Terveysongelmia aiheuttavien ja rakennusalan mainetta riivaavien kosteusongelmien poistamiseksi kehitetään erilaisia toimintamalleja. Tarkastusinsinööri muistuttaa, että kaikkia riskejä on vaikea kitkeä.

Homeongelmat ja kosteusvauriot nousevat sitkeästi pinnalle puhuttaessa talonrakentamisesta Suomessa. Ongelmia huomataan niin uusissa kuin vanhemmissakin taloissa. Esimerkiksi keväällä uutisoitiin laajasti tapauksesta, jossa uudesta Helsingin Jätkäsaareen kohonneesta betonikerrostalosta paljastui laajoja kosteusvaurioita.

Rakennusalan sisällä on myös herätty torjumaan kosteusongelmia. Rakennuttajille tarjotaan nyt erilaisia toimintamalleja, joilla yritetään varmistaa, ettei ainakaan rakennusvaiheessa talon rakenteisiin jää muhimaan kosteutta.

Yksi työkalupakki on ympäristöministeriön ja kiinteistö- ja rakennusalan toimijoiden laatima Kuivaketju 10 -malli (siirryt toiseen palveluun). Se pureutuu mallin laatijoiden mielestä keskeisimpiin riskikohtiin rakentamisessa ja rakennuksen käytössä, jotta kosteudesta päästäisiin.

– Homehan kasvaa vaikka teräksellä, jos olosuhteet ovat oikeat. Rakenteissa on aina jonkin verran pölyä, ja lämpötila on homeelle sopiva. Ainoa, mikä voidaan poistaa yhtälöstä, on kosteus, toteaa Rakennustarkastusyhdistyksen eli RTY:n puheenjohtaja Pekka Seppälä.

Kuivaketjussa kiinnitetään huomiota kymmeneen kriittiseen kohtaan taloissa, esimerkiksi rakennusvaiheessa materiaalien varastointiin ja betonirakenteiden kuivuuteen, sekä talon tullessa käyttöön sen huoltoon ja ylläpitoon.

Seppälä on ollut mukana Kuivaketjun kehittämisessä ja uskoo sen toimintaan. Hän pitää tärkeänä, että kosteusongelmiin puututaan.

– Ovathan nämä ongelmat kansanterveydellisestikin aivan valtava kustannus.

Nyt kosteusvaurioista kärsivä Helsingin Jätkäsaaressa sijaitseva Pitsitalo palkittiin vuoden 2014 betonirakenteena. Jyrki Lyytikkä / Yle

Kostea kesä hidastaa rakentamista, mutta sade ei välttämättä ole ongelma

Kesä on rakentamisen ruuhka-aikaa. Jos yksi ongelmakohta on rakenteisiin jo taloa tehtäessä pesiytynyt kosteus, herää kysymys, kuinka paljon lisävaivaa sateinen kesä aiheuttaa rakennustyömaille.

– Ei se taivaalta tuleva vesi ole ongelma, jos asiat on hoidettu kunnolla ja varauduttu, toteaa Pekka Seppälä.

Kaikkia työvaiheita ei toki ole järkevää tehdä sateella, ja pitkään jatkuessaan märkä keli voi tämän takia hidastaa työtä. Haasteena on materiaalien suojaaminen. Seppälän mukaan pidemmissä projekteissa suojiin on joka tapauksessa oltava valmius, joten sateen kanssa pystytään elämään.

– Ongelmia tulee, jos materiaali kastuu. Liian usein asenne on, että kyllä se siitä kuivuu. Mutta vaikka kuivuisikin, niin kerran kastunut materiaali voi tarjota mikrobeille kasvualustaa.

Seppälän mukaan asennemuutos on yleisemminkin tarpeen. Huolellista tekemistä ei pidä nähdä vain kulueränä, vaan ajatella, että se poistaa mahdollisia remonttikuluja tai terveyshaittoja tulevaisuudessa.

Rakennusvalvonta toimii luottamuksen varassa

Kun kosteusvaurioita ja homeongelmia paljastuu, katse kääntyy usein rakennusvalvontaan. Olisiko viat pitänyt huomata tarkastuksissa? Helsingin rakennusvalvonnassa tarkastusinsinöörinä työskentelevä Arto Lind muistuttaa kuitenkin, ettei valvoja voi nähdä kaikkea.

– Tämä perustuu luottamukseen. Vierailemme työmailla tietyissä vaiheissa ja teemme myös pistokäyntejä. Mutta kun käynti kestää pari tuntia, niin kaikkea ei voi nähdä.

Lindin mukaan rakennusvalvonta tarkastelee lain minimivaatimusten täyttymistä. Jatkuva seuranta ei ole järkevää, ja työmaan johtajan sanaan ja hänen esittämiinsä asiakirjoihin on pakko luottaa.

Tilaaja ei aina tiedä, mitä rahalla saa Arto Lind

Sekä Lind, että RTY:n Seppälä päätyvätkin korostamaan tilaajan ja rakennuttajan vastuuta.

– Tilaaja ei aina tiedä, mitä rahalla saa. Kosteusongelmat johtuvat niin monesta seikasta, ettei mitään yhtä syytä voi osoittaa. Pitää olla kautta linjan vahva tahtotila, jotta ne saadaan torjuttua, Lind sanoo.

Seppälä on samoilla linjoilla.

– Sitä saa mitä tilaa. Ei tässä tuoda rakentamiseen mitään erityistä uutta, vaan parannetaan prosesseja ja korjataan asenteita.

Riittääkö sertifikaatti talon seinässä?

Kuivaketju 10 ei ole ainoa työkalu, jolla rakentamisen ongelmia vastaan taistellaan. Myös esimerkiksi VTT kauppaa omaa Terve talo -sertifikaattiaan, joka perustuu muun muassa tiukempaan valvontaan ja yleisesti tavanomaista tiukempiin rakentamisen kriteereihin.

Arto Lind pitää esimerkiksi Kuivaketjua hyvänä toimintamallina, mutta pohtii, mikä sen käytännön vaikutus lopulta on.

– Jos talon seinässä lukee, että se on kuiva talo, niin luotetaanko tähän? Aina voi olla tullut vaikkapa putkeen vaurio rakentaessa ilman, että sitä kukaan on huomannut.

Hän muistuttaa, että rakentamisessa on aina riskejä.

– Ei aurinkoisella kesäsäällä voi pakottaa sadesuojia vaikkapa kattoremontin ylle virittämään. Tekijä ottaa riskin, jos sadekuuro saapuukin sitten kriittisessä vaiheessa ja joudutaan kuivaamaan.

Pekka Seppälä näkee, että erilaiset menetelmät ja sertifikaatit vievät alaa oikeaan suuntaan: tiukemman sääntelyn sijaan luodaan markkinoilla painetta kiinnittää kosteuteen erikseen huomiota ja hankkia rakennukselle jokin sertifikaatti. Mitään mallia ei pakoteta rakentajien käyttöön, vaan eri työkaluja tarjotaan vaihtoehtoina. Kuivaketjua tarjoamaan ovat jo sitoutuneet Suomen kymmenen suurinta kuntaa, ja lisää odotetaan pian mukaan.

– Kyllä tässä pitäisi vuoden sisään alkaa tuloksia nähdä. Ja kun malli leviää, niin markkinat saavat yhä uusia toimijoita siihen mukaan, Seppälä toteaa.