Suntem jurnaliști și când vă convine ceea ce publicăm și când nu. O explicație la fotografiile din VIVA cu Elena Udrea "De ce te bagi în chestiunea de la VIVA, că nu te ocupi de ea?”, mă întreabă cei din jur. Pentru că e vorba despre meseria mea de ziarist!

joi, 30 august 2018, 3:42

Pe 1 ianuarie 1940, revista Time îi acorda titlul de ”Omul anului” lui Stalin.

Publica un portret puternic pe copertă, fără să-l acuze, fără să-l incrimineze.

Nicio companie din Vest nu s-a considerat lezată și nu s-a gândit să scoată reclamă ca și cum Time ar fi pactizat cu adversarul.

Noi chiar vrem să lăsăm corporațiile și Guvernul să conducă editorial ziarele și revistele și să hotărască ce informație primiți și ce informație nu primiți pentru că v-ar leza?!

În octombrie 2009, chiar în ziua în care Parlamentul vota ridicarea imunității ministrului Monica Iacob Ridzi, Elena Udrea se postează la un metru în fața mea.

Vorbește energic, agresiv, ca un predicator obișnuit să-i faci culoar.

Să te dai la o parte.

Începe prin a ne reproșa investigația 1 Mai – MTS, realizată împreună cu colega mea Mirea Neag.

Sfârșește prin a mă amenința direct, ”am mijloace, o să vedeți… familia… vă vom lucra informativ”.

Rămân pe loc, îi răspund politicos că nu are niciun drept să facă asta, ceea ce o enervează și mai mult, suntem totuși în holul Parlamentului României!

”Să știți, încheie din nou amenințător Elena Udrea, eu nu sunt Monica Ridzi!”.

Udrea și Băsescu au făcut tot ce au putut ca să ne distrugă

Momentul amenințării, urmat de încercările de compromitere a reporterilor Gazetei, apare în Raportului Departamentului de Stat al SUA pentru România ca o presiune inacceptabilă democratic la adresa presei.

Trec anii.

Ministrul Elena Udrea primește și ea o condamnare, după ce aceeași echipă de jurnaliști, la care s-a adăugat și Răzvan Luțac, urmărește peste 7 ani de zile cazul de corupție Gala Bute.

Nu reporterii dau sentințe, în ambele cazuri s-au pronunțat câte 8 judecători ai Înaltei Curți, în patru complete.

Ziua în care VIVA a publicat poze cu Elena Udrea gravidă

Scriu aceste rânduri în ziua în care revista VIVA publică pe copertă o fotografie cu Elena Udrea însărcinată.

VIVA e o publicație Ringier.

Coordonez Gazeta Sporturilor și Libertatea, nu revistele Ringier, dar am știut că redacția VIVA a obținut acest pictorial.

Mi s-a părut o idee bună și la fel mi se pare și acum.

Vreți să mă judecați? Foarte bine, e dreptul vostru și am luptat mereu pentru el, dar ascultați până la capăt.

Cum a șocat LIFE America în timpul Războiului din Vietnam

Revistele din toată lumea nu judecă, revistele expun și relatează.

Ele publică pe copertă ceea ce bucură sau ne displace, ceea ce ne inspiră și ceea ce ne îngrozește.

Când LIFE a tipărit pe copertă fotografii șocante cu Războiul din Vietnam, erau vremuri în care muncitorii din construcții din New York îi băteau pe studenții care protestau împotriva războiului. O mineriadă în epicentrul democrației!

Mulți americani considerau că relatarea atrocităților din război era nepatriotică și că mișcările pacifiste erau mâna comuniștilor și a presei care le cântă în strună.

Dar LIFE și restul jurnaliștilor și-au făcut treaba înainte, știind că dacă presa începe să expună doar ceea ce preferă oamenii, și nu ceea ce se întâmplă, abdică de la misiunea sa.

Stalin, „Omul anului” în Time

Istoria revistelor e istoria curentelor de gândire și a tulburărilor sociale, povestea vedetelor iconoclaste și a temerilor noastre cele mai mari.

Pe 1 ianuarie 1940, revista Time l-a declarat „Omul anului” pe Stalin și nicio agenție de publicitate sau firmă occidentală nu s-a gândit să scoată reclama din revistă!

Cu siguranță că au fost oameni șocați și nemulțumiți că Stalin, un criminal în masă și dușmanul neîmpăcat al lumii capitaliste, apare pe coperta Time drept ”Omul anului”, fără să fie înfierat, prezentat în toată puterea sa.

Dar coperta nu a fost privită ca un pact cu diavolul, ci drept ceea ce este: o copertă de revistă! Adică o comprimare imperfectă a lumii, fie că ea place sau nu.

Interviu cu Elena Udrea în Costa Rica

Așa am gândit la Gazeta Sporturilor și când am trimis un reporter în Costa Rica pentru a încerca să dialogheze cu Elena Udrea, în așteptarea sentinței.

Ceea ce s-a întâmplat, grație insistențelor lui Costin Ștucan, care a relatat cu acuratețe starea de fugară a Elenei Udrea, cum gândește, ce simte și de ce crede ea că va conduce din nou România.

Și în cazul acelui interviu au fost oameni surprinși neplăcut, care ne-au acuzat că am pactizat.

Noi?

Elena Udrea m-a amenințat personal, a încercat să ne distrugă, președintele Traian Băsescu i-a ținut isonul, resurse ale statului și postaci plătiți din bani furați au fost mobilizați ca să ne compromită.

A fost un deceniu crâncen, distrugător pentru sănătatea noastră, dar ne-am văzut de treabă și, apropo de interviul din gsp, e datoria noastră să relatăm ce se întâmplă cu fostul ministru.

La vremea aceea, habar n-aveam că VIVA încearcă să o convingă pe Elena Udrea să facă poze în postura de viitoare mamă.

”Este Elena Udrea gravidă sau e doar un joc?”

Am aflat de VIVA acum câteva zile, când deja le obținuseră.

Mi s-a părut că e un subiect legitim, că răspunde unei întrebări pe care mulți ne-o puseserăm: ”Este Elena Udrea într-adevăr gravidă sau e din nou unul dintre jocurile sale de putere?”.

Avem răspunsul pe coperta VIVA. E adevărat, Elena Udrea va fi mamă, iar fata ei se va numi Eva Maria.

Probabil că, polarizați și intransigenți, ne-a mai rămas atâta umanitate ca să înțelegem că fata care urmează să vină pe lume nu are niciun amestec.

Nu eu conduc VIVA, nu răspund, așa cum am spus la început, decât de ziarele Ringier, de Gazeta Sporturilor și de Libertatea.

Dar aș fi publicat fotografiile și interviul dacă aș fi fost în locul redactorului-șef.

A făcut VIVA o copertă perfectă, un interviu și o abordare inatacabile?

Nu!

Eu aș fi pus pe copertă cuvântul ”fugară” și aș fi amintit în text despre condamnare, dar cu siguranță că, retroactiv, toți suntem deștepți în profesiile noastre.

Pentru ceea ce consideră erori, redacția VIVA și-a cerut deja scuze.

Vrem ca Guvernul și corporațiile să decidă ce aflați și ce nu?

Dar nu despre erori e vorba aici.

Ci despre ceva mai presus și care ne privește și ne angajează pe toți.

Apariția Elenei Udrea pe copertă ar fi fost atacată și considerată drept nelegitimă de partea de public care îi e ostilă.

O bună parte din acești oameni sunteți voi, cei care ați citit investigațiile Dosarul Transferurilor, Monica Ridzi, Gala Bute, Hexi Pharma, corupția din sănătate, Secureanu.

Toate acestea, dar și multe altele, pe care le-au făcut alți colegi din presă, au fost posibile pentru că jurnaliștii nu aleg drumul comod sau popular.

Dacă ne temeam, de puternicii zilei, de firme, de somitățile medicinei sau de faptul că ne judecați voi, publicul, pentru că am dat în doctori, nu am fi făcut nimic!

Redacțiile nu stau să se gândească dacă Guvernul sau corporațiile sunt mulțumite sau nemulțumite.

Nu scriem gândindu-ne dacă ministerele sau companiile își vor retrage publicitatea.

Înțelegem că, în numele clienților lor, câteva agenții de publicitate cochetează cu gândul de a pedepsi VIVA.

Să o facă, dacă asta vor! Ringier face presă de 200 de ani și îi cunoaște foarte bine regulile.

Dar noi chiar vrem să lăsăm corporațiile și Guvernul să conducă editorial ziarele și revistele și să hotărască ce informație primiți și ce informație nu primiți pentru că v-ar leza?!

Nu e vorba despre Elena Udrea, despre ce credem fiecare dintre noi, jurnaliști pe care nu a putut să-i nimicească sau oameni care o disprețuiesc, cu tot ce a reprezentat ea.

Aici e vorba despre un principiu care ne ține împreună ca lume democratică: și când vă place ce descoperim și când nu, noi suntem mesagerii.

Nimic nu se clădește dacă vă aducem numai ceea ce vă convine și vă ascundem restul.

Suntem în regulă tocmai pentru că nu gândim toți la fel și pentru apărarea acestei idei merită să ne contrazicem.

Vor curge zeci, sute și mii de mesaje negative, de critici și de suspiciuni. Dar asta e meseria noastră, rămânem aceiași.

Mulțumim!