VM:n ylijohtaja Sami Yläoutinen varoittaa erityisesti telakkateollisuuden haavoittuvuudesta pandemian ja terrori-iskujen oloissa.

SUOMEN valtion kaikkien takausten nimellisarvo on kaksinkertaistunut muutamassa vuodessa. Viime vuoden lopussa valtion takauspotti oli jo hieman yli 49 miljardia euroa eli noin 24 prosenttia kokonaistuotannosta, ilmenee valtiovarainministeriön (VM) tänään julkistamasta riskikatsauksesta. Lisäksi kansainvälisille rahoituslaitoksille vaadittaessa maksettavien pääomavastuiden määrä on moninkertaistunut, pääasiassa EU:n talouskriisin myötä.

Suomalaiset veronmaksajat ovat säästyneet hyvin takaustappioilta. Talouspolitiikan koordinaattori, ylijohtaja Sami Yläoutinen valtiovarainministeriöstä muistelee, että viimeksi valtiolle tuli takaustappiota 1980-luvun lopulla Wärtsilän meriteollisuuden konkurssin yhteydessä.

VM:n mukaan telakkateollisuuden takaukset muodostavat edelleen suuren riskin veronmaksajille. Takaukset myöntää valtiollinen Finnvera. Sen osuus valtion kaikista takauksista oli viime vuonna 28 miljardia euroa.

– Finnveran riskienhallinnan kannalta vientirahoituksen voimakas keskittyminen kolmelle toimialalla voi osoittautua ongelmalliseksi. Tietoliikenne, varustamo- ja telakka- sekä metsäteollisuustoimialojen osuus muodostaa yhteensä 84 prosenttia yritysvastuista, VM:n riskikatsauksessa varoitetaan.

YLÄOUTINEN kertoo, miten telakkateollisuudelle annetut jättitakaukset voisivat tulla veronmaksajien syliin.

– Esimerkiksi laajamittainen pandemia olisi ongelmallinen varustamojen ja telakkateollisuuden kannalta. Tai jos oikein ryhtyy spekuloimaan, niin jos useammalla risteilijällä tapahtuisi terrori-isku, tarkoittaisi se sitä, että risteilijöiden kysyntä romahtaisi, Yläoutinen kommentoi Ilta-Sanomille.

Kysynnän romahtaminen voisi kaataa varustamoja ja telakoita.

– Tai sitten voi tulla laajamittainen talouden kriisi, jossa dominopalikat lähtevät kaatumaan, hän lisää.

VM:N mukaan tällaisissa kriiseissä Finnveran puskurirahastot eivät riittäisi. Silloin jouduttaisiin turvautumaan valtion talousarvioon eli kattamaan takaustappiot verovaroin tai lainarahalla.

VM varoittaakin, että yhä kasvavien vastuiden jopa osittaisesta laukeamisesta aiheutuvat kustannukset ”voivat aiheuttaa merkittävän rasituksen kansantaloudelle.”

YLÄOUTINEN viittaa Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) selvitykseen takausten laukeamisesta. Selvitys koski 80 maan takausvastuita vuosina 1990–2014.

– Kun asiat rupeavat menemään pieleen, taloudessa tapahtuu jotain ennakoimatonta huonoa, silloin useat vastuut laukeavat samanaikaisesti. Tästä ei tarvitse olla huolissaan sellaisina aikoina, kun kaikki menee suunnitellusti. Huolestuttava piirre Suomessa liittyy tähän nopeaan vastuiden ja takausten kasvuun. Toki taustalla on ihan hyvä peruste eli halu tukea vientiteollisuutta, Yläoutinen sanoo.

IMF:N mukaan keskimääräinen kustannus vastuun laukeamisesta on ollut 6 prosenttia bruttokansantuotteesta. Suomen tapauksessa se tarkoittaa yli 12 miljardia euroa.

” Tai sitten voi tulla laajamittainen talouden kriisi, jossa dominopalikat lähtevät kaatumaan, hän lisää.

Lisäksi IMF on laskenut, että keskimääräisessä maassa merkittävä vastuun laukeaminen tapahtuu kerran 12 vuodessa ja minä tahansa vuonna melkein 9 prosentin todennäköisyydellä jossain maassa.

– Nämähän eivät suoraan ole siirrettävissä Suomeen, mutta näitä on tapahtunut ihan kehittyneissäkin maissa.

VALTION vastuut, velan ja eläkevastuiden ohella, muodostuvat lähinnä takauksista. Erityisesti ovat nousseet Finnveran ja valtion rahastojen – käytännössä valtion takaamien asuntolainojen – takaukset. Vuodesta 2009 kasvua on kertynyt noin 20 miljardia euroa.

VM:n tiedotteen mukaan kansainvälisesti tarkasteltuna Suomen takaukset ovat korkealla tasolla.

– Vaikka eri valtioiden välisten takausten nimellisarvojen vertailu on hankalaa muun muassa erilaisten raportointikäytäntöjen vuoksi, nähdään kuitenkin Eurostatin keräämästä aineistosta, että Suomen julkisen talouden takaukset suhteessa kokonaistuotantoon ovat EU-maista kolmanneksi korkeimmat.

VM toteaa lisäksi, että Suomen valtiontalouden kantokyky on merkittävästi heikentynyt talouskriisin seurauksena.

– Edellytykset kohdata uusia taloudellisia häiriöitä ovat nyt ratkaisevasti aikaisempaa heikommat. Vallitsevassa epävakaassa tilanteessa korostuu valtion taloudellisten vastuiden huolellisen seurannan ja hallinnan tärkeys.