Jukka Tikkanen on arkkitehti ja linnan omistaja, joka suunnittelee lyijykynää käyttäen kokonaisia asuinalueita ja valtavia kerrostaloja Venäjälle. Muut suomalaisarkkitehdit ovat hylkäämässä Venäjän, mutta Tikkanen kouluttaa sinne työnsä jatkajia.

Tästä on kyse Jyväskyläläisellä arkkitehdilla, Jukka Tikkasella on toimistot Pietarissa ja Moskovassa. Hän suunnittelee Venäjälle kerrostaloja sekä kokonaisia asuinalueita.

Tikkasen mukaan tilattavien kerrostalojen minimikorkeus on yleensä 16 kerrosta. Tällä hetkellä tilataan jatkuvasti lisää 30-kerroksisia, eli 100 metriä korkeita taloja.

Suomalaisosaajien määrä idässä on vähentynyt koko ajan, eikä pelkästään suunnittelussa, vaan muussakin rakentamisessa.

Arkkitehti Jukka Tikkanen katsoo valtavasta ikkunasta tuuliselle pihamaalle, jota vartioivat ylväät leijonapatsaat. Syysmyrsky notkistaa puita ja saa rauta-aidan takana, linnan tontin ja tavallisen kerrostalolähiön välissä kulkevat lenkkeilijät vetämään piponsa syvemmälle päähän. Sitten lenkkeilijöiden askel hidastuu.

Uteliaat katseet kääntyvät yli 90-vuotiaaseen linnaan ja tutkivat ujostelematta, kuin ahnehtien, sen pihamaata. Ehkä ikkunasta näkyy vilaus linnan asukkaista?

Jotkut käyttävät asunnostaan sanontaa "kotini on linnani", jyväskyläläiselle Tikkaselle se on täyttä totta.

Omistaja sadattelee ihmisten uteliaisuutta. Hän kertoo haluavansa rakentaa tontin ympärille korkean muurin. Virne on sellainen, että siitä voi tulkita miehen laskevan leikkiä – äänensävystä taas ei.

Schaumanin linna valmistui vuonna 1924 Jyväskylän Lutakon vaneritehtaan johtajan, Bruno Krookin, ja tämän perheen asuinsijaksi. Niko Mannonen / Yle

Ainakin hän varjelee kotinsa yksityisyyttä tarkasti. Useista pyynnöistä huolimatta hän ei ole esitellyt linnan yksityistä puolta sisustuslehdille, vaikka näyttämistä siinä riittäisi.

Linnan yläkerrassa sijaitsevan pöydän – ympäristöntuhoamispisteen, kuten hän sitä itse nimittää – ääressä Tikkanen suunnittelee kokonaisia asuinalueita ja valtavia kerrostaloja Venäjälle. Monet muut aiemmin idässä toimineet suomalaisarkkitehdit ovat jo ottaneet jalat alleen ruplan huonon kurssin vuoksi.

Tikkanen on pärjännyt maksamalla palkatkin ruplina. Omien sanojensa mukaan hänen firmansa suunnittelee vuosittain koko Suomen asuntotuotantoa vastaavan neliömäärän Venäjälle.

Sunnuntaina kolmen tunnin rutistuksena Tikkasen pöydällä syntyi sata metriä korkean kerrostalon suunnitelma. Jos Tikkasen työ voittaa tarjouskilpailun, 50 000 neliön kerrostaloja rakennetaan neljä.

Tikkasen kädenjälki näkyy myös ikkunasta avautuvasta maisemasta.

Aivan linnan kupeesta alkava Lutakon asuinalue on saanut muotonsa pitkälti Tikkasen kahden millin lyijytäytekynästä. Tietokoneisiin hän ei ole koskenut, eikä aiokaan koskea.

– Jos olisin tiennyt, että asun joskus Schaumanin linnassa, olisin jättänyt pidemmän matkan ensimmäisiin rakennuksiin, hän sanoo.

Surkimuksia ja puhdasta laskelmointia

Jukka Tikkasen Venäjän valloittamisen mahdollistaneen taidon ja tyylin kehityksen ymmärtää vasta, kun kuulee koko tarinan.

Tikkanen on ollut aina alallaan outo lintu, jonka tekemisiä on seurattu kummeksuen. Hän päätyi vuonna 1979 arkkitehtikouluun kahdesta syystä: hän halusi piirtää ja kerätä muhkean tilipussin.

Opiskeluaikanaan Tikkanen päätti valita erikoisosaamisalueekseen arkkitehtipiireissä väheksyntääkin kokeneen asuntosuunnittelun.

– Se oli ihan puhdasta laskelmointia, mies sanoo istuessaan linnan ruokailusalin pitkän pöydän ääressä.

– Tietysti nuori mies laski markkinahinnan. Surkimukset – kilpailijat – piirtelevät asuintaloja harrastusmielessä. Huomasin, että jos siitä tekee ammatin ja kehittää toimintaa huippuunsa, niin sehän on bisnes. Voi ehkä sanoa, että jossakin määrin onnistuttiinkin, hän jatkaa.

Arkkitehti Jukka Tikkanen on syntynyt ja varttunut Jyväskylässä. Hänen kädenjälkensä näkyy vahvasti Lutakon asuinalueella. Tikkanen toimi 1990-luvulla ja 2000-luvun alkuvuosina Jyväskylän johtavana asuinrakennusten suunnittelijana. Niko Mannonen / Yle

Arkkitehtuuri on toiselta nimeltään rakennustaidetta. Miten moista bisnesvainua katsottiin arkkitehtikoulussa?

– Kieroon varmasti. Nehän professorit ajelevatkin jollakin Datsunilla, mutta antaa heidän elää omaa elämäänsä. Se oli erilainen arvomaailma, Tikkanen huokaa.

Professoreilla riitti ihmeteltävää myös nuoren miehen vauhdissa. Jotkut ennustivat, että tahdin jatkuessa Tikkanen valmistuu kahdessa ja puolessa vuodessa. Niin ei kuitenkaan käynyt.

– Palkkasin kurssikavereita käymään luennoilla. Sitten tuli burn out. Otin pikkuisen huilin ja perustin yrityksen 1982. Tällä tiellä sitten ollaan, hän kertaa.

Jyväskylän Ainolanranta on Tikkasen diplomityö. Niko Mannonen / Yle

Valmistumisen sinetöi viimein vuonna 1990 Tikkasen diplomityö, Jyväskylän Ainolanranta, jonka suunnitelmalla Tikkanen voitti kansainvälisen arkkitehtikilpailun. Ne olivat ensimmäiset Tikkasen suunnittelemat kerrostalot.

Nyt 61-vuotiaana hän pitää sitä edelleen "hienona suorituksena nuorelta pojalta".

– En minä ollut ikinä ollut edes nähnyt, kuinka kerrostaloja suunnitellaan. Siinä mielessä täytyy olla ylpeä nuoresta teekkarista, joka sen piirsi. Siinähän se rinteessä istuu edelleen.

Ikkunasta näkyvää Lutakkoa hän katsoo kriittisemmin, vaikka sanookin, että taloissa näkyy tunnistettavia "tikkasmaisia" piirteitä. Teollisuusmaalle rakennetun alueen pohjatyöt söivät ison osan kokonaisbudjetista.

– Ainoa kriteeri oli se, kuinka halvalla saadaan tehtyä, ja kyllähän se näkyy lopputuloksessa. Jos katsotaan aloituspäästä Siltakadun varteen, niin ovathan arkkitehtuuri, materiaalit ja hintataso kehittyneet.

Schaumanin linna oli Tikkasen mukaan koko Lutakon alueen suunnittelun lähtökohta, jalokivi. Kuvassa asuinalue ylhäältä kuvattuna. Simo Pitkänen / Yle

Toiminta laajeni hiljalleen Jyväskylästä Helsinkiin ja edelleen Viroon.

Pelkän Suomen ja lähialueiden valloittaminen kävi Tikkasen mielestä tylsäksi.

– Se oli tehdas, niin kuin oli tarkoituskin, eli yksi teki ikkunoita, toinen teki ovia ja kolmas parvekkeita. Se oli liukuhihnatyötä pitkälle, ja sitten piti hakea uusia haasteita. Lähdettiin vientiin, eli Ukrainan kautta Venäjälle vuonna 2005.

Tietä raivasi yhteistyö pitkään idässä toimineen YIT:n kanssa.

Mikä ajoi suomalaiset pois Venäjältä?

Tänä päivänä Tikkasella on firmat Suomessa ja Venäjällä. Ilman omaa Venäjän konttoria tuotot olisivat surkeat. Tänä päivänä se on myös toiminnan edellytys. Sen myöntää myös YIT:n Venäjän maajohtaja Teemu Helppolainen.

– Jos suoraan sanotaan, niin halu siihen tuntuu olevan aika nollissa, Helppolainen kuvailee tilannetta.

Saman on huomannut myös Arkkitehtitoimistojen liiton toiminnanjohtaja Kalle Euro.

– Kustannustaso määrittyy Venäjän oman markkinan mukaan. Jos tekee Suomesta töitä Venäjälle, työstä saatava korvaus ei ole riittävä kattamaan kustannuksia Suomessa, Euro kertoo.

Siversa Rostov. Näiden 50 000 neliön talojen suunnittelun tilasi YIT vuonna 2014. Arkkitehtisuunnittelu Jukka Tikkanen Oy

Tikkasen Pietarissa Nevski Prospektilla sijaitsevassa toimistossa työskentelee noin 50 työntekijää ja Moskovassa noin 30 henkilöä. Ainoastaan Pietarin toimiston toimitusjohtaja on suomalainen, muut työntekijöistä ovat venäläisiä, kuten suurin osa Tikkasen kaikista tämänhetkisistä asiakkaistakin.

YIT:n maajohtaja kertoo tuntevansa Tikkasen lisäksi vain muutamia Venäjällä isommin toimivia suomalaisia arkkitehtifirmoja, joilla yhtiön toiminta konttoreineen ja työntekijöineen sijaitsee Venäjällä.

– Niitä ei varmasti ole yli viittä, Helppolainen laskee.

Kalle Euron arvio yltää myös noin viiteen yritykseen. Venäjälle viedään tällä hetkellä ainakin koulurakentamista. Tarvetta muullekin rakentamiselle olisi, sillä vanha neuvostoaikainen infrastruktuuri alkaa olla aika huonossa kunnossa.

Venäjän ja Suomen yhteistyö rakentamisessa yltää pitkälle historiaan. Tuoreimmassa muistissa ovat kuitenkin kokonaisten kaupunkien, kuten Kostamuksen, rakentaminen Neuvostoliittoon.

Kasvua ei ole, eikä sitä odoteta

Suomalaisosaajien määrä idässä on vähentynyt koko ajan, eikä pelkästään suunnittelussa, vaan muussakin rakentamisessa. Ilmiön syyt löytyvät historiasta, 1990-luvulta ja 2000-luvun alusta, jolloin YIT ja muut suomalaiset Venäjällä asemansa vakiinnuttaneet rakentajat käyttivät suomalaisia suunnittelijoita ja rakennusmateriaaleja.

Käytännössä kaupat tehtiin Suomessa ja suomalaisten välillä.

– Se ei ollut aitoa Venäjän kauppaa, Helppolainen toteaa.

Totuus tämän päivän rakennusbisneksestä Venäjällä on Helppolaisen mukaan karu: kasvua ei ole, eikä sitä odoteta hetkeen.

Oka Pearl, Ryazan City. Arkkitehtisuunnittelu Jukka Tikkanen Oy

Rahan tekeminen on hankalaa, muttei mahdotonta. Sitä on tarjolla varsinkin niille, jotka osaavat tarjota erikoispalvelujaan oikein. Helppolaisen mukaan missään päin maailmaa, esimerkiksi Saksassa tai Yhdysvalloissa, ei ole sen helpompaa.

Helppolainen on edelleen samaa mieltä kuin reilu vuosi sitten kesäkuussa Suomalais-Venäläiselle kauppakamarille antamassaan haastattelussa:

– Suomalaiset ovat heikkoja, koska ovat varovaisia. Kun on vähän matalasuhdannetta ja heikot ajat, pitäisi mennä uudelle markkina-alueella tai vahvistaa olemassaolo. Meillä on tapana toimia päinvastoin.

Helppolainen kertoo pahoin pelkäävänsä, että ennen kun Suomessa herätään tilanteeseen, maailma on ehtinyt mennä jo menojaan. Suomalaiset osaajat ovat jo tallautumassa muualta Euroopasta Venäjän markkinoille ryntäävien jalkoihin.

– Varovaisuus johtaa siihen, että ostetaan kalliilla, ja halutaan päästä eroon silloin kun hinnat ovat halvimmillaan.

Helppolaisen mukaan valtavilla idän markkinoilla parhaiten onnistuu se, joka osaa sopeuttaa yrityksensä toiminnan paikalliseen kulttuuriin ja tekee kotiläksynsä kunnolla.

"Haluaisin sisään systeemiin, jossa rahalla ostetaan etuja"

Venäläiseen kaupankäyntiin liittyy suomalaisesta näkökulmasta monenlaisia erikoisuuksia. Mutta millaisena Jukka Tikkanen kuvailee bisneksen sorvaamista itänaapurin kanssa?

– Seuraava kysymys, Tikkanen sanoo ja hörähtää ensimmäistä kertaa kunnon nauruun, joka kumisee korkeassa ruokasalissa.

– Parempi kun en sano mitään, hän jatkaa.

Ja kun tämä mies sanoo vaikenevansa jostain, hän todella tarkoittaa sitä. Aihe kuitenkin huvittaa häntä, koska myös seuraava kysymys saa osakseen naurunremakan: miten tärkeää on osata maan tapa?

– Ilmeisesti ei niin kovin tärkeää. Minä en ole sitä osannut.

Jukka Tikkanen on arkkitehti ja linnan omistaja, joka suunnittelee lyijykynää käyttäen kokonaisia asuinalueita ja valtavia kerrostaloja Venäjälle. Muut suomalaisarkkitehdit ovat hylkäämässä Venäjän, mutta Tikkanen kouluttaa sinne työnsä jatkajia. Kysyimme, onko hän törmännyt lahjontaan? Video: Niko Mannonen / Yle

Jatketaan kuitenkin samassa aiheessa. Seuraava kysymys saa Tikkasen mietteliääksi. Onko Tikkanen törmännyt lahjontaan, venäläiseen tapaan, joka tunnetaan paremmin nimellä otkat (siirryt toiseen palveluun) (Kauppalehti)?

– Emme ole päässeet siihen, käännän sen niin. Emme ole päässeet maksamaan lahjuksia tai mitään muuta epämääräistä. Ehkä menestys olisi ollut parempi, jos se olisi osattu hoitaa maan tavalla, Tikkanen sanoo.

– Haluaisin sisään systeemiin, jossa rahalla ostetaan etuja, hän toteaa vakavalla naamalla.

Hän kertoo esittäneensä rinkiin pyrkimistä jo 13 vuoden ajan. Se ei ole kuitenkaan onnistunut, sillä venäläisetkin ovat varuillaan suomalaisten kauppamiesten kanssa.

– Luulen, että venäläiset pelkäävät suomalaisia aika lailla, hän luonnehtii.

Muutamia päiviä haastattelun jälkeen Jukka Tikkanen otti yhteyttä toimitukseen ja sanoi lausuntojaan lahjuksista vitseiksi. Palattuaan tällöin aiheeseen hän korosti myös, ettei ole koskaan maksanut lahjuksia, eikä aio tehdä niin tulevaisuudessakaan.

Tikkasen mukaan suomalainen arkkitehti- ja rakennusosaaminen tunnetaan Pietarin korkeudella, mutta Moskovassa suomalaisuudella ei ole enää juuri minkäänlaista arvoa.

– He luulevat Helsinkiä uudeksi lähiömetroasemaksi. Ei suomalaisuudella mennä kuuhun.

Halpaa ja hyvää? Estetiikka rapisee Venäjän rakentamisesta

Venäjällä rakennushankkeet ovat valtavia, kuten on maakin. Kun Tikkasen Jyväskylän toimiston hankkeen keskikoko 1 800 neliötä, Helsingin toimiston 2 200, niin Venäjällä vastaava luku on 60 000–80 000 neliötä.

Tikkasen mukaan Venäjällä tilattavien kerrostalojen minimikorkeus on yleensä 16 kerrosta. Tällä hetkellä tilataan jatkuvasti lisää 30-kerroksisia, eli 100 metriä korkeita taloja. Se on arkipäivää.

Miltä näyttäisi, jos sellaisen talon pläjäyttäisi Jyväskylän Lutakkoon?

– Ei se taitaisi mahtua siihen.

Toimeksianto alkaa Venäjällä puhtaalta paperilta. Tikkanen kertoo, ettei maassa ei ole vastaavaa kaavoitusjärjestelmää kuin Suomessa.

Quarter 59b, Pietari. Rakennettu vuonna 2007. Arkkitehtisuunnittelu Jukka Tikkanen Oy

Rakennuttaja tilaa arkkitehdiltä suunnitelman, joka esitellään viranomaisille. Sitten projekti etenee lupamenettelyn kautta rakentamiseen. Silloin on pystyttävä tuottamaan koko paketti, eli Tikkasen firmassakin on omat osastonsa rakenne- ja tekniikkasuunnittelulle. Projektit ovat isoja, mutta niiden yksikköpalkkiot ovat vastaavasti huomattavasti paljon pienempiä kuin Suomessa.

Paljon on saavutettu, mutta mitä mies haluaisi vielä suunnitella Venäjälle?

– En mitään, vastaus tulee kuin tykin suusta ja Tikkanen repeää taas nauruun.

– Kyllä tämä nyt alkaa riittää. Ikää alkaa tulla. Siellä koulutetaan nyt jatkajia työlleni. Minulla on luonnosryhmä, jota opastan ja koulutan hyväksi havaituille periaatteille, joita itse noudatan.

Ne periaatteet – nopeus, nopeus ja nopeus – on helppo muistaa, vaikkei arkkitehti olisikaan.

– Kyllä se on avainsana. Mielestäni arkkitehdin pitää itse vahtia perinteistä arkkitehdin osaamista: taiteellisuutta, hyvää suunnittelua ja kaupungin ympäristön huomioimista. Kaikkia arvoja ei pidä sälyttää, eikä antaakaan, asiakkaan huoleksi. Arkkitehti on se, joka lanseeraa uuden tuotteen ja tekee kysynnän.

Halvalla ja tehokkaasti rakentamisesta on muodostunut Tikkasen tavaramerkki. Mutta eihän halvalla voi saada hyvää. Vai voiko?

– Kyllä periaatteessa. Siinä ei vaan saa olla virheitä. Yksi periaate, mitä olen noudattanut, on oikea mitoitus. Mittayksikkö on sentti. Kun pyritään tekemään mahdollisimman halpa tuote, alimitoitusta ei saa olla missään kohdassa.

YIT:n Teemu Helppolainen kehuu Jukka Tikkasen pelisilmää siinä, että hän osaa tarjota venäläisille juuri sellaisia palveluja, kuin tällä hetkellä siellä kaivataan: nopeaa rakentamista halpaan hintaan, ei ylimääräisiä krumeluureja.

Hetkinen. Onko venäläinen estetiikka siis rapistumassa?

– Kyllä. Jos olisit kysynyt minulta saman kysymyksen 10 tai 15 vuotta sitten, vastaus olisi ollut ihan eri, Helppolainen kertoo.

3rd Khoroshevskaya MIC, Moskova. 61 000 m2. Rakennettu vuonna 2017. Arkkitehtisuunnittelu Jukka Tikkanen Oy

Sijoittajat arvostavat Helppolaisen mukaan tänä päivänä juuri niitä ominaisuuksia kuin Tikkanenkin.

– Asiakkaat laskevat rahansa tarkkaan. Krumeluuri on turha kulu. Erot eurooppalaiseen rakentamiseen ovat tasoittumassa.

Rikkaat sijoittajat ja yksityiset asiakkaat ovat tietysti asia erikseen.

– Mutta se on hyvin kapea osa kokonaisuudesta, Helppolainen huomauttaa.

Kalle Euron mukaan suomalaisia arkkitehteja ja rakentajia kiinnostaa nyt Kiina, joka kasvaa pikkuhiljaa yhteistyömaana jo itänaapurimme ohi.

– Kiinassa rakennetaan hyvin paljon. Se on kasvava markkina, tosin haastava sekin. Siellä on jo käynnissä useampia projekteja. Arabimaissa, esimerkiksi Dubaissa ja Arabiemiraateissa, on paljon rakentamista ja suomalaista osaamista. Myöskin itäisessä Keski-Euroopassa, on tarvetta ja kiinnostusta, Euro luettelee.

"Tämähän on vanha! Uusi linna maksaisi paljon enemmän"

Samaan aikaan kun suomalaiset arkkitehdit ja rakentajat vetäytyvät Venäjältä, osaajat muualta Euroopasta etsivät sieltä jalansijaa. Eurooppalaistuminen näkyy jo uusilla asuinalueilla.

– Tarjouskilpailuihin osallistutaan esimerkiksi Espanjasta ja Italiasta. Huippuarkkitehdit tulevat sinne ympäri maailmaa. Silloin uusien alueiden jälki on moderneinta asuntoarkkitehtuuria, mitä maailmasta löytyy, Tikkanen huomauttaa.

Tikkanen ei kuitenkaan koe itse tärkeäksi lähteä muuttamaan tyyliään muuksi kuin se on.

– En mene tuulien mukaan. Teen Tikkasen arkkitehtuuria, ja siihen on luotettava, hän sanoo ykskantaan.

Kuusikymppinen mies on rajoittanut työarkensa yhteen päivään viikossa. Se saa nyt riittää, sillä töitä on tehty 36 yritysvuoden aikana tukka putkella. Vaikka "herran vuodet" ovat jo pitkään olleet arkkitehdin tienesteistä puhuttaessa ohi, eikä Venäjän bisneksilläkään enää hillota isoja seteleitä, ahkera voi pärjätä alalla hyvin.

– Sanotaan, että sillä pärjää. Ja kun tekee kovasti töitä, niin silloin pärjää aina vain paremmin.

"Sä olet pärjännyt ilmeisen hyvin, kun asut täällä linnassa…" aloitan lauseen, kunnes Tikkanen puuttuu peliin.

– Tämähän on vanha! Uusi linna maksaisi paljon enemmän.

Meinasiko hän sitten suunnitella ja rakentaa sellaisen mahdollisesti Jyväskylään?

– Eiköhän tässä ole jo tehty työtä ihan riittävästi. Nyt yritetään vain panostaa elämisen laatuun.

Yhden suunnitelman Tikkanen on jo lyönyt lukkoon. Hän pistää eläkevuosinaan aikansa avokadoviljelyyn espanjalaisella pienellä maatilalla. Ensimmäiset sadot on jo saatu.

Taas aidan takana kävelee ihmisiä, joiden katseet kääntyvät massiivisia ikkunoita kohti.

Kuka niiden takana asuu? Minkälainen mies on Schaumanin linnan isäntä Jukka Tikkanen?

– Jaaha. Tuohon taidan olla jäävi sanomaan yhtään mitään. Jätetään se vielä kertomatta.