En højere pensionsalder. En barberet efterløn. En kortere dagpengeperiode. Skrappere krav til folk på kontanthjælp og førtidspension. Over de seneste mere end fem år er der næsten ikke den sociale ydelse, som ikke er blevet beskåret, ændret eller strammet op.

De mange reformer har haft samme overordnede mål: At få udvidet arbejdsstyrken for dermed at få øget beskæftigelsen.

Men på tærsklen til et hæsblæsende politisk efterår, hvor der er lagt op til endnu en reformdiskussion, anbefaler førende økonomer politikerne på Christiansborg at slå ind på en ny reformpolitisk kurs, der har et bredere sigte end de senere års fokus på et større arbejdsudbud.

FAKTA De mange reformer De seneste mere end fem år har Folketinget gennemført en række reformer på arbejdsmarkedet og skattesystemet. Her er nogle af dem, der har øget arbejdsudbuddet mest: Forårspakke 2.0 fra 2009. Afskaffede bl.a. mellemskatten og hævede topskattegrænsen. Øget arbejdsudbud: 18.300 personer. Genopretningsaftalen fra 2010. Halverede bl.a. dagpengeperiode. Øget arbejdsudbud: 12.300 personer. Tilbagetrækningsreformen fra 2011. Skar markant i efterlønnen. Øget arbejdsudbud: 65.000 personer. Reform af førtidspension og fleksjob fra 2012. Øget arbejdsudbud: 12.000 personer. Kilde: Finansministeriet FOLD UD FOLD UD

Forrest står økonomiprofessor og tidligere økonomisk vismand, Nina Smith, der i en kronik i dagens Berlingske taler for det, hun kalder »andengenerations reformer«.

»Jeg synes efterhånden, at det der med at tro, at vi kan få mange flere ud i arbejdsstyrken ved at bruge tiden på at tale kontanthjælp og integration og få syge til at arbejde og sådan – det bliver for småt,« siger hun.

I stedet bør doktrinen for fremtidens reformer være en anden, mener hun. Den offentlige sektor skal blive mere effektiv, uddannelserne skal styrkes og målrettes arbejdspladser, der skaber vækst, og Danmark skal blive et mere gunstigt land for iværksættere.

»Der er lav vækst i Danmark, og vi har haft rigtig svært ved at sætte gang i væksten. Selv i Europa blandt de lande, der har store problemer, ligger vi nærmest dårligere. Det er som om, vi har mistet ambitions­niveauet. Det er ikke nogen naturlov, at vi er så dårlige til vækst,« siger Nina Smith.

Ifølge hende er et af problemerne med den økonomiske politik, at der har en udviklet sig en tradition for, at man skal kunne sætte to streger under effekten af alle reformer. Og det kan man ikke så nemt med investeringer i eksempelvis uddannelse.

Et andet eksempel er ifølge hende, at politikerne har forsømt nødvendige investeringer i infrastruktur, så danskerne i dag spilder en masse timer i den offentlige transport. Timer, der i stedet kunne have været en del af arbejdsudbuddet.

»Problemet er, at de gange, hvor man godt kan se, at der er nogle ting, der faktisk bør sættes penge af til, der siger man, at det skal være finanspolitisk neutralt. Der skal være styr på de offentlige finanser, men det må ikke ende med reelt at blokere for reformambitionerne,« siger Nina Smith.

Tror du virkelig ikke, der stadig er mulighed for at reducere ledigheden og øge arbejdsudbuddet?

»Jeg tror, det er meget begrænset. Det tror jeg ikke, at der kan komme ret meget mere ud af,« siger Nina Smith.

Hendes budskab bakkes op af flere andre økonomer.

Svære at få ind på arbejdsmarkedet

Blandt dem er Torben M. Andersen, der er økonomiprofessor på Aarhus Universitet og tidligere overvismand. Han vurderer, at de reformer, der er gennemført i den seneste årrække, har bragt dem, der var tæt på arbejdsmarkedet, i arbejde. Tilbage står nu den gruppe, der har sværest ved at blive en del af arbejdsmarkedet.

»Og jo længere væk de er fra arbejdsmarkedet, des sværere er det,« siger Torben M. Andersen, som også peger på uddannelsesområdet som et af de vigtigste områder med behov for forbedringer.

Ifølge Finansministeriet er det danske »vækstpotentiale« efter år 2020 på blot 1-1,25 pct., hvilket er lavt set i en historisk sammenhæng. Blandt økonomerne er der bred enighed om, at det vil kræve reformer at styrke vækstpotentialet, men potentialet i arbejdsmarkeds­reformer vurderes ikke så stort, som det har været.

Ifølge Philipp Schröder, økonomiprofessor ved Aarhus Universitet, er det svært at være uenig i Nina Smiths argumenter.

»Man kan prøve at få dovne Robert i arbejde også, men det nytter ikke ret meget for økonomien,« siger han.

»Helt grundlæggende er det rigtigt, at de skandinaviske lande – af forskellige grunde – måske er kørt for langt ud af sporet med arbejdsmarkedsreformer. Området er let at forstå, og vi har meget forskning og viden om arbejdsmarkedet, mens vi til gengæld er mere på tynd is i forhold til viden om eksempelvis iværksætteri,« siger Philipp Schröder.

Behov for nye virksomheder

Et af de områder, Nina Smith forslår at reformere, er iværksætterområdet, hvor hun efterlyser flere opstartsvirksomheder og mere risikovillighed. Siden 1996 er der ikke etableret en dansk virksomhed, der har mere end 1.000 ansatte, og samtidig viser en ny rapport fra World Economic Forum, at Danmark indtager pladsen som nummer 72, når det gælder adgangen til risikovillig kapital.

Jan Rose Skaksen, forskningschef i Rockwool Fonden og tidligere vismand, er enig i, at Danmark har et problem med iværksætteri.

»Der er sådan set rimelig mange, der bliver selvstændige i Danmark, men der kommer ikke store virksomheder ud af det,« siger Jan Rose Skaksen, der angiver skat og manglende adgang til kapital som mulige barrierer for iværksættere.

Også på uddannelsesområdet er der behov for reformer. For tiden har uddannelsesinstitutionerne incitament til at udbyde uddannelser, som de studerende efterspørger, men i mindre grad de uddannelser, virksomhederne efterspørger.

»Det, tror jeg, er en uheldig kombination i nogle henseender, og det kan med garanti indrettes bedre. Det er uddannelse, vi skal leve af, vi har ikke nogen råstoffer, så det er det er kun det, der ligger mellem ørene, der kan sikre fremtidige generationer,« siger Philipp Schröder.

Hos regeringspartiet Venstre er finansordfører Jacob Jensen ikke enig med økonomerne. Han siger derfor, at »alt er i spil, herunder også arbejdsmarkedsområdet«, når regeringen i slutningen af august vil fremlægge sin økonomiske 2025-plan med forslag til nye reformer.

»Der er næsten 800.000 mennesker i den erhvervsaktive alder, der står uden for arbejdsmarkedet. Det ville være en falliterklæring, hvis vi bare smider håndklædet i ringen og siger, at nu er der ikke rigtig mere at komme efter på det område,« siger han.

Socialdemokraterne – der ellers selv under Thorning-regeringen gennemførte en række reformer af bl.a. kontanthjælp og førtidspension – er til gengæld enig med økonomernes anbefalinger.

»I stedet for blindt at stole på, at flere hænder på arbejdsmarkedet giver flere job, bliver vi nødt til at fokusere på, hvad de hænder rent faktisk kan. Derfor er der brug for store investeringer i uddannelse,« siger fungerende politisk ordfører, Ane Halsboe-Jørgensen.