Til Europa-Parlamentsdebatter af den lidt mere nørdede slags, bliver jeg tit spurgt om gruppeforholdene i Parlamentet, tit bliver der taget udgangspunkt i, at Liberal Alliance vil sidde i den liberale gruppe sammen med Venstre. Fordi vi alle tre hedder noget med liberal. Men Liberal Alliance hører bestemt ikke til her. Liberal Alliance hører til hos de rundtossede britiske Konservative. De britiske konservative meldte sig efter valget i 2009 ud af den store EPP-gruppe som del af et løfte fra David Cameron. De fik lokket lidt andre partier med og dannede European Conservatives and Reformists group. Det er denne gruppe, som Morten Messerschmidt i samtalebogen med Morten Helveg Petersen fortæller, at han har hede drømme om at komme over til efter valget hvis han er blevet stueren nok for briterne. De ville nemlig ikke lege med Dansk Folkeparti sidste gang.

På trods af at der er lang vej mellem Venstres populistisk-konservative politik, som de senere år har gået fra at være grøn til sort og fra europæisk til nationalistisk, og det Radikale Venstres politik, hvor vi stædigt holder fast på at bevare Danmark, som et åbent samfund, hvor man er fri til at leve som den man er uden frygt for overgreb og diskrimination, og hvor vi har behov for at fastholde folk og ikke støde dem fra os, og vi holder fast på, at den grønne omstilling er bedst for danske virksomheder og arbejdspladser.

Så står både Radikale og Venstre (det meste af Venstre i hvert fald) stadig ved, at det europæiske fællesskab netop har sin styrke ved at det er et forpligtende fællesskab, hvor vi følger reglerne også når de går os imod. Både Radikale og Venstre ved at vi får en stærkere dansk stemme ved at samarbejde gennem EU.

Helt grundlæggende er vi begge tilhængere af et stærkt funktionelt Europa, hvor EU arbejder for os borgere og hvor EU bindende regulerer de ting, som giver mest mening reguleres på over-nationalt plan. Jeg var september 2013 i debat med Mette Bock på Altinget’s TV kanal, og jeg vil fastholde nu som den gang, at Liberal Alliance ikke hører til i ALDE gruppen, men snarere til hos ECR, hvor deres ideer om at føre EU tilbage i tiden til et “projekt baseret på frivilligt samarbejde mellem uafhængige stater”.

Det er uforståeligt hvad Liberal Alliance mener med det, hvis ikke det betyder de vil ud af EU, og Mette Bock blev uvenner med mig sidst da jeg sagde det. Fordi 1) aftaler skal overholdes. Stater, som indgår traktater er forpligtet til at følge dem jf. principacta sunt servanda, som et helt basalt juridisk princip, som også gælder mellem stater, at aftaler skal overholdes. 2) Vetoretten og det forpligtende fællesskab har altid været en del af det europæiske fællesskab.

Mener Liberal Alliance, at de vil have et system hvor enhver fransk landbrugsminister kunne kræve fastholdelse af planøkonomien på landbrugsområdet gennem vetoer? Men det har aldrig eksisteret allerede i Rom traktaten var man bevist om at det ikke vil kunne fungere, hvis alle skulle have lov til at vetoe forslag. Det krævede mere end 5 ud af 17 stemmer for at afvise et forslag, Nu er vi 28 og ikke 6 lande, så det er noget mere kompliceret at regne ud end den gang i 1958-1973, men princippet er det samme nogle gange må man bøje sig for flertallet.

Desuden vil det også betyde, at Liberal Alliance ønsker en nedlæggelse af Europa-Parlamentet, fordi det er jo kun staterne, som skal kunne tale i det mellemstatslige samarbejde. Og borgerne skal ikke have nogen direkte rettigheder ud af samarbejdet? Ellers et grundlæggende princippet siden mindst 1970erne.

Nej på EU-spørgsmål hører Liberal Alliance tættere sammen med DF og Folkebevægelsen mod EU end både Venstre og Radikale. For hvad angår resten af deres politiske program, det må andre svare på.