30-årige Christinna Svensson fra Aarhus er ikke umiddelbart en kvinde, der skiller sig ud fra mængden.

Hun beskriver sig selv som 'ret almindelig af udseende' med et 10.00 til 18.00-job som chef i en tøjbutik.

- Jeg er typen, der bliver targeted af Jehovas Vidner ude på gaden. Måske ligner jeg en, de kan hverve. Så tænker jeg, 'if only they knew…', takker pænt nej og går videre, siger hun.

'If only they knew'...

Der er nemlig to sider af Christinna.

Den ene øver sig hver dag på at være fuldstændigt ligeglad med, hvad andre mennesker tænker om hende, og hun er godt på vej.

Den anden har altid været ligeglad. Hun gør præcist, hvad hun vil, når hun går på scenen som burlesque-performeren 'Scarlet Blixen' og tjener penge på at smide tøjet.

Burlesque - strip for alle kropstyper Burlesque opstod i 1860'erne og slog igennem i 1920'erne og 30'erne med navne som Josephine Baker og Sally Rand som de største kunstnere.

Burlesque-shows er en kombination af satire, performance art, showdance og vovet underholdning. En slags seksuel niche inden for revygenren, der gerne skal vække en følelse hos tilskueren.

I modsætning til moderne striptease klæder burlesque-udøverne sig aldrig helt af. Brystvorter og underliv er altid tildækket. Og så er der plads til alle kropstyper.

Christinna prøver at leve sit liv efter 'fuck, hvad andre tænker'-princippet. Hun har et motto, der lyder: 'Føles det godt for dig, er det rigtigt'.

- Særligt mange kvinder holder sig tilbage fra at gøre noget vildt, selv om de har lyst til det. De begrænser sig selv og bruger en masse energi på at overveje, hvad andre mon tænker om dem. Den energi kan bruges bedre, hvis de lærer at være mere ligeglade, siger hun og erkender, at det er svært at nå dertil.

- De fleste af os har en stemme i hovedet, der fortæller os om alt det, vi ikke kan. Det er en selvkritik, der kommer indefra og fra medierne, og den er ødelæggende og begrænsende for vores udvikling.

Christinnas budskab er, at man skal øve sig i overdøve den stemme og argumentere mod den. Forsvare sin person og bede stemmen holde sin kæft, når den begynder at blande sig i snakken.