Nyheter startar ofta debatter. Såväl argument som förslag växer ur den mylla som är den första notisen eller telegrammet. Så fungerar det också med diskussionen om samtyckeslagstiftning. Givet våldtäktsrapporteringen är det inte så konstigt att den dyker upp. Våldtäkterna vi läser om verkar ofta utföras med fullständigt vidrig likgiltighet för offrens ibland rentav uttryckliga protester.

Vad som inte alltid framgår lika tydligt är att de uttryckliga protester vi läser om är hämtade från

den ena partens beskrivning av förloppet. Vanligen står denna version mot en eller flera eventuella förövares motsatta versioner, vilka ofta uteblir i notiserna. Medieversionen av våldtäktsfallen blir således ofta enligt upplägget ”Offret berättar”, tätt följt av ”förövaren frias”.