Opettajien työhyvinvointi on heikentynyt, käy ilmi Opetusalan ammattijärjestön kyselystä.

OAJ selvitti opettajien työoloja barometrilla kolmatta kertaa. Kysely tehtiin viime marraskuussa, ja siihen vastasi yli tuhat opettajaa kaikilta koulutusasteilta varhaiskasvatuksesta yliopistoihin.

Tulokset ovat heikkoja, sanoo työelämäasiamies Riina Länsikallio OAJ:sta.

Aiempiin järjestön barometreihin verrattuna erityisen huolestuttavaa Länsikallion mukaan oli, että työstä innostuminen ja työhön syventyminen olivat kyselyn mukaan laskeneet.

– Lasku on kymmenen prosentin luokkaa. Innostuminen ja syventyminen ovat keskeiset elementit, jotka kuvaavat työ iloa, hän sanoo.

Kyselyyn vastanneista opettajista 67 prosenttia kertoi olevansa erittäin tai melko usein innostunut työstään. Vielä viisi vuotta sitten luku oli 78 prosenttia.

Länsikallion mukaan opettajien tulokset alittavat jo suomalaisen työhyvinvoinnin keskiarvon.

Kun työn ilo katoaa, se on reitti uupumiseen. Opettajien vointi taas vaikuttaa suoraan oppilaisiin.

OAJ:n työolobarometrin tuloksia voi verrata Työterveyslaitoksen vastaaviin tuloksiiin. TTL on kerännyt työhyvinvointituloksia laajaan tietokantaan eri työpaikoilta ja -aloilta ympäri Suomea.

– Aiemmin opettajat ovat olleet reilusti positiivisella puolella maan keskiarvossa. Nyt ollaan vajottu sen alle. Kun työn ilo katoaa, se on reitti uupumiseen. Opettajien vointi taas vaikuttaa suoraan oppilaisiin.

Erityisen huonosti voivat kyselyn mukaan ammatillisten oppilaitosten ja ammattikorkeakoulujen opettajat. Molempien oppilaitosten rahoitusta on leikattu viime vuosina rajusti.

Ammattikoulutusta uudistettiin lisäksi reformilla, jossa laadittiin uusi ammattioppilaitoksia koskeva lainsäädäntö. Tutkintorakennetta ja rahoitusta myllättiin.

Länsikallion mukaan lähiopetuksen määrä ammattikouluissa on vähentynyt.

– Rahoitusleikkaukset johtivat yt-neuvotteluihin ja irtisanomisiin. Se on iskenyt ja osunut opettajiin.

Reformi taas edellyttää yksilöllisen opintopolun luomista, joka on käytännössä hankalaa. Lisäksi yhä useampi ammattikoulun opiskelija tarvitsee erityistä tukea opiskeluun samalla, kun opettajilla on entistä vähemmän aikaa heille, Länsikallio sanoo.

– Tilanne on nurinkurinen opiskelijan oppimisen kannalta ja vaikuttaa opettajien hyvinvointiin.

Ammattikorkeakouluissa taas aloituspaikkoja on vähennetty vuodesta 2012 saakka. Uusi ammattikorkeakoululaki ja sen myötä uusi rahoitusmalli tulivat voimaan kolme vuotta sitten.

Aloituspaikkoja leikattiin, mutta koska valmistuneista saa rahaa, opiskelijamäärät ovat pysyneet samana ja opiskelijamäärät opettajaa kohden kasvaneet.

Ammattikorkeakoulut kilpailevat keskenään rahapotista, joka jaetaan muun muassa suoritettujen opintopisteiden ja tutkintojen perusteella.

On oppilaitoksia, joissa raha on vähentynyt yli kolmanneksella muutamien vuosien aikana, sanoo korkeakouluasiamies Pasi Repo OAJ:stä.

– Aloituspaikkoja leikattiin, mutta koska valmistuneista saa rahaa, opiskelijamäärät ovat pysyneet samana ja opiskelijamäärät opettajaa kohden kasvaneet, Repo sanoo.

Kyselyssä opettajien työhyvinvointia laskivat ennen kaikkea suuri työmäärä, työstressi ja kiusaaminen.

Mikä on opettajan työssä kuormittavinta?

"Lisääntynyt oppilaiden ja erityisoppilaiden määrä, tavoitteet ja odotukset ovat ylimitoitettuja mahdollisuuksiin nähden, työmäärä kaikkine palavereineen ja paperitöineen on kohtuuton."

"Oppilaiden huonovointisuus. Epärealistiset odotukset. Oma riittämättömyys."

"Jatkuva epätietoisuus omasta työstä, työnkuvasta ja odotuksista. Useita yt-neuvotteluita."

"Koko ajan tulee lisää velvollisuuksia ja tuntuu siltä, että kaikki yhteiskunnan ongelmat kasataan opettajien niskaan. Ylhäältäpäin tulee ohjeita ja päätöksiä, jotka ovat ihan toisesta todellisuudesta kuin työ koulussa."

"Opetuksen suunnitteluun ja kehittämiseen ei ole enää aikaa, eikä kohta enää voimiakaan. Haluaisin panostaa enemmän omaan opettamiseen."

"Arvostuksen puute."

Lähde: Opetusalan työolobarometri 2017