När novembermörkret sänker sig åker värmeljusen fram. Men varför ska den lilla vekeshållaren petas bort innan värmeljus lämnas till återvinning? Ny Teknik ställer fem frågor till Annica Dahlberg på FTI, Förpacknings- och tidningsinsamlingen.

Återvinningsföretagen uppmanar folk att pilla loss den lilla metallbiten som håller fast veken i koppen innan man lämnar värmeljusen till återvinning. Varför?

Vekeshållaren är av järn, medan koppen är av aluminium. I återvinningsprocessen fastnar järnet på magneter, och om vekeshållaren sitter fast i stearinet i botten så följer även koppen med till stålåtervinningen.

Vad är problemet med det?

När järnet smälts ner så brinner aluminiumet upp och man förlorar möjligheten att återvinna den. Det är slöseri med energi eftersom man vid återvinning av aluminium bara förbrukar fem procent jämfört med den energi som går åt vid nytillverkning.

Vi använder 300 miljoner värmeljus i Sverige varje år. Hur mycket aluminium går förlorad för att folk inte petar bort järnbiten?

Det vet vi inte. Men om man vill göra något gott för miljön så tycker jag att man ska göra det lilla extra arbetet.

Hur många tror du ens vet att vekeshållaren ska väck?

Under tre år arrangerade vi tillsammans med Ikea tävlingen Värmeljusjakten där barn och ungdomar samlade in värmeljus. Så jag tror att det finns en väldigt stor kunskap bland unga som de förhoppningsvis sprider vidare. Men visst finns det mer att göra.

Vore det inte fiffigt om vekeshållaren tillverkades i något annat material?

Jo, det har jag också tänkt. Men jag tror att man har valt järn för att det är tyngre och att det behövs för att hålla veken på plats.