Det har været en lang kamp for Ellen at finde sin plads til gymnasiefesterne. Men med tiden er det lykkedes at finde en balance, synes hun selv. Veninderne har også vænnet sig til det. De har fundet ud af, at hun stadig kan være sjov, selvom hun ikke drikker, som Hannah forklarer. De tænker efterhånden ikke så meget over det mere.



Nogle gange kan det dog stadig godt være svært. Som da Ellen fyldte 18, for eksempel, og hun ikke ville have, at der var alkohol til sin fest. Hun trak vegetar-argumentet.



— Hvis vegetarer kan lade være med at servere kød, kan én, der ikke drikker, også lade være med at servere vin, sagde hun til sine forældre, og det skabte en debat i det lille hjem.



Ellen stod ved sin beslutning ret længe. Men da hendes mor og far forlangte, at hun selv skulle fortælle selskabet om sin beslutning, begyndte hun at vakle. Var det egentlig bare et egoistisk ønske? Et enkelt glas vin ville jo ikke gøre dem fulde og åndssvage? Og sådan blev det — efter en del overvejelser. Vin blev serveret, og Ellen bed det i sig.



På den måde er Ellen hele tiden i færd med at balancere. Som en anden linedanser forsøger hun at afveje, om det er egoistisk, når hun ønsker sig, at andre heller ikke skal drikke.