Konservative i Vesten er i krise.

Etter et halv århundre der konservative i de fleste land har vært pålitelige støttespillere for europeisk integrering gjennom EU, er de nå utfordret av nye konservative i nesten alle land. Et vektlegging av nasjonale fellesskap er ikke nytt for konservative, men det sterke ønske om å reversere eller avvikle komplekse og omfattende institusjoner som er utviklet over en mannsalder, er et standpunkt som tidligere ville virket reaksjonært. Og når partier av typen Front National og Wilders PVV, med sine klare nativistiske strømninger, tar så mange konservative velgere, er det et tegn på at noe er galt.

”We’ll take our country back” sier Donald Trump i USA. Det finnes ingen union å ta landet ut av, og de multilaterale organisasjonene USA er med i, har landet i stor utstrekning formet selv. Trump har i stedet lovet å gjeninnføre tortur, drepe familiene til terrorister, stenge muslimer ute av landet, bygge en mur mot Mexico, reforhandle eller si opp NAFTA og svekke NATO. Han har trolig også den mest narsissistiske personligheten hos noen presidentkandidat i moderne tid. Det finnes betydelig konservativ motstand mot Trump, men om han ikke blir valgt, er det i overveldende grad demokratenes velgere som bør takkes.