Fattiga personer som slår läger på olika platser i Stockholm har blivit en vanlig syn, framförallt i Söderort. I våra stadsdelar finns just nu 24 kända boplatser, där det bor cirka 150–200 personer.

På flera ställen ökar lägren i storlek från vecka till vecka och nya boplatser dyker upp hela tiden. Det här skapar oro bland många Söderortsbor. Såväl stadsdelarna som Tidningen Farsta/Sköndal får mejl och telefonsamtal från människor som är bekymrade över situationen. De vill veta hur staden tänker lösa problemet.

”En sanitär olägenhet”

– Vi får nästan dagligen in synpunkter från medborgare om bosättningarna. Ur parksynpunkt är det största problemet nedskräpning, avföring och vandalisering. Det blir en sanitär olägenhet och parkmarken kan inte användas av våra medborgare på det sätt parken är tänkt att kunna användas, säger Maria Mannerholm, stadsdelsdirektör i Hägersten-Liljeholmen.

Flera personer som hört av sig tycker också att det känns otryggt att gå förbi lägren, för dem själva och deras barn, tillägger hon.

– Barnen vågar inte gå sin vanliga väg till skolan.

Andra problem som tas upp är att det eldas vid lägren och att parkvägar används som bilvägar.

Hägersten-Liljeholmen har skickat in en ansökan om avhysning för två boplatser. Även i Älvsjö har stadsdelen skickat in en ansökan om att få avhysa en bosättning.

I Skarpnäck har man varit tvungen att städa extra vid tunnelbanestationen eftersom platsen används som toalett på kvällar och nätter. I stadsdelen har en bosättning återuppstått trots avhysning förra året. Nu planeras en andra avhysning.

Det är markägaren som beslutar om avhysning, så på kommunal mark, som parker och skogar, är det staden som är ansvarig för att få bort boplatsen.

– Man får inte bo på platser som inte är avsedda att bo på, de reglerna gäller alla, oavsett vem du är. Men vi vill avhysa på ett humant sätt, säger Veronica Wolgast Karlberg, projektledare på socialförvaltningen i Stockholm.

Oklar tidsplan

Eftersom det finns begränsat med sovplatser på härbärgena måste avhysningarna ske i en viss ordning, där exempelvis närhet till förskolor och skolor prioriteras. Målet på sikt är att få bort alla olagliga boplatser i staden. Hur lång tid det kommer att ta kan de inte svara på.

Men att köra iväg personerna löser bara problemet kortsiktigt, menar Veronica Wolgast Karlberg.

– Grundproblemet är att en grupp utsatta personer måste åka till ett annat land, Sverige, för att försörja sina barn, säger hon.

De allra flesta som bor i lägren kommer från Rumänien och totalt handlar det om cirka 600 personer i hela staden. 90 procent av dem vill inte ha jobb eller bostad i Sverige, utan vill åka hem till sin familj, enligt Veronica Wolgast Karlberg.

– Därför behöver vi arbeta på två plan, dels ordna fram härbärgen där de kan få sova ett par nätter, dels jobba långsiktigt för att ge dem en bättre livssituation i sitt hemland.

Får fråga om boende

På härbärget får de frågan hur de tänker bo lagligt i Sverige och alternativ som campingplatser, vandrarhem och hyra rum presenteras. Klarar de inte att ordna det måste de tyvärr lämna landet, säger Veronica Wolgast Karlberg.

Staden kan hjälpa till att skapa arenor där hjälporganisationer kan samla in pengar till åtgärder i Rumänien, enligt Vernica Wolgast Karlberg. Man samarbetar också med andra kommuner och den nationella samordnaren som har anlitats för att jobba med frågan på riksplanet.

– Det här kan inte lösas inom Stockholm stad, vi är många aktörer som måste samarbeta. Det är enda sättet.