Var femte år, när ett nytt val till Europaparlamentet ska hållas, återupptäcker de svenska politiska partierna EU.

Om väljarna har svårt att hänga med när partierna ger sig i kast med det EU som man struntat i sedan det var EU-val sist, är det inget mot förvirringen för oss EU-nördar

I år gick avsparken med KD:s fräcka slogan ”Make EU lagom again.” Det lät ju misstänkt likt vad svenska politiker alltid brukar säga; ”EU ska inte lägga sig i så mycket.”

Men, nej.

Toppkandidaten Sara Skyttedal förklarade i stället att hon vill ta bort vetot i utrikespolitiken och övergå till majoritetsomröstning.

Mer makt till EU, alltså.

KD vill ge mer makt till EU

Ebba Busch Thor höjde sedan budet med att KD vill att EU ska granska och godkänna ny kärnkraft (vilket varje land gör själv i dag).

KD har visserligen också ett antal nej men flera går till förslag som ingen föreslagit (EU-beskattningsrätt, löneskatt, centraliserad a-kassa, europeisk bostadspolitik).

Och bland sakerna som KD vill att EU borde börja med, finns en del som EU redan gör (förhandla om internationell flygskatt på bränsle, föra in flyget i utsläppshandeln, avskaffa exportstöden för jordbruksvaror).

Det sista gäller inte bara KD, de flesta svenska partier har förslag på vad EU-borde-göra-fast-EU-redan-gör. Miljöpartiets Alice Bah Kuhnke vill till exempel ha bindande utsläppsmål för hela EU (finns sedan 2006). MP:s manifest säger att EU borde lagstifta om offentlighetsprincip och meddelarfrihet (gjort 2001 och 2019).

EU-vännerna Liberalerna har flest såna förslag av alla. Några exempel:

”Gedigna konsekvensutredningar av lagförslag…”(görs sedan decennier) ”...särskilt för små- och medelstora företag” (görs sedan 2001) och ”kontinuerliga handelssamtal med USA.”

Det skulle ha räckt med att ringa liberalernas stora stjärna, Cecilia Malmström, EU-kommissionär för handel, så hade hon kunnat berätta att hon aldrig slutat prata handel med amerikanerna.

Moderaterna bidrar med en trio EU-förslag för att stoppa invandringen (stoppa dem vid gränsen, stärk gränsen, sätt dem i läger utanför EU) men just dessa hjul har EU redan uppfunnit.

Socialdemokraternas variant påminner om någon med händerna för öronen som högt säger la-la-la. Så här: ”Problemet med många flyktingar till Europa ska lösas med att EU fördelar flyktingarna så att Sverige slipper ta så många”.

Det där är naturligtvis ogenomförbart eftersom flera EU-länder tvärvägrar. Men S står orubbligt fast.

EU ska göra mer, men inte kosta mer

Centern vinner en annan tävling, den om EU-förslag som inte alls hör till EU utan hanteras i Sverige. Till exempel att gravida kvinnor och barn inte kan äta Östersjö-fisk på grund av höga halter miljögifter. EU la en maxgräns för dioxin i fisk 2001, men Sverige förhandlade till sig rätten att ignorera det så att fiskeflottan på ostkusten skulle klara sig.

I röran av alla yrvakna tankar går ändå att urskilja en spännande nyhet för i år; de svenska partierna har alla idéer på vad EU borde göra mer än vad EU redan gör.

Jodå, även Sverigedemokraterna. Med en före detta lastbilschaufför i parlamentet har man upptäckt att EU vore utmärkt för att till exempel reglera tomkörning och förarutbildning.

Detta känns ovant och som sagt lite förbryllande för en EU-nörd. Fast sedan avrundar de flesta partier väldigt bekant; EU får inte kosta Sverige en extra krona.

Se där ett klassiskt svenskt EU-krav som mystiskt överlevt deras hopp om att EU ska göra mer.

Ylva Nilsson är ny fristående kolumnist på Expressens ledarsida. Det här är är hennes första text. Läs mer om Ylva här - och titta gärna på en tidigare intervju med henne i Ledarsnack nedan.

