Hårdhændet behandling, skub, slag, spark, trusler, tortur og drab.

Mindst 13 gange i løbet af Irak-krigen indberettede danske soldater til deres overordnede hjemme i Danmark om det irakiske politis overgreb på fanger rundt omkring i Basra-provinsen.

Og mindst seks af soldaternes indberetninger blev sendt hele vejen op igennem systemet for til sidst at lande i Forsvarsministeriet.

Det viser en aktindsigt, som Radio24syv har fået og gennemgået sammen med Information.

Trods de mange advarsler fra fronten fortsatte Danmark med at udlevere og medvirke til udlevering af fanger til det berygtede irakiske politi helt frem til sommeren 2007, hvor de danske styrker blev trukket ud af landet.

Omfattende problemer

De mange indberetninger om fangemishandling fremgår af forsvarets egen fangeredegørelse, som den såkaldte Irak Task Force (IRTOT) brugte et helt år på at udarbejde i 2010-2011 – kort før nedsættelsen af den nu lukkede Irak- og Afghanistan Kommission.

Ifølge menneskerettighedsorganisationerne Amnesty International og Dignity – Dansk Institut Mod Tortur – giver de mange advarsler fra de danske soldater indtryk af, at forsvaret var endog meget velorienteret om det irakiske politis fangemishandling.

Flere officerer, som har været udsendt til Irak, bekræfter, at forsvaret var fuldstændig klar over problemerne.

»Gu’ vidste vi da, at fangerne blev torteret!,« siger militærjurist Kurt Borgkvist, som stod for tilsynet med fanger fra det danske ansvarsområde i foråret og sommeren 2004.

»Der var fuldt kendskab til det hele vejen op i systemet,« siger efterretningsofficer Anders Kjærgaard, som var udsendt til Irak i efteråret 2004 og vinteren 2005.

De to officerers vurdering bakkes yderligere op af forsvarets egen beskrivelse af problemerne, som indgår i Task Force Iraks fangerapport.

Læs også: Danske soldater advarede 13 gange om fangemishandling

Efter offentliggørelsen af en foruroligende rapport fra Human Rights Watchs i foråret 2005 bad Forsvarsministeriet den danske styrkechef i Irak vurdere, hvorvidt der var tale om »enkeltstående« tilfælde af mishandling eller »et mere systematisk problem«.

Svaret fra den danske bataljon i Basra-provinsen var klart. Der sker »jævnligt overtrædelser af grundliggende menneskerettigheder i bataljonens ansvarsområde«. Problemerne er »udstrakte og omfattende«, skrev bataljonschefen hjem til Danmark i en vurdering, som ifølge Irak Task Forcen redegørelse lander i Forsvarsministeriet inboks den 29. juni 2005.

Forsvaret forsøgte i flere år at undgå offentliggørelse af Kurt Borgkvists tilsynsrapport fra 23. Juni 2004. Da Information i 2010 søgte aktindsigt i den, var alle oplysninger om fangemishandling omhyggeligt overstreget.

I forbindelse med den verserende Green Desert sag, hvor 23 irakeres har anlagt erstatningssag mod Danmark for medvirken til tortur, er rapporten imidlertid blevet afklassificeret og hermed kan offentligheden for første gang læse, hvad det var Kurt Borgkvist så under sin inspektion i Al-Makil fængslet.

Den første advarsel

Første gang forsvaret for alvor stifter bekendtskab med irakernes barske afhøringsmetoder, er ifølge redegørelsen et helt år tidligere, umiddelbart før irakerne selv overtog ansvaret for deres land.

Den 23. juni 2004 besøger militærjurist Kurt Borgkvist Al-Makil-fængslet i Basra og tilser i alt 15 fanger, som er taget i det danske ansvarsområde. Otte af dem fortæller, at de er blevet torteret.

»Brændt med cigaretter. Ødelagt højre langemand. Venstre fod beskadiget og dårlig behandlet. Arm har været brækket. Ad Dayr politi,« lyder den ene af Borgkvists beskrivelser i den tilsynsrapport, han efterfølgende sender hjem til Hærens Operative Kommando. »Er blevet slået med kabellignende genstand. Tydelige ar som efter slag på ryggen. Udsat for elektrisk stød,« lyder en anden. »Højre arms albue beskadiget. Hævder at være blevet misbrugt på kønsdelene,« lyder en tredje.

Ifølge forsvarets fangeredegørelse bliver tilsynsrapporten videresendt til Forsvarsministeriet den 8. juli 2004.

Kurt Borgkvist husker udmærket den kontroversielle tilsynsrapport.

»Jeg skrev min rapport og holdt så kæft i syv år,« siger han og fortæller, hvordan forsvaret overstregede alle torturbeskrivelserne i forbindelse med aktindsigtsbegæringer fra bl.a. Information. »Officielt skete overstregningerne af hensyn til fremmede magter, men i virkeligheden skyldtes det jo, at min rapport afslører, at vi vidste, hvad der foregik,« siger han.

Green Desert

I de følgende tre år tikker indberetningerne om mishandling ind fra Irak i en lind strøm – indimellem med blot få dages mellemrum. Et halvt års tid efter Borgkvists besøg i Al-Makil-fængslet brager den lokale irakiske avis Al-Manarah pludselig ud med oplysninger om, at flere fanger er blevet torteret oven på den danskledede Operation Green Desert.

I første omgang hævder fangerne, at danske soldater har overværet og deltaget i mishandling og ydmygelse, men forsvaret nægter i en særlig redegørelse om operationen, at det skulle være tilfældet.

Efterfølgende anlægger 23 af de i alt 37 irakere, som blev taget til fange under den storstilede operation, sag mod Danmark for at have udleveret dem til omfattende tæsk og tortur, begået af irakisk politi på den berygtede Al-Jamiat-politistation.

Det kommer senere frem, at flere af fangerne angiveligt er blevet udsat for såkaldt falanga, hvor offeret bliver hængt op og slået under fødderne.

Om denne sag nogensinde vil blive realitetsbehandlet i Danmark, er fortsat uafklaret. Senest har Højesteret giver fangerne fri proces, men Forsvarsministeriet hævder stadig, at sagen er forældet.

Allerede en uge efter Green Desert- sagen lander den næste indberetning på forsvarets bord. Denne gang er det en dansk patrulje, som har set irakisk politi behandle seks-otte fanger »hårdhændet«. Ifølge redegørelsen griber de danske styrker ind og stopper den »den hårdhændede behandling«. Ligesom Green Dessert-sagerne sendes også denne indberetning videre til Forsvarsministeriet.

Den døde fange

Den 13. april 2005 er det en endnu mere alvorlig indberetning, som forsvarsledelsen modtager fra Irak. Under den danskledede Operation Grey Wolf har britiske enheder arresteret »den eftersøgte kriminelle iraker, Abbas Allawi«, som efterfølgende blev overdraget »til det irakiske politis specialenhed Tactical Support Unit, som førte ham til Basra«.

Nu er han imidlertid »konstateret død i irakisk politis varetægt« og bataljonen er »i gang med at undersøge omstændighederne nærmere«.

Sagen lander allerede den 14. april på forsvarsministeriets bord, og i Irak går jagten på de skyldige politifolk ind.

I forbindelse med Wikileaks-lækagen i oktober 2010 kan Information afsløre Allawis identitet og fortælle, at den daværende danske militærjurist i Irak, Jes Rynkeby Knudsen har set »billeder af hans lig efterfølgende«, mens en anonym soldat selv havde set Allawi »død, indsmurt i blod og uden fingre«.

Information kunne også fortælle, at den daværende danske ambassadør i Bagdad, Torben Gettermann, få uger senere var i audiens hos den irakiske indenrigsminister sammen med diplomater fra USA og Storbritannien for at klage over irakisk politis fangemishandling og specifikt Allawis død.

Getterman har hidtil afvist at udtale sig om sagen, men Information offentliggjorde i 2010 et amerikansk referat af audiensen. Jes Rynkeby Knudsen ønsker i dag ikke at tale med Information og Radio24syv om sagen.

»Jeg har besluttet mig for at komme videre,« skriver han i et mailsvar.

Truet med henrettelse

En uge efter Allawis død melder de danske styrker om et nyt tilfælde af menneskerettighedsskrænkelser, denne gang på politistationen i Al-Qurnah.

Den 22. april 2005 »overværede personel fra den danske bataljon en afhøring, hvor to tilbageholdte irakere blev vist videoklip med terrorister, der skar halsen over på gidsler. En anden mistænkt blev afhørt under trusler om anvendelse af håndjern, tørklæde og knipler,« skriver Task Force Irak.

Redegørelsen indeholder ingen oplysninger om, at de danske soldater greb ind overfor afhøringsmetoderne, men sagen fører til en indberetning, som sendes hjem to dage senere.

Også denne sag lander hos Forsvarsministeriet, men ifølge task forcen først den 29. juni 2005, mere end en måned efter at den har fundet sted.

Ifølge Kurt Borgkvist var det især i forbindelse med afhøringer, at de irakiske fanger led overlast.

»Det var politiet, der var ondskabsfulde ved fangerne, i den indledende fase. Sådan var det bare,« siger han.

En måned efter de førnævnte videoklip af henrettelser overværer de danske soldater igen en mishandling, nu i byen Al-Medinah, hvor »personel fra den danske bataljon var vidne til, at irakisk politi anvendte unødig magt under en anholdelse. Det danske personel påtalte handlingen over for chefen for enheden, hvorefter forholdet blev bragt til ophør,« skriver task forcen.

Ifølge forsvarets fangeredegørelse er dette den sidste indberetning, som videresendes til Forsvarsministeriet, hvilket sker den 9. juni 2005.

Rapportering stopper

De følgende indberetninger bliver tilsyneladende liggende i forsvarsledelsens arkiver.

»Det kan ikke fastslås, hvorvidt Forsvarsministeriet blev orienteret om hændelsen,« skriver Irak Task Forcen under de følgende syv indberetninger, som indløber fra den 15. oktober 2005 og frem til den 2. februar 2007, et halvt år før de danske soldater vender hjem til Danmark.

På valgdagen den 15. oktober ser de danske soldater en fange på politistationen i Al-Qurnah, som er blevet skudt gennem hånden, muligvis ved et uheld, og en anden fange i den irakiske militærlejr Camp Cambell, som bliver behandlet hårdhændet.

I november 2005 er det igen det irakiske politis afhøringsmetoder, det er galt med.

»Under et møde i Basra beskrev en irakisk oberstløjtnant en afhøring nogle få dage forinden. En tilbageholdt blev her truet med, at hans mor og kone vil blive skudt foran ham, såfremt han ikke oplyste nærmere detaljer om nogle fundne dødslister.«

Ifølge forsvarets task force påtalte de danske soldater, at den slags metoder var ulovlige, og sagen blev rapporteret til det multinationale mentor-team, der var tilknyttet de irakiske enheder.

Læs også: Forsvarsredegørelse afslører hidtil ukendt fangepraksis

Både i januar og februar indberetter de danske soldater yderligere to tilfælde af »hårdhændet« behandling af tilbageholdte. Den 16. januar 2006 ser danskerne en grupper på 30 fanger bliver »skubbet ned på jorden fra ladet af en lastbil og efterfølgende skubbet, slået og sparket«. En irakisk overordnet stopper mishandlingen.

Den 27. februar 2006 ser danske soldater en soldat fra et irakisk kompagni skubbe og sparke en hætteklædt person under et møde i det såkaldte CIMIC-house i Al-Qurnah.

Danskerne griber angiveligt ind, og personen »blev ført bort«.

Et år senere, den 2. februar 2007 indløber den sidste indberetning, som optræder på task forcens liste.

Under »den fælles dansk-irakiske Operation Hammer i nærheden Al-Thugr nord for Al-Qurnah« ser danske soldater igen »hårdhændet behandling af tilbageholdte.«

»Under operationen forsøgte to personer at flygte fra et standset køretøj. Enheder fra den irakiske hær ledte efter de flygtede. En af de flygtede, der overgav sig med hænderne over hovedet, fik kort efter flere slag i ansigtet og muligvis kolbeslag mod torso, Han blev lagt ned og sparket flere gange,« skriver task forcen.

»En anden tilbageholdt fik ved samme operation bind for øjnene og fik lussinger.« Ifølge redegørelsen gik det så hurtigt, at de danske soldater ikke havde mulighed for at gribe ind.

»Chefen for den danske bataljon vurderer, at hændelsen ikke var så alvorlig, at samarbejdet med den irakiske hær skulle afbrydes,« skriver Irak Task Forcen i sin redegørelse.

Information og Radio24syv har gennem tre uger forsøgt at få et interview med en ansvarlig fra Værnsfælles Forsvarskommando, der kunne uddybe task forcens redegørelse, men det har ikke været muligt.

Tidligere forsvarsminister Søren Gade (V), der var minister under hele Irak-krigen, ønsker heller ikke at svare på spørgsmål om de mange indberetninger. Det samme gælder den nuværende forsvarsminister Peter Christensen (V).

»Det har jeg ikke tid til,« siger han.

Dokumentation: Uddrag af aktindsigt by Informationdk