Italian hallituspuolueet Viiden tähden liike ja Lega ovat aloittaneet eurovaalikampanjat näyttävästi. Ensimmäisessä budjetissaan ne nöyryyttävät omaa valtiovarainministeriään ja rikkovat siekailematta rahaliiton budjettisääntöjä.

EU-instituutiot ovat huolissaan budjettilaskelmien luotettavuudesta ja siitä, että Euroopan velkaisimman maan velkaantuminen jatkuu.

Euroalueen ja jopa Saksan kasvu on hidastumassa. Samaan aikaan EKP on lopettelemassa velkakirjojen uudet tukiostot vuoden lopussa, mikä vahvistaa euroa ja nostaa reaalikorkoja. Yhdessä nämä hidastavat Italian kasvua, joka on nytkin vain reilun prosentin.

Italian pankeilla on 200 miljardia ongelmavelkoja, minkä lisäksi Italian ja sen pankkien välinen kuolemanyhteys on pahentunut eurokriisin jälkeen. Kun pankeilla oli vuonna 2011 Italian velkakirjoja 240 miljardin edestä, nyt niitä on jo yli 400 miljardin edestä! Syynä on se, että saksalaiset ja ranskalaiset pankit ovat hankkiutuneet EKP:n tukitoimien avulla eroon periferien velkakirjoista (ja niihin liittyvistä riskeistä).

Ashoka Mody on tiivistänyt, että Italian suhteen kaikki taloudelliset kehityskulut kulkevat väärään suuntaan. Muut euromaat, Euroopan komissio ja EKP ovatkin vaikean tilanteen edessä.

Jos ne antavat Italian rikkoa sääntöjä, populistit saavat arvokkaan institutionaalisen voiton lietsoen mielialaa, että sääntöjä kannattaa rikkoa muuallakin. EU-instituutioit voivat pyrkiä edistämään esimerkiksi Italian luottoluokituksen laskua, mikä kasvattaisi velanhoitokuluja ja kiristäisi Italian liikkumavaraa. Toisaalta mitä kurjempaan jamaan EU-instituutiot Italiaa ajavat, sitä enemmän hallituspuolueet voivat lietsoa euron vastaista mielialaa.

Lisäksi EU-instituutioiden pitää olla varovaisia siinä, mitä toivovat.

Italian 10 vuoden lainojen korko on jo nyt 3,5 prosenttia. Edelleen on avointa, kuka haluaa rahoittaa Italiaa sen jälkeen, kun EKP lopettaa tukitoimet vuodenvaihteessa. 6 prosenttia on pidetty kestämättömänä tasona, jolloin Italia tarvitsee tukipakettia joko Euroopan vakausmekanismilta tai EKP:ltä. Ongelmana on, että vakausmekanismilla ei ole rahaa, eikä Italian hallitus suostu tukipaketin ehtona olevaan sopeutusohjelmaan.

Italian tilanne on toivoton ja koko roska voi laueta Euroopan käsiin.

Euromaiden ja instituutioiden tulee laskea tarkkaan, alkavatko ne uhkailla Italiaa euroerolla. Toisin kuin Kreikan vasemmistopuolue Syriza, Italian hallitus ei välttämättä ole sitoutunut euroon keinolla millä hyvänsä. Sen ongelmien suuruus ja eksistentiaalinen uhka rahaliitolle on sen suurin vahvuus.

Tilannetta ei helpota, että ensi vuonna on eurovaalit (jossa kansallismielisten yhteenlaskettu kannatus voi ylittää sosiaalidemokraattien kannatuksen) ja Brexit, minkä lisäksi pitäisi sopia EU:n seuraavasta 7-vuotisbudjetista ja tehdä keskeiset johtajanimitykset Euroopan komissioon, keskuspankkiin ja Eurooppa-neuvostoon. Euroopan johtajat tuskin haluavat päälle eurokriisin uutta alkamista.

Italian tilanne osoittaa, että saapasmaan ei olisi koskaan pitänyt liittyä euroon.

Tämän tietävät sekä italialaiset että eurooppalaiset.