Britanniassa on parlamenttivaalien jälkeen puhuttu vasemmiston ylläpitämästä vihapuheesta.

Britannian shokkivaaleissa konservatiivit saivat kaikkien odotusten vastaisesti ehdottoman enemmistön parlamenttiin. Vasemmiston tuska on purkautunut myös netissä rajuinakin alatyylisinä ja henkilökohtaisina kannanottoina. The Guardian -lehti omisti koko kommenttisivunsa aiheelle ”miten päästä yli vihasta konservatiiveja kohtaan”.

Konservatiivimeppi Daniel Hannan mainostaa Twitterissä aiheesta Telegraphiin kirjoittamaansa tekstiä Viha on hirvittävän tärkeää tietyille vassareille (Leftie). Suomen oloissa viimeinen sana saattaisi olla punavihreät; Britanniassa vihreät ovat jääneet hyvin pieneksi ryhmäksi.

Hannanin mukaan vaalien jälkeisten päivien viha on osoittanut hänen teoriansa politiikan vihan epäsymmetrisyydestä oikeaksi. Hänen mukaansa konservatiivit ovat tottuneet siihen, että heille kerrotaan, että he ”vihaavat” köyhiä ihmisiä tai mustia ihmisiä ”tai blaa blaa kalakakkuja”.

Hänen mukaansa syytös tulee lähes refleksinomaisesti, eivätkä sitä esitä vain pölkkypäät.

Daniel Hannan kertoo, miten The Guardianin kolumnisti pyysi häntä kuvailemaan yhdellä sanalla ihmisiä, jotka vihaavat luontoa. Hannan oli kysynyt, uskooko kolumnisti todella, että vihreää agendaa vastustavat ihmiset ’vihaavat luontoa’. Vastaus oli: kyllä, monet, jos luonto ei ole täysin ihmisen kontrollissa.

– Pohditaanpa, mitä tässä väitetään. Voitko vakavasti kuvitella katsovasi koskematonta maisemaa – vaikka upeaa vesiputousta mäntymetsässä – ja sanovasi itsellesi ’tämä paikka tarvitsee parkkipaikan tai tornitalon, tai tuulipuiston’. Ajatteleeko kukaan – todellinen ihminen, ei Simpsonien Mr. Burns – sillä tavalla?, Daniel Hannan kysyy.

Hannan sanoo vastaavaa päättäväisyyttä tehdä johtopäätös inhosta kiehtovaksi ilmiöksi. Netti ja twitter ovat tehneet siitä käsin kosketeltavaa ja välitöntä.

– Jos katsot, että alijäämä on liian suuri, ’vihaat’ köyhiä. Jos olet sitä mieltä, että kansainväliset avustukset ovat tehottomia, ’vihaat’ ihmisiä, joilla on tumma ihonväri. Jos väität, että työväenpuolueen poliitikkojen ei pitäisi antaa pelotella Twitterissä, ’vihaat’ naisia.

Kiintoisaa hänen mielestään ei ole väitteiden väärä luonne, vaan niiden esittämiselementti. Twitteristä löytää paljon vähemmän ’vihaan sosialismia’ -kirjoituksia kuin teemaa ’ vihaan kapitalismia’ ja ’vihaan konservatiiveja’.

– Yhdellä tasolla logiikka on hilpeää: ’Olen mukava henkilö, joka ei vihaa ketään, sinä ajattelet toisin kuin minä, joten vihaan sinua’.

– Aina, kun esitän tämän argumentin, ihmiset rynnivät kommentoimaan ”miten voit kirjoittaa tuollaista sinä konservatiivi ***** Kaikki tietävät, että oikeistolaiset ovat suurimpia vihaajia!”. Joka on kuvaavaa, koska 1. Se on täysin epätotta 2. Se todistaa asian, Hannan huomauttaa.

Daniel Hannanin mukaan koko poliittisesta kentästä löytyy epämiellyttäviä teinejä, jotka sanovat kuvottavia asioita. Mutta entä kun niistä ylpeillään? Entä kun kavereille pitää selittää, että konservatiivit ovat heidän mielestään vain julmia ja väärässä eivätkä tietoisesti pahoja, ja entä kun vakavissaan katsotaan, että eri mieltä olevat ihmiset vihaavat koko planeettaa?

Twitterissä Daniel Hannan on jatkanut teemasta vaalien jälkeen. Viimeksi hän twiittasi tämän:

K: Montako punavihreää tarvitaan vaihtamaan lamppu?

V: Tuo ei ole hauskaa!

Suomessa Suomenmaa kirjoitti tiistaina eläinaktivisteista, jotka manaavat Juha Sipilälle veritulppaa ja vihjaillaan uskonnosta. Lehti nosti esimerkin nettikeskustelusta, jota Suomen Susi -ryhmän sivuilla Facebookissa käydään. Rikos- ja prosessioikeuden professori Matti Tolvasen mukaan poliitikkojenkaan ei tarvitse sietää mitä tahansa.

– Jotenkin sosiaalista mediaa ei mielletä, että se on julkista keskustelua. Oma mielipide on niin helppoa sylkäistä ulos, että kontrolli pettää, professori Tolvanen toteaa.