הרשתות החברתיות ואתרי חדשות למיניהם מוצפים היום בסיפור תקיפתן של שתי נשים בהפגנה שנערכה אמש מול ביתו של שר האוצר, יאיר לפיד. לפי עדות אחת המותקפות, השוטרים קראו לעברן קריאות בעלות אופי מיני, וכשהן ניסו לתעד את התנהגות השוטרים, אלה התנפלו עליהן, היכו אותן וגררו אותן למעצר באלימות רבה. לקינוח, הן עוד הואשמו ב"תקיפת שוטר".

תגובת המשטרה לפנייה בנושא ההטרדה המינית והתקיפה לכאורה מצד השוטרים היתה כדלקמן:

"אתמול התקיימה הפגנה בלתי חוקית מול ביתו של שר האוצר יאיר לפיד, בה צעקו המפגינים, גם בשעות מאוחרות, עם מגפונים, שרפו קרטונים וקראו קריאות נאצה. השוטרים נהגו באיפוק, ורק כאשר אחת המפגינות הצמידה פלאפון לפרצופו של השוטר בעוד מפגינה שנייה תקפה את השוטר, הן נעצרו. השתיים נחקרו במשך הלילה ושוחררו. מיותר לציין כי כל טענה אחרת אינה מוכרת, ובכל מקרה הן יכולות לפנות למח״ש".

הבה ונעשה לרגע משהו שקשה לנו לעשות. הבה וניתן לשוטרים הללו את כל ההנאה שבספק, ונבחן את התגובה הזו מנקודת מבט שאומרת שהם אכן אלה שהותקפו. שנתחיל?

1. "אתמול התקיימה הפגנה בלתי חוקית" – למרבה הצער, המשטרה ככל הנראה אינה יודעת את החוק. הפגנה דורשת אישור מראש רק אם מתקיימת בה עצרת ונישאים נאומים, או אם מדובר בתהלוכה או מצעד. ההפגנה היתה חוקית לגמרי.

2. "בה צעקו המפגינים (…) עם מגפונים" וכו' – ובכן, זה מה שאנשים בדרך כלל עושים בהפגנות. אם אנשים היו באים אל מול בית שר האוצר, ומנהלים להנאתם שיחה על יצירתו המוקדמת של ברהמס, זו לא היתה הפגנה אפקטיבית במיוחד.

3. "השוטרים נהגו באיפוק" – הם אמורים לנהוג כך. יצירת תמונה שבה, לכאורה, המפגינים הם טרף חופשי של השוטרים והשוטרים עשו להם טובה בכך שלא היכו אותם או ירו עליהם גז מדמיע היא עיוות של התמונה האמיתית והצגת המפגינים כפושעים אפריורית, ללא כל צורך בהוכחה, למרות שכל מה שהם עשו מותר ומוגן במסגרת החוק.

4. "רק כאשר אחת המפגינות הצמידה פלאפון לפרצופו של השוטר בעוד מפגינה שנייה תקפה את השוטר, הן נעצרו" – נניח לרגע, בניגוד לעדות המפגינות, שהן אכן תקפו את השוטר. הסתכלו לרגע בתמונות מאותה הפגנה. בפראפרזה על הבדיחה הידועה עם נורת החשמל, כמה שוטרים צריך בשביל לעצור מפגינה? כי אני ראיתי כמות בלתי סבירה של אנשים במדים, גדלי גוף, על נשים לא גדולות במיוחד. שוטר אחד היה יכול בקלות להשתלט על כל מפגינה ולאזוק אותה. מקסימום שניים. במקום זאת, הן הוטלו ארצה, הוכו, ונגררו – שוב, על ידי קבוצה שלמה של גברתנים – לתוך הניידת. זוכרים כמה אנשים עצרו את דפני ליף לפני שנה? כמה אנשים התנפלו עליה, ושברו את זרועה, כשכל מה שהיא עשתה היה לשבת על כר דשא? ונניח שישיבה על כר דשא אינה חוקית, או שצילום שוטר בפלאפון אינו חוקי – האם באמת נדרשת קבוצה שלמה של שוטרים בשביל "להכניע" את פורעת החוק, עד כדי שטפי דם בכל הגוף ושברים בעצמות? באמת?

5. "מיותר לציין כי כל טענה אחרת אינה מוכרת" – הטענות כל כך לא מוכרות, שכל הרשתות החברתיות וכלי התקשורת יודעים על כך לפני השוטרים? האם הטענות באמת לא מוכרות, או שפשוט נפלו על אוזניים ערלות? ולמה לכל הרוחות מיותר לציין זאת? המשטרה אינה עושה טובה לציבור בכך שהיא נותנת בפניו דין וחשבון.

6. "ובכל מקרה הן יכולות לפנות למח״ש" – נכון, הן בהחלט יכולות. וזה יעזור להן כמו כוסות רוח למת, או כמו מחשבון מדעי ליאיר לפיד. כאשר המשטרה, כגוף האמון על שלום הציבור, אינה מחפשת לתקן, ואינה מוכנה אפילו להודות בטעותה, אין שום טעם בפנייה למח"ש. זוכרים את סגן-ניצב יוסי שפרלינג, שחנק את המפגינה מאיה גורקין, ותועד בשלל מצלמות כך שלא היה שמץ של ספק בעניין התקיפה? הוגשה נגדו פנייה למח"ש. מח"ש חקרו. בית הדין של משטרת ישראל זיכה את שפרלינג וקבע כי הוא השתמש "בכוח סביר". שוב, הוא חנק אישה צנומה וחלשה ממנו, שלא הרימה עליו אצבע. כוח סביר. כן, ודאי שהמפגינות המוטרדות והמוכות של אתמול יכולות לפנות למח"ש. הן גם יכולות לבנות מגדל מקוביות לגו או לרקוד הורה, זה יעזור להן בערך באותה מידה.

7. שמתם לב מה אין בתגובה של המשטרה? נכון. התייחסות לעניין ההטרדה המינית. זה, ככל הנראה, לא נתפס כעניין חמור מספיק כדי להשיב עליו.

אז למה השוטרים כל כך חכמים על חלשים, ובעיקר על חלשות? אולי כי קשה להם עם סיטואציות שבהן הם נדרשים להגן על מפגינים שמממשים את זכותם הדמוקרטית, גם אם בצעקות ועם מגפונים וסיסמאות בגנות השלטון, וזה תחום אפור מדי בשבילם. הם מעדיפים שחור ולבן, שוטרים מול אויבים, נציגי הרוע המוחלט, שאפשר לעשות להם הכל. אולי כי היו יותר מדי מקרים של רשלנות מצד שוטרים בזמן האחרון. אולי כי יש יותר מדי ביקורת ציבורית על המשטרה ועל חוסר יכולתה לסגור תיקים, אלא אם עד כלשהו צץ פתאום ומעניק להם את פיצוח המקרה על מגש כסף. רק לפני שבועיים שוטרינו האמיצים נתפסו עם המכנסיים למטה, כשעד מדינה ברח מתחת לאפם של שישה (!) שומרים והם נאלצו לרדוף אחריו כמו אחרי תרנגולת שברחה מהלול, עם הפרצוף מרוח בבוץ. איזה מאצ'ואיסט ישראלי בעל דם חם לא יצטרך סיבוב או שניים של מכות לעידוד האגו אחרי ביזיון כזה?

אז כשסוף סוף יש להם על מי להוציא את התסכול והעצבים, הם עושים זאת בחפץ לב. הם יודעים שיש להם גיבוי מלא וכסת"וח מקצה לקצה של הממונים עליהם. מדובר בשק חבטות מאוד נוח וזמין: נשים שנמצאות בעמדת נחיתות מבחינת כוח פיזי, שקל להטיח בהן עלבונות מיניים וקל לא פחות להטיח אותן אל הקרקע, להתנפל עליהן, שלושה, ארבע, חמישה, כאיש אחד, ולהפליא בהן מכות. הלא גם אם יתמזל מזלן ומישהו במקרה יצלם את התקיפה, אף אחד לא יעשה להם כלום.

כשאני רואה שוטר ברחוב, אני אמורה להרגיש יותר מוגנת, לא פחות. העובדה שיש שוטרים מסוימים שבוחרים לנצל את כוחם וסמכותם כדי להפריע לפעילות חוקית ולעורר פחד והרתעה בכוח הזרוע, צריכה להדאיג מאוד את הממונים על המשטרה, עד לדרגים הבכירים ביותר. העובדה שאותם בריונים מקרב השוטרים בוחרים להתעמר דווקא בנשים חסרות ישע, ושאף אחד לא מוצא לנכון להעניש אותם על כך, מעידה על כך שדמנו, כנשים בחברה דמוקרטית, מותר. אלא אם מישהו בדרגים הבכירים יאמר "עד כאן. היה לא תהיה."

מישהו?