Mitä on politiikassa tapahtunut tänä vuonna? Viime päivien keskustelussa on moitittu lakien valmistelua. Kritiikissä on varmasti aihetta, mutta toisaalta olisi ihme, jos kitkaa ei syntyisi. Sipilän hallituksen tehtävänä on ollut tehdä rakennemuutoksia ja niitä yritetään myös tehdä. Hallituksen vauhti tässä on ollut kova ja se on varmasti syynä siihen, että ongelmia on lakien valmistelussa syntynyt. Niin ei tietystikään pitäisi olla, mutta ei ole mielestäni mitään väärää siinä, että jotain yritetään saada aikaan. Ongelmia on ollut myös siinä, että oikeuskanslerilta on ollut vaikea saada ratkaisuja. Ei kaikki voi kestää kuukausitolkulla. Hallituskausi on kuitenkin vain neljä vuotta.

Yksi syy takelteluun löytyy myös aikaisemmista tapahtumista. Hallitusta voi kritisoida nimittäin myös siitä, että hallitusneuvotteluissa sovittiin ministerien määrää pitää vähentää. Se oli täysin populistinen päätös – sillä ja kansliapäälliköiden määrän vähentämisellä säästettiin joitakin satoja tuhansia euroja, mutta yksi seuraus oli, että monet ministerit ovat nyt täysin ylityöllistettyjä. Se ei voi olla vaikuttamatta lainsäätelyyn.

Yksi vuoden isoja asioita oli kilpailukykysopimus. Siinä ei säästetty mitään, mutta uskon, että se oli psykologisesti hyvä asia. Näin se osaltaan auttaa kääntämään taloutta paremmille urille. Nythän velkaannumme koko ajan lisää ja mikäli emme saa työttömiä töihin, emme saa velkaantumista katkaistua. Siksi meidän pitää muuttaa työttömyysturvaa siten, että työtä kannattaa ottaa vastaan. Ei voi olla niin, että Turun telakka, Uudenkaupungin autotehdas ja monet muut eivät löydä työtekijöitä. Yksi syy tähän ovat ammattiyhdistysliikkeet, joiden valta pitää saada murrettua. Nyt ne jarruttavat yhteiskunnan kehitystä esimerkiksi siten, että paikallinen sopiminen ei toteudu.

Tänä vuonna oma puolueeni kokoomus vaihtoi puheenjohtajaa. Se oli hyvä asia, voimme jälkeenpäin huomata. Puolueessa on hyvä henki. Petteri Orpo on päässyt hyvin sisään tehtäväänsä ja johtaa puoluetta jämäkällä ja positiivisella otteella. Puheenjohtajakilpailussa yksi myös hävisi eli Alexander Stubb. Hän on varmasti katkera tappiostaan – jopa niin katkera, ettei tervehdi minua enää. Hän pitää minua osasyyllisenä tappioonsa.

Muutenkin vuosi on ollut vaiherikas. Yle on menettänyt uskottavuuttaan roimasti, eikä ilmassa näy kauheasti merkkejä päätöksistä, joilla yritettäisiin sitä palauttaa. Yle ei ministereitä enää kiusaa, mutta hallitus on silti ollut kovan paineen alla. Ensi vuonna pitää saada aikaan päätöksiä ja tuloksia. Tämä vaatii Sipilältä johtajuutta.

Itselleni vuosi toi muassaan ensimmäisen lakialoitteeni. Sain yli sadan kansanedustajan nimen lakialoitteeseen, joka toteutuessaan lisäisi ammattiyhdistysliikkeiden läpinäkyvyyttä ja toisi esiin heidän varallisuutensa. Sen myötä olisi ilmeistä, että he eivät voi jatkaa tulevaisuudessa ansaitsematonta verovapauttaan.

Suomi ja maailma on melkoisessa myllerryksessä, mutta jaksan uskoa tulevaan: olen varma, että ensi vuodesta tulee tätä parempi. Mutta vietetään kaikki ensin rauhallinen joulu!