Med små nålestik sprøjter lægen kemostoffet lokalt ind i kræftvævet. Det føles som at stikke i et blomkålshoved. Patienten er lokalbedøvet, mens en elektrode sender små elektriske impulser ind i kræftcellerne, der tvinger dem til at åbne sig og optage kemoen. Behandlingen er 2-300 gange bedre end traditionel kemoterapi til at slå kræftceller ihjel – og så koster teknikken, der kaldes elektrokemoterapi, kun 24.000 kroner pr. behandling. Men modsat den dyre sygehusmedicin, som i dag uddeles stort set frit på hospitalerne, kæmper læger som Julie Gehl, en af Danmarks førende forskere i elektrokemoterapi, med at skaffe midler til at udvikle nye behandlingstyper, der potentielt kan spare hospitalerne for millioner af kroner.

Der synes ellers at være god grund til at afsætte midler til at lede efter billige alternativet til dyr medicin. Stigende udgifter til sygehusmedicin truer nemlig med at vælte regionernes sundhedsbudgetter de kommende år. Ifølge regionernes lægemiddelorganisation AMGROS, der står for medicinindkøb til Danske Regioner, vil udgifterne til sygehusmedicin stige med 2,2 mia. kr. alene i løbet af 2015 og 2016. Hvis prisudviklingen fortsætter som forventet, vil udgifterne til sygehusmedicin overstige de 15 mia. kr., regeringen har afsat til at løfte hele sundhedsområdet frem til 2020. Dermed er der ikke penge til at prioritere de ældre, som regeringen ellers har slået stort op som en prioritet under valgkampen.

Flere regionspolitikere har op til valget foreslået at indføre priskontrol med de dyreste lægemidler, der kan koste op til 700.000 kroner for en enkelt behandling. For alternativet er nye og dybe beskæringer af det øvrige sundhedsvæsen, hvis ikke hospitalerne lærer at behandle billigere og bedre.

Det er især medicinudgifter til kræftbehandling, der er med til at presse udgifterne opad. Men som Julie Gehl siger om sin forskning i den billige elektrokemoterapi, da Information besøger hende i ambulatoriet: »Forskningen inden for det her er primært noget, den enkelte læge selv skal komme på og så søge fondsmidler til. Det er en konstant udfordring, at man hele tiden skal ud og skaffe ekstra ressourcer. Det er en skam, for udover at forskningen kan være til gavn for patienterne, kan der være rigtig god samfundsøkonomi i at udvikle behandlinger, der er væsentligt billigere end de medicinske.«

På svensk støtte

Når overlægen siden 2012 har kunnet behandle patienter med elektrokemoterapi på Herlev Hospital, skyldes det en håndsrækning fra Det Svenske Vidensakademi, der i fem år betalte halvdelen af hendes løn, mens hun arbejdede på at få godkendt elektrokemoterapi som behandlingsform.

I Kræftens Bekæmpelse anerkender direktør Leif Vestergaard Petersen, at der bliver givet for få midler til forskere, der arbejder med klinisk forskning, som forsøger at gøre kræftbehandling billigere og mere effektiv.

»Den slags forskning er meget svær at sætte i gang i Danmark, for det vil industrien ikke være med til – det tjener de jo intet på. Men det er for den sags skyld også et problem i fondene, inklusive hos os selv i Kræftens Bekæmpelse. Vi er alle meget optagede af den store basalforskning om, hvorvidt vi ’kan aflure kræftens gåde’. Men dermed underprioriterer vi den mere praktiske forskning, som kan spare sundhedsvæsnet penge,« siger Leif Vestergaard Petersen og understreger, at Kræftens Bekæmpelse i de sidste fem år strategisk har satset på klinisk forskning, der kan gøre behandlinger mere effektive.

Lille kendskab

Elektrokemoterapi har været godkendt som behandlingsform i Danmark i tre år. Alligevel er det stadig kun få kræftlæger, der henviser deres patienter til Julie Gehls kontor på 4. sal i Herlev.

En af patienterne er 58-årige Susan Storm, som Information møder til checkup efter den seneste behandling i maj. Hun fik for 12 år siden konstateret brystkræft og gennemgik stort set alle former for kræftbehandlinger og forskellige typer af medicin, indtil hun i 2009 læste om elektrokemoterapi på nettet.

»Lægerne ville sætte min næste kemobehandling i gang, men jeg overtalte dem til at prøve det her i stedet. Nu har jeg fået elektrokemoterapi 16 gange i løbet af de sidste seks år, og det holder min sygdom nede. De gamle behandlinger tærede fysisk og psykisk hårdt på mig. Men her kan jeg få behandlingen, gå ud ad døren en time efter og fortsætte mit liv, som jeg plejer. Det er guld værd,« fortæller Susan Storm.

Ifølge Julie Gehl kunne langt flere kræftpatienter i Danmark have gavn af elektrokemoterapi, blandt andet fordi 5-10 pct. af alle kræftsyge får kræftsår i huden. De er ofte smertefulde og lugter fælt, men elektrokemoterapi kan ofte dræbe kræftsårene med en enkelt eller to behandlinger.

»Vi behandler omkring 50 patienter om året, og vi kunne sagtens behandle flere. Men modsat lægemiddelbranchen har vi ingen organisation bag, som kan reklamere og udbrede kendskabet til elektrokemoterapi. Vi har selvfølgelig holdt oplæg flere steder i landet for sundhedspersonalet, men det er en stor informationsopgave. Så i praksis er det ofte patienterne selv, der har læst om behandlingen på nettet og beder om at blive sendt herover,« fortæller Julie Gehl.

Ifølge Leif Vestergaard Petersen er det netop den manglende vidensdeling på hospitalerne, der er en af de største svigt i sundhedsplejen i dag.

»Nogle undersøgelser viser, at det kan tage op til 17 år at få implementeret nye tiltag i sundhedsvæsnet. Der er en inerti i systemet. Det er ikke et spørgsmål om, at man bare skal prøve enhver ny form for behandling, men det burde være langt nemmere at flytte viden rundt i systemet,« siger han.

Ifølge Leif Vestergaard Petersen er sundhedsvæsnet lige nu fanget i en ond spiral, hvor stigende priser på sygehusmedicin tvinger regionerne til at skære i den øvrige sundhedspleje. Konsekvensen er, at lægerne og sygeplejerskerne får endnu mere travlt, og dermed har de mindre tid til at dele erfaringer og sætte sig ind i nye behandlinger. Det hurtigste er at udskrive den næste kræftmedicin på listen og haste videre: »Vi er virkelig nødt til at bryde den spiral, så patienterne får den behandling, de har mest nytte af. For os handler det ikke om at sige kategorisk nej til dyr medicin, men om at vi kun giver medicin, når vi ved, det har en positiv effekt på den enkelte patient,« siger direktøren i Kræftens Bekæmpelse.

Fremtiden

For tiden forsker overlæge Julie Gehl i såkaldt ’calcium elektroporation’, hvor hun i stedet for kemostof sprøjter simpel kalk ind i kræftmetastaserne, som derefter tvinges ind i cellerne med elektriske pulse. Foreløbig tester 15 kræftpatienter behandlingen, og resultaterne er meget lovende, forklarer overlægen.

»Det kan være et gennembrud. Både fordi det virker, men også fordi det er billigt. Du kan købe en bøtte kalk for en 10’er, og vi behøver ikke at bruge et giftstof som kemoterapi. Vi regner med, at det både er billigere og har færre bivirkninger,« siger Julie Gehl og fortsætter:

»Det har betydning i Danmark. Men man må også tænke på, at over 70 pct. af kræftpatienter i dag bor i lav- og mellemindkomstlande. Alene af den grund er der behov for, at vi fortsat forsker i behandlinger, der er effektive og billige.«