Bara den här veckan har Göteborg tydligt utkristalliserat sig som nummer ett, på två galor som båda belönar kreativitet.

Först på Guldägget, reklambranschens supergala, gick sju av 13 guldägg till Göteborgs­byråer. Det är alltså här i stan som dagens mest kreativa Mad men-kreatörer föder odödliga kampanjer. Och sen härom­dagen, var det Göteborgsföretaget Heliospectra som knep förstaplatsen på tidningen Ny tekniks gala, som lyfter fram de 33 företag som är bäst på att framgångsrikt våga utveckla nya idéer till ny teknik.

Och det här är bara två exempel bland många kreativa branscher som länge frodats i Göteborg. Förutom reklamare och uppfinnar-Jockar, sitter också de främsta dataspelsi­nnovatörerna i Göteborg, några av de absolut bästa kockarna, arkitekterna, och så klart - musikerna, för att nämna några.

Allt är solklart: Sveriges Donald Draper av i dag pratar göteborgska. Inte stockholmska.

Men frågan är, hur blev det så? Jag, som jobbat i Stockholm de senaste åren och nyligen vänt tillbaka till Göteborg, har sett hur Stockholm långsamt gått i ängslighetens baklås. Det som hos många huvudstadsbor började som en nyfikenhet och ett intresse för mode, design och inredning har för många i dag helt slagit över - till en panik att göra fel. Jag vet på allvar allt för många framgångsrika chefer på stora medieföretag som på allvar får hjärtklappning, muntorrhet och känner isande skräck längs med ryggraden - när de tänker tanken att välja fel märke och färg på klänningen, skjortan, skorna.

Vilket får följden att alla medelklassmän plötsligt kommer i samma uniform till jobbet iklädd Ralph Lauren från topp till tå. Inget fel i det. Om man gillar det på riktigt.

Det är i sekunden som man slutar att lita på sin egen inre röst, slutar att lyssna på vad man själv tycker är vackert och fult, rätt och fel, som skitnödigheten direkt straffar ut de smartaste idéerna. I stället bäddas allt det där vilda, på riktigt vackra och annorlunda ned i ett förlamande, grått täcke.

Men. Är vi göteborgare så himla mycket modigare då? Sneglar inte du och jag också på vad andra väljer innan vi själv ska fatta beslut. Såklart att vi gör ibland. Men jag är helt över­tygad om att vi i väst på ett helt annat sätt tar auktoriteter med en klackspark. Istället för att se digniteters ord som lag.

När vi väljer vårjackan tar vi i större utsträckningen helt enkelt den vi tycker är snyggast. Oavsett vilka superlativ modecheferna på Bon och Damernas värld har slagit knut på sig själva för att formulera.

Det är egentligen ganska enkelt. Skitnödighet har aldrig kläckt idéerna som förändrar världen. Så nu sträcker vi på oss alla göteborgare.

Vi är alla en del av Sveriges mest kreativa stad.

Frida Boisen