Tuntomerkit: Vaatekoi on oljenkeltainen perhonen. Vaatekoinaaras munii tarkoin valittuun paikkaan, joka on villassa, turkiksessa, matossa, eristeissä ja missä tahansa eläinkunnasta peräisin olevassa materiaalissa. Paikan on oltava pimeä, sillä kuoriutuva toukka ei kestä yhtään valoa. Toiseksi paikan on oltava suojassa, paikallaan pysyvä ja rauhallinen. Kolmanneksi sen on oltava erittäin ravintorikas, sillä toukan on saatava runsaasti ravintoa heti elämänsä ensimmäisinä tunteina, jotta se jaksaa kehrätä ympärilleen suojaavan putken. Välittömästi kuoriuduttuaan toukka ryhtyy syömään materiaalia ja kaivautumaan syvemmälle kankaaseen.

Putken sisällä se on suojassa valolta ja pääsee liikkumaan ympäriinsä kankaissa ravintorikkaita kuituja etsien. Tämä vaihe on kaikista tuhoisinta materiaaleille. Toukka jättää jälkeensä nukkaa, seittikudosta ja ulostepalleroita. Reiät saatavat olla suuria ja rosoisia. Toukan jäännösten värin perusteella voi päätellä minkä väristä materiaalia se on syönyt. Kun toukka on tehnyt tarpeeksi tuhojaan, se siirtyy seuraavaan muodonmuutosvaiheeseen eli koteloituu. Seuraavan sukupolven synnyttyä ilmassa näkyy taas lepattavia ja paria etsiviä aikuisia. Parveilu ja muninta tapahtuu samalla paikalla niin kauan kuin ravintoa riittää seuraavalle sukupolvelle. Tämän takia saastunnan leviäminen uusiin kohteisiin on yleensä hidasta.

Miten suojata materiaalit koitoukilta

Koit ovat vähentyneet merkittävästi vuosien varrella. Syynä tähän ovat kuiva keskuslämmitysilma ja luultavasti myös keinokuituvaatteiden yleistyminen. Lentelevät koit ovat usein peräisin tilkkeistä tai ulkomailta hankituista tuotteista. Aikuiset eivät ole haitallisia, mutta niiden alkuperä on selvitettävä. Saastunnan lähde voi olla jokin villavaate, turkis, tuontimatto tai huonekalu, joka on hiljattain hankittu käytettynä. Älä koskaan säilytä vaatteita pitkään likaisina tai kosteina kaapissa. Tuuleta, ravistele ja harjaa tekstiilit säännöllisesti ja imuroi vaatekaapit ja vanhat täytetyt huonekalut. Pidä siis huolta, että koiperhoselle ei jää pimeää, rauhallista ja ravintorikasta paikkaa munintaan. Laventeli, setripuu ja eteeriset öljyt karkottavat osan aikuisista yksilöistä, mutta eivät kaikkia – eivätkä koin muita kehitysasteita. Katso yksityiskohtaiset ohjeet koiden ennaltaehkäisyyn ja torjuntaan.

Vinkki vaatekoin tunnistamiseksi

Vaatekoi saattaa esiintyä kaikkina vuodenaikoina. Ellet ole varma lajista, muserra hyönteinen sormella kämmenellesi. Mikäli raadosta jäljelle jää jäljelle kullanhohtoinen hile, on kyseessä vaatekoi.

Turkiskoi

Turkiskoin (Tinea pellionella) toukka elää lintujen pesissä ja pesäjätteissä höyheniä syöden. Sieltä se saattaa vaeltaa huoneisiin vioittamaan turkiksia ja villaa. Se kutoo ympärilleen lyhyen putken, jota se aina kuljettaa mukanaan. Turkiskoi ei jätä sotkuista ja nukkaista jälkeä, vaan reiät ovat suuret ja siistit reunoiltaan. Turkiskoin ruokavalio on huomattavasti monipuolisempi kuin vaatekoin. Se vioittaa turkiksia ja villakankaita avoullakoilla sekä museoiden kylmissä varastoissa, mutta pesiytyy toki sisätiloihinkin. Turkiskoi voi selvitä hengissä yllättävänkin pitkään vaatekasojen suojassa. Talvehtiminen kylmilleen jätetyssä mökissä ei ole turkiskoille ongelma, mikäli suojaa ja ravintoa on tarjolla.

Turkiskoin torjunta ja hävittäminen

Poista linnunpesät ja pesäjätteet rakennuksista ja niiden välittömästä läheisyydestä. Käsittele saastuneet alueet torjunta-aerosoleilla. Turkikset ja kankaat voidaan pakastaa -25–30°C:ssa viikon verran, jopa pitempään. Turkiskoi on erittäin valoarka, joten harjaa tuuleta tekstiilit perusteellisesti. Tekstiilejä tuhoavien kovakuoriaisten lisäksi myös seuraavat hyönteiset saattavat vioittaa varsinkin likaantuneita tekstiilejä: – rohmukuoriainen (Tribolium destructor) – messinkikuoriainen (Niptus hololeucus) – sokeritoukka (Lepisma saccharina).

Vaatekoin torjunta

Lähteet

Kirjat: Ekbom, P. ym. (1993). Sisätilojen tuhoeläimet ja niiden torjunta. Kasvinsuojeluseuran julkaisuja N:o 87.

Internet-sivustot: www.insect-information.com