Турецька кампанія в Сирії надає Кремлю можливості продовжити дестабілізацію ситуації в Європі

Російська Федерація намагається використати Туреччину та її військову операцію «Джерело миру» на території Сирії для досягнення широкого спектру стратегічних політичних завдань: посилення впливу на Анкару, розширення впливу в Сирії, послаблення ЄС, НАТО, завдання удару по позиціям Сполучених Штатів у регіоні, а також легітимізації анексії Криму. Аналітичну розвідку Da Vinci Analytic Group з цього питання Укрінформ наводить повністю.

Туреччина використала сприятливу політичну обстановку для проведення військової операції на півночі Сирії. Її метою є створення 30-кілометрової зони безпеки на кордоні з Туреччиною, а фактично – ліквідація загрози створення Курдистану (за рахунок курдських анклавів в Іраку та Сирії). Таким чином, Анкара намагається вирішити багаторічну проблему курдського сепаратизму в самій Туреччині. В той же час витіснення курдських підрозділів самооборони (котрі існують у тісній зв’язці з мирними поселеннями) з півночі Сирії дозволить Анкарі здійснити переміщення 2,5 мільйона сирійських біженців назад до Сирії, покращивши гуманітарну та економічну складову цієї проблеми.

Країни Європи занепокоєні можливістю втрати контролю над таборами утримання бойовиків ІДІЛ, що розташовані на територіях контролю пешмерги (курдських загонів самооборони, YPG). Це загрожує їх поверненням в Європу та погіршенням безпекової ситуації. Ці ризики, разом з ймовірністю ускладнення гуманітарної та політичної ситуації в Сирії, формують негативне відношення до турецької військової операції з боку керівництва країн ЄС, які мають можливість скористатися інструментами ООН для її припинення. Тому позиція Росії в операції «Джерело миру» є важливою для Анкари з точки зору права вето російської делегації в РБ ООН.

Візит російської делегації до Туреччини, в якій перебували два депутати Держдуми від анексованого Криму Наталія Поклонська й Руслан Бальбек та її урочисте прийняття президентом країни Реджепом Ердоганом відбувся на фоні операції «Джерело миру». Це унеможливило будь-які ризики для цієї зустрічі.

Москва намагатиметься використати цей візит в якості демонстрації визнання Туреччиною російської юрисдикції в Криму (анексії Криму) та легалізувати волевиявлення на окупованому півострові, зокрема в законодавчі органи РФ.

Окрім цього турецькі дії на півночі Сирії відповідають стратегічним цілям Російської Федерації. Продовження операції «Джерело миру» сприятиме спробам Кремля пом’якшити публічну турецьку позицію щодо анексії Криму.

Одночасно з цим турецька кампанія в Сирії надає Кремлю можливості продовжити дестабілізацію ситуації в Європі та істотно погіршити позиції Вашингтону в близькосхідному регіоні.

Операція «Джерело миру» в гуманітарному аспекті може спричинити нову хвилю міграційного руху з північних територій Сирії в кількості до 300 тисяч осіб.

Ймовірно, що він буде спрямований на територію країн Європейського Союзу. З початком бомбардувань території Сирії Росія проводила інформаційно-психологічні операції зі стимулювання виїзду сирійських громадян до ЄС в період 2014-2016 років. Підтримка та заохочення нових міграційних потоків на територію європейських країн дозволяє російському керівництву підривати єдність політики Євросоюзу та НАТО, зокрема у питаннях стримування Росії за допомогою санкційного тиску та підтримки прийняття спільних рішень зі стратегічних економічних та політичних питань.

Анкара в рамках операції отримує політичну та інформаційно-розвідувальну підтримку з боку Москви. Таким чином Кремль у військово-політичній площині посилює свій вплив на країну-члена Альянсу.

Турецька операція наносить удар по ключовому союзнику США в регіоні – YPG (пешмерга), що отримувала значну військову допомогу Вашингтону та являла собою найбільш ефективні підрозділи у наземних операціях проти ісламського Халіфату. Заява Білого дому про відведення американських підрозділів з курдських територій в Сирії, а також про відмову від підтримки YPG призведе до радикального погіршення позицій США в регіоні. Втім, існує високий ступінь ймовірності того, що Москва запропонує сирійським курдам ситуативний Альянс. Таким чином, у випадку встановлення співпраці з сирійською пешмергою, Росія отримає вплив на всі ключові сили в регіоні, за винятком маргінальних салафістських груп, а наявність каналів комунікації з ІДІЛ дасть змогу реалізовувати будь-які сценарії на території країни.

В той же час руйнація союзу США з пешмергою, що входила в опозиційні Дамаску Сирійські Демократичні Сили, робить сирійські урядові війська (де-факто російське військове угруповання) єдиною потужною силою для боротьби й придушення ІДІЛ та сприяє зростанню міжнародних позицій РФ.

Послаблення позицій курдів відповідає інтересам союзника Росії – Ірану, де курдський анклав знаходиться на кордоні з Іраком і у випадку створення Курдистану може проявити ознаки сепаратизму.

17-18 серпня 2016 року Російська Федерація ініціювала нанесення удару урядовими військами Сирії по курдським позиціям на півночі країни. До цього моменту Москва розглядала курдів, як союзників, проте на зміну позиції Кремля вплинуло зближення курдів зі США та потепління у відносинах з Анкарою.

Існує висока ймовірність того, що сирійські урядові війська, що знаходяться під повним оперативним та стратегічним командуванням РФ, скористаються турецьким наступом для отримання контролю над північчю Сирії. Такий крок дозволить встановити контроль Дамаску над цією територією, а Кремлю – продемонструвати військові успіхи в Сирії на тлі погіршення позицій США.

Це підтверджує наш прогноз 1 від серпня 2016 року, в якому йшлося про сценарій силового тиску на курдські території та містилися висновки про те, що Кремль зацікавлений у скороченні впливу США в Сирії та у поверненні під контроль Дамаску всієї території країни разом з Сирійським Курдистаном.

Da Vinci Analytic Group

Фото: АА