Itä-Suomen yliopiston tuoreen tutkimuksen tulokset osoittavat, että Suomen hiilidioksidipäästöt ovat huomattavasti isommat kuin luvut, joita esitetään YK:lle esimerkiksi ilmastosopimuksia tehtäessä.

Tuore tutkimus on ristiriidassa aiempien tutkimustulosten kanssa.

Suomi on esittänyt YK:lle, että turvemailta vapautuu vuosittain hiilidioksidia 8 megatonnia. Tutkimuksen mukaan turvemailta vapautuu kuitenkin 30 megatonnia hiilidioksidia vuosittain.

– Minun käsityksen mukaan päästöjä on vähätelty, tutkija Heikki Simola sanoo.

– Kauniisti voisi sanoa, että Suomen raportoinnissa on itsepetoksellinen vire. Ei ole haluttu kiinnittää huomiota ongelmalliseen asiaan, Simola jatkaa.

Suomen ympäristökeskuksen johtaja Jyri Seppälä ei vielä osaa kommentoida tutkimuksen tuloksia tarkemmin, koska ei ole nähnyt tutkimusta kokonaisuutena.

Kauniisti voisi sanoa, että Suomen raportoinnissa on itsepetoksellinen vire. Heikki Simola

Ilmastopaneelissa istuva Seppälä sanoo, että Simolan tutkimuksen väitteet ovat "kieltämättä aikamoisia". Seppälä arvioi, että mittaustuloksista alkaa kiivas keskustelu.

– En aivan voi uskoa, että tutkijoilta olisi jäänyt huomioitta noin suuri hiilen tasevaje.

Uudet tulokset kyseenalaistavat ilmastohyödyt

Ympäristötieteen dosentti Heikki Simolan saamat tulokset kyseenalaistavat (siirryt toiseen palveluun) Suomen metsätalouden ilmastohyödyt.

Olennaista on, että avohakkuiden jälkeiset maanpinnan muokkaustoimet pienentävät merkittävästi ja pysyvästi eloperäisen eli orgaanisen hiilen varastoa maaperässä.

Suomi raportoi, että maan kangasmetsät toimivat vuositasolla lähes 10 miljoonan hiilidioksiditonnin hiilinieluna. Simolan tutkimuksen mukaan tästä pitää kuitenkin vähentää maanmuokkauksen aiheuttama päästö, joka on ollut vuosittain neljän miljoonan tonnin luokkaa.

Hiilinielulla tarkoitetaan sitä, että metsään sitoutuu enemmän hiilidioksidia kuin sieltä vapautuu ilmakehään. Hiilidioksidi on kasvihuonekaasu, jonka määrän lisääntyminen ilmakehässä nostaa maapallon lämpötilaa ja edistää ilmastonmuutosta.

Kansainvälisessä politiikassa hiilinieluista käydään keskustelua, koska EU on räätälöimässä jäsenmailleen nielujen tavoitekokoa. Koko vaikuttaa muun muassa päästökauppaan ja metsien hakkuisiin.

Toiveeni on, että pääsisimme rehelliseen päästökauppaan. Heikki Simola

Suomessa on muokattuja kangasmaita jo noin kuusi miljoonaa hehtaaria, eli saman verran kuin ojitettuja soita.

Tutkimuksen mukaan muokatun maaperän hiilipäästöt itse asiassa kumoavat kasvavan puuston hiilinielun eli maaperän hiilivaraston.

Heikki Simolan ja hänen työtoveriensa saamien tutkimustulosten perusteella maamme metsätalous köyhdyttää kangas- ja turvemaiden maaperän hiilivarastoa noin 37 miljoonaa hiilidioksiditonnia vuodessa. Päästö on samaa suuruusluokkaa kuin metsiemme kasvavan puuston laskennallinen hiilinielu.

Tutkija sanoo, ettei maaperän päästöjä ole otettu huomioon, koska niiden hiilitaseen mittaamista on pidetty vaikeana. Heikki Simola toivoo, että tutkimustulosten myötä ilmastosopimusten ja poliittisten päätösten pohjana olisi tutkittua tietoa.

– Toiveeni on, että pääsisimme rehelliseen päästökauppaan, Simola toteaa.

Simola sanoo, että Suomen pitäisi lopettaa puhumasta, että puuston hiilinielu kompensoi muita hiilipäästöjä.

Hävikki merkittävää ojitetuilla turvemailla

Aiemmissa tutkimuksissa on osoitettu, että metsätalous aiheuttaa merkittävää hiilihävikkiä ojitetuilla turvemailla.

Kangasmaiden muokkausta tehdään edelleen rutiininomaisesti noin 120 000 hehtaaria vuodessa. Heikki Simola

– Turvemaiden hiilipäästöt ovat huomattavasti suurempia kuin tässä uudessa tutkimuksessa kangasmailla todetut. Soiden metsäojittaminen on lähes loppunut, mutta kangasmaiden muokkausta tehdään edelleen rutiininomaisesti noin 120 000 hehtaaria vuodessa, Itä-Suomen yliopisto tiedottaa.

Itä-Suomen yliopiston dosentti Heikki Simolan kangasmetsien maaperän hiilitaseita käsittelevä tutkimus on hyväksytty julkaistavaksi arvostetussa European Journal of Soil Science (siirryt toiseen palveluun) -aikakausjulkaisussa.