Liberal Alliance er efterhånden berygtet for deres holdning til danskere ramt af arbejdsløshed og sygdom. Partiets politik er gennemsyret af mistillid til de ledige. Ydelserne kan ikke blive lave nok, og arbejdsløse, der misser et møde eller kommer for sent til endnu et meningsløst aktiveringskursus, skal nidkært straffes på pengepungen.

Senest har Joachim B. Olsen brilleret ved først at mene, at arbejdsløse, der ikke kan betale deres husleje i København på grund af kontanthjælpsreformen, da bare kan flytte ud af byen. Hvorefter samme Joachim B. Olsen få uger efter foreslog at skære yderligere i kontanthjælpen for arbejdsløse, der bor i udkantsdanmark. Det kan ganske enkelt ikke blive småt nok, når det gælder om at sikre, at mennesker ramt af ledighed og sygdom ikke trækker en krone for meget fra fælleskassen.

Derfor er det også bemærkelsesværdigt, at når det gælder samfundstoppens bedrageri overfor fællesskabet, så er tonen fra det ultra-liberalistiske parti pludselig en helt anden.