Uusnatsit marssivat Jyväskylässäkin johtajan pillin mukaan. Ryhmänjohtajan manuaali paljastaa, ettei homma ole helppo.

Rekrytoi aktivisteja, motivoi heitä taisteluun, huomioi lahjakkuudet!

Siinä tiivistetysti ensimmäisiä ohjeita, joita Jyväskylän toissakesäisestä mellakasta syytetyn uusnatsin vaatehuoneesta löytynyt Ryhmänjohtajan manuaali tarjoaa.

Viisisivuinen opas sisältää pelkkää tekstiä. Jokaisen sivun yläkulmassa seisoo Pohjoismaisen Vastarintaliikkeen logo.

Poliisi löysi manuaalin pian mellakan jälkeen. Kotietsintä kohdistui järjestön jyväskyläläisen, nyt 25-vuotiaan miehen asuntoon. Manuaalin lisäksi asunnosta löytyi luvaton, omavalmisteinen putkihaulikko, erilaisia patruunoita, 420 euroa rahaa pakastepussissa, pari hakaristilippua sekä runsaasti erilaista natsiaiheista kirjallisuutta ja propagandamateriaalia.

Jyväskylän mellakan yhden pääsyytetyn asunnon vaatekomerosta löytyneitä hakaristilippuja.­

Kyseinen mies teki ilmoituksen silloisen Suomen Vastarintaliikkeen tilaisuudesta, joka päättyi kolmen henkilön pahoinpitelyyn Jyväskylän Sokoksessa.

Syyttäjän mukaan mies oli yksi kolmesta väkivaltaisen mellakan johtajista. Sama syyte koskee järjestön silloista johtajaa, oululaista 26-vuotiasta miestä. Kolmas syytetty on Helsingin Asema-aukiolla syksyllä kohtalokkaan hyppypotkun tehnyt Jesse ”Eppu” Torniainen.

Torniaiselle syyttäjä vaatiin 10 kuukauden ehdotonta vankeutta. Oululaisen rangaistusvaatimus on vähintään seitsemän kuukautta ehdollista. Jyväskyläläismiestä uhkaa kuukautta pidempi ehdollinen.

Vaatekaapista löytynyt manuaali tukee muun näytön ohella arviota siitä, että jyväskyläläismies oli johtavassa roolissa uusnatsien kokoontumisessa. Mies kiistää syytteen mellakan johtamisesta, koska väkivaltatilanne syntyi hänen mukaansa ennalta-arvaamattomasti itse tapahtuman jälkeen.

Ryhmänjohtajan manuaali kertoo omaa kieltään järjestön hierarkkisuudesta ja pyrkimyksistä. Johtajuus ei manuaalin mukaan ole ihan helppo homma. Pitää motivoida, olla oikeudenmukainen, toimia esimerkkinä – ja pitää järjestö aina etusijalla.

Manuaalin rivien välit paljastavat, että jäsenistössä voi olla ryhmänjohtajan kannalta haastavaa porukkaa. Johtajaa kehotetaan puuttumaan ”kovalla kädellä anarkistisiin ja epälojaaleihin piirteisiin”.

Johtajan pitää olla myös suvaitsevainen ja unohtaa henkilökohtaiset ristiriidat, sillä ”järjestössä ja Johtajan alaisuudessa esiintyy aina kilpailua ja paheksuntaa”. Riidoista huolimatta ”meidän tulee pitää yhtä todellista uhkaa, sisäistä vihollista, vastaan”.

Olennaista on kuitenkin säilyttää tietty hajurako johtajien ja alaisten kuten ”katuaktivistien” välillä: ”Ryhmänjohtajan ei tulisi ”juhlia” usein alaistensa kanssa järjestön tapaamisten ulkopuolella, sillä on sanomattakin selvää, että hän on heidän toverinsa, ei heidän `kaverinsa´.”

Koska ryhmänjohtaja on Vastarintaliikkeessä korkeassa asemassa, ”on selvää, että hänen tulee sen vuoksi olla aktiivisempi kuin hänen alaisensa. Lisäksi hänellä tulee olla korkea moraali ja hänen tulee aina pukeutua, puhua ja esiintyä korrektilla tavalla”.

Vastuu päätöksistä on johtajalla kova: ”Motto tulee olla: Mikä on parhaaksi Vastarintaliikkeelle ja taistelullemme?”

Ryhmänjohtajan yläpuolella on Johtaja, jota pitää informoida välittömästi esimerkiksi jäsenten erottamisista. Niitä on neljää eri tasoa: kahden ja kuuden kuukauden erottaminen, erottaminen ja vakavimpana elinikäinen erottaminen.

Elinikäinen erottaminen koskee ”häpäisijää”, joka ”on toiminut räikeästi Järjestöä vastaan tai tehnyt muutoin yhden tai useamman erittäin kunniattoman teon”.

Erittäin vakaviksi teoiksi listataan muun muassa vakoilu, petos, homoseksuaalisuus ja huoraaminen. Syytöksiä voidaan käsitellä (salaisessa) tuomioistuimessa, ”jossa on kolme puolueetonta tuomaria, jotka langettavat tuomionsa perusteellisen mutta viipyilemättömän tutkinnan jälkeen”.

Paikallisosastoille on omat vaatimuksensa. Ryhmänjohtajan lisäksi osastolla on oltava erikseen talousvastaava sekä varuste- ja materiaalivastaava. Mikäli mahdollista, osastolla tulee olla myös yhteyshenkilö, pöytäkirjanpitäjä, urheiluvastaava ja kuriiri. Urheiluvastaavan etuihin lasketaan muun muassa kamppailulajien tunteminen.

Manuaalissa korostetaan liikkeen lainmukaisuutta. Kiellettyjä ovat muun muassa kaikenlaiset hyökkäävät poliittiset toimet ja talousrikollisuus, koska ”rikoksiin yllyttämisen tarkoitus voi olla järjestön tuhoaminen”.

Yksi poikkeus löytyy: ”Järjestönä rikomme lakia ainoastaan itsepuolustuksen osalta.”

Syytetyn vaatehuoneesta löytynyt Ryhmänjohtajan manuaali.­

Hyväksyttävää ei ole myöskään sellainen toiminta, jonka ulkopuolinen voisi tulkita sotilaalliseksi. Sallittua ovat sen sijaan metsässä ja erämaassa vaeltaminen, ulkona nukkuminen ja eloonjäämisen harjoittelu luonnossa.

Reippailun mahdollinen negatiivinen vaikutus järjestön imagoon on manuaalissa tiedostettu: ”Asiaa ei saa kuitenkaan ymmärtää väärin; ulkopuoliset tai aktivistimme tai jäsenemme eivät saa luulla, että olemme jotain muuta kuin poliittinen siviilien vastarintaliike” Metsässä ja erämaassa tapahtuvaa toimintaa ei saa kutsua kenttäharjoitteluksi, ”koska sanalla on sotilaallinen kaiku”.

Toissa vuonna löydetyn manuaalin mukaan Vastarintaliikkeen tukijäseneksi pääsi viiden euron kuukausimaksulla. Tavallinen jäsen maksoi kympin kuussa ja aktivisti 20 euroa. Työttömät ja opiskelijat saivat jäsenmaksuista 50 prosentin alennuksen.

Taiteellisia tehtäviä, toverillisuutta ja yön yli kestäviä metsäretkiä

Muita poimintoja Ryhmänjohtajan manuaalista:

– Järjestö kokonaisuudessaan tarvitsee jatkuvasti henkilöitä, joilla on johtajan ominaisuuksia. Valtakunnanjärjestö tarvitsee hallinnollisia henkilöitä sekä luovia ja osaavia ihmisiä propagandapuolen teknisiin, kirjallisiin ja taiteellisiin tehtäviin.

– Ryhmänjohtajan tulee johtaa alaisiaan tiukasti mutta oikeudenmukaisesti. Hänen tulee kuitenkin muistaa, että Vastarintaliike koostuu vapaaehtoisista, ja tästä syystä hänen tulee suhtautua toverillisesti alaisiaan kohtaan. Ehdoton kuri ei ole tarpeen.

– Ryhmänjohtajan tulee käsitellä konflikteja alaistensa kanssa, mikäli se on tarpeen. Hänen tulee heti puuttua ”ongelmiin”, joita tulee esille. Tämä koskee erityisesti aktivisteja, jotka eivät ”pysy kuosissaan” tai jotka osoittavat mahdollista epälojaaliutta tai taipumusta ”suistua raiteilta”.

– Ryhmänjohtajan tulee ratkaista jokainen ongelma tilanteeseen soveltuvalla tavalla. Joskus kovuus ja kuri ovat oikeita lääkkeitä, joskus taas toveruus, motivaatio ja ymmärrys. Toisinaan tarvitaan kumpiakin.

– Järjestön yhtenä tavoitteena on tehdä jäsenistämme ja aktivisteistamme terveempiä ja vahvempia ihmisiä. Tahdomme, että jäsenemme tulisivat lähemmäksi luontoa, ja että he tottuisivat liikkumaan siellä. Haluamme, että he voisivat tuntea olonsa kotoisaksi maaseudulla ja erämaassa. Tästä syystä osa toiminnasta tapahtuu luonnossa: vaelluksilla, vuoristokiipeilyillä, yön yli kestävillä metsäretkillä jne.

Nimi muuttui viime vuonna

Kansallissosialistinen Suomen Vastarintaliikkeen (SVL) kaikki kansalliset osastot vaihtoivat nimensä Pohjoismaiseksi Vastarintaliikkeeksi (PVL) vuonna 2016. Sisäministeriön mukaan järjestö pyrkii nimenmuutoksella luomaan kuvaa todellisuutta yhtenäisemmästä, suuremmasta ja vaikutusvaltaisemmasta liikkeestä.

Tällainen on PVL

– valtakunnallinen ja ainakin näennäisen hierarkkisesti organisoitunut järjestö

– tavoittelee kansallissosialistisen valtion luomista epädemokraattisin keinoin

– äärioikeistolainen, vallankumouksellinen ja militantti liike

– yleisin näkyvä toiminta propagandaa sisältävän materiaalin jakamista

– satunnaisia mielenosoituksia tai muita yleisiä kokouksia

– toimintaan liittyy pahoinpitelyitä, joiden uhri on yleensä poliittisesti vastakkaista aatemaailmaa edustava henkilö

– kielteinen suhtautuminen liikettä kohtaan tulkitaan herkästi hyökkäykseksi, johon on oikeutettua vastata väkivaltaiseksi

– esimerkkinä viimesyksyinen Asema-aukion pahoinpitely, jonka uhri kuoli myöhemmin vammoihinsa

– kohteeksi voi valikoitua kuka tahansa eri tavalla ajatteleva ja järjestön näkökulmasta vääränlaista Suomea edustava henkilö

– ääri-ideologian fanaattisista tunnustajista koostuva ryhmä on aina periaatteessa vaarallinen

– kansallissosialismissa on sisäänrakennettuna väkivallan potentiaali

– tyypillisemmin äärioikeistolaisuus ilmenee kuitenkin rasistisena skinheadkulttuurina

Nyrkit pystyyn aatteen puolesta

Väkivaltaisella ekstremismillä tarkoitetaan sitä, että väkivaltaa käytetään, sillä uhataan, siihen kannustetaan tai se oikeutetaan aatemaailmalla perustellen. Väkivaltainen radikalisoituminen on prosessi, jonka myötä yksilöt päätyvät käyttämään väkivaltaa tai uhkaamaan sillä, kannustamaan siihen tai oikeuttamaan sen aatemaailmalla perustellen. Aatemaailmalla tarkoitetaan jaettuja ajatusrakennelmia, joiden lähtökohtina ovat tulkinnat ihmisryhmistä, maailmasta, uskonnosta, ihmisten ja valtioiden välisistä suhteista, ihmisarvosta, pyhästä sekä ei-pyhästä tai vastaavista sekä yksilön toimintaa ohjaavista uskomuksista.

Lähde: Väkivaltaisen ekstremismin tilannekatsaus 1/2017 (Sisäministeriö)