Přesně před třemi lety se na názorových stranách Mladé fronty Dnes střídali publicisté hledající nejschůdnějšího protikandidáta Miloše Zemana pro volby v roce 2018. Byl jsem mezi nimi (těmi publicisty), a koho jsem navrhl (jako kandidáta), to vám vyrazí dech: Petra Fialu, nestraníka, ministra školství ve vládě Petra Nečase a bývalého rektora Masarykovy univerzity.

Ještě překvapivější může být to, jak dobrý tehdy ten návrh dával smysl. Petr Fiala byl pravičák a konzerva, ale ne dogmatik a ne úplně nepřijatelný pro střed a část levice. Ostatně jeho příchod na Ministerstvo školství po Josefu Dobešovi znamenal konec úvah o školném. Byl to inteligentní chlápek bez skandálů, který naplňoval mé tehdejší i dnešní hlavní kritérium pro hlavu státu. Hledal jsem a hledám někoho, cituji sebe: „kdo se na rozdíl od Miloše Zemana nebude obracet na slabé, ale na silné stránky voličů. Kdo nebude mluvit k lidem závistivým, vystrašeným a zamindrákovaným, ale lidem tvůrčím, sebevědomým a solidárním. Vtip je v tom, že jde o ty samé lidi; záleží právě na tom, jak je oslovíte a co jim nabídnete.“

Jenomže Petr Fiala modelový ročník 2015/2016 se už víc podobá Miloši Zemanovi než sám sobě v době, kdy vstoupil do politiky.

Anketa Volili jste někdy ODS? Vždycky Donedávna Kdysi docela dost Až v nedávné době I ODS Nikdy Nevím

Proti vlastnímu návrhu

Nejčerstvější příklad: inkluze ve školství. „Ministryně školství Valachová přišla s nápadem,“ říká Fiala na v úterý zveřejněním videu, „že všechny děti s handicapem budou postupně chodit do běžných škol, do běžných tříd“.

Jak už upozornil komentátoři Petr Kamberský nebo Petr Fischer: s nenáviděným „nápadem“ integrovat některé (ne všechny) postižené děti do běžných škol nepřišla Kateřina Valachová, ale prosazovala ho řada ministrů před ní. Včetně Petra Fialy, m. r. 2012: „Snažíme se integrovat co nejvíce žáků do normální výuky. Není možné, aby ti, u nichž není skutečný důvod pro zařazení do praktické školy, nezískávali vzdělání mezi ostatními dětmi. […] Jsem si dobře vědom významu této problematiky, problémů, které máme, a kritiky přicházející z Evropy, od ombudsmana a dalších.“

Dnes by si v tomhle Fiala víc než se svým starším já rozuměl se Zemanem. Ten jel před časem bomby o „takzvané inkluzi“ v Rehabilitačním ústavu Brandýs nad Orlicí, kde označil postižené děti za „samozřejmé oběti pohrdání“ a volně zaměňoval žáky postižené a ty pocházející z neupřesněných „etnických skupin“. Zeman i Fiala se přiživují na morální panice a nepovažují přitom za důležité přemýšlet třeba nad tím, proč žáci ze zemí, kde inkluze pokročila dál než v Česku, porážejí ty české ve srovnávacích testech.

Zeman minus EET

Několik dní po tom, co si prezident ve vánočním projevu vymýšlel, že „velká většina nelegálních migrantů jsou mladí zdraví muži bez rodin“, přispěchal Petr Fiala se zjištěním, že „dlouhodobá nezaměstnanost mezi přistěhovalci nebo potomky přistěhovalců“ v Německu a Švédsku přesahuje 75 procent. Odkazoval se přitom na statistiky OECD. Jenomže jak na základě těch samých statistik spočítal novinář Marek Lutonský, v uvedených zemích je sice zaměstnanost lidí narozených mimo Evropskou unii nižší – zhruba o třetinu – než zaměstnanost „našinců“, tříčtvrtinová nezaměstnanost je ale naprostý výmysl.

Prošla by taková, korektně řečeno, bezstarostná práce s fakty Fialovým studentům, dokud učil politologii?

Co by tehdy napsal do posudku diplomky, ve které by někdo navrhoval „preventivně omezovat práva podezřelých“?

Nechci Petra Fialu roku 2013 idealizovat a podstrkovat mu sympatie k liberální imigrační politice. Ale dovolil by mu tehdy vkus nechat se fotit rozpinďouřený žiletkovým drátem postaveným na hranici autoritářského státu a zčásti vězni? Těžko.

Petr Fiala se sice může prezentovat jako oponent prezidenta i politického podnikatele v čele ANO, ale nabízí úplně tu samou kombinaci dráždění nejnižších pudů a šíření bludů. Za tři roky v politice se z kritika populistů stal populista. Zprůměrujte Zemana a Babiše, odečtěte EET, vyjde vám Fiala.

Úvodní fotka Michal Šula / MAFRA / Profimedia