I söndags demonstrerade vi runt om i Sverige mot de massdeportationer som väntar våra vänner, klasskompisar, grannar, lagkamrater, kollegor eller elever. Landets moderna historia, med decennier av krig och förtryck, gör Afghanistan till ett av de länder som flest människor flytt ifrån. I första hand till Pakistan och Iran där de ofta lever under miserabla förhållanden. Några av dem finns också sedan en tid tillbaka här i Sverige. De är en del av Sverige. De är vi. Med hjälp av bistånd som påtryckningsmedel har EU och Sverige tvingat Afghanistan att skriva på ett återtagandeavtal. Vänsterpartiet kräver att avtalet rivs upp.

Osäkert läge

Afghanistan är inte säkert. UD avråder helt från alla resor till landet. Säkerhetsläget anses för oberäkneligt och snabbt föränderligt. Hela landet är drabbat. Enligt UD uppvisar Afghanistan de lägsta humanitära indikatorerna i världen.

Talibanernas attacker har ökat, så också antalet offer. Daesh har också ökat sin närvaro i landet. Enligt FN dödades eller lemlästades 11 000 människor i Afghanistan under förra året. EU är också fullt medvetet om utvecklingen i landet. Samma dokument som förespråkar att bistånd ska användas som påtryckningsmedel slår fast att säkerhetsläget har förvärrats och att antalet terrorattacker och civila offer befinner sig på rekordnivåer. Det är med öppna ögon man deporterar människor till våldets Afghanistan.

De som deporteras till Afghanistan och inte direkt lämnar landet på nytt riskerar dessutom tvångsrekrytering till stridande grupper. Ökade deporteringar riskerar alltså att göda våldet och instabiliteten.

En stor del av de som flytt Afghanistan genom åren är hazarer, en utsatt shiamuslimsk minoritet i det sunnidominerade Afghanistan. Uppskattningsvis lever omkring tre miljoner hazarer i Iran, många av dem illegalt. En stor del av dem har fötts i Iran och saknar egentlig koppling till Afghanistan, där de riskerar förföljelse och förtryck. I Iran tvångsrekryteras unga hazarpojkar till iranska armén för att strida i Syrien, varför många unga hazarer flyr till Europa. Det är dessa pojkar som EU nu vill deportera.

Villkorat bistånd

EU och Sverige har tecknat avtal med Afghanistan om återtagande av människor som lever i unionen och saknar asylskäl. Avtalen öppnar också för att ensamkommande barn ska kunna deporteras.

Avtalet mellan EU och Afghanistan kom till dagarna före en stor givarkonferens, där EU lovade motsvarande tio miljarder kronor i bistånd till Afghanistan, årligen under en fyraårsperiod. Läckta dokument till the Guardian visar att biståndet villkorats med avtalet om återtagande.

Afghanistan, vars inhemska intäkter endast utgör 10,4 procent av BNP, är så pass beroende av utländskt bistånd att regeringen hade svårt att stå emot pressen från EU.

Avtalet följer en ny praktik inom EU där påtryckningar och bistånd vävs samman för att få till bilaterala avtal med syftet att hindra människor att söka skydd från krig och förtryck inom unionens gränser. Det mest uppmärksammade exemplet är avtalet med Turkiet, omfattandes omkring 60 miljarder kronor. En lång rad afrikanska stater med tvivelaktigt styre står på unionens önskelista för framtida avtal.

Detta sätt att bedriva bistånd går helt emot principerna som ska styra biståndet, att bistånd ska utgå från mottagarens egna prioriteringar och behov. Bistånd får aldrig bli verktyg för den rika världens utpressning av fattiga länder. För Vänsterpartiet är det självklart att det alltid ska vara de fattigas perspektiv på utveckling som styr var och hur biståndet bedrivs.

Måste våga stå upp

När utvecklingen inom EU går åt fel håll måste Sverige stå upp för asylrätten och de grundläggande principerna för effektivt bistånd. Framförallt måste Sverige stå upp för de människor som sökt skydd i vårt land och som nu är en del av det. De som i Sverige, för första gången i sina liv, har kunnat känna sig trygga. De som ser sin framtid här, och inte har någon där.

Vänsterpartiet kräver att den svenska regeringen agerar för att riva upp EU:s avtal med Afghanistan, förhindrar framtida liknande avtal med andra stater och river upp det svenska återtagandeavtalet med Afghanistan. I stället bör vi slå fast att vi inte deporterar människor till våld och förtryck. Att vi inte deporterar människor till Afghanistan.

Christina Höj Larsen (V)

migrationspolitisk talesperson Vänsterpartiet

Hans Linde (V)

utrikespolitisk talesperson Vänsterpartiet