Hei, denne artikkelen er over ett år gammel og kan inneholde utdatert informasjon

BERGEN (Dagbladet): Den britiske finansavisa fastslår i en større analyseartikkel at nordmenn jobber mindre, er oftere syke og har omdøpt fredag til fridag. Under tittelen «Norway: Cruise control» blir leserne fortalt at oljeformuen har gjort oss nordmenn til latsabber.

Avisas journalist har gjort et grundig dypdykk i den norske folkesjela ved hjelp av Statistisk sentralbyrå (SSB), organisasjonen for økonomisk samarbeid og utvikling (OECD), NSB og samtaler med nordmenn. Journalisten har til og med fått med seg uttrykket «å nave», altså å leve på NAV.

Med det som bakteppe skrives historien om nordmenn som klokka 1500 en torsdag ettermiddag har plassert skiene på taket og kjører mot hytta på fjellet for å kose seg der fram til mandag. NSB bekrefter i artikkelen at togene til og fra Oslo er mindre fulle på fredager og mandager enn de var tidligere.

- Dobbel lønn

- Politikere og næringslivsledere i Norge er alvorlig bekymret for utviklingen, skriver avisa.

OECD bekrefter at nordmenn kommer på tredje plass blant de som jobber minst i den utviklede delen av verden. Samtidig er timelønna klart høyest blant produksjonsarbeidere i verden, 40 prosent over tilsvarende timelønn i Tyskland og dobbelt så høy som i USA, Japan, Italia og Storbritannia.

Dagbladet har reist spørsmålet om vi er blitt bortskjemte her i landet. Vi fant kvalifiserte svar blant noen vi fant i og rundt Fisketorget i Bergen.

- Skal ha og ha

Tom Rørnes (45) har vært fiskehandler siden 1985 og fastslår med én gang at Financial Times har helt rett:

- Vi er blitt bortskjemte. Det er det ingen tvil om. Jeg merker det på meg selv, mine naboer, samfunnet og alle rundt meg. Vi skal ha og ha, men ikke yte. Det er også en god grunn til at mange bedrifter sliter. Vi skal tjene mest mulig og så forventer vi at varene skal koste minst mulig. Det regnestykket går ikke opp, sier Tom Rørnes.

Han forklarer det på denne måten:

- Her på Fisketorget får vi daglig høre av bergenserne at vi er alt for dyre, men sannheten er at det aldri har vært så billig når vi sammenlikner prisene med hva folk tjener. I Polen koster en seilfilet 50 norske kroner for en kilo. En butikkansatt der tjener 15 kroner i timen og må jobbe vel tre timer for å få råd til seifileten. Her i landet holder det å jobbe i underkant av én time for å ha råd til den samme fileten, som er middag for en hel familie.

Da Tom Rørnes begynte som en litt stor kjuagutt på Fisketorget i 1985 måtte han være klar klokka 05.00 om morgenen og jobbe til 2100 om kvelden, seks dager i uka.

- Blåmandag

- Nå jobber vi eiere bare 10 til 12 timer om dagen, seks eller sju dager i uka. Nordmenn flest begynner i arbeidslivet når de er 24 eller 25 år gamle og pensjonerer seg når de blir 62. Det blir et arbeidsliv på 37 eller 38 år. Før jobbet folk i 50 år før de trakk seg tilbake. Det er helt klart for meg at vi går mot en blåmandag når vi forbruker mer enn vi skaper. Jeg vet ikke om vi møter veggen i 2014 eller 2024, men vi kommer til å merke det smellet, sier Tom Rørnes.

Pensjonist Thorild Jakobsen (68) er også helt enig i dommen fra den britiske finansavisa:

- Ja, det er visst bare olje som teller her i landet, men én dag vil oljealderen ta slutt. Ungdommen i dag er ikke bare litt bortskjemte, men mye bortskjemte. Jeg kunne aldri spørre mine foreldre om penger da jeg var ung. Jeg har jobbet og strevet i hotell, restaurant og kantine et langt arbeidsliv og har sett utviklingen.

- Forandringene kommer så fort og det er vanskelig å si hvor vi står om 20 år når mitt barnebarn Hilmar blir voksen og skal klare seg selv. Vi kan ikke fortsette å skjemme bort ungdommen slik vi gjør i dag. De risikerer å få alvorlige problemer, sier Thorild Jakobsen.

- Går i deres fotspor

Butikkmedarbeider Marte Leine Stinterud (23) og BI-student Frøydis Høistad (23) er også enige i påstanden om at vi er blitt bortskjemte i Norge:

- Vi har det ganske fint og er blitt litt bortskjemt, men alt kommer ikke til oss på et sølvfat. Vi er klar over at de gode tidene kan bli avløst av økonomisk tilbakegang og forsøker å forberede oss på det. Unge i dag ønsker ikke å ende opp i et gresk mareritt, sier Frøydis Høistad.

- Det er ikke lenge siden vi diskuterte dette rundt middagsbordet hjemme hos mine foreldre. Lillebroren min er 18 år og veldig opptatt av å tjene mest mulig penger. Våre foreldre synes vi er blitt bortskjemt, men jeg skylder på dem. Vi går bare i deres fotspor og forventer å få det like godt som dem. Samtidig er det greit å ha foreldre som kan bistå når vi vil inn i boligmarkedet, sier Marte Leine Stinterud.

- Levestandarden kan svekkes Professor i samfunnsøkonomi ved NTNU, Jørn Rattsø, skal lede en ny produktivitetskommisjon, satt ned av finansminister Siv Jensen (Frp). Han er på reise og har følgelig ikke lest Financial Times-artikkelen, men han deler mange av bekymringene overfor Dagbladet.

- Produktivitetsnivået i Norge er bra, det er jo derfor vi er rike. Men i framtida har vi noen utfordringer i forhold til hvor mange arbeidstimer vi får ut av befolkninga, sier Rattsø.

GÅR I FORELDRENES FOTSPOR: Marte Leine Stinterud (23) og Frøydis Høistad (23) sier de går i foreldrenes fotspor, men at de forbereder seg på vanskelige tider. Foto: Tor Erik H. Mathiesen/Dagbladet Vis mer

Rattsø beskriver det nærmest som en naturlov at land som finner store naturressurser etter hvert vil gå på en smell med tanke på produktiviteten.

- Alle land som finner store naturresurser og som finner rikdommen lett har utfordringer. Oljerikdommen har vi fått lett, og alle sånne land vil ha utfordringer med dette.

- Er det da ingenting å gjøre enn å sitte stille i båten?

- Vi må jo tro at politikk kan påvirke og gjøre noe med arbeidsmarkedet og utdanningssystemet. At det kan motvirke sånne effekter som blir beskrevet i avisen.

- Hva er det verste scenariet?

- Over lang tid er det verste scenariet at man ikke klarer å holde produktivitetsveksten oppe og dermed svekke velferden over tid. Både levestandard, husholdning og offentlige tjenester kan måtte lide som en konsekvens av dette.

- Er det ikke noe med nordmenn som gjør oss motstandsdyktige?

- Det er klart at vi er velorganiserte og har et høyt utdanningsnivå og har gode forutsetninger for å få holde oppe produktivitetsveksten. Men spørsmålet er om vi har den rette kompetansen for framtida.

Hva som skal til for å forberede oss på framtida tør ikke Rattsø uttale seg om enda. Det er nettopp dette han skal jobbe med som leder av den nye kommisjonen, som skal legge fram en tilstandsrapport om et år.



