Riksadvokaten har i flere år bedt politiet om å prioritere etterforskninger som handler om vold mot barn.

Men NRKs gransking av grove barnevoldsdommer avdekker at både politiet og domstolene somler i mange slike saker.

Vi har gransket dommer fra lagmannsrettene i perioden 2013-2018, hvor barn har blitt mishandlet på det groveste av sine foreldre.

Slik har NRK gransket de grove barnevoldsdommene Ekspandér faktaboks NRK har gjennomgått dommer fra alle seks lagmannsretter i Norge: Frostating lagmannsrett, Borgarting lagmannsrett, Eidsivating lagmannsrett, Gulating lagmannsrett, Agder lagmannsrett og Hålogaland lagmannsrett.

Vi har undersøkt hundrevis av dommer i perioden 2013–2018 med paragrafer som omhandler grov vold mot barn: §219, §282, §283, §242, §228, §229, §271, §272, §273. I et stort antall av sakene brukes §219. Etter at ny straffelov trådte i kraft i 2015, brukes §282. I disse sakene blir barna utsatt for «gjentatt» mishandling eller vold «over lang tid».

NRK har deretter valgt ut de groveste voldsdommene – hvor foreldre er dømt til flere måneder i fengsel eller mer. Totalt dreier det seg om 187 dommer.

I flere av de 187 dommene er både barn og én av foreldrene utsatt for vold. I de fleste dommene har den fysiske og psykiske mishandlingen av barna pågått over lang tid før volden ble avdekket og anmeldt til politiet. I noen av sakene har bare én av foreldrene blitt dømt, mens den andre er frifunnet. (Kilder: Lovdata, Rettstidende og odelstingsproposisjon)

Vi har funnet 187 dommer hvor volden har vært såpass alvorlig at foreldre er dømt til flere måneder i fengsel eller mer – for blant annet å ha filleristet, sparket, slått, tatt kvelertak og stengt barna ute fra hjemmet sitt.

I nesten halvparten av disse dommene har lagmannsretten konkludert med at saksbehandlingstiden har vært kritikkverdig lang:

«Total inaktivitet hos politiet»

Politietterforskningene har stått helt stille i over ett år i flere av sakene.

Her er noen eksempler fra de 85 barnevoldssakene som har tatt svært lang tid å få avgjort:

Det er på det rene at den samlede saksbehandlingstiden i saken har blitt urimelig lang, uten at de tiltalte kan lastes for dette. [...] Saken har hatt en liggetid hos politi- og påtalemyndigheten på om lag ett år. Utdrag fra en dom, 27. april 2017

Aktor har opplyst at saken har hatt en ubegrunnet liggetid på mellom et og et halvt år og to år. Dette skyldes kapasitet hos politiet og aktorbytte. Utdrag fra en dom, 18. mars 2015

Det er uomstridt at saken har hatt en ren liggetid – dvs. total inaktivitet – hos politiet i omkring ett år. Etter lagmannsrettens vurdering må dette anses som et brudd på EMK artikkel 6 nr. 1 om «rettergang innen rimelig tid». Utdrag fra en dom, 24. april 2017

Videre lå saken ubehandlet store deler av første halvår 2016. Tiltalte kan ikke lastes for disse forsinkelsene. Utdrag fra en dom, 3. mai 2018

– Vanskelig for barna

Barnerettsadvokat Janne Rebecca Fjelnseth er svært kritisk til politiets sommel i så mange saker der foreldre er dømt for grov vold mot sine barn.

– Dette overrasker meg ikke, dessverre. Det samsvarer med oppfatningen jeg har, sier Fjelnseth som har vært både forsvarer og bistandsadvokat i barnevoldssaker.

Hun forteller at det er vanlig at barna som har opplevd vold, sliter med tanker om hvorvidt politiet tror på dem. De lurer på om saken ikke er alvorlig nok, sier advokaten.

KRITISK TIL POLITIET: Barnerettsadvokat Janne Rebecca Fjelnseth sier at de involverte ikke alltid får noen forklaring fra politiet om hvorfor etterforskningen drar ut i tid. Foto: Morten Andersen / NRK

– Det må en endring til – det er helt sikkert. Den lange tidsbruken får store konsekvenser for mange. Det er vanskelig for barna at ting tar sånn tid, sier Fjelnseth til NRK.

Hun mener det er åpenbart at Riksadvokatens anmodning om å prioritere slike saker, ikke blir fulgt opp av politiet.

– Når man gjentatte ganger over lang tid ser at disse sakene ikke gis prioritet, så kan samfunnet bli sittende med en oppfatning av at dette ikke er alvorlig nok. Det er i så fall skremmende, sier Fjelnseth.

EKSTRA BELASTENDE FOR BARNA: Flere dommer fra lagmannsretten beskriver hvordan den lange tidsbruken går utover barna – som allerede har blitt utsatt for vold fra sine foreldre. Foto: Nareas Sae-Khow / NRK

Brudd på menneskerettighetene

NRKs kartlegging avdekker at tidsbruken i flere av barnevoldsdommene bryter med menneskerettighetene.

I 13 av sakene har lagmannsretten vurdert den lange saksbehandlingstiden som brudd på artikkel 6 i Den europeiske menneskerettighetskonvensjon (EMK) – som handler om «retten til rettferdig rettergang» for dem som er tiltalt.

Politiet står for de fleste forsinkelsene, men flere av sakene har også stoppet opp i domstolene:

Kompliserte saker å etterforske

Politidirektoratet innrømmer at den lange tidsbruken ikke er tilfredsstillende. Spesielt med tanke på at grov vold mot barn er blant politiets mest prioriterte områder.

– Sånn sett er det ingen grunn til å være fornøyd med dette resultatet. Men dette er saker som er komplisert å etterforske, sier leder for politifagavdelingen i Politidirektoratet, Ole Sæverud, til NRK.

– Hva tenker du om at det har vært inaktivitet og passivitet i nærmest halvparten av sakene NRK har kartlagt?

– Årsaken til liggetid i mange saker er ikke at man ikke har gjort noe, men man har vært opptatt av andre saker som har kommet inn, sier Sæverud.

ØKNING I VOLDSSAKER: Politiet har de siste årene fått inn flere volds- og overgrepssaker mot barn enn før, forklarer leder for politifagavdelingen i Politidirektoratet, Ole Sæverud. Foto: Mohamed Abdulkadir Dahir / NRK

– Utfordrer oss på kapasitet

Han forklarer at politiet de siste årene har fått inn flere og flere volds- og overgrepssaker mot barn og voksne.

I perioden 2014–2018 har antall anmeldelser om mishandling i nære relasjoner økt med 20 prosent – noe som betyr at politiet klarer å avdekke mer slik kriminalitet, mener Sæverud.

– Vi tar flere, vi putter flere i fengsel. Vi redder flere barn ut av en voldelig situasjon. Samtidig utfordrer det oss på kapasitet – vi klarer ikke å gjøre etterforskningen fort nok.

– Hva gjør Politidirektoratet med dette?

– Her er det ikke noen enkle grep. Men politireformen vi har vært gjennom skal gjøre oss bedre egnet til å etterforske denne typen saker. Det handler om å bygge opp større fagmiljøer, bedre styring av politidistriktene, og opprettelsen av felles straffesaksinntak for å prioritere sakene som kommer inn til politiet, sier Sæverud.

PRIORITERES: Rettssaker som involverer barn bør – og skal – prioriteres i domstolene, opplyser seniorrådgiver i Domstoladministrasjonen, Iwar Arnstad. Men det gjelder ikke bare straffesaker. Foto: Nareas Sae-Khow / NRK

Domstolene nedbemanner

Domstoladministrasjonen peker på knappe ressurser som en mulig årsak til at domstolene har brukt kritikkverdig lang tid i 34 av de 187 grove barnevoldsdommene som NRK har kartlagt – noe som tilsvarer i underkant av hver femte sak.

– Rettssikkerheten er grunnleggende i hver enkelt sak. Men ja, det er et høyt antall saker. Domstolsbudsjettene har vært lite prioritert de senere årene, vi har en pågående nedbemanning, sier seniorrådgiver i Domstoladministrasjonen, Iwar Arnstad, til NRK.

– Hva skal til for å få ned tidsbruken?

– Det er både et spørsmål om budsjettprioriteringer og om å arbeide mer effektivt – blant annet ved å løfte kompetansen og bli bedre på å bruke moderne og digitale løsninger.

– Men barnevoldssaker skal prioriteres i domstolene?

– Ja, familierelatert vold, og andre saker der barn involveres, skal prioriteres i domstolene. Men det er ikke bare straffesaker. Det gjelder for eksempel også barnefordelingssaker og barnevernssaker. Det er dermed mange saker som skal prioriteres, sier Arnstad.

Siktet for mishandling i tre år – var uskyldig

NRK har tidligere fortalt historien om «Kim» – en far som ble siktet for å ha mishandlet sin fire måneder gamle sønn.

I den saken fikk politiet kraftig kritikk for å ha brukt tre år før de henla saken mot «Kim» som intet straffbart forhold. Imens hadde sønnen hans vokst opp i et fosterhjem.

– Alt hadde vært annerledes om politiet hadde vært raskere. Jeg mistet sønnen min på grunn av dette, sier «Kim» til NRK.

Moren til barnet ble i lagmannsretten dømt til ett års fengsel for å ha filleristet babyen flere ganger.

Advokaten til «Kim», Finn Ove Smith, mener det er helt avgjørende at politiet arbeider raskt i barnevoldssaker, slik at barnevernstjenesten har et mest riktig grunnlag når de avgjør hva som er barnas beste.

– Det er et kjempestort problem, for det er et tosporet system. Man er ofte avhengig av straffesaken for å si noe om barnevernssaken, sier Smith til NRK.

BARE BARNEKLÆRNE IGJEN: Først etter tre år henla politiet voldssaken mot barnefaren «Kim» – men da var det for seint. Sønnen hadde da fått en sterk tilknytning til sine fosterforeldre, og han kjente ikke igjen sin egen far. «Kim» mener politiets somling er grunnen til at mistet sønnen sin. Nå står en bag full av ubrukte babyklær i garasjen. Foto: Kjartan Trana / NRK

Mistet sønnen, fikk 70.000 i erstatning

Hvis voldsmistanker mot foreldrene ikke blir avkreftet eller bekreftet fort nok, kan det få dramatiske og utilsiktede konsekvenser, utdyper advokaten.

– Barnas behov for stabilitet og forutberegnelighet er veldig viktig. Det kan være traumatisk å bli fjernet fra foreldre om de ikke har gjort noe galt, sier Smith.

«Kim» søkte om én million kroner i oppreisning fra Statens sivilrettsforvaltning, et organ som avgjør krav om erstatning etter strafforfølgning fra staten, for alt han hadde vært igjennom.

Han fikk 70.000 kroner.

Statens sivilretts­forvaltning la til grunn at den kritikk­verdige lange saks­behandlingstiden skyldtes for lave prioriteringer fra politiets side og at den var en vesentlig årsak til at kravstiller sto i fare for å miste omsorgen for barnet. Statens sivilrettsforvaltning

Men det viser seg at denne historie ikke er unik. NRK har også gransket alle avgjørelser fra Statens sivilrettsforvaltning i perioden 2013–2018.

Der fant vi flere foreldre som har blitt utsatt for det samme som «Kim».

Rammer flere uskyldige foreldre

Vår gjennomgang viser at syv andre foreldre mellom 2013 og 2018 har fått økonomisk oppreisning fra Statens sivilrettsforvaltning – på grunn av unødvendig lang tidsbruk og stillstand i politietterforskningen.

I én av disse avgjørelsene pekes det på at politiets etterforskning synes å ha stått helt stille i flere perioder. En far var siktet i åtte måneder før saken mot ham ble henlagt. Han fikk 20.000 i oppreisning:

Det anføres at kravstiller tok saken og anklagene mot seg svært tungt, og at straffesaken og den parallelle barnevernssaken førte til at belastningene ble voldsomme. Statens sivilrettsforvaltning

Disse har fått oppreisning på grunn av politiets tidsbruk Ekspandér faktaboks I perioden 2013–2018 har totalt åtte foreldre – som har vært siktet for å ha mishandlet barna sine – fått økonomisk oppreisning av Statens sivilrettsforvaltning på grunn av unødvendig lang tidsbruk av politiet. Det viser en gjennomgang av vedtak NRK har gjort. Sakene mot seks av disse foreldrene ble henlagt av politiet. To av foreldrene ble frifunnet av tingretten. Alle foreldrene ble skilt fra barna mens etterforskningen pågikk i flere måneder – noen ganger også i flere år: 2018: En far fikk 10.000 kroner i oppreisning. Politiet fikk kritikk av retten for at det hadde vært stillstand i saken i omtrent syv måneder, før saken ble henlagt. Faren var siktet i over syv måneder før saken mot ham ble henlagt grunnet bevisets stilling. Han fikk besøksforbud i seks måneder, og etter hvert mulighet for samvær med sønnen under tilsyn fra barnevernet.

Politiet fikk kritikk av retten for at det hadde vært stillstand i saken i omtrent syv måneder, før saken ble henlagt. Faren var siktet i over syv måneder før saken mot ham ble henlagt grunnet bevisets stilling. Han fikk besøksforbud i seks måneder, og etter hvert mulighet for samvær med sønnen under tilsyn fra barnevernet. 2017: En mor fikk 20.000 kroner i oppreisning. Retten pekte på kritikkverdig lang liggetid hos politiet – som betyr at saken blir liggende lenge hos politiet eller andre myndigheter uten at noe blir gjort med den. Moren var siktet i ett år og ti måneder, før saken mot henne ble henlagt grunnet bevisets stilling. Hun fikk ikke samvær med datteren sin under etterforskningen.

Retten pekte på kritikkverdig lang liggetid hos politiet – som betyr at saken blir liggende lenge hos politiet eller andre myndigheter uten at noe blir gjort med den. Moren var siktet i ett år og ti måneder, før saken mot henne ble henlagt grunnet bevisets stilling. Hun fikk ikke samvær med datteren sin under etterforskningen. 2016: «Kim» fikk 70.000 i oppreisning. Politiet fikk kritikk for lang saksbehandling, som retten mente skyldes for lav prioritering fra politiet. «Kim» var siktet i tre år før saken mot ham ble henlagt som intet straffbart forhold. Saken førte til at «Kim» mistet omsorgen for sønnen sin.

Politiet fikk kritikk for lang saksbehandling, som retten mente skyldes for lav prioritering fra politiet. «Kim» var siktet i tre år før saken mot ham ble henlagt som intet straffbart forhold. Saken førte til at «Kim» mistet omsorgen for sønnen sin. 2016: En stefar fikk 11.500 kroner i oppreisning. Retten pekte på at det hadde vært stillstand i politiets etterforskning i ti måneder. Han var siktet i ett og et halvt år før saken mot ham ble henlagt på grunn av bevisets stilling.

Retten pekte på at det hadde vært stillstand i politiets etterforskning i ti måneder. Han var siktet i ett og et halvt år før saken mot ham ble henlagt på grunn av bevisets stilling. 2014: En mor fikk 40.000 kroner i oppreisning. Politietterforskningen har pågått utover det som bør forventes, hva gjelder forsvarlig saksbehandlingstid, ifølge retten. Hun var siktet i ett år og fem måneder før saken ble henlagt grunnet bevisets stilling. Barnet ble midlertidig plassert hos besteforeldre.

Politietterforskningen har pågått utover det som bør forventes, hva gjelder forsvarlig saksbehandlingstid, ifølge retten. Hun var siktet i ett år og fem måneder før saken ble henlagt grunnet bevisets stilling. Barnet ble midlertidig plassert hos besteforeldre. 2014: En far fikk 40.000 kroner i oppreisning. Politiet fikk kritikk av retten for mangelfull etterforskning – og svært lang tidsbruk – før saken ble behandlet i retten. Det tok nesten ett år og fem måneder fra han ble siktet til han ble frifunnet i tingretten. Imens ble sønnen plassert i et beredskapshjem – og omsorgen for barnet ble etter hvert overført til barnets mor.

Politiet fikk kritikk av retten for mangelfull etterforskning – og svært lang tidsbruk – før saken ble behandlet i retten. Det tok nesten ett år og fem måneder fra han ble siktet til han ble frifunnet i tingretten. Imens ble sønnen plassert i et beredskapshjem – og omsorgen for barnet ble etter hvert overført til barnets mor. 2013: En far fikk 20.000 kroner i oppreisning. Retten peker på at saken hadde blitt liggende flere perioder uten at det ble foretatt etterforskningsskritt. Faren var siktet i åtte måneder før saken ble henlagt grunnet bevisets stilling. Imens var barna omplassert av barnevernet. «Kravstiller skal ha slitt med søvnmangel og mareritt, og skal ha følt seg stigmatisert av naboer og av det offentlige».

Retten peker på at saken hadde blitt liggende flere perioder uten at det ble foretatt etterforskningsskritt. Faren var siktet i åtte måneder før saken ble henlagt grunnet bevisets stilling. Imens var barna omplassert av barnevernet. «Kravstiller skal ha slitt med søvnmangel og mareritt, og skal ha følt seg stigmatisert av naboer og av det offentlige». 2013: En far fikk 30.000 i oppreisning. Politiet får kritikk av retten for stillstand i etterforskningen. Det tok to år fra faren ble siktet for å ha mishandlet sine døtre til han ble frifunnet i tingretten. Under denne tiden ble han nektet samvær med sine barn. Faren fikk et sammenbrudd og ble innlagt på grunn av påkjenningen i denne saken, ifølge vedtaket fra Statens sivilrettsforvaltning. (Kilder: Statens sivilrettsforvaltning og Lovdata)

IKKE FORNØYD: Førstestatsadvokat i Trøndelag, Bjørn Kristian Soknes, reagerer sterkt på NRKs gransking som avdekker kritikkverdig lang saksbehandlingstid i 85 av de 187 grove barnevoldsdommene fra lagmannsrettene i 2013–2018. Foto: Morten Andersen / NRK

Riksadvokaten har gitt politiet pålegg

Førstestatsadvokat i Trøndelag, Bjørn Kristian Soknes, mener det er uholdbart at etterforskningen stopper helt opp i mange grove voldssaker mot barn.

– Selv om vi ikke kan kvalitetssikre tallene NRK har kommet fram til, vil vi på et generelt grunnlag si at passivitet og liggetid ikke skal skje, sier Soknes til NRK.

I hele 19 av dommene har liggetiden hos politiet vært på over ett år.

– Man kan godt forsvare lang saksbehandlingstid hvis saken har vært så kompleks at den har krevd det. Det som ikke kan forsvares, er at saker har blitt liggende uten å bli behandlet – at det ikke har skjedd noe med saken, sier Soknes til NRK,

Han uttaler seg på vegne av Riksadvokaten som har det overordnede ansvaret for all straffesaksbehandling i Norge. Riksadvokaten i flere år gitt politiet pålegg om å prioritere saker som handler om vold mot barn.

– Vi må forstå konsekvensene for dem som er involvert i disse sakene. Dette berører mange. Riksadvokaten er klar på at dette er en sakstype alle må jobbe bedre med. Det har blitt bedre, men ikke bra nok, sier Soknes.