Kohtupaberid: kuidas kuriteo matkija üritas Tartu endisele abilinnapeale konjakit ja kinkekaarte pähe määrida

Endise Tartu abilinnapea Artjom Suvorovi kohtukaasuse dokumentidest nähtub, et prokuratuuril õnnestus letti lüüa vaid kaudsed tõendid ja ebaõnnestunud kuriteo matkimise katse.

30. jaanuaril jõustus Suvorovi õigeksmõistmine, sest riigikohus ei võtnud prokuröri kaebust arutlusele. Lõuna ringkonnaprokuratuur süüdistas Tartu endist abilinnapead Artjom Suvorovit korduvas altkäemaksu võtmises, ühel juhul ka altkäemaksu küsimises ning kelmuse katses ametiisikuna.

Üks prokuratuuri süüdistustest keskendus sellele, et väidetavalt sai Suvorov 2015. aasta 4. novembril sõbra ja parteikaaslase Kaido Sirge käest 250 eurot altkäemaksu. See olevat olnud tasu selle eest, et Suvorov küsis linnalt 3000 eurot ameerika jalgpalli klubile Tartu Titans, kus mängib ka Sirge.

Suvorov ja Sirge kohtusid tol päeval Annelinnas asuvas Statoili tanklas. Suvorovi sõnul jäi see mõlema mehe koduteele. Vahetult pärast seda pani Suvorov oma pangakontole 250 eurot. Prokurör oli veendunud, et 250 eurot pärines Sirgelt.

Foto valvekaamera salvestisest, millel on näha Kaido Sirge ja Artjom Suvorovi kohtumist Statoili tanklas Kohtudokument

Suvorov ja Sirge on kauaaegsed sõbrad, mida kinnitasid ka kohtudokumentide hulgas olnud Facebooki vestlused. Märkimisväärne osa nendest juttudest koosnes lõõpimisest ja naljapiltide saatmisest teineteisele. Suvorov ütles kohtus, et pangaautomaati pandud sularaha oli ta võtnud kaasa kodust ja lisas selle kontole, kuna oli vaja ehitusmeestele maksta. Endise abilinnapea sõnul oli ta kogunud sääste sularahas.

2015. aasta detsembris võttis Suvoroviga ühendust Tarmo Mitt, kes soovis toetust Rammumeeste ürituse korraldamiseks. Kohtudokumentide kohaselt kahtlustas prokuratuur, et Suvorov võib küsida altkäemaksu Mittilt. Ohumärgina nähti seda, et mehed kasutasid suhtluseks erameile. Samuti arvati, et Mitt pöördus Suvorovi poole Sirge soovitusel. Seetõttu peeti vajalikuks koguda tõendeid kuriteo matkimisega.

Matkija kerkib pildile

Detsembris tuli mängu tulevane matkija, kes võttis Suvoroviga ühendust. Matkija, kes juhib Ida-Virumaal karateklubi, tahtis oma tegevust Tartusse laiendada ning selle raames ka üritust korraldada. Toonane abilinnapea lubas abiks olla.

2016. aasta veebruaris andis Tartu maakohus loa matkimiseks ja sellega algas karateklubi juhi kaastöö. Kokku leidis matkija ja Suvorovi vahel aset kaheksa kohtumist, nendest kõik keskendusid üldiselt sellele, et vaja oleks toetust.

Sovorov proovis matkijat aidata nii kuidas oskas ja helistas isegi kultuuriosakonda. Matkija aga taotluste tegemisega hakkama ei saanud.

2016. aasta märtsis kohtus matkija Suvoroviga. Ta oli varustatud konjakipudeli ja kapo kaameraga. Paarikümne minuti jooksul rääkisid mehed igasugustest erinevatest teemadest. Kohtumise lõpus soovis nn abiotsija Suvorovit tänada konjakiga, kuid abilinnapea keeldus. Matkija käis peale, kuid Suvorov vastas, et tunneb end ebameeldivalt. Lõpuks matkija lahkub ja pudel jääb Suvorovi kabinetti.

Hiljem rääkis Suvorov, et ta konjakit ära ei joonud. Ta arutles, et pani selle ehk linnavalitsuse ühisesse baarikappi.

2016. aasta oktoobri lõpus vestlesid mehed taas näost-näkku. Matkija uuris spordiklubile toetuse saamise kohta ja Suvorov selgitas, et seda võib olla keeruline eelarvesse suruda. Abilinnapea avaldas aga lootust, et ehk õnnestub.

Kohtumise lõpus tõmbas matkija taas konjakipudeli välja ja ütles: „Hästi! Nii... terviseks!"

Suvorov: „No pole vaja."

Matkija: „Võta, palun."

Suvorov: „Minu jaoks on see kõik väga nagu ebamugav."

Matkija: „Meil on see igal pool kombeks. /.../ Või sa oled invaliid?"

Suvorov: „Ei, kuidas öelda..."

Matkija: „Ei joo, jah?"

Suvorov: „Mhmh."

Pudel jäi Suvorovi kabinetti ja hiljem viis ta selle koju. Kohtus väitis ta, et konjakit oleks olnud piinlik kabinetis hoida. Ta rõhutas aga, et ei saanud kinnipidamiseni aru nagu tegemist oleks olnud altkäemaksuga.

Jõudis kätte 2017. aasta jaanuar. Matkija soovid linna eelarvesse ei jõudnud ja taas oli ta tagasi abilinnapea kabinetis. Toona rääkis matkija juba suuremast võistlusest, mille korraldamiseks oleks vaja ühtlasi kopsakamat toetust. Suvorov midagi väga lubada ei julgenud.

Kohtumine jõudis lõpule ja matkija võttis välja kandilise karbi, mille sees oli viis 50-eurost Sportlandi kinkekaarti. „Ei, no poisid, see on liiast," kostab Suvorov vastu. Kingituse andja selgitab, et need on sponsoritelt. Karp jääb Suvorovi kabinetti.

Pärast kohtumist otsis Suvorov üles Tartu linnapea Urmas Klaasi ja selgitas talle, mis just aset oli leidnud. Kohtus rääkis Suvorov, et Klaas oli soovitanud rahulikuks jääda ning kinkekaardid tagastada kui spordiaktivist järgmisel korral külla tuleb.

Järgmise kohtumise lõpus võttis Suvorov kinkekaardid välja ja andis matkijale tagasi. Kapo kaastööline hakkas vastu ajama, kuid Suvorov ütleb lõpuks: „Meil pole nii kombeks." Järgmine kohtumine meeste jaoks leidis aset juba kohtusaalis.

Kohus ei nõustunud süüdistusega

Tartu maakohus mõistis Suvorovi õigeks 2019. aasta märtsis. Prokuratuur kaebas otsuse edasi ringkonnakohtusse, mis jättis apellatsiooni rahuldamata. Kohus ei tuvastanud, et Artjom Suvorovi tegevuses oleks väljendunud valmisolek võtta vastu altkäemaksu ning asuda vastutasuna oma ametiseisundit kuriteo matkija huvides ära kasutama.

Kohus nõustus Suvorovi ja tema kaitsja esitatud tõendite analüüsiga, millest nähtuvad süüdistatava suhtlusest matkijaga eelkõige isiku abistamisele suunatud iseloomulikud tunnused. Seejuures leidis kohtu arvates tõendamist, et Suvorov järgis Tartu linnavalitsuse töökorralduse põhimõtteid, mille kohaselt tuleb esimesel võimalusel inimest aidata hinnates tema abipalvet ja taotlust.

Kontrollitud tõendite alusel leidis ringkonnakohus, et Suvorov ei andnud kuriteo matkijale ei konjakipudelite ega kinkekaartide puhul märku, et soovib enda tänamist. Ringkonnakohus nõustus tema kaitsjaga, et kinkekaartide vastuvõtmise asjaolud (kohene pöördumine linnapea juurde küsimuses, kuidas peaks sellises olukorras käituma) ning kinkekaartide tagastamine ei vasta altkäemaksu võtja tüüpilisele käitumismustrile.

Lisaks süüdistati Suvorovit selles, et ta püüdis oma ametiseisundit ära kasutades petta Tartu elanikult E. T.-lt välja 5000 eurot. E. T. pöördus korduvalt eluasemekomisjoni taotlusega pikendada linnale kuuluva korteri kasutamiseks sõlmitud sotsiaalüürilepingut kuni 2021. aastani. Suvorov helistas süüdistuse kohaselt 2016. aasta 8. detsembril E. T.-le ja esinedes Mihkli nime all, pakkus talle võimalust saada eluruumi omanikuks, kui E. T. maksab talle 5000 eurot. E. T. sõnul tundis ta helistajas ära Suvorovi. 20. detsembril olevat Suvorov uuesti helistanud ja korranud Mihkli nime all sama ettepanekut.

Kelmuse katse episoodis rõhutas kohus vastuseks prokurörile, et kohus saab isiku süüdi mõista üksnes siis, kui ta on süüstavates tõendites veendunud. Antud juhul nähtub esimese astme kohtu otsusest, et uuritud tõendid tekitasid kohtus kahtluse telefonikõnede sisu vastavuses süüdistusele, s.o süüdistatava süüdiolekus.

Telefonivestluste tegelikku ja täpset sisu ei olnud võimalik tõendada ka Tartu linnavalitsuse töötajate ütlustega. Samas ei olnud kohtu hinnangul võimalik tugineda E. T. ütlustele, mis tekitasid kohtus kahtlusi selles, kas ta kõigist asjaoludest õigesti aru sai. Maakohus on ära näidanud, miks pole õnnestunud kõrvaldada kahtlusi süüdistatava süüs.

Süüdistuse paikapidavus polnud eluliselt usutav

Samuti on kohus ära näidanud, et konkreetseid asjaolusid arvestades ei ole süüdistusversiooni paikapidavus eluliselt usutav. Apellatsioonikohus leidis sarnaselt maakohtuga, et ainuüksi Suvorovi süüdistatava-staatus ei anna alust tema ütlustes kahelda ning loeb neid usaldusväärseteks.

Seetõttu jäi kogutud tõendite alusel kohtule arusaamatuks, millisel viisil sai Suvorov kannatanule jätta muljet, et 5000 euro eest on võimalik tema „eluruumi probleem lahendada" kui kannatanu oli pikka aega teadlik, et Tartu linnavalitsus ei saa õiguslikult tema poolt soovitud kujul talle sotsiaalkorterit võõrandada.