Olet todennäköisesti joskus jakanut sosiaaliseen mediaan mielenkiintoisen uutisen tai muun artikkelin.

Silloin olet varmaan myös huomannut, miten ainakin Facebook ja Twitter muokkaavat linkistäsi automaattisesti esikatselunäkymän. Siinä näkyy yleensä jutun otsikko, kuva ja pieni määrä tekstiä. Lopputulos antaa lukijalle ennakkokäsityksen siitä, mitä on klikkaamassa.

Kätevää, mutta mahdollisesti jatkossa myös tekijänoikeusrikos. Ainakin, mikäli EU-komission esitys uudeksi tekijänoikeusdirektiiviksi hyväksytään.

Ehdotus toisi linkkien esikatselut tekijänoikeuskorvauksien piiriin. Siinä niin kutsutut lähioikeudet laajennettaisiin koskemaan myös tiedotusvälineiden verkkoon tuottamaa sisältöä.

Nykyisellään lähinnä musiikkiin, elokuviin ja TV-sarjoihin liittyvät lähioikeudet antavat oikeuden periä korvauksia, mikäli joku hyötyy levittämällä toisen työn tuotetta tai sen osaa. Hyvä esimerkki on musiikin radiosoitosta maksettava korvaus.

Koska lakiesityksessä lähioikeus määritellään kattamaan myös teosten osat, korvauksia voisi jatkossa vaatia jo pienestäkin linkin mukana jaetusta tekstinpätkästä, kuvasta tai videoklipistä.

Uusi tekijänoikeuslaki on osa laajempaa lakihankkeiden kokonaisuutta, jolla pyritään luomaan EU:hun toimivat sisämarkkinat myös digitaalisille tuotteille.

Komission esitys on muotoilultaan epämääräinen, mutta käytännössä se loisi mekanismin, joka tunnetaan nimellä linkkivero (link tax). Nimestä huolimatta kyseessä ei kuitenkaan ole varsinainen vero vaan lakiin kirjattu tekijänoikeusmaksu.

Maksun tekijänoikeuden haltijalle maksaisi aina taho, joka jakaa lähioikeuden alaista materiaalia ja saa siitä taloudellista hyötyä.

Sosiaalisen median tapauksessa tilanne on ongelmallisin: sisältöä jakavat käyttäjät, mutta taloudelliset hyödyt saa some-palvelun tarjoaja.

Linkkiveroa ovat lobanneet erityisesti eurooppalaiset media-alan suuryritykset. Myös suomalaisia mediayrityksiä edustava Medialiitto on ilmaissut kannattavansa komission esitystä lähioikeuden eli linkkiveron osalta.

Taustalla on jo vuosia jatkunut media-alan ansaintakriisi. Paperilehtien tilaajamäärät ja mainostulot laskevat, eikä digitaalisista tuotteista saada riittävästi korvaavia tulovirtoja.

Komissio jätti direktiiviesityksensä syyskuussa 2016. Tällä hetkellä lakia käsitellään Euroopan parlamentin valiokunnissa.

Aluksi Euroopan parlamentti vaikutti olevan hyvin kriittinen komission esitystä kohtaan. Nyt mepit näyttäisivät muuttavan mielipidettään.

Euroopan parlamentin teollisuus- ja kulttuurivaliokunta äänestivät esityksestä 11. heinäkuuta. Molemmat päätyivät tukemaan komission esitystä linkkiveron osalta. Teollisuusvaliokunta olisi jopa valmis laajentamaan linkkiveron koskemaan myös akateemisia julkaisuja.

Myös kesäkuussa asiasta äänestänyt sisämarkkinavaliokunta päätyi tukemaan komission esitystä.

Video: #FixCopyright selittää, mistä lähioikeuksista ja linkkiverosta on kyse. Lähde: FixCopyright/YouTube.

Monissa mediataloissa sisältöjen vapaata jakamista internetissä pidetään yhtenä syynä niiden talousongelmille. Syntipukkeja ovat muun muassa sosiaalisen median palvelut ja kilpailevat mediat.

Totta onkin, että ihmiset hankkivat uutisensa nykyisin yhä useammin sosiaalisesta mediasta. Sosiaalisen median palveluntarjoajat myös pyrkivät siihen, etteivät ihmiset poistuisi palveluista edes ulkoisten linkkien perässä.

Siksi esimerkiksi Facebook ja Twitter tarjoavat mobiilikäyttäjilleen oletusvaihtoehtona sovelluksen sisäistä selainta.

Tämä ärsyttää varsinkin mainosrahoitteisia medioita, joiden tienestit syntyvät kävijävirrasta niiden omilla sivuilla ja sovelluksissa.

Samasta syystä mediataloja sapettaa myös monen kilpailevan tiedotusvälineen toiminta.

Nykyinen tekijänoikeuslainsäädäntö sallii teoksen osien kopioimisen sitaattioikeuden nimissä. Edellytyksenä on, että alkuperäinen tekijä mainitaan ja lähteeseen viitataan asianmukaisesti.

Monen verkkomedian toiminta tosin liikkuu sitaattioikeuden suhteen varsin harmaalla alueella.

Härskeimmissä tapauksissa toisen median tuottamia artikkeleita on kopioitu kokonaan. Hieman lievemmissä tapauksissa vieraskielisiä tekstejä on julkaistu sanasta sanaan käännöksinä tai kilpailevan median tuotteita julkaistu minimaalisesti muunneltuna lisäämättä kuitenkaan mitään omaa sisältöä.

Kaikissa tapauksissa tavoite on sama: ohjata kävijävirtaa ja siten mainostuloja alkuperäisen tekijän sijaan omille sivuille.

Kaikkien hiertävin kivi monen suuren mediatalon kengässä on kuitenkin hakukonejätti Google ja erityisesti sen Google News -palvelu.

Google News kokoaa muilla sivustoilla julkaistuja uutisia listaan, jota käyttäjä voi mukauttaa itselleen sopivaksi. Uutiset näkyvät listalla vastaavina esikatseluikkunoina kuin sosiaalisen median jaoissa. News on saatavilla lukuisille eri alueille ja kielille.

Medioiden on haettava itse mukaan Newsin listoille. Mitään korvausta niille ei uutisten jakamisesta kuitenkaan makseta.

Käyttäjilleen Google News on ilmainen. Google rahoittaa toimintaansa myymällä mainoksia, mutta Newsin uutisvirran yhteydessä niitä ei ole.

Jos mediataloilta kysytään, Googlen toiminta lähentelee varkautta.

Google on puolustautunut vetoamalla siihen, ettei Google Newsissä julkaista kokonaisia uutistekstejä vaan ainoastaan linkkejä alkuperäisiin uutisiin.

Sen mielestä kyse on tilanteesta, jossa kaikki voittavat. Google käärii kyllä mainostuloja, mutta samalla mediat saavat lisää lukijoita.

Näkemyksen tueksi on myös näyttöä. Tutkimuksissa Google Newsin on osoitettu lisäävän, ei vähentävän kävijöitä medioiden sivuilla.

Suomenkielistä versiota Google Newsista ei ainakaan toistaiseksi ole. Lähin vastaava palvelu on Ampparit.com, joka tosin eroaa Newsistä siinä, että se listaa ainoastaan tekstimuotoisia uutisotsikoita.

Komission lakiesityksessä ei oteta kantaa siihen, kuinka pieni osuus alkuperäisteoksesta riittää lähioikeuden toteutumiseen. Niinpä tiukasti tulkittuna myös nykyisen mallinen Ampparit.com voisi jatkossa olla laiton.

Aiemmat kokemukset vastaavasta lainsäädännöstä eivät ole kovin rohkaisevia.

Komission esitys on kerännyt runsaasti kritiikkiä kansalaisjärjestöiltä ja tiedemaailmasta. Kriitikoiden mielestä linkkivero uhkaa kaikille avoimen ja vapaan internetin perusperiaatteita.

Kansalaisjärjestöjen mukaan uusi laki ei iskisi pelkästään Facebookin kaltaisiin suuryrityksiin vaan vaikeuttaisi aivan tavallisten internetin käyttäjien elämää.

Komission esityksessä lähioikeudet rajataan vain kaupalliseen käyttöön. Käytännössä rajaus on kuitenkin ongelmallinen. Vaikka sosiaalisen median päivitykset tai blogitekstit eivät olisi kaupallisia, alustat joilla ne julkaistaan, useimmiten ovat.

Myöskään aiemmat kokemukset vastaavasta lainsäädännöstä eivät ole kovin rohkaisevia.

Kun Saksassa säädettiin vastaavanlainen linkkivero vuonna 2013, Google reagoi jättämällä korvauksia vaativien yritysten julkaisut pois Google Newsistä.

Näkyvyyden menetys oli niin suuri, että valtaosa kustantajista päätti luopua vaatimasta tekijänoikeuskorvauksia, jotta ne hyväksyttiin takaisin Newsiin.

Espanjassa vastaava reaktio yritettiin estää tekemällä linkkiverosta pakollinen. Tekijänoikeuden haltijalla ei ollut lupaa kieltäytyä vastaanottamasta maksuja. Seurauksena Google sulki News-palvelun Espanja-version.

Kansalaisjärjestöt uskovat, ettei laki toimisi EU-tasolla sen paremmin. Todennäköisemmin eri palveluiden käyttöä vain rajattaisiin tai ne suljettaisiin kokonaan.

Suurimpia kärsijöitä olisivat yksittäisten kansalaisten lisäksi pienemmät yritykset, jotka nykyisin eniten hyötyvät Googlen ja sosiaalisen median tuomasta näkyvyydestä. Myös uusien toimintamallien kehittäminen hankaloituisi.

Kansalaisjärjestöjen viesti EU-päättäjille onkin yksiselitteinen. Median ansaintaongelmat eivät ratkea linkkien tekijänoikeusmaksuilla vaan uusia ansaintamalleja kehittämällä.

Ne ovat myös vedonneet kansalaisiin, jotta nämä pyrkisivät vaikuttamaan europarlamentaarikoihin, kun lain käsittely Euroopan parlamentissa jatkuu. Seuraavaksi lakiesitystä käsitellään kansalaisoikeusvaliokunnassa syyskuussa.

Tärkeimmässä asemassa on laki- ja oikeusasioiden valiokunta, joka lopulta määrittää, missä muodossa lakiesitys etenee parlamentin täysistuntoon. Se käsittelee tekijänoikeuslakia lokakuussa.

Lain voiman tekijänoikeusdirektiivi saa, kun se on hyväksytty sekä Euroopan parlamentin täysistunnossa että jäsenvaltioiden neuvostossa.

Suomen Kuvalehti ja Ampparit.com kuuluvat Otava-konserniin.

Oikaisuja

Juttu julkaistu 25.7. klo 7.28, juttua muutettu klo 15.50: Google News ei enää hae sisältöään automaattisesti medioiden verkkosivuilta, vaan medioiden on haettava itse mukaan Newsin listoille. Google rahoittaa toimintaansa myymällä mainoksia, mutta Newsin uutisvirran yhteydessä niitä ei ole, toisin kuin jutussa aiemmin väitettiin