Æsken aktiverer gamle forvitrede hjernebaner. Dens farver. Dens kantede størrelse. Designet, som gør det muligt at åbne fronten og kigge ind til små poser bag et tyndt plastikvindue. Og billederne på både front, bagside og sider. Billeder af et moderne rødt tog med lokomotiver i hver ende og to passagervogne, et simpelt stoppested og så selvfølgelig små figurer med de karakteristiske gule, let afrundede hoveder.

Den ligger på en hylde, hvor et diskret dymoklistermærke angiver, at æskerne her er fra 1985. Altså har jeg været 7 år, da en æske som denne gemte sig under indpakningspapiret juleaften. Så vidt jeg svagt husker, så gik der ikke længe, før jeg forlod familien ved træet for andægtigt at pakke togsættet ud og begynde at integrere de nye elementer i den legoby, der allerede fyldte det meste af gulvet på mit drengeværelse.