Любомир Гузар, Мирослав Попович, Євген Сверстюк, ректор Могилянки Сергій Квіт, письменник Юрій Андрухович... Дуже поважні й мудрі люди сьогодні вийшли з нами на Майдан, правда? Їхнє слово-звернення до Громадян - про цінності та європейські устремління, про відвовідальність і ненасилля - усіх надихало і небайдужим не залишило нікого. Так мені здавалося...

Ідолу-Ульянову (Леніну) давно не місце у нашій столиці, це кожній розумній людині ясно. Але - руйнувати його саме ЗАРАЗ, у вкрай напружений, кульмінаційно-критичний момент Майдану? Без жодного погодження зі штабом Майдану? Під галасливо-істеричне "смерть ворогам", "комуняку на гиляку" та "Україна понад усе"? Хіба таке - Європа і наш шлях до неї? Хіба таке - Європейський Майдан і хіба задля такого ми з Вами на Майдані об'єдналися? Під такими лозунгами і з такими вимогами ми на Майдан вийшли? Ні!

Чиї настанови виконували оті хлопці в масках, скидаючи монумент і волаючи "смерть, на гиляку, понад усе"? Напевно не кардинала Гузара та його колег - моральних авторитетів з "Ініціативи 1 грудня". Когось іншого... У підсумку, на догоду не Україні - Кремлю, який найбільш зацікавлений у розколі, а не в єдності України. Не варто подібними руйнаціями полегшувати Кремлю його руйнівну роботу.