YleX Etusivun toimittaja Eve Väyrynen vieraili Helsingissä katolisen kirkon kurssilla aviopareille, ja hämmästyi kurssin vinkeistä.

Rakkauden asialla juttusarjassa toimittaja Eve Väyrynen perehtyy maailman tärkeimpään aiheeseen. // Kuva: Jarkko Mikkonen

Pyhän Henrikin kirkon seurakuntasaliin on kokoontunut noin 50 ihmistä katolisen kirkon avioliittokurssia varten. Tunnin kestävä tilaisuus on jo loppumaisillaan, kun livahdan saliin sisään. Jäljellä on enää viimeinen vartti.

Odotukseni ovat korkealla. Täällä kirkko jakaa parhaat vinkkinsä avioituville rakastavaisille, jotka haluavat viettää loppuelämänsä yhdessä. Vinkit kiinnostavat naimatonta luterilaistakin.

Tilaisuuden tunnelma muistuttaa rippileirin opetushetkistä. Tuolit on järjestetty siisteihin riveihin, ihmiset kuuntelevat papin ja illan vieraspuhujana olevan lähetystyöntekijän tarinointia. Tosin rippileiristä poiketen ihmiset istuvat pareittain, ja moni pitää kumppaniaan kädestä kiinni. Joillain on mukana pieniä lapsia, kurssille voi tulla myös jo mentyään naimisiin.

Aluksi puheet kyllästyttävät, tilaisuudessa siteerataan pätkiä Raamatusta. Tunnelma on rauhallisen kuunteleva, nyt ei olla missään herätyskokouksessa.

Takarivin toimittajan huomio herää, kun lähetystyöntekijä ryhtyy puhumaan suomalaisen koulujärjestelmän vinoutuneista kasvatusmetodeista. Esimerkiksi: lapsi oppii koulussa että voi itse valita sukupuolensa, ja pikkulapsetkin oppivat, että masturbointi on hyvä juttu. Sen sijaan koulu ei opeta lapsille anteeksiantoa ja rakastamista.

- Mutta he (viranomaiset) ovat valmiita ottamaan lapsenne heti pois, jos läpsäisette lastanne, lähetystyöntekijä sanoo.

Puhe jatkuu omakohtaisella kokemuksella siitä, miten puhujankin äiti on ollut ankara, ja silti hän kokee saaneensa hyvän kasvatuksen.

Antamalla opetuksen lapselle, annat hänelle rajat.

Siis hetkinen. Opettaako katolinen kirkko että lasta voisi läpsäistä, vaikka se on Suomen laissa selkeästi kielletty ja rinnastuu pahoinpitelyyn? Ja mitä on tämä muu vanhanaikaiselta kalskahtava puhe koulujärjestelmästämme?

Tunnin kestänyt tilaisuus päättyy yhteiseen Isä meidän -rukoukseen.

Mitähän kurssille osallistuvat nuoret aikuiset ajattelevat näistä katolisen kirkon jakamista neuvoista?

“Kaikkea täällä opittua ei tarvitse noudattaa”

Anja Suvorova ja Denis Koloskov ovat käyneet kahdella luennolla ennen tätä iltaa. Denis kuuluu katoliseen kirkkoon kun taas Anja on ortodoksi. Molemmat kiittelevät sitä, miten avioliittokurssin ja yliopäänsä kirkon ovet ovat auki kaikille. Siis myös sellaisille pareille, joista toinen ei kuulu kirkkoon tai usko Jumalaan.

- On iloinen asia, että ne ihmiset jotka eivät usko, sanovat suoraan että tulin puolison takia. Ja että haluan ymmärtää, miksi minun puoliso haluaa mennä kirkossa naimisiin ja oppia uskonnosta, Suvorova sanoo.

"Täällä tuli se varmuus, että kirkosta tai uskonnosta saa aina tukea, jos perheessä tulee jotain ongelmia tai vaikeuksia." ― Anja Suvorova

Koloskov kertoo, että heidän osallistumiskerroillaan avioliittokurssilla on pääasiassa kuunneltu lähetystyössä olevien perheiden kokemuksia perhe-elämästä. Heiltä on kuultu käytännön vinkkejä siitä, mikä on perhe-elämässä toiminut.

Yhdeksi tärkeimmistä kurssilla saaduista vinkeistä Koloskov nostaa anteeksiantamisen taidon. Pariskunta kiittelee erityisesti sitä, miten kirkko ja Jumala on auttanut muita ongelmatilanteissa.

- Täällä tuli se varmuus, että kirkosta tai uskonnosta saa aina tukea, jos perheessä tulee jotain ongelmia tai vaikeuksia, Suvorova toteaa.

Myös Koloskov komppaa ja sanoo, että kurssilla pääsi “kirkon syliin”.

- Kirkon henkinen tuki perheelle on aina mukana.

Parille kurssin isoin anti vaikuttaa olleen heidän suhteensa vahvistuminen kirkkoon, ja se fiilis, jonka kurssilta saa. Kirkko on perheen apuna.

Tapaluterilainen toimittaja takertuu kuitenkin helposti yksityiskohtiin, ja ainakin tänä iltana kuultu puhe kuulosti kovinkin vanhoilliselta. Siis että mies on perheen pää, koulu opettaa nykyään kummallisia sukupuolirooleja ja lastakin voi kurinpidollisista syistä vähän läimäyttää.

Koloskov jättää puheiden tulkinnan kuuntelijan vastuulle.

- Ei tässä ole mitään pakkoa mennä ihan kirkon lakien mukaan. Tämä (noudattaminen) on vapaaehtoista, ketään ei voi pakottaa mihinkään.

Koloskovkin toteaa, että opit saattavat kuulostaa vanhoillisilta. Ne saattavat muistuttaa 1910-luvusta. Mutta mitä sitten?

- Joillekin nämä saattavat toimia, miksei.

Entä itse, aiotteko ottaa käyttöön näitä oppeja?

- En usko että kaikkia ainakaan, Koloskov nauraa.

Anja Suvorova ja Denis Koloskov osallistuivat katolisen kirkon avioliittokurssille. // Kuva: Eve Väyrynen / YleX

Opettaako katolinen kirkko, että lasta saa läimäyttää?

Lähetystyöntekijän puheesta mieltä jäi kaivamaan erityisesti yksi kohta. Siis se, jossa kummasteltiin Suomen lakia, joka kieltää lyömästä lasta. Ehkä olen ymmärtänyt jotain väärin? Ehkä murtaen suomea puhunut lähetystyöntekijä ilmaisi itseään huonosti kielimuurin takia?

Isä Federico pitää avioliittokurssia ensimmäistä kertaa. Hän myöntää auliisti että, avioliittokurssin pitäminen ei ole helppoa.

Itseasiassa se on vaikeaa: hänelläkin on pieni kielimuuri, kurssin vetäminen ylipäänsä jännittää, ja ajatukset, joita hän kaupittelee avioituville pareille, ovat niin nykyisen ajattelutavan vastaisia.

"Okei, minä sanon rehellisesti. Se mitä laki sanoo ei välttämättä tarkoita, että se on oikein." ― Isä Federico

Esimerkkinä mainitsen ajatuksen siitä, että mies on perheen pää. Isä Federico naurahtaa.

- Sinä edustat juuri sitä, mistä puhuin, eli modernia ajatusta. Mutta ei. Tämä on aina se ensimmäinen reaktio ja kontestaatio tälle kurssille.

Isä Federicon mielestä luonnossa on kirjoitettu, että sukupuolille on olemassa erilaiset roolit. Se ei silti tarkoita, etteikö mies voisi vaihtaa vaippoja. Mutta nainen tulee iloiseksi ja naiseus toteutuu, kun hän synnyttää lapsen. Ja mies on luonnostaan voimakkaampi ja vahvempi myös fyysisesti, joten hän tukee perhettä, ja on se pää, joka johtaa perheessä.

Sukupuoliroolit kuulostavat vanhoilliselta, mutta sellaisia saa toki kirkossa opettaa. Toinen juttu on kuitenkin se lapsen lyöminen. Siinä kajotaan toisen ihmisen fyysiseen koskemattomuuteen.

Tämä opetus kummastuttaa, joten kysyn asiasta suoraan.

Isä Federico, lapsen lyöminen on kiellettyä Suomen laissa?

- Tiedän, mutta ei tarkoita että välttämättä.. Toivottavasti tämä ei mene radioon?

Kyllä tässä on rec-päällä.

- Okei, minä sanon rehellisesti. Se mitä laki sanoo ei välttämättä tarkoita, että se on oikein.

Isä Federico kertoo esimerkkinä, että Hitler nousi aikanaan Saksassa valtaan vaaleilla, ja ihmiset olivat innostuneita hänen laeistaan. Se ei silti tarkoita, että hänen lakinsa olisivat olleet hyviä.

Minusta tuntuu oudolta, että täällä opetettaisiin sellaista, mitä Suomen laki ei salli? Täällä on päätetty se, ettei lapsia tai ketään saa lyödä?

- Mutta tämä ei ehkä ole yleinen laki. Ehkä välttämättä ei saa lyödä. Ehkä joskus..

Eiku ei, täällä ei saa lyödä koskaan lasta.

- Kyllä minä tiedän. Mutta se mitä tarkoitan on, että se mitä Suomen laki on päättänyt, ei välttämättä ole hyvä tai oikein.

Jatkoesimerkkinä Isä Federico puhuu abortista. Hänen mielestään abortin tekeminen ei ole oikein, vaikka Suomen laki sen sallii. Jumalalta tuleva laki ohjeistaa tässä hänen mukaansa paremmin.

Silti jää epäselväksi, miksi isä Federico siis sallisi lapsien läpsäisemisen. Aiemmin tilaisuudessa sitä perusteltiin kasvatukselle: antamalla “opetuksen” lapselle, hyvä vanhempi osoittaa heille rajat.

Lasten kasvattamisen lisäksi kurssilla puhuttiin siis myös siitä, miten saada avioliitto kestämään pitkään.

- Avioliitot, jotka eivät kestä, eivät hajoa siksi, että joku on paha. Vaan silloin on menetetty suhde Jumalaan.

Uskoon liittyy myös isä Federicon tärkein avioliitto-oppi avioituville pareille.

- Luota Jeesukseen. Pitäkää kiinni suhteestanne Jeesukseen. Kaikki tulee siitä.

Artikkeli on osa YleX Etusivun juttusarjaa Rakkauden asialla, jossa toimittaja Eve Väyrynen perehtyy maailman tärkeimpään aiheeseen.

Lue lisää:

Kaisa West on lesbo saamelaisnainen – 10 vuotta sitten hän oli tabu

Juuso Kekkonen on heteromies, jolla on poikaystävä