Fysisk stærke mænd ser mere positivt på ulighed i samfundet, end mænd med mindre råstyrke gør. Det viser et nyt studie fra Aarhus Universitet. Vi har stadig en stenalderhjerne, der ser politik som noget, man klarer mand til mand, siger professor

Hvorfor blev det egentlig partiet Liberal Alliance, den tidligere professionelle kuglestøder Joachim B. Olsen valgte at engagere sig i?

Det kan der sikkert være flere gode forklaringer på - men en af dem er muligvis, at Joachim B. Olsen er stærk.

En ny undersøgelse viser nemlig, at der er en sammenhæng mellem mænds fysiske formåen og deres politiske overbevisning. Har man som mand en stor overkrop, interessererer man sig mindre for at fordele ressourcerne mellem alle i samfundet.

Bag undersøgelsen, der for nylig blev offentliggjort i tidsskriftet Political Psychology, står professor Michael Bang Petersen og lektor Lasse Laustsen fra Institut for Statskundskab på Aarhus Universitet.

Professor Michael Bang Petersen, hvad går jeres undersøgelse helt præcist ud på?

”Vi har undersøgt, om der er en sammenhæng mellem menneskers fysiske styrke – særligt overkropsstyrke - og deres politiske holdninger og syn på i særdeleshed omfordeling og ulighed. Vi ved nemlig, at andre dyrearters ageren i konflikter i høj grad er påvirket af dyrets fysiske styrke. Hvis man er et dyr, der er stærkere og større end modstanderen, eskalerer man konflikter, mens man trækker sig fra konflikter, hvis man er svagere og mindre end modstanderen. Den adfærd er blevet dokumenteret blandt mange forskellige dyrearter, og derfor var vi interesseret i at undersøge, om det også gjorde sig gældende blandt mennesker i politiske konflikter. Og det gør det – blandt mænd. Dem, der er fysisk stærke, er mindre tilbøjelige til at ville give deres ressourcer ud.”

Hvordan har I undersøgt det?

”Der har tidligere været undersøgelser af denne sammenhæng, der har peget i lidt forskellige retninger, men vores undersøgelse er den største af sin slags. Vi har mange tusind personer med. Og så har vi i modsætning til nogen af de tidligere undersøgelser medregnet objektive indikatorer på fysisk styrke. Dele af vores undersøgelse er baseret på, at vi har målt respondenternes fysiske styrke i vores laboratorium. Og blandt mændene kan vi se en klar sammenhæng, at jo stærkere manden er, jo mere er han også modstander af lighed, og jo mindre går han ind for økonomisk omfordeling.”

”Blandt kvinderne ser vi dog ingen sammenhæng, og det var egentlig også det, vi forventede, for hvis man sammenligner mænd og kvinder, så er fysisk styrke ikke et særligt godt ”forhandlingsværktøj” for kvinder. De er ikke ligesom mændene evolutionært blevet selekteret til at bruge fysisk styrke. ”

Synes du, det er overraskende, at vores politiske holdninger, som mange tænker er formet af argumenter og værdier, i høj grad bare er udtryk for biologi?

”Som en, der forsker i biologiens betydning for politiske holdninger, er jeg personligt ikke så overrasket. Men det er klart, at det i et bredere perspektiv er overraskende, fordi det ændrer på nogle af de opfattelser, mange mennesker har af deres egne politiske holdninger som værende nogen, der er baseret på fornuft og velovervejede argumenter. Undersøgelsen viser, at vi mennesker i bund og grund er dyr, og at vi er påvirket af de samme faktorer, som alle mulige andre dyr også er påvirkede af.”

”I den fjerne fortid på den østafrikanske savanne, hvor vi stammer fra, gav det mening, at man ikke gjorde krav på noget, medmindre man havde muskler at sætte bag det krav. Sådan er det ikke længere. Det, der måske kan overraske nogen, er, at de psykologiske mekanismer, der er opstået i det miljø, stadig påvirker os i dag. Selvom vi lever i moderne, abstrakte samfund, hvor politik er noget, der bliver afgjort i folketingssalen, så er vores hjerne den samme som dengang. Det er stadig en stenalderhjerne, som tænker på politik og ressourcekonflikter som noget, man klarer mand til mand.”

Så kan man sige, at eksempelvis Joachim B. Olsen (LA) ville blive mere socialistisk anlagt, hvis han blev slappere, og Jesper Petersen (S) omvendt ville få mere liberale synspunkter, hvis han blev stærkere?

”Det er forventningen baseret på det her studie. Det skal siges, at de fleste af de undersøgelser, vi har lavet, er det, man kalder tværsnitsstudier. Det vil sige, at vi har taget folk ind og målt deres holdninger og deres fysiske styrke på samme tid og undersøgt, om der er en statistisk sammenhæng. Men vi afrapporterer også et mindre eksperimentelt studie, hvor en af mine studerende har fået en gruppe mænd til at dyrke enten konditionstræning eller styrketræning i to måneder for derefter at se på, om det ændrer deres holdninger til ulighed. Og det ser ud til, at der er en effekt: Dem, der styrketræner, bliver mere positive over for ulighed mellem grupper i samfundet. Det tyder på, at det er forandringen af fysisk styrke, der driver det politiske holdningsskift. Men denne del af undersøgelsen er et foreløbigt studie.”

Hvad kan vi som vælgere og samfundsborgere bruge forskningen til?

”Vi kan på et overordnet plan bruge det til at være på vagt over for vores egne politiske intuitioner. For de intuitioner, vi har omkring politik og ressourcekonflikter, er nogen, vi har med os fra stenalderen, der ikke nødvendigvis passer godt ind i et moderne samfund. I dag kommer man jo ikke specielt højt op i samfundshierarkiet ved hjælp af fysisk råstyrke, men derimod ved hjælp af hjernekraft.”

”Det faktum, at vores politiske holdninger har nogle dybe biologiske rødder, kan også bruges til at skabe en større forståelse for andre mennesker. Hvis en person ikke bliver overbevist af det, man selv synes er gode, politiske argumenter, så behøver det ikke betyde, at den anden er dum, eller at personen ikke lytter efter. Det kan bare være udtryk for, at vedkommende er skruet lidt anderledes sammen end en selv rent biologisk.”