Mislili smo da ćemo umrijeti! Palicama su nam lupali po automobilu, a onda su počeli razbijati i stakla. Kroz stražnje staklo ubacili su upaljenu baklju. Uspjeli smo je izbaciti iz auta, ali odmah su ubacili još nekoliko novih baklji.



Uhvatila nas je panika jer nismo mogli izaći iz auta. Blokirali su vrata s vanjske strane i tako su ih držali. Dim je ispunio auto, nismo mogli disati. Vikali smo "Izgorjet ćemo!", derali se da nas puste, ali oni nisu popuštali. Tek kada je vatra iznutra buknula, razbježali su se. U zadnji čas uspjeli smo izaći iz automobila. Malo je trebalo da budemo živi spaljeni..."

Ovo su navodi četvorice mladića iz Bugarske koje je prošle srijede u Zadru oko 23 sata napala skupina još uvijek nepoznatih huligana. Napadnuti su u novom srebrnom BMW-u u Ulici Krešimira Ćosića, točno ispod zida Parka Vladimira Nazora, u samom središtu Zadra. Svoju verziju događaja iznijeli su zadarskoj policiji nakon što su požar na potpuno uništenom automobilu ugasili vatrogasci.

U razgovoru s njima policija je utvrdila da njih četvorica prijatelja, u dobi od 28 do 32 godine, nemaju nikakve veze s ultrasima Levskog koji su sat vremena kasnije sudjelovali u još jednom incidentu u Zadru. Naprotiv, policiji su dokazali da su u Zadru boravili kao slučajni turisti na putu prema Rijeci, da nisu imali ulaznice za utakmicu između Levskog i Hajduka u četvrtak u Dugopolju, niti su imali namjeru ići na nju.

Njih četvorica, naime, dolaze iz Burgasa, četvrtog po veličini bugarskoga grada na obali Crnog mora, a ne iz Sofije, odakle je Levski. Iskustvo koje su doživjeli u Hrvatskoj, rekli su policiji, nešto je najgore što im se ikada dogodilo u životu. I više nikad, ni pod kakvim okolnostima, ne žele doći u Hrvatsku.

Njihovo razočaranje Hrvatima i Hrvatskom počelo je još u Splitu, gdje su bili prije dolaska u Zadar. Tamo su također doživjeli nekoliko provokacija zbog bugarskih registracija na automobilu.

Nismo više htjeli to trpjeti i krenuli smo za Trogir. Razgledali smo stari grad i onda se uputili za Zadar. Prije nego što smo krenuli preko interneta smo rezervirali sobe u zadarskom hotelu "Kolovare". No, kad smo stigli tamo, rezervacije su bile otkazane, a naše sobe zauzete. Spustili smo se na plažu ispod hotela da se malo osvježimo u moru. Nakon toga smo nešto pojeli i odlučili krenuti do centra grada, gdje smo htjeli pronaći neki smještaj. Došli smo do jednog parka (Park Vladimira Nazora, op.a.) i tu smo se parkirali. Izašli smo iz automobila i zapalili cigaru da se dogovorimo što ćemo dalje. Iznad nas, u parku, čuli smo neko komešanje i glasanje. Nismo znali što se događa. Odjednom je ispred nas iz žbunja iskočila grupa od dvadesetak mladića, moguće da ih je bilo i više. Okružili su nas, a predvodio ih je jedan stariji, krupni, debeljuškasti muškarac. U rukama je držao palicu. Mi smo uskočili u auto u namjeri da pobjegnemo, ali nismo mogli. Taj stariji, debeljuškasti muškarac, prvi je počeo palicom lupati po autu i razbijati stakla. Za njim su krenuli i drugi. Kroz razbijeno stražnje staklo ubacili su upaljenu baklju. Mislili smo da ćemo se ugušiti..."

Četvorica prijatelja zadržana su u prostorijama Prve policijske postaje 18 sati. Privedeni su u srijedu oko ponoći, a pušteni su tek sutradan oko 18 sati. Čim su došli u policiju, nazvali su bugarsku veleposlanicu u Zagrebu Tanyu Dimitrovu. Noć su proveli na klupama u hodniku postaje. Oko šest ujutro, na poziv veleposlanice, do njih je došao prevoditelj, a ubrzo i sama gospođa Dimitrova iz Zagreba. S njima su ostali cijeli dan, sve do 18 sati, kada su uz pratnju policije odvezeni do autobusnog kolodvora s kartom za Zagreb. U Zagreb su došli oko 22 sata, gdje su smješteni u hotel. Sutradan su autobusom krenuli za Sofiju.

Protiv njih četvorice zadarska policija nije podnijela nikakve prijave. Pokazalo se da su bili slučajne žrtve divljačkog nasilja zadarskih navijača. Nasilja koje je, po mišljenju nekih pravnih stručnjaka, moguće i prešlo granicu kaznenog djela "dovođenja u opasnost života i imovine općeopasnom radnjom ili sredstvom", za što su Državnom odvjetništvu prijavljeni nepoznati počinitelji. Štoviše, smatraju da su trebali dobiti optužnicu za pokušaj ubojstva.

Vlasnik BMW-a, 32-godišnji R.T.T., u incidentu je prošao s lakšim ozljedama. Po rukama i nogama imao je posjekline od stakla, dok su ostala trojica prošla s manjim opeklinama. Policija ih je odvela do Hitne pomoći, gdje im je pružena potrebna medicinska skrb. Sva četvorica bila su u stanju šoka i traume kroz koju su prošli. Potom su ponovno vraćeni u policiju, gdje su proveli cijelu noć. U policiji su ispitivani jedan po jedan. Sva četvorica su o događaju govorila na istovjetan način, iskazi su im se poklapali do najmanjeg detalja. Policija ih je pitala bi li mogli prepoznati osobu koju su opisali kao vođu napada. Sva četvorica odgovorila su potvrdno.

Kako su u požaru automobila ostali bez novca i dokumenata, od velike im je pomoći bila bugarska veleposlanica. Ona im je pomogla da kupe autobusne karte i osigurala im je privremene putne isprave za povratak kući. Također im je pomogla i oko potvrde za štetu nad automobilom kako bi u Bugarskoj mogli opravdati kasko osiguranje.

Obavljenim očevidom na BMW-u utvrđeno je da je požar u unutrašnjosti vozila izazvan pirotehničkim sredstvom. Materijalna šteta iznosi nekoliko desetaka tisuća kuna, a protiv nepoznatog počinitelja podnesena je kaznena prijava zbog dovođenja u opasnost života i imovine općeopasnom radnjom ili sredstvom. Iz zadarske policije naglašavaju da je u tijeku intenzivno kriminalističko istraživanje, no nisu nam htjeli reći je li netko od Zadrana već priveden.

Dolaze iz grada prijatelja Zadra Bugarska veleposlanica u Hrvatskoj Tanya Dimitrova izrazila je svoje duboko žaljenje zbog incidenta u Zadru, pogotovo zbog toga što su se bugarski turisti našli bez ikakvog razloga na udaru huligana koji su ozbiljno ugrozili njihove živote. Podsjetila je na duboke povijesne i uvijek prijateljske odnose između Bugarske i Hrvatske, ali i na jednu zanimljivost: da su Zadar i bugarski grad Veliko Trnovo već godinama gradovi prijatelji. I da su to jedina dva grada u Europi s naseljima koja se zovu – Arbanasi.