Harmillista. Harmillista, kun jotkut eivät ymmärrä journalismia.

Eivät ymmärrä, että avoin vuoropuhelu on demokratian kulmakivi, mikä tarkoittaa median oikeutta kysyä, että jos olisit kuivakakku, mikä kuivakakku olisit.

Se Soini oli mukava. Mukava, mukava, mukava. Lihallistunut fraasisanakirja, jonka lausahduksia me saatoimme toistella vähän ylimielisen ironisesti, sellainen on journalismia parhaimmillaan.

Sen Soinin paikkaa tavoittelee nyt tämä tamperelainen perushevari, pusikoissa piilotteleva kielitieteilijä, yksinäisten Mestari Jussi Halla-aho.

Hyvä kun tavoittelee, vihdoinkin voidaan käsitellä maahanmuuttopolitiikkaa kertomalla, että Halla-aho on maahanmuuttokriitikoksi punaposkinen.

Tunnelmat kuitenkin menivät, kun se ei suostunut leikkimään meidän säännöillä. Se ei halunnut avoimeen vuoropuheluun, jossa siltä voisi kysyä, eikö luhtakerttunenkin ole maahanmuuttaja, kun se lentää tänne Afrikasta saakka, journalismi on demokratian kulmakivi.

Puheenjohtajaksikin se ilmoittautui YouTuben kautta, vaikka se olisi voinut astua median eteen, ja avoimessa vuoropuhelussa media olisi voinut tivata siltä, tykkääkö se jauhelihakeitosta, se on Soinin suosikkiruoka, entäs sun Jussi, kun näytät vähän nälkiintyneeltä vegaanilta.

YouTubessa se luki paperista jotain, jossa se ei kertonut kunnolla, millaisia tunteita sillä on Timo Soinia kohtaan, tunteet, ne on tärkeitä, mitä me tällaisella miehellä tehdään? Ei mitään, ja niin mediassa jouduttiin kysymään muilta, millaisia fiiliksiä näillä on tästä Halla-ahosta, onneksi niillä oli fiiliksiä, jos kellään ei olisi fiiliksiä, journalismista ei tulisi yhtään mitään.

Niin! Journalismi! Demokratian kulmakivi; mahdollisuus kysyä, kenen kanssa menisit mieluiten sienimetsään.

” Ei noin saa sanoa!

Journalismissa on kaikkien oltava mukana, maailmaa vihaavien Tolkien-aikuistenkin. Hesarille Halla-aho sentään antoi haastattelun, mutta Facebook-haastattelun, niin toimittaja ei voinut kuvailla, kuinka Halla-ahon käsi vapisi, kun se kaatoi maitoa kahviinsa tai kuinka se säikähti, kun mummo yskäisi, luuli mummoa varmaan tummaksi muukalaiseksi.

Siinä haastattelussa sille esitettiin vähän yksinkertaistava kysymys, johon se vastasi yksinkertaistavalla vastakysymyksellä ”Me perussuomalaiset tuppaamme jakamaan toimittajat tyhmiin ja mulkkuihin. Kumpiin sinä kuulut?”.

Tyhmiin ja mulkkuihin! J-j-j-journalistit! Ei noin saa sanoa!

Nyt voisi puhua monesta asiasta, mutta yksi on yli muiden, ja se on se, että todella alatyyliseksi on mennyt tämä journalistien kritisointi, todella alatyyliseksi, median kritisointi on ensimmäinen askel tiellä kohti totalitarismia, sienimetsä, jauhelihakeitto, kuivakakku, luhtakerttunen.

Kirjoittaja on kirjailija ja käsikirjoittaja.