Na začátku byli čtyři. Zkušení vývojáři videoher, které už svět velkých titulů omrzel. Chyběla jim svoboda. Nebavily je nekonečné porady. A tak se rozhodli pro restart. Založili nové studio a rozhodli se vyvíjet hry na mobily. Takové, jaké budou chtít oni sami.

Čtěte také: Práci v továrně vyměnil za videohry, vydělává statisíce a sní o olympiádě

Od tohohle kroku – či spíše skoku – do neznáma uplynulo osm let. Dnes patří brněnští Madfinger Games k vývojářským hvězdám. Nedávno dosáhli úctyhodného milníku 200 milionů stažení jejich her.

Tituly jako Shadowgun nebo Dead Trigger našly fanoušky ve všech možných koutech planety. „A naše firma narostla ze čtyř na 100 zaměstnanců, ale důležité je, že nás to pořád baví a není to jen byznys,“ říká šéf týmu Marek Rabas.

Marek Rabas

Úspěch Madfinger Games je o to pozoruhodnější, že ho neprovázela žádná reklamní kampaň. Vývojáři zkrátka spoléhali na to, že si jejich hry najdou fanoušky – a že se dostanou do povědomí přirozeně. Vyšlo to. „Ukázalo se, že se takhle dá fungovat,“ kýve hlavou Rabas.

„Celá magie spočívá v tom, udělat plynulou, nádherně vypadající hru s velkou porcí zábavného obsahu tak, aby měla maximálně něco kolem jednoho gigabytu, což není úplně jednoduché,“ popisuje Rabas, v čem podle něj tkví úspěch jejich her.

Reklama

Jeho studio se soustřeďuje převážně na ty akční z pohledu první či třetí osoby, takzvané střílečky. Žánr, který je nejjednodušší na pochopení a na instantní odreagování. A zároveň žánr, který je obecně mezi hráči nejpopulárnější.

Tuhle volbu však Rabas a spol. neudělali proto, aby se hráčům zalíbili – sami mají s vývojem stříleček nejvíc zkušeností a nejvíc je baví. „Na mobilech to navíc zas až takový mainstream není. Je velmi obtížné takovou hru udělat pro dotykový displej tak, aby byla zábavná, a ne frustrující,“ vysvětluje Rabas.

Počty stažení však dokazují, že jeho tým cestu našel. Právě přívětivé ovládání, perfektní audiovizuální zpracování, zajímavý příběh či pestrá hratelnost vytahují tituly od brněnského týmu vysoko nad průměr herní produkce.

Cestu za úspěchem Madfinger Games lemoval ještě jeden důležitý krok. Tak dlouho se totiž lidé ze studia rozčilovali nad vysokou mírou pirátství, až se před šesti lety rozhodli přejít na model free-to-play, kdy je základní hra k dispozici zdarma a platí se jen za nakupování různých drobností během hraní. Do nich vás nikdo nenutí, ale mohou vám zpříjemnit zážitek či usnadnit průchod hrou.

Tahle obchodní cesta může přilákat spoustu hráčů, ale taky může studio přivést ke krachu. „Ten přechod nebyl vůbec lehký. Spousta mých kamarádů ho nezvládla a jejich firmy už neexistují,“ vzpomíná Rabas. I u Madfinger Games se počet platících hráčů pohybuje pouze v jednotkách procent, na uživení týmu to však vydá: i pár procent může být spásou, pokud vaše tituly hrají statisíce lidí…

A další by měly v budoucnu přibývat. Na nedávné herní výstavě Gamescom oznámil tým nový počin Shadowgun War Games, kterým se chce blýsknout i na multiplayerovém poli (tedy mezi tituly pro více uživatelů hrajících současně) – a hned získal ocenění pro nejlepší mobilní hru výstavy.

„Největší kouzlo nezávislého týmu je v tom, že je jen na nás, co budeme dělat a jak k tomu přistoupíme. Na druhé straně máme i větší zodpovědnost a není se na koho vymluvit. Pokud něco pokazíme, je to jenom naše chyba,“ přibližuje Rabas. Naštěstí pro něj i jeho kolegy se jim zatím takové případy spíše vyhýbají.