”Metallityö Vainiota koskeva blogikirjoitus oli eettisesti kestämätön ja lisäksi lainvastainen. Metallityö Vainio voisi nostaa Timosta vastaan vahingonkorvauskanteen ja voittaisi sen lähes varmasti oikeudessa.”

Näin kirjoitti eilen Iisalmen Sanomien päätoimittaja Kari Angeria vastuullista journalismia koskevassa kolumnissaan, jossa nostaa minut esimerkiksi vastuuttomasta toiminnasta. Hän menee vielä pitemmälle ja lukee minulle lakia itse järjestämässään mediaoikeudenkäynnissä.

Koko episodi sai alkunsa tästä jutustani, jossa kritisoin rekrytointikoulutuksen mahdollistamaa palkattoman työvoiman käyttöä. Viikkoa myöhemmin Iisalmen Sanomat teki asiasta uutisen, ja nyt päätoimittaja lämmitti saman sopan uudelleen entistä sakeampana. Blogijuttuni on alkanut elää omaa elämäänsä, eikä ketään ole kiinnostanut sen varsinainen asia. Lehti on linnoittautunut lujasti puolustamaan paikallista yritystä ja nimennyt minut viholliseksi.

Tuota ensimmäistä juttua varten toimittaja otti minuun yhteyttä sähköpostitse ja halusi ensimmäiseksi tietää, mitä mieltä olen asiasta käytävästä kiivaasta keskustelusta. Keskustelua käytiin jossain iisalmelaisten suljetussa Facebook-ryhmässä, jota en näe. Pitkästä vastauksestani juttuun käytettiin kaksi asiaa. Toinen oli otsikkoon nostettu yrityksen ilmoituksen löytyminen Duunitorilta ja toinen toivomukseni, että yritys saisi rekrytoitua työvoimaa. Nyt tuo rekrytointitoive on kadonnut, ja esillä on vain ilmoituksen löytyminen Duunitorilta. Tästä voisi melkein päätellä, että Duunitori on jotenkin epäilyttävä paikka löytää asioita.

Lähetin eilen lehdelle vastineeni, ja päätoimittaja antoi siihen vastauksen. Ne molemmat löytyvät täältä. Päätoimittaja kieltäytyi oikaisemasta juttuaan ja pitäytyi linjassaan, jonka mukaan olen rikkonut lakia ja minut tuomittaisiin oikeudessa lähes varmasti. Katsotaanpa asian juridista puolta tarkemmin.

Päätoimittaja ei selvästikään ole tarkistanut faktoja juristilta, sillä hän ei osaa sanoa mitä lakia ja lainkohtaa olen rikkonut. Hän mainitsee perättömän tiedon levittämisen ja siitä seuraavan vahingonkorvausvastuun. Pyynnöstäni huolimatta hän ei yksilöinyt asiaa sen tarkemmin, joten yksilöin sen itse.

Jos päätoimittaja tarkoittaa lakia sopimattomasta menettelystä elinkeinotoiminnassa, niin sitä sovelletaan vain samalla alalla toimivien yritysten ja elinkeinonharjoittajien väliseen kilpailuun. Minä en ole yritys. Elinkeinonharjoittajaksi minut voidaan katsoa, mutta en kilpaile yhdenkään metallialan firman kanssa.

Perättömän tiedon levittämistä ei laki tunne. Päätoimittaja tarkoittanee rikoslain mukaista kunnianloukkausta tai yksityiselämää loukkaavan tiedon levittämistä, joista voi rangaistuksen lisäksi seurata myös vahingonkorvausvastuu. Yritys ei kuitenkaan voi olla kunnianloukkauksen kohde, eikä yrityksellä ole yksityiselämää. Suoja on yksityishenkilöillä, mutta en ole jutussani edes maininnut ketään nimeltä. Mitä perättömään tietoon muuten tulee, niin lisäsin blogiini jo julkaisemista seuraavana päivänä linkin, jossa kerron yrityksen etsivän myös palkattua työvoimaa. Iisalmen Sanomat ei vielä tähän päivään mennessä ole joko nähnyt lisäystä tai ei ole sitä näkevinään. Vastuullinen media on unohtanut tarkistaa faktat.

Voisihan yritys tietysti nostaa pelkän siviilioikeudellisen vahingonkorvauskanteen, mutta siinä tapauksessa pitäisi kyetä yksilöimään ja näyttämään toteen aiheutunut vahinko. Iisalmen Sanomien 29.8. julkaiseman uutisen mukaan yritykselle on ollut kirjoituksestani jopa hyötyä, joten se siitä oikeudenkäynnistä.

Jos tässä joku voisi ruveta puhumaan oikeustoimista, niin se olen kyllä minä. Perätön väite jonkun syyllistymisestä lain rikkomiseen on oppikirjaesimerkki kunnianloukkauksesta. Kolumnin seurauksena minut on leimattu rikolliseksi, ja erinäisiä solvauksia löytyy vaikkapa täältä Sanna Ukkolan Twitterissä jakaman linkin alta.

Olen päätoimittajan kanssa samaa mieltä vastuullisen journalismin tarpeellisuudesta. On ikävää, että yksittäinen bloggaaja leimataan mediassa lainrikkojaksi faktoja tarkistamatta, eikä virhettä oikaista edes pyynnöstä.

***

LISÄYS 6.9.2018 klo 12.30

Koska päätoimittaja vastoin Journalistin ohjeita kommentoi vastinettani sen julkaisemisen yhteydessä, niin minulle syntyi uusi vastineoikeus. Tämä juttu on vastineeni, ja edellytän lehden julkaisevan sen.