Eveniment

România va trimite în Parlamentul European în alegerile de duminică 32 de europarlamentari – a şaptea ţară ca dimensiune a repre­zentării, pentru că este a şaptea ţară ca mărime din Uniunea Europeană. Dacă în Parlament alegerile politice respectă criteriul de dimensiune a populaţiei, în plan economic România, cu un PIB/capita în 2018 de 8.700 de euro, este la coada clasa­men­tului, doar Bulgaria, cu un PIB/capita de 6.500 de euro, mai fiind în urmă.

De la aderarea la UE în 2017 PIB/capita al României a avansat cu 43%, de la 6.100 de euro/capita, la 8.700 de euro. Dar nici alţii nu stau pe loc. Ţările cu care ne place să ne comparăm cresc la rândul lor. În aceeaşi vreme, PIB-ul Poloniei a crescut cu 45%, prin urmare decalajul s-a majorat, polonezii având în 2018 un PIB/capita de 12.400 de euro, cu 3.700 de euro peste cel al României. De asemenea, diferenţa PIB/capita faţă de Ungaria rămâne mare (chiar dacă creşterea lor în perioada menţionată a fost de doar 20%), de 3.800 de euro.

Vestul a crescut mai încet din 2007 până în 2018: 12% Germania şi 7,8% media UE – de vină a fost şi criza, fără îndoială. Însă, pen­tru că baza de la care pleacă creşterea este foarte mare, decalajele nu se reduc. În 2007 PIB/capita în Germania era de 32.100 de eu­ro, diferenţa faţă de PIB/capita în România fiind de 26.000 de euro. În 2018 această diferenţă a crescut la 27.200 de euro, aşadar decalajul a crescut, în ciuda faptului că România a avut o creştere cumulată de 43% din 2007 încoace, iar Germania de 12%. Faţă de 2007, anul trecut, PIB/capita în România a crescut cu 400 de euro, la fel ca în Ger­ma­nia. Dar în Ungaria a crescut cu 700 de euro, iar în Polonia cu 600 de euro. De la data aderării, decalajul PIB/capita al României s-a redus faţă de cel al Ungariei cu doar 500 de euro. Dar faţă de Polonia acesta a crescut de la 2.400 de euro în 2007 la 3.700 de euro, în ciuda faptului că pe medie creşterile reale ale PIB a fost asemănătoare ceva peste 3%, anual. Asta pentru că Polonia are o economie de 500 de miliarde de euro, iar România una de 200 de miliarde de euro, prin urmare baza de creştere este alta.

Este clar că România are nevoie de creşteri foarte înalte pentru a spera la o apropiere. Dar cum să le ai pe termen de 25-30 de ani? Pentru că nu merge aici cu lozinci, cu atât mai puţin în campanii electorale.