El Floquet de Neu va morir el 24 de novembre del 2003, després de 36 anys de vida, al Zoo de Barcelona. Durant aquest temps, aquest singular goril·la albí es va convertir en una icona de la ciutat. Aquest dissabte, 15 anys després de la seva mort, treballadors del zoo han recordat la història del Floquet i alguns visitants s’han interessat per observar els seus descendents.

Octubre del 1966: captura i arribada del Floquet de Neu a Barcelona

El món va conèixer l’existència d’aquest goril·la l’octubre del 1966, quan va ser capturat a Guinea Equatorial després que uns caçadors abatessin la seva mare. Era únic en la seva espècie per la seva condició d’albí. Precisament per això se’l va batejar com a Floquet de Neu.

Dies més tard, el conservador de primats Jordi Sabater i Pi va comprar el goril·la per unes 20.000 pessetes. Precisament gràcies a ell el goril·la va arribar a la ciutat, on va viure amb humans en un pis de l’Eixample durant uns dies. El novembre del 1966, es va traslladar el Floquet de Neu al Zoo de Barcelona, lloc que es va convertir en la seva llar definitiva fins a la seva mort: hi va viure 36 anys.

El periodista Lluís Reales va entrevistar al 2007 el primatòleg Jordi Sabater i Pi al programa ‘Einstein a la platja’, de betevé, en què va parlar de la seva estada a Àfrica durant 30 anys i sobre les semblances i divergències entre el comportament dels humans i els primats.

El Floquet de Neu, recordat pels treballadors del zoo

Aquest dissabte el Zoo de Barcelona ha obert les seves portes com una jornada qualsevol. L’aparença ha estat la d’un dissabte normal, però el cert és que és el 15è aniversari de la mort d’aquesta icona barcelonina, que ha deixat petjada tant en l’imaginari col·lectiu com en el món de la ciència. Enguany, treballadors veterans del zoo recorden Floquet de Neu.

Maria Teresa Abelló és conservadora de primats al Zoo de Barcelona. Hi treballa des de fa 30 anys i per això coneix molt bé aquest goril·la albí. Una de les característiques del Floquet de Neu que més va cridar-li l’atenció va ser la seva gran capacitat de reproducció. Això, quan grans noms de la primatologia del segle XX havien detectat que els goril·les captius es reproduïen poc.

“En el moment que amb en Sabater Pi comentàvem aquesta dificultat de reproducció en general als mascles d’Europa, era curiós que mentre hi havia aquest problema, aquí el Floquet es reproduïa tan bé, sense problema i en quantitat.”

De fet, durant la seva estada al Zoo de Barcelona, el Floquet de Neu va tenir 21 fills amb tres femelles diferents: set amb l’Ndengue, nou amb la Bimvili i cinc amb la Yuma. La clau principal era la seva vida tranquil·la i sense estrès. “Floquet de Neu vivia entre cotó fluix”, explica Abelló.

Floquet de Neu i l’educació de les seves netes

L’any 1999 van néixer les dues primeres netes del Floquet de Neu: la Nimba i la Batanga. Abans que morís, els treballadors del Zoo van descobrir el paper imprescindible d’aquest goril·la en la seva educació: les protegia, les vigilava i garantia que poguessin menjar. Per això, se’l considerava un “avi excepcional”.

La descendència del goril·la albí és el que més interès desperta entre els visitants del zoo. José Chito, cuidador de primats del Zoo de Barcelona, s’encarrega de cuidar els primats, entre els quals hi ha descendents del Floquet de Neu: s’ocupa d’alimentar una filla del Floquet, quatre netes, tres besnetes i dues rebesnetes.

Novembre del 2003: mort del Floquet de Neu

El Floquet de Neu va morir el 2003, després de dos anys de tenir càncer de pell. Durant el seu estat de salut delicat, el programa ‘Einstein a la platja’, de betevé, va dedicar una emissió al goril·la albí, en què es debatia què calia fer el dia després de la seva mort. Presentat pels periodistes Lluís Reales i Cristina Ribas, va tenir com a convidats la biòloga Maria Teresa Abelló, l’etòleg Jordi Sabater Pi, el gerent del Zoo de Barcelona Esteve Tomàs i el periodista Màrius Carol.