Som dansk politiker vil jeg gerne undskylde. Undskylde for, at vi ikke har taget ansvar. Selv om jeg ikke selv har været politisk beslutningstager, er jeg vælger. Og måske en dag en folketingspolitiker, som skal stemme om vores internationale ansvar.

Danmark kan og må ikke stille sig på sidelinjen i den europæiske flygtningedebat. Det er usolidarisk, menneskeligt og internationalt snæversynet. Danmarks passivitet over for de tusinder af mennesker, der lander på Italien og Grækenlands kyster, er i strid med alt i den selvforståelse, vi har opbygget i de sidste 50 år.

Min vurdering er, at kommende generationer vil dømme vores nuværende lederes manglende fremsyn hårdt. De vil indskrive Helle, Tulle og Lars i historiebøgerne som dem, der startede afviklingen af vores velfærdsstat, som lukkede Danmark af internationalt og bidrog til den nationale selvtilstrækkelighed, som går sin sejrsgang over det meste af Europa, og som langsomt skaber et Europa af lukkede nationalstater.