Sankari tekee enemmän kuin mitä velvollisuus vaatii, ja inspiroi tovereitaan ja ympäristöään voitokkaaseen taisteluun.

Vasemmalla kuvassa kommandosotilas ja Benito Mussolinin henkensä kaupalla Gran Sassosta vapauttamaan lähtenyt sankari Otto Skorzeny.

Velvollisuuden täyttäminen kuuliaisesti ei ole saksalaiselle ihmiselle mikään erityinen palvelus, vaan suorastaan itsestäänselvyys.

Tätä sotilaallisen velvollisuuden täyttämistä voi kuitenkin verrata sankaruuteen, joka tarkoittaa enemmän kuin vain velvollisuuden täyttämistä ja joka nousee yli keskiarvon. Sankaruus edellyttää myös väsymätöntä suuresta ajatuksesta kiinni pitämistä, tulipaloa joka saa lisää energiaa mahtavista ihanteista ja määrätietoista eteenpäin kulkemista näkemykset ja sielu mukana suurten ihanteiden täyttämisessä. Sankaruus tarkoittaa liikuttumista, asettumista ja itsensä tuntemista täydeksi suoritettaessa suurta tehtävää.

Oma persoonallisuus ei enää merkitse mitään sankarille. Intohimo ja kärsimys, elämä ja kuolema ovat taustalla pyhälle elämäntyölle, jonka kohtalo on hänelle osoittanut. Kunnianhimo ja henkilökohtainen voitto eivät kiinnosta sankaria, vaan epäitsekkyys. Sankaritekoja täydentää se, ettei henkilö tavoittele ollenkaan omaa etuaan. Loppumaton usko luomakuntaan, työtehtäviin ja ihanteisiin täyttää ja inspiroi sankarin suuntaa ja tekoja.

Sankaruus eroaa kuitenkin järjettömyydestä, fantasioista ja merkityksettömästä uhrautumisesta.

Kaikkina aikoina on ollut niitä ihmisiä, jotka ovat antaneet valheellisten oppien johdattaa itsensä väärälle tielle tai ovat hysteriassaan omistaneet elämänsä tarkoituksettomille ja toimimattomille idoleille ja fantasioille. Lopulta heistä on tullut kurjia, marttyyriparkoja vääräuskoisuudessaan. Ja on ollut myös ihmisiä, jotka ovat kiitos mitä erilaisimpien uskontojen sortuneet itsetuhoiseen käytökseen, epäluonnolliseen oman kehon vahingoittamiseen. He ovat nujertaneet itsessään kaiken luonnollisen heroismin.

Todellinen sankari elää todellisuudessa ja toimii todellisuudessa. Aitoa sankaruutta ovat elämän luonnolliset lait nostamassa ylös ja lujittamassa katkeamatonta kansan, kotiseudun ja perheen sidettä. Aitoa sankaruutta voi löytyä vain jumalallisen luomisjärjestyksen sisältä. Vain eri elämänmuodot luoneen Luojan palveleminen kasvattaa ihmisestä sankarin. Ja vain tämä maahan sidottu todellisuus voi sitoa sankarin jumalalliseen.

Korkein sankariteko, jonka ihminen voi elämänsä aikana suorittaa on teko, joka usein hyvin näkyvästi vaikuttaa positiivisesti muiden ihmisten elämään. Usein sankaruus kuitenkin kasvaa hiljaisuudessa ja piilossa. Sankarilliset naiset ja äidit, sotilaat ja työn sankarit vaikuttavat tuhansissa suurissa kaupungeissa ja pienissä kylissä, kaikilla niillä paikoilla joilla kansa työskentelee ja joilla taistellaan elämästä ja kuolemasta.

Suuret sankarit riuhtaisevat ylös usein satoja tuhansia, miljooniakin ihmisiä ja vetävät heidät mukaansa voitokkaaseen nousuun ja viimeiseen suoritukseen. Kuten leiskuvat liekit pimeänä yönä, tuovat he mukanaan elämää, liikettä ja iloa. Onnekas on se kansa, jonka tulevat tällaiset suuret sankarit kaikkina aikoina ja ennen kaikkea suuressa hädässä nostamaan uudelleen tuhkasta.

Kaikille ei kohtalo ole tarkoittanut loistavaa sankaruutta. Kaikki voivat kuitenkin hiljaisina arkipäivän sankareina valaista ja inspiroida ihmisiä ympäristössään, estää heitä palamasta loppuun ja turtumasta ja johtaa heidät lopulta voitokkaaseen elämään.

Kansan kohtalon hetkinä ja rauhan aikana ei hiljainen sankari ole yhtään vähempää suurta sankaria tärkeämpi. Nämä hiljaiset sankarit pitävät rintaman yhtenäisenä, antavat jatkuvasti uutta puhtia ihmisille, vahvistavat mielialaa vahvistamasta päästyäänkin sekä lahjoittavat aina uutta valoa ja iloa. He luovat ympärilleen rauhaa, tilanteisiin joiden kuumeneminen uhkaa aiheuttaa onnettomuutta. He tuovat liikettä tilanteisiin, joissa ruuhka ja tungos olisivat vaaraksi. Sadat tuhannet ihmiset voivat kiittää tämän tuntemattoman sankarin hiljaista työtä, kiittää häntä siitä että hän on säilyttänyt heidän uskonsa idealismiin. Kiittää siitä, että heistä tulee tai on tullut tämän sankarin ansiosta kunniallisia ihmisiä tai siitä, että he ovat heille kohtalon osoittamassa paikassa pitäneet sotilaalliset asemansa.

Jos tuhannenkin ihmisen joukosta löytyy aina sankari tai sankaritar joka työskentelee, luo ja kehittää, tuolloin tulevat heroistiset esikuvat loistamaan kirkkaina kaikille. Tuolloin kansamme voi kasvaa yhteen suureksi, ikuiseksi rintamaksi. Jokainen meistä voi olla hiljainen sankari, jota muut katselevat ja jonka kaltaisia he haluavat olla, vaikkeivät edes ole saaneet mitään käskyä tehdä niin.

Elämässä voi tulla tilaisuuksia, joissa joudumme valitsemaan ylipäätään joko toimimisen sankarillisesti tai heikkona olemisen, joko herroina tai pettureina olemisen. On hetkiä, joina rajaa sankaruuden ja vahingollisuuden välillä ei ole mahdollista vetää. Se, joka elämän taistelussa on osoittanut sankaruutensa, se tulee myös kohtalon hetkinä kuin itsestään kasvamaan suureksi sankariksi.

Sankaruus on kaikkien nuorten unelma.

Sankarit ovat kaikkien tapahtumien luojia.

Jumala on sankareiden kanssa.

Alkuperäinen artikkeli(ruotsiksi): https://www.nordfront.se/hjaltemod.smr

