Kako ne otežavati život stanarima ove ulice stalnim kontrolama njihovih isprava, a istodobno spriječiti da se ulica ne koristi za krijumčarenje ljudi i roba. To je pitanje s kojim se pogranični policajci Bosne i Hercegovine i Hrvatske koji rade u Metkoviću u ulici Marka Marulića, susreću svakodnevno. Možda odgovor na to najbolje znaju sami stanovnici ove neobične ulice.

Malo u EU, malo natrag

Petru Pavlović zatekli smo kako s prijateljicama u bakinoj kući u ulici Marka Marulića, na periferiji Metkovića, priprema rođendansko slavlje. Čim izađe iz dvorišta bakine kuće, koja se nalazi u Bosni i Hercegovini, na ulicu, Petra uđe u Europsku uniju. No, Petra kaže da joj to nije neobično. „Pa više puta prelazim ulicu, kad idem u školu, bar dva- tri puta dnevno prelazim ulicu, odnosno granicu i nemam osjećaj da prelazim iz jedne zemlje u drugu", kaže Petra. Uobičajno je da su planine ili rijeke granice država, ali nije uobičajno kada granica prolazi jednom gradskom ulicom. Takav je slučaj s ulicom Marka Marulića na periferiji Metkovića. Stanovnici istočne strane ulice su građani Bosne i Hercegovine, dok oni koji žive s južne strane su građani Hrvatske, odnosno Europske unije.

Jadranka Dominković "na granici"

Davor i njegova majka Jadranka Dominiković žive, na južnoj strani ulice Marka Marulića- u Hrvatskoj. Oni, opet, stalno odlaze u Bosnu i Hercegovinu. Čine to svaki put kad prijeđu ulicu u kojoj žive. Pri prelasku ulice granična policija im, kažu, ne traži pogranične propusnice, iako ih oni, za svaki slučaj, imaju kod sebe. „Kada se igram s kćerkom stalno prelazim s jedne strane ulice na drugu, kaže nam Davor, objašnjavajući neobičnu situaciju u kojoj žive stanari ulice Marka Marulića.

Osjetljiv zadatak



ako nema graničnih oznaka, Davor točno zna gdje je granica BiH i Hrvatske. „E, to vam je točno ovdje, pokazuje nam Davor rub nogostupa, odnosno ogradu susjednog dvoriša-.“Sada smo u Hrvatskoj, a čim zakoračimo ovamo već smo u BiH, veli Davor. Premda je sitacija u kojoj su se zatekli stanari ulice Marka Marulića neuobičajna Davorova majka Jadranka, veli kako se u ovoj ulici živi normalno. „ Živi se k'o što se i prije živjelo, samo, eto, što malo češće patrolira policija, a drugo nema šta; idemo po kruh ovdje preko puta u prodavnicu jer nam je bliže. Nas manje -više svi policajci poznaju i svi imamo propusnice, osobne iskaznice... Kad vide Marka Marulića ulica, sve im se samo kaže, veli Jadranka.

Granični prijelaz u Metkoviću

IPrema kategorizaciji graničnih prijelaza i sporazumu između BiH i Hrvatske, ulica Marka Marulića ima status prijelaznog mjesta. Policijske ophodnje ovdje imaju osjetljiv zadatak. Kako ne otežavati život stanarima ulice, kada prelaze s jedne strane ulice na drugu stalnom kontrolom osobnih isprava, a istodobno obavljati dužnost. Zapovijednik granične policije u Metkoviću Zoran Pulić, objasnio nam je kako riješava ovaj izazov. „Ja sam vam kao načelnik postaje tamo u tom pograničnom području i u ulici Marka Marulića postavio sve stare iskusne policajce, koji poznaju mjesno stanovništvo. Nisam stavio neke iz Slavonije, koji su došli prije mjesec dana, da ne bi ljude maltretirali. I to ide normalno, sasvim normalno. A krijumčare mi istresamo, pretresamo, oduzimamo im robe, mi imamo svoje evidencije, radi se, plijenimo mi tamo robu od krijumčara i u ulici Marka Marulića. Znači moraju biti zabrinuti krijumčari, a normalni ljudi neka žive normalno", govori Pulić.



Briga zbog granice





Ante Jurković

Ante Jurković iz Gabela polja ne žali se na policiju. Nekoliko puta prelazi granicu i nije mu teško, ako treba, svaki put pokazati pograničnu propusnicu. No, teško mu je, veli, što granica ovdje uopće postoji. „Ja osjećamo neku tegobu na leđima. Poniženi smo, ubijeni smo u dušu, što je najgore, kao Hrvati, jer su nam sada neke nove mjere koje ne možemo shvatiti. Ovo je ovdje jedan narod. Mi gravitiramo prema Metkoviću, sve mi je u Metkoviću, cili moj život, i sad odjednom kad sam tu moram imati propusnicu, jer ovaj policajac je u pravu kad mene pita jer ja sam tu građanin BiH“, veli Ante.

Policijski načelnik Pulić kaže kako s kolegama iz BiH bar jednom mjesečno održi sastanak sa stanarima ulice Marka Marulića kako bi riješavali probleme koji se mogu pojaviti kada živite u ovako neobičnoj ulici- ulici na granici.