"Lajien suurtuhon aika on alkanut" Monien tutkijoiden mukaan maailmassa on alkamassa suurtuhon aikakausi, joten Meksikon kansallisen yliopiston tutkija Gerardo Ceballos työryhmineen alkoi tutkia väitettä. Fossiilit ja aikalaismuistiinpanot olivat lähteenä, kun tutkijat vertaisivat menneisyyden sukupuuttoja ja niiden vauhtia lajien luonnolliseksi arviotuihin elinkaariin. He havaitsivat, että vaikka aineistona olisivat IUCN:n maltillisena pidetyt arviot selkärangallisten eläinlajien sukupuuton nopeudesta, vauhti on ollut viime vuosisadan aikana satakertainen. Niinpä heidän johtopäätöksensä on, että maapallon kuudes suuri sukupuuton aika on jo alkanut. Tutkijat painottavat kuitenkin, että luonnon monimuotoisuuden raju supistuminen on yhä pysäytettävissä, jos luonnonsuojeluun aletaan todella panostaa.

Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on julkaissut päivityksen sukupuuttoa kohti luisuvista eläin- ja kasvilajeista. Niin sanotulla punaisella listalla (siirryt toiseen palveluun) ei ole uusia lajeja, mutta monien jo aiemmin vaarantuneiden tilanne on heikentynyt entisestään.

IUCN:n seuraamista lähes 80 000 eläin- ja kasvilajista miltei 23 000 on sukupuuton uhkaamia. Sitten edellisen päivityksen 14 on siirtynyt kriittisesti vaarantuneiden – mahdollisesti jo hävinneiden – lajien joukkoon. Tällaisia ovat muun muassa kymmenen lajia Madagaskarille ainutlaatuisia orkideoita.

Punaisen listan laadintaa johtavan Craig Hilton-Taylorin mukaan minkään lajin ei voitu varmasti julistaa kuolleen sukupuuttoon, koska sen vahvistaminen on äärimmäisen hankalaa. Negatiivisten todisteiden kerääminen vie aikaa, hän sanoo.

Länsi-Afrikan leijonat hyvin ahtaalla

Liikametsästys ja elinympäristön supistuminen ihmisen vallatessa lisää asuin- ja viljelyalaa ovat pääsyyt yhä useampiien eläin- ja kasvilajien pahoinvointin.

Leijonat kuuluvat kaikkialla elinalueillaan riskialttiiden lajien joukkoon. Länsi-Afrikassa ne ovat kriittisesti vaarantuneita, koska niitä salametsästetään ja niiden riista on käynyt vähiin. Myös leijonan perinteisesti vahvoilla alueilla Itä-Afrikassa tilanne käy nopeasti yhä huonommaksi, IUCN varoittaa.

Järjestö mainitsee erityisinä huolina myös Keski-Afrikassa elävän äärimmäisen aran afrikankultakissan sekä uudenseelanninmerileijonan. Sen kohtaloksi on koitumassa ihmisten harrastama ylikalastus. Lisääntynyt turismi ja ihmisten uskonnolliset riitit puolestaan ovat tekemässä lopun kahdesta rapulajista, joiden ainoa asuinpaikka on yksi luola Balin saarella.

Merikarhu toipui kahdesti sukupuuton reunalta

Toiveita herättävä uutinen sen sijaan on Iberian niemimaalla elävän pantteri-ilveksen kannan toipuminen vuonna 2002 lasketuista 52 aikuisesta yksilöstä kymmenessä vuodessa 156:een. Apuina olivat ilvesten riistan eli kanien kannan kasvattaminen, salametsästyksen kitkeminen ja lisääntymisohjelma.

Niinpä pantteri-ilves on nyt päässyt IUCN:n punaisella listalla kriittisesti vaarantuneiden lajien joukosta uhanalaisten joukkoon.

Suojelutoimilla pelastetuksi voidaan jo kutsua gaudalupenmerikarhua. 1800-luvun lopussa ja toistamiseen 1900-luvun alussa sukupuuttoon kuolleeksi julistetun lajin edustajia on nyt noin 20 000. Sekin tosin on alle kymmenesosa kannasta, joka eleli Kalifornian rannikolla ja Guadalupen saarilla ennen kuin ihminen alkoi himoita guadalupenmerikarhun turkkia omaksi luksuksekseen, IUCN muistuttaa.

Lähteet: AFP, Reuters, Yle Uutiset