У жовтні програма «Наші Гроші з Денисом Бігусом» оприлюднила розслідування «Бронедрузі»: президентське керівництво Укроборонпрому злило 100 мільйонів на «прокладку» менеджера Порошенка».

В ньому йшлося про те, як державні бронетанкові заводи перерахували близько 100 млн грн. за постачання деталей фірмам «Ренал» і «Оптимумспецдеталь», котрі виводили отримані гроші в «обнальні ями», при цьому сам факт постачання ними деталей на БТЗ лишався під питанням, а якщо воно й відбулося – то походження цих деталей було б незрозумілим.

Після виходу сюжету керівництво ДК «Укроборонпром» та ДП «КБТЗ» запросило «Наші Гроші» на Київський бронетанковий завод, аби продемонструвати, як проходить прийом та випробування деталей на заводі в цілому, як відбувалася поставка від «Ренала» і «Оптимумспецдеталі» зокрема, і розповісти – куди ці деталі зрештою потрапили.

Зокрема знімальній групі «Наших Грошей» продемонстрували, як проходить перевірка та прийом мостів до БТР, про котрі йшлося в розслідуванні. На КБТЗ їх встановлюють на спеціальний випробувальний стенд, де перевіряють роботу диференціала, і лише після власної перевірки приймають. Таким чином, запевняють на заводі, не поставити товар взагалі або ж поставити неякісне – неможливо.

Компанії «Ренал» та «Оптимумспецдеталь» справді постачали запчастини на завод, пояснює керівник КБТЗ Вадим Шкавро, однак показати жоден з їхніх механізмів/запчастин нині на заводі не можуть, оскільки їх уже не залишилося – усі були використані. При цьому Шкавро неодноразово наголошує, що використані не для української армійської техніки, як було зазначено у нашому розслідуванні з посиланням на матеріали судових справ, а для експортного контракту: «Ні «Ренал», ні «Оптима» не брали участі в ДОЗі (державне оборонне замовлення – НГ), ці вироби йшли на «Тайский контракт»… Це був великий “Тайський контракт”, між Україною та Королівською Тайською Армією, на постачання певної кількості БТРів. Контракт був успішно завершений в березні 2016 р. З Київського заводу пішло туди понад 50 БТРів».

Кожен механізм приходить на завод із паспортом, однак паспортів на механізми, що постачали «Ренал» та «Оптимумспецдеталь», на КБТЗ також не залишилося. Оригінали, за словами Шкавра, також в Таїланді, а копій завод собі не залишає: «Всі машини йдуть разом з документами. У нас лишається тільки журнал і справа ремонту». Електронної бази та звітності КБТЗ не має: журнал вхідного контролю в оригіналі ведеться від руки, із зазначенням у табличці номерів механізмів і номера замовлення, на котре встановлений виріб. На прохання знайти в цьому рукописному журналі поставки «Ренала» та «Оптимумспецдеталі» журнал у знімальної групи забрали. Останній документ, з котрого можна було б дізнатися походження техніки – акти вхідного контролю. Однак всі акти за той період, кажуть на КБТЗ, вилучила в рамках кримінального провадження прокуратура.

Пояснити походження механізмів/запчастин, котрі на завод постачали «Ренал» та «Оптимумспецдеталь», на КБТЗ не змогли. За словами самих оборонпромівців до 2014 р. для БТР-3 близько 45% всіх комплектуючих постачалися з Росії, а виробляти ті ж мости в Україні почали не раніше 2016 р., і навіть зараз не вся українська продукція при перевірці на стенді проходить випробування. Історія з постачанням фірмами деталей, котрі по ланцюжку були нібито закуплені у фіктивних компаній, трапилася якраз у проміжку, в 2015 р.

Однак на заводі наполягають, що безтоварні операції їхніх постачальників – це питання до постачальників, а не до КБТЗ, оскільки у самого заводу «безтоварки» не було. КБТЗ деталі отримав, на підтвердження чого знімальній групі показують фотографії з прийомки.

Звідки ці деталі матеріалізувалися у «Ренала» та «Оптимумспецдеталі», запевняє керівництво заводу, їм в цілому неважливо. «Я не те що не пригадаю, я поняття не маю, хто був виробником, – говорить Вадим Шкавро. – І якщо чесно – навіть знати не хочу. Нам поставили вироби, котрі ми перевірили згідно з вхідним контролем, поставили на машину, приїхали двічі тайці, котрі перевірили, після цього машина поїхала туди. Звідки ми знаємо, хто виробник, чому ми в принципі повинні знати, хто виробник»?.

Разом з тим, у розпорядженні редакції «Наших Грошей» є документи, які засвідчують, що «Ренал» та «Оптимумспецдеталь» не тільки зривали постачання по строках. «Оптимумспецдеталь» могла кілька місяців не постачати вже передплачені деталі (див док. 1) або постачати такі, що по якості не проходили вхідний контроль заводу (див док. 2). А «Ренал» привозив механізми не до тієї техніки, їх треба було б – але не завжди було можливо «доопрацювати», або й механізми з відсутніми деталями, котрі вхідний контроль відбраковував, бо їх неможливо було навіть встановити на випробувальний стенд і перевірити (див док. 3). Останнє – інформація зі службової записки вхідного контролю, датованої вереснем 2015 р., щодо важелів, редукторів і мостів. Це саме той період і ті деталі, котрі «Ренал» нібито закуповував у «Оптимумспецдеталі» та «Интер Сталі», і стосовно котрих так досі і не завершила своє розслідування прокуратура.