Použití zajišťovacího příkazu přitom neznamená, že finanční úřad zasahuje proti usvědčenému daňovému podvodníkovi. Nejde ani o vymáhání daňového nedoplatku. Jde jen o předběžné opatření, jehož použití stojí na domněnkách úřadu. Jednou z nich je, že subjekt bude v budoucnu povinen zaplatit určitou daň a existuje pochybnost, že by na to nemusel mít prostředky.

„Kdyby se jednalo o podvodníka, tak je to poslední šance, jak zadržet peníze, aby s nimi neutekl. Potud by to bylo správné. Problém je, že zajišťovací příkazy se používají i u firem, které podvodníky nejsou,“ upozornil člen rady Unie daňových poradců Jan Rambousek.

Počet zajišťovacích příkazů skokově narostl

„Daňová správa si tento nástroj oblíbila. Zjistila, že je tím velmi rychle možné zajistit finanční prostředky, a to i u subjektů, které přímo nepáchají daňový podvod,“ dodal další člen rady Unie daňových poradců David Hubal. Oficiální statistiky finanční správy skutečně potvrzují, že za poslední tři roky zajišťovacích příkazů skokově přibylo. Ještě před sedmi lety jich úřady ročně vydaly přibližně sto, teď je to ale více než půl druhého tisíce.

Finanční správě to podle jejího ředitele Martina Janečka umožňuje zákon o DPH platný od roku 2012, díky kterému má možnost vydávat zajišťovací příkazy rychleji. „Jsou-li k tomu splněny zákonné podmínky. To je v zásadě ve chvíli, kdy zjistíte, že má například bílý kůň na účtu finanční prostředky, které je schopen z hodiny na hodinu někam vyvést,“ řekl Reportérům ČT.