Skatteminister Karsten Lauritzen har et overraskende afslappet og tilbagelænet forhold til, at fælleskassen hvert år går glip af milliarder af skattekroner, at forbrugerne bliver snydt, og at klima- og miljøpolitikken bliver undergravet.

Milliarder af kroner kommer ikke i statskassen, fordi biler i misvisende tests fremstår mere miljøvenlige, end de i virkeligheden er. Det har gjort, at den danske statskasse er blevet snydt for 24 mia. kr. i perioden 2010 til 2016. Der er tale om en skandale, som i kroner og øre er dobbelt så stor som den berygtede udbytteskatskandale. Svindel med udbytteskat har foreløbig ”kun” kostet os alle sammen ca. 12,3 mia. kr.

Det værste er måske i virkeligheden, at skandalen fortsætter og er voksende. Alene i 2016 gik fælleskassen glip af over 6 mia. kr. i indtægter. Noget skyldes muligvis snyd og bedrag. Blandt andet blev Volkswagen i 2015 tvunget til at indrømme, at de havde installeret snydesoftware i deres biler, så bilerne fremstod mindre forurenende i test. Men en del af forklaringen er også, at biler bliver testet med en laboratorietest frem for under realistiske omstændigheder, såkaldte Real Drive Emissions (RDE) test.

Omfanget af skandalen kan man læse i en rapport, som den grønne gruppe i EU-parlamentet netop har fået udarbejdet. En ting er, at staten er gået glip - og fortsat går glip af - milliarder af kr. Det er i sig selv horribelt. For der er tale om midler, som kunne have været brugt til at sænke priserne i den kollektive trafik, sænke afgifter på el-biler for at fremme den grønne omstilling eller ansætte flere pædagoger i børnehaverne og flere sygeplejersker på hospitalerne.

Men det lige så horribelt, at vi som forbrugere er blevet snydt, fordi der er rigtig mange, der har købt en bil, hvor de er blevet lovet, at den kunne køre et bestemt antal kilometer pr. liter. Det er selvfølgelig producenterne, som har opgivet de forkerte tal, der skal betale. Vi skal ikke ud og hente nogle penge hos alle de forbrugere, som i god tro har købt deres bil. Og så skal vi fremadrettet sikre, at det er de rigtige tal, som bliver brugt, så vi fører klima- og miljøpolitik ud fra de korrekte informationer.

Sidst, men ikke mindst, må jeg indrømme, at man som folkevalgt politiker føler sig en smule til grin, når et flertal i Folketinget vedtager afgiftsregler, hvorefter disse regler bliver fuldstændig undergravet ved, at de test, der benyttes til at måle bilerne, viser et grønt skønmaleri, der er helt ude af trit med virkeligheden.

I den situation skulle man tro, at landets skatteminister, Karsten Lauritzen, ville være helt oppe på dupperne for at sætte en prop i denne skatteskandale. Men det ønsker skatteministeren tilsyneladende ikke. Han vil kun indføre en ny testmetode, der er en smule mere retvisende, men som stadig vil betyde, at statskassen fremover årligt vil kunne gå glip af milliarder af kroner. Det er simpelthen ikke i orden. Hvis regeringen ønsker at sænke afgifterne på biler, så må de ændre lovgivningen – ikke ved at lukke øjnene for tests og snyd, som undergraver lovgivningen.