Konservatism står i opposition till radikalism. Det slår SD:s Mattias Karlsson fast på Timbros seminarium om konservatism under tisdagen. Salen är fullsatt. Karlsson är ju här. Och med honom har socialkonservatismen – eller nationalkonservatismen, enligt vissa bedömare – fått en röst i nystartade tankesmedjan Oikos. Ja, konservatism är på modet. Men kan något så konservativt som konservatism verkligen vara modernt?

Inom hela västvärlden finns en rörelse bort från ett tidigare samförstånd. PJ Anders Linder, chefredaktör på Axess, sammanfattar det väl på Timbroseminariet: ”Det konservativa uppsvinget är delvis betingat av att det under en tid har funnits tongivande opinionsbildare som inte har velat känna av någon begränsning alls. Det ska vara fullt blås i globaliseringen, fullt blås i migrationen och fullt blås på finansmarknaderna. Det har många i allmänheten, men också bland politikerna, börjat reagera mot. Man blev för radikal. De som hade makten och satte agendan blev för radikala och det har genererat en motreaktion.”