Tema : Meša Selimovic o Bosni i Bosancima



Poslao :

Meša

Meša Selimovic

Datum : 28.02.2013.

KAKVI SU LJUDI BOSANCI? Meša Selimovic o Bosni i Bosancima "Pametni su ovo ljudi. Primaju nerad od Istoka, ugodan život od Zapada; nikuda ne žure, jer sam život žuri, ne zanima ih da vide šta je iza sutrašnjeg dana, doci ce što je odredeno, a od njih malo šta zavisi; zajedno su samo u nevoljama, zato i ne vole da cesto budu zajedno; malo kome vjeruju, a najlakše ih je prevariti lijepom rijeci; ne lice na junake, a najteže ih je uplaštiti prijetnjom; dugo se ne osvrcu ni na što, svejedno im je što se oko njih dešava, a onda odjednom sve pocne da ih se tice, sve isprevrcu i okrenu na glavu, pa opet postanu spavaci, i ne vole da se sjecaju niceg što se desilo; boje se promjena jer su im cesto donosile zlo, a lako im dosadi jedan covjek makar im cinio i dobro. Cudan svijet, ogovara te a voli, ljubi te u obraz a mrzi te, ismijava plemenita djela a pamti ih kroz mnoge pasove, živi i nadom i sevapom i ne znaš šta nadjaca i kada. Zli, dobri, blagi, surovi, nepokretni, olujni, otvoreni, skriveni, sve su to oni i sve izmedu toga. A povrh svega moji su i ja njihov, kao rijeka i kaplja, i sve ovo što govorim kao o sebi da govorim. A mi nismo niciji, uvijek smo na nekoj medi, uvijek neciji miraz. Zar je onda cudno što smo siromašni? Stoljecima mi se tražimo i prepoznajemo, uskoro necemo znati ni tko smo, zaboravljamo vec da nešto i hocemo, drugi nam cine cast da idemo pod njihovom zastavom jer svoje nemamo, mame nas kad smo potrebni a odbacuju kad odslužimo, najtužniji vilajet na svijetu, najnesretniji ljudi na svijetu, gubimo svoje lice a tude ne možemo da primimo, otkinuti a ne prihvaceni, strani svakome i onima ciji smo rod, i onima koji nas u rod ne primaju. Živimo na razmedi svjetova, na granici naroda, svakome na udaru, uvijek krivi nekome. Na nama se lome talasi istorije, kao na grebenu. Sila nam je dosadila, i od nevolje smo stvorili vrlinu: postali smo pametni iz prkosa. Šta smo onda mi? Lude? Nesrecnici? Najzamršeniji ljudi na svijetu. Ni s kim istorija nije napravila takvu šalu kao s nama. Do jucer smo bili ono što želimo danas da zaboravimo. Ali nismo postali ni nešto drugo. Stali smo na pola puta, zabezeknuti. Ne možemo više nikud. Otrgnuti smo, a nismo prihvaceni. Kao rukavac što ga je bujica odvojila od majke rijeke, i nema više toka ni ušca, suviše malen da bude jezero, suviše velik da ga zemlja upije. S nejasnim osjecanjem stida zbog porijekla, i krivice zbog otpadništva, necemo da gledamo unazad, a nemamo kamo da gledamo unaprijed, zato zadržavamo vrijeme, u strahu od ma kakvog rješenja. Preziru nas i braca i došljaci, a mi se branimo ponosom i mržnjom. Htjeli smo da se sacuvamo, a tako smo se izgubili, da više ne znamo ni šta smo. Nesreca je što smo zavoljeli ovu svoju mrtvaju i necemo iz nje. A sve se placa, pa i ova ljubav. Zar smo mi slucajno ovako pretjerano mekani i pretjerano surovi, raznježeni i tvrdi, veseli i tužni, spremni uvijek da iznenadimo svakoga, pa i sebe? Zar se slucajno zaklanjamo za ljubav, jedinu izvjesnost u ovoj neodredenosti? Zar bez razloga puštamo da život prelazi preko nas, zar se bez razloga uništavamo, drukcije nego Đemail, ali isto tako sigurno. A zašto to cinimo? Zato što nam nije svejedno. A kad nam nije svejedno, znaci da smo pošteni. A kad smo pošteni, svaka nam cast našoj ludosti! „ „Bosna je moja velika ljubav i moja povremena bolna mržnja .Bezbroj puta sam pokušavao da pobjegnem od nje i uvijek ostajao ,iako nije važno gdje čovjek fizički živi .Bosna je u meni kao krvotok .Nije to samo neobjašnjiva veza između nas i zavičaja ,već i koloplet naslijeđa ,istorije ,cjelokupnog životnog iskustva mog i tuđeg ,dalekog ,koje je postalo moje .Viđena izvana i bez ljubavi ,Bosna je gruba i teška ,viđena iznutra i sa ljubavlju ,koju zaslužuje ,ona je ljudski bogata iako iu sebi nesaznana potpuno .Rijetko je ko bolnije i dramatičnije određen istorijom kao Bosanac .Šta se sve kroz vijekove nakupilo u tim ljudima!Osjećanje vlastite neodređenosti ,tuđe krivice ,teške istorije ,neizvjesne budućnosti ,straha od promjene ,želje za dobrotom i humanošću koja bi se odnosila na sve ljude bez ikakvih ograničenja i čestih razočarenja koja su rađala mržnju .To su veoma složeni i zamršeni ljudi i teško ih je razrješavati po prvim viđenju i po spoljašnjim utiscima .'' „Možda zbog neravnog hoda kroz istoriju ,zbog stalnih nesreća ,zbog istorijske kobi .Nikad Bosna nije imala sreću da je moćni susjedi ostave na miru .Od dalekih bogumila ,koje prestavljaju pravo ,neortodoksno lice Bosne ,ove ljude su proklinjali ,palili ,uništavali pape ,carevi ,kraljevi ,a preživjeli su se uvijek vraćali svome prkosu .Turska okupacija je jednim oduzela vjeru ,a svima slibodu.Ali i oni koji su prešli u tuđu vjeru ,ostali su Bosanci ,čudan soj ljudi ,koji se nije mješao sa okupatorom ,ali nije više bio što su njegova druga braća,mada su im isti običaji ,način života ,jezik ,ljubav prema zavičaju .Tako ostaju sami .Mislim da nikad ni jedna grupa ljudi u istoriji nije ostala usamljenija nego što su bosanski Muslimani .Nije mnogo pomagalo ni to što je Bosna do osamnaestog vijeka bila relativno razvijena ,praktički bez nepismenih ,sa mnoštvom škola ,s uređenim urbanim životom ,sa dosta vjerske tolerancije, neprirodnost njihovog položaja bila je očita .Nisu prišli tuđinu a odvojili su se od svojih .Kuda je mogao da vodi njihov istorijski put?Nikuda .To je tragičan bezizlaz .U zatvorenim zajednicama koje su se stvarale u Bosni ,najzatvorenija je bila muslimanska .Od kuće i porodice stvoren je kult ,i sav neistrošen vitalitet tu se ispoljavao .Ako se na taj način stvorila intezivna intimna atmosfera ,s neobičnom jakom osjećajnošću (naše najljepše narodne balade i romanse su muslimanske) stvorila se isto tako neophodnost za javnu djelatnost jer nikakve perspektive zaista nije bilo .Išli su s okupatorom ali su ga mrzili ,jer im put nije bio isti .S ostalim nisu mogli jer su željeli kraj Turske carevine i doprinosili njegovom rušenju .A kraj Turske carevine je i kraj svega što su oni bili .Razum tu nije mogao pronaći rješenje .Ostala je samo pasivnost i predavanje sudbini pri čemu je priklanjanje ili otpor Porti samo nesistematično ,afektivno reagovanje .Ako se tome dodaju mržnja,osjećanje nesigurnosti ,strah ,bijes ,ispadi Muslimana kao neimanje pravca i ispadi drugih prema njima mržnje prema turcima ,eto vam ,ukratko ,skica jednog pandemonijuma koji se zove BOSNA i njeni ljudi .'' MEŠA SELIMOVIĆ Mak Dizdar ZAPIS O IZVORU "Rastvorio sam se I potekao Potocima Rijekama Morima. Sad sam tu Bez sebe Gorak Kako svome izvoru Da se vratim?" Mehmedalija-Mak Dizdar, 1966, izvor: "Kameni spavac") Enes Kišević ” Kao ” Dan je kao suncan. Ti si kao veseo. Prolazis,kao ne vide te. Svima je kao lijepo. Svima je kao dobro. Svima je kao ludo. I ti si kao sretan. Zivi se kao u miru. Ptice su kao slobodne. Buducnost kao na dlanu. Savjest je kao cista. I suncu je kao jasno. O,srce,kao pjevaj. Svi kao brinu o svima. Svatko je prijatelj kao. Svima je kao stalo do tebe i do svijeta. I dan kao ode. I ti se kao smijesis! I nista te kao ne boli. ------------------ Enes Kišević T A M O O V A M O Zbog onoga tamo dosli smo ovamo. oni sto su tamo isto bi ovamo. Znaju oni tamo, bolje je ovamo. Jeste lijepo tamo ljepse no ovamo, ali nema tamo sta ima ovamo. Ne moze se tamo isto sto i 'vamo. Mi bi radje tamo no da smo ovamo, jer nase je tamo a tudje ovamo. Ovi bi ovamo htjeli da smo tamo. briga njih ovamo kako nam je tamo. Trpimo ovamo, sto ne bismo tamo. Tako je ovamo. Oni misle tamo, blago nama 'vamo, kada nismo tamo. Svi hoce ovamo. Niko ne bi tamo. Kada bi svi ovamo, ko bi onda tamo? Ko nas posla 'vamo, ostao bi tamo jer ne smije ovamo. A njemu je tamo bolje no ovamo, pa onima tamo ne da vise 'vamo. ------------------ Enes Kišević Bosna Ti nisi više san. Ti si suza iz sna Bossanium moja Bossnium moja. Bolna mi ne bila. Ti privjesak ničiji nisi.Ni čest. Ni prćija. Bosna si bila.Bosna ćeš biti.Bosna bosanska sva. Osvajača tvojih silnih tko više i imena zna? A ti si i dalje Bossana moja Bosna bosanska sva. Bisseno, Bosseno,Bosno moja. Tko te svojatao ne bi kad su i voda i ptica i cvijet bivak našli u tebi. Ginut će za tebe Bošnjak tvoj ma bila pod noktima sva. Da nikada više.Bolna mi ne budeš Suzo moja iz sna. p.s. Bosna, Bathinus, Bosthicus, Bostoensis, Bosona, Bissena, Bos, Bessena, Bosonium, Bosnae, Bosnia, Bosina, Bosana, Basante, Bassinus nekadasnje su varijacije sadasnjeg imena zemlje i naroda BiH.

Komentar Br.1

Poslao :

Arhivar

Datum : 05.12.2012.

Zapisi iz Arhiva Republike Srpske (4) - Banjaluka pod turskom vlašću (1527 - 1878) Banjaluku su Turci osvojili 1527. godine i u tamošnju tvrđavu smjestili vojnu posadu. Banjaluka se u to vrijeme sačinjavala od naselja Gornji Šeher sa tvrđavom. Od tog vremena do danas Banjaluka nije mijenjala ime, sem jednog izuzetka - Erivansaraj. Odmah poslije osvajanja, Banjaluka se počela razvijati, sa ubrzanim tempom privrednog razvoja. Banjaluka je bila povezana putevima sa glavnim trgovačkim pravcima (Banjaluka - Sitnica - Jajce - Prusac - Travnik - Sarajevo; Banjaluka - Sitnica - Ključ; Banjaluka - Sitnica - Jajce - Prusac - Livno - Split; Banjaluka - Skender Vakuf (Kneževo) - Travnik; Banjaluka - Gradišnja i dalje u Posavinu; Banjaluka - Kozarac - Prijedor - Novi - Krupa - Bihać; Banjaluka - Prnjavor - Derventa - Brod i Banjaluka - Kotor Varoš - Tešanj). Banjaluka je, odmah iza Sarajeva, bila drugi trgovački grad u Bosni i Hercegovini. Pored Turaka trgovaca, od XVI vijeka trgovački zanat u Bosni i Banjaluci "kuju" i Jevreji. Uporedo sa razvojem, otpočela je i islamizacija, kao i doseljavanje sarajevskog i travničkog muslimanskog stanovništva. Prve građevine Među prvim građevinama u Banjaluci ubraja se Careva džamija ili Hunćarija, u čast sultana Sulejmana Zakonodavca (Elkanunija) (1520 - 1560), u gornjošeherskoj čaršiji; uništena je od strane austrijske vojske 1688, a obnovljena 1701. godine. Ubrzo, pored Gornjeg Šehera, počele su se razvijati i druge varoši, odnosno mahale. Vrhunac razvoja Banjaluka je doživjela kada je postala sjedište bosanskog beglerbegluka (pašaluka). Dalji razvitak Banjaluke vezuje se za Sofi Mehmed-pašu. Dolaskom Ferhad-paše Sokolovića Banjaluka se počela još više razvijati. Godine 1580. godine postaje prvi beglerbeg Bosanskog pašaluka. Za njegovog vremena sagrađeno je 216 građevina javnog karaktera. Posebna uspomena na njega jeste džamija Ferhadija. U to vrijeme svaka je mahala imala svoju džamiju, tako da su nam poznate - Daudija, Medreska, Arnaudija (Tefterdarija), Hadži Osmanija, Simidija, Seferagina (Pećinska), Ajardi-pašina, Hadžibabina (Šarena) i Mehdibegova. Već u XVII vijeku Banjaluka postaje razvijen grad. Sa sigurnošću se može reći da je tada imala 45 mahala, od kojih su najveće bile Ferhad-pašina i Saraj-mahala. Varoš je imala 3.700 kuća pokrivenih ćeramidom i šindrom. Pored toga, postojalo je 300 dućana. Od 1639. godine Banjaluka nije više bila sjedište bosanskog beglerbega, u upravnom pogledu bila je sjedište kapetana, a u administrativnom pogledu sjedište banjalučkog kadiluka. Stanovništvo Tačan broj stanovnika Banjaluke nemoguće je utvrditi; procjenjuje se između pet i petnaest hiljada stanovnika. Razlog nepouzdanih brojčanih pokazatelja jeste nedostatak savremenih popisa stanovništva, Turci nisu ni htjeli da imaju posla sa statistikom, nego isključivo sa porezima. Sedamnaesti vijek je vijek daljih austrijsko-turskih ratova, nije ni Banjaluka ostala pošteđena ratnih pustošenja - od 24. jula do iza 4. avgusta 1737. godine, vodila se velika bitka u samom gradu između Turaka i Austrijanaca. Najistaknutija ličnost Banjaluke početkom XIX vijeka bio je Osman-beg Mustajbegović. Devetnaesti vijek je u istoriji ostao upamćen kao vijek brojnih ustanaka i buna; posebno je u tome prednjačila Bosanska Krajina. Nešto više vijesti o Banjaluci javlja se iz druge polovine XIX vijeka; tada je u njoj osnovana austrijska konzularna agencija koja je počela da radi 8. maja 1852. godine, a prvi konzularni agent je bio kapetan Aleksandar Milenković, koji je ostao na toj funkciji sve do smrti 1862. godine. Trgovina i zanatstvo u Banjaluci počinju se brže razvijati od druge polovine XIX vijeka, a za razvoj sve se više zanimaju i stranci. Što se tiče administrativno-upravne podjele, Banjaluka je od 1851. godine postala sjedište vlasti koja je obuhvatala Banjaluku sa Prnjavorom i Kobašom, Derventu sa Brodom, Tešanj sa Žepčem, Dobojom i Gradiškom; iste godine izvršen je i popis stanovništva u Bosanskom pašaluku, te je prema njemu Banjaluka imala ove mahale i broj kuća u njima - Gazanferija, Kul, Mejdan, Potok, Stupnica, Suturlija, Hadži-Zulfikarova, Hadži-Kurtova, Hadžibeg-zadova, Džaferagina, Hunćarija, Tabaci, Pećina, Mehdibegova, Hadžibabina, Apardi-pašina, Daudija, Seferagina, Simidija, Tefterdarija, Pobrđe, Ferhadija, Pašićeva, Sijamija, Hadži-Omerova, Kalauzija, Herićeva, Mustaj-pašina, Šabanagina, Ilidža, Sofi Mehmed-pašina, Osman-pašina, Kalenderija, Hadži-Firuzova, Varoš, Kul-Cigani i Ciganluk. Banjaluka je prema tom popisu imala 1.126 kuća. Banjalučki kadiluk je imao 8.500 kuća sa oko 68.000 stanovnika, dok je banjalučka kajmakamija imala 152.752 stanovnika (69.266 pravoslavaca, 48.752 muslimana i 34.633 rimokatolika). Veće trgovačke firme u Banjaluci 1868. godine bile su - Jove Pišteljića, Riste i Jove Knežića, Jusufa Šibića, Đorđa Delića, S. L. Poljokana, Đorđa Uzanovića, Save Bilbije, Riste Vukića, Save Milića, Todora Pišteljića, Jove Milića, Save Surutke, Okanovića i Gerkovca, Hadži Muje Tatarića, Hadži Šaćira, Avde Skorupa, Jefte Masleše, Ibrahima Pličanina, Alije Pličanina i Hadži Alije Bojića. Iz ranijeg razdoblja poznatiji banjalučki trgovci bili su – Mustafa Čelebija Morić, Hadži Alija, Hadži Ibrahim Kučinjak, Hadži Mustafa, Hadži Ibrahim Taksić, Hadži Hasan, Jusuf Hadžimuharemović, Jusuf Čelebija, Ibrahim Čelebija Hasanović, Hadži Rizvan, Marko i Ivan Benlić, Antun i Stjepan Banić, Franjo Palinić (Palanić) i drugi. Ulazak austrougarske vojske Postojali su putopisci koji su šezdesetih godina XIX vijeka vidjeli Banjaluku kao grad sa 15.000 stanovnika, koji ima ruiniranu gradsku tvrđavu, dva drvena mosta preko Vrbasa, 40 džamija, jednog pravoslavnog i jednog katoličkog sveštenika, te dobre zanatlije. Sa sigurnošću se može reći da je Filip Pik držao pivaru u Banjaluci prije 1858. godine. Neredi koji su potresali Bosnu i Hercegovinu, ali i Bosansku Krajinu i Banjaluku, dešavali su se i tokom druge polovine XIX vijeka. Sve je ostavilo uticaja i na hrišćansko stanovništvo Banjaluke i njene okoline. Za vrijeme "velike istočne krize" 1875 - 1878. godine, Banjaluka je ostala po strani. Međutim, prilikom ulaska austrijske vojske u banjalučku okolinu, u samom gradu je došlo do krvavih sukoba i terora prema osoblju austrijskog konzulata, ali i prema pravoslavnom, srpskom, stanovništvu, koje je tih dana doživjelo veliko razaranje i štetu. Na kraju, mnogi banjalučki begovi, kao i siromašni muslimani su ili streljani, ili zatočeni u banjalučki zatvor, ili su pak, odvedeni u starogradiški zatvor. Banjaluka se pretvorila u poprište egzekucije i hapšenja. Tako je grad na Vrbasu zakoračio iz turske u austrougarsku eru. Mr Goran Đuran (Autor je arhivista-istraživač u Arhivu RS)

Komentar Br.2

Poslao :

Ahmet

Datum : 06.12.2012.

Eh Mesa, Mesa, ti pogodi u sridu. Otkud znas toliko o meni i mojim najintimnijim razmisljanjima. Svjestan da, dok zivim, necu stici razrijesiti sve moje dileme, pokusavam izgraditi neki novi zivot, neki novi identitet, daleko od Bosne, a znam da necu uspjeti i da cu i u nastavku ostati ono sto jesam: Bosnjanin bez kompasa koji mi moze pomoci da rijesim Gordijev cvor u koji je sve nas Bosnjane sudbina nemilosrdno uvalila i osudila na vjecnu dilemu. Hocemo li smoci snage da produzimo nase bivstvovanje u svijetu i sudbini koja nas je razbacala pĺ ovoj nasoj bozijoj basti i da ostanemo ono sto jesmo: Bosnjani, ti dobri, naivni ljudi sa Balkanskih gudura?

Komentar Br.3

Poslao :

Abacija

abacija@rock.com

Datum : 06.12.2012.

@Arhivar Prema zvaničnim dokumentima arhiva BiH - PRVI ZVANIČAN popis u Banja Luci izvršila je austro-ugarska vlast, 22. aprila 1895. godine. Prema tom popisu Banja Luka, broji: 13.566 stanovnika Od toga: - Muslimana: 7.524= 55,46 % - Rimokatolika: 2.882= 21,24 % - Pravoslavnih: 2.775= 20,46 % - Jevreja: 336= 2,48 % - Ostalih: 49= 0,36 % Iako ste Vaš tekst i podatke 'fokusirali' na period prije prvog zvaničnog popisa, ovo je samo mala nadopuna radi čitalaca i lakšeg razumjevanja brojčanih podataka koje se naveli u tekstu.

Komentar Br.4

Poslao :

BOSANSKI KNEZ NENC

Datum : 06.12.2012.

NEKA OPROSTI GOSPODJA EVROPA Miroslav Krleza (07.07.1893 - 29.1981) Najplodniji i najsvestraniji knjizevnik u povijesti hrvatske knjizevnosti, Miroslav Krleza, koji se rodio 7. jula 1893. U Zagrebu, ostvario je vrhunske domete u svim knjizevnim vrstama. Iako je gajio bogatu evropsku kulturnu i knjizevnu bastinu, nije se priklonio nijednom utvrdjenom modelu pa se ni njegov opus ne moze svrstati ni u jednu stilsku formaciju.... ...Postavljajuci izlozbu "Umjetnost na tlu Jugoslavije od prahistorije do danas", prvo u Parizu kasnije obisla svijet,Krleza je kao centralnu figu postavio bosanski bogumilskistecak. Na pitanje srpskog lobija zasto ne Bijeli andjeo iz manastira Mileseco odgovorio je da je freska do nas dosla iz drugih krajeva i da se njom ti treba da hvale a ne mi. Slicno je odgovorio i hrvatskim lobistima da na to mjesto postavi tragove katolicke kulture na tlu Hrvatske. "Bosanki stecak niko nema osim nas" odgovorio je. Kasnije je napisao i ovo upravo o bosanskom stecku: "Neka oprosti gospodja Evropa, ona nema spomenike kulture. Pleme Inka u Americi ima spomenike, Egipat ima prave spomenike kulture. Neka oprosti gospodja Evropa samo Bosna ima spomenike. Stecke. Sta je stecak? Olicenje gorstaka Bosanca! Sta radi Bosanac na stecku? Stoji uspravno! Digao glavu, digao ruku! Ali nigdje, nigdje,niko nije pronasao stecak na kome Bosanac kleci ili moli. Na kome je prikazan kao suzanj." www.camo.ch/krleza.htm Bogumili Bosna i Hercegovina Radimlja,Stolac ZAPIS NA STEĆKU IZ 1094 GODINE Se znamenje Kneza Nenca,Velikoga Kneza Bosanskoga,a postavi je sin njegov Knez Muven,s` Božijom pomoćju i svojih vjernih,a s` inonom nijednom inom pomoćju,nego on sam. Ti,koji pročitas moj kam,mozda si hodio do zvijezda.I vratio se,jer tami neima ništa do ponovo ti sam. Človjek mojže vidjeti ono tšto nije vidio,tčuti ono tšto nije tčuo,okusti ono tsto nije otkusio,bit tami gdji nije bio,al` uvijek i svagdi,samo sebe može najti,ili ne najti. I mnogo ot moje ruke na zemji bi,a ni ot mene niko ne bi mrtav i ubit. I da ostavih kosti u tujini,i tad bih samo Bosnu sanjo. Človjece,tako da niesi proklet,ne tikaj u me. Legoh 1094 ljeta,kad bješe suša,pa u nebu ne bješe nijedne suze za me. http://www.zemljabosna.com/stecci.html KARTA BOSANSKE DRŽAVE IZ 1391 GODINE www.zemljabosna.com/karta_kraljevine_bosne1391g.html

Komentar Br.5

Poslao :

Kom. za Mešu

KOTROMANICI

Datum : 06.12.2012.

"...„Možda zbog neravnog hoda kroz istoriju ,zbog stalnih nesreća ,zbog istorijske kobi .Nikad Bosna nije imala sreću da je moćni susjedi ostave na miru .Od dalekih bogumila,koje prestavljaju pravo ,neortodoksno lice Bosne ,ove ljude su proklinjali ,palili ,uništavali pape ,carevi ,kraljevi..." BOGUMILSTVO KAO RELIGIOZNI PROBLEM http://www.camo.ch/religiozni_problem.htm BOSNA I HERCEGOVINA "Crkva bosanska" "dobri krscani". BOGUMILI U srednjovjekovnoj Bosni bile su prisutne 3 vjere: bogumilska, katolicka, pravoslavna. Vecina stanovnistva je slijedila bogumilsku vjeru. Iako joj je osnova bila krscanska, zvanicna crkva (katolicka i pravoslavna) proglasile su je krivom vjerom (herezom). Ova vjera se u dokumentima naziva patarenskom, manihejskom i sl, dok je domaci dokumenti u organizacionom smislu nazivaju "Crkva bosanska". Njeni pripadnici su samo sebe nazivali "dobri krscani". Danas se ta vjera u nasem narodu naziva bogumilska, a njeni pripadnici bogumili. Srednjevjekovna bosanska drzava bila je uredena na nacin kako su bile uredene sve onovremenske evropske drzave. Na celu se nalazio vladar koji je u ranijem razdoblju nosio naziv Bana, a potom kralja. Svi su poticali iz domace vladarske porodice Kortomanica, koji su potekli iz srednje Bosne. Kada je 1463. godine sultan Mehmed II ef. Fatih krenuo na Bosnu nije joj bilo spasa. Kralj Stjepan Tomasevic (1461-1463) groznicavo je trazio od evropskih saveznika ranije obecanu pomoc, ali su ga svi odreda iznevjerili. Na narod se nije mogao osloniti jer vjerski progoni koje je on preduzimao protiv domaceg stanovnistva ostavili su dubokog traga. Dolazi do masovnog prelaza bogumila na Islam, iako se to odvijalo bez prisile. Razlog tome je sto su bogumili bili stoljecima proganjani od evropske inkvizicije i krizarskih vojski kao i mnogi zajednicki elementi koji su bili prisutni u bogumilstvu i Islamu (polumjesec i zvijezda, post, odbojnost prema kipovima i ikonama itd). Turci su vec u vrijeme osvajanja Bosne (1463.godine) ispoljili veliku vjersku toleranciju. To je bilo u uskoj vezi sa osnovnim nacelima Kur'ana po kojem je nedopustivo nekom silom nametnuti vjerska ubjedenja. Zahvaljuci toleranciji u Bosni se i nadalje nastavio suzivot pripadnika razlicitih vjerskih zajednica. Dok nisu iscezli bogumili i nakon dolaska jevreja na ove prostore, koegzistiralo je cak 5 vjera: bogumilska (domaca), islamska, katolicka, pravoslavna i judejska. Nisu nikada zabiljezeni slucajevi da je dolazilo do razmirica na vjerskoj osnovi.... p.s. Historija Bosne i Hercegovine Prvi stanovnici BiH o kojima znamo bili su ILIRI. To je prastari narod indoevropskog porijekla cije je prisustvo na prostorima BiH potvrdeno jos u 2.mileniju st.e. Oni su naseljavali skoro sav Balkanski poluotok. Vodeca bosanskohercegovacka ilirska plemena bili su Japodi, Dalmati, Dezitijati, Dicioni, Mezeji, Daorsi i dr. O njima su pisali grcki i rimski pisci, koji u svojim natpisima ne propustaju priliku da istaknu njihovu borbenost. Rimsko prisustvo na ovim prostorima imalo je veliki utjecaj na zivot ilirskih starosjedilaca. Taj uticaj nije se odrazio na vjerske tradicije Ilira. Od 4.vijeka barbarska (divlja) plemena su pocela ugrozavati granice Rimskog Carstva.Mada su tokom 5. i 6. vijeka kroz nasu zemlju prosle nebrojene horde koje su iza sebe ostavljale pustos, katastrofa je uslijedila krajem 6. i pocetkom 7. vijeka kada su se pojavili Avari i Slaveni. Godine 602. presli su Savu i upali na teritoriju nase zemlje. Prve vijesti o Bosni poticu iz 10.vijeka.Nalazimo ih u djelu bizantskog pisca Konstantina Porfirogeneta "DE ADMINISTRANDO IMPERIO" (Upravljanje drzavom) u kojem se navodi "Horion Bosna" Naziv Bosna je predslavenskog tj. ilirskog porijekla. Rimljani su ilirski naziv prilagodili svom izgovoru pa je nastao pojam Bosna. Taj naziv je u ranom srednjem vijeku prilagoden slovenskom izgovoru, pa je tako nastao naziv Bosna. Podrucje danasnje Hercegovine u srednjem vijeku se nazivalo Hum (ponekad i Zahumlje). Naziv Hercegovina poceo se upotrebljavati tek od dolaska Turaka. Po nazivu zemlje (Bosna) dobili su naziv i njeni stanovnici. Za njih se u srednjem vijeku iskljucivo upotrebljavalo ime BOSNJANI. Sa dosta sigurnosti moze se reci da je do stvaranja Bosanske drzave doslo tokom 9. vijeka. Zbog pomanjkanja izvorne gradje ne zna se mnogo o prvim bosanskim vladarima. Dokumenti dugo ne navode njihova imena, samo se kaze "Ban Bosanski". Prvi put se 1084.godine za jednog od njih kaze da se zove Stjepan. Od brojnih banova koje je Bosna imala tokom nekoliko stoljeca, najpoznatiji je bio ban Kulin koji je vladao od 1180 do 1204.godine. U njegovo doba Bosna je dozivjela veliki razvoj, vladala je sigurnost i pravo blagostanje. U srednjovjekovnoj Bosni bile su prisutne 3 vjere: bogumilska, katolicka, pravoslavna. Vecina stanovnistva je slijedila bogumilsku vjeru. Iako joj je osnova bila krscanska, zvanicna crkva (katolicka i pravoslavna) proglasile su je krivom vjerom (herezom). Ova vjera se u dokumentima naziva patarenskom, manihejskom i sl, dok je domaci dokumenti u organizacionom smislu nazivaju "Crkva bosanska". Njeni pripadnici su samo sebe nazivali "dobri krscani". Danas se ta vjera u nasem narodu naziva bogumilska, a njeni pripadnici bogumili. Srednjevjekovna bosanska drzava bila je uredena na nacin kako su bile uredene sve onovremenske evropske drzave. Na celu se nalazio vladar koji je u ranijem razdoblju nosio naziv Bana, a potom kralja. Svi su poticali iz domace vladarske porodice Kortomanica, koji su potekli iz srednje Bosne. Kada je 1463. godine sultan Mehmed II ef. Fatih krenuo na Bosnu nije joj bilo spasa. Kralj Stjepan Tomasevic (1461-1463) groznicavo je trazio od evropskih saveznika ranije obecanu pomoc, ali su ga svi odreda iznevjerili. Na narod se nije mogao osloniti jer vjerski progoni koje je on preduzimao protiv domaceg stanovnistva ostavili su dubokog traga. Dolazi do masovnog prelaza bogumila na Islam, iako se to odvijalo bez prisile. Razlog tome je sto su bogumili bili stoljecima proganjani od evropske inkvizicije i krizarskih vojski kao i mnogi zajednicki elementi koji su bili prisutni u bogumilstvu i Islamu (polumjesec i zvijezda, post, odbojnost prema kipovima i ikonama itd). Turci su vec u vrijeme osvajanja Bosne (1463.godine) ispoljili veliku vjersku toleranciju. To je bilo u uskoj vezi sa osnovnim nacelima Kur'ana po kojem je nedopustivo nekom silom nametnuti vjerska ubjedenja. Zahvaljuci toleranciji u Bosni se i nadalje nastavio suzivot pripadnika razlicitih vjerskih zajednica. Dok nisu iscezli bogumili i nakon dolaska jevreja na ove prostore, koegzistiralo je cak 5 vjera: bogumilska (domaca), islamska, katolicka, pravoslavna i judejska. Nisu nikada zabiljezeni slucajevi da je dolazilo do razmirica na vjerskoj osnovi. Od konca 17. vijeka bosanski Ejalet (pokrajina) predstavljao je najzapadniju provinciju Osmanskog Carstva. Zbog neuspjeha koje je Osmansko Carstvo imalo u sukobima sa Rusijom koja je bila saveznik Srba, bili su prisiljeni Srbiji ustupiti i teritorije s desne obale Drine, sto je predstavljalo otvoreno negiranje uspjeha Bosnjaka, koji su svojim zivotima desetljecima branili svoju zemlju. Saznanje da ce Bosna zbog sticanja autonomije Srbije, Grcke i Albanije ostati potpuno izolirana i bez komunikacija sa centralnim dijelom Carstva bili su razlozi za borbu protiv reformi centralne vlasti. Nakon duzih priprema u Tuzli je u januaru i februaru 1831. godine odrzano savjetovanje bosanskih i hercegovackih ajana i kapetana. Donesene su odluke: da se od Porte zatrazi opoziv svih privilegija Knezevini Srbiji - da se sprijeci progon muslimanskog stanovnistva - da se obustavi regrutovanje nove vojske - da se Bosni omoguci autonomija na celu sa domacim covjekom - da Bosna Porti daje godisnji porez u iznosu od 400 kesa Za vodju pokreta izabran je Husein-kapetan Gradascevic. Kako Porta nije bila za ustupke, bosanski su se prvaci odlucili na oruzanu borbu. Vecina ajana i kapetana priznala je Husein-kapetana za svog vodu. Izuzetak je stolacki kapetan Ali-pasa Rizvanbegovic. Gradascevic je trazio da se u Bosni ne mijenja poredak, da se Srbima ne ustupaju nahije preko Drine, da se zastite muslimani u Srbiji, da se zastiti sirotinja i kmetovi u Bosni, te da se namjesnik u Bosanskom Ejaletu bira iz redova domacih ljudi. Husein-kapetan ("Zmaj od Bosne") kada je vidio da Porta ne vodi iskrenu politiku zatrazio je da Bosna postane nasljedna knezevina kao sto je Srbija bila pod Milosem. Sultan ovaj zahtjev nije prihvatio. Pod pritiskom sultanove vojske bosanska je vojska porazena u okolini Sarajeva 1832. godine. Otpor reformama Porte je nastavljen, a na putu slamanja tog otpora 1850. godine u Bosnu je sa velikom vojskom poslat Omer-pasa Latas, porijeklom Srbin iz Bosne. U tim borbama izginulo je oko 2 500 Bosnjaka. Dugogodisnji otpor je bio slomljen i time je sahranjeno nastojanje Bosnjaka da za svoju pokrajinu osiguraju autonomiju. Bosnom su zavladali stranci koji su svoj polozaj shvatili kao izvor bogacenja. U ratu sa Rusijom Porta je bila prisiljena prihvatiti nepovoljan San Stefanski mir u martu 1878. godine. Po njemu je bilo predvideno stvaranje 3 nove drzave na Balkanu: Velika Bugarska, Crna Gora i prosirena Srbija. Za BiH je bila predvidena autonomija u okviru Osmanskog Carstva. Nezadovoljne jacanjem Rusije evropske zemlje su trazile reviziju ovog ugovora, koja je izvrsena u ljeto 1878.godine. Na njemu su Srbija i Crna Gora dobile medunarodno priznanje, teritorijalno prosirenje i obavezu da priznaju ravnopravnost nesrpskim narodima. Austro-Ugarska je clanom XXV Berlinskog ugovora dobila medjunarodni mandat da "okupira i upravlja BiH". U julu 1878.godine u Sarajevu je doslo do masovnih demonstracija, poslije kojih je izabrana narodna vlada. Narodu je podijeljeno oruzje, a funkcioneri Osmanske vlasti napustili su Bosnu. Tako je nakon 400 godina prestala Osmanska vlast u BiH. U otporu je ucestvovao jedan broj Srba i Hrvata, dok su Jevreji otpor pomogli novcem, konacno je aneksija BiH izvrsena 1908. godine. Iako je Prvi svjetski rat imao svoje prave uzroke i razloge izrazene u suprotnostima izmedu dva velika bloka velikih sila, ubistvo Franca Ferdinanda 28.VI.1914. godine ubrzalo je njegovo izbijanje. Vlada Kraljevine Srbije optuzena je za atentat, predat joj je ultimatum od 10 tacaka koji je ona sav prihvatila osim posljednjeg da austrougarski organi neposredno ucestvuju u istrazi atentata na teritoriji Srbije. Tako je krajem jula 1914. godine izbio Prvi svjetski rat. Slomom Srbije i Crne Gore 1915. godine BiH je prestala biti neposrednim ratnim popristem, ali su brojni Bosanci i Hercegovci i dalje mobilizirani u austrougarsku vojsku, u kojoj su ginuli i stradali na dalekim frontovima, uglavnom na ruskom i talijanskom. Prvog decembra 1918. godine proglasena je kraljevina SHS. Tako je BiH kao dio drzave Slovenaca, Hrvata i Srba usla u sastav nove jugoslovenske drzave. Nalazeci se u kraljevini SHS BiH nije izgubila svoju drzavnost. Zemaljska vlada za BiH imala je 5 povjerenistava, a u prvu vladu Kraljevine SHS usla su i 3 iz BiH po nacionalnom i vjerskom kljucu. Jedna od karakteristika novostvorene jugoslovenske drzave cinilo je progonjenje i nasilje nad Bosancima u BiH i Sandzaku.Tako je do septembra 1920. godine pored ostalih oblika nasilja ubijeno oko 2 000 Bosnjaka. U pogranicnim krajevima Crne Gore ubijeno je 126 bosnjackih seljaka. Zapaljeno je 500 bosnjackih seoskih zadruga. Samo do jula 1919. godine od 4 218 bosnjackih zemljovlasnika oduzeto je bez ikakve nadoknade 400.072 hektara njihove vlastite zemlje. Po Vidovdanskom ustavu od 28. juna 1921. godine odredeno je jednim clanom da BiH ostane u svojim sadasnjim granicama, cime joj je zagarantovana teritorijalna cjelovitost. U augustu 1939. godine sporazumom Cvetkovic-Macek formirana je Banovina Hrvatska na stetu BiH, a posebno Bosnjaka. U sastav Banovine Hrvatske uslo je 13 kotara iz BiH. Time je izvrsena podjela BiH i potpuno cijepanje njenog povijesnog tkiva. Do realizacije ovog sporazuma nije doslo jer izbija II svjetski rat. Tadasnje muslimansko politicko vodstvo obnovilo je u tim prilikama ideju o autonomiji BiH. Preko svojih predstavnika sva muslimanska drustva i organizacije zahtijevali su da se uspostavi BiH kao posebna jedinica. Protiv ove ideje odlucno su istupili srpski politicari koji su zastupali ideju o srpskoj politickoj prevlasti u BiH. Linija podjele interesnog podrucja Njemacke i Italije isla je preko BiH. Tokom II svjetskog rata cetnici Draze Mihajlovica u tri su navrata izvrsili masovne pokolje nad bosnjackim stanovnistvom u istocnoj Hercegovini, zapadnoj Bosni i u dijelovima Sandzaka. Sa svoje strane Bosnjaci su se otvoreno ogradili od ustaske politike progona i istrebljenje Srba i Jevreja obnavljajuci rezolucije u kojima su osudivani ustaski zlocini. Islamska zajednica takoder se ogradila od onih Bosnjaka koji su suradivali sa ustaskim vlastima. Kao sredisnja jugoslovenska drzava BiH je bila tokom najveceg dijela rata centar NOB-e. Ustav FNRJ izglasan je 31.01.1946. godine. U njemu se Bosnjaci ne spominju kao nacija. Sedamdesetih godina konacno je doslo do nacionalnog priznavanja Bosnjaka pod imenom Muslimani. Poslije Titove smrti 1980. godine se otvoreno trazi ukidanje Ustava iz 1974. godine kojim je omogucena veca samostalnost republika. Tokom 1989. godine dolazi do krize presjednistva SFRJ uz istovremeno isticanje Generalstaba JNA kao vrhovne komande oruzanih snaga SFRJ s ovlascenjima samostalnog donosenja odluka. Time je u Jugoslaviji izvrsen prikriveni drzavni udar. Nakon osamostaljenja Slavenije i Hrvatske na referendumu odrzanog februara 1992. godine i gradani BiH izjasnili su se za samostalnu, neovisnu i suverenu drzavu. To je posluzilo kao povod za srpsko-crnogorsku agresiju 06.04.1992. godine. Evropska zajednica priznala je novo stanje u BiH, koja je 21.05.1992. godine primljena u UN. Krvavom i tuznom istinom i mi smo "prvaci" te istorije na kraju 20. stoljeca!! Sudbinu punu neizvjesnosti svi, ama bas svi, nosimo na svojim plecima. http://www.edo.co.ba/bih.htm Sarajevo Bosnjacki institut Bošnjački institut Fondacija Adil Zulfikarpašić Centar Bogumili http://www.bosnjackiinstitut.ba/home/sadrzaj/46

Komentar Br.6

Poslao :

Eso

Datum : 07.12.2012.

Istina je samo jedna,a to je da smo mi muslimani nastali od katolika i pravoslavaca prihvatajuci islam kao svoju vjeru.Mesa Selimovic se izjasnjavao kao Srbin i sam govoreci da su njegovi predci primili islam.Nekad je tesko istini pogledati u oci,al tako je.Ove danasnje historije ili povijesti se pisu kako kome pasu.

Komentar Br.7

Poslao :

Ahmet za Arhivara

Datum : 07.12.2012.

Jedno kratko pitanje: zasto gradove Bosanski Novi, Bosanska Krupa i Bosanski Brod navodite bez onog Bosanski, a istovremeno spominjete Bosnu kao drzavu. Zar mogu nacionalisticke izmjene od 1992. godine izmijeniti cinjenice da se ti gradovi moraju spominjati u svom izvornom nazivu, bez obzira sta trenutni vlastodrsci u Banjaluci naredjuju i mijenjaju. Istinite cinjenice su starije od njih i vi Arhivar morate ih navesti u izvornom obliku.

Komentar Br.8

Poslao :

Za Esu

Datum : 07.12.2012.

Stariji Bosnjaci znaju da su se do donosenja novog Ustava Jugoslavije iz 1974 godine svi Bosnjaci MORALI izjasnjavati ili kao Srbi ili kao Hrvati,a da nisu mogli biti neopredjeljeni. Tek Ustavom iz 1974 godine,koji je dao veca ovlastenja republikama(da nebi neke druga republika mogla ugrozavati/pljackati neku drugu republiku unutar Jugoslavije,gdje su se nakon tog novog ustava iz 1974 godine Bosnjaci mohli izjasnjavati kao Muslimani(dakle samo vjerska odrednica),a bila je mogucnost izjasnjavanja kao Jugosloven,pa su se tako(tek nakon Ustava iz 1974 godine)Bosnjaci Muslimani slobodno izjasnjavali kao Muslimani i Jugosloveni.Nakon zadnjih popisa(uoci ratnih desavanja)dokazano je da je od svih upisanih Jugoslovena daleko najveci broj cinili Bosnjaci Muslimani(ca.90%),dok je ostalih ca.10%Jugoslovena cinile sve ostale nacionalne grupe koje su zivjele u Jugoslaviji!!! Posto je ovaJ ustav iz 1974 godine dao veca ovlastenja republikama,tako je BiH,unutar Jugoslavije,pocela snazno ekonomski i na svim drugim poljima jacati,ALI to BiH jacanje nije odgovaralo susjednim zemljama koje su slabile,pa su zato rusenjem ustava iz 1974 godine rusile Jugoslaviju,a posebno BiH,poslije svi znaju sta se izdesavalo....(Ustav Jugoslavije iz 1974 godine se mogao izmjeniti samo saglasnoscu svih tadasnjih republika koje su cinile tadasnju Jugoslaviju,a vecina republika je bila itekako zadovoljna tim ustavom iz 1974 godine kojim su sve republike bile ravnopravne i imale vecu samostalnost unutar Jugoslavije)....... Interesantno je da je Bosni i Hercegovini ulaskom u Titovu Jugoslaviju pripadala Boka Kotorska,da bi poslije na iznenadjenje svih tadasnji prvi covjek BiH Djuro Pucar-Stari poklonio Crnoj Gori tadasnji BiH teritorij Boku Kotorsku(za BiH vrlo vazan teritorij kao drugi izlaz BiH na more,pored Neuma),dok su BiH "uvalili"neki beznacajni teritorij koji je do tada pripadao Crnopj Gori..Svi u BiH su bili ogorceni tim gubitkom Boke Kotorske ali se niko nije smio usproriviti jer bi odma bio poslat u zatvor na "Goli otok".I pored svega sto je Tito i jugoslovenska partizanska pobjeda u II svjetskom ratu ucinila dobit za sve republike tadasnje Jugoslavije: Srbija je dobila pokrajinu Vojvodinu(koja je pripadala Madjarskoj),pa Hrvatska je dobila Istru(koja je pripadala Italiji),pa i Slovenija je dobila dio Istre i vrlo vazan izlaz na more,pa Crna Gora je dobila Boku Kotorsku(BiH teritorij),gdje i pored svega sto je Tito ucinio za ove republike ipak su iz ovih republika najvise napadali Tita,(osim BiH i posebno Bosnjaka Muslimana koji najvise pozitivnog govore o Titu).Poslije "Avnojevske granice"priznate kao drzavne granice Republika nastalih raspadom Jugoslavije.Sad vidimo da je u mnogim drzavama koje su napadale Tita doslo do "otreznjenja" gdje u mnogim anketama zale za Titovom Jugoslavijom i kazu da se najbolje zivjelo za vrijeme Tita i Titove Jugoslavije.

Komentar Br.9

Poslao :

Bošnjak

Datum : 07.12.2012.

NACIJA I NAROD, BOSANSTVO I BOSNJASTVO Izvor: Glasnik NKR BiH, br. 272 od 7. septembar 2003. Primjetili smo da mnogi Bosanci i Hercegovci imaju veliku zbrku u glavi kada su u pitanju pojmovi kao: Nacija, Narod, Bosanstvo, Bosnjastvo, pa cemo probati na, sto je moguce kraci nacin, definisati ove pojmove. NACIJA I NAROD, BOSANSTVO I BOSNJASTVO NAROD: U svjetskoj socioloskoj terminologiji pod NARODOM se podrazumijeva etnicka skupina, tj. skupina ljudi koji imaju slicne obicaje, slicnu kulturu, religiju, jezik itd. Primjeri NARODA SU: Bosnjaci, Srbi, Hrvati, Englezi, Kurdi itd. Na primjer Bosnjaci imaju svoje nosnje, svoja narodna kola, svoju kuhinju svoju religiju i, sto je NAJVAZNIJE, svoj subjektivni osjecaj pripadnosti Bosnjackom narodu. To Bosnjake karakterise kao poseban narod u odnosu na Srbe I Hrvate. NACIJA: U savremenoj terminologiji nacija se identifikuje sa ISKLJUCIVO SA DRZAVOM. Na primjer, etncki Meksikanac, kada dobije Americko drzavljanstvo posteje po NACIONALNOSTI AMERIKANAC. Ili npr. etncki Arapin koji je iz Alzira doselio u Francusku, kada dobije francusko drzavljanstvo postaje NACIONALNO FRANCUZ, mada je po narodnosti i dalje Arapin. ISTO VRIJEDI I ZA BOSNU I HERCEGOVINU: SVAKI PRIPADNIK BOSNJACKOG, SRPSKOG, HRVATSKOG ILI BILO KOJEG DRUGOG NARODA, KOJI JE IMAO PA MU JE NEPRAVDNO ODUZETO ILI IMA BOSANSKOHERCEGOVACKO DRZAVLJANSTVO, JE PRIPADNIK BOSANSKOHERCEGOVACKE, ili skraceno BOSANSKE NACIJE. Dakle, kada se kaze npr. Britanska nacija misli se na Veliku Britaniju kao drzavu i sve njene drzavljane ukljucujuci i etnicke Engleze, Skote, Irce, Arape, Indijce itd. Isto tako, kada se kaze Bosanska NACIJA, misli se iskljucivo na drzavu BiH i na sve njene DRZAVLJANE Bosnjake, Srbe, Hrvate, Rome, Jevreje itd. BOGUMILI BOŠNJACI BOŠNJACI SVIH VJEROISPOVJESTI I BOSNA http://www.zemljabosna.com/pjesma_bosnjaku.html Sve do kraja 19-tog stoljeca Bosanski katolici i pravoslavci nisu se nazivali nit tzv."Hrvatima" nit tzv."Srbima",nego Bošnjacima,a tzv."srpsko-hrvatski" politicki faktor nije imao nikakvog znacajnog utjecaja na zbivanja u Bosni u njenoj cijeloj dotadašnjoj historiji. Bosanski franjevci su kroz cijeli Srednji Vijek širili katolicizam medu Bošnjacima bogumilske vjere,ali ne i tzv."hrvatstvo",dok "pravoslavaca" prakticno nije ni bilo u Bosni sve do ulaska Bosne u sastav Otomanskog Carstva. Medutim,krajem 19-tog stoljeca to stanje se mijenja i Bosanski katolici i pravoslavci preko noci postaju tzv. "Hrvati" i tzv. "Srbi".Od tada je Bosanski narod podijeljen i od tada pocinju i svi sukobi unutar Bosne i njenog naroda,što se NIKADA prije u cijeloj historiji Bosne nije dogadalo nego su se Bošnjaci svih vjeroispovjesti borili za Bosnu,a ne protiv nje. O Bosnjacima,kao jednom narodu tri razlicite vjere,govori,1844 i otac srpskog radikalizma Ilija Garasanin,govoreci o "potrebi bratstva izmedju Bosnjaka i Srba i ostalih Slavena". Osvrnimo se,dakle, na Nacertanije (1844), Ilije Garašanina. U svom programu Nacertanije on narod Bosne naziva Bošnjacima - bez obzira na vjersku pripadnost - i kada govori o programu posrbljavanja Bosnjaka on kaze: ...K ovome treba dakle uciniti da se Bošnjaci i ostali Slaveni obrate..." Nadalje, predlaže da se: "nekoliko mladih Bošnjaka u srpsku službu državnu prima da bi se ovi...obucavali i za takove cinovnike pripravljali koji bi ono što su u Srbiji naucili posle u svom otecestvu u djelo privesti mogli." Da bi plan velike Srbije tekao bez vecih problema,i posrbljavanje Bosnjaka muslimana izvrsilo kako je zamislio,Garašanin smatra da bi se trebala pisati i opca historija Bosne gdje se "ne bi smela izostaviti slava i imena nekih muhamedanskoj veri prešavsi Bošnjaka" i nadalje napominje da bi ova historija trebala da bude oprezno pisana i to iskljucivo "u duhu narodnog jedinstva Srba i Bošnjaka",i od strane "coveka vrslo sposobnog i duboko pronicavajuceg." (ovdje je znacajno primjetiti da Garasanin ne spominje nikakve millete,nego na vise mjesta koristi narodno ime Bosnjaci za CJELOKUPAN narod u Bosni,dakle kao zajednicki naziv svih Bosnjaka,bez obzira na vjeru). Meta njegovog programa bili su i pravoslavni i katolicki Bošnjaci,tako Garasanin kaze da nece biti velikih problema "preobratiti",odnosno posrbiti, Bosnjake pravoslavce (Bosnjake istocnog vjeroispovijedanja),i o tome kaze sljedece:"Na istocnog veroispovedanija Bošnjake veci upliv imati nece biti za Srbiju težak zadatak.".NAPOMENA:U vrijeme kada Garasanin ovo navodi srpska pravoslavna crkva nije ni postojala u Bosni,a ni kasnije,sve do 1920 godine!!(Na osnovu sporazuma izmedju Vlade Kraljevine SHS i Carigradske patrijaršije od 18. marta 1920. godine "Sveti Arhijerejski Sinod Vaseljenske patrijaršije donio je odluku od 19. marta 1920. godine, broj 2056., kojom daje blagoslov na prisajedinjenje "ujedinjenoj srpskoj pravoslavnoj crkvi" eparhija koje do tada nikada nisu bile u sastavu srpske pravoslavne crkve ukljucujuci i eparhiju u Bosni,koja je uvijek do tada bila iskljucivo u sastavu Carigradske patrijarsije. Vlada Kraljevine SHS isplatila je Carigradskoj patrijaršiji za taj pristanak milion i pet stotina hiljada zlatnih franaka. Tom odlukom Carigradska patrijaršija oslobadja od svoje vlasti i prisajedinjuje pravoslavnoj srpskoj crkvi eparhije koje su do tada bile pod njenom upravom,dakle TEK 1920 godine srpska pravoslavna crkva se po prvi puta pojavljuje u Bosni)I nikakve narodne veze nije bilo izmedju Bosnjaka pravoslavaca i Srba pravoslavaca....Bosnjaci pravoslavci (danasnji tzv."bosanski Srbi"),inace,poticu u ogromnoj vecini od stocarskih plemena pravoslavnih Vlaha,a ostatak od Bosnjaka bogumila i nikakve veze nemaju sa Srbima. Veci problem,pak,Garasanin vidi u posrbljavanju Bosnjaka katolika,pa o tome kaze:"Više predostrožnosti i vnimanija na protiv toga iziskuje to, da se katolicki Bošnjaci zadobijedu. Na celu ovih stoje franjevacki fratri." Bosnjaci katolici su takodjer krajem 19-stoljeca preko noci postali tzv. "bosanski Hrvati",ali je bitno napomenuti da u srednjovjekovnoj Bosni nije bilo Hrvata kao nekog naroda u Bosni,to jasno uocavaju i sami hrvatski historicari kao npr.Tomislav Raukar,Nada Klaic,itd. Tako,hrvatski historicar Tomislav Raukar kaze vrlo jasno: "U srednjovjekovnim bosanskim vrelima, prije svega u njihovu nazivlju, nema izricitih potvrda o nazocnosti hrvatskoga stanovnistva na podrucju bosanske drzave... "Dapace, ni na nekim dijelovima hrvatskoga kraljevstva u srednjem vijeku nije bilo hrvatskoga imena. Primjerom je srednjovjekovna Sclavonia ili Slovinje." Jedan od najcjenjenijih historicara u svijetu,po pitanju historije svih juznoslovenskih zemalja,hrvatski historicar Dr Nada Klaic u svome djelu "SREDNJOVJEKOVNA BOSNA - POLITICKI POLOZAJ BOSANSKIH VLADARA DO TVRTKOVE KRUNIDBE",Zagreb,1989.,dolazi do sljedecih konstatacija: "....No, ove nevjeste projekcije o srpstvu Bosne vrijede isto koliko Sisicevo dokazivanje o hrvatsvu Bosne. Medjutim nekriticki izvjestaj Konstantina Porfirogeneta o Sklavinijama moze posluziti kao podloga za zakljucke samo onom historicaru kome nije odvec stalo do historijske istine. On je uglavnom iste vrijednosti kao i Dukljaninove vijesti o vladanju hrvatskih ili srpskih vladara nad Bosnom. To su tek povremeni izleti susjednih vladara koji nisu niti su mogli izmijeniti stoljetni polozaj bosanskih zemalja jer su one bez Hrvata i Srba odavno isle svojim, od njih posve odijeljenim putem. Carevi podaci za taj posao ne mogu biti mjerodavni, a jos manje vjesta konstrukcija barskog nadbiskupa koji pise sredinom 12. stoljeca...." Sve do pred kraj 19.stoljeca u Bosni su zivjeli jedino Bosnjaci,koji su bili triju vjera muslimani katolici i pravoslavci: Bošnjak katolicke vjeroispovijesti fra. Ivan Frano Jukic (1818-1857), koji je koristio pseudonim Slavoljub Bošnjak, koji je u svom proglasu 1848. godine zapisao: "Mi Bošnjaci njekad slavni narod sad jedva da smo živi nas samo kao ocenutu glavu od stabla slavjanskog gledaju priatelji naukah i žale nas.... Vrime je da se i probudimo od dugovicne nemarnosti; dajte pehar, te carpite iz studenca pomnje mudrost, i nauk; nastojte da najpred naša serca ocistimo od predsudah, fatajmo za knjige i casopise, vidimo što su drugi uradili, te i mi ista sredstva poprimimo, da naš narod prosti iz tminah neznanstva na svitlost isitne izvedmo." Citav ovaj fenomen,u svojoj cuvenoj pjesmi "Pjesma Bošnjaku" koju je objavio list "BOŠNJAK" u izdanju od 2. VII, 1891 godine,opisao je i Safvet-beg Bašagic rijecima: Znaš Bošnjace, nije davno bilo, Sveg' mi sv'jeta nema petnaest ljeta, Kad u našoj Bosni ponositoj, I junackoj zemlji Hercegovoj, Od Trebinja do Brodskijeh vrata, Nije bilo Srba ni Hrvata. A danas se kroz svoje hire, Oba stranca ko u svome šire. [...] Oba su nas gosta saletila, Da nam otmu najsvetije blago, Naše ime ponosno i drago. BOŠNJACI I BOSNA http://www.zemljabosna.com/pjesma_bosnjaku.html

Komentar Br.10

Poslao :

Tofko

Datum : 07.12.2012.

Bilo je na balkanu zivota i prije dolaska praoslavaca i katolika to znaci da je bilo drugih religija. To sto neko insistira tako kruto na svojoj istini, je svojstveno nasim susjedima, oni vrlo dobro znaju ko su oni a ko smo mi, a mi neznamo ko smo mi. Vjerovatno su neki presli sa pravoslavlja neki sa katolicanstva a neki sa bogumilstva.Dok god postoje i treci, susjedi pamet u glavu. Ps.E moj Eso duhovni kokuzu

Komentar Br.11

Poslao :

hivzija

hivzijas@yahoo.com

Datum : 07.12.2012.

za esu istina je da povijest(istoriju) pisu "razni" strucnjaci povijesna istina je samo jedna pitanje je kada i tko ce je dovesti do te istine(UVIJEK SE NADJU NOVI IZVORI) oko tvog komentara tko su muslimani: najvecim dijelom nastali od bogumila a manjim dijelom od katolika i pravoslavaca iskljucivost u ovoj temi ne daje prave podatke

Komentar Br.12

Poslao :

Divan

Datum : 07.12.2012.

Bogumilstvo kao kultura i religija nestali odmah nakon krizarskih pohoda koje je Vatikan organizirao prema svim jereticima sirom Svijeta u vrijeme Srednjeg vijeka. Novokomponovana povijest stvarana nakon pada komunizma ozivila je price o bogumilstvu, kao jeftinu politicku zvaku za prosti puk. Svi smo mi jedan narod inficiran sa tri religije, tri (ne)kulture,tri politike.....sve ostalo je jedna debela manipulacija ubogih primitivnih juznoslovenskih urodjenika.

Komentar Br.13

Poslao :

Bazdarevic

Datum : 08.12.2012.

Ja najvise volim vucijaka

Komentar Br.14

Poslao :

BeckiKonjusar

Datum : 08.12.2012.

Srednjevjekovna hereza i sa njom Bogumili je nadzivjela krizare. Srednjevjekovna Hereza je prvi pokusaj reforme vec korumpiranog Kriscanstva, a i Islama. Da, istovremeno je postojao dualisticki pokret i u Islamu. Pokret koji je takodjer inspirisan Manikeizmom i jos starijim Gnosticizmom. Kratko receno, ovi pokreti su pokusaj "demokratizacije" srednjevjekovnog drustva, negiranje marerjalne moci... uspjesna "zvaka" za pucanstvo, raju, kmetove... you name it. Siri se brzinom i postaje "popularna" i time ugrozava postojece mocnike. Krzarski ratovi su obdaniste usporedjujuci ih sa albigenizijskim ratovima poslije kojih su Katari i Patareni u Francuskoj konacno, skoro a ne sasvim istrjebljeni. A neki nalaze spas i azil cak i u Bosni zajedno sa Sefardik Jevrejima iz Spanije. Srednjevjekovna Hereza je preopsirna da bi to mogao shvatiti i o tome raspravljati jedan Divan za svojim sitnim mozdanim vijugicama. Nemam vremena da pisem ponjave Ljep vam vikend svima

Komentar Br.15

Poslao :

Ero

Datum : 08.12.2012.

Sa izuzetnim sam zanimanjem citao zapise na ovoj temi. Iako sam dosta znao, cuo sam obje teorije i da su Bosnjaci muslimani nastali od Hrvata i Srba, i da su nastali od Bogumila. Kao i da su bosanski katolici i pravoslavci autohtoni u Bosni i nastali od Bogumila. Pomalo sam zbunjen jer jos uvijek ne znam da li su Bogumili pretece bosanskih katolika i pravoslavaca. Ja sam Hrvat ciji je jedan roditelj porijeklom iz zapadne Hercegovine tako da mi je ovo izuzetno zanimljivo za citati. Da li to znaci da su hercegovacki katolici takodjer nastali od Bogumila. Nazalost Hercegovina je pod utjecajem krugova koji tvrde da su Hercegovci Hrvati i time im cine veliku stetu. A kada dodju u Zagreb mnogi ih gledaju kao gradjane drugog reda. Cudno. Imam vrlo lijepo misljenje o Bosni i njenom narodu i mentalitetu, koji je nazalost losim politickim i historijskim silnicama puno cesce gubio nego dobivao. Time mi je vise krivo sto ljudi uskog pogleda cerece Bosnu i duhovno i politicki i historijski te zavadjaju narod. Taj narod tamo ima dusu koju je gotovo nemoguce naci igdje drugdje, obisao sam dosta da to mogu tvrditi. Mozda ce jednom doci do preporoda i Bosna ce opet postati Bosnjacka i muslimana i katolika i pravoslavaca.

Komentar Br.16

Poslao :

GDogg

Datum : 09.12.2012.

za com#12,Divan text.......... Upravo tako,svi smo isti narod inficiran teskim virusom od koga su se izlijecili i imunizirali rijetki.Postoje fantasticne i "tesko" dostupne,stare indijske knjige gdje se od covjeka polazi kao od bica naspram kosmosa i Tvorca.Kasnije se objasnjavaju slabosti ljudskog uma koje koriste religije i politike da im u mozak nalijepe svoja ustrojstva pa ih u nevidljivim(cesto i vidljivim)okovima eksploatisu sebi u korist.Jos prije Biblije proroci se prikazuju kao cobani s shtapom sto predvode stado/narod.Sa oltara i bina se ionako nepismenom puku cita na Latinskom/Staroslavenskom ili Arapskom da ih bolje uhavizaju.Politicari i partije nastali kao ogranci religije cine isto a u nasem slucaju sprega jaka i stetna po zemlju. Ljudi kao da su predali razmishljanje i osjecaje,pa i zivote da drugi odlucuju o svemu,a oni taoci i pacenici saveza politike&religije.Veliko SVASTA! gp pg

Komentar Br.17

Poslao :

Prof. Hot

Datum : 09.12.2012.

Zelim samo da da pokazem u nekoliko primjera kako se to odvijalo u praksi u ova nasa vremena: http://www.youtube.com/watch?v=oPfRh7X_GpY http://www.youtube.com/watch?v=r-gCPvGg3go http://www.youtube.com/watch?v=Wrh-3cfha-A

Komentar Br.18

Poslao :

Ahmet za Esu

Datum : 10.12.2012.

Nisi u pravu Eso. Bogumili nisu bili ni srbi, ni hrvati. To je bio autohtoni narod Bosne i taj bosanski narod je prihvatio islam koji je bio blizi bogumilskom nacinu zivota od katolicizma i pravislavlja. Ta mala i nezasticena Bosanska crkva (Bogumili) je mnogo pretrpjela od katolicizma i pravoslavlja koji su je cijelo vrijeme negirali i proganjali.

Komentar Br.19

Poslao :

Tvrtko

Datum : 10.12.2012.

HISTORIJA BOSNE I HERCEGOVINE POVELJA KULINA BANA 29.VIII 1189. Povelja Kulina bana Kulin Ban http://www.youtube.com/watch?v=NbMXRcajtAk Kulin ban je bio bosanski ban, koji je vladao Bosnom (državom Bošnjana) od 1180. godine do 1204. godine NAJSTARIJI BOSANSKI DRZAVNI DOKUMENT , DOSAD PRONADJEN Povelja Bosanskoga Bana Kulina je napisana 29.avgusta 1189. godine na starobosanskom jeziku i Bosanskim pismom Bosancicom.Ovaj dokument je ne samo najstariji ,dosad pronadjeni, Bosanski drzavni dokument,nego je Povelja Bosanskoga Bana Kulina i najstariji drzavni dokument,od svih juznoslovenskih drzava!! Ban Kulin,u glavnom dijelu te Povelje,kaze: ....Ja,Ban Bosanski Kulin,obecavam Tebi kneze Krvasu i svim gradjanima Dubrovcanima pravim Vam prijateljem biti od sada i dovijeka. I pravicu drzati sa Vama i pravo povjerenje,dokle budem ziv. Svi Dubrovcani koji hode kuda ja vladam,trgujuci,gdje god se zele kretati,gdje god koji hoce,s` pravim povjerenjem i pravim srcem,bez ikakve zlobe,a sta mi ko da svojom voljom kao poklon. Nece im biti od mojih casnika sile,i dokle u mene budu,davati cu im pomoc kao i sebi,koliko se moze,bez ikakve zle primisli.Neka mi Bog pomogne i svo Sveto Evandjelje. Prijepis glavnog dijela teksta Povelje Bosanskoga Bana Kulina na originalnom starobosanskom jeziku sa Bosancice na Latinicu,glasi: ....Ja,Ban Bosanski Kulin prisezaju Tebi,kneze Krvasu i vsim gradjam Dubrovcam,pravi prijatelj biti Vam,od sele i do vijeka,i prav goj drzati s vami i pravu vjeru do kole sam ziv. Vsi Dubrovcane kire hode po moemu vladaniju,trgujuce,gdje si kto hoce kretati,gdje si kto mine,pravov vjerov i pravim srcem drzati je,bez vsake zledi,razvje sto mi kto da po svojov voljov poklon,i da im ne bude od mojih castnikov sile,i do kole u mene budu,dati im svijet i pomoc kakore i sebi,kolikore moze,bez vsega zloga primisla.Tako mi Bog pomagaj i sije Sveto Evandjelje. http://www.camo.ch/povelja_kulina_bana.htm KARTE/MAPE BOSANSKE DRŽAVE http://www.klix.ba/forum/mape-stare-bosanske-drzave-t58072.html- f=49&start=50

Komentar Br.20

Poslao :

BeckiKonjusar

Datum : 10.12.2012.

Zao mi je ako necu biti dovoljno jasan. Nije mi do ponjava a i zuri mi se. A nema na internetu za kopi/paste. Ahmete, zemljace (danasnji i bivsi) moram te ispraviti. Prema nacinu zivota Bogumili su bili najslicniji Pravoslavnim monasima. Valjda su bas zbog toga bili najljuci neprijatelji. Najveci krvolok protiv B., a poslije byzantijske kraljice Teodore (potamanila vise od 100000 Paulicijana) je bio Stefan Nemanja. Razumljivo je da su tadasnji Bosanci radije prihvatili Islam, jer su im u tim vremenu Otomanlije bile manji neprijatelj nego Bizantija i Rim. Medjutim,vjerskog kolebanja unutar Bosne je bilo i prije dolaska Turskih osvajaca. Mnogi, pod politickim pritiskom prelaze na katolicanstvo ili pravoslavlje. Ponavljam: KATOLICANSTVO i PRAVOSLAVLJE a ne HRVATSTVO I SRPSTVO. Nedostatak kriza na steccima proizlazi iz hereticke dogme koja ne priznaje simbole mucenja njihovog profete - Isusa. Doduse, pitanje je koliko su BiH Bogumili bili Bogumili. Prema nekim izvorima, BiH B (Ordo Slavini) su bili blagi, meki dualisti (kompromis sa vlastelom?) (fuzija sa crkvom = B Crkva???) Vjerovatno se tome moze zahvaliti postojanje stecaka. Jer koji bi dualisti sebi podizakli kameni spomen? Ma ne da mi se vise... Ero jaro, dobrodosao medju Blucane. Ajd procitaj sta je Mesa rekao o Bosancima. E to smo ti mi x2

Komentar Br.21

Poslao :

Profil

Datum : 10.12.2012.

"O tempora ,o mores" sto bi rek ó Magloni "konjusar" djeli lekcije o bosanskoj srednjovjekovnoj historiji, a kao metod - Zamjena teza. Ionako niko ne moze nista dokazati, sta je bilo i kako je bilo, tako malo je ostalo materijalnih spomenika.Par stecaka u Radimlji, koliko "strucnjaka" toliko i teorija o znacenju simbola uklesanih u kamen. Bosanska kristijanska crkva ima vise slicnosti sa Islamom, nego sa katolicizmom -pravoslavljem ---- nevjerovatno sta ljudski mozak moze proizvesti....

Komentar Br.22

Poslao :

Becki Konjusar

Datum : 11.12.2012.

"O tempora ,o mores" Jes' jarane. Sve je bilo bolje prije. Trava zelenija, djevojke vitkije, cevapi masniji.... Jedan od "smrtnih grjehova" heretika i Bos.Bogumila i B.Crkve je bio negiranje latinskog i grckog jezika pri vjerskoj sluzbi. "Znanje narodu" da se sprjeci manipulacija. Sve to 500 godina prije luterove reforme. Aferim vam stari Bosanci! Jeste, nesreca nam je sto ne mozemo jednostavno sjesti, procitati i znati. Umjesto toga moramo istinu mukotrpno traziti u gomilama knjizurdi i citati "izmedju redova". Filtrirati sve pristrasnosti "strucnjaka" koji pod uticajen etnopolitickih ubjedzenja ili naredzenja istinu vide selektivno i selektivno nam ju predstavljaju. Tim strucnjacima od sveg srca zelim da se u sljedecem zivotu rode sa bar jednom vijugom vise nego kokosh, pa de prestanu srati po dvoristu. "tako malo je ostalo materijalnih spomenika.Par stecaka u Radimlji, koliko "strucnjaka" toliko i teorija o znacenju simbola uklesanih u kamen." Mesa Selimovic bi se slozio: Bosanac (ovaj novi) je spreman da svim srcem obozava tudje, a istovremeno da iz dna svog shupka prezire svoje vlastito! Divimo se ostavstinama starih kultura diljem svjeta... A stecak nam je dobar da iza njega ispisamo gajbu pive od sinocnjeg tuluma. Jebo nezgrapni stecak sa onim uklesanim chicha glishom.. Primitivni Bosanac nije znao bolje... kao lafo. A pikasove ljepotice sa okom na koljenu i sisom na laktu su remek djelo. Niko se ne pita koliko je Pikaso pokrao ideja od umjetnika iz primitivnih africkih plemena da bi lansirao svij kubizam. Stecak ima dublju poruko od antickih grckih, do sjajnog polisha uglancanih, statua. Procitaj sta stari Krle o Bosancu na stecku rece!

Komentar Br.23

Poslao :

BiH prije 109 godina

Šveđanin

Datum : 11.12.2012.

Austro-Ugarska Putopis Dr. Augusta Heimera „Genom Bosnien och Hercegovina“(Kroz Bosnu i Hercegovinu), Jönköping, 1903. prvi put na jeziku zemlje o kojoj govori. Dr. Izet Muratspahić Švedska 2003 Kako je jedan Šveđanin vidio Bosnu i Hercegovinu prije 100 godina Putopis Dr. Augusta Heimera „Genom Bosnien och Hercegovina“, Jönköping, 1903. prvi put na jeziku zemlje o kojoj govori. Prije tri godine saznao sam za dosad nepoznat putopis koji je prije ravnih 100 godina napisao geolog iz Lunda dr. August Heimer. On je u avgustu i septembru 1903. godine u sklopu internacionalne geološke ekskurzije koju je organizirala Austro-Ugarska proputovao kroz BiH od Brčkog do Jadranskog mora, a svoja zapažanja objavio godinu kasnije u knjizi pod naslovom ”Genom Bosnien och Hercegovina” (Kroz Bosnu i Hercegovinu). Putopis je bio nepoznat i ima samo par primjeraka u Švedskoj. Budući da mi se knjiga učinila veoma zanimljivom, pošto predstavlja viđenje naše zemlje okom jednog Šveđanina prije cijelog vijeka, te da niko u BiH ne zna za nju, preveo sam je na naš jezik. Izdavačka kuća ”Drina” iz Uppsale objavila ?? ovu knjigu kao jubilarno izdanje - 100 godina poslije njenog izdanja na švedskom jeziku. Mišljenja sam da je interesantno za svakog našeg čovjeka da pročita ovu knjigu, jer će u njoj naći masu podataka iz prve ruke: kako je Brčko živjelo od šljiva, Vareš od željeza, kako je u Tuzli zaposlena prva žena- ljekar, zašto su se tetovirale katolkinje, kako su trapisti razvili Banjaluku, lijepu legendu o imenu grada Konjic, detaljne opise Sarajevskih ulica, džamija i crkava, Mostara sa okolinom, vrela Bune, Popova polja, vodopada i katakombi u Jajcu, Ilidže... i tako dalje, i tako dalje. Da bih vam makar djelimično prezentirao o kakvoj se knjizi radi, citiram po nekoliko rečenica iz uvoda pisca Heimera, kao i recenzije profesora Adolfa Dahla, jednog od najpoznatijih švedskih prevodilaca i predavača na upsalskom Institutu za slavistiku i Midhata Ajanovića Ajana, profesora filmologije, karikaturiste i pisca. Iz Uvoda Augusta Heimera(avgusta i septembra 1903.godine): ”Ovo je prezentacija utisaka i zapažanja tokom putovanja – opis veličanstvene prirode Bosne i Hercegovine s njenim mnogobrojnim ljepotama, romantičnih gradova s njihovom izrazitom orijentalnom osobinom, interesantnih, osebujnih etnografskih odnosa, jedinstvenog kulturnog razvoja tokom posljednjih 25 godina –, koje je dolje potpisani – jedini švedski učesnik u ekskurziji – ukratko želio da pokuša ostaviti. Putovanje kroz Bosnu i Hercegovinu bilo je tako poučno i interesantno, čemu su doprinijeli na prvom mjestu sposobnost i revnost koje je naučni vodić ekskurzije Dr Fr. Katzer cijelo vrijeme razvijao, te velika potpora koju je ekskurzija dobila od strane vlade i organa vlasti. Prijateljstvo i pažnja s kojima su strani gosti svuda primljeni, čak i na mjestima gdje je činjeno samo kratko zadržavanje, doprinijeli su umnogo da putovanje učine ugodnim. Sigurno je da nije bilo nikoga koji nije s čežnjom napustio tu lijepu, neobičnu zemlju i narod i vjerovatno su čvrsto odlučili mnogi da, kao i ovaj pisac još jednom, ako to vrijeme i prilike dozvole, posjete Bosnu i Hercegovinu.” Iz recenzije Adolfa Dahla: ”Inicijativa Izeta Muratspahića da izda prijevod ove knjige dolazi dakle pravovremeno. Prije stotinu godina je istraživač Heimer napisao ovu knjigu. Naročito je sadržajno bogat materijal koji se krije među koricama i koji sadrži mnogo detalja, zanimljivim ne samo za one koji su upućeni u historiju. Opis Bosne i Sarajeva koji se ovdje daje nije u formi površne turističke brošure, nego je viđen geološki budnim okom. Svaka stranica nudi kako ljude, tako i sredine i običaje. U jednom trenutku saznajemo kako se pravi džem od ružice, u drugom kako su kršćani i muslimani odijelili svoje parcele s tarabama, te u trećem koliko toplote vreli izvor na Ilidži ispušta. Naravno da ovakvo bogatstvo detalja iziskuje naporan posao pri prijevodu i to je jedino objašnjenje da ovo djelo nije već ranije izašlo na jeziku područja o kojem govori. Sada je Muratspahić s oduševljenjem, znanjem i podrobnošću ostvario transformaciju iz teškog jednostoljetno starog švedskog jezika u bosansko jezičko ruho. Heimer je imao sreću da se o njegovom tekstu pobrinuo literarni poznavalac, kao što je to sreća i za Bosance koji sada mogu složiti još jedan djelić u svoju identitetsku slagalicu.” Iz recenzije Midhata Ajanovića Ajana: ”Ko zna koliko je dobrih knjiga, povijesnih dokumenata stradalo na lomači tih "historičara"? Zbog njih je trebalo proći cijelo jedno stoljeće da se ova knjiga objavi na jeziku onih koji su najzainteresiraniji za njen sadržaj. Da bi neku knjigu uopće bilo moguće doživjeti, između pisca i čitaoca mora postojati određeni hemijski spoj, šav koji povezuje misli i osjećaje. Sve pukotine koje su eventualno mogle nastati nepreciznim premošćivanjem pomalo zastarjelog švedskog i modernog bosanskog jezika, Izet je ušio poput iskusnog hirurga i omogućio nam da ovu knjigu čitamo jednostavno i bez napora kao što se zrak udiše. Kao čovjek koji će ovu knjigu sigurno držati u svojoj vitrini zahvaljujem Izetu što nas je sve obradovao ovim vrijednim darom. Nakon knjige 1001 dan Svena Monneslanda, pred nas dakle stiže još jedna značajna knjiga u kojoj nam ljudi sa europskog Sjevera govore važne stvari o nama samima.” * * * * * www.bihdijaspora.com (Pisana rijec)

Komentar Br.24

Poslao :

Konstantin Filozof

BiH 1300-te godine

Datum : 11.12.2012.

BOSANSKI JEZIK (historijske cinjenice, gramatika, razlike) Ime "bosanski jezik" prvi put se spominje 1300-te godine u djelu "Skazanie iziavlieno o pismenah" (Historija pisanih jezika) koju je napisao najpoznatiji vizantijski putopisac, Konstantin Filozof. Nakon Berlinskog kongresa 1878. Bosna i Hercegovina je promijenila "staratelja" i okupirana od strane Austro-Ugarske. S tim je u Bosnu dosla i zapadna civilizacija, novi jezik, nova arhitektura, nova kultura. Bosna i Hercegovina je, kao i u Turskoj, dobila poseban status unutar Austro-Ugarske - kao treci entitet dvojne monarhije, a bosanski jezik je ponovo priznat kao sluzbeni. U to vrijme jezik je prihvatio veliki broj njemackih rijeci koje se i danas upotrijebljvaju, pored turcizama iz ranijeg perioda. Naziv Bosanski Jezik je zvanicno ukinut internom naredbom Zemaljske vlade Bosne i Hercegovine od 4. X. 1907. godine. U njoj se izricito zahtijeva da se "zemaljski jezik" (Landessprache) ima svuda sluzbeno nazivati "srpsko-hrvatskim," odnosno "hrvatsko-srpskim.") BOSANSKI JEZIK (historijske cinjenice, gramatika, razlike) http://www.oocities.org/famous_bosniaks/bosanski_jezik.html

Komentar Br.25

Poslao :

Mala čaršija

Datum : 12.12.2012.

Eso nemoj se više nikada javljati na ovaj post.Zapamti da smo mi Bošnjaci islamske vjeroispovjeti,prije toga Bogumili primivši Islam od Turaka.Tako sinko ako je tebe pravio pravoslavac ili katolik to za sebe čuvaj i ne provaljuj se levatino po ovom forumu.Ja sam dovoljno upamtio omalovažavanje moga naroda kroz komunistički režim i netrebaju nam takve vrste komentara,a kad se nađemo na nekom mjestu onda čemo bezbeli popričati ali onako kako se pričalo u Maloj čaršiji.Pozdrav od onoga čija je Familija 500 godina u Banja Luci.Seha jarane ne ukidaj.

Komentar Br.26

Poslao :

Kotromanosc

1332. godina

Datum : 12.12.2012.

HISTORIJA BOSANSKIH NARODA POVELJA BOSANSKOG BANA STJEPANA II. KOTROMANICA DUBROVCANIMA Stjepan Kotromanosc 15. Avgusta 1332. godina POVELJA DUBROVCANIMA Utvrdi zakon ki je prvo bio medju Bosnom i Dubrovnikom, da zna vsaki clovjek, koji je zakon bil: Ako ima Dubrovcanin koju pravdu na Bosnjaninu - da ga pozove pred gospodina bana ili pred njegova vladaoca - roka da mu ne bude odgovoriti. Ako Bosnjanin zapsi da nije duzan - da mu na-rece priseci samosestu, koje ljubo postavi banj rod. A kto Dubrovcanin ubije ali posjece u Bosni ili Bosnjanin Dubrovcanina - ta pravda da je pred gospodinom banom, a osud da grede banu na njih. Ako bude svadja Bosnjanina z Dubrovcaninom u Dubrovnici - da sudi knez dubrovacki i sudje a globa opcini. Ako Bosnjanin bude duzan, a pobjegne iz Bosne z dugom - da mu nije vjere ni ruke od gospodina bana! Ako Bosnjanin izme dobitak dubrovacki na vjeru, i knjiga bude u Dubrovnici, ako knez i sudje poslju da je knjiga prava da je vjerovana, da plati Dubrovcaninu i bez prestavstine! Ako rat bude, casa Bog uslisi, medju Bosnom i Dubrovnikom, da gospodin ban da rok Dubrovcaninom sest mjeseci, da podju u Dubrovnik slobodno - na to im je vjera gospodina bana Stjepana! A Dubrovcane da zivu u Humskom zemljom u njih zakonu - u prvom... Stjepan Kotromanosc 15. Avgusta 1332. godina http://www.camo.ch/poveljadubrov.htm

Komentar Br.27

Poslao :

Dodatak za br.19 TVRTKO

Datum : 12.12.2012.

KULIN BAN 1167-1203 OD KULINA BANA I DOBRIJEH DANA Najpoznatiji ban u Bosni je bio Kulin Ban (1167-1203). On je proširio granice Bosne. Bio je političar i nije volio ratove. Zato je taj period kad je on vladao bio dobar i ljudi su ga voljeli. U znak zahvalnosti narod ga spominje i u svojim pjesmama. PJESMA O KULINU BANU Prije osamstotina ljeta... Na pocetku svijeta, Osvanuo divan dan. Dobro jutro Kulin Bane...viče narod na sve strane. Dobro jutro, Dobar dan...odgovara Kulin Ban. Kao da je Sudnji dan. Reci nama Kulin Bane...kakve Bosna čeka dane. Zamisli se Kulin Ban...kao da je Sudnji dan. Kada dođu teški dani - nikom neće teže biti, A kad dođu dani sreće - nikom bolje biti neće, Reče mudri Kulin Ban...kao da je Sudnji dan. Od Kulina Bana... ...pa do današnjeg dana. Mnogo važnije je da je iz njegovog vremena sačuvan prvi pismeni dokaz postojanja narodnog bosanskog jezika. Radi se o Povelji Kulina Bana. Povelja Bosanskoga Bana Kulina (29.VIII 1189) Povelja Bosanskoga Bana Kulina je napisana 29. augusta 1189. godine na starobosanskom jeziku i bosanskim pismom bosančicom. Ovaj dokument je ne samo najstariji, dosad pronađeni bosanski državni dokument, nego je Povelja bosanskoga Bana Kulina i najstariji državni dokument od svih južnoslovenskih država. Značaj dokumenta Povelja Kulina bana je prvi diplomatski dokument pisan na domaćem jeziku, i kao takav zaslužuje pažnju kako jezikoslovaca, tako i historičara. Njegova vrijednost za bosansku srednjovjekovnu historiju je nemjerljiv. To je prvi dokument izdan od strane jednog bosanskog vladara, vladaru, tj. knezu, druge države. Povelja Kulina bana očuvana je u tri primjerka u Dubrovniku. Dva primjerka se tamo nalaze i danas, a treći primjerak, ukraden u 19. vijeku danas se nalazi u posjedu Ruske akademije nauka i umjetnosti u Sankt Petersburgu u Rusiji. Mnogi smatraju da je to original među poznatim primjercima. BiH je uputila zahtjev za njeno vraćanje.

Komentar Br.28

Poslao :

Eso za kom.25

Datum : 12.12.2012.

Prvo red se predstaviti pa bar imenom,a ne kriti se iza Male carsije.Nekad nesto i procitaj valjalo bi,a ne tarlahaj jezikom u prazno.To sto bi ti nesto volio ne znaci i da je tako,da je to historijski fakat.Ko je tebe napravio ne ulazim u to,ali neciji geni nadiru iz tebe dok ovako reagujes na gore napisano,dok se boris da dokazes da si bas ti onaj pravi.Pozdrav od Ese cija je familija porijekla begovskog i mnogo vijekova Banjalucka.

Komentar Br.29

Poslao :

MESUD DŽINIĆ

Datum : 13.12.2012.

ESO evo sam ti se predstavio imenom i prezimenom.Kao prvo ja se nikad nisam krio niti ču se kriti,a pogotovu ne od takvih "LEVATA".Svoju plitku pamet i nenačitanost ostavi za sebe pa te molim da se predstaviš da vidim "BEŽE" u arhivi da niste kod nas radili kao najamnici.Što se tiće razgovora ja sam uvijek u Kaporovoj pa bujrum.Volio bi "ti" dati dam jedan komadić mog DNK.Puno pozdrava mojim pravim Banjalučanima.

Komentar Br.30

Poslao :

Amra

Datum : 14.12.2012.

Gospodine Džiniću... Vi ste nam pokazali ko ste, nazivajući LEVATOM čovjeka koji je iznijeo svoje mišljenje!? Takođe ste nam pokazali svoj nivo kulture koji, nikako, nije na zavidnom nivou i, zaboga, u potpunoj je suprotnosti sa Vašim/našim plemenitim banjalučkim genima. Pitam se zašto toliko potencirate neistinu da su Muslimani potomci Bogumila i samo Bogumila. To je ortodoksna glupost! Eto, moja familija je već odavno izvršila vrlo precizna istraživanja i došla do potpuno provjerene informacije da su naši preci ZABOGA, bili pravoslavni Srbi. Da, mi čak znamo i kako smo se prezivali. Mi sa tom činjenicom nemamo nikakvih problema, a pogotovo niko od nas nema Vaše komplekse. Svi smo visokoobrazovani ljudi, realni, stabilni... ljudi širokih shvatanja. Vama, za početak, mala sugestija - da poradite na vlastitoj pismenosti : " Volio BI ti dati"... hmmm BI (JA BIH volio dati ). U Vašim godinama i sa takvim genima :-), aorist glagola BITI, hmmmm. Uputila BIH Vam nadasve srdačan pozdrav!

Komentar Br.31

Poslao :

Komentar

Datum : 14.12.2012.

...."da niste kod nas radili kao najamnici"... Ovakvo nesto nikad jedan "pravi Dzinic" ne bi izgovorio i uz to,javno prozivao ljude levatima. To samo moze neko sa dominantnim kompleksom nize vrijednosti,koji uporno ponavlja floskule tipa "moja DNA je begovski" -ish marvo proleterska.Sa ovim stavom,tesko da ces proci i kod svojih najblizih, a da ne pricam o sopstvenom narodu,koji ovakvim ponasanjem denuciras. Moras vise raditi na sebi da bi zaista "postao" dio ove cijenjene banjalucke familije.

Komentar Br.32

Poslao :

Ahmet

Datum : 17.12.2012.

Nesto mi smrdi u nekoliko posljednjih komentara. Izgleda da nam se na stranicu ubacuju provokatori, "insideri", sto bi rekli moji svedjani. Zato prijatelji nemojte bez potrebe padati u vatru, nego pokusajte procitati sta nam to "insider" zeli reci, da bi nas zavadio.

Komentar Br.33

Poslao :

Za kom.1 Meša

Meša Selimovic

Datum : 17.12.2012.

"„Možda zbog neravnog hoda kroz istoriju ,zbog stalnih nesreća ,zbog istorijske kobi .Nikad Bosna nije imala sreću da je moćni susjedi ostave na miru .Od dalekih bogumila ,koje prestavljaju pravo ,neortodoksno lice Bosne ,ove ljude su proklinjali ,palili ,uništavali pape ,carevi ,kraljevi..." We Remember the Bosnian Genocide. Mi se Sjećamo Genocida u Bosni. 11 Genocida nad Bošnjacima Od Austro-Ugarske do Srebrenice: 11 Genocida nad Bošnjacima Posted on January 7, 2012 Zlocini genocida nad Bosnjacima na balkanskom prostoru dio su njihove historije. Oni traju preko tri stoljeca, a porijeklom su i sa istoka i zapada, zavisno od toga o kojem se historijskom periodu radu. Uzroci genocida nad Bosnjacima su u nacelu, ideoloski, ali iza toga stajali su i drugi, prije svega borba za teritorije ( tlo ) “kako su nacisti govorili borba za zivotni prostor – lebensraum “, te unistenje naroda. Zlocini genocida imaju svoj historijski kontinuitet jos od druge polovine 17. stoljeca. Oni su pored genocidnih radnji mletackih i austrijskih trupa uglavnom rezultat kontinuirane srpske i crnogorske politike od pocetka 17. stoljeca pa sve do danas. Naime fizicko, duhovno istrebljenje i unistenje koje su pravoslavni Srbi i Crnogorci vrsili nad Bosnjacima-muslimanima Balkana motivirano je srpskom genocidnom ideologijom utemeljenoj na: Kosovskom mitu, Njegosevoj istrazi poturica, te lazima i politickoj propagandi. Ta ideologija razradjena je u Njegosevom “Gorskom vijencu”, Garasaninovom “Nacertaniju ” iz 1844. Takodje potrebni motivi su uzeti iz “Jezickog nacionalizma “ Vuka Karadzica i vjerske doktrine Srpske Pravoslavne Crkve (SPC). Pored gore navedenih zlocinackih programa, ”Programski dokumenti ” Stevana Moljevica od 30. juna 1941, cetnickog ideologa Draze Mihailovica, zakjluci cetnicke konferencije u selu Sahovicima 1943. i poslednji ” memorandum ” SANU-a dali su okvir ovoj zlocinackoj konstrukciji. Historiografski, filozofski i knjizevni radovi Vase Cubrilovica, Dobrice Cosica, Milorada Ekmecica, Vojislava Djuretica, Vasilija Krestica, Mihajila Markovica i drugih zaokruzili su ovu tvorevinu, dajuci intelektualnu i duhovnu osnovu ovoj genocidnoj politici. Poslednji genocid koji je izvrsen nad Bosnjacima (1992 – 1995) od strane Srbije i Crne Gore bio je isplaniran od: vojnog vrha SFRJ, drzavnog rukovodstva Srbije, srbijanske opozicije, srpske pravoslavne crkve, MUP-Srbije, SANU-a, kao i odgovarajucih snaga iz Crne Gore. U svim velikosrpskim planovima i cetnickim genocidnim programskim dokumentima navodi se da je stvaranje i organiziranje homogene Srbije (etnicki ciste srpske drzave ) koja ce obuhvatati “ celo etnicko podrucje na kome Srbi zive ” prva i osnovna duznost “svih” Srba. PRVI GENOCID Prvi genocid nad Bosnjacima dogadja se tokom i poslije Velikog beckog rata izmedju Turske i Austro-Ugarske carevine. Posto su Turci u tom ratu izgubili sve posjede i vlast u Madjarskoj, Slavoniji, Lici, Krbavi, Dalmaciji, Boki-kotorskoj, svi Bosnjaci- muslimani koji se iz ovih krajeva i zemalja nisu pravovremeno uspjeli povuci u Bosnu i druge krajeve juzno od Save i Dunava bili su pobijeni, protjerani, asimilirani ili prisilno prevedeni u kriscanstvo. Svi kulturni i sakralni objekti su unisteni a materijalna bogatstva oduzeta i opljackana. O prvom genocidu precizni i jasni dokazi o pokrstavanju postoje u franjevackim arhivama u Dalmaciji, Lici i Slavoniji. Da su Bosnjaci zivjeli na ovim prostorima danas jedino podsjecaju razliciti toponimi i prezimena. Za prvi genocid najvaznije je reci da su ratovali Turska i Austro- ugarska, a stradali su Bosnjaci. DRUGI GENOCID Drugi genocid nad Bosnjacima-muslimanima dogadja se na Badnje vece 1711. godine. Te noci je sprovedena tzv. „ istraga poturica“. Tada je ubijeno oko 1000 Bosnjaka koji su zivjeli na prostoru “Stare Crne Gore“ – koja je imala cetiri nahije sa sjedistem na Cetinju. Strateg, idejni promotor i agens drugog genocida bila je Srpska Pravoslavna Crkva. Ova tvrdnja je tacna zato sto je Badnje vece najveci kriscanski praznik i sto je istragu poturica ”opjevao” i dokumentovao crkveni dostojanstvenik i pjesnik Petar Petrovic Njegos u Gorskom vijencu. On je time pruzio epsku podlogu i paradigmu za sve buduce genocide nad Bosnjacima Srbije, Sandzaka, Crne Gore i Bosne i Hercegovine. Svi motivi za genocid opjevani su u Gorskom vijencu, pa tako vjersku mrznju prema Bosnjacima Njegos je skazao i rasplamsao rijecima: “Odza rice na ravnom Cetinju – zaudara zemlja Mu’amedom!” TRECI GENOCID Treci genocid nad Bosnjacima-muslimanima dogadja se izmedju 1804-1820 godine kao posljedica Prvog i Drugog srpskog ustanka. Ovaj genocid srpski istoricar i diplomata Stojan Novakovic oznacava kao ”generalno trebljenje Turaka-muslimana iz naroda”. Pored Srpske Pravoslavne Crkve koja od drugog genocida igra kljucnu ulogu, u trecem genocidu nad Bosnjacima njoj se pridruzuju historicari, politicari i pjesnici poput Njegosa. CETVRTI GENOCID Cetvrti genocid nad Bosnjacima-muslimanima dogadja se izmedju 1830- 1867 godine kao posledica Hati-s-serifa iz 1830. godine i njegova aneksa iz 1833 godine. Ovim dokumentom je Srbija stekla status vazalne autonomne knezevine unutar osmanskog carstva.Tada su svi Bosnjaci protjerani iz Beograda, Uzica, Sokola, Sabca. Sve protjerane Bosnjake Porta naseljava u Bosnu, gdje je za njih podigla dva naselja Gornju i Donju Aziziju tj. Bosanski Samac i Orasje. PETI GENOCID Peti genocid nad Bosnjacima-muslimanima dolazi nakon Berlinskog Kongresa 1878 godine, na osnovu cijih odluka dotadasnje autonomne knezevine Srbija i Crna Gora sticu potpunu nezavisnost i gdje prosiruju svoje teritorije. Tako se Srbija teritorijalno prosiruje: Niskim, Topickim i Vranjskim okruzima a Crna Gora u Hercegovini. Mada su se Srbija i Crna Gora na Berlinskom Kongresu obavezale da ce postivati slobodu vjeroispovjesti Bosnjaka, to se na zalost nije dogodilo. Bosnjaci su pobijeni i protjerani u Beogradu, Sabcu, Uzicu, Sokolu, Nisu, Pirotu, Vranju a svi njihovi kulturni i vjerski objekti su poruseni. SESTI GENOCID Sesti genocid nad Bosnjacima-muslimanima dogadja se kao posljedica Austro-ugarske okupacije Bosne i Hercegovine. Tako su se Bosnjaci u toku i poslije okupacije poceli iseljavati u: Sandzak, Kosovo, Makedoniju, gdje je tada jos uvijek bila turska vojska. Tako dolazi do radikalnog smanjenja bosnjacke populacije u ukupnom stanovnistvu BiH. Historicari navode da je od 1879 do 1910 procenat bosnjacko-muslimanske populacije u BiH smanjen za 7 % sto nije mali broj s obzirom da Bosnjaci gledajuci brojcano nije veliki narod. SEDMI GENOCID Sedmi genocid nad Bosnjacima-muslimanima dogadja se u Sandzaku i Crnoj Gori izmedju kojih je nasino pokrstavanje Bosnjaka u Plavu i Gusinju. Ovaj genocid je direktna posljedica prvog i drugog balkanskog rata. Ovo je bio sedmi genocid nad Bosnjacima Balkana, a prvi nad Bosnjacima Sandzaka. OSMI GENOCID Osmi genocid nad Bosnjacim-muslimanima dogodio se 1919. godine u Plavsko-gisinjskom kraju, bolje reci ponovio se u ovom istom kraju nakon nasilnog pokrstavanja 1912. – 1913. godine. Za razliku od tada, ovog puta je stradalo 450 najodabranijih Bosnjaka ovog kraja o kojima se inace nikako nije pisalo, sto je dobar pokazatelj da se svi bosnjacki hisotricari do sada preskakali ovaj genocid kojeg mi navodimo kao Osmi po redu ili pak drugi u Plavsko- gusinjskom kraju, i tamo samo u razdoblju od 6-7 godina. DEVETI GENOCID Deveti genocid nad Bosnjacima-muslimanima traje od osnivanja Kraljevine SHS (Srba, Hrvata i Slovenaca) 1918. do propasti iste 1941 godine. U ovim vremenima zivoti Bosnjaka nisu imali nikakve vrijednosti, a posebno je bila teska situcija za Bosnjake Sandzaka i Hercegovine. Tako su u Bijelom Polju u selu Sahovicima 7. novembra 1924 godine ubijeno oko 600 Bosnjaka bez ikakvog povoda, krivnje i razloga. Takodje podaci govore da je u Hercegovini od kraljevih komita bilo je oko 3000 neotkrivenih ubistava nad Bosnjacima. Tako da se zbog ovih ubistava, proterivanja i zastrasivanja etnicka slika Istocne Hercegovine promijenila na stetu Bosnjaka. DESETI GENOCID Deseti genocid nad Bosnjacima-muslimanima dogadja se od 1941-1945 godine. To je vrijeme Drugog svjetskog rata gdje je po nekim procjenama stradalo oko 106.000 Bosnjaka, uglavnom civila od cetnicke kame.To znaci da je negdje oko 8,3 % Bosnjaka nastradalo u ovom razdoblju. Ovo su samo podaci, a detalji stradanja nisu jos uvijek dovoljno istrazeni, pa ujedno apelujemo na bosnjacke historicare i inteligenciju vicnu peru da se prihvate posla. Stara izreka kaze “ono sto nije zapisano, nije se ni dogodilo”! JEDANAESTI GENOCID JEDANAESTI genocid nad Bosnjacima-muslimanima dogadja se u periodu od 1992-1995 prilikom agresije na Bosnu i Hercegovinu od strane Srbije, Crne Gore i Hrvatske. Najmanje 70,000 Bosnjaka je u ovom genocidu ubijeno, a oko 50,000 bosnjackih zena, djevojcica i djevojaka masovno silovano, dok je preko 1 milion Bosnjaka protjerano — u navedene brojeve se ukljucuju civili, branitelji, zene, djeca, starci. U ovom genocidu ucestvovale su zajedno Srbija, Crna Gora i Hrvatska sto se u prethodnih devet genocida nije dogadjalo da su istovremeno i zajednicki cinili zlocin. Ovaj genocid je najokrutniji, najsuroviji i najveci po razmjerama od svih dosadasnjih. U ovaj zlocin bilo je ukljuceno sve srpsko i crnogorsko sto gmize do najvisih drzavnih, politickih, vojnih i crkvenih struktura. Takodje veliki doprinos ovom zlocinu dale su srpska i crnogorska inteligencija. Namjera je svakako bila ostvarivanje Velike Srbijena granici Karlobag – Virovitica davno zapisanih planova Garasanina, Moljevica i poslednjeg memoranduma SANU-a (Srpske Akademije Nauka i Umjetnosti). U ovoj zlocinackoj agresiji i Hrvatska je htjela nesto usicariti i stvoriti Veliku Hrvatsku gdje su zlocini hrvatskih bojovnika nad civilima Stupnog Dola, Ahmica i drugih mjesta vec poznati.Stradanja Bosnjaka civila su ogromna u ljudskim zrtvama tako da se slobodno moze nazvati kataklizma ili gernika kako neko rece. Takodje treba kazati da je u ovoj agresiji na BiH izvrsen urbicid i kulturocid. U ovom genocidu je vazno naglasiti da su se Bosnjaci vojno i organizovano suprostavili sto u prijasnjih devet genocida nije bio slucaj. Bosnjacki narod iako u pocetku nenaoruzan i na prevaru opkoljen smogao je snage i suprostavio se agresoru, gdje su i te kako osjetili Bosnjacku snagu. I na kraju da kazem da nista vise nije kao prije i da Bosnjaci nikada vise nece dozvoliti da budu klati kao jagnjad, a u ovoj agresiji su pokazali da hoce, znaju i umiju udarac da uzvrate. http://bosniangenocide.wordpress.com/2012/01/07/od-austro-ugarske-do- srebrenice-11-genocida-nad-bosnjacima/

Komentar Br.34

Poslao :

Kulin

Bogumili

Datum : 17.12.2012.

Miroslav Krleža Iz bosanske historije: Miroslav Krleža - Bogumili BOSANSKE MEDIJEVALNE TEME Bogumilstvo će ostati magistralom naše medijevalne prošlosti, jer tek njegovim slomom svršit će na našem području sa Srednjim vijekom samostalan život narodne supstance. http://www.bihsavezzena.com/zena/16/16_18.pdf Iz bosanske historije: Miroslav Krleža - Bogumili BOSANSKE MEDIJEVALNE TEME Bogumilstvo će ostati magistralom naše medijevalne prošlosti, jer tek njegovim slomom svršit će na našem području sa Srednjim vijekom samostalan život narodne supstance. Bogumilstvo će ostati magistralom naše medijevalne prošlosti, jer tek njegovim slomom svršit će na našem području sa Srednjim vijekom samostalan život narodne supstance. Od Jajca do Udbine, od pada Beograda do Mohača počinje za nas fatalna atomizacija, koja će svršiti sa palanačkim, provincijalnim mentalitetom malih gradova na turskoj granici u XVIII stoljeću. Svijest o velikim razdobljima prošlosti nestat će u sveopćoj slabosti pamćenja. (1950) Bogumili nijesu bili anarhoidna sekta već državno organizirana laička pastva, koja je u međunarodnim omjerima izmedu Lombardije i albigenza igrala ulogu vrhovnog arbitra. Inkvizitori stoljećima optužuju ove heretike zbog seksualnih ekscesa, promiskuiteta i incesta. (1951) Poslije pada Zadra otvara se novo poglavlje romanske kulturne i artističke strategije, koja će trajati slijedećih dvjesta pedeset godina. Pape Inocencije III, Honorije III, Grgur IX, Inocencije IV, Bonifacije VIII, Ivan XXII, Benedikt XII, Urban V, Inocencije VI, sa čitavom svitom kardinala, dominikanaca, biskupa, kartuzijanaca i male braće (dominikanac Ivan iz westfalijskog Wildhausena, kartuzijanac Bartol od Trisulta, kartuzijanac biskup Ponsa, kardinali Casamaris i Gentilis i Jakov, Benedikto Giucciardi, mali brat Fabijan, inkvizitori u prvom periodu između 1202-1339.), otpočeli su svoju dvjesta pedesetogodišnju protubogumilsku ofenzivu za pobjedu ”romanike i crkvenih veza” na čitavom reljefu od Zadra do Đakova i od Kaloče do Jajca - contra hereticos Patarenos. (1950) Naše bogumilstvo više je simpatiziralo s etikom novoga evanđelja nego sa dogmama papinstva, spram kojih se određuje sa izrazitom idiosinkrazijom, koja kasnije na temelju iskustva raste iz nesumnjive antipatije u svjesnu i dosljednu, politički organiziranu mržnju. Reformatorska u oba smjera, spram maloazijske šizme i papinstva podjednako, naša bogumilska ideologija ostala je u svojim negacijama dosljedna do svoje propasti. Smatrajući monoteizam monopolom papinstva, ovi naši laici, krivovjerni u antiklerikalnom smislu, koji su poricali grčku i latinsku crkvenu hijerarhiju po svom praslovjenskom duhu u ime evanđeoske socijalne ravnopravnosti, čitali su evanđelje vlastitim jezikom i na svoj vlastiti način. Ne vjerujući, da je bog mogao stvoriti Papu, koji kao destruktivna i satanska sila djeluje po principu zla, oni su rimskoga biskupa smatrali đavolskim simbolom negacije onoga bratstva i one ljubavi kakvu je (po njihovom mišljenju) propovijedao Novi zavjet. (1950) rijalnim mačem (gladius materialis), kada je naredio Inkviziciji da uništi ovu pogansku infamiju svima sredstvima, pošto se utvrdilo, da na istočnoj obali nema ni jedne biskupije, koja ne bi bila heretička. Od pada Zadra 1202. (što ga je zauzeo dužd Henrik Dandolo sa francuskim i flandrijskim križarima) počinje na našem reljefu novi ciklus ratova mletačkih, koji traju daljnjih dvjesta godina, i nova serija papinskih inkvizicionih kaznenih ekspedicija, vojni i upada soldateske raznih baruna i kraljeva sve do pada Bosne 1463. Prvi inkvizitor Joan de Casamaris javlja se na našem terenu 21. XI 1202., to jest deset dana poslije pada Zadra, koji je pao na dan sv. Martina 11. XI 1202.! Još se Zadar pušio u ruševinama i još se nije usirila krv masovno poklane djece, kada je Inkvizitor kardinal Joan de Casamaris već ispitivao zbog bogumilske hereze dva slikara, Matiju i Aristodija, kao dva intelektualna krivca za tu bosansku kugu, koja se bila proširila između Splita i Trogira. (1950) Svi naši historici (bez izuzetka), kada govore o patarenskom ”krivovjerstvu” nastoje kako bi toj poganskoj pojavi dali neko manje vrijedno tumačenje, kao da je tobože, nažalost, doista kao simptom rasula nekih moralnih principa, ali ta balkanska, slavonska ili bosanska hereza nije tipično ”naša pojava”, jer bilo što, što se javlja kod nas kao ”krivovjerstvo”, zapravo je ”strano tijelo u okviru našeg historijskog razvoja”. Da se stidimo nečega što se zove krivovjerstvo u našoj historijskoj prošlosti, da žalimo te naše davne ”heretičke zablude”, da ih zaobilazimo sordinantno kao mačke oko dominikanskih lomača, kao da tih lomača i te hereze uopće nije bilo, smisla mnogo nema; upravo stoga što je besmisleno, to se ipak kultivira dalje svakoj historijskoj logici uprkos. Kod tih pravovjernih, pravoslavnih, latinskih ili grčkih antiheretičkih idiosinkrazija obje su naše klasične, rasne vjeroispovijesti idealno podudarne. Iz jedne ili iz druge perspektive priznati bogumilstvo kao treću komponentu, znači odreći grčkoj ili latinskoj misiji značenje historijske magistrale, a ta opet hipoteza ruši sve idealističke aksiome naše moralne supstance na ovome svijetu, a takav način gledanja jeste satanski, dakle bogumilski, dakle - danas - materijalistički. (1957) Bogumili su jedanput davno prije Husa htje li da diskreditiraju cezaropapizam i to je bilo, dakako, neostvarljivo. (1947) Bogumilska teza, koja se pojavila na klasičnom tlu grčko-latinske raspre, bila je politička, da je papa đavao sam i da je prepolovio živo tijelo Kristovo upravo zato, jer je sotona sam. (1947) Čitavi tehnički fakulteti smrti bili su stavljeni u pogon za našu heretičku bosansku kugu, pestilenza bosignana, koja je propovijedala, da su papa i patrijarh carigradski inkarnacija samog nečastivog! (1950) Inocencije III već je 1199. odlučio da svoj duhovni mač (gladius spiritualis) zamijeni mate-rijalnim mačem (gladius materialis), kada je naredio Inkviziciji da uništi ovu pogansku infamiju svima sredstvima, pošto se utvrdilo, da na istočnoj obali nema ni jedne biskupije, koja ne bi bila heretička. Od pada Zadra 1202. (što ga je zauzeo dužd Henrik Dandolo sa francuskim i flandrijskim križarima) počinje na našem reljefu novi ciklus ratova mletačkih, koji traju daljnjih dvjesta godina, i nova serija papinskih inkvizicionih kaznenih ekspedicija, vojni i upada soldateske raznih baruna i kraljeva sve do pada Bosne 1463. HISTORIJA BOSANSKIH BOGUMILA http://www.youtube.com/watch?v=iy-IEOLpvBQ

Komentar Br.35

Poslao :

Bosanac

Datum : 17.12.2012.

ZA KOMENTAR 33 Ovdje je neko iskorisito ovu plemenitu temu o Mesi Selimovicu da propagira neke poluistinite i tendeciozne ideje. Tekst je preuzet sa sajta We remember the bosnian genocide. O doticnom sajtu i njegovim namjerama i iskrenosti dovolno govore postulati za koje se oni zalazu a jedan od njih je: (prikopirano sa sajta) ( 2 ) PROTIV etnički mješanih brakova, jer vode ASIMILACIJI budućih pokoljenja djece iz tih brakova u druge etničke grupe, a BiH NEMOŽE OPSTATI bez Bošnjaka; Ne omalovazavam temu ali gore navedeni sajt se ne sluzi potpunom istinom a ima i tendenciozni karakter tako sto ovu osjetljivu temu koristi za neku drugu propagandu. Ne zelim da branim nikoga ko je pocinio zlocine i svi koji su krivi trebaju da odgovaraju. Kod nas je problem sto za te zlocine odgovaraju ili pogresni ljudi ili nizeg ranga dok pravi organizatori i oni koji su najvise krivi uopste se ne procesuiraju. Svako koga interesuje prava pozadina posljednjeg sukoba u ex-yu i u bih i pravi krivci za to, mogu to naci na internetu, na you tube, na googlu itd. Dovoljno je u google ukucati pojam MEHOLJIC i JUGOSLAV PETRUSIC i mnogo toga se ima za cuti. Treba sve to pazljivo preslusati i procitati i onom ko u sebi nema mrznje i ko iole razmislja svojom glavom mnoge stvari ce mu postati jasnije. Bez obzira koje nacije bio jer se ovdje radi o tragediji svih ljudi iz citave ex-yu. Narocito pazljivo treba preslusati sve od i o Jugoslavu Petrusicu. Mozda se u pocetku cini da se radi o sarlatanu i samohvlnom liku ali pazljivim spajanjem svih njegegovih izjava nepobitno se stice utisak da se radi o dobro obavijestenom covjeku, pa se tako moze uociti da je 2007. godine davao izjave u kojima je tacno predvidio trenutna desavanja na bliskom istoku vezana za arapsko proljece kao i mnoge druge.

Komentar Br.36

Poslao :

Ahmet

Datum : 18.12.2012.

Historija bosanskih Bogumila meni licno puno pomaze da spoznam samoga sebe i istorijske korjene koji meni samom objasnjavaju mnogo toga sto mi prije nije bilo jasno. Meni nikada nije bilo jasno otkuda tolika kulturoloska razlika izmedju onih ljudi (ja prije nisam znao koji su to ljudi) koji govore nekako grubo, sa mnogo nekulturnih izraza, psovki, bezobrastina, ljudi koji pljuju po trotoarima, zvizde za djevojkama, lazu, izmisljaju, primitivno se ponasaju u picu, cesto se tuku, nemilosrdno izdaju i najblizeg prijatelja itd., itd. i onih nekih drugih ljudi (ja nisam znao koji su to) koji su najcesce mirni, izbalansirani, vole pravdu i istinu, ne diraju ako nisu durnuti, tihi, skromni,ali ponosni, nece tudje, ali svoje ne daju. Ja sam svjestan da nikada ne treba generalizirati, ali ipak, trebali bi svi priznati da su ove razlike oduvijek postojale u razlicitim grupama ljudi sa naseg podrucja. Da ne govorim o nabusitosti i aroganciji koju su jedni imali u svome ponasanju, a oni drugi su te osobine smatrali primitivnim i stidjeli su se da budu takvi. Ovih cinjenica ima bezbroj, ali to nije predmet ovog mog clanka. Naglasavam da mi Bosnjani moramo izucavati nase korjene i nase bogumilsko naslijedje, jer ce nam to pomoci da spoznamo sami sebe i da saznamo zasto smo mi razliciti i nekako cudnovati na neki drugi nacin od onih drugih. Ako nista, dobro bi bilo da sami sebi objasnimo zasto smo to bas mi tolerantniji i miroljubljiviji od onih drugih. Ja vjerujem da je to zbog nasih bogumilskih, vjecito proganjanih korjena. Ove stvari bi trebalo na naucni nacin objasniti i nasim buducim generacijama u skoli, da bi se izbjegli svi oni pogromi koje su nam okolna plemena tako cesto priredila. Naravno, mi s ponosom trebamo nastaviti nasu miroljubivu misiju ne mijesanja u tudje probleme i propovijedanje prijateljstva medju ljudima.

Komentar Br.37

Poslao :

Mak

Datum : 18.12.2012.

Zasto komplikovati.Situacija je vrlo jednostavna. Prostor danasnje Bosne je evidentno bio drzava jednako dugo kao i mnoge evropske drzavice.Problem je da neki narodi koji su zivjeli na ovim prostorima vjekovima ne zele da uvaze tu cinjenicu nego se uporno otimaju identietu i prostoru svoga postojanja.To je taj bolesni um koji nece da prihvati fakta i njemu nazalost pripada vecina "Srba" i "Hrvata" u Bosni.Jedini koji pokusavju naci rijesenje i duhovni mir svome identitetu su samo Bosnjaci-Bosanci-Muslimani (?) zovite ih kako hocete i to je paradox ovih nasih prostora. Prihvatiti postojanje vlastite zemlje i zivotnog prostora sa pripadajucim identitetima je jedino moguce rijesenje i toliko jednostavno i civilizacijski objasnjivo. Zasto misliti drugacije? Artikulirati ga kroz sudbinu Bogumila ili Titove Jugoslavije ili na neki prirodan nacin je pravi i jedini put da se opstane. Sizofreno tvrditi da nisi to sto jesi i ne pripadas zelji svojih predaka nikad nece donijeti duhovni,kulturni i socijalni mir Bosni. Zasto konacno tvrditi nepostojanje vlástite domovine i proslosti? Zasto negirati postojanje izvornog nacionalnog bica BOSNE? Zasto ne pokusati naucno i sa faktima kako vec pokusava Bosnjacki nacionalni korpus naci dovoljno razloga da se voli vlastita zemlja. Zasto samo kritikovati ponekad ocajnicke i naivne napore da se ova nasa Bosna ocuva. Da li to neko zeli biti sretan kada unisti vlastitu zemlju, progna vlastite sugradane i otme taj prostor za sebe? To je krucijarno pitanje koje treba konacno postaviti Srbima i Hrvatima u Bosni.

Komentar Br.38

Poslao :

Drazen

Datum : 19.12.2012.

Ivan Frano Jukic ZELJE I MOLBE KRISTJANAH U BOSNI I HERCEGOVINI,KOJI PONIZNO PRIKAZUJU NJEGOVOM CARSKOM VELICANSTVU SRETNOVLADAJUCEM SULTANU ABDUL-MEDZIDU Pokraj najbolje zelju i volje cestitog naseg cara, da se Bosna vec jednoc uredi, tanzimat uvede, jednakost na sudu kristjanima podieli, nemozemo se nadati ikakvom napredku i oblaksicu ocekivati, ako bude carigradski ministerij onako u Bosni razredjivati unapredak, kao sto je dosad!? Ministerija dosadanja nastojanja, bila su samo za financiu obogati: sve sto je i na sto se god u Austriji i Franzeskoj placa, toje kod nas sad uvedeno, da placamo. Al u nas neima trgovine, zanatah,neima fabrikah, neima skolah, nikakve industrije, nikakvih manufakturah! Kako cemo dakle mi imati tolike danke i odaklen smirivati? Ja bi zelio, da mi vise u haznu dajemo, al nek nam vlada carigradska dade sriedstva i nacin kako cemo i nama i njima steci? Al o tome ni najmanje da se je tko pobrinuo. Evo 15 godinah imade, da da je u Bosnu nizam uveden, pak za tog vremena sta je ucinjeno za dusevnu i materijalnu korist ove pokrajine? Nijedna ucionica ne bi utemeljena po vladi, nijedna stazica ne bi prosjecena! Veziri i njihovi cinovnici, na njih gledajuci, reko bi, to su ti ljudi prosvieceni za napredkom tezeci, pravi Francezi, Prusi itd., al malko promotrivsi: iz dvora bubanj a iz nutra susanj! Osim one uniforme, nista drugo! Vlada, dakle, drugi nacin potrebno je, da uzme- pak joj nece trebovati toliki troskovi za expedicie vojnicke, koje su dosad sve bez koristi ostale, a sa stetom drzave velikom bivale, sto ako neucini, doisto ce mnogo stete sama sebi nanieti, jer: Kristjani, neimajuci odakle vise placati, dotjerani do najveceg siromastva bit ce usilovani seliti u obliznje inostranske drzave, ol poskapati od glada! Najveca je to nasa nevolja, sto nas dobri car, nije dobro o nama izvjesten, sto mu nemozemo nase tuge i nevolje priobciti, sto mu nase rane odkriti nesmijemo, da ih izlieci, suze nase ukazati, da ih otare, zelje nase ocitovati, da nam ih izpuni! Sami do cara doci nije moguce, jer sa pogibeljom glave valjalo bi mnoge carice obici. No uzdamo se u nase i coviecanstva prijatelje, da ce caru nase zelje i molbe podnieti i preporuciti kako ovdje sliede: Vase Velicanstvo! Preko 600. 000 kristjanih zivi u ova dva ejaleta Bosne i Hercegovine Vasih viernih podloznikah, koji oslanjajuci se na svoju viernost prema visokom turskom devletu za cetiri stolietja zasviedocenu, ponizno mole, da po priredjenoj sebi dobroti pogledate na nase uzdisaje pobozne, te nam sliedece milosti dopustiti i pokloniti blagoizvolite: 1. Da se vise ne zovemo raja(1), vec gradjani i drzavljani cielokupnog turskog carstva, uslied toga: 2. Na sudu da smo jednaki s Turcima, zato unapridak: ne po virozakona prednosti, vec da po pravdi bude izrecena osuda(2)zato: 3. Sve sure, da budu sastavljene iz jednakog broja clanovah oba vierozakona, turskog i kristjanskog(3). 4.Danke i poreze kristjani svoje , a Turci svoje napose da kupe i veziru predaju(4) 5. Danci i porezi da se ne razrezuju po broju kucah vec po imanju i posjedovanju(5). 6. Harac, sto sad kristjani od muzke glave placaju, da se za naviek digne, kanoti jednakosti drzavljanskoj protivan(6) i zato: 7. Da se kristjani primaju u vojnike koliko u nizame toliko i u redife i da imaju svoje svecenike(7) 8. Carska desetina od zita i siena, da se uracuna u porez i da se u novcima daje(8). 9. Kmeti gospodarima, da samo od zita, siena i duhana placaju sestinu, a gospodarri da nisu duzni kmetskog poreza placat, a ovi opet da nisu duzni gospodarima dohodak kucama nositi. (9) 10. Da nikad gospodar samovoljno nemoze kmeta sa zemlje dignuti, vec ako dokaze nasudu njegovu nevaljalstinu, u tom slucaju da ima kmetu trosak platiti, sto je ovaj trosio krceci, sadeci vocke i zgrade nacinjujuci.(10) 11. Beglucenje gospodarima, zelimo da se nikad vise ne uvodi(11). 12. Prenos vezirah, vojnikah i carskih kapidjiah neka se iz zemaljske kase placa.(12) 13. Opravljanje putovah i mostovah, uvodjenje poste i ostalih potrebitih sriedstvah za promicanje trgovine i zanatah da se sto prije o zemaljskom trosku zapocme(13) 14. Da se o zemaljskom trosku uvede stamparnica za kristjane.(14) 15. Da je slobodno kristijanima grckog obreda sebi posebno arhiepiskopa i episkope izbirati, koji jezik i obicaje zemaljske znadu, a ove za odobrenje vasemuu velicanstvu prikazati.(150 16. Slobodno obsluzivanje svog vierozakona; uslied toga da nam je slobodno: stare i crkve i manastire popravljati ,razsirivati i gdie je potrebito iznova graditi; zvona i zvonike imati i javno nase obrede obdrzavati(16) 17. Da se pazari s nedielje na drugi radietni dan.(17) 18. Da je slobodno svakoj obcini:ucionice- skole-zavoditi, uciteljepotrebneiz druge zemlje zovnuti, i ovi, da se iz zemaljske kese placaju; da je slobodno ucenike u radi veceg napredka u drge drzave slati.(18) !( Da bi se i od nas ucenici primali u carigradsko uciliste liekarsko i inzenirsko na carski trosak.(19) 20. Da mozemo dva nasa pouzdana covieka imati, o nasem trosku, kod visokog vaseg devleta, koji ce nase zelje i molbe vama vierno priobcavati, kod drzavnih sudovah glas imati i drzavne naredbe nama priopcavati.(20) 21. DA se SVI cinovnici Kristjanski i turski iz zemaljske kese placaju, da nebi morali od mita i globe ziviti..(21) 22. Da se krvarina ukine, da krv ubijenog ne placaju obcine, vec sudac neka ubojicu hvata.(220 23.Da se Bosna i Hercegovina opet sjedine pod jednim vezirom; ovo bi u obziru ekonomickom bilo bi za blagajnu i narod vrlo probitacno.(23) 24. Trgovina i zanati, brez obzira na vierozakon neka su svakom slobodni i pristupni.(24) 25. Da se o svim zemaljskim dohodcima i troskovima javno racuni vode i narodu priopcavaju.(25) 26. Da nam se carske i drzavne zapoviedi i naredbe pokraj turskog i bosanskim jeziko priobcuju; jerbo po dosadasnjem priobcivanju, nikad podpuno nismo znali sto nam se zapovieda i naredjuje.(26) 27. Da nam je slobodno sastajati se brez oruzja i dogovarati o stvarima skolskim, knjizevnim i ekonomickim.(27) 28. Da nam je slobodno u druge drzave izvan carstva seliti se.(28) Ovo su nase p0nizne zelje i molbe, osnovane po nacelu jednakosti, koji vas dobre uspomene otac, i vi njegovi vriedni nasljednik, toliko putah javno i svecano obrekoste al da se izvede i u zivot pretvori kod nas u Bosni, neprijatne okolnosti ne dopustise. Mi vruce molimo Boga, da takne vase carsko srdce, te nam se smilujete i vise recene molbe odobrite, koje ce carstvo bolje ukriepiti, ako nas toliko robovahpomilujete. Svemoguci Bog neka blagoslovi vase vladanje. Amen. Na ove zelje i molbe vise hiljadah vasi