Danmark er uden sammenligning Europas største eksportør af svin. Sidste år sendte danske svineproducenter 12 millioner svin ud af landet.

I år ser det ud til at blive endnu flere. En stor del ender i Tyskland, Polen og i stigende grad Østasien, hvor de bliver fedet op, inden de bliver sendt til slagtning.

Men med sig bærer størstedelen af svinene en usynlig passager: den multiresistente bakterie MRSA CC398, bedre kendt som svine-MRSA.

Fødevarestyrelsens seneste undersøgelse fra 2014 afslørede, at svine-MRSA havde bredt sig til 63-70 procent af de danske svinestalde. I dag formoder eksperter, at tallet er langt højere. Derfor er dansk landbrug ikke bare storeksportør af levende svin, men også af svine-MRSA.

»De fleste af de grise, der kommer fra Danmark, er selvfølgelig smittet med MRSA,« siger professor Frank Møller Aarestrup fra DTU Fødevareinstituttet.

Han er en af verdens førende forskere i resistente bakterier. Der er ifølge ham ingen tvivl om, at Danmarks intensive svineeksport har spredt bakterien i flere andre lande.

»Det er umuligt at bevise i dag. Men enhver form for logik tilsiger det jo,« siger professoren.

Souschef i Kontor for Dyresundhed i Fødevarestyrelsen, Stig Mellergaard, erkender, at der er stor risiko for, at danske svin tager bakterien med til svinestaldene i Polen, Tyskland og andre lande.

»I teorien ja,« siger han.

»Men der er rimeligt stor sandsynlighed for, at resten af den udenlandske besætning i forvejen har MRSA.«

Bakterien har nemlig spredt sig til de fleste lande med intensiv svineavl. Men omfanget af spredningen og dens årsager er stort set ukendt, eftersom kun få lande har undersøgt, hvor udbredt svine-MRSA er i netop deres landbrugssektor.

Det svenske eksempel

I Sverige, der har et langt mindre intensivt landbrug end Danmark, har svinebønderne besluttet ikke at importere levende avlssvin fra Danmark på grund af risiko for MRSA.

»Vi vil ikke have MRSA ind,« siger Hans Agén, der er direktør i lobbyorganisationen Svenska Köttföretagen.

»Det påvirker branchen som helhed, fordi forbrugerne opfatter det som negativt. Så vi gør alt, hvad vi kan, for at holde frekvensen på et meget lavt niveau.«

I stedet importerer de genetisk avlsmateriale i form af sæd fra danske svin. Sæden bliver opbevaret på frost, indtil svenskerne har sikret sig, at den ikke indeholder MRSA.

Sveriges avlssvin blev senest i 2014 testet fri for MRSA. Det skyldes blandt andet, at myndighederne samarbejder med erhvervet om at overvåge og forhindre spredning mellem dyr i landbruget og mennesker.

Kristina Mieziewska er dyrlæge og arbejder med sygdomsbekæmpelse i det svenske Jordbruksverket. Hun understreger, at det er vigtigt, at alle lande yder en indsats i kampen mod resistente bakterier.

Men hun ser international overvågning af spredningen som den eneste løsning, hvis vi skal problemet med resistens til livs.

»MRSA er en mindre del af problemet, men det bidrager til det større globale resistensproblem,« siger hun.

Svine-MRSA var udbredt i både Holland og Tyskland, inden det begyndte at sprede sig i de danske svinestalde. Derfor mener formanden for Danske Svineproducenter, Henrik Mortensen, ikke, at det er rimeligt at sige, at han og hans medlemmer har forværret problemet i andre lande.

»De har kendt til bakterien og har åbenbart vurderet, at vi kunne levere grise af en kvalitet, som de alligevel gerne ville købe,« siger han.

Ingen kontrol

Et ekspertpanel under EU’s fødevaremyndighed EFSA vurderede tidligere i år, at transport af levende dyr på tværs af lande udgør et af de største problemer med hensyn til spredning af MRSA. Panelet anbefalede derfor øget »kontrol af handlen med dyr«.

Men der findes ingen regelmæssig kontrol til at sikre, at MRSA-smittede dyr ikke krydser landegrænser. Hverken på EU-niveau eller i de fleste medlemslande, herunder også Danmark.

Danmark arbejdede under sit EU-formandskab i 2012 for mere kontrol med MRSA på tværs af landegrænser. Men ifølge Stig Mellergaard var der ikke den store interesse hos de fleste andre EU-lande.

»Det er ikke noget, myndighederne i de fleste lande har lyst til,« siger han.

»Man ved måske nok, at det er et problem, men man ønsker ikke at få det kvantificeret.«

Fødevarestyrelsen udfører heller ingen løbende kontrol med svinene fra Danmark. Det er ganske enkelt ikke et krav fra vores handelspartnere. Frank Møller Aarestrup fra DTU forstår ikke, hvorfor EU endnu ikke er begyndt at overvåge spredningen af MRSA.

»Det er jo det, vi har sagt gennem alle årene: Se nu at få gennemført noget ordentlig overvågning,« siger han.

EFSA bad i 2014 EU’s medlemslande om at oplyse om forekomsten af resistente bakterier. Kun otte medlemslande indsendte oplysninger om MRSA – Danmark var ikke et af dem.

Møde i FN

I går mødtes sundhedsministre fra hele verden til et FN-topmøde i New York, der netop handlede om udfordringerne ved antibiotikaresistens.

På mødet blev ministrene enige om at betragte resistente sygdomme som en af de største trusler mod folkesundheden på globalt plan.

I Danmark har debatten om resistens fokuseret meget på MRSA. Men på verdensplan findes der langt farligere sygdomme, som har udviklet resistens over for antibiotika. Det gælder blandt andet for tuberkulose, som er et stigende problem blandt verdens fattigste befolkningsgrupper.

I en fælles erklæring anerkendte verdens sundhedsministre i går, at »mange af det 20. århundredes landvindinger er alvorligt udfordret af antibiotikaresistens, særligt nedbringelsen af sygdomme og død som følge af infektionssygdomme«.

Aftalen lægger også op til øget overvågning med brug af antibiotika til både mennesker og dyr. Men den indeholder ingen forslag til, hvordan man kan forhindre smitte på tværs af grænser.

Det var Mogens Lykketoft, der som afgående formand for FN’s Generalforsamling havde inviteret til topmødet. Han kalder antibiotikaresistens for »et problem, der er ved at eksplodere mellem hænderne på os«.

»Alle de fremskridt, der er sket siden penicillinens opfindelse kan blive kastet over bord, uden at vi har udviklet nye forskningsfremskridt, som kan imødegå det. Derfor skal vi passe på ikke at fremme den udvikling, blandt andet gennem overforbrug af antibiotika i husdyr,« siger Mogens Lykketoft til Information forud for mødet i FN.

Han ser, ligesom flere eksperter, øget overvågning af, hvordan resistente bakterier spreder sig, som en afgørende del af løsningen.

»Hvis man ikke ved, hvordan tingene spreder sig, kan man jo ikke reagere på det.«

Han understreger, at det ikke er nok med hensigtserklæringer i FN-sammenhæng. Hvis resistensen skal bekæmpes, kræver det også, at de enkelte regeringer er villige til at bevilge penge til forskning og overvågning.

Mangehovedet uhyre

Flere undersøgelser viser, at de fleste mennesker hurtigt ’renser’ sig selv, efter de har været i kontakt med MRSA. Det samme ser ud til at gælde for svin. Indtil videre udgør bakterien kun en trussel for mennesker, der i forvejen er fysisk svækkede.

Derfor ser Stig Mellergaard fra Fødevarestyrelsen, ligesom nogle udenlandske forskere, ikke MRSA som en stor trussel mod den globale sundhed.

Men det er en forkert måde at anskue problemet på, mener Frank Møller Aarestrup fra DTU.

Selv om måske ikke alle svin og mennesker kan bære på bakterien i længere tid, og selv om MRSA er en relativt uskadelig bakterie sammenlignet med andre, bør vi se antibiotikaresistens som et samlet problem, fremfor at bekæmpe de enkelte sygdomme.

»Antibiotikaresistens er et mangehovedet uhyre, og MRSA er et af de hoveder – også selv om det bestemt er et af de mindre,« siger professoren.