LEDARE. Den gångna helgen höll den amerikanska centralbanken Federal Reserves medlemmar möte i Jackson Hole, i de bildsköna bergen i Wyoming.

Diskussionerna handlade mycket om förutsättningarna för att fortsätta höja räntan i ett läge när tillväxten stiger med 4 procent per år, men lönerna fortfarande släpar efter och inflationen inte är så stark som man hade väntat sig under omständigheterna.

Det har under ett par år i ekonomkretsar talats om paradoxen "tillväxt utan inflation". Men det finns ingen paradox, det är en förändrad ekonomi som har försvagat vissa gamla samband. Det finns nu en del forskning om detta. Under mötet presenterades en ny rapport på temat, ”More Amazon-effects” (Alberto Cavallo, Harvard Business School).

Cavallo visar hur e-handeln påverkar inflationen på ett övergripande plan, långt bortom dess andel av total handel.

* E-handeln ökar pristransparensen och gör det svårare för företag att ha olika priser i olika länder. Amazons priser är desamma oavsett land i 91 procent av fallen, i fysiska butikskedjor är motsvarande tal 78 procent, och prisskillnaden är då bara runt 5 procent i snitt. Globala jättar som H&M och Ikea har samma priser inom samma valutaområden, där skillnader är lätta att upptäcka.

* Studien visar att prisförändringar, som hos nätjättar styrs av algoritmer, numera sker oftare och går mycket snabbare även i fysiska butiker. Frekvensen av prisjusteringar i butik (exklusive realisationer) har ökat från 15,4 procent 2008-2010 till 27,4 2014-2017. Dessa prisförändringar har en mer varaktig effekt på priserna än vanliga realisationer.

Slutsatsen är att e-handeln, som i Sverige är begränsad till 9 procent av all detaljhandel, löpande påverkar prisbildningen i all handel. Kunder jämför ju priser i butik och på nätet. Författaren skriver att "Amazon-effekten" bidrar till att förklara den låga inflationen de senaste åren.

Cavallo är osäker på om det finns en gräns för hur länge den här prispressande dynamikens effekter kan vara. Det beror på vad man menar. Rent matematiskt finns förstås en gräns för hur lågt priser kan falla. Men det har helt klart skett ett systemskifte som, allt annat lika, kommer fortsätta att dämpa inflationen systematiskt över tid.

Det är i grunden bra för konsumenterna att priser hålls i schack. Och rädslan för deflation är överdriven så länge konsumtionen rullar på och håller efterfrågan uppe, vilket den gör i USA och Sverige.

Men när företagen inte kan höja priserna accepterar de inte löneökningar, vilket drabbar löntagarna/konsumenterna. Vill företagen öka lönsamheten återstår att sänka kvaliteten eller öka produktiviteten, som varit eftersatt i hela västvärlden i flera år. Ett nytt fokus på produktivitet vore det bästa som kan hända, och nödvändigt för att bibehålla välståndet.

Riksbankens ledamöter måste inse att e-handelns påverkan på prisbildningen, och inflationen, inte är någon engångseffekt. Det kommer inte att genereras någon större inflation från handeln på många år, det har Handelns Utredningsinstitut gjort klart.

Man måste skilja ”digitaliseringen”, i form av det teknikskifte AI innebär, från den varaktiga effekt som en totalt transparent prissättning i detaljhandeln får.

Sambanden mellan inflation och arbetslöshet ser inte heller ut som de gjort under en stor del av 1900-talet. Det finns jobb, men lönerna ökar främst i enstaka specialistfunktioner. Övriga löntagare har liten chans att förhandla upp sina löner, därför får Riksbanken ingen draghjälp därifrån heller på medellång sikt.

Globaliseringen har nämligen lyckats över all förväntan. Löner och priser sätts globalt. Tillväxtländerna är inte bara underleverantörer till väst längre. Den privilegierade delen av världen är på väg att bli lite mindre privilegierad. Det är ett maktskifte i klass med det som skedde för 100 år sedan när borgare och bönder tog makten från adeln. Förhoppningsvis sätter det tryck på västerländska företag att vara mer innovativa.

Men det kräver också en ny penningpolitik.