Resultatet ved kommunalvalget var lige dele deprimerende og bekymrende for os, der gerne vil have en mindre offentlig sektor og mere privat frihed

Skal blå blok droppe skattelettelser og øge det offentlige forbrug for at vinde næste folketingsvalg? Selv den konservative højborg, Frederiksberg Kommune, var på nippet til at lade stafetten overgå til rød blok ved kommunalvalget tirsdag. Det er mildest talt bekymrende.

Det er jo en smal sag at vinde et valg ved at italesætte, at skattelettelser er lig med dårligere velfærd, når over halvdelen ikke betaler topskat, og halvdelen er på offentlig forsørgelse. Rød blok har altid haft det nemmere. Det kan faktisk undre en, at det overhovedet er lykkedes blå blok at sidde i regering. Men svaret skal findes i, at hvis man bliver ved med at tage fra ”de rige", så bryder samfundet sammen, og dette faktum har trods alt givet plads til de blå igennem tiderne. Men rød blok er for det meste ligeglade. De får jo vælgere, indtil kassen er tom, og det går op for de fleste danskere, at det ikke var vejen frem.

Erhvervsmanden og LA’s tidligere mæcen, Lars Seier Christensen, formulerede sine bekymringer på sin Facebook: »Der er åbenlyst flere stemmer i at fortælle om alle de ting, man gerne vil bruge flere penge på – alt fra børn, ældre, sundhed og, tilsyneladende, nu også kommunalt gøgl fra Alternativet, der bare faldt ned fra himmelen uden at tage noget fra de andre røde partier – end der er i at tænke på, hvordan man motiverer og hjælper erhvervslivet og arbejdstagerne til at finansiere de mange udgifter, eller overveje, hvordan man gør den offentlige sektor bare lidt mere effektiv.«

Ifølge en lang række rapporter er Danmark ikke alene landet med det højeste skattetryk; det er også et land, hvor skatten er så høj, at vi får færre knaster i kassen, fordi motivationen for at yde mere rammes så meget af de høje skatter, at man simpelthen arbejder mindre.

Dansk politik og kampen om at sænke topskatten svarer til, at »ni ulve og et får stemmer om, hvad man skal spise til aftensmad,« som Joachim B. Olsen så præcist sagde for nylig. Toke Kruse, serieiværksætter og debattør.

Her må Socialdemokratiets formand Mette Frederiksen fremhæves som et godt eksempel på en partiformand, der er fuldstændig ligeglad med sundhedstilstanden i Danmarks økonomi og det høje skattetryk. »Socialdemokratiet er imod skattelettelser og vil hellere give flere penge til skoler og sygehuse,« siger hun. Men det er jo komplet i modstrid med, hvad velfærd er. Man må antage, at alle danskere ønsker, at fælleskassen er proppet med penge, men når vi nu ved, at et for højt skattetryk bidrager til færre penge i kassen, så er det jo slående, at en sådan udmelding får fodfæste.

Tilbage til udgangspunktet: Hvem vinder næste folketingsvalg? Jeg frygter, at det vil rød blok, for så kan de optrappe skatterne og give blå blok skylden for landets forfald. Det er forkert, men til gengæld let for vælgerne at forstå. Dansk politik og kampen om at sænke topskatten svarer til, at »ni ulve og et får stemmer om, hvad man skal spise til aftensmad,« som Joachim B. Olsen så præcist sagde for nylig. Sådan er liberal politik i yderste led. Kommunalrådskandidat og medlem af folketinget for Liberal Alliance, Laura Lindahl, udtalte under valgkampen også meget rammende: »Det eneste, der ikke mangler i den offentlige sektor, det er penge!«

Danmark har brug for skattelettelser og en mere effektiv offentlig sektor. Penge er der nok af, men prioriteringerne er forkerte.