Terijoen nukkehallituksen paras puoli oli se, ettei se koskaan päässyt valtaan. Kataisen ja Stubbin hallitukset sen sijaan pääsivät. Se oli niitten huonoin puoli, kirjoittaa Jari Tervo blogissaan.

”Lähtökohtaisesti olen pyrkinyt johtamaan edestä”, pääministeri Alexander Stubb (kok.) sanoi sen jälkeen, kun hänen hallituksensa vedettiin vessanpöntöstä alas. Koskaan ei ole jalkaväenkenraali Adolf Ehrnroothin kuuluisaa mottoa lainattu näin häpeällisessä paikassa.

Jyrki Katainen (kok.) ja Alexander Stubb johtivat joukkojaan edestä vasta siinä vaiheessa, kun heidän joukkonsa vetäytyivät. Katainen vetäytyi jopa Brysseliin asti.

Jyrki Kataisen ja Alexander Stubbin hallituksia ei ole asiallisesti johdettu lainkaan. Ei edestä, ei takaa, ei sivulta, ei mistään. Sote sössittiin, vaikka siihen huudettiin oppositio apuun. Miten mahtaa voida vuosisadan kuntauudistus?

Molemmat kokoomusjohtoiset hallitukset ovat halunneet profiloitua säästöhallituksina. Huipennuksensa tämä säästäväisyys saavutti nykyeduskunnan viime metreillä, kun Stubbin hallitus äänesti omaa kahdensadan miljoonan euron säästöesitystään vastaan. Se oli jo historiaa.

*Kataisen ja Stubbin hallitusten saamattomuutta *on yleisesti selitelty hallituspohjan valuvirheellä. Perussuomalaisten jytkyn vastamainingeissa hallitukseen valikoitui aatteellisesti liian monenlaista sorttia. Ääripäinä olivat vasemmistoliitto ja kristilliset.

Tämä selitys ei päde. Paavo Lipposen (sd.) ykköshallituksessa valtaa pitivät samat puolueet kuin Kataisen hallituksessa, kristillisiä lukuunottamatta. Kyllä Lipposen hallitus kuitenkin toimi. Sitä johdettiin.

Stubbin hallitus teki viimeisenä valtiopäivätekonaan opposition tarpeettomaksi. Jari Tervo

Ovatko Kataisen ja Stubbin ongelmana olleet sitten juuri kristilliset? Eivät tietenkään. Siellähän se Päivi Räsänen edelleenkin istuu. Kristillisten hallitustaival on ollut mielipidetiedusteluista päätellen ongelma vain heille itselleen.

*Viime viikolla Stubbin hallitus tartutti *holtittomuutensa myös eduskuntaan. Demareitten Kari Rajamäki kikkaili paperittomilta terveydenhoidon. Yksittäinen kansanedustaja teloitti oman puolueensa ministerin esityksen. Valtiopäivämiesuransa läksiäislahjaksi Rajamäki sai ankarat haukut, myös puoluetovereiltaan.

Stubbin hallitus teki viimeisenä valtiopäivätekonaan opposition tarpeettomaksi. Hallitus ei enää toiminut hallituksena, vaan siitä muodostui oman itsensä oppositio. Ei niin, että osa hallituksesta olisi loikannut oppositioon, vaan koko hallitus vastusti koko hallitusta. Näin se pääsi lähemmäksi kansaa kuin koskaan ennen.

Eduskunnan lähtösirkusta on kutsuttu farssiksi. Farssin tarkoituksena on kuitenkin naurattaa ja siinä on yleensä onnellinen loppu. Nyt ei naurata eikä onnellista loppua ole näköpiirissä.

*Tämän eduskunnan aloittaessa *pidettiin persujen yhdessä yössä paisunutta ryhmää valmiiksi häpeätahrana. Ennustus meni vikaan. Muut ryhmät ovat hallituksen esimerkkiä noudattaen turmelleet parlamentin arvovaltaa vähintään yhtä rivakasti.

Eduskunnan arvovalta kestäisi kyllä vaikka kymmenen humalaista Teuvo Hakkaraista. Sadanyhdeksänkymmenen selvän kansanedustajan kanssa taitaa olla vähän niin ja näin.

Kataisen ja Stubbin hallitukset ovat antaneet aiheen pohtia, kenen johtama hallitus on historian huonoin. Julkisuudessa on surkeimmaksi esitetty Otto Ville Kuusisen johtamaa Terijoen hallitusta. Se perustettiin Stalinin käskystä. Sen tarkoituksena oli johtaa Suomea heti talvisodan jälkeen, kunhan puna-armeija olisi valloittanut riemusaatossa Suomen.

Terijoen nukkehallituksen paras puoli oli se, ettei se koskaan päässyt valtaan. Kataisen ja Stubbin hallitukset sen sijaan pääsivät. Se oli niitten huonoin puoli.

Jari Tervo

Kirjoittaja on helsinkiläinen kirjailija