Ransoffer nr. 351, Grønland politistasjon

Sturla Nøstvik (36) ante ingen fare før et pistolskjefte ble slått i pannen hans. Det ble starten på et 50 minutter langt helvete som gissel i ranernes vold.

Inn her, blant buskaset ved Fagerhemgata, litt sør for Torshovdalen, ble Sturla Nøstvik dyttet av ranerne etter at de hadde slått ham ned med et pistolløp så blodet rant ned i øynene hans og blindet ham. MAGNUS KNUTSEN BJØRKE

20. nov. 2011 20:58 Sist oppdatert 6. januar 2016

Der kvinner voldtas ute i oslonatten, der ranes menn i langt større omfang. Bare de siste ti årene er mer enn 4000 personer blitt ranet i Sentrum og Grønland politistasjons område, de fleste unge menn.

Sturla Nøstvik er ransoffer nr. 351 bare på Grønland i år, mens det i samme periode er anmeldt drøyt 50 overfallsvoldtekter i hele Oslo.

Ranerne spiller på frykt, vold og harde trusler som setter spor i ofrene. Politioverbetjent Inge Sundeng på Grønland betegner dem som «de litt glemte ofrene».

Sturla Nøstvik har følt seg trygg i Oslo i alle år etter at han kom til Oslo fra Brønnøysund for 14 år siden. Nå tør han knapt gå ut etter mørkets frembrudd. Sterkt preget tar han med seg Aftenpostens team tilbake til der ranerne endret livet for ham og kjæresten for drøyt halvannen måned siden.

Slått ned

Det er hardt å være tilbake på åstedet. Med skjelvende hender peker han ut hvor han kom gående en vanlig torsdag kveld i halv ti-tiden fra bandets lager i Sjokoladefabrikken på Rodeløkka, og opp den mørke gangveien forbi Fagerheimen tennisklubb.

Han er trommeslager i oslobandet Tim. Bandet hadde denne kvelden opptrådt på «Elvelangs»-arrangementet ved Akerselva. Fornøyd gikk han og snakket med samboeren sin i mobilen.

— Jeg er hjemme om ett-to minutter, sa han og la på.

I neste sekund smeller pistolskjeftet mot pannen hans. Ranerne ventet trolig mellom noen busker ved gangveien, klare til å angripe straks han avslutter samtalen med kjæresten.

Ført til skjulested

Aggressivt krever de to unge ranerne både lommebok og iPhone.

Slik så Sturla Nøstvik ut like etter at han ble utsatt for ranet. Privat

Sturla er blindet av blod fra det dype kuttet i pannen, men husker likevel at det er 1500 kroner i kontanter i lommeboken. Han håper ranerne er fornøyde med det, men marerittet fortsetter. De dytter ham foran seg ned en steintrapp, videre gjennom en gang— og sykkeltunnel under Fagerheimsgaten, inn i Torshovdalen.Aftenposten følger ham på ruten ranerne fulgte. Han husker en mann passere noen titalls meter unna, men det var uaktuelt å gjøre anskrik.

- Du roper ikke om hjelp med en pistol presset mot ryggen, forklarer Sturla.

Flere ganger blir han slått av ranerne. Sturla er skadet og omtåket. De er hissige fordi han går krokbøyd og for sakte.

- Livredd

De to ranerne er målrettede. Han tenker at det ikke er deres første ran. De fører ham inn bak en fotballbinge, derfra gjennom et hull i et gjerde til et tett buskas. Der beordres han ned på bakken – i stummende mørke.

- Jeg ligger der i fosterstilling livredd, og med hendene over hodet for å beskytte meg mot nye slag.

En av ranerne setter seg oppå Sturla, og presser pistolen oppunder haken hans.

- Jeg kjenner det kalde stålet mot huden, minnes Sturla med gru.

Drapstrues

Så begynner et stadig mer hissig avhør. «Passord, passord» gjentar ranerne vekselvis på dårlig engelsk og norsk. Sturla forstår først ikke at det er pinkodene til hans tre bankkort de vil ha. De blir mer truende, vil skyte ham i foten. Sturla er usikker på koden til et av kortene. Han frykter konsekvensen av å huske feil, da en av ranerne forsvinner for å tømme hans konti. Men mest tenker han på kjæresten som for lengst har ventet ham hjem.

Hans iPhone ringer. Det er kjæresten. Raneren slår av lyden, ser navnet hennes, og blar i billedmappen, Han finner bilde av henne, og sier: «Very pretty».

LES OGSÅ:

Les også Dobler antall politifolk i Oslo

- Jeg føler det truende der og da, og det bekreftes da den andre raneren returnerer mange titalls pinefulle minutter senere. Ranerne truer meg til å oppgi vår hjemmeadresse. De sier de vil komme hjem til oss, og at de vil drepe oss om jeg melder ranet til politiet, sier Sturla.

Ranerne tror ikke helt på sin egen trussel og instruerer Sturla til å si at ranerne ikke er mørke, men hvite i huden. Selv tipper han de er somaliere.

Ranerne bløffer med at de skal hente vann til å vaske vekk blod i ansiktet hans, da de forsvinner. Sturla venter litt. Så løper han den korte veien hjem. Åstedet er så nært at han ser det fra stuevinduet.

Hard hverdag

I 50 minutter var han i ranernes vold. Han kommer hjem til tomt hus. Samboeren er ute i mørket og leter fortvilet etter ham. Hun får sjokk da hun kommer hjem og finner ham blodig og forslått, men ringer politi, ambulanse – og til banken for å sperre kortene.

Sturla gikk på jobb etter to dager, godt plasteret i hodet. Han er blind på venstre øye. Han er derfor glad det ikke gikk verre. Kuttet i pannen er rett over det friske øyet.

Alt gikk fint med Sturla og samboeren inntil ganske nylig. Nå er han halvt sykmeldt og går til psykolog. Også kjæresten strir. De er svært sosiale, men frykter mørket. De isolerer seg i leiligheten om kveldene.

Politiet sa: "Vi har tapt byen"

Politiet oppsøkte Sturla Nøstvik da han var på legevakten til behandling etter ranet. De gikk rett på sak. Fra politifolkene fikk Nøstvik vite at unge menn i en ransgjeng hadde utført mange tilsvarende ran på Grünerløkka og områdene rundt de siste ukene.

— De sa at alle har krav på å føle seg trygge, men at de ikke har mulighet til å forhindre ranene. "Vi har tapt byen", sa de. Så spurte de om jeg kunne gjette hvor mange patruljebiler de hadde ute i sentrumsgatene denne kvelden, sier Nøstvik.

— De ga selv svaret, nemlig at to bilpatruljer var ute. Jeg trodde de tullet, men de sto på at det var alt de kunne tilby befolkningen i sentrumsområdene som beskyttelse, sier Nøstvik. Han legger til at han og kjæresten er blitt godt behandlet av politiet.

- Står bak 17 ran

Politiet mener at ransgjengen som herjet i sentrumsnære strøk rundt Grünerløkka står bak minst 17 ran som skjedde fra midten av august til slutten av september.

Åtte unge menn i alderen 18–21 år er pågrepet, men etterforskerne på Grønland politistasjon jakter på ytterligere en navngitt mann som kobles til ett eller flere av ranene. Førstebetjent Lene Nordbø forteller at de har sikret seg en sort softgun som de mener er brukt i en rekke av ranene.

— Flere av ofrene forteller at ranerne tok ladegrep, noe de har følt veldig truende, sier hun.

En nigeriansk og en gambisk mann, begge 20 år, er siktet for å ha ranet Sturla Nøstvik (36). De nekter seg skyldig. Samme modus er brukt i de andre ranene. Ofrene stoppes på gaten, og føres til et mørkt skjulested som gisler, mens deres konti tømmes. Fra Nøstviks konti fikk ranerne ut 21 000 kroner fra minibankene i 7-Eleven og Narvesen på Carl Berners plass.

LES OGSÅ:

Les også - Politikerne i Oslo sinker kampen mot voldtekter

Sliter i ettertid

Det har skjedd 400 personran i Grønland stasjonsområde hittil i år, de fleste gateran. Flest ran skjer sent om kvelden, særlig natt til lørdag og søndag.

Sturla Nøstvik er én av mange som har slitt i ettertid. I flere av straffesakene har etterforskerne erfaringer med ofre som blir gående sykmeldt. Politioverbetjent Inge Sundeng på Grønland politistasjon sier det skjer såpass mange ran med såpass omfattende følger for ofrene at det ikke kan aksepteres.

— Jeg føler at mange av disse egentlig blir litt "glemte ofre". Vi forsøker etter beste evne å prioritere ranssakene nettopp av hensyn til ofrene – ikke minst i et forsøk å forhindre nye forhold med de menneskelige og økonomiske konsekvenser ranene fører til, avslutter Sundeng.