Kære Esben Lunde Larsen,

Jeg havde allerede opsagt min stilling i Miljøstyrelsen, da meldingen kom, at du havde besluttet at rykke størstedelen af styrelsen til Odense. Beslutningen blev fremlagt som havende det formål, at udflytningen skulle styrke andre dele af Danmark med arbejdspladser.

Men hvad medierne i mindre grad bed mærke i, er, at det ikke er hele Miljøstyrelsen, du rykker til Odense. Du beholder faktisk 150 embedsfolk i København og rykker dem ind i departementet i stedet. Det er et demokratisk problem og vil blive skidt for den høje grønne faglighed, vi traditionelt har haft på området i Danmark.

Opdelingen af Miljøstyrelsen og departementet er grundlæggende den, at Miljøstyrelsen er den faglige styrelse og departementet den politiske. Departementet sætter den politiske retning, og Miljøstyrelsen kvalificerer og vurderer de politiske ideer fagligt. Det er en styrke, da det betyder, at den politik, en minister ønsker at føre, hviler på et fagligt grundlag og har fået en faglig vurdering.

En anden styrke er, at offentligheden har mulighed for at få aktindsigt i alt, hvad der sendes mellem styrelser og departement. Det vil sige, at offentligheden har mulighed for at se, hvor fagligheden slutter, og politikken begynder, ligesom offentligheden klart kan se, om ministerens politik kan understøttes fagligt eller ej.

Denne opdeling kombineret med visionære grønne ideer har betydet en høj grøn faglighed i vores miljøpolitik, hvilket har gjort os stærke på området internationalt og styrket vores agtelse. Når Danmark har sagt noget, er der blevet lyttet, for man vidste, at det faglige grundlag var i orden.

Svære kår for faglighed

Sådan tror mange, det er principielt, men sådan har det ikke været længe. I højere grad end tidligere er denne vigtige demokratiske linje blevet udvisket, blandt andet gennem offentlighedsloven, men også igennem praksis.

Det er velkendt i statsadministrationen, at politisk følsomme områder (der hvor ministeren helst ikke vil ses over skulderen) ikke er udflytningstruet, da man gerne vil kunne holde møder og udveksle materiale fysisk og uden elektroniske spor.

Sidste år besøgte du, Esben Lunde, Miljøstyrelsen og fik her et spørgsmål, om hvordan du så på aktindsigt. Det brød du dig ikke om. Optagelsen fandt vej til pressen, det brød du dig endnu mindre om. Tilliden til dit embedsværk blev endnu mindre. Nu måtte menige medarbejdere ikke komme med til møder med dig, og vi måtte ikke tale med pressen. Sagen blev en anledning til at få endnu mere kontrol over informationsflowet til offentligheden.

Den stærke grønne faglighed har fået stadigt sværere vilkår. Du har faktisk allerede flyttet flere ting ind i departementet, små stykker ad gangen. Altid de politisk følsomme områder, hvor der forinden havde været pressehistorier, om at ting ikke var, som de skulle være. Og hvor pressen stillede spørgsmål til, om tallene nu også i virkeligheden bakkede regeringens politik op.

Nu flytter du så endegyldigt de sidste politiske områder tættere på dig, og hvorfor så det? Hvorfor denne opdeling?

Når du og regeringen flytter medarbejdere fra faglige styrelser til politiske departementer, handler det nemlig ikke om arbejdspladser, men om at udøve benhård politisk kontrol af det faglige, retoriske spin i ministeriernes pressemeddelelser kamufleret som »en faglig styrkelse af departementerne« og »en bedre fordeling af arbejdspladser i Danmark«.

Men i bund og grund kan jeg kun se, at det handler om at knægte de faglige kapaciteter, at kunne kontrollere de faglige styrelser og sætte dem uden for indflydelse, og ikke mindst – at undgå, at offentligheden og pressen kan kigge regeringens politik efter.

Og det er simpelthen ikke værdigt for et demokrati, og nu kalder jeg det for, hvad det er. Det gør jeg på vegne af mange af de medarbejdere og mine tidligere kollegaer, som stadig er ansatte, men som ikke kan sige noget, både fordi de er loyale, men også fordi de frygter de personlige konsekvenser. Og det gør jeg på vegne af det demokratiske Danmark, jeg elsker.

Offentligheden skal vide, når dets magthavere bruger deres magt til at afvikle demokratiet, og derfor har jeg skrevet dette åbne brev.