A koronavírus megjelenése óta már valószínűleg nincs olyan ember, aki még nem fújja fejből a fertőzési görbe lapítására szolgáló óvintézkedéseket: fizikai távolságtartás, maszk, kesztyű, gyakori kézmosás, fertőtlenítés. A lakosság mozgását, pontosabban gyülekezését is korlátozzák, bezártak a szórakozóhelyek, a vendéglátóhelyek jelentős részével együtt.

Igaz, a kijárási korlátozások dacára, ahogy megérkezett az igazi tavaszi idő, rengetegen hagyták el az otthonaikat, hogy a nyaraló vagy hétvégi telek segítségével tudjanak egy picit kiszakadni a bezártságból, de olyanokról is érkeztek hírek, akik a civilizációt hátrahagyva lakatlan, de mindenképp a tömegektől távol eső szigetekre vagy más területekre menekültek a vírus elől.

Akad egy olyan réteg is, amely jó előre felkészült egy esetleges járvány megjelenésére: ők az úgynevezett prepperek, akik békeidőben is mindenféle, a túléléshez nélkülözhetetlen dolgot tárolnak otthon, a tartós élelmiszerektől kezdve a kötszeren, gyógyszeren át egészen a napelemes rádióig vagy épp a jelzőrakétákig bezárólag. Különösen az Egyesült Államokra jellemző ez, ahol még a hidegháborús időkben kezdtek többen azon töprengeni, mihez fognak kezdeni, ha a szemben álló szuperhatalmak kakaskodása háborúhoz, súlyosabb esetben atomháborúhoz vezetne.

Azok a prepperek, akik igazán komolyan vették a fenyegetést, nem voltak restek a nagyvárosoktól távoli erdőkben nekiállni bunkereket építeni, ahová vész esetén elmenekülhetnek a családjukkal együtt. A huszadik század ötvenes-hatvanas éveiben komoly iparág épült a hidegháborús félelmekre, több cég is igen jól keresett a lakóházak alá telepíthető bunkerek kiépítésével.

Természetesen ezek a bunkerek távolról sem a kényelmet helyezték előtérbe. A házi megoldások sokszor nem jelentettek többet egy extra pincehelyiségnél vagy föld alá telepített sufninál, de a komolyabb óvóhelyekre is inkább a praktikum volt jellemző, na meg az, hogy lehetőség szerint minél több embert tudjanak befogadni.

A hidegháború aztán véget ért, a megépített bunkerek pedig kihasználatlanul állnak azóta is. Érdekes módon azonban a nukleáris világégés esélyének csökkenése ellenére nem lanyhult az érdeklődés az óvóhelyek iránt. Épp ellenkezőleg: egyre növekszik az igény olyan építmények iránt, amelyek képesek megóvni a bent tartózkodókat a háborús fenyegetésektől, egy kisebb aszteroida becsapódásától vagy épp egy világjárványtól. Ráadásul mindezt úgy, hogy – a Macskafogó Graboswky-jával szólva – a civilizációs csecsebecsékről sem kell lemondania a leendő lakóknak.

„Nagyapáink bunkerei még elég kényelmetlenek voltak” – mondja Robert Vicino, a Vivos nevű, high-end bunkerek építésére és értékesítésére szakosodott cég vezérigazgatója.

„Azok az óvóhelyek még szürkék voltak, fémből készültek, mint egy hadihajó vagy valami katonai objektum. Az igazság pedig az, hogy hosszú távon az emberiség nem élhet túl egy ennyire spártai, kopár környezetben.”

A Vivos bunkereibe fejenként szűk 5,7 millió forinttól indul a bebocsátás, de a legnagyobb létesítményükbe, a Manhattan méretének háromnegyedét kitevő Vivos xPoint-ba fejenként bő 11 millió forintnak megfelelő dollárba kerül a beugró. Ezért cserébe egy tényleg atombiztos menedéket tudhatunk a fejünk felett, amely egy szeizmikusan inaktív területen, a legközelebbi emberlakta területtől 24 órányi autóútra található. A létesítményt eredetileg az amerikai hadsereg fegyverraktárának építették, 1967-ben azonban eladták a területet a dél-dakotai Edgemont városának, ugyanis a felszínen kiváló marhalegelőként lehetett hasznosítani. Innen került a Vivos tulajdonába az összesen 575 darab bunker, amelyekben ma már gasztrobloggerek világát idéző konyhafelszerelés, bőr ülőgarnitúra és hasonló kényelmi felszerelések várják a tehetős preppereket.

A létesítmény területén 5000 embert lehet elszállásolni, az egyes bunkerek berendezésért pedig a leendő tulajdonosoknak további költségekre is számítaniuk kell, igény szerint 25 ezer és 250 ezer dollár között. A telepen ezen felül színházi helyiséget, osztálytermeket, hidropóniás kertészetet, uszodát, edzőtermet és saját klinikát is találnak az érdeklődők.

A hasonló szolgáltatások iránti hihetetlen keresletet jól mutatja, hogy a texasi Rising S Company ügyvezetője, Gary Lynch CNN-nek nyilatkozva elárulta: 2016-os értékesítéseik nem kevesebb mint 700 százalékkal haladták meg a 2015-ös szintet, a 2016-os amerikai elnökválasztást követően pedig további 300 százalékkal nőtt az eladások mértéke. Most március végén pedig azt mondta,

a forgalmuk négyszeresére nőtt a tavalyi hasonló időszakhoz képest, és olyan helyekről - például Horvátországból - is vannak érdeklődők, ahonnan korábban soha.

Lynch cége azonban meglehetősen pórias bunkereket értékesít, amelyeket vastag acéllemezekből építenek, ellenállnak a földrengéseknek, és akár fejenként egy évig elegendő élelmiszert lehet bennük raktározni.

Ez azonban szinte már fájóan fapados a Vivos ajánlatához képest, de szintén a kanyarban sincs egy titkos helyszínen lévő, délkelet-londoni bunkerhez képest, amelyet négymillió dolláros befektetéssel alakítottak föld alatti luxusotthonná.

A prémium bunkerépítők Európában is jó hasznát veszik a hidegháborúból visszamaradt létesítményeknek: a németországi – egyébként ugyancsak a Vivos érdekeltségébe tartozó – Europa One nevű bunkert szintén egy lőszerraktárból alakították át „Noé modern bárkájává”. A kemény sziklába vájt egykori raktárrendszerben 34 lakóhelyet alakítottak ki, amelyek darabja 232 négyzetméteres, de ha nagy a család, akár „emeletráépítésre” is van lehetőség, amellyel megduplázható az alapterület. A terjeszkedésnek nincs akadálya, ugyanis a sziklába bő 5 kilométernyi járatot vájtak, és akár egy közeli atomrobbanástól vagy épp egy repülőgép becsapódásától is képes megvédeni a bent tartózkodókat.

A cég ígérete szerint az egyes lakómodulokat luxusjachtokhoz hasonló berendezéssel lehet felszerelni, a lehetőségeknek csak a fantázia – na meg a pénztárca – szab határt. Itt már mélyebben a zsebbe kell nyúlni, egy-egy föld alatti apartmanért ugyanis kétmillió eurót kérnek, de a kevésbé prémium kategóriás, „félig nyilvános” lakómodulok is fejenként 35 ezer euróba kerülnek, igaz, ezért cserébe privát helikopterekkel szállítják a tulajdonosokat a helyszínre katasztrófa esetén. Az Europa One bunkerben egy belső kisvasút szállítja az embereket, akik több étterem, színház, kávézó és uszoda szolgáltatásait is élvezhetik.

A németországi létesítménynél is borsosabb az ára a kansasi Survival Condo apartmanjainak, amelyeket két elhagyott Atlas rakétasilóban alakított ki Larry Hall ingatlanfejlesztő cége, nem sajnálva a befektetésre szánt pénzt: az atomcsapásnak is ellenálló létesítmény kialakítása húszmillió dollárba került. Az érdeklődők itt is többféle megoldás közül választhatnak: a legkisebb apartman bő 83 négyzetméteres, de aki ennél többre vágyik, potom 4,5 millió dollárért befizethet egy 334 négyzetméteres, penthouse-okat idéző luxusszállásra is. Természetesen a szolgáltatások közül itt sem hiányozhat az uszoda, a színház, a bár vagy épp egy komplett föld alatti bevásárlóközpont, de a játékterem sem.

Minden tehetős prepper legnagyobb álma a „világ legnagyobb milliárdos-bunkereként” is reklámozott Oppidum, amely Csehországban található. Eredetileg egy szigorúan titkos katonai projektként kezdték építeni 1984-ben, a munkálatok tíz éven át tartottak. Ezután érthető okokból magára maradt a létesítmény, amelyből élelmes vállalkozók gigantikus, több mint 7000 négyzetméteres föld alatti komplexumot varázsoltak, a szinte már kötelezőnek számító botanikus kerttel, uszodával, élményfürdővel, mozival és saját borospincével.

Ez tényleg a leggazdagabbaknak szánt szolgáltatás, olyannyira, hogy a The Oppidum weboldalát kóddal védik, a hozzáférést pedig csak a komoly vevők kaphatják meg. Itt a legolcsóbb megoldásért is több mint 7,5 millió forintot kell fizetni fejenként, cserébe olyan felszereltség várja a lakókat, amihez képest a fentiek olcsó turistaszállásnak tűnnek majd. Az alapnak számító uszodák és kertek mellett prémium edzőterem, privát jacuzzi, helikopterleszálló és hangárnak is beillő széfek várják a tehetős túlélőket, akik luxuslakásnak is beillő bunkereikben várhatják ki az armageddon – vagy épp a koronavírus-járvány – végét.

Kapcsolódó cikkKapcsolódó cikkA szaúdi királyi család 150 tagja kapta el a koronavírustA király és a koronaherceg egy Vörös-tengeri sziget két végében húzta meg magát.

Támogasd a munkánkat! A G7-et ingyen lehet olvasni, de nem ingyen készül. Ha tetszett, amit olvastál és hasznosnak gondolod a munkánkat, akkor támogass minket, úgy, mintha előfizetnél. Ezzel növeled a működésünk biztonságát, és hozzájárulsz ahhoz, hogy olyan minőségben írhassuk az újságot továbbra is, ahogy eddig. Magánszemélyként és cégként is küldhetsz nekünk pénzt egy egyszerű bankkártyás fizetéssel vagy havi rendszerességgel. Köszönjük, hogy mellénk állsz. Havonta Egyszeri összeggel Tovább a támogatáshoz

Élet bunker járvány koronavírus Olvasson tovább a kategóriában