Hysteria oli naisten diagnoosi, johon mahtui melkein mitä tahansa psyykkisiä ja fyysisiä oireita ja sairauksia ja jopa äkkikuolema. Antiikin aikana keksitty diagnoosi oli voimissaan vielä 1900-luvulla, vaikka käsitys sen syystä oli muuttunut.

Sveitsiläisen yliopiston omistama kreikkalais-roomalainen papyrus on vihdoin paljastanut salaisuutensa. Kahden vuosituhannen takainen papyrus oli Baselin yliopiston (siirryt toiseen palveluun) kokoelmissa satoja vuosia ilman, että sen sisällöstä kyettiin saamaan selvää.

Papyruksen hankki 1500-luvulla erikoisten kulttuuriesineiden kokoelmaansa oikeustieteen professori Basilius Amerbach. Kokoelmassa oli myös muun muassa yksisarvisen sarvesta tehty pienoispatsas – joka tosin on osoittautunut mursun syöksyhampaasta kaiverretuksi. Baselin yliopisto osti kokoelman 1660-luvulla Amerbachin perikunnalta.

Modernit infrapuna- ja infraviolettivalotutkimukset osoittivat, että papyrus olikin useita papyruksia tiukasti yhdessä. Ne oli ehkä niputettu, jotta ne voitaisiin kierrättää materiaalina kirjansidonnassa, tutkijat arvelevat.

Kun restauroijat saivat arkit erilleen, useimmat osoittautuivat kauppakirjeiksi, sopimuksiksi ja kuiteiksi, mutta yksi oli muuta maata. Sen molemmat puolet täyttävä kreikankielinen teksti oli takaperoista, aivan kuin peilin kautta kirjoitettua, joten lukeminen oli iso haaste.

Kun kirjoitus vihdoin saatiin tulkittua, se osoittautui lääketieteelliseksi tekstiksi sairaudesta, jota tuolloin ja vielä 1900-luvullakin kutsuttiin hysteriaksi.

Levoton kohtu oli syypää moneen vaivaan

Muinaishistorian professorin Sabine Huebnerin mukaan "hysteeristä apneaa" käsittelevän tekstin lienee kirjoittanut joko lääkäri-filosofi Klaudios Galenos tai joku, joka kommentoi hänen työtään.

Vuosina 129–216 elänyt Galenos oli antiikin merkittävimpiä lääkäreitä. Hän hoiti keisareita ja rakensi pohjaa länsimaiselle lääketieteelle. Suomessa hänen nimensä oli vielä tämän vuosikymmenen alussa hyvinkin tuttu lääkäreiksi haluaville, sillä yksi pääsykoekirjoista oli Galenos - johdanto lääketieteen opintoihin.

Määritelmän hysterialle antoi antiikin lääkäreistä nimekkäin, 400-luvulla ennen ajanlaskumme alkua elänyt Hippokrates. Hänen mukaansa hysteria oli naisten tauti, joka johtui siitä, että heidän kohtunsa alkoi vaellella elimistössä. Nimensäkin tauti sai kreikan kohtua tarkoittavasta hystera-sanasta.

Lääkkeeksi pärskäjuurta ja yhdyntöjä

Hippokrates ei ollut ensimmäinen, jonka mieleen juolahti syyttää kohtua mielenterveyden ongelmista. Jo egyptiläisessä papyruksessa vuodelta 1600 e.a.a. pidetään levotonta kohtua syynä naisten masennukseen.

Parannuskeinoksi määrättiin pahanhajuisia savuja niin naisen ylä- kuin alapäähän. Toisenlaiset hoitokeinot pilkahtavat ensi kertaa kreikkalaisessa tarussa:

Kuninkaan kolme tytärtä kieltäytyivät falloskultin palvontamenoista. Sitä pidettiin merkkinä hulluudesta. Parantaja Melampus päätteli, että orgasmien puute oli myrkyttänyt heidän kohtunsa pahoilla kaasuilla. Melampus paransi neidot mielenvikaisuuden hoidossa yleisellä mustalla pärskäjuurella – jouluruusulla – ja kehottamalla heitä yhtymään vahvojen nuorukaisten kanssa. Niin tehtyään he saivat järkensä takaisin.

Törmäys maksaan oli kuolemaksi

Galenos oli samoilla linjoilla kuin Hippokrates: Jos kohtu pääsi kuivumaan, se lähti etsimään kosteutta muilta elimiltä ja aiheutti niihin törmäillessään jos jonkinlaista ruumiin ja mielen vaivaa. Maksaan törmääminen saattoi olla jopa kuolemaksi, koska sen uskottiin laukaisevan äkillisen tukehtumiskohtauksen.

Myös Galenosin mielestä hysterian yleisin syy oli kohdun kuivuus, joka johtui yhdyntöjen puutteesta. Hoidoksi hän ehdotti avioliittoa. Ellei se käynyt päinsä, apua saattoi hänen mukaansa etsiä yrteistä. Nuorille naisille hän suositteli hillittyä elämää, joka "ei kiihdyttäisi heitä".

Soranus, toinen kreikkalaislääkäri, oli sitä mieltä, että kohtu pysyy parhaiten paikallaan, jos nainen on koko ikänsä neitsyt. Siten hän kyllä sahasi omaa oksaansa, sillä häntä pidetään maailman ensimmäisenä synnytysten – ja gynekologian – erikoislääkärinä.

Papryruksen restaurointi Baselin yliopistossa ei vaatinut hienoja laitteita, vaan asiantuntemusta, kätten taitoa ja aikaa. Baselin yliopisto

Kohdun ja mielenterveysongelmien yhteys kelpasi lääkäreille selitykseksi pitkään. Hysterian oireeksi kävi melkein mikä tahansa: hermostuneisuus, päänsärky, yskä, tunteenpurkaukset, vatsakivut, vapina, kouristukset, tukehtumisen tunne, jopa halvaantuminen.

Vielä sittenkin, kun kohdun oli todettu pysyvän paikallaan siinä missä muutkin sisäelimet, hysterian syiden uskottiin olevan seksuaalisuudessa. 1800-luvulla hysteriadiagnooseja alkoivat saada myös miehet.

Tänä päivänä tällaisiin oireisiin osataan etsiä paitsi elimellistä niin myös psykosomaattista syytä, eikä naisen itsenäistä ajattelua edes pidetä merkkinä sairaudesta, kuten monissa historian vaiheissa.

Hysteriasta tuli konversiohäiriö

Kesti melkein meidän päiviimme, ennen kuin hysteria-diagnoosi todettiin hyödyttömäksi – olihan siihen niputettu paitsi stressin aiheuttamia oireita tai paniikkikohtauksia niin myös hyvin toisistaan poikkeavia sairauksia, rajatilapersoonallisuushäiriöstä skitsofreniaan.

Kun hysteria, tai hysteerinen neuroosi, poistui tautiluokituksesta, tilalle tuli tarkkarajaisempi konversiohäiriö. Sillä selitetään tahdonalaisten lihasten tai aistien oiretta tai vajausta, jolle ei löydy fyysistä syytä.

Lisää hysterian ja naisten mielenterveyden historiasta kertoo laajalti englanniksi joitakin vuosia sitten julkaistu italialaisen Cagliarin ylipiston (siirryt toiseen palveluun)tutkimus.

Galenosin ajatuksia päätyi virsikirjaan

Galenosin tekstejä on etsitty kierrätysmateriaalista muuallakin kuin Baselin yliopistossa.

Kansainvälisessä tutkimuksessa selvitetään parhaillaan, mitä hänen ajatuksistaan on säästynyt 1000-luvun kierrättäjiltä, jotka puhdistivat pergamenteille kirjoitetun tekstin kalkilla, kirjoittivat päälle kristillisiä virsiä ja sitoivat kirjaksi.

Galenosin teos, yksi monista, käsitteli "yksinkertaisten lääkkeiden sekoituksia ja voimaa". Se oli kirjoitettu kreikaksi, aikansa johtavalla lääketieteen kielellä. 26-sivuiseksi virsikirjaksi päätynyt versio oli 500-luvulla tehty syyriankielinen käännös.

Stanfordin yliopiston konservoijat irrottivat virsikirjan lehdet ja kiinnittivät ne alumiinikehyksiin, joissa ne päätyivät röntgentutkimukseen. Farrin Abbott / SLAC

Kun yhdysvaltalaisen Stanfordin yliopiston hiukkaskiihdytinlaboratoriossa (siirryt toiseen palveluun) jäljitettiin 500-luvun mustetta kirjan sivuilta, röntgenkuvista toivottiin selviävän edes sana tai kaksi Galeanosin ajatuksista. Paljastunut teksti on yllättänyt selvyydellään.

Työ oli aiemmilla menetelmillä osoittautunut mahdottomaksi, sillä 1000-luvun puhdistajat olivat olleet perusteellisia ja muste oli samanlaista niin heillä kuin viisi vuosisataa aiemmin. Tutkijat eivät myöskään halunneet vahingoittaa uudempaa kirjoitusta, jolla on oma historiallinen arvonsa.

Digitalisoidut tekstit liitetään Pennsylvanian yliopiston käsikirjoituskokoelmaan (siirryt toiseen palveluun) kaikkien katsottaviksi. Kansainvälisesti on sovittu, että syyrialaiskäännöksen muutkin osat talletetaan tarkkoina kuvina samaan paikkaan. Osia on päätynyt eri puolille Afrikan, Euroopan ja Yhdysvaltain kirjastoja.

Lue tai kuuntele Yle Areenasta: Apulaisprofessori Stefania Fortuna ja professori Outi Merisalo pohtivat Galenosin merkitystä länsimaiselle lääketieteelle.