Orice om îi este frică să nu iasă din nou PSD învingător la alegerile din 2020. Parafrazez cu multă teamă titlul cărții lui Radu Paraschivescu, „Orice om îi este teamă. Un partid, doi ani și trei premieri”, la a cărei lansare am avut plăcerea să particip. Recunosc deschis că mă încearcă zilnic această teamă, din motive obiective. Sper că mă veți înțelege perfect când spun un astfel de lucru, pentru simplul fapt că îmi împărtășiți opinia că mai jos de atât nu se poate. Sigur, sunt convins că PSD are puterea și dorința de a ne demonstra că se poate, se poate mult mai jos. Dar poate ar fi bine să nu tentăm soarta și să oprim această cădere.

Nu vreau să țin un discurs politic. Nu vreau să facem vreun fel de campanie politică cu ocazia lansării unei cărți. Dar adevărul e că lansăm o carte politică. E o carte de gafe, dar e o carte care face radiografia zilelor pe care le trăim. Și adevărul e că suntem o țară captivă a politicului, în care nu poți reuși să ai o carieră fără să te conectezi politic, iar dacă totuși încerci, politicul din România are grijă să facă tot ce îi stă în putință să te împiedice și să te pedepsească. Tot ce putem face este să râdem, dar este o falsă impresie. Putem face mult mai mult și sper că atunci când veți citi această carte să nu râdeți, ci să vă indispuneți, să vă înfuriați și vă găsiți energia necesară pentru a ne uni în fața acestei rușini pe care trebuie să o trăim cu toții.

Cred că sentimentul care ne unește astăzi este cel de rușine. Poate nu pe toți, dar cred că marea majoritate a românilor trăiesc o rușine profundă, pe care încearcă să o ascundem sub hohote de râs. Dar sunt sigur că aveți momente în care aceste hohote se opresc și atunci tăcerea dezvăluie rușinea care ne-a cuprins. Și vreau să aveți acest sentiment puternic, pentru că e nevoie de el. Cartea și vremurile prin care trecem trebuie să funcționeze ca o terapie de șoc. Să ne spunem odată pentru totdeauna că ajunge și că nu ne mai dorim să râdem de proștii care ne conduc. „Proști, dar mulți“ – se spune în „Alexandru Lăpușneanu“. Nu e adevărat. Nu sunt mulți, dar sunt votați și aici intervine rușinea noastră. Pentru că unii dintre noi au crezut în minciuni, pentru că alții nu au făcut destule, pentru că avem un acut sentiment al neputinței și sărăciei și pentru că ne-am complăcut. Pot să înțeleg multe dintre aceste sentimente. Dar ar trebui să le punem capăt și să ne facem curajul de a nu mai trece prin așa ceva. Cartea lui Radu Paraschivescu este un antidot perfect. Radeți când o citiți. Înfuriați-vă când terminați un paragraf. Enervați-vă și implicați-vă. Pentru că nu există un om providențial, dar există un întreg popor care are dreptul la demnitate și la o viața din care rușinea să dispară.

Aș vrea să ne întoarcem la politica plicticoasă. Știu, îl lasă pe domnul Paraschivescu fără obiectul muncii, dar asta e, fiecare dintre noi trebuie să facă un mic sacrificiu. Așa că îmi doresc să ajungeți să schimbați canalul atunci când vorbește un politician. Să alegeți un film, o emisiune de divertisment sau chiar să nu vă uitați la televizor, dacă acest lucru e posibil. Astăzi suntem departe de acest moment și cred că schimbați canalul TV mai degrabă de silă sau de rușine, nicidecum pentru că aveți altceva mai bun de făcut, pentru că vă doriți o viață normală în care să nu fiți conectați seară de seară la apocalipsa politică prin care trecem.

Aș vrea să vă promit că voi face tot ce-mi stă în putință pentru a transforma România într-o țară normală și de-a dreptul plicticoasă. Există un proverb chinezesc des citat care spune că „îți doresc să nu ajungi să trăiești vremuri interesante“. Parafrazându-l, vă doresc să ajungeți să trăiți vremuri plicticoase în care breaking news-ul politic să nu mai existe. Să nu mai avem parte de gafe și declarații monstruoase, să nu fiți nevoiți să ieșiți mereu în piață pentru a protesta, să mergeți la vot pentru că, odată ales politicianul care vă reprezintă, el vă dă încredere și se ține de cuvânt. Dar nu suntem acolo. Nu suntem nici măcar aproape de acele vremuri. Trăim vremuri atât de interesante încât milioane de concetățeni de-ai noștri – frați, surori, prieteni și vecini – își fac bagajele ca să plece în Occidentul plicticos.

Așa că mă angajez să lupt alături de colegii mei pentru o Românie plicticos de normală. Dar angajamentul meu vă privește și pe dumneavoastră, dacă nu vreți să mai aveți parte de cărțile domnului Paraschivescu. Trebuie să vă implicați. Cu toții. Să fim atenți, să fim vigilenți și să nu mai lăsăm politicul să devină o mascaradă coruptă și dăunătoare.

În încheiere, aș vrea să spun și câteva cuvinte despre cartea la a cărei lansare participăm astăzi. Ea este ca un vaccin. Nu e singur, știu că Radu Paraschivescu are o întreagă colecție de gafe din spațiul public. E un efort pe care îl apreciez și pentru care, în același timp, îl compătimesc pe autor. Sunt convins că printre hohotele de râs se strecoară și dezamăgire pentru cât de jos am ajuns. Dar este o carte necesară. Mai râdem, mai reflectăm și sper să găsim energia necesară pentru a face din această carte a lui Radu Paraschivescu ultima de acest gen. Vă îndemn să cumpărați această carte cu gândul că ea va rămâne în biblioteca dumneavoastră și, când nepoții o vor citi, să le fie extrem de dificil să înțeleagă prin ce vremuri au trecut această țară și oamenii care locuiesc în ea.

Îi mulțumesc lui Radu Paraschivescu pentru efortul și sacrificiul de a selecta o parte din gafele din spațiul public și fac un ultim apel să ne salvăm pe noi și pe Radu de a mai citi sau scrie astfel de cărți.