UPDATE. Marian Munteanu susține că a semnat declarația de integritate, prin care își asumă inclusiv faptul că nu a fost colaborator al Securității, potrivit unui articol publicat în această seară de Agerpres. Până la această oră însă, România Curată nu a primit nici o declarație de integritate cu semnătura candidatului PNL la Primăria Capitalei și nici în altă parte nu am descoperit un asemenea document. Precizăm că mai mulți candidați la primărie s-au aliat acestui demers al Alianței pentru o Românie Curată și al Societății Academice din România, printre care Nicușor Dan, Gabriela Firea sau fostul candidat PNL Ludovic Orban (vezi aici).

Liberalii tocmai au pierdut societatea civilă, în timp ce în fiecare minut sunt cu ea în bot, ca Zdreanță. Anume, în timp ce publicul ecologist și post-materialist urban, frumos definit în sloganul ”Lemnul și spațiile mici” de floarea protipendadei noastre artistice (nu un manifest anti-Catedrală, ci ca manifest contra unei politici primitive, bazate pe identitate grandomană în loc de conservaționism rațional), ei au acceptat o soluție fabricată demult de SRI, de SRI-ul lui Virgil Măgureanu. A fost precedată de ceva titluri cu patriotismul lui Iulian Vlad, care curgeau pe scroll într-o seară la Realitatea, părând un banc. Dar nu erau un banc.

Pentru cine nu știe, că e prea tânăr și nu m-a citit în 1990, dl. Măgureanu și Securitatea convertită în aprilie 1990 ne-au supravegheat în marea manifestație din Piața Universității. Aceasta a fost Operațiunea ”Trandafirul”. De asta au știut minerii unde și pe cine să caute, au avut listă. Sursa mea pentru această poveste, un ofițer superior din armată aproape a plătit cu viața că mi-a dat-o, având un grav accident cu mașina de serviciu în timp ce dădeam la tipar mărturia lui. Una din victimele aparente a fost dl. Munteanu, pentru care am manifestat și organizat tot felul de operațiuni de salvare și reabilitare, cu loialitate.

Dl. Munteanu a spus ieri, întrebat de liberali dacă are un punct slab că nu știe ce are CNSAS despre el. Era bine ca acest lucru să fie clarificat dinainte, dat fiind că dl. Ludovic Orban semna declarația de integritate a României Curate cu o mână, în timp ce cu cealaltă ieșise la chetă pe la obișnuiții sponsori ilegali ai partidului. Pentru că nici în Absurdistanul nostru nu se poate explica altfel de ce Marian a ajuns să-și anunțe candidatura la președinție din partea partidului lui Virgil Măgureanu, marele șef al Operațiunii ”Trandafirul”. Ziare feseniste au publicat un angajament al lui la Securitate care nu a fost niciodată validat sau invalidat de CNSAS. Aceleași surse publicaseră și despre Tokes. În 20 de ani se putea clarifica demult dacă era ceva de clarificat, că orice om are acces la propriul dosar iar unii ca noi – eu, de exemplu – am fost verificați din oficiu. Cu alte cuvinte, dl. Munteanu nici nu poate semna declarația de integritate, că face fals în acte publice, ca și Ludovic Orban, care semna cu o mână și cu alta colecta. Ca atare dl. Predoiu nici nu mi-a mai trimis-o, deși tocmai ce venise un comunicat cu promisiuni că o vor semna toți candidații liberali. Au semnat-o deja Gabi Firea, Nicușor Dan, Cristi Ghingheș, Roxana Wring.

Asta pune capăt unei luni de intoxicări că liberalii și serviciile se vor împăca cu ideea că societatea civilă vrea un candidat pe merit, și anume pe Nicușor Dan, care a câștigat procese și contra administrației corupte liberale și a lui Sorin Oprescu în București. Pentru că ei nu pot concepe să conducă orașul cineva căruia nu i se pot da telefoane să dea contracte firmelor contra parandărăt.

În ultimul an liberalii, cu ajutorul neprecupețit al lui Klaus Iohannis, au risipit sprijin public cât nu strânseseră în zece ani. Pentru că problemele cu DNA sunt mult mai costisitoare pentru PNL decât pentru PSD, pentru că publicul mai înstărit, mai democrat și mai cosmopolit, România activă și urbană, nu mai vrea politicieni corupți. Nici celălalt public, sărac, dependent și mai în vârstă, nu îi vrea, dar ei nu au de ales – o aprobare de tăiat lemne, douăzeci de lei în plus la pensie sau niște pui grill cadou de alegeri fac o mare diferență în viața lor. Doar primii votează după preferințe, ceilalți după nevoi imediate. România activă are alte exigențe față de România de supraviețuire, și cine vrea votul ei trebuie să se ridice la altă înălțime.

Și totdeauna a fost așa, dovadă că partidele de centru dreapta nu au câștigat niciodată alegerile fără ajutorul societății civile, adică în 1996, în 2004 și în 2014. Când acest ajutor nu a venit spontan, au trebuit creați intelectualii pe bani publici ai lui Băsescu în 2009 să dea interviuri la ziare străine, sau pur și simplu s-au făcut blaturi cu PSD.

Ce avem în comun cu partidele astea și de ce le-am ajutat de atâtea ori este lupta comună pentru democrație din anii nouăzeci. Oamenii de vârsta mea cel puțin au stat literalmente pe aceleași baricade contra APACA, mineriade, Iliescu, ”Moarte lui Coposu”, și așa mai departe. Și azi întâlnesc prin țară oameni care au ținut piept FSN în acele vremuri grele practic singuri, și numai pentru ei am trecut cu vederea liberalilor și democraților nesfârșite șiruri de porcării. Dar tot ei, în frunte cu primarii liberali de provincie, mi-au scris repetat că de vină e conducerea partidului și că Iohannis nu s-a întâlnit niciodată cu ei de la alegeri să îi întrebe ce mai gândește electoratul. Îi spun în schimb serviciile.

Era demult rațional ca partidele astea – chiar și PSD – să evolueze. De asta, păstrându-ne totdeauna deoparte de banii publici, noi, cei din Coaliția pentru un Parlament Curat, care includea și Alianța Civică de pe vremuri, care jucase un mare rol în 1996, am evitat în general să facem alte partide. Tot partidele și serviciile s-au jucat de-a Forța Civică sau alte nume nerușinate menite să fure ceva de la societatea civilă și îngropate la prima ocazie.

De angajamentele de integritate luate de formă s-a ales praful, iar noul președinte crede că totul e branding și tras în poză și ca atare că e nevoie de oameni noi, nu de oameni altfel, astfel că PNL a fost reîmpachetat cu Alina Gorghiu sau Cristi Bușoi. Cât de nouă era abordarea nouă ne-au arătat în 2015, când au traficat lejer un singur tur la primari și nu ne-au permis să eliminăm pragul sau să introducem liste de societate civilă la locale. Dacă acest lucru era permis nu ar mai fi înscris nimeni niciun USB, partidul lui Dan. La Iași de altfel liberalii au blocat un partid alternativ la tribunal și societatea civilă de acolo va încerca să prezinte independenți în alegeri (vezi aici). Trebuie să îi sprijinim.

Din eforturile politice timide ale societății civile de după Colectiv de a se organiza politic (la care eu nu iau și nu voi lua direct parte) șefii liberali pricep mereu că noi le arătăm pisica pentru ca să ne mituiască ei pe noi. De asta primim mereu cele mai extraordinare oferte (în fiecare generație mă jignește careva propunându-mi să iau conducerea televiziunii publice, de exemplu) sau plouă peste Nicușor cu oferte de city manager sau primar de sector. Oamenii aceștia nu pricep că ce vrea electoratul lor de la ei este o schimbare radicală și cred că asemenea gesturi de cooptare individuală rezolvă problema. De parcă acel electorat exigent s-ar lua după noi de îndată ce ne-am da pe brazdă și gata, problemă rezolvată.

PNL nu mai reprezintă aproape pe nimeni în București, unde doar doi la sută sunt membri de partid, majoritatea din ei la PSD, șaptesprezece la sută din totalul populației are o vagă identificare de partid (sub o treime la ei) și 67 la sută nu dau doi bani pe ideologie. Agenda lor legislativă e un dezastru, dacă PSD nu ar lua pe față apărarea la plagiatori nu ai mai ști cine e cine.

Când i-a lovit ultima nenorocire din seria ”Mi-o fac cu mâna mea, că în rest nu mai pot convinge pe nimeni”, liberalii se pregăteau, pe sondajele de doi bani ale lui Bruno Ștefan să ne culpabilizeze pe noi că dăm Bucureștiul pe mâna PSD sprijinindu-l pe Nicușor Dan, când, ce să vezi, Orban stătea să câștige. Mă înțelegeți, ei care au guvernat și unii și alții cu PSD fără conflict major încercau să spună că eu, care m-am judecat cu Văcăroiu, Stănoiu, Pașcu, Talpeș, Crețu și o listă lungă de pesedei între timp în închisoare, o să îi aduc pe PSD la putere în București. Sau Nicușor, care, pe lângă vreo două procese lui Oprescu făcute cu mine, a mai făcut vreo douăzeci singur. Asta era unica lor strategie de campanie.

Alegerile astea puteau fi o ocazie pentru liberali să își regăsească societatea civilă. Ei preferă publicul României Mari, rămas fără stăpân și, cu enormă nesimțire, îl numesc pe acela societatea civilă. Speranța lor e că retorica naționalist-creștină promovată de Dan Puric, altul cu angajament la Secu, și dl. Munteanu o să le ajungă să câștige în sondaje ce au pierdut. Că nu le trebuie o societate civilă contra cianurilor, a afacerilor cu Apa Nova și borduri Euroconstruct. Și, cum au arătat și la crearea guvernului Cioloș, în cea mai tipică manieră securistă, la nevoie își inventează o societate civilă decât să se lase constrânși de asta pe bune. De oameni politici ce să mai spun – au, de pe timpul țărăniștilor, cel mai infiltrat partid (care l-a expulzat pe Ticu Dumitrescu, creatorul CNSAS), o colecție care poate fi scoasă de la naftalină și reciclată, și care între timp a făcut websiteuri ca ăsta cu UERSS.

PNL tocmai s-a declarat învins de corupție și servicii.

Alegerile locale trebuie să devină astfel etapă pentru construcția unui viitor partid reprezentativ pentru electoratul urban. Am avut primari liberali sau pedeliști în București 20 de ani și ne-am ales cu utilități falite și cu prețul apei crescut prin corupție comună cu PSD. Pentru a avea măcar în viitor partidul altfel, liberalii trebuie lăsați în voia sorții, să dea singuri de fund. Iar societatea civilă trebuie să investească în Nicușor Dan în București și în oricine are cât de cât performanță la localele astea în țară. Pe scheletul oferit de cine a arătat că are hotărâre și capacitate se poate construi un nou partid, cu ce e mai bun local. Un partid din start altfel, după testul localelor. La care însă mai e mult de muncit, începând cu strânsul semnăturilor și construcția de filiale.

Mai e și opțiunea avansată de Moise Guran, ca să nu votăm pe legionarul lui Măgureanu să o votăm pe Gabi Firea, cum a fost cu Iliescu versus Vadim. Unii așa vor face și opțiunea asta e deschisă. Dar pentru societatea civilă urbană, alegerea a fost și rămâne Nicușor Dan și prietenii, și după locale mulți din cei supărați acum pe liberali vor trebui să se alăture unei noi mișcări politice, dar nu doar la vot, că nu mai putem continua cu doi la sută membri de partid, sau partidele vor rămâne turme de oameni corupți, lejer manipulați de servicii și trimiși la abator de DNA când nu mai servesc scopului.

***

(înainte de desemnarea lui Marian Munteanu drept candidat al liberalilor la Primărie, o primă formă a textului de mai sus a fost publicată sub titlul Oare ce nu pricep liberalii? – aici)