Et par og tyve børn går på række to og to iført glimmermalede papvinger og følehorn af sorte piberensere med runde flamingobolde for enderne. Sommerfugle var vi. Eller det skulle vi i hvert fald forestille. Ikke fordi vi havde lyst, men fordi ’de vokse’ havde besluttet, at sådan skulle det være.

Flere af drengene ville ikke. De fleste deltog alligevel under protest og tænders gnidsel. En enkelt heldig havde overtalt sine forældre til at holde fri den dag, så han kunne undgå 68-pædagogernes krampagtige forsøg på at udviske forskelle i udklædning og køn.

Ja, der var fastelavnsfest, hvis man ellers kan kalde det en fest, på Rød Stue i børnehaven med det 70’er-kedelige navn Øst2. Det eneste det navn passede til, var pædagogernes politiske overbevisning, og den blev trukket ned over børnene i alt fra, at man ikke måtte lege med våben til forbud imod pålægschokolade og ensrettede udklædninger til fastelavnsfesten.