Vše nasvědčovalo tomu, že si žije svůj sen. Podnikatelka Michaela Thomas vedla se společnicí úspěšné obalové studio, kde vymýšlela firmám design i logistiku přepravy. Pracovala pro velké zadavatele a české lovebrandy jako Kofola, zmrzliny Míša či Orion.

Jenže spokojená nebyla. Připadalo jí, že její práce postrádá smysl. Stačila však jedna přednáška, aby ho znovu našla. „Odjela jsem do Paříže na konferenci o budoucnosti obalů. Seděl tam nudný pán a mluvil o ekologii. Všichni koukali do mobilů nebo odcházeli ze sálu,“ vzpomíná.

Začala poslouchat, co vypráví. Na konci přednášky si Thomas uvědomila: „Vždyť já jsem designérka odpadu. To, co vytvářím, se okamžitě po rozbalení změní ve smetí.“

Transformovali jsme se do studia, které hledá konec obalů.

To bylo před čtyřmi lety a od té doby její studio Butterflies & Hurricanes zcela změnilo svůj směr. U obalů zůstalo, ale snaží se je navrhovat recyklovatelné a co nejjednodušší. Pro značky tvoří udržitelné strategie, které často obnášejí třeba přechod na cirkulární ekonomiku – to znamená systém, ve kterém se produkuje minimum odpadu a zdroje se využívají, co nejefektivněji to jde.

Studio teď také změnilo přístup k samotnému dojednávání zakázek – klienty si pečlivě vybírá. „Udělali jsme pořádnou inventuru. Začala jsem přemýšlet, komu pomáháme a jestli je to správně. Vlastně jsme se transformovali do studia, které hledá konec obalů,“ popisuje teď energická brunetka.

Ne všichni ale utopicky znějící vizi uvěřili. Butterflies & Hurricanes v krátké době po změně směřování opustila spoluzakladatelka i část týmu a Thomas musela začít znovu.

Kdo by čekal, že s takovým přístupem nemůže v byznysu uspět, byl by nejspíš překvapen. „Začali se nám ozývat klienti i zájemci o práci, kteří s naší myšlenkou rezonují. S financováním zatím nemáme větší problém, a navíc máme svobodu vybírat si zakázky,“ tvrdí teď Thomas.

Přiznává, že růst je samozřejmě pomalejší, než by byl, kdyby s Motýlky pokračovali beze změny. Zároveň dodává, že i přesto je teď se svým byznysem spokojenější. Atmosféra v týmu a smysluplná práce, byť za cenu menší ziskovosti, jsou pro ni důkazy úspěchu. „Věříme, že udržitelný směr je něco, s čím si můžete na život vydělat,“ dodává šéfka firmy s obratem kolem 10 milionů a s 15 pracovníky.

Thomas se tak pustila třeba do spolupráce na bezobalovém systému pro firmu vyrábějící ekologickou drogerii. „Jde o stáčírnu gelů na praní či na mytí nádobí. Pult stojí v DM drogerii a zákazník si přijde prostředek natočit do vlastního prázdného obalu,“ popisuje svoji novou práci.

A na stůl přináší další ukázky. „Tohle jsou nádobky na kosmetiku. Když ji vypotřebujete, pošlete ji zpátky výrobci a on je znovu naplní. Navíc za to dostanete slevu,“ ukazuje lahvičku z tmavého skla.

Reklama

Úlohou studia ale podle Butterflies & Hurricanes není jen navrhnout ekologický obal. „Zajímá nás celý životní cyklus produktu a jeho dopady. Firmy to samozřejmě nerady slyší. Berou recyklovaný obal primárně jako hezký marketingový nástroj,“ popisuje designérka.

A hned vytahuje jeden aktuální případ. V regálech s mlékem mohou zákazníci tento rok zahlédnout krabici, jež připomíná tetrapak s hnědým kartonovým povrchem. „Tváří se velmi ekologicky, ale každý tetrapak je už přece plně recyklovatelný. Oproti tomu tenhle hnědý obal se musí speciálně vozit na recyklaci do Německa, takže ekologická stopa je ve výsledku větší,“ kritizuje Thomas, jak se některé společnosti rády představují v tom lepším světle, ale jejich řešení spíš škodí.

„Je třeba nad věcmi přemýšlet víc do hloubky, ne jen mávat zákazníkům před očima zelenou barvou,“ říká podnikatelka.

Někdy může být i plast ekologičtější než trendy karton. V současnosti to sice není zrovna populární tvrzení, ale toho se Butterflies & Hurricanes nebojí – dávají přednost efektivitě před efektem. „Zažíváme okolo plastů obrovskou hysterii. Ale je jich hrozně moc druhů, některé jsou menší a některé větší zlo. A v určitých případech mohou být plastové obaly naopak nejmenší ekologickou zátěží,“ shrnuje lakonicky Thomas.

foto: Archiv DM drogerie

Sama se zajímá o materiály budoucnosti, třeba obaly z mořských řas. Zatím jsou podle ní ale v masovém měřítku nepoužitelné.

Doporučuje věnovat pozornost grafenu. Organické látce na bázi uhlíku, která je jedním z nejpevnějších materiálů vůbec. Dobře vede elektrický proud i teplo, má nízkou hmotnost a vysokou odolnost. Díky její hustotě je možné přes vrstvu z ní levně odsolovat vodu.

„Lehce se rozloží a dobře drží tvar. Do grafenu můžete třeba zabalit vodu a formovat ji do kostky, aby se ušetřily náklady na přepravu a skladování,“ popisuje Thomas, v jaký materiál vkládá do budoucna důvěru.

Aktuální vydání magazínu Sklizeň 2.0 Forbes NEXT podzim 2020 Koupit teď

A co radí těm, kteří stejně jako ona nechtějí produkovat odpad? „Nejlepší je nakupovat v bezobalových prodejnách. Pokud to není možné, tak se zaměřit na výrobek s biocertifikátem, v něm je zahrnuta i péče o krajinu.“

Z běžných výrobků je dobré vybírat takové, které jsou nejméně materiálově zatížené. „Radši koupit kostku žervé v jednom obalu než vaničku, kde je použito více materiálů a kompozity.“



A navzdory své profesi dodává: „Nejlepší obal je žádný obal.“