Det kan inte ha undgått någon att vi har ett högt antal utländska tiggare på Stockholms gator, inte minst från Rumänien och Bulgarien.

Onekligen uppstår problem när det är mer lönsamt att tigga i Stockholm än att arbeta i hemlandet och vi i Sverigedemokraterna har av flera anledningar tydligt markerat mot detta.

Det handlar inte om brist på medkänsla, utan på att vi vädjar om lite ordning och reda, för det måste vi faktiskt ha.

Samtidigt vill vi uppmärksamma att det finns många som slås ut i det svenska samhället.

Många har en uppfattning om att vi har ett socialt skyddsnät som fångar upp dem som av olika anledningar står utan inkomst och bostad. Vakna upp! Det där nätet fungerar inte.

Socialtjänsten har på många håll rasat ihop och människor i vårt eget samhälle slås ut socialt. Och psykiskt. Och fysiskt. Det kanske inte är något helt nytt, men nu sker det i större omfattning än tidigare och konsekvenserna blir värre.

Vi i Sverigedemokraterna har sedan länge högt ställda ambitioner vad gäller social trygghet i vårt samhälle, men vi måste se verkligheten som den ser ut just nu.

I Stockholm fick vi till exempel bara sex av 101 mandat, så vi har inte särskilt mycket direkt inflytande.

En konsekvens av att mycket resurser nu tas från svenska hemlösa till förmån för tillresta tiggare är - föga förvånande - att livet som hemlös i Sverige alltså blir ännu hårdare.

Detta vet vi med all säkerhet, eftersom vi har talat med ett antal hemlösa om situationen.

De upplever sig ännu mer marginaliserade när de konkurreras ut från härbärgen och liknande av människor med ganska vassa armbågar. Vi finner detta djupt problematiskt.

Vi ser fram emot en radikalt annorlunda situation när vi får större inflytande i till exempel Stockholm.

Nu i januari när temperaturen faller har vi initierat en insamling till förmån för svenska hemlösa.

Förutom att uppmärksamma problematiken och påvisa det faktum att kommunen sviker en svag grupp i samhället är målet är att ordna tak över huvudet åt människor, som annars riskerar att frysa ihjäl och som faktiskt inte har något annat land att återvända till.

Absurt nog väcker detta en del ilska, men vilka är det egentligen som i realiteten ställer grupp mot grupp?

Det är vår övertygelse att vanliga människor har stor förståelse för vårt ställningstagande. Och detta är socialkonservatism i praktiken.

Vi vill bevara de höga ambitionerna i svensk socialpolitik, inte bara i ord utan också i gärning.

Vi slås ibland av hur den svenska medelklassen ofta isolerar sig och lever fridfulla liv utan att riktigt förstå vilken social misär som grasserar i deras absoluta närhet.

Och det röd-grön-rosa styret gör inte så mycket förutom att uppmuntra ännu fler utländska medborgare att bege sig till just Sverige för att tigga. Det är en obegriplig politik.

Så stöd vår insamling för hemlösa nu genast. En hundralapp gör skillnad. Vi kan inte låta dem vänta till 2018.

Det här är en opinionstext publicerad i Dagens Samhälle. Åsikterna som uttrycks i artikeln står skribenten/skribenterna för.