Medici de la Salvare: ”Pile care nu sînt cazuri sociale sînt duși cu ambulanța în străinătate pe bani negri”. Alis Grasu: ”Transporturile sînt făcute la cererea Ministerului Sănătății și cu aprobarea DSU” Șoferi și doctori susțin că au fost puși de directoarea Alis Grasu să transporte pacienți ”din familia unui multimilionar, un mare avocat, un procuror și o persoană din conducerea unei mari firme private” deși nu erau nici urgențe și nici cazuri sociale

joi, 29 septembrie 2016, 1:40

”Ambulanța publică nu este un mijloc de transport pe bani”.

Asta a spus ieri Alis Grasu unui pacient care a sunat-o chiar în biroul său de la Ambulanță.

Așa stau lucrurile pentru orice cetățean român și așa e normal pentru că rolul ambulanței este altul.

Dar regula nu se aplică ”în cazurile speciale ale unor privilegiați”, după cum declară medicii și șoferii de la Ambulanță.

Indignarea doctorilor a crescut după ce azi s-a anunțat că cei din conducere au găsit deja vinovat medicul în cazul Gyuri Pascu.

Potrivit angajaților, în ultimii ani mai mulți oameni influenți și bogați, procurori, medici și afaceriști, și-au plătit transportul peste granițe cu ambulanța de stat, care în mod normal nu face acest lucru la cererea pacienților nici măcar între orașele din țară.

Publicăm mărturiile angajaților Ambulanței care au făcut aceste transporturi și reacțiile autorităților.

Investigație de Mirela Neag, Răzvan Luțac, Marius Mărgărit și Cătălin Tolontan

”E timpul să se afle adevărul despre Ambulanță și să nu plătim noi, medicii, cazul Gyuri Pascu, iar conducerea să scape cu toate murdăriile pe care le face aici!”, spune un doctor.

Declarațiile de azi prin care conducerea îl sancționează pe medic au stîrnit reacții în Ambulanță.

”Medicul nu poate face dovada consimțământul pacientului pentru a nu fi internat. Acest caz va fi trimis către Colegiul Medicilor pentru a se vedea dacă nu este vorba și de malpraxis.În al doilea rând, au fost găsite nereguli în utilizarea truselor medicale pe care le avea echipajul la dispoziție” Alis Grasu, directorul Ambulanței

Ieri, cînd Gazeta a aflat despre prima ambulanță, trimisă la ora 3:26 la Gyuri Pascu și care i-a pus diagnosticul de ”atac de panică”, de fapt ziarul căuta altceva.

De cîteva luni, gsp derulează o investigație despre situația din Ambulanța București-Ilfov.

Potrivit unor mărturii din interior, confirmat de documente oficiale publicate de Gazeta Sporturilor pe 7 iulie 2016, instituția condusă de directoarea Alis Grasu a atribuit un contract de 2 milioane de euro pentru reparat mașini unei firme al cărui patron e prieten cu băiatul familiei Grasu.

Mai mult, banii plătiți de cetățeni pentru serviciul de urgență au fost folosiți pentru a acoperi creditul luat de firma privată de reperat mașini.

Conducerea a recunoscut contractele și le-a considerat normale și legale.

În ultima perioadă, ziarul urmărea confirmarea unor mărturii ale angajaților ambulanței care susțin că ”din ordinul directorului Alis Grasu, ambulanța face transporturi în străinătate pe bani negri, pentru pacienți cu pile, în general oameni bogați sau cu mare influență”

”Este complet în afara legii să transformi ambulanța de 112 în taxi medical pentru oamenii care-și permit să-ți dea ție niște bani la negru plus să achite motorina și diurna” Angajați ai Ambulanței București Ilfov

Dialogul cu medicii și șoferii din Ambulanță s-a purtat la jumătatea lunii iulie 2016.

Pe 18 iulie am și trimis, oficial, întrebări pentru Ministerul Sănătății. Veți vedea răspunsul.

Imediat cum am expediat adresa la Ministerul Sănătății, cineva de acolo i-a comunicat lui Alis Grasu că ziarul caută informații despre transporturile de pacienți în străinătate. În aceeași seară de iulie 2016, directorul a fost la Ambulanță și a cerut documentele ”ca să vadă care-i acoperirea în acte”, conform surselor.

”Da, m-am uitat pe documente pentru că mi s-au cerut de la Ministerul Sănătății situația acestor transporturi. De altfel, Ministerul Sănătății știe foarte bine despre aceste transporturi, care se fac la cererea sa și cu aprobarea Departamentului pentru Situații de Urgență”, a declarat ieri ziarului directorul Alice Grasu.

În ultimele două luni, am continuat verificările și discuțiile cu oamenii din Ambulanță.

”Tot ce face conducerea Ambulanței în aceste zile e să arunce vina pe medic. Iar protecția de care se bucură Alis Grasu vine inclusiv din acest gen de transport privilegiat” Doctor de la Ambulanța București-Ilfov

Astăzi publicăm povestea acestor transporturi speciale și răspunsul autorităților.

Doar primele două întrebări sînt puse surselor ieri, după moartea lui Gyuri Pascu. Restul discuției cu sursele datează din iulie. Azi am obținut și reacția detaliată a lui Alis Grasu, directorul Ambulanței.

Șofer pe Ambulanță: ”Sîntem puși să facem aceste transporturi care pot fi ușor depistate pentru că drumul cu GPS-ul pînă la graniță nu poate fi șters. Apoi, GPS-ul se întrerupe”

-Ați decis să dezvăluiți publicului lucruri din Ambulanță. De ce?

–După cum v-am spus încă de acum două luni, de când a venit Alis Grasu ca șefă anumiți șoferi de încredere, selectați de directoare, fac transporturi externe cu pacienți. Acești pacienți fie sînt duși la tratament în străinătate, fie sînt aduși de acolo. Înțelegem că ați folosit timpul ca să confirmați ceea ce v-am zis. Acum vedem cum, în cazul Gyuri Pascu, directoarea aruncă totul pe medic, spunînd că ”actul medical este 100% răspunderea medicului” și că astea sînt resursele. Păi dacă resursele nu sînt puse să facă lucruri pentru pile, poate că rămîn mai multe pentru pacienți, nu?!

-Ce v-a deranjat atît de mult în reacția conducerii Ambulanței la cazul Gyuri Pascu?

-Felul în care a înțeles să se apere, ideea comunicată publicului că ce poate face ea?! Ambulanța a ajuns loc de afaceri private asta s-a întîmplat și acest lucru demotivează oamenii și pune în pericol pacienții.

-În ce fel se fac transporturile despre care vorbiți? Și de ce le numiți secrete?

-Tariful perceput este, de exemplu, la o Ambulanță de tip C, 2.000 – 3.000 de euro. Sînt secrete pentru că un om obișnuit nu știe de ele. Traseele mașinilor nu pot fi justificate. Iar banii se dau cash direct la directoare, fără ca șoferii sau eventualul asistent sau medicul însoțitor să îi vadă.

”Întrebarea mea publică este următoarea: știe un pacient obișnuit din România că poate să folosească Ambulanța publică pentru a fi transportat în străinătate? Nu știe, pentru că nici nu e legal! Ambulanța e concepută ca serviciu să fie folosită pe teritoriul României. Toate cazurile speciale se rezolvă pe sub mînă!” Șofer din Ambulanța București-Ilfov

-Cine sînt beneficiarii?

-Oameni cu bani și influență. Unul dintre primii cinci avocați ai României. Cineva din procuratură. Tatăl unui multimilionar. Pila unui șef de mare companie privată din România care are influență la stat. Sînt cîteva exemple. Ce fac ei? Apelează la un serviciu al statului, pe care-l plătesc mai puțin decît ar plăti o ambulanță privată. Numai că ambulanțele publice nu au voie să facă transporturi decît dacă sînt urgențe sau cazuri sociale. Două cazuri cred că au fost sociale din cele pe care am fost puși să le transportăm!

13 transporturi speciale au fost făcute în ultimii trei ani, potrivit lui Alis Grasu

-Care sînt țările unde dumneavoastră și colegii ați făcut transporturile?

-Grecia, Germania, Italia, Austria, Turcia, Grecia, Bulgaria. La AKH din Viena s-a mers de mai multe ori. Ultimul transport de care știm a fost făcut în luna iunie a acestui an. Destinația a fost Szeged, Ungaria.

-Și cum se justifică în acte?

-Asta nu știm noi, vă dați seama. Noi sîntem puși să le facem. Uneori, ni se dă diurnă, alteori nu. Mai luăm un ban sau nu, depinde de caz. Cine le acoperă și cum, nu știm. Oricum e ciudat pentru că majoritatea mașinilor noastre sunt dotate cu GPS, care se întrerupe la ieșirea din țară. GPS-urile noastre merg pe GSM și noi n-avem roaming tocmai că nu sîntem prevăzuți să facem aceste curse. Cum se justifică diferența de kilometri care apare din momentul ieșirii din țară și momentul întoarcerii în țară? Aceste probleme pot fi ușor de depistat din fișele de parcurs ale șoferilor și mașinilor.

”Oricine ia fișele de transport ale ambulanțelor pentru aceste transporturi speciale poate vedea din GPS că mașinile merg pînă la graniță și apoi traseul se întrerupe. Drumul pînă la graniță nu e nici el trecut în fișă că nu e vreun transport intraspitalicesc normal” ”Dacă cineva vrea, va descoperi repede. Iar sistemul 112 e conceput ca să nu poată fi șterse înregistrările cu GPS-ul mașinilor. Doar STS ar putea să le modifice, dar oricîți prieteni are doamna Alis Grasu nu cred că face cineva din STS asta!” Angajați ai Ambulanței București Ilfov

-Încă o dată, de ce nu e totul legal?

-Cum să fie legal? Ambulanța este un serviciu strategic! Dacă se ocupă cu transportul peste granițe să dea un anunț public! Ca să beneficieze orice român. Dar asta evident că nu e posibil. Pentru că există un anumit număr de mașini care trebuie să rămână pe poziții în cazul unei calamități, accident colectiv etc. Orice ambulanță care părăsește municipiul București înseamnă o ambulanță în minus care să răspundă apelurilor de urgență. De altfel, Casa de Asigurări de Sănătate a Municipiului București nu decontează transportul.

-Și nu există și situații în care s-au făcut legal?

-Doar în cazuri de accident colectiv, cunoscute de toată lumea. Cum au fost cele de la accidentul grav din Muntenegru (autocarul răsturnat în râpă) și Colectiv. Vă rog frumos, nu vă mai faceți că nu înțelegeți! Nu la aceste cazuri ne referim. Ne referim la cele păstrate în secret pentru public, care nu are acces la acest serviciu.

40 de ore durează un transport dus și întors secret pînă la AKH Viena, spital unde aceste drumuri sînt cele mai multe, potrivit celor care au fost puși să le facă

Medic: ”Am dus un pacient care nu necesita asistență medicală”

-Ne puteți relata un caz de transport special pe care să-l fi însoțit dumneavoastră, ca medic?

-Am fost pus să duc în Occident un pacient care nu necesita asistență medicală, nu era un caz grav. Acest transport reprezintă un serviciu medical la negru, este un Taxi 112. Ca să le justifice pe hîrtie, colegii mei șoferii primesc ore suplimentare, că au mai făcut o tură suplimentară.

-Și mai apoi?

-La întoarcere adus din altă țară o pacientă aflată în stare critică; era vorba despre o femeie a cărei familie nu mai putea suporta costurile de spitalizare la o clinică privată din capitala Austriei și a decis să o aducă în țară.

–Și nu e normal să o fi adus dacă era în stare critică?

-Nu, pentru că pacienta nu părea a fi un caz social, de familie săracă.

–Cum ați decontat?

-Nu am văzut bani, nu am identificat modul în care erau plătite serviciile. A trebuit să dormim o noapte pe drum. Am venit cu toate facturile de acolo (hotel, vignetă, autostradă etc) și le-am predat la Ambulanța București spre decontare.

-Și cum ați fost recompensați de către conducere?

-Nu am primit diurnă pentru acest transport, nici eu și nici șoferul, ci doar ni s-au plătit orele suplimentare.

-A fost singurul transport?

-Nu. Eu am făcut mai multe. Astfel de transporturi se fac frecvent.

”Pe vremea sa, de cîteva ori pe săptămînă Nicolae Bănicioiu era în biroul lui Alis Grasu. Sub ministeriatul lui la Sănătate s-au făcut cele mai multe transporturi speciale” Angajat al Ambulanței București-Ilfov

Reacția autorităților: Casa spune că nu decontează aceste transporturi, iar Ministerul precizează că pentru Ambulanță ”aria de competenţă este, în principiu, stabilită în limitele teritoriului naţional”

Contactată de ziar, Casa de Asigurări pentru Sănătate a Municipiului București a precizat că ”Finanțarea serviciilor de ambulanță se asigură din bugetul de stat și nu din fondul de asigurări sociale de sănătate”.

Întrebat în ce condiții un cetățean român poate solicita un transport în străinătate cu ambulanțele publice, Ministerul Sănătății a întrebat Departamentul pentru Situații de Urgență și a primit următorul răspuns:

”Transportul medical asistat reprezintă una dintre misiunile principale de asistenţă medicală reglementate în competenţa serviciilor publice de ambulanţă din România, astfel cum rezultă din prevederile art. 112 alin. (2) din Legea nr. 95/2006 privind reforma în domeniul sănătăţii, republicată, cu modificările şi completările ulterioare.

Misiunile de transport medical asistat în afara graniţelor tării (inclusiv de repatriere) se desfăşoară în cazuri umanitare sau în cazuri în care salvarea vieţii pacientului depinde de tratamentul primit într-un alt stat, pentru a asigura cetăţenilor beneficiul efectiv al dreptului la ocrotirea sănătăţii, respectiv pentru a asigura îndeplinirea obligaţiei fundamentale a statului de a garanta accesul la asistenţa medicală necesară, în conformitate cu prevederile art. 34 din Constituţia României, republicată.

Ţinând cont de faptul că serviciile publice de ambulanţă sunt finanţate integral de la bugetul de stat, conform art. 100 alin. (2) din Legea nr. 95/2006, precum şi de faptul că finanţarea acestora are în vedere desfăşurarea activităţilor în aria de competenţă care este, în principiu, stabilită în limitele teritoriului naţional, costurile implicate de deplasările executate în afara teritoriului naţional (de la trecerea graniţei până la reîntoarcerea în ţară ) sunt suportate de către pacient.

Aceste costuri reprezintă contravaloarea combustibilului consumat şi, după caz, a costurilor implicate de necesităţile de cazare sau de diurnă legală a echipajului, calculată conform prevederilor Hotărârii Guvernului nr. 518/1995 privind unele drepturi şi obligaţii ale personalului român trimis în străinătate pentru îndeplinirea unor misiuni cu caracter temporar, cu modificările şi completările ulterioare.

În conformitate cu prevederile art.62 alin. (2) din Legea nr. 500 privind finanţele publice, cu modificările şi completările ulterioare, sumele astfel rambursate de pacienţi se fac venit la bugetul de stat.

În acest sens, precizăm faptul că, în situaţia unor cazuri extrem de grave sau în cazuri sociale, în care pacienţii se află în imposibilitatea suportării costurilor, transportul medical asistat se poate desfăşura şi fără rambursarea cheltuielilor”.

Alis Grasu: ”Noi le recomandăm oamenilor să meargă la firmele private, dar unii nu-și permit”

Discuția cu directorul Ambulanței începe printr-o întrerupere.

Sună telefonul.

Alis Grasu ascultă amabilă și apoi răspunde: ”Ambulanța publică nu este un mijloc de transport pe bani”.

Apoi se întoarce către ziarist: ”Un pacient dorea să-și plătească drumul între două spitale din țară la cererea lui”.

Chiar despre asta este dialogul. Cum și pentru cine a ajuns ambulanța publică un mijloc de transport pe bani, de vreme ce oricum îl plătim, dar nu ca să fie taxi.

– Doamna manager, este adevărat că Serviciul Ambulanță București-Ilfov oferă servicii de transport asistat medical în afara granițelor țării?

– Da, dar foarte rar și numai cu acordul Departamentului pentru Situații de Urgență la cererea Ministerului Sănătății sau în cazuri de pacienți care trebuie repatriați. Dar repet, sunt foarte rare.

– Cât de rare?

– De exemplu, în ultimii trei ani, în jur de 13.

– Noi avem informații că sunt mai multe. De exemplu, doar în acest an s-au efectuat cel puțin șase astfel de transporturi.

– Știu de cazul din Szeged.

– Au mai fost în Bulgaria, la Geneva și în Turcia.

– Din Bulgaria am adus o familie care a suferit un accident rutier.

-Spuneți că aceste cazuri vă vin de la Ministerul Sănătății. Cum?

-Prin adrese. Sau de la DSU, care le aprobă. Sau au venit oameni care au depus cereri aici, la secretariat, la noi. Noi le recomandăm oamenilor să meargă la firmele private, dar unii nu-și permit.

”Niciodată nu m-a interesat starea materială a pacienților. Nici măcar numele lor. Nici vorbă să iau bani!” Alis Grasu, director Ambulanța București

– Angajați ai Ambulanței ne-au mărturisit că aceste transporturi au început să fie făcute din 2005, dar s-au înmulțit din 2010.

– Până în 2013, Ambulanța a avut venituri proprii, chiar cinci milioane de euro, și ne-am permis să oferim aceste servicii pentru cazuri umanitare sau sociale. Din 2013, de cînd am trecut la Ministerul Sănătății și nu mai avem venituri proprii, pacientul suportă cheltuielile cu cazarea și motorina din străinătate. Noi nu avem tarife.

-Susțineți că e vorba de cazuri umanitare sau sociale. Angajați ai dumneavoastră ne-au spus că doar două dintre ele au avut acest caracter, majoritatea implicând pacienți cu venituri mari! Oameni de afaceri, avocați.

– Eu nu am vorbit niciodată cu pacienții, nu știu cine sunt. Cu unii am vorbit la telefon pentru a stabili cu echipa puncte de comunicare. Atât. Iar să știți că în cazul Gyuri Pascu medicul a făcut erori pe care Comisia de Disciplină a Ambulanței le-a sancționat. Și am trimis cazul către Colegiul Medicilor. Unde e eroarea managerială?

”Văd că urmăriți să găsiți o eroare managerială. În cazul Gyuri Pascu nu am nici o vină, nu a existat nici o eroare managerială” Alis Grasu, director Ambulanța București

Doar două cazuri au fost umanitare

Surse din interiorul Ambulanței București-Ilvov susțin că au existat și două cazuri umanitare: un angajat de la stația de Ambulanță din sectorul 3 a suferit un infarct și a fost transportat la o clinică în Germania pentru că se impunea un transplant de cord. „Din păcate, acesta a murit. Al doilea caz este un copil de la Cluj care avea nevoie de transplant de plămâni”, au spus sursele.

Citește și alte dezvăluiri despre Ambulanța București:

CUPRINS: AICI ai toate capitolele din investigația GSP în Sănătate