Negulescu: - Dar unde e domnul Ghiță?

Cosma: - N-am pus întrebările astea ca sa nu par prea interesat. Mă duc și eu și mai latru și mai las să ardă. Nu mă duc din prima să întreb unde e omul... Ne trebuie o gândire. Nu pot eu sa întreb unde e și cineva să-mi dea adresa, trebuie să facem o strategie. Să nu se mai ducă pe la TV, să văd cine vine cu alea, să-i da un un fișier cu ceva, să vedem unde-l duce. N-o să-mi zică el... 'Neapărat să îi dau ceva'. Îi dau ceva. cum ți-am zis.

Negulescu: - Am crezut că știi persoana cu care ține legătura...

Cosma: - Putem și așa, dar eu n-am o problemă că putem găsi o persoană care....

Negulescu: - Tu mi-ai zis...

Cosma: - Exact... că găsim prostul. Presupun că fugit pe aici și cu cine-l urmărești? Cu ăștia de l-au pierdut din fața ochilor?! Dacă e plecat în afară, cum îl urmărești tu afară? Ia, să văd! Astea sunt cele două probleme. Hai, să zici, că pe aici îl pierde, iar îl găsiți, telefonul, e mai ușor. Dar dacă e unul care se duce și îi duce mesaj...

Negulescu: - Ce l-ar determina să se întoarcă?

Cosma: - De bani nu s-ar întoarce. Nu? Și-a asumat. Firmă turcească, tot ce n-a mătrășit e cu sechestru. Presupunem că am ști cine îi duce mesajul. Cum îl urmărim pe dobitoc? Ideea mea să îi dăm stick nu e bună?

Negulescu: - Îți dai seama că nu e prost

Cosma: - Nu e, dar de la mine a luat Orange-ul.

Negulescu: Zi-mi de taică-tu.

Cosma: - Păi intră el, na...

Negulescu: - Păi zi-mi pe ce, ca să știu despre ce e vorba.

Cosma: - Păi pe ce mi-ai zis tu, aia cu Hidro. Pe aia; ce a zis Lucică (Lucian Onea, n.r.), că mai trebuie să confirme nu știu cine.

Negulescu: - Păi eu de unde să știu cine trebuie să confirme?

Cosma: - Îl întrebi pe el pe WhatsApp. Se referea la faptul că a participat la o discuție în care știe că Ghiță a zis că îi dă niște bani din lucrarea aia, asta era speța, dar nu mai știu dacă Ghiță îi dădea bani, sau Herțanu îi dădea bani.

Negulescu: - Ideea este să spună adevărul. Dacă știe mai mult decât știm noi este important să spună. Dacă sunt elemente de noutate care ar putea să ne ajute... Sunt două condiții pe 19 (art.19 din Legea nr.682/2002 privind protecția martorilor, n.r.) - ”denunță” și ”sprijină la”, care trebuie îndeplinit cumulativ. Poate are elmente de noutate pe care noi nu le-am aflat

Cosma: - Pe ăla, Ceort?

Negulescu: - Kenya.

Cosma: - *** mea, a trecut o lună jumate.

Negulescu: - Asta e!

Cosma: - De nu l-am căutat pe ăla...

Negulescu: - E o vorbă, de ce dai din ***, dacă nu te **** nimeni?! Așteaptă... ce, e vreo problema?

Cosma: - Nu, dar nu știu ce fac el cu mine, nu mă interesează de el. Deci trebuie să nu dau din ***. OK. Aștept. Nici n-am ce să aștept. Că la 19 (art.19 din Legea nr.682/2002), acolo, l-am luat. Eu măcar analizez situația în cazul în care voi chiar vreți să-l prindeți pe ăsta sau nu. Mi se pare, așa, că și voi ați lăsat motoarele...

Negulescu: -Așa crezi tu? Cum adică am lăsat motoarele?

Cosma: -Păi nu s-a mai întâmplat nimic.

Negulescu: -Păi tu crezi că astea se fac cu vâlvă?

Cosma: - Păi la Alexe ai dărâmat ușile. Ai chemat 200 de oameni la declarații.

Negulescu: - E în procedura de urmărire, e dat în urmărire generală, în urmărire internaţională. L-au dat pe interpol. Lucrurile se desfăşoară în condiţii de legalitate. Doar nu ne apucăm acum să hăituim lumea pe piaţă ca să-l aducă pe ăsta. Fac procedurile specifice.

Negulescu: - Şi ideea mea ai prezentat-o?

Cosma: - Cu ce?

Negulescu: - Cu mine! Păi şi nu ţi-am spus?

Cosma: - Păi nu mi-ai spus. Ce mi-ai spus? Că ultima oară când te-am căutat s-a răzbunat unul pe mine. După 5 ani. Poate sunt unii care nu vor să îl găsească. Eu, şi dacă te ajut îmi iau tot cinci ani. Pot să mă duc acum cu o mie de hârtii. Şi-atunci am venit cu o idee. Să-mi schimb şi eu aia ca să-mi rezolv problema. Tu pleci.... hoţul... iei medalii...

Negulescu: - Nu poate nimeni să-ţi promită... Vrei să te mint? Ascultă-mă! Nu poate nimeni să-ţi facă, să-ţi promită ceva în condiţii de nelegalitate.

Cosma: - Ce înseamnă nelegalitate?

Negulescu: - Tu poţi să propui... Deci tu în instanţă poţi să faci orice fel de.... prin avocaţi...

Cosma: - Eu nu vreau o hârtie scrisă că... Eu merg pe obrazul vostru.

Negulescu: - În procedura de urmărire noi nu putem să-ţi dăm 19. Singurul lucru, în procedura de dare în urmărire a lui ăsta, tu nu poţi să-ţi faci 19.

Cosma: - Dar nici nu îmi trebuie. Că am 3 de 19. Nu încă un 19 mă interesează.

Negulescu: - Tu va trebui să mergi pe procedura normală judiciară, să-ţi depui actele pe 19 şi să faci în continuare ce crezi că e de făcut.

Cosma: - Să schimb încadrarea.

Negulescu: - Păi faci cerere. Vedem. Instanţa acceptă, nu acceptă. Eu nu pot să-ţi promit nişte lucruri aiurea în tramvai. Şi să îţi spun şi de ce. Soluţia este la judecător, nu la procuror. Ai înţeles? Adică judecătorul este cel care propune schimbăm, nu schimbăm, am motive, n-am motive.

Cosma:- Dacă nu-s ambii de acord?

Negulescu: - Nu există ambii de acord. Procedura judiciară nu este o procedură consensuală. Tu trebuie să faci ceea ce crezi că e legal să faci să obţii ceea ce îţi doreşti. Sunt lucruri care mă depăşesc. În primul rând că procurorul de şedinţă nu poate fi influenţat de procurorul de urmărire. Nu poate să îi spună nimeni: Dom'le, vrea nu ştiu cine să facă nu ştiu ce, fă aşa. Pentru că ne ducem toţi la puşcărie. Dar tu trebuie să faci toate demersurile legale ca să îl convingi pe judecător că ar fi mai bine aşa decât aşa.

Cosma: - Păi o să sară ăla.

Negulescu: - Păi el o să sară, dar e treaba lui. Oricum, pâinea şi cuţitul este la judecător şi dacă ar sări ăla. Vorbesc foarte serios, pe bune. Voi aveţi reprezentarea că e aşa o comuniune de idei şi de aşa şi că judecătorul e mână în mână cu procurorul. Nu e frate aşa! Fiecare e pe mâna lui, îşi face treaba, ăla zice într-un fel, ălălalt zice în alt fel.

Cosma: - Mie ce-mi dai acum?

Negulescu: - Să-ţi dau ce?

Cosma: - Ce... îmi dai.

Negulescu: - Păi mi-ai dat ceva ca să-ţi dau ceva?

Cosma: - Ce-mi dai.

Negulescu: - Păi la ce te referi, că nu înţeleg?

Cosma: - Nu ştiu. Îmi dai gagică, îmi dai.... o friptură?

Negulescu: - Mi-ai spus cine e persoana de legătură?

Cosma: - Păi cum să îţi zic dacă....

Negulescu: - Dar o ştii?

Cosma: - O aflu!

Negulescu:- Tu o afli de două săptămâni.

Cosma: - Păi de ce să muncesc degeaba când pot să stau degeaba.

Negulescu:- E de acum două săptămâni, trei. Înseamnă că nu ai interesul să îl găsim.

Cosma: - Păi eu asta zic.

Negulescu: - Păi dacă n-ai interesul, pot să te oblig eu să-l cauţi tu?

Cosma: - Eu de-aia zic, pentru tine.

Negulescu: - Că pentru mine, viaţa mea e aceeaşi. Ce crezi cu el sau fără el în ţară...?

Cosma:- Aveai tu o realizare profesională.

Negulescu: - Ce realizare?

Cosma: - Păi **** mea, devii erou. Ai văzut.... pe Coldea când l-a prins pe Hayssam l-a pus adjunct.

Negulescu: - Erou pe ce? La noi nu e cu eroi. Şi oricum, ce, îl prind eu?

Cosma: - Păi cine să-l prindă?

Negulescu: - Păi se duce Negulescu să îl ducă?

Cosma: - Problema mea e că e un risc la mine. Asta e problema. Asta încerc să evit. Să se supere din nou unii...

Negulescu: - Aoleu? Acum te-a paradit, mă. El te-a paradit. Acum câţi ani ţi-am zis? Acum un an jumătate.

Cosma: - Acum încep şi eu sămi ţin c*** la adăpost. Dacă vrei, te ajut dar să nu avem rău. Te-am ajutat o dată şi mi-am făcut rău.

Negulescu: - Păi nu ţi-ai făcut rău.

Cosma: - Păi m-a paradit a mea. Eşti nebun?

Negulescu: - Cine te-a paradit?

********

Vlad Cosma: (...) Am zis Să tacă! A spus prea multe. Ți-am zis cu două – trei ore înainte.

Negulescu: Eu îți spusesem de la începutul procesului că ai niște avocați care nu-ți apără interesele. Și că apără interesele altcuiva. Și cineva vrea să te țină cald și să știe toate mișcările tale. Și ai mers pe mâna lor. Eu ți-am zis de când ai plecat. Și am avut dreptate. Și atunci te uitai la mine ca la mașini străine, ziceai că sunt nebun. Ți-am zis că nu te reprezintă nici pe tine, nici pe taică-tu. El se reprezintă pe el. Atât. Și nu-l interesează. Calcă pe voi ca pe cadavre. Drept pentru care v-a aliniat și s-a p**** pe voi cu boltă. Asta a făcut. Și tactica și tot. Nu poți să-ți minți clientul „dom’le, iei achitare aici” când tu știi sigur că nu e așa. Și mergi după... ești Guru, ce ești? Oracolul de la Dămăroaia? În condițiile în care ești tu ăla și dai și pui pixul și scrii, când tu ești participant la proces și n-ai nicio siguranță că lucrurile pot să stea într-un fel sau altul.

Vlad Cosma: Am văzut că făceau...

Negulescu: I-auzi mă? Înseamnă că sunt foarte buni. Sunt adevărați. Bănuiesc că îi iei și în apel.

Vlad Cosma: Dar nici nu știu pe cine să iau.

Negulescu: Ia unul care să-ți apere interesele. Să te sfătuiască de bine.

Vlad Cosma: Păi da, care e bun...

Negulescu: Aici nu e vorba de bun sau nebun. Aici e vorba de un om care să fie de bună credință să-ți facă o apărare corectă.

Vlad Cosma: Nu știi cum e văzut de instanță, e văzut bine, e văzut rău.

Negulescu: Nu știu ce să zic. Eu nu pot să-ți recomand.

Vlad Cosma: Plus că e la Înalta Curte.

Negulescu: Dar tu ai toate atuurile să-ți faci o situație favorabilă. Legal vorbesc.

Vlad Cosma: Legal, uite, ăsta e singurul lucru care lipsea.

Negulescu: Păi nu. Ție nu ți-a lipsit din primul moment. Doar că nu l-ai folosit.

Vlad Cosma: Corect. Dar mi-am socotit ceva!

Negulescu: Ți-ai socotit prost

Vlad Cosma: Da?

Negulescu: Nu știu dacă ți-ai socotit pe încadrare, pe asta. Mă, tu poți să ceri orice. Înțelegi? Orice cetățean al acestei țări, în fața unei instanțe de judecată...

Vlad Cosma: Dar nu cereți voi în locul meu?

Negulescu: Păi de ce să cerem noi?

Vlad Cosma: Că se poate!

Negulescu: N-avem unde să cerem. Îți dai seama că dacă s-a mers pe o încadrare, nu schimbă nimeni încadrarea așa.

Vlad Cosma: Păi ce mă, la Bica s-a modificat la ultimul termen. La Înalta Curte. La ultimul termen i-a schimbat încadrarea.

Negulescu: La instanță se poate orice. Îi judecătorul, mă, tu nu înțelegi că judecătorul, ăla este ăla care are pâinea și cuțitul?

Vlad Cosma: Da, dar cineva a cerut!

Negulescu: Păi o fi cerut avocatul ei. Nu cred că procurorul. Nu cred.

Vlad Cosma: Bine, boss!

********

Negulescu: Și ăsta (neinteligibil) e omul lui, nu? Și cine ar fi omul lui? Știi?

Vlad Cosma:

Negulescu: Păi zi mă. Nume!

Vlad Cosma: Nu mai pot să vorbesc despre ăștia.

Negulescu: De ce mă?

Vlad Cosma: Mai iau 5-6 ani.

Negulescu: Zi mă, cine ar fi omul?

Vlad Cosma,VORBEȘTE ÎN ȘOAPTĂ: Sunt trei (neinteligibil)

Negulescu: Beizadea?

Vlad Cosma: Și mai e unul cu V

Negulescu: Vlădoiu? Vlădeanu?

Vlad Cosma: Vlădeanu.

Negulescu: Și pe ăsta vrea să-l pună. Bă ești nebun?

Vlad Cosma: Caută pe Google ce ți-am dat.

Negulescu: Are trei stele?

Vlad Cosma: Da!

Negulescu, către un domn: Da mă, cine e?

Domn: Da mă, cine e? Să-i dea Vlad o adresă cum că ai fost interceptat

Vlad Cosma: Eu?

Domn: Da. El să-ți dea ție, semnătură de primire.

Vlad Cosma: Deci e unul Beizadea și mai e unul... (vorbește în șoaptă, neinteligibil). Și mai e unul (vorbește din nou în șoaptă)

Vlad Cosma: Ia uite-l mă!

Negulescu: Băilescu?

Vlad Cosma: Mai încet, nu mai vorbi că mă arestează ăștia. Uite, stai să-ți arăt. Stai să vezi cum arăta.

Negulesc: Și ăsta ar fi omul lui? De ce?

Vlad Cosma: De ce?

Negulescu: I-a dat cașcaval?

Vlad Cosma: De ce am fi noi doi...

Negulescu: Păi de ce mă, tu mi-ai dat mie ceva? Sau n-am înțeles.

Vlad Cosma: Dragoste. Eu ți-am dat dragoste, că atâta putem. Noi suntem săraci.

Negulescu: Râde.. Doamne! Păi și când i-a dat?

Vlad Cosma: Ei... mi-a zis mie când? Eu zic (PAUZĂ)

Negulescu: Ți-a dat adresa? Pe ce, pe ăla cu...?

Vlad Cosma: Că am fost interceptat. Știam.

Negulescu: Zi-mi omul care...

Vlad Cosma: Ți-l zic pe urmă că...

Negulescu: Când

Vlad Cosma: Câteva zile...

Negulescu: Ai auzit de noțiunea de soldat necunoscut?

Vlad Cosma: Nu

Negulescu: N-ai auzit?

Vlad Cosma: Nu!

Negulescu: Dacă te duci în cimitirele de eroi, pe cruci o să vezi că e soldat necunoscut, soldat necunoscut...

Vlad Cosma: Cine e soldatul necunoscut?

Negulescu: Eu, tu. Deci nu-mi ridică nimeni niciun fel de statuie.

Vlad Cosma: Eu voiam să-ți ridice.

Negulescu: Păi nu-mi ridică. Vrei să te mint? Deci îmi fac treaba fără să fiu la vedere...

Vlad Cosma: Să nu deranjăm...

Negulescu: Păi nu deranjăm pe nimeni. Dă-mi numele persoane cu care... Și vom fi niște soldați necunoscuți... Nu trebuie să afle că știu de la tine. Dă-mi nume sau un CNP, o persoană, o figură... Cu care pot să merg. Și vom fi niște soldați necunoscuți Și asta de ce? Pentru că vrem să aflăm adevărul. Nu altceva. Pentru că n-avem nimic cu persoana, cu cetățeanul. Nu? Să-l aducem în fața organelor judiciare și să răspundă. Nu?

Vlad Cosma: Pentru faptele lui

Negulescu: Pentru faptele lor abominabile... Dacă a făcut ceva. Instanța de judecată va stabili.

Vlad Cosma: Poate e nevinovat.

Negulescu: Deci atunci rămâne așa cu Mircea?

Vlad Cosma: Da

Negulescu: Că nu mă pot băga eu că nu-l cunosc.

Vlad Cosma: Da mă, la asta voiam să mă ajuți. Să vedem exact, din tot tabloul, care bucățică lipsește. Mai trebuie o confirmare. Să nu vin nepregătit.

Negulescu: Nepregătit, neîmpărtășit, fără lumină.

Vlad Cosma: Exact. Trebuie să fiu exact așa cum ai zis tu: împărtășit, luminat.

Negulescu: Dă-mi un nume! Și un prenume. Eu, părerea mea știi care e?

Vlad Cosma: Nu știu că nu am vrut. Pentru că în momentul în care știu ți-aș spune ție. Că n-am cui să spun.

Negulescu: Și de-aia nu te-ai băgat? Să nu cumva să...

Vlad Cosma: Ca să nu fiu mincinos în fața ta, nu știu.

Negulescu: Păi ce? Îmi spui că nu e…

Vlad Cosma: Păi ți-am spus. Există riscul ca vreunii d-ăștia să țină cu el. Și ție ce să-ți facă?

Negulescu: Adică ce?

Vlad Cosma: Păi ție n-are ce să-ți facă.

Negulescu: Păi cum, că până acum zicea toată lumea că are ce să-mi facă. S-a dovedit că nu are ce să-mi facă?

Vlad Cosma: Nu știu. Ai alt statut.

Negulescu: Adică ce statut am?

Vlad Cosma: Tu ești băiat bun iar eu sunt băiat rău. Și p-ăștia îi mai chemi, pe frate-su.

Negulescu: Păi de ce să-i chem? Dacă n-avem nimic cu oamenii? Chemăm oamenii pe stradă așa, aiurea? Oamenii îi chemi dacă au făcut ceva, dacă ai… (Neinteligibil) Dacă oamenii n-au făcut nimic, îi chemăm așa, aiurea în tramvai? Ce să-i chem? Să-i vulenrabilizăm? Noi chemăm oameni când fac ceva, nu așa să-i plimbăm.

Negulescu: Dă-mi un nume

Vlad Cosma: O să-ți dau

Negulescu: Ce face Andreea? (n.r. – deputatul Andreea Cosma, sora lui Vlad Cosma)

Vlad Cosma: S-a dus pe-acolo. Se agită și ea. Își face acte, hârtii, adeverințe.

Negulescu: Merge, treaba, merge?

Vlad Cosma: Hm...

Negulescu: E la vreo comisie, ceva?

Vlad Cosma: Momentan, la mediu, că acolo a repartizat-o. Dar nu știu dacă rămâne acolo.

Negulescu: Unde vrea să se bage?

Vlad Cosma: Nu știu. A zis că se duce și ea o dată, de două ori și vede dacă la Juridică? Nu prea știe ea cu mediul, dar, mă rog... astea sunt așa...

Negulescu: Și-a făcut birou parlamentar, și-a făcut alea?

Vlad Cosma: Încă nu. E cu hârtiuțele. O să-și facă unde are notariatul că doar nu mai face în altă parte. Dar o să vină toți să se angajeze. Că știu și eu cum e la audiențe. Vin toți nebunii care nu-și găsesc... zici că ești la ITM. Pe bune! Că ăla vrea serviciu, ăla vrea serviciu. Bine, oameni de pe stradă, disperați. Dar la un moment dat ajungi și tu dintre ei. Unde să-i angajezi că vin valuri. Toți ăia de nu găsesc, sau sunt șchiopi, chiori, care nu-i ia nimeni caută pe cineva să-i ajute.

Negulescu: Bă, dacă poate să ajute oamenii…

Vlad Cosma: Poți, dar câți să? Că mai suni la o firmă din aia...

Negulescu: Mircea ce face?

Vlad Cosma: Nimic. Așteaptă...

Negulescu: Tânăr pensionar