I Svensk Väljaropinion fortsätter socialdemokraternas kräftgång på siffror som ligger under de under Håkan Juholts ledning. Samtidigt växer Moderaterna och partisekreteraren Tomas Tobé landar i en sannolikt korrekt slutsats:

Moderaterna har tagit tag i invandringsfrågan och jag tror att många också känner att Moderaterna är ett mer regeringsdugligt parti än Sverigedemokraterna.

Carin Jämtin, socialdemokraternas partisekreterare, har en annan förklaring:

Det har varit ett utmanande år, där vi inte har lyckats att sätta våra frågor i fokus – det vill säga arbetslösheten, få till en bättre skola, men också att göra välfärden bättre för alla. Vi har i alla fall inte lyckats koppla ihop migrationsfrågan med jobben och skolan.

Partisekreterarens analys tydliggör socialdemokratins problem. Partiet har en övertro på narrativet, berättelsen och partiledningen har under lång tid distanserat sig från väljarnas vardag. Socialdemokratins partiledning har på senare år kännetecknats av kulturrelativistisk faktaförnekelse samt en övertro på att bara de skriker lite högre än motståndaren, gärna uppblandat med att sätta invektiv på motståndaren, så vinns väljarna. Verkligheten spelar en underordnad roll, det är narrativet – berättelsen – som är det centrala. Väljarna har dessvärre helt på egen hand kopplat ihop migrationsfrågan med jobben och skolan.

Stefan Löfvens, och socialdemokraternas stora problem, är att de blandat ihop önskad bild och karta samt att de inte tolererar oliktänkande eller avsteg från detta.

Stefan Löfven har hela tiden gått omkring med den önskebild han får av medarbetare som Carin Jämtin och Mikael Damberg, som egentligen vill ha Löfvens jobb, samt hans närmaste medarbetare i form av statssekreterarna Hans Dahlgren och Emma Lennartsson samt stabschefen Kristina Persdotter i handen och förletts att tro att den stämmer med verkligheten.

Dessa är, tillsammans med pressekreterarna, effektiva filter mot omvärlden och selekterar noga vilken bild som förmedlas till statsministern. Vilken karta han förses med. Detta har lett till bisarra och rent felaktiga beslut. Tydligaste exemplet är rikspolischefens i det närmaste totala censur av hur läget såg ut under hösten 2015. Från att ha kunnat garantera att polisen hade kontroll över samhällssäkerheten så krävde han bara månader senare 2 500 nya poliser för att garantera densamma.

Ett annat exempel är hur EU gemensamt skall hantera just migrationsfrågan. I Stefan Löfvens stab finns ett hopp om att på något okänt sätt få till en gemensam fördelning av asylsökande. Han förstår inte att en majoritet av medlemsländerna är ”dead against” en sådan lösning och uppges numera att gå omkring sur över att resten av EU inte är medgörligt på det sätt som han tror de är. Hade statsministern lyft blicken bara något hade han insett att vårat grannland Polen, för att ta ett exempel, riskerar att behöva ta emot 1 200 000 ukrainska ”IDP” eller internflyktingar som fortfarande befinner sig i Ukraina över natt om Vladimir Putin skulle få för sig att flexa musklerna igen.

Det forna östblocket rustar sig för detta och ser ett mottagande av ett kulturellt närstående grannfolk mer angeläget än mottagande av flyktingar från Mellanöstern.

Väljarna har dessutom i allra högsta grad kopplat ihop migrationsfrågan med jobben och skolan baserat på vad de ser i sin närmiljö, inte vad partistaben på Sveavägen 68 kommunicerat att de skall se. I Malmö står 69 procent av de nyanlända utanför arbetsmarknaden efter tio år. Fler kommuner, i framför allt de större städerna, har aviserat inskränkningar i det fria skolvalet för att blanda upp klasserna med utrikesfödda mer. Reaktionerna på detta förfaringssätt kommer sannolikt bli kraftiga.

I Ljusnarsbergs kommun drar socialtjänsten ner på öppettiderna för allmänheten på grund av en kombination av personalbrist och att flyktingrelaterade ärenden dominerar samtidigt som skolor tvingas anställa tolkar inom sin ekonomi på allt fler skolor i landet istället för pedagoger för att på något sätt rimligt uppfylla sitt uppdrag.

Undanträngningseffekterna i primärkommunernas budget kommer dessutom bli fler och tydligare. Dessa kryper nu in i storstäderna och under året kommer flera innerstadsskolor i Stockholms stad märka av kopplingen migration och skola. Innerstadsskolor som tidigare varit fredade i ”vita reservat”.

När det gäller digital läsförståelse ligger Sverige i mittenskiktet, kring OECD-snittet, men tappar avsevärt i den senaste undersökningen 2015 jämfört studien gjord 2009. Gällande att lösa matematiktal digitalt hamnar Sverige i kategorin “klart under OECD-snittet”, vilket blir en repris på hur det såg ut 2013 när huvuddelen i OECD:s mätning av skolelevers kunskaper redovisades. Med allt fler utlandsfödda elever med varierande skolunderbyggnad samt en språkbarriär att övervinna är det inte rimligt att anta att trenden kommer brytas ens på medellång sikt.

Verkligheten slog narrativet även denna gång. Om statsministern tar sig tiden att analysera på egen hand kommer han finna svaret på vad han bör göra med sina närmaste rådgivare.