Imorgon, tisdag, kommer Europaparlamentet att rösta om ett förslag till nytt europeiskt vapendirektiv. Omröstningen har föregåtts av lång och hård debatt, bland annat har EU-kommissionens sätt att hantera frågan kritiserats från jägarnas och sportskyttarnas organisationer.

Många väljare och intressegrupper har inför omröstningen hört av sig med funderingar och synpunkter kring det nya direktivets innehåll och konsekvenser. Nedan försöker jag besvara några av de frågor som den senaste tiden riktats till mig.

Vad är din uppfattning om förslaget till nytt vapendirektiv?

Jag är kritisk mot förslaget och kommer därför att rösta nej vid voteringen imorgon. Utgångspunkten från kommissionens sida har varit att bekämpa terrorism och organiserad brottslighet genom att skärpa lagstiftningen för legala vapen. Men eftersom huvudproblemet är bruket av illegala vapen blir kommissionens åtgärder i grunden missriktade.

Till detta kommer att EU-kommissionens generella hantering av frågan kan ifrågasättas och att stor osäkerhet råder om själva implementeringen av direktivet. Få tror att antalet terrordåd och beskjutningar minskar genom att reglerna för användning av jaktvapen skärps.

Vad är bakgrunden till morgondagens omröstning?

EU-kommissionen presenterade förslaget till ett nytt vapendirektiv efter terrordåden i Paris, hösten 2015. Syftet var att generellt bekämpa terrorism och organiserad brottslighet i Europa. Nya regleringar av legala sport- och jaktvapen ansågs nödvändigt trots att legala vapen överhuvud taget inte förekommit vid något av de aktuella terrorattentaten.

Samtidigt har det varit väl känt att EU-kommissionen av andra skäl verkat för att skärpa vapenlagstiftningen. Att bekämpa terror är således inte det enda motivet bakom de föreslagna åtgärderna, genom en direkt missvisande användning av statistik har kommissionen medvetet försökt sätta bilden av legala vapen som ett allvarligt samhällsproblem. (NWT 18/8, 2016).

Vad här hänt sedan dess?

EU-systemet bygger på att kommissionen lägger fram lagförslag och att Europaparlamentet respektive ministerrådet sedan förhandlar om förslagets innehåll och utformning. Dessa förhandlingar har genomförts i olika omgångar och Europaparlamentet har drivit på för att förbättra direktivet. Bland annat tack vare viktiga insatser av min EPP-kollega Anna Maria Corazza Bildt är det förslag vi kommer rösta om i parlamentet imorgon väsentligt bättre än kommissionens ursprungsförslag.

Borta är exempelvis kommissionens förslag om obligatorisk utredning av den mentala hälsan hos alla jägare och sportskyttar. Borta är också ett antal förslag om olika former av ensidiga förbud; mot halvautomatiska vapen, mot distanshandel och mot vapen som visuellt liknar militära vapen.

Vilka förslag finns kvar i förslaget nu?

Generellt kan sägas att direktivet i nuvarande form innebär att en hel del vapen flyttas till det som kallas kategori A, vilket innebär civilt förbud. I fortsättningen blir det brottsligt att använda dessa vapen om de har en magasinskapacitet på över 20 skott för pistol och 10 skott för gevär. Dock med brasklappen att medlemsstaterna kan göra undantag från reglerna, exempelvis för aktiva sportskyttar.

Kring genomförandet av detta ”förbud med undantag” finns nu många frågor och stor osäkerhet, samtidigt är det svårt att se vad vinsten blir. Varför ska vapen med större magasin flyttas till kategori A om de som använder dem kan få undantag från regeln? Varför ska jägare som i samband med inskjutning av vapen behöver använda ett större magasin inte kunna få undantag? Enligt tillgänglig statistik har lagliga vapen med högkapacitetsmagasin aldrig förekommit vid brottmål i Sverige.

Direktivet innebär också krav på att vapenlicenser som huvudregel ska vara tidsbegränsade på fem år. Eftersom svenska myndigheter regelmässigt samkör vapenregister mot brottsregister anser många att Sverige i praktiken redan uppfyller detta krav. Det mesta talar för att så är fallet och med tanke på de stora byråkratiska problem som hittills präglat licensprövningen i vårt land är det begripligt att de nya EU-reglerna nu oroar jägare och sportskyttar.

Förhoppningsvis är denna oro är obefogad, men återigen är det svårt att se de vinster som skulle uppnås med förslaget. Generellt är brottslighet kopplad till legala vapen närmast obefintlig.

Finns det något i det nya vapendirektivet som är bra?

Ja, det finns delar i direktivet som är viktiga och bra. Det rör exempelvis frågan om gemensamma regler för destruering av vapen samt åtgärder kopplade till problemen med konvertering av det som kallas akustiska vapen.

De vapen som användes vid det fruktansvärda terrordådet i konserthallen Bataclan i Paris var på pappret obrukbara, men hade genom ett enklare ingrepp åter gjorts funktionsdugliga. En gemensam EU-standard för att förhindra konvertering och destruering är således motiverad, men detta är möjligt att få till stånd utan den djungel av missriktade åtgärder som nu föreslås.

Är det svårt att fatta beslut i en sådan här fråga?

Ja, det här handlar i grunden om tekniska och lagstiftningsmässigt komplicerade frågeställningar. Även om direktivet tar sikte på en problematik som dess föreslagna åtgärder inte löser är det med tanke på EU:s inre marknad rimligt med viss gemensam reglering även för vapen. Det handlar om regler som exempelvis gör det möjligt att genomföra jaktresor, eller att handla med vapen över gränserna.

Men fördelar och nackdelar måste alltid vägas mot varandra och bevisbördan ligger alltid på den som förordar ny lagstiftning på Europanivå. För egen del har jag kommit fram till att bevisen i det här fallet inte är övertygande. Frågetecknen är för många, vinsterna för få och kommissionens agerande direkt oacceptabelt.