Suomi on kansainvälisissä arvioissa kaukana Unkarin edellä oikeuslaitoksen, median ja yliopistojen riippumattomuudessa. Orbánin politiikan kannalta sillä ei välttämättä ole edes väliä.

Tutkija arvioi, että pääministeri Viktor Orbánin johtaman Unkarin syytöksille Suomea kohtaan on kaksi syytä: raha ja ideologia.

Orbánin hiljattain osoittamat ”heikkoudet” Suomen yhteiskunnassa ovat pääasiassa tosia, mutteivät välttämättä demokratian kannalta haitallisia.

Tutkija ei usko, että edes EU-tukien leikkaaminen kääntäisi täysin Unkarin politiikan suuntaa.

Unkarin pääministeri Viktor Orbán ja Suomen pääministeri Antti Rinne johtavat erityyppisiä valtioita. EPA/AOP JA JUSSI ESKOLA

Unkari on muuttunut paljon sen jälkeen, kun pääministeriksi nousi jälleen yhdeksän vuotta sitten oikeistokonservatiivinen Viktor Orbán. Näin toteaa Unkariin perehtynyt yliopistonlehtori Heino Nyyssönen Turun yliopistosta.

– Vuoden 2010 jälkeen Unkarin vallankäyttöjärjestelmä on selvästi keskittynyt. Valtaa on keskitetty hallituksen käsiin, Nyyssönen arvioi.

Orbánin Fidesz-puolue on ollut suurin puolue maan parlamentissa vuoden 2010 vaaleista lähtien. Viime vuoden vaaleissa se nappasi jälleen yhdessä kristillisdemokraattisen puolueen kanssa yli kaksi kolmasosaa maan parlamenttipaikoista.

Viime viikkojen aikana Suomi on toistuvasti noussut puheenaiheeksi Unkarissa. Viimeksi lauantaina Orbán kertoi pitävänsä naurettavana sitä, että hänen mukaansa itsekin instituutioiltaan vajaavainen Suomi on EU-puheenjohtajuuskautensa aluksi pitänyt esillä Unkarin ongelmia oikeusvaltiokehityksessä.

Jo heinäkuun puolivälissä Fidesz-mielinen, unkarilainen uutissivusto Origo kirjoitti kriittiseen sävyyn Suomen oikeusvaltion tilasta ja lehdistönvapaudesta. Hallituksen valtiosihteeri jatkoi hyökkäystä muutamaa päivää myöhemmin hallinnon ylläpitämässä blogissa.

Nyyssönen sanoo, että ”Unkari on nyt selvästi korottanut panoksia”. Yksi syy on raha: Unkari ja Suomi ovat EU:ssa eri linjoilla tukirahojen sitomisesta oikeusvaltioperiaatteen noudattamiseen. Suomi kannattaa asiaa voimakkaasti, mutta Unkarille rahoituksen vieminen EU-sääntöjä rikkovilta mailta – siis myös siltä itseltään – olisi katastrofi. Siksi Unkari tölvii nyt nykyistä EU-puheenjohtajamaata.

– Lähtökohta on, että hyökkäys on paras puolustus. Tässä on paljon myös ideologisia syitä: Suomessa on ollut hallituksen vaihdos, ja meillä on nyt nuoria naisia, vihreitä ja vasemmistoa hallituksessa. Orbán kokee kaikki nämä uhkakuvina, Nyyssönen arvioi.

– Tämä on tällaista trumpmaista politikointia. Sillä ei ole tällaisessa ajattelussa väliä, mitkä ovat faktat, vaan sillä, kenellä on oikeus sanoa ne. Väitteet ovat olleet kontekstista irrotettuja puolitotuuksia, ja tässä poliittisessa propagandassa pelataan yksinkertaistuksilla, joissa Orbán on erityisen taitava.

Mutta onko Orbánin ja kumppaneiden tuoreilla puheilla yhtään mitään perää? Iltalehti vertaili Unkaria ja Suomea muun muassa oikeuslaitoksen, median ja yliopistojen riippumattomuuden suhteen.

Viktor Orbán kritisoi Suomea lauantaina Romaniassa pitämässään puheessa. EPA/AOP

Oikeusvaltio

Suomen ja Unkarin välille syntyneen skisman keskiössä on ollut termi oikeusvaltio. Suomi on nostanut oikeusvaltioperiaatteen yhdeksi EU-puheenjohtajakautensa kärkiteemoista.

Esimerkiksi Euroopan unionin perussopimuksessa oikeusvaltio määritellään tilanteeksi, jossa kaikki julkinen valta toimii lainsäädännön asettamissa rajoissa, kunnioittaa demokratiaa ja perusoikeuksia ja on riippumattomien ja puolueettomien tuomioistuinten valvonnassa.

Suomi on tuoreessa maailman oikeusvaltioindeksissä sijalla 3, Unkari sijalla 57. Freedom House -demokratiajärjestö antaa puolestaan Suomelle sen demokratian tilasta täydet sata pistettä. Unkarin pistesaldo on 70, mikä tekee siitä ”osittain vapaan”. Heikoimmat pisteet Unkari saa juuri oikeusvaltioperiaatteen noudattamisesta, sananvapaudesta ja poliittisesta moninaisuudesta.

– Suomen ja Unkarin demokratiat ovat ihan eri tasoa, se on ihan selvä asia. Demokratian perinne on Suomessa sata vuotta vanha ja Unkarissa 30 vuotta vanha. Meillä puoluejärjestelmä on lisäksi entistä enemmän pirstoutunut, mutta Unkarissa johtava puolue saa äänistä suurin piirtein puolet, Nyyssönen pohtii.

Luisuminen demokratian periaatteista ei edes hätkähdytä Unkarin johtoa, vaan pikemminkin päin vastoin. Vuonna 2014 Orbán määritteli tavoitteekseen Unkarin muuttamisen epäliberaaliksi valtioksi, joka vastustaa liberaalia demokratiaa. Vuonna 2018 hän toisti sanomansa todeten, että liberaalin demokratian aika on ohi.

Asemansa vahvistamiseksi Fidesz on muuttanut myös Unkarin perustuslakia ja esimerkiksi vaalitapaa. Hajanaisen opposition on aiempaa hankalampaa haastaa valtapuoluetta.

Oikeuslaitos

Unkarissa kuultu tuore kritiikki Suomea kohtaan on keskittynyt pitkälti oikeuslaitokseen. Origo-lehdessä esimerkiksi kuulutettiin, että ”Suomessa ei ole itsenäistä perustus­laillista oikeus­järjestelmää”. Orbán toisti väitettä lauantaina huomauttaen, että Suomesta puuttuu perustuslakituomioistuin, ja että presidentti nimittää täällä tuomarit.

Maailman talousfoorumin viimevuotisen indeksin mukaan Suomen oikeuslaitos on maailman riippumattomin. Unkari on listalla sijalla 103. EU-komission julkaiseman raportin mukaan noin neljännes unkarilaisista kokee hallinnon ja poliitikkojen vaikuttavan maansa oikeuslaitoksen toimintaan, kun taas Suomessa näin ajattelevien osuus on noin viisi prosenttia.

Se pitää tosin paikkansa, ettei Suomella todella ole erityistä maan perustuslain toteutumista valvovaa tuomioistuinta – kuten ei ole millään muullakaan Pohjoismaista. Vastaavanlaista virkaa toimittaa Suomessa eduskunnan perustuslakivaliokunta, jonka kansanedustajajäsenet vaihtuvat vaalikausittain. Lisäksi perustuslaki on tuomioistuimissa etusijalla, jos tavallinen laki on ristiriidassa sen kanssa.

Esimerkiksi Saksan, Italian ja Espanjan tavoin Unkarissa on sen sijaan perustuslakituomioistuin, jonka tuomarit valitsee parlamentti. Tuomareita on 15, ja Fidesz-hallinto on nimittänyt vuoden 2010 jälkeen 11 heistä yksin ja neljä yhdessä yhden oppositiopuolueen kanssa.

– Käytännössä perustuslakituomioistuin on Fidesziä lähellä olevien tuomareiden enemmistön hallussa. Se ei siis sinällään takaa demokratiaa, Nyyssönen toteaa.

Sekin on totta, että tuomarit nimittää Suomessa lopulta tasavallan presidentti. Esityksen heistä tekee tosin riippumaton lautakunta. Korkeimman oikeuden jäsenet presidentti nimittää itsenäisesti. Näiden toimien laillisuutta valvovat puolestaan oikeuskansleri ja eduskunnan oikeusasiamies.

– Lähtökohtaisesti presidentin asema on heikompi Unkarissa kuin Suomessa. Kysymys ei kuitenkaan ole aina siitä, kuka tuomarit nimittää, vaan siitä, missä määrin he ovat puolueellisia, Nyyssönen korostaa.

Presidentillä on Suomessa enemmän valtaa kuin Unkarissa muun muassa oikeuslaitokseen liittyen. Kuvassa tasavallan presidentti Sauli Niinistö. INKA SOVERI

Media

Suomen mediaa kritisoitiin Origo-lehdessä muun muassa liiasta liberaaliudesta. Tätäkään Nyyssönen ei pidä yllättävänä.

– Unkarin hallitus on jopa tehnyt laskelmia, joiden mukaan noin 70 prosenttia maan mediasta edustaa vasemmistoliberaalia mediaa. Se kuitenkin määrittelee ”liberaalimediaksi” käytännössä kaikki hallitukseen vähänkään kriittisesti suhtautuvat mediat, hän pyörittelee.

Toimittajat ilman rajoja -järjestön tämänvuotisessa lehdistönvapausindeksissä Suomi on sijalla 2 ja Unkari sijalla 87. Vielä kymmenen vuotta sitten Suomi jakoi kärkisijaa ja Unkari sijaa 25.

Unkarissa vapaa, koko maan kattava lehdistö toimii nykyään käytännössä vain internetissä. Maan suurin riippumaton päivälehti Népszabadság lakkautettiin vuonna 2016. Viime vuonna lopettivat lisäksi riippumaton sanomalehti Magyar Nemzet, viikkolehti Heti Válasz ja radiokanava Lánchíd Rádió.

Suomessa suurin riski median moninaisuuteen liittyen on uhka mediamarkkinan omistuksen keskittymisestä. EU:n osittain rahoittama Median moninaisuuden ja vapauden keskus (CMPF) vertaili vuonna 2017 median tilaa EU-maissa, ja sen mukaan riski on Suomessa korkea – joskin myös itse markkina ja suomenkielinen yleisö ovat kooltaan pieniä.

Television katsojamääristä 92 prosenttia, radion kuuntelijoista 94 prosenttia ja sanomalehtien lukijoista 55 prosenttia keskittyy raportin mukaan Suomessa neljälle suurimmalle yritykselle kullakin alalla. Laki ei myöskään erityisesti rajoita media-alan omistajuutta tai edellytä mediayrityksiltä läpinäkyvyyttä omistuksensa suhteen. Valtaosa mediataloista kertoo kuitenkin vapaaehtoisesti omistajistaan.

Iltalehteä kustantava Alma Media kuuluu Suomen suurimpiin mediakonserneihin. Kuvassa Alma-talo Helsingissä. PETE ANIKARI

CMPF:n analyysin mukaan suurin uhka medialle Unkarissa on poliittisen riippumattomuuden menetys. Fidesz-puolueeseen kytköksissä olevat tahot omistavat valtaosan televisio-, radio- ja sanomalehtimarkkinasta. Tämä vaikuttaa raportin mukaan merkittävästi myös median sisältöihin sekä yksityisissä mediataloissa että Unkarin yleisradioyhtiössä.

Hälyttävää on myös Unkarin valtion mainosrahojen jakautuminen mediassa. Valtio-omisteiset yritykset, hallitus, virastot ja ministeriöt suuntaavat paljon mainoksiaan ja täten rahaansa Fidesz-mielisille medioille, eikä tätä rajoiteta lainsäädännöllä millään tavoin.

– Vaikka olemassa ovat viralliset, lainsäädännölliset mekanismit sananvapauden suojelemiseksi, median moninaisuus heikkenee hallinnon vaikutuksen myötä, CMPF-raportin tiivistelmässä todetaan.

Orbánin hallitus muutti vuonna 2011 Unkarin medialakia siten, että valtion viestintävirastolle ja uudelle medianeuvostolle annettiin oikeus valvoa mediaa sekä rajoittaa niiden sisältöä aiempaa tiukemmin. Neuvoston jäsenet valitsi yhdeksänvuotiselle toimikaudelle parlamentti – eli käytännössä Orbán itse, koska Fideszillä oli jo tuolloin parlamentissa määräenemmistö.

Suomessa Unkarin medianeuvostoa vastaa parhaiten vuonna 1968 perustettu Julkisen sanan neuvosto (JSN), jonka jäsenet valitsee JSN:n kannatusyhdistys sekä neuvosto itse. Riippumattomuutta vaalivan elimen kokoonpanosta on tosin hiljattain noussut porua: JSN:n tämänhetkisestä jäsenistöstä kolmella on kytköksiä vihreään liikkeeseen, mitä neuvoston entinen varapuheenjohtaja ja Suomen Kuvalehden toimittaja Tuomo Lappalainen pitää poikkeuksellisena.

Myös julkisen palvelun mediat eroavat Suomessa ja Unkarissa toisistaan. Suomessa eduskunta valitsee jäsenet Yleisradion hallintoneuvostoon, joka on sen korkein päättävä elin. Kaikki hallintoneuvoston varsinaiset jäsenet ovat kansanedustajia.

Unkarin yleisradioyhtiö MTVA on puolestaan valtion medianeuvoston alainen. Orbánin nimittämän medianeuvoston puheenjohtaja nimittää MTVA:n johtajan ja hallituksen jäsenet.

– Suomen yleisradiota ja Unkarin yleisradiota ei voi verrata keskenään. Minulle ammattimielessä Unkarin median seuraaminen on kyseenalaista, sillä sen taso on ollut varsin heikko, Nyyssönen sanoo.

Tiede

Vielä yhtenä negatiivisena esimerkkinä Suomesta Orbán nosti lauantaina esille tutkimusrahoitusta ja tiedepolitiikkaa hallinnoivan Suomen Akatemian, joka toimii opetus- ja kulttuuriministeriön alaisuudessa. Orbán kummasteli ministerin valtuuksia ohjata akatemian toimintaa, mitä Nyyssönen pitää kuitenkin liioiteltuna tulkintana.

Opetusministeri Li Andersson (vas). HENRI KÄRKKÄINEN

– Ei [opetusministeri] Li Andersson päätä siitä, millaisia aiheita Suomessa tutkitaan. Näitä heitellessä ei tajuta tai edes haluta tajuta, miten nämä asiat Suomessa oikeasti ovat, hän sanoo.

Suomen yliopistolaissa todetaan, että ”yliopistoilla on itsehallinto, jolla turvataan tieteen, taiteen ja ylimmän opetuksen vapaus”. Valtio on kuitenkin yliopistojen merkittävin rahoittaja säätiöiden ja yritysten ohella. Yliopistojen perusrahoituksen rooli on viime vuosina vähentynyt etenkin Suomen Akatemian kautta tulevan täydennysrahoituksen kustannuksella.

Euroopan yliopistojen liitto arvioi Suomen yliopistojen autonomian keskimäärin sijalle 5 Euroopassa. Neljästä vertailussa tarkastellusta ulottuvuudesta Suomi sijoittuu parhaiten akateemisessa vapaudessa, jossa se on Euroopan toiseksi paras.

Unkarin yliopistot ovat keskimäärin sijalla 22. Senkin paras sijoitus yksittäisissä ulottuvuuksissa, kuudestoista, on akateemisessa vapaudessa.

Yliopistojen liiton pääsihteeri varoitti viime vuonna The Guardianissa, että valtion kontrolli uhkaa jo kaikkien Unkarin yliopistojen akateemista vapautta ja autonomiaa. Osoituksena tästä hän piti hallinnon päätöstä kieltää sukupuolentutkimus maan yliopistoissa.

– Se on ideologiaa, ei tiedettä. Ei kukaan halua palkata sukupuolentutkijaa, varapääministeri Zsolt Semjen perusteli päätöstä.

– On ollut useitakin tapauksia, joissa hallitus on pyrkinyt vaikuttamaan tutkimukseen, jota se ei suosi. Tämä liittyy erityisesti historiaan ja yhteiskuntatieteisiin, mukaan lukien sukupuolentutkimukseen, Nyyssönen kertoo.

Tapaukset tuskin jäävät ainoiksi laatuaan, sillä Unkarissa on tuore, tiedeakatemiaa koskeva lainsäädäntö, joka käytännössä kytkee sitä lähemmäksi hallitusta.

Mitä seuraavaksi?

EU käynnisti viime joulukuussa Unkaria kohtaan perussopimuksensa mukaisen menettelyn, jota käytetään unionin arvojen rikkomista koskevissa tilanteissa. Sama menettely on käynnissä myös Puolaa kohtaan ja voi johtaa esimerkiksi maiden äänioikeuden väliaikaiseen menettämiseen Euroopan neuvostossa.

– Suomi vie menettelyitä eteenpäin tilanteen edellyttämällä tavalla yleisten asioiden neuvostossa, Suomen EU-puheenjohtajuuskauden verkkosivustolla kerrotaan.

Ylen mukaan Suomi aikoo ottaa Unkarin ongelmat käsittelyyn EU:ssa syyskuussa. Nyyssönen ennakoi, ettei EU-tukien leikkaaminenkaan kuitenkaan täysin muuttaisi enää Unkarin suuntaa.

– Epäilemättä Orbánin pelivara pienenisi, eikä hänellä olisi niin paljon jaettavaa. Siihen en usko, että EU-tukien lopettaminen täysin romahduttaisi järjestelmän. Tässä on kuitenkin nähdäkseni myös EU:n arvovalta ja uskottavuus pelissä.

Orbánin linjan pitävyydestä kertoo sekin, että hänen puheensa siihen liittyen on alkanut koventua ja kirkastua entisestään.

– Orbánilla on ollut selvästi vaikeuksia kuvata sitä, mikä hänen järjestelmänsä on. Lauantaisessa puheessa oli uusinta uutta se, että Unkariin pyritään laatimaan järjestelmä, jota kuvataan ”kristityn vapaudeksi”, Nyyssönen mainitsee.

Suomea kehitetään noudattaen Antti Rinteen (sd) hallituksen ohjelmaa, jonka tavoitteena on ”sosiaalisesti, taloudellisesti ja ekologisesti kestävä yhteiskunta”.