Barnløse menn presses inn i offerrolle

Ingunn Økland Kommentator og hovedanmelder

7. aug. 2018 13:51 Sist oppdatert 7. august 2018

Den canadiske professoren Jordan Peterson skal holde foredrag i Oslo Konserthus 23. oktober. Arrangementet ble utsolgt på én time. jordanpeterson.com

Den offentlige samtalen om barnløse menn er ensidig og reaksjonær, ikke minst på grunn av kulten omkring Jordan Peterson.

Oslo Konserthus var utsolgt på én time da billetter til et foredrag nylig ble lagt ut for salg. Det er den canadiske psykologiprofessoren Jordan Peterson som tiltrekker seg et publikum som ikke vanligvis frekventerer konserthuset. Hans tilhengere er hovedsakelig unge menn som følger Peterson på internett, der professoren gir råd og holder taler om dagens utfordringer for unge menn.

Jeg har lest hans internasjonale bestselger 12 Rules of Life og mener absolutt at den har noen kvaliteter. Men jeg ser med stigende undring på ringvirkningene av professorens virke. Peterson har utløst en stri strøm av medieoppslag om frustrerte unge menn. Bildet av denne gruppen er i ferd med å bli til en prototype som suger opp i seg en masse folk og undergrupper som slett ikke hører hjemme der.

1 av 4 menn er barnløse

Ikke minst i Norge er denne prototypen blitt populær fordi vi har en høy andel barnløse menn. Nesten hver fjerde mann født i 1960 var barnløs ved fylte 40 år, ifølge Statistisk sentralbyrå (SSB).

Tallene kom samtidig som Peterson ble løftet til guru på den internasjonale scenen, nemlig våren 2017. Påfølgende medieoppslag bidro til å bygge myten om den barnløse mannen som offer for kresne damer. SSB-tallene ga inspirasjon til artikler om «gutta som ble valgt bort» (VG), «mennene som aldri blir valgt» (Dagbladet) og menns «nevrotisisme» (Minerva).

Det er alarm

Motivet var nylig hovedoppslag i Morgenbladet, og da med den alarmistiske overskriften «Menn velges bort mer effektivt enn før. Virkningen er brutal.»

Journalist Ingrid Grønli Åm innleder artikkelen med følgende ladede spørsmål: «En horde med bitre, ensomme, enslige menn. Er det fremtiden?» Psykolog Peder Kjøs siteres på en uforbeholden tilslutning til Jordan Peterson. Og i likhet med Peterson har Kjøs gode råd til menn som er havnet i uføre: «Kanskje blir de nødt til å skaffe seg en utdannelse, begynne å potte planter og kjøpe klærne sine selv.»

Jeg kjenner ingen single menn som ikke kjøper klærne sine selv. Og jeg kjenner både barnløse menn og fedre som lever under stort press fra nye partnere om å få barn.

Kvinner nyanseres

Etter mange års trening er den offentlige samtalen om kvinner blitt nyansert og reflektert. Når det gjelder barnløse kvinner, skiller vi mellom frivillighet og ufrivillighet. Når det gjelder single kvinner, får de lov til å fremstå som alt fra suksessrike karrierister til ulykkesfugler på kjønnsmarkedet. Kvinneforskningen er etablert i en lang rekke kategorier og underkategorier. Kvinner skriver og tenker høyt om partnervalg, foreldreskap og familieliv.

Til sammenligning er det sjokkerende lite forskning på menn. Og den lille forskningen som finnes, bærer preg av en form for nyttetenkning som ville blitt ansett som reaksjonær dersom kvinner var objektet. Det munner ut i en bekymring for hvilken utfordring barnløse menn kan bli for omsorgspolitikken når Kari Skrede gir en introduksjon til forskningsfeltet.

Skrede er økonom og demograf og selve nestoren i dette faget, og det må sies at hun har gjort sitt for å sette taperstempelet på barnløse menn – lenge før Peterson kom på banen. Eksempelvis bruker hun flittig formuleringer av denne typen: menn «velges bort» og «inntektssorteres», de forblir «ubrukte» og «faller utenfor familielivet».

Barn ikke så viktig?

Redelig nok refererer Skrede også forskningsresultater som trekker i en annen retning enn hennes egne teorier. «De europeiske verdiundersøkelsene tyder på at menn i noe mindre grad enn kvinner ønsker seg barn,» skriver hun. Dette støttes av både svenske og norske undersøkelser. Færre menn enn kvinner mener at det å få barn er «meningen med livet».

Et lignende mønster gjentar seg i sakprosa skrevet for offentligheten. I Norge er det nesten ingenting i sjangeren, men i USA har barnløse menn bidratt blant annet i antologier om emnet. Eksempelvis er 3 av 16 skribenter menn i en bok med den ironiske tittelen Selfish, Shallow and Selfabsorbed.

Vil heller prioritere sex og kjærlighet

Og når de først lar høre fra seg, viser det seg å være tusen grunner til at disse mennene ikke har fått barn. De har heller villet prioritere sex, kjærlighetsliv og arbeid. Forfatteren Geoff Dyer er simpelthen ikke interessert i den livsstilen barn innebærer. Essayist og tegner Tim Kreider forteller at det aldri har falt ham inn å få barn, like lite som det har falt ham inn å verve seg til kystvakten eller begynne med brasiliansk jiu-jitsu.

Mange barnløse menn er hverken ensomme, partnerløse eller «valgt bort». Heller ikke disse representerer hele gruppen av barnløse menn. Men jeg skal tenke på dem neste gang noen maner frem bildet av den bitre og barnløse taperen.