Eri tutkijatahojen näkemyserot haittaavat rakennusten sisäilmaongelmien kokonaisuuden hahmottamista. Kun oireiden aiheuttajista ei päästä yksimielisyyteen, ongelmien ennaltaehkäisy viivästyy.

Tilanteesta kärsivät ihmiset, jotka saavat sisäilmasta vakavia oireita. Ongelmat ehkä voitaisiin ehkäistä ennakolta, jos niiden aiheuttajat tunnettaisiin ja tunnustettaisiin.

Suomessa julkaistiin helmikuussa Helsingin yliopiston emeritaprofessorin Mirja Salkinoja-Salosen johdolla tehdyn tutkimuksen tulos, jonka mukaan ensimmäisen kerran todennettiin opettajien oireiden ja sisäilman toksisuuden eli myrkyllisyyden välinen yhteys.

Tulokset julkaisi myös kansainvälisesti arvostettu Environmental Research -tiedelehti.

Tutkimuksessa yli 200 opettajalta kirjattiin lähes 140 oiretta ja 50 sairautta, jotka aiheutuivat sisäilmasta. Näytteitä kerättiin sekä luokkahuoneiden pinnoilta että ilmasta.

Toksisuuden ilmaisijana käytettiin sian siittiöitä. Menetelmää käytetään myös elintarviketeollisuudessa.

Työterveyslaitoksen (TTL) ja Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen (THL) tiedote julkaistiin maaliskuun puolivälissä.

Siinä jokseenkin yksiselitteisesti mitätöidään Salkinoja-Salosen työryhmän keskeinen tulos eli toksisuuden ja sairastuvuuden välisen yhteyden todentaminen: ”Pölyn toksisuudesta ei voi tehdä suoria johtopäätöksiä sen vaikutuksesta ihmisten terveyteen.”

Tiedotteen allekirjoittajina ovat THL:n Asuinympäristö ja terveys -yksikön päällikkö Anne Hyvärinen sekä TTL:lta Työtilat-yksikön johtaja Sanna Lappalainen ja ylilääkäri Jari Latvala.

He korostavat, että ”asumisterveysasetus ja sen soveltamisohjeet sallivat uusien menetelmien käytön terveyshaittojen selvittämisessä, jos niiden toimivuus ja soveltuvuus sisäilmasto-ongelmien selvittämiseen on hyvin ja laajasti osoitettu. [– –] Sisäilmasto-ongelmien selvittämiseen pitää ensisijaisesti käyttää menetelmiä, joille on yleisesti hyväksytyt soveltuvuus- ja tulkintaohjeet.”

THL:n Hyvärisen mukaan Salkinoja-Salosen ryhmän tutkimus ei täytä näitä kriteerejä. Hänen mukaansa tarvitaan paitsi lisää tutkimusta myös koko aiheeseen liittyvän kirjallisuuden tarkastelua.

Vastaavaa kritiikkiä Salkinoja-Salosen esittämiä näkemyksiä kohtaan on THL:n taholta julkaistu aiemminkin.

THL korostaa ongelmien monimuotoisuutta ja jopa tuhansien epäpuhtauksien vaikutusta ja perää moniammatillista yhteistyötä ongelmien hoitoon.

Sisäilman toksisuuden ja terveyshaittojen välinen yhteys on osoitettu Yhdysvalloissa jo 1990-luvulla, sanoo Turun yliopiston työterveyshuollon ja ympäristölääketieteen professorin Tuula Putus. Asia on silti kiistetty yhtä hartaasti ja useaan kertaan.

”Samantapaisia tuloksia kuin Helsingin yliopiston ryhmän julkaisussa on myös meillä Turun yliopistossa julkaistu noin vuosi sitten”, Putus kertoo.

Tutkijoiden keskinäinen kiistely ja kinastelu estää Putuksen mukaan asioiden aidon etenemisen, kun kentällä toimivat eivät oikein tiedä, ketä pitäisi uskoa.

”Tämä vahingoittaa sekä oireista ja sairauksista kärsiviä potilaita että myös koko yhteiskuntaa, kun menee rahaa hukkaan ja syntyy terveystaloudellisia menetyksiä”, Putus sanoo – ja toteaa samaan hengenvetoon, että hänellä itselläänkin on kiusallinen tunne syyllistymisestä tähän kinasteluun.

Putus antaa kuitenkin tunnustusta myös THL:lle, joka on ansiokkaasti tutkinut homeiden ja sädesienten toksisuutta koe-eläimillä ja kissan keuhkosoluilla ja ihmisen makrofageilla jo 15 vuoden ajan.

Ei riitä, että ongelmiin puututaan vasta oireiden ilmettyä.

Sisäilmatutkimuksissa ongelmallista on paitsi tutkimusten tulkinta ja painotus myös itse tutkimusmenetelmät ja näytteiden otto. Tavoitteena on, että tulokset saadaan mahdollisimman nopeasti, ja näytteet edustavat todellisia olosuhteita.

Ei riitä, että ongelmiin puututaan vasta oireiden ilmettyä, vaan parasta olisi havaita oireiden aiheuttajat jo ennakolta, jolloin voitaisiin eliminoida ne heti.

Uusi lupaava näytteenotto- ja tutkimusmenetelmien yhdistelmä on kerätä näytteet ilman kosteudesta, joka tiivistyy kylmille pinnoille, ja analysoida ne bakteerien valotuotannon avulla. Analyysimenetelmän on kehittänyt FT Janne Atosuo Turun yliopistosta.

Ilmasta on kerätty analysoitaviksi kemikaaleja, ympäristömyrkkyjä, lääkeaineita sekä homeiden ja bakteerien tuottamia toksiineja.

Juttu julkaistu 29.3. klo 7.28, juttua muokattu 20.3. klo 9.20: Toisin kuin aiemmin annettiin ymmärtää, huonepölyn analysointi ja tutkimus Turun yliopistossa ei ole yhteydessä Elisa Aattela Oy:n näytteenottomenetelmään. Turun yliopiston biokemian laitos kerää tutkimuksessaan näytteet huonepölystä omilla menetelmillään. Ulkopuolisia näytteitä analysoidaan maksullisena palveluna.