Suomalaisessa sananvapauskeskustelussa on monta asiaa raiteiltaan. Näkeehän tuon. Olkoonkin, että seuraan asiaa kaukaa Suomesta, Ranskasta saakka. Ranskalaisen Charlie Hebdo –lehden toimitukseen hyökättiin keskiviikkona ja sen toimituksessa tapettiin ihmisiä. Sekös sai suomalaiset pähkimään sananvapauttaan.

***

Erittäin suuri ja tyhmä virhe sananvapailta suomalaisilta on luulla, että jonkun, suomalaisen tai muun sananvapautta edes yritettäisiin rajoittaa. Suurin virhe on kuitenkin luulla, että islam hyökkäsi sananvapautta tai kristittyjä vastaan. Tai että Al Quaida hyökkäsi Ranskan kimppuun tai että ISIS hyökkäsi länsiliiton ytimeen.

Täysin yksiselitteisesti pariisilaisessa toimituksessa ihmiset tappoivat ihmisiä. Ihmiset tappoivat tappajat myöhemmin. Tärkein asia Pariisin tapahtumien jälkeen siis ei ole huhtikuun 2015 eduskuntavaalit Suomessa, ei sananvapaus eikä edes uskontojen välinen vastakkainasettelu. Kaikki, jokainen tässä prosessissa kuollut ihminen oli ihminen. Jokaisen tappoi ihminen.

***

Suomessa ei ole sananvapautta siinä mielessä kuin se Ranskassa ymmärretään. Satiirilehti Charlie Hebdo on vuosien varrella julkaissut sellaista materiaalia, joka Suomessa olisi johtanut vihaan, vihapuheisiin, boikotteihin ja syytteisiin. Ja syystäkin. Maassa maan tavalla. Suomalainen julkisuuskäytäntö ja suvaitsevaisuus ovat osa suomalaista maan tapaa, ranskalainen ranskalaista. Jos nettilehdeti Uudessa Suomessa olisi julkaistu perussuomalaisista jotakin sellaista, jota Charlie Hebdo on julkaissut Front National –puolueesta Ranskassa, vastaava päätoimittaja olisi jo erotettu.

Jos nettilehti Uusi Suomi olisi julkaissut sen kaltaista törkyä islaminuskosta, mitä Charlie Hedbo on julkaissut, päätoimittaja olisi taas erotettu. Suomessa on suomalainen tapa. Hyvä niin. Suomeen sopii riman pitäminen korkealla. Ranskalainen ja amerikkalainen sananvapauden käsitys on minullekin liikaa, vaikka olen uskonnon- ja aatteenvastainen joka päivä sekä ranskalaisen ja amerikkalaisen demokratiakäytännön suuri ihailija.

Mainittakoon vielä erikseen, että suuri osa ”I am Charlie” –ihmisistä Suomessa on samoja, jotka vielä pari vuotta sitten vaativat milloin mitäkin persua milloin mihinkin syytteeseen ja milloin mihinkin putkaan milloin mistäkin vihapuheesta. Ihmisyys ei synny perussuomalaisia tai maahanmuuttoa vastustamalla tai facebook-kuvan vaihtamisella.

***

Nuoruuteni Suomessa soitti päätä-seinää-rokkia ronskilla huumorilla höystettynä lahtelaisyhtye Sleepy Sleepers. ”Sliipparit” pilkkasivat pyhiä asioita. kuten Neuvostoliittoa ja silloista tasavallan presidenttiä Urho Kekkosta sekä uskovaisia.

Suomessa kirkot, puolueet, nuorisojärjestöt, partiolaiset sekä Suomi-Nevostoliitto –seuran jäsenet hyökkäsivät voimakkaasti pahaista musiikkipelleilijöiden juopottelevaa porukkaa vastaan. Boikotteja, sensuuripäätöksiä, kulttuuri-ihmisten halveksuntaa…

Ei Suomi ole kovin paljoa noista vuosista muuttunut. Oikeassa olemisen, muiden mielipiteiden halveksumisen ja suvaitsemattomuuden kulttuuri Suomessa on vahva ja voimissaan. Puolueesta puolueeseen, uskonnosta uskontoon, vasemmalta oikealle ja keskellä.

Olkaa ihmisiksi. Minä olen Sleepy Sleepers.