Na tribini su sudjelovali profesor Tihomir Jukić sa zagrebačkog Arhitektonskog fakulteta i kolege iz Beograda, Društva arhitekata Beograda i Udruženja arhitekata Srbije, izv. prof. Vesne Cagić Milošević, predsjednica Udruženja arhitekata Beograda i Milan Đurić, predsjednik Udruženja arhitekata Srbije.Beogradski kolege priznali su da su pogriješili u ovom slučaju jer su djelovali previše institucionalno i poručili da se protiv tako oštrog investitora koji ima jako dobro razrađenu taktiku treba boriti jednako oštro i da se u toj borbi trebaju ujediniti svi

U uvodnom izlaganju predsjednik Društva arhitekata Zagreba naveo je tri ključne stavke: "Prvo, želimo zadržati zelenu zonu na Hipodromu, odnosno zonu sporta i rekreacije kako je ona definirana sadašnjim GUP-om. Želimo, unutar prostora zadržati povijesno - vrijedne građevine koje je prikazala i konzervatorska studija. I ono treće i najbitnije, želimo da se sve radi u skladu sa zakonima koji trenutno na snazi, a ne da se stvaraju novi zakonski okviri za specijalne prostore i investitore kao što se to događalo u slučaju Beograda."

Tihomir Jukić istaknuo je kako je za prostor Velesajma određena provedba procedure gradskog projekta i da se već nekoliko godina izrađuje dokumentacija koja je potrebna za tu vrstu procedure. 2014. godine izrađene su programske smjernice, a 2018. godine i program gradskog projekta.

Tvrtka Eagle Hills, s kojom je Grad potpisao tzv. Memorandum o razumijevanju stoji iza projekta Beograd na vodi koji je kontroverzan za veliki dio beogradske javnosti i protiv kojeg su provedene i brojne aktivističke akcije u sklopu inicijative Ne davimo Beograd. Prema riječima Vesne Cagić Milošević, to je projekt kojem je prilagođena kompletna regulativa, koji ima jako loš utjecaj na grad i koji je kratkoročna investicija. Prema riječima Vesne Cagić Milošević, to je projekt kojem je prilagođena kompletna regulativa, koji ima jako loš utjecaj na grad i koji je kratkoročna investicija

Milan Đurić je realizaciju projekta opisao kao pravni Blitzkrieg kod kojeg je ukinuta tzv. Studija visokih objekata, promijenjen Generalni urbanistički plan i donesen Plan posebne namjene koji je prema važećoj zakonskoj regulativi postojao samo za infrastrukturne objekte. Također je u beogradskom slučaju donesen i takozvani Lex specialis kojim je omogućena eksproprijacija tamošnjeg zemljišta, te je u jedno popodne ugašena Agencija za prostorno planiranje čiji direktor nije želio potpisati plan čijim je donošenjem prekršeno ni više ni manje nego 29 važećih zakona.

Sve to moglo bi se dogoditi i u Zagrebu. Beogradski kolege priznali su da su pogriješili u ovom slučaju jer su djelovali previše institucionalno i poručili da se protiv tako oštrog investitora koji ima jako dobro razrađenu taktiku treba boriti jednako oštro i da se u toj borbi trebaju ujediniti svi.