Svenska Ylen tuntityöntekijät ja muut määräaikaiset työntekijät esittävät tänään ilmestyneessä Journalistissa kovaa kritiikkiä työnantajaansa kohtaan.

Ruotsinkielisen jutun ”Inga nyheter utan inhoppare” – Yles personalchef medger problem voi lukea täältä.

Journalisti haastatteli juttua varten parikymmentä toimittajaa, jotka ovat tai ovat olleet töissä Svenska Ylellä. He kertovat kokemuksistaan yli kymmenestä eri toimituksesta, eri puolelta Suomea.

Joukossa on työntekijöitä, jotka tekevät uutisia täyspäiväisesti viikosta ja kuukaudesta toiseen, mutta joiden työsopimukset kestävät lyhyimmillään vain vuorokauden. Moni heistä ei ole koskaan nähnyt työsopimustaan. Näillä työntekijöillä ei ole oikeutta palkalliseen lomaan eikä työterveyshuoltoon, toisin kuin vakituisessa työsuhteessa olevilla kollegoilla. Epävarmuus tulevaisuudesta vaikuttaa sekä journalistiseen työhön että yksityiselämään.

Haastateltujen joukossa on useita toimittajia, jotka ovat olleet Ylellä vuosia ja jotka haluaisivat vakituisen työpaikan. Heille ei kuitenkaan ole ollut muuta tarjolla kuin määräaikaista työtä, vaikka heidän ammattitaidolleen on ollut ilmeinen tarve.

Ylen HR-päällikkö Sami Toiviainen sanoo, ”ettei Yle voi palkata kaikkia Suomen toimittajia”.

”Näitä asioitahan käydään luottamusmiesten kanssa säännöllisesti läpi ja väittäisin, että ne joille vakituinen työpaikka kuuluu, ovat sen saaneet.”

”Kuuden viime vuoden aikana minulla on ollut yli 70 eri työsopimusta. Lyhin on kestänyt vuorokauden, pisin kymmenen kuukautta. Tavallaan minulla on jalka oven välissä, mutta elän koko ajan epävarmuudessa”, sanoo yksi haastatelluista.

Hän, kuten suurin osa haastatelluista, esiintyy jutussa nimettömänä. On pelko, että kritiikin esittäminen vaikuttaa työnsaantiin.

Ylellä on haastateltavien mukaan tavallista, että tieto esimerkiksi määräaikaisen sopimuksen jatkosta tulee hyvin lyhyellä varoitusajalla. Asian vahvistaa Ylen ohjelmatyöntekijöiden pääluottamushenkilö Anu Kähkönen:

”Töitä annetaan ripotellen ja tietoa jatkosta ei ole, vaikka työtä näyttää riittävän. Ja kieltäytyä ei voi sen pelossa, että työt loppuisivat.”

Anu Kähkösen mukaan tämä kertoo suunnitelmallisuuden puutteesta.

”Kuin kädestä suuhun elettäisiin. Ei se kauhean hyvää työnantajapolitiikkaa ole.”

Svenska Ylen henkilöstö- ja hallintojohtaja Kerstin Häggblom tunnustaa ongelman.

”Monet asiat tulevat aivan liian myöhään, esimerkiksi budjetti. Yhtiössä on niin monta liikkuvaa osaa, esimerkiksi rekrytointeja, jotka venyvät, ja yksi asia johtaa toiseen ja niin edelleen. Pyrimme joka vuosi korjaamaan tämän asian ja joka vuosi epäonnistumme.”

Journalistin haastattelemat toimittajat peräänkuuluttavat työnantajaltaan avoimuutta. He toivovat, että yhtiössä otettaisiin paremmin huomioon määräaikaisten työntekijöiden tarpeet ja että yhtiö kiinnittäisi huomiota heidän terveyteensä.

Yksi haastateltu sanoo:

”Kun uupumus iskee, et voi jäädä kolmen kuukauden sairauslomalle. Joko jatkat tai palat loppuun.”

Toinen pohtii, mikä on Ylen pitkän tähtäimen henkilöstöpolitiikka. Hän huomauttaa, että moni hyvä työntekijä on hakeutunut muualle, koska Ylellä ei ollut tarjota muuta kun pätkää.

”En ole kokemukseni kanssa yksin. Kun aloitin Ylellä yli kahdeksan vuotta sitten, kollega sanoi, että kestää kymmenen vuotta saada vakituinen työpaikka. En ole vieläkään saanut sitä. Mietin, onko todella kannattavaa olla piittaamatta työntekijöistä tällä tavalla? Täällä on hemmetin hyviä tyyppejä ja heitä ilmeisesti tarvitaan, mutta yhtiö ei välitä paskaakaan pätkätyöntekijöistään”.

Anu Kähkönen kertoo, että hänellä on työn alla selvitys määräaikaisten työntekijöiden käytöstä.

”Yhtiön tasolla nämä asiat jäävät herkästi piiloon, jos työntekijät eivät itse ota yhteyttä. Ja ilman työntekijän lupaa en voi lähteä ajamaan asiaa.”

Lue koko artikkeli täältä.

Työntekijöiden kokemuksia lisäksi koottu tekstiin ”Absurd känsla, att samtidigt älska och hata det här stället” – visstidsanställda berättar hur det är att jobba på Svenska Yle. Siinä haastatellut toimittajat myös kertovat, miksi he kaikesta huolimatta haluavat tehdä töitä Ylelle.