kuten keventämällä maanmuokkausta.

Taalaksen mielestä Suomen metsätalouden ja -teollisuuden kilpailukyky ja hyvinvointiamme ylläpitävä vaikutus painavat vaakakupissa paljon. Asiaa voi ajatella siltäkin kantilta, että jos Suomi ei tuottaisi puutuotteita maailmalle, ne tuotettaisiin maissa, joissa metsiä ei hoideta kestävästi.

"Suomi voisi viedä hyvän metsänhoidon osaamista maailmalle."

Tutkijoilla on myös henkilökohtaisia mielipiteitä ilmastonmuutoksen torjunnasta. Taalaksen mielestä ne olisi pidettävä erillään faktoista. Esimerkiksi Suomen ilmastopaneeli teki metsien hiilinielukysymyksestä gallup-tyyppisen kyselyn, mikä ei edusta perinteistä menetelmää tehdä tiedettä.

Taalas näkee, että Suomi on edennyt ilmastonmuutoksen torjunnassa hyvin kasvattamalla bioenergian osuutta ja rakentamalla ydinvoimaa. Potentiaalia hän näkee liikenteen sähköistämisessä ja pientalojen lämmittämisessä maalämmöllä.

Raamit päästöjen vähentämiseksi pitää luoda valtion tasolla.

"Tätä ei yksittäisten perheenäitien murehtimisella ratkaista."

Kuluttajia syyllistetään muun muassa lentämisestä. Taalas huomauttaa, että lentoliikenne tuottaa noin kolme prosenttia maailman päästöistä.

Toinen syyllistyksen aihe on naudanlihan syöminen. On totta, että naudat tuottavat metaania, joka on tehokas kasvihuonekaasu. Tässäkin asiassa piilee kuitenkin aikajännekysymys. Metaanin elinikä ilmakehässä on 10 vuotta, kun taas hiilidioksidi säilyy kymmeniä tuhansia vuosia.

Ilmastonmuutoksen pysäyttämiseksi ei ole tiedossa mitään ylivertaista, pelastavaa teknologiaa.

"Mehän uskoimme hiilen talteenottoon, mutta se ei kuitenkaan ollut se keino. Paras keino on vähentää fossiilista energiaa ja metsittää maailman mittakaavassa", Taalas toteaa.

Seuraava iso askel ilmastonmuutoksen torjunnassa on joulukuussa Puolan Katowicessä pidettävä ilmastokokous. Siellä sovitaan sääntökirjasta, jolla maailman valtiot ryhtyvät toteuttamaan Pariisin ilmastokokouksen tavoitetta pysäyttää maapallon lämpeneminen alle kahteen asteeseen.

Taalaksen mukaan Katowicen kokouksen onnistuminen ei ole kirkossa kuulutettu. "Haaste on nostaa kunnianhimon tasoa koko maailmassa. Muiden kuin OECD-maiden päästöt ovat viime aikoina kasvaneet eniten."

Vaikka Puolan kokous lässähtäisi, peliä ei Taalaksen mukaan siltikään vielä menetetä.