В Україні станом на травень 2018 року званням «Герой України» удостоєно 440 людей.

Найбільшу кількість нагород надав Петро Порошенко у 2014 році, коли почалася російсько-українська війна – і це звання почали вручати вже сучасним Героям. Більшості – посмертно.

Зараз уже 153 воїнам АТО надано звання Героя України. Ще одну нагороду Порошенко вручив одіозній Надії Савченко, яку зараз підозрюють у держзраді.

А що було до того? За часів президентства Леоніда Кучми, Віктора Ющенка та Віктора Януковича це звання надавали шахтарям, дояркам, агрономам, комуністам, «червоним директорам» та відвертим українофобам.

23 травня – День героїв. Відтак «Вголос» проаналізував список усіх Героїв України. Хто й досі є у ньому – вражає.

За Кучми 132 людини отримали звання «Герой України». Нагороду почали вручати у 1998 році. Першим, хто удостоївся такої честі, був науковець Борис Патон.

Та не тільки науковцям Леонід Кучма вручав такі нагороди. Серед нагороджених, за радянськими традиціями, була доярка Павлина Шаповаленко, шахтар Михайло Гордовенко та комбайнер Анатолій Лавриненко.

Удостоювали цього звання й голів колгоспів та депутатів Верховної ради УРСР від КПРС: голова колгоспу ім. Енгельса Новопсковського району Луганської області, депутат Верховної ради УРСР 11-го скликання Іван Запорожець; Микола Сургай – депутат Верховної ради УРСР 10-11-го скликань, член ЦК КПУ; Зінаїда Гришко – член КПРС, голова правління колгоспу ім. Жданова; Леонід Яковишин – був радником прем’єр-міністрів України, член КПРС.

Звання Героїв України і досі мають корупціонери, зокрема:

Микола Павлюк – колишній начальник Одеського торгового порту. У 1999 — довірена особа кандидата у Президенти України Леоніда Кучми (Героя України дали у 2000 році). А вже 22 липня 2011 Павлюка було затримано прокуратурою. Він підозрювався у зловживанні службовим становищем, коли незаконно витратив в інтересах комерційної структури на ремонт готелю «Одеса» понад 170 тисяч грн. 25 липня Центральний суд Сімферополя звільнив його з Сімферопольського ІТТ, однак вже 26 липня його було затримано за рішенням слідчого прокуратури Автономної Республіки Крим за підозрою у скоєнні посадового злочину. Після судових тяганини його було звільнено від покарання на підставі закону України про амністію.

Олександр Омельченко – у 2005 році звинувачений у розбазарюванні київських земельних ділянок та у погіршенні історичного вигляду Києва. 25 листопада 2009 року політик збив на смерть пішохода. Омельченко їхав на позашляховику «Міцубісі Паджеро» з боку Конча-Заспи в напрямку Києва. Аварія відбулася біля зупинки громадського транспорту «Віта-2» на пішохідному переході. Проте Омельченко не відповів за злочин.

Юхим Звягільський – народний депутат України всіх скликань. З листопада 1994 року по березень 1997 року проживав у Ізраїлі, ховаючись від слідства за підозрою у зловживанні службовим становищем. Один зі співзасновників та колишній член «Партії регіонів».

За Кучми статус Героя України отримали й ті, що у 2012 році голосували за скандальний закон Ківалова-Колісніченка, який обмежував вживання української мови.

Такими «героями» є: Георгій Скудар – народний депутат України 5-го та 6-го скликань від Партії регіонів. Він 10 серпня 2012 року у другому читанні проголосував за Закон України «Про засади державної мовної політики», який суперечить Конституції України. Член Політради «Партії регіонів». Володимир Литвин – скандально відомий через звинувачення у причетності до справи Гонгадзе та «касетного скандалу», брав участь у ратифікації Харківських угод з Російською Федерацією (2010), прийнятті Закону про засади державної мовної політики (2012), «диктаторських законів» (2014). Декілька разів був звинувачений у науковому та публіцистичному плагіаті. Микола Янковський – народний депутат 3-го, 4-го, 5-го і 6-го скликань. Член «Партії регіонів». Будучи депутатом, 10 серпня 2012 року у другому читанні проголосував за Закон України «Про засади державної мовної політики».

Другий президент України нагороджував і тих, хто у 1999 році був у його команді та у 2004 році – довіреними особами Віктора Януковича на президентських виборах, а це: Олександр Качура, Володимир Філіпчук, Олександр Галуненко (член «Партії регіонів»., Геннадій Астров-Шумілов (народний депутат 4-го скликання, часто змінював фракцію), Дмитро Моторний (комуніст), Олександр Боровик (комуніст), Володимир Дідківський, Юрій Бондін.

Мають статус Героя України й корінні росіяни, а це: Леонід Литвинов (депутат від «Партії регіонів»), Станіслав Конюхов, Олександр Герасимов, Анатолій М’ялиця, Юрій Тішков, Сергій Родітєлєв, Юрій Баранов, В’ячеслав Богуслаєв – ще є одним зі співавторів звернення депутатів від «Партії регіонів» і КПУ до польського Сейму щодо визнання Волинської трагедії геноцидом поляків. А 19 липня 2013 було зняте відео в одному з московських нічних клубів, де 74-річний нардеп перебуває в компанії 21-літньої дівчини, котра поклала руку йому на геніталії.

Є у списку Героїв України і члени «Партії регіонів» та СДПУ (О), засновником якої є Віктор Медведчук: Володимир Літвінов, Тамара Прошкуратова, Павло Солтус, Анатолій Бугаєць, Володимир Бойко, Тетяна Засуха, Микола Гриньов, Сергій Тулуб.

Має звання Героя України і політик, народний депутат України VI і VIII скликань від «Партії регіонів» та «Опоблоку», олігарх Юрій Бойко.

Статусу Героя Кучма удостоїв і свого попередника на президентському троні – Леоніда Кравчука. До його «успіхів» можна віднести втрату Україною ядерної зброї. Будучи у 1981–1991 роках членом ЦК КПУ, він відстоював ухвалення постанови Політбюро ЦК КПУ про заборону Народного руху України, проте зазнав невдачі. З жовтня 1998 член Політбюро і Політради СДПУ(о). У 2002–2006 очолював фракцію СДПУ(о) у Верховній Раді України. У листопаді 2004 позбавлений звання почесного доктора Києво-Могилянської академії за «негромадянську позицію під час Помаранчевої революції».

Дав Кучма Героя України і співачці Софії Ротару, яка у 2017 році отримала нагороду «Золотий грамофон» з рук офіційного представника МЗС Росії Марії Захарової, яка відома своєю послідовною антиукраїнською позицією.

Також Софія Ротару часто приїжджає в Росію, дає концерти, а на питання одного з журналістів, чи хотіла б вона стати громадянкою Росії, відповіла: «Якщо Президент Росії Володимир Володимирович Путін подарує мені російський паспорт, як Депардьє, я не відмовлюсь».

Присвоював Героя України Кучма і кримінальним авторитетам: Олександр Бартєнєв росіянин; Депутат Верховної Ради Автономної Республіки Крим (1998—2002, 2002—2006, 2006—2010); голова групи «Стабільність», член Блоку «За Януковича!». Член Партії регіонів. За інформацією Геннадія Москаля, Олександр Бартєнєв у 1990-х роках входив до злочинного «угрупування Бєлого» в Криму, і мав прізвисько «Майор».

Третій президент України статус Героя України надав 114 людям. Віктор Ющенко запам’ятався тим, що надавав це звання дисидентам та борцям за Українську незалежність, серед яких є Степан Бандера та Роман Шухевич.

Проте у цьому списку є і відверті українофоби: літератор Борис Олійник – член КПРС, писав доноси на Павла Загребельного. Після проголошення незалежності України проповідував прокомуністичні погляди, ідею «братерства» українського і російського народів. У 2015 році дав скандальне інтерв’ю колись популярній російській «Литературной газете», яка не приховує свого українофобства. У цьому інтерв’ю Олійник вихваляв комуністичне минуле, критикував політику незалежної України, не визнав провини Росії за анексію Криму та окупацію Донбасу.

Микола Багров – ректор Таврійського університету. Радів окупації Криму Росією. Зокрема, з цього приводу він заявляв: «Я був першим керівником Верховної ради Автономної Республіки Крим, і вже тоді можна було бачити в Україні ознаки нацизму. Зараз це нерідко переростає у відвертий фашизм. Велике спасибі президентові Володимиру Путіну, який допоміг, повернення Криму було проведено блискуче».

Архиєпископ Лонгін – архієрей Московського патріархату. Єпископ Лонгін перебував у приятельських стосунках з представниками режиму Віктора Януковича. Після втечі Януковича з України та порушення проти його оточення кримінальних справ, єпископ зробив декілька гучних антиукраїнських та антиєвропейських заяв, поширюючи їх через ЗМІ. Так, на офіційному сайті РПЦЗ (МП) єпископ Лонгін прямо звинуватив керівництво держави у розв’язанні війни, виступив з проросійськими заявами.

Геннадій Бобов – народний депутат 6-го та 7-го скликань від Партії регіонів, олігарх.

Юрій Мельник – міністр аграрної політики (за квотою КПУ) в уряді Януковича.

18 грудня 2007 постановою Верховної Ради України призначений на посаду Міністра аграрної політики в уряді Тимошенко. Звільнений з посади 11 березня 2010 року. З червня 2010 перший заступник голови правління Миронівський хлібопродукт, який належить наближеному до Порошенка олігарху Юрію Косюку.

Михайло Зубець – народний депутат України 6-го скликання з листопада 2007 до грудня 2012 від Партії регіонів.

Є у списку Героїв України часів Ющенка і одіозний хабарник Микола Романчук. Він 3 червня 2016 року був затриманий Службою безпеки України спільно з прокуратурою при отриманні хабара у розмірі 90 тисяч доларів. Того ж дня був усунутий з посади першого заступника голови Миколаївської обласної державної адміністрації.

4 червня 2016 року в одному з приватних будинків Романчука проведено обшук, під час якого за словами військового прокурора України Анатолія Матіоса, було виявлено валізу з кількома сотнями тисяч доларів США, золоті прикраси та нагороди періоду нацистської Німеччини. Згодом прес-служба СБУ додала, що крім знайденої у Романчука валізи з 300 тисячами доларів США і великою кількістю ювелірних виробів, під його будинком було виявлено мережу тунелів, що містили сейфи з золотими зливками, старовинними іконами та антикваріатом. Крім того, у підземеллі виявлені документи «чорної бухгалтерії», в яких вівся облік корупційних оборудок.

Героя України Ющенко дав батьку Петра Порошенка Олексію Порошенку та скандальному олігарху Юрію Косюку.

Янукович статус Героя України встиг присвоїти лише 40 людям. У цьому списку є відверті українофоби та злочинці, як-от: Олександр Риженков – «регіонал», підозрювався у викраденні людей.

Борис Білаш – народний депутат України 5-го і 6-го скликань від Партії регіонів.

Він голосував за закон Ківалова-Колісніченка, пише виключно російською мовою.

Борис Білаш публікується у збірнику «поетів Новоросії». Ось що пише цей «Герой України»: «Из кармана вор извлёк у старушки кошелёк, но нарвался на отпор, получив по «дыне», с перепугу крикнул вор: «Слава Украине!»

Олександр Баталін – етнічний росіянин, член Партії регіонів.

Олександр Голубенко – у 2010 році був обраний депутатом Луганської міської ради за списком Партії регіонів. Член постійної комісії міськради з питань місцевого самоврядування, забезпечення законності і правопорядку, охорони прав, свобод мешканців територіальної громади міста і депутатської етики.

Михайло Короленко – був Міністром промислової політики України у другому уряді Миколи Азарова.

Олександр Мінаєв, росіянин. У 2014 році, будучи ректором ДонНТУ влітку 2014 року, під час захоплення університету терористами «ДНР», самоусунувся і покинув напризволяще 23 тис. студентів і 2 тис. викладачів.

Олександр Богданов – член Партії регіонів, Генеральний директор товариства «ДТЕК Ровенькиантрацит», що належить олігарху Ринату Ахметову.

Борис Дейч – український політик єврейського походження, відомий своїми антиукраїнськими висловлюваннями, вчинками та українофобією. У 2002-2006 був головою Верховної Ради Криму. Народний депутат України 5-го, 6-го, 7-го скликань. 5 червня 2012 голосував за проект Закону України «Про засади державної мовної політики», який посилює статус російської мови. 16 березня 2014 активно підтримував здачу Криму Росії та проголосував на виборах до так званого Парламенту Республіки Крим.

Загалом зараз виникають питання до щонайменше 57 осіб, які мають статус Герой України. Чому колишнім комуністам, «регіоналам», українофобам, олігархам було присвоєно це найвище державне звання, а тим, хто у ХХ столітті віддавав життя за Україну й досі не надано цього високого статусу?

Марія Бойко, «Вголос»