"Hrvatska pošta" mora platiti 250 tisuća kuna odštete svojoj zaposlenici, 45-godišnjoj Marijani Š. iz Splita zbog višegodišnjeg mobinga koji je proživljavala. To je nepravomoćna presuda Općinskog radnog suda u Zagrebu.



Marijana. Š., inače inženjerka prometa, nije bila neka niskorangirana službenica u sustavu "Hrvatske pošte" nego šefica regionalnog ureda u Dalmaciji, a sud je zaključio da je mobingirana od kolegica koje su bile samo stepenicu više od nje u hijerarhiji, a da je sve to vrijeme Uprava nije zaštitila. Ova samohrana majka je na sudu uspjela dokazati da su je dvije nadređene kolegice, inače izvršne direktorice Divizije Mreža, pod čiju ingerenciju pripadaju svi prijamni uredi u Splitsko-dalmatinskoj i Dubrovačkoj-neretvanskoj županiji - mobingirale. To su bile Doroty K. (od listopada 2009. do kraja 2010.) i njezina nasljednica Anđela K. (od 2011. do kraja 2014).



Na osnovi iskaza Marijane Š., kao i iskaza njezinih suradnika, sud je prihvatio njezinu priču.



Nagrade za rad



Gospođa Marijana Š. već 25 godina radi u "Hrvatskoj pošti", a mobingiranje nije prestalo intervencijom Uprave nego tako da je ona dobila otkaz ugovora o radu. Osim ovog spora za mobing pokrenula je tako 2015. radni spor zbog nezakonitog otkaza, a na posao je vraćena tek nakon dvije godine, jer je sud zbog socijalnog momenta (riječ je o samohranoj majci opterećenoj kreditom u švicarcima) donio tu odluku do okončanja spora. I taj spor je Marijana Š. nepravomoćno dobila, te je u roku od osam dana od presude morala biti vraćena na mjesto u okviru svoje stručne spreme, no to se nije dogodilo, nego gospođa radi u odjelu Hrvatske poštanske banke kao administrator, nema svoje računalo ni radnu šifru, a računala posuđuje od kolega kada su oni slobodni.



Svi problemi ove žene koja je počela raditi u HP-u 1993. su počeli krajem 2009. i trajali su više od pet godina, kada joj je uručen otkaz.



- Do 2010. napredovala sam do funkcije regionalne voditeljice, te bila zadužena za 30 poštanskih ureda i 130 zaposlenika. Radilo se o poštama na Šolti, Braču, Hvaru, Visu, Lastovu i u Splitu. Tijekom tih godina dobila sam nekoliko nagrada za svoj rad i osjećala se uspješno - govorila je gospođa i o danima kada je bila poštovana i sretna u HP-u.

A onda je 2009., prema presudi, počelo maltretiranje.



- Kao voditeljica područja morala sam najmanje jednom tjedno posjećivati svaki od tih 30 poštanskih ureda. S obzirom na to da su bili vrlo udaljeni jedan od drugih, to je bilo gotovo nemoguće izvesti. Kad bih odlazila na neki otok, trebalo mi je nekoliko dana za putovanje i obilazak ureda. Poslovi koje sam za to vrijeme trebala obaviti u uredu u Splitu bili su na čekanju. Stoga sam morala raditi i po 15 sati dnevno, i subotom i nedjeljom. Do veljače 2010. evidenciju radnih sati za sebe sam vodila sama.



Dostavljala sam je izvršnoj direktorici u Splitu, koja je sve to kontrolirala i utvrđivala učinkovitost zaposlenika. Međutim, Doroty K., koja je bila izvršna direktorica, tražila je da prekovremene sate ne evidentiram za obračun plaće. Inzistirala je na tome da pišem samo osam sati ujutro, iako sam prekovremeno radila i poslije podne, i noću, i vikendom i blagdanima - stoji u iskazu ove gospođe.



Nečovječni odnos



Kako se Marijana Š. više opirala šefici, tako je po presudi mobing bio sve žešći i bezobrazniji.



- Sjećam se da mi je Doroty K. jednom dala zadatak izmjeriti sve prozore na svim poštanskim uredima za koje sam bila zadužena, i na kopnu, i one na otocima, i to u vrlo kratkom roku. Iako sam te podatke izvadila iz baze podataka naše Službe za održavanje, nije ih priznala. Drugi voditelji samo su joj dostavili podatke iz sustava, a meni je naredila da fizički odem u svaki poštanski ured i izmjerim svaki prozor. Još je kasnije zvala te poštanske urede da provjeri jesam li bila tamo. Nikada mi nije rekla za što su joj ti podaci trebali. Stalno je tražila neke nepravilnosti u mom radu i zahtijevala od mojih podređenih da me prijavljuju, ali oni to nisu htjeli raditi.



O ovom mobingu bilo je riječi i na jednom sastanku na kojem je bio prisutan i direktor ljudskih resursa te predstavnici sindikata. Direktor je zaključio da je za 30 posto mobinga bila kriva Doroty K., odnosno njezina netrpeljivost prema meni, dok je ostatak bio problem loše organizacije posla. Međutim, ništa se nakon toga nije poduzelo. Novu neugodnost doživjela sam kada sam se javila na natječaj za inspektora u internoj reviziji i kontroli. Iako sam imala najbolje rezultate među 30 kandidata i dobila posao, za četiri dana natječaj je poništen. Meni su ta četiri radna dana pritom izbrisana iz evidencije. Reagirao je i izvršni direktor za internu reviziju i kontrolu, jer je smatrao da sam nepravedno degradirana i da mi se onemogućava napredovanje, ali ni ta njegova intervencija nije urodila plodom.



Sve je to bilo prilično nečovječno! Doroty K. me često zvala i izvan radnog vremena. Vikala je na mene i prijetila mi, optužujući me za gluposti koje nisu imale veze sa mnom. Sve to mi je utjecalo na zdravlje, ali nikada nisam išla na bolovanje. Kao samohrana majka osjećala sam se grozno jer sam bila prisiljena raditi po cijele dane i dijete mi je često bilo samo kod kuće. Ali, posao mi nikada nije bilo problem, smetao me taj krajnje ponižavajući i nečovječan odnos - rekla je gospođa Marijana Š. na sudu.

Pošta izgubila spor, nadređena napredovala

Dobili smo na mobitel i Marijanu Š., koja nam je rekla da uopće nije sretna što pišemo o ovoj temi te da je potpisala etički kodeks u svojoj firmi kojeg se, kao i uvijek, drži te da je možemo nazvati tek kada presuda bude pravomoćna.

Prozvanim šeficama izblijedjelo je sjećanje.



Doroty K., koja je u međuvremenu premještena u središnjicu Hrvatske pošte u Zagreb, na sudu je tvrdila da se ne može sjetiti tog razdoblja. Nije se tako mogla sjetiti da je Marijani Š. rekla da svaki tjedan mora obići 30 poštanskih ureda, niti da je naredila drugim kolegama da joj ne pomažu. Negirala je i da je svojoj zaposlenici govorila prostote. Ni Ana T. nije se više sjećala ničega. Općinski radni sud u Zagrebu na kraju je zaključio da zbog svega što je gospođa Marijana doživjela na svom radnom mjestu Hrvatska pošta mora platiti 250 tisuća kuna odštete, jer je nedvojbeno bila mobingirana.



Predstavnici Hrvatske pošte išli su toliko daleko da su inzistirali na tome da vještak pojasni jesu li zdravstveni problemi njihove zaposlenice posljedica odnosa njezinih nadređenih ili možda razvoda i činjenice da je nastavila živjeti kao samohrana majka. Sud je zaključio da je ipak sve bila posljedica mobinga.



- Nakon tog šikaniranja još je i degradirana. Time su joj grubo narušena prava, profesionalni ugled i dostojanstvo - zaključio je sud u nepravomoćnoj presudi.