Ett svenskt försök med kinematografiskt tvåfärgstryck av fotografen Julius Jaenzon. Utsikt från Mariaberget och Fjällgatan. Blomsterstånd på Hötorget.

Det här filmfragmentet med Stockholm i färg är inspelat under slutet av 1920-talet. Bakom kameran stod mästerfotografen Julius Jaenzon. Filmen med undertiteln Ett svenskt försök med kinematografiskt tvåfärgstryck visar upp en rad statiska bilder av huvudstaden: Stockholms stadshus, Skeppsbron och den färgglada blomsterprakten på Hötorgets marknad. Jaenzon filmade även söderkåkar, med Katarina kyrka i bakgrunden. Färgåtergivning varierade och huvudstaden framstod emellanåt som höstlik porträtterad i dova färger. Färgfilm var dock inget nytt. Redan under det sena 1800-talet kunde man fotografera stillbilder i färg. När det gäller rörliga bilder utvecklade man i Storbritannien tvåfärgsmetoden Kinemacolor, som patenterades 1906. Den tidiga filmen var dessutom ofta tonad eller tintad i färgbad, eller kolorerad. Ett arbete som ibland utfördes för hand genom kolorering av varje bildruta på filmremsan men även på maskinell väg som hos filmbolaget Pathé. Kinematografi i färger af Pathé Frères är till exempel en färgfilm om det kvinnliga klädmodet genom tiderna från 1913. Under 1920-talet introducerades trefärgssystemet som Hollywood kom att använda i några spelfilmer. Systemet utvecklades genom Cinecolor, en metod som användes för den första svenska färgfilmen Klockorna i Gamla Stan (Europa Film, 1946), en film som också den handlade om Stockholm.