»Hvis du kun kender nydanskere fra mediernes overskrifter og den offentlige debat, får du et forkert indtryk af virkeligheden, fordi man her hele tiden trækker forskellene frem. Historierne er isoleret set sjældent fejlagtige, men tallene bliver ikke sat i perspektiv, og samlet set har de mange historier om forskellene skabt en falsk fortælling om nydanskerne. Til sidst var jeg nødt til at skrive en bog, hvor jeg kunne lægge det samlede statistiske billede frem«.

Sådan siger cand.polit. Hjarn v. Zernichow Borberg, der er aktuel med bogen ’Nydansk’. På forsiden stiller forfatteren det spørgsmål, som han med tal fra bl.a. Danmarks Statistik og andre rapporter undersøger i bogen: Er nydanskere og danskere virkelig så forskellige? Svaret er nej, mener han. I bogen dækker begrebet nydanskere over indvandrere og efterkommere fra ikkevestlige lande: De mennesker, som udlændingedebatten herhjemme ofte drejer sig om.

»Der er i medierne et billede af, at nydanskere klumper sig sammen, ikke gider arbejde og er meget mere kriminelle end danskere. Fakta er, at nydanskere ikke bor i ’ghettoer’ – ligesom danskere ikke gør det. Kun 10 procent af nydanskerne bor der. Ca. 97 procent af nydanskerne er ikkekriminelle – tallet for danskere er kun lidt højere. Nydanskere har en lavere beskæftigelsesfrekvens end danskere, men der er et stort, stort flertal af velintegrerede mennesker, der vil det danske samfund«.