U svim medijima bila je to glavna vijest, čiji se repovi vuku i dalje. U Zadru je petnaestogodišnji učenik "žigosao" učenicu, i to slovom U na vratu. Sama riječ "žigosanje", koja se obično odnosi na utiskivanje nekog znaka na koži konja ili goveda užarenim željezom, zvuči jezivo.

Policija je poduzela kazneni progon. Ministrica Blaženka Divjak najavila je sankcije za ravnatelja jer o tom događaju nije odmah alarmirao policiju. Uputila je i specijalnu prosvjetnu inspekciju da slučaj potanko i opsežno istraži.

Uvijek spreman Milorad Pupovac i ovaj je slučaj dočekao na volej, sazvao konferenciju za tisak i uzviknuo "stanje je ozbiljno". Zatražio je oštre mjere institucija, prozborio o nacionalnoj (?) neravnopravnosti i diskriminaciji, te o nastavnicima i učenicima koji "nemaju svijest o onome što je dopušteno, a što nije". Adem Shala, otac učenice, požalio se na učestale prijetnje njegovoj obitelji, već naučen na to da se ovdje žrtva da dobro utržiti.

Premijer Plenković pozvao je na pojačani rad u odgoju učenika. Ivica Maštruko, nekad ugledni sociolog-suradnik i bivši hrvatski veleposlanik, nadmašio je Pupovca i Dačića zajedno kazavši: "Nije točno da našu zemlju percipiraju kao ustašku, ona to i jest, to je činjenica."

U ovim neurotičnim i farsičnim reagiranjima jedino je razumno postupio Jozo Dragić, ravnatelj škole, koji je pokušao zaštititi djecu, incident riješiti pedagoški i bez policije. Samo što se pod tim općim pritiskom i prijetnjama pokajao priznavši "pogrešku".

I sve to zbog nepodopštine jednog dječaka u pubertetu kakva se događa u školama u svim generacijama. Uvijek postoji neki mangup, obično slabiji učenik, koji se na neki način želi pokazati. I nikada se tome nije pridavala naročita pozornost.

Mangup iz naše priče samo je, istina drsko, prislonio ugrijani upaljač na vrat kolegici, mada nije jasno je li ona to htjela. A da joj nije utisnuo ozloglašeno slovo, nego neki drugi grafem, recimo slovo "ž", cijela bi stvar prošla nezapaženo. I ovaj je put ideologija zasjenila čovjeka.

Postoji s jedne strane strasna želja da se cijeli grad, država ili narod drži pod optužbom, i svaki, i najsitniji i najbeznačajniji detalj spremno se i zlurado koristi kao dokazni materijal za onaj povijesni "magnum crimen". U upotrebi su poznate metode prenaglašavanja, generaliziranja i provociranja. Toliko se u nas piše i govori o "ustašizaciji" i "fašizaciji" da bi bilo pravo čudo da taj zlobni zov ne dobije odaziv.

Na drugoj strani, na strani onih koji predstavljaju ovu državu, vlada strah od tih optužbi i na vlastiti račun pa se panično, rukama i nogama brane i pridružuju osudama u nadmetanju tko će jače i brže. Kao da im još uvijek iznad glave stoji neki CK.