Erhvervs- og vækstminister Troels Lund Poulsen (V) beskyldes nu for at have sovet i timen i sagen om de milliarddyre hoteller og badelande ved de danske kyster.

Det viser sig, at beregningerne bag kystprojekterne, som oprindeligt blev foretaget i forbindelse med de enkelte kommuners projektansøgninger, aldrig er blevet efterprøvet af regeringen eller underlagt en fælles overordnet metode.

Det fremgår blandt andet af et metode-notat, som BT har fået aktindsigt i. Eksempelvis har ministeriet slet ikke spurgt om forudsætningerne for Ringkøbing Skjern Kommunes forventninger om 620.000 ekstra udenlandske overnatninger om året i forbindelse med byggeriet af Nordens største badeland i Søndervig. Projektet endte med at blive et af de ti, der blev godkendt.

Førende turismeforskere har tidligere netop advaret om, at beregningerne bag kystprojekterne, der i alt forventer at kunne tiltrække 1,7 mio. ekstra overnattende turister, er alt for optimistiske.

De frygter, at regeringens storstilede planer om flere turister og vækst i udkantsdanmark i stedet ender med konkurser og halvtomme hoteller i den ellers uspolerede kystnatur.

Eksperter mener, at ministeriet har sovet i timen:

»Man bliver nødt til at planlægge ud fra et nationalt niveau, så vi ikke ender i en situation, hvor kommunerne ud fra et snævert synspunkt sidder og regner på, hvor mange turister f.eks. et badeland kan lokke til deres egen kommune.

Kommunerne har jo ikke noget grundlag for at vide, hvad de andre kommuner har tænkt sig at gøre,« siger professor i turisme ved Syddansk Universitet Janne Liburd.

Hun uddyber: »Det er jo langtfra sikkert, at beregningsmetoderne i de enkelte kommuner er sammenlignelige. Derfor burde der have været kriterier for, hvordan den enkelte kommune skulle vurdere innovationspotentialet i det ansøgte forsøgsprojekt.«

Anne-Mette Hjalager, professor og centerleder ved Center for Landdistriktsforskning, siger:

»Det, som kommunerne har gjort, er, at de har taget størrelsen af de pågældende overnatningsfaciliteter, og så har de lagt det til grund for, hvor mange flere overnattende turister der var plads til. Derefter ganger de det op med det typiske døgnforbrug, og så har man fået et dejligt stort væksttal. Men man har ikke undersøgt markedet, og om der er et potentiale for det her.

Der synes jeg, regeringen burde have taget nogle regnedrenge og markedsfolk med ind over.«

BT har allerede igennem flere artikler beskrevet, hvordan førende forskere i turisme har kritiseret de ti udpegede kystprojekter. Bl.a. er der hovedrysten over, at flere af projekterne satser på spektakulære badelande, som ifølge flere turismeundersøgelser ellers ikke er blandt de ting, som udenlandske turister efterspørger.

Det har også fået kritik, at flere kommuner ikke har taget højde for konkurrencen fra de øvrige projekter, da de satte tal på, hvor mange turister de forventede deres projekter kunne tiltrække. Herunder forventer tre projekter med store badelande alene at kunne tiltrække 1,61 mio. ekstra overnatninger, hvilket eksperterne kalder urealistisk.

Janne Liburd har gennemgået metode-notatet og fremhæver, at der helt grundlæggende mangler en overordnet strategi for, hvordan regeringen vil opfylde centrale målsætninger om flere turister og mere innovation, som var hensigten med forsøgsordningen ved de danske kyster.

»Motivationen for at lave projekterne var jo at skabe innovation i dansk natur- og kystturisme og give området et løft. Så er det bemærkelsesværdigt, at der ikke er et eneste kriterium i udvælgelsesmaterialet, der beskriver, hvad regeringen forstår som innovation. Nu står vi med otte nye badelande, som vi tydeligvis har rigeligt af i forvejen.«

Hun konkluderer, at ansvaret i alt for høj grad er blevet skubbet over på kommunerne.

»Regeringen vil løfte dansk kyst- og naturturisme, men det bliver kommunerne, som ikke har forudsætninger for at kunne foretage en national helhedsvurdering, der ender med at skulle løfte det.«