Ryöstöjen määrä on pudonnut Suomessa 2000-luvulla puoleen samalla, kun petosten määrä on lisääntynyt rajusti. Myös lähestymistapa on väkivallan sijaan kohtelias. KRP:n mukaan perinteisiä Siwa- tai apteekkiryöstöjä tekevät enää syrjäytyneet alkoholistit ja narkomaanit.

Mistä on kyse? Ryöstöja kirjattiin viime vuonna 1090, mikä on noin puolet vähemmän kuin 2000-alussa

Petokset puolestaan ovat lisääntyneet rajusti

Samalla väkivallalla uhkailu on vaihtunut suuressa määrin pehmeämpiin lähestymiskeinoihin

Jotkut apteekkiryöstäjät pyytävät jopa tekoaan anteeksi ryöstön yhteydessä

Perinteisiä Siwa- ja apteekkiryöstöjä tekevät vain alkoholistit ja narkomaanit

Pikkukauppojen ryöstöt noudattavat usein samaa kaavaa: kommandopipon tai jonkinlaisen huivin päähänsä vetänyt tekijä menee kauppaan lähellä sulkemisaikaa.

Kun kaupassa ei ole muita asiakkaita, hän ottaa haluamansa tavarat – yleensä olutta – ja kävelee kassan ohi veitsi kädessään. Vaihtoehtoisesti myyjältä vaaditaan rahaa.

– Rahat viedään yleensä kassasta, poikkeuksellisempi tapa on hakea ne takahuoneesta. Kun kaupasta otetaan omaisuutta ja vartija tai myyjä menee perään, uhataan aseella, kertoo rikosylikonstaapeli Jouni Niskanen Helsingin poliisilaitokselta.

Yleinen tekniikka on myös mennä lasiovesta läpi sulkemisajan jälkeen.

– Kutsumme niitä kilikali-keikoiksi, kun lyödään Siwan ovi hajalle rappurallilla ja haetaan makkaraa ja kaljaa. Tekijät eivät enää välitä, jäävätkö kiinni tai meneekö kaula poikki lasin läpi mennessä, kertoo erikoistutkija Tuija Hietaniemi Keskusrikospoliisista.

Kutsumme niitä kilikali-keikoiksi, kun lyödään Siwan ovi hajalle rappurallilla ja haetaan makkaraa ja kaljaa. Tuija Hietaniemi

Petosmäärät "huikeita"

Erikoistutkija Hietaniemen mukaan apteekki ja Siwa-ryöstöjen tekijät ovat yleensä syrjäytyneitä alkoholisteja ja narkomaaneja.

– Näissä ryöstöissä ei ole mitään ammattimaista meininkiä.

Ryöstöjen määrä on vähentynyt selvästi 2000-luvulla. Viime vuonna kirjattiin 1090 ryöstöä, kun vuosituhannen vaihteessa niitä oli yli 2000.

– Tavaran hankkimiseen laittomasti on tullut muita keinoja. Netin kautta petoksen tekeminen on aika helppoa. Määrät ovat huikeita, sanoo erikoistutkija Hietaniemi.

Anteeksipyyntöjä

Viime vuonna petoksia tehtailtiin noin 37 000. Määrä on lähes tuplaantunut viidessä vuodessa.

– Maksuvälinepetokset ovat olleet melkoisessa kasvussa viime vuodesta lähtien. Lähestymistapa on väkivallan sijaan kohtelias.

Kaino lähestymistapa on tuttu myös perinteisissä apteekkiryöstöissä. Apteekkariliiton mukaan jotkut jopa pyytävät anteeksi tekoaan.

Osa ei edes lähde karkuun, vaan jää paikan päälle repimään paketteja auki ja kahmimaan lääkkeitä suuhunsa välittämättä lainkaan kiinnijäämisestä.

Erään ryöstön päätteeksi paikalle jouduttiin kutsumaan kaksi ambulanssia: yksi apteekin työntekijälle, joka sai ryöstön seurauksena sydänkohtauksen, ja toinen tekijälle, joka nielaisi ryöstösaaliinsa paikan päällä pakenematta.

Toki edelleen esiintyy myös ryöstöjä, joissa tekijällä on mukanaan kirves tai ase, tai ainakin aseelta näyttävä väline.

– Hyvin harvoin niitä on edes tarkoitus käyttää. Jos mukana on käsiase, se on yleensä jäljitelmä, sanoo rikosylikonstaapeli Jouni Niskanen.

HIV-neula, jossa ei ollutkaan virusta

Ryöstöt menevät usein myös pieleen. Näin kävi esimerkiksi Kouvolassa, jossa apteekkiryöstäjät – nuori nainen ja kolmekymppinen mies – käyttivät kesällä hiukan erikoisempaa taktiikkaa.

Nainen meni ensin kauppakeskuksessa sijaitsevaan apteekkiin ja pyysi henkilökunnalta lääkkeitä. Siihen ei suostuttu, joten hän lähti pois tyhjin käsin.

Parivaljakko otti kohteekseen toisen apteekin. Nainen ilmoitti myyjälle pitävänsä taskussaan HIV-neulaa ja vaati rauhoittavia lääkkeitä. Nyt pyyntöön suostuttiin, mutta tekijät jäivät pian kiinni.

Käräjillä todettiin, että naisella oli mukanaan ihmisverta sisältävä ruisku. Siinä ei kuitenkaan ollut HI-virusta. Tekijät saivat ehdottomat vankeustuomiot.

KRP:stä arvioidaan, että HIV-neula tai huumeruisku eivät ole kovin yleisiä rikoksentekovälineitä Suomessa. Asiaa on tutkittukin vuosituhannen vaihteessa.

– Niihin turvaudutaan ehkä silloin, kun tekoväline on taskussa ja hätä on suurin, erikoistutkija Tuija Hietaniemi toteaa.

Lähteet: Apteekkari.fi