Eksterne kommentarer: Dette er en debattartikkel. Analyse og standpunkt er skribentens egen.

Hei, denne artikkelen er over ett år gammel og kan inneholde utdatert informasjon

La det være klart; narkotikapolitikken til FrP og FpU er ulik. FpU går inn for legalisering og regulering av cannabis, mens moderpartiet støtter en videre forbudslinje.

Øyvind Buraas, styremedlem i NNPF, går til frontalangrep mot FrP og oppfordrer folk til å ikke stemme FrP, fordi FpU deltar i debatten med et annet synspunkt enn moderpartiet. Det er en merkelig tilnærming i en viktig samfunnsdebatt.

Fremskrittspartiet har lov og orden som ett av sine viktigste politikkområder, og narkotikapolitikken vår ligger fast.

Senest i mai i fjor avviste justisminister Anders Anundsen noen form for regulering, salg eller omsetning av cannabis: «Det er helt uaktuelt med de partiene som nå sitter i regjering. Å lage en politikk som skal legitimere bruk av narkotika, det kan jeg nesten ikke finne brukbare uttrykk for hva jeg synes om.»

Med et så sterkt, klart og utvetydig budskap, synes jeg oppfordringen til NNPF om å ikke stemme FrP er meget overraskende. Spesielt så lenge NNPF er svært godt kjent med utsagnet til Anundsen.

Man blir fristet til å tenke sine tanker rundt NNPF sin tilnærming i denne saken. Ønsker Narkotikapolitiforeningen å «straffe» FrP fordi FpU «lefler» med cannabis?

Man kan selv lese ut fra Politidirektoratets rapport om bekjempelse av narkotikakriminalitet at: «Politiet bør være oppmerksomme på debatter og opptreden som er egnet til å skape sosial aksept for narkotikakriminalitet, for eksempel legalisering av cannabis».

Hvor godt denne strategien harmonerer med maktfordelingsprinsippet skal ikke jeg vurdere nå, men potensielt er det svært problematisk dersom politiet skaper et klima hvor folk ikke kan vite om deres politiske meninger om narkotika blir gjenstand for politiet interesse eller søkelys.

Lov og orden vil fortsette å være FrPs varemerke i fremtiden. Og selv om FpU mener det stikk motsatte som oss i denne saken, vil vi oppfordre ungdommen til å fortsette med å debattere og utvikle politikk på deres premisser.

Den dagen ungdomspartiene slutter med å provosere og opponere, vil politikken bli hakket mer kjedelig