Tiettyjen vasemmistopiirien näkökannoista paistaa läpi ikiaikainen Yhdysvallat-vastaisuus ja Venäjän kantojen myötäily.

Lopullinen päätös Suomen uusista hävittäjistä tehdään vuoden 2021 loppuun mennessä. Hankinta on rahallisesti valtava ja turvallisuuspoliittisesti tärkeä. Siksi myös poliitikot ovat ryhtyneet hämmentämään asiaa.

Etenkin vasemmistoliiton kellokkaat ovat jo pidemmän aikaa rummuttaneet ruotsalaisen JAS Gripen -hävittäjän puolesta. Muun muassa presidentinvaaleissa ehdolla ollut Merja Kyllönen teki niin, turvallisuuspolitiikkaan perehtynyt kansanedustaja Markus Mustajärvi tekee niin.

Vasemmistoliittolaisten ajatus kulkee jotenkin niin, että ruotsalainen hävittäjä olisi paitsi teollisesti parempi meille, mutta etenkin ”turvallisuuspoliittisesti neutraalimpi”. Kansanedustaja Mustajärvi puhui asiasta viimeksi menneellä viikolla Ylen haastattelussa.

Vasemmistoliiton kansanedustaja Johannes Yrttiaho puolestaan on sanonut, että miljardien laittaminen hävittäjiin on paitsi mieletöntä ja turhaa Venäjän härnäämistä. Yrttiaho on arvellut, että hävittäjäkaupalla Suomi viedään Natoon.

SDP:stä Eero Heinäluoma ja keskustasta Matti Vanhanen ovat niin ikään pitäneet esillä Gripen-vaihtoehtoa. Heidän motiivinaan näyttää ainakin julkilausutusti olevan se, että Gripenin myötä teollinen yhteistyö Ruotsin kanssa nousisi uudelle tasolle.

Etenkin vasemmistoliittolaisten logiikan seuraaminen on hieman vaikeaa. Eduskuntavaaliohjelmassaan puolue jo julisti, että ”hävittäjiä ei pidä hankkia sotaa käyvistä maista”. Jos ehtoa tulkittaisiin tiukasti, jäljelle jäisi vain JAS Gripen.

Jollei tietäisi, että myös vasemmistoliittolaiset ovat vahvan isänmaallisia ihmisiä, voisi tulla mieleen, että tahallaanko tässä ollaan heikentämässä Suomen turvallisuuspoliittisia valintamahdollisuuksia .

Ensinnäkään tässä vaiheessa ei poliitikkojen pitäisi huudella sympatioitaan julki yhteenkään hävittäjään. Se on haitallista Suomen kannalta, koska hävittäjäehdokkaiden hintatarjoukset eivät ole vielä selvillä, eikä ostaja saa paljastaa korttejaan.

Toinen on Ruotsin tuputtaminen turvallisuuspoliittisesti neutraalimpana vaihtoehtona.

Jo keväällä 2017 Yhdysvaltain silloinen puolustusministeri James Mattis vakuutti ruotsalaisille, että Yhdysvallat tulee puolustamaan Ruotsia, jos Venäjä sitä uhkaa. Mattis totesi, että Ruotsi ei ole Nato-liittolainen, mutta Yhdysvaltain liittolainen.

Jos Itämeren alueella tulee kriisi, Ruotsi tulee antamaan alueensa Yhdysvaltain sotavoimien käyttöön. Samalla se saa itse suojaa maailman vahvimmalta sotilasmahdilta.

Suomen hävittäjäkilpailussa on mukana muun muassa yhdysvaltalaisen Lockheed Martinin valmistama F-35 -hävittäjä. ARTTU LAITALA

Suomen Ilmavoimat tarvitsee hävittäjän, joka pystyy pahimmassa mahdollisessa paikassa tuhoamaan venäläiset taistelukoneet. Mistään muusta ilmansuunnasta ei Suomeen kohdistu sotilaallista uhkaa.

Ruotsalaiset itse eivät kauppaa Gripeniä minään rauhan aseena, eikä turvallisuuspoliittisesti neutraalina.

–Ruotsin ilmavoimissa me harjoittelemme samaa, aiemmin Neuvostoliiton ja nyt Venäjän uhkaa vastaan, jota vastaan te olette harjoitelleet Suomessa vuosien ajan. Gripen ja erityisesti Gripen E on suunniteltu tappamaan Suhoi (venäläinen hävittäjä). Meillä on musta vyö siinä lajissa, Ruotsin ilmavoimien komentaja Mats Helgesson kertoi keväällä Iltalehdelle.

Lisäksi JAS Gripenin valmistaja Saab kehittää parhaillaan yhteistyössä Boeingin kanssa uuden sukupolven suihkuharjoitushävittäjää Yhdysvaltain ilmavoimille. Samainen Boeing on mukana myös Suomen hävittäjätarjouskilpailussa F/A-18 E/F Super Hornet -hävittäjällään.

Yhtä lailla JAS Gripeniä on valmisteltu laajassa yhteistyössä muun muassa amerikkalaisten ja brittiyritysten kanssa.

Niin Ruotsin turvallisuuspoliittiset kuin sotateollisuussiteet ovat niin vahvat Yhdysvaltojen kanssa, että JAS Gripenistä on hämäävää puhua ”turvallisuuspoliittisesti neutraalimpana” vaihtoehtona.

Ruotsi on luonut vahvan turvallisuuspoliittisen suojaverkon Yhdysvaltain ja Naton kanssa. Se on tehty erilaisin sopimuksin ja vahvan harjoittelun kautta. Ruotsi on myös päättänyt muun muassa ostaa yhdysvaltalaisia Patriot -torjuntaohjuksia.

Tähän samaan suojaverkkoon on Suomikin takertunut. Suomen turvallisuus perustuu huolella rakennettuun kudelmaan, jossa keskeisiä osia ovat yhteistyö Yhdysvaltain ja Naton kanssa sekä muiden pohjoismaiden kanssa. Uutena elementtinä on jälleen mukaan tulleet toiveet EU:n noususta myös turvallisuusyhteisöksi.

Tähän kokonaisuuteen ei kuulu se, että hävittäjävaihtoehtoja ryhdyttäisiin pohtimaan ideologiselta pohjalta.

Hävittäjähankkeemme ennakkosuosikkina on pidetty yhdysvaltalaista F-35 -hävittäjää. Jos yhdysvaltalainen hävittäjä on kokonaisuuden kannalta paras Suomen puolustamiseen, se pitää valita.

Samalla saadaan vahvaa aseteknologista yhteistyötä Yhdysvaltain kanssa, sekin vahvistaa osaltaan turvallisuuspoliittista asemaamme. Jos Ilmavoimien mukaan ruotsalainen JAS Gripen -paketti on paras, niin sitten valinta on se.

Tiettyjen vasemmistopiirien näkökannoista paistaa läpi ikiaikainen Yhdysvallat- ja Nato- vastaisuus sekä Venäjän kantojen myötäily. Se ei tietenkään voi olla mikään näkökulma, kun päätetään Suomen turvallisuuden kannalta keskeisestä hankinnasta.