Konceptet er lige så ubegribeligt, som det er enkelt: en virtuel valuta, bitcoin, hvis udbud af de digitale mønter er styret af en computeralgoritme og ikke en centralbank. En computermønt, der ingen reel værdi har, men kun er det værd, vi tror, den er værd. Og som markedet derfor har kastet sin spekulative kærlighed på.

»Jeg vil hellere stole på en valuta, der hviler 100 procent på en matematisk formel, i stedet for en pengepolitik, der er forvaltet af en nationalbank og politikerne,« sagde Lasse Birk Olesen til dr.dk i april.

Han er indehaver af den nordiske formidler af de digitale penge, Bitcoin Nordic, der veksler rigtige penge til virtuelle ditto, og så er han i øvrigt bror til Liberal Alliancens folketingsmedlem Ole Birk Olesen.

Bitcoins blev opfundet i 2009, fik for alvor sit prismæssige gennembrud i 2012 og ramte i foråret 2013 sin foreløbige pristop.

Den digitale valuta styres i et datanetværk, hvor et computerprogram sikrer en langsom tilførsel af nye bitcoins og sikrer, at der aldrig bliver mere end 21 millioner af dem.

Og dermed, jubler tilhængerne, har man gjort sig fri af centralbankens mulighed for at trykke penge, der – med deres ord – manipulerer værdien af dem, der allerede var i omløb. Som med den amerikanske centralbank, der i øjeblikket trykker en masse nye pengesedler, og dermed sænker prisen på de dollarsedler, der allerede er i omløb. Alene fordi der bliver flere af dem.

Med bitcoins har ingen magten til at udhule værdien af mønten ved at øge antallet, og det har gjort den digitale valuta populær.

I 2011 blev mønten handlet til mindre end én dollar per bitcoin. På toppen i april i år kostede den godt 250 dollar. Siden da er den dykket kraftigt. Her tre måneder senere handles mønterne under 100 dollar.

Der er i skrivende stund i alt 11,4 millioner bitcoins i omløb. Det giver med dagsprisen (torsdag 11. juli) på 87 dollar en samlet værdi på 925 millioner dollar. Eller godt og vel fem milliarder danske kroner. Siden toppen i april er totredjedele af prisen altså hakket af. Hvis der dengang var samme antal bitcoins i omløb som i dag, altså 11,4 millioner, ville det svare til en markedsværdi på 15 milliarder danske kroner. Skabt fra bogstavelig talt ingenting.

Hvad kan man så bruge de digitale mønter til? I virkeligheden ikke meget.

På bitcoinbutikker.dk reklamerer de med, at man i Danmark kan bruge den digitale mønt ti steder – herunder i Skovhoved Vandskiklub og på online-datingsiden single.dk.

Og så på det lollandske hotel Bandholm Hotel, hvor hoteldirektør Asbjørn Evensen nok tager imod pengene men »vi omregner straks til kroner,« forklarede han, da Computer World i april spurgte ham om bitcoins, som ingen i øvrigt på det tidspunkt havde brugt til at betale hotelregningen.

Så længe flere ikke tager imod dem, er bitcoins et ligeså ubrugeligt et betalingsmiddel som sten.

Tillagt det faktum, at prisen svinger ekstremt, burde det ikke være et særligt interessant sted at gøre af sine penge.

Men bitcoins er et spændende eksperiment ud i, hvad folk er villige til at smide sine penge efter i forventningen om, at prisen stiger, og der kan laves profit. Forventningen om, at flere vil give mere for den virtuelle mønt i morgen, gør, at nogen i første omgang bruger deres opsparede penge på at købe dem.

For hvorfor skulle man ellers veksle rigtige omsættelige penge til uomsættelige digitale mønter? Andet end på forventningen om, at nogen senere vil betale mere for den virtuelle mønt.

Og på den måde er det i lange stræk samme psykologi, der driver bitcoins, som den der drev boligboblen i 00’erne: spekulation.

Det kan godt være, at vi lige har været igennem den største finansielle krise i hundrede år. Men det forhindrer ikke de rigtige kapitalister i at stræbe efter det perfekte, uregulerede marked.

Og at spekulere for rigtige penge i det rene ingenting.

Et eksperiment for fem milliarder kroner investeret i 11 millioner digitale mønter.

Kenneth Praefke er økonomisk-politisk journalist på Information