Taiteilija Ed Atkinsin teoksessa esiintyy avatar-hahmo Dave, joka on Atkinsin mukaan pateettinen hahmo, joka juopottelee, laulaa ja vilauttelee sukukalleuksiaan.

Taiteilija Ed Atkinsin teoksessa esiintyy avatar-hahmo Dave, joka on Atkinsin mukaan pateettinen hahmo, joka juopottelee, laulaa ja vilauttelee sukukalleuksiaan. Jussi Koivunoro / Yle

Videotaiteilija Ed Atkins hieman hätkähtää, kun kerron katselleeni hänen Ars 17 -teostaan YouTube-videona kännykästäni junassa matkalla kohti Kiasmaa.

– Ai. Minä en ole sitä sinne ladannut. Sen täytyy olla luvaton piraattikopio. Mutta minkäs teet, sellaista on elämä internetin kanssa.

Ed Atkins on perjantaina avautuvan Ars 17 -nykytaidenäyttelyn isoja nimiä, jonka videoteokselle on varattu lähes koko Kiasman neljäs kerros.

Ars 17 Nykytaiteen suurkatselmus Kiasmassa.

Teemana digitaalinen murros.

Esillä teoksia 35 taiteilijalta, osa vain verkossa.

Budjetti noin miljoonaa euroa.

Kävijätavoite 250 000.

Avautuu 31.3.2017.

Museo on Atkinsin mielestä paikallisjunaa huomattavasti sopivampi ympäristö hänen videotaiteelleen.

– Minulle on tärkeää, että ihminen oikeasti tulee katsomaan teostani, seisoo sen edessä ja on osa kokonaisuutta. Videoitteni idea on tehdä kaikki suuresti, vetää överiksi, eivätkä ne toimi kännykän pienellä ruudulla.

Videotaidetta museossa ja netissä

Kiasma on täynnä jättiscreenejä, sähköjohtoja, kuulokkeita, videopelejä muistuttavaa kuvaa, sirinää ja surinaa. Ars 17 on tutkimusmatka digiaikaan nykytaiteessa.

– Valtaosa taiteilijoista on elänyt koko elämänsä internetin aikakaudella. He eivät katso taidehistoriaan, vaan sosiaaliseen mediaan, netin puheeseen. Teokset ovat tiedostoja, jotka muutetaan näkyviksi videoina tai vaikka 3D-printattuina objekteina, selittää Kiasman johtaja Leevi Haapala.

Pohjois-Euroopan suurimmaksikin nykytaidetapahtumaksi kutsuttu Ars on Haapalan ensimmäinen todellinen työnäyte. Valmistelu aloitettiin heti sen jälkeen kun Haapala oli valittu Kiasman johtoon kaksi vuotta sitten.

– Olemme noin kymmenhenkisen kuraattoritiimin kanssa kiertäneet ympäri maailmaa etsimässä näyttelyyn sopivia taiteilijoita. Kolusimme taidemessuja, näyttelyjä, biennaaleja ja taiteilijoiden työhuoneita.

Haaviin tarttui Ed Atkinsin ja Hito Steyerlin kaltaisia nykytaiteen suurnimiä, mutta myös nousevia tähtiä.

Taiteilija Ed Atkins videoteoksensa äärellä ARS17-näyttelyn tiedotustilaisuudessa. Emmi Korhonen / Lehtikuva

– On ollut kiva bongata nuoria taiteilijoita, jotka ovat näyttelyn rakentamisen aikana nousseet maineeseen. Esimerkeinä vaikkapa Yung Jake tai Jacolby Satterwhite.

Ars 17 -näyttelyssä on kaikkiaan 35 taiteilijaa 13 maasta. Kaikki eivät kuitenkaan näy Kiasmassa. Ars 17 + sivusto (siirryt toiseen palveluun) esittelee toistakymmentä taiteilijaa ja teosta, jotka on tehty vain ja ainoastaan nettiin.

Mineraalit virtuaalitodellisuuden taustalla

Ars 17 -näyttelyssä on myös useita suomalaisia taiteilijoita. Tuomas A. Laitinen päätyi Arsiin avoimen haun kautta.

– Teos oli siinä vaiheessa jo periaatteessa valmiina. Käytännössä valmistaminen vei noin vuoden.

Laitinen tutkii Receptor-nimisessä videoinstallaatiossa materiaaleja, joita tarvitaan tietokoneiden valmistuksessa.

Pääsy mukaan Suomen merkittävimpään nykytaidenäyttelyyn on melkoinen tunnustus taiteilijalle. Mahdollista nostetta uralle Laitinen ei halua arvioida.

– Ars on kiinnostava jalusta näyttää teoksia yleisölle. Se on sen tärkein merkitys. Ja tietysti nähdä muiden taiteilijoiden töitä.

Laitisen teos on tehty vartavasten Ars-näyttelyyn. Mukana on myös teoksia, jotka ovat olleet esillä jo aiemmin. Esimerkiksi Ed Atkinsin avatar-hahmo Dave on purkanut turhautumistaan myös Lontoon Serpentine Galleryssä ja Amsterdamissa.

– Dave on ihmisvihaaja. Trolli. Pateettinen hahmo, joka juopottelee, laulaa, vilauttelee sukukalleuksiaan. Ja yrittää saada kontaktin toisiin ihmisiin, mutta epäonnistuu.

– Tavoitteeni on ilmaista digitaalisella hahmolla samoja perustavanlaatuisia tunteita, joiden parissa taiteilijat jo 500 vuotta sitten askartelivat.

Sekä Laitinen että Atkins suhtautuvat videotaiteilijoiksi yllättävän kriittisesti digitaalisuuteen, internetiin ja sosiaaliseen mediaan.

– Liityin jokin aika sitten instagramiin, mutten oikein tiedä mitä siellä tekisin. Miksi ketään kiinnostaisi katsella kuvia, joissa syön aamupalaa? Olen vanhan koulukunnan mies ja haluan nähdä kavereitani pubissa, sanoo Atkins peri brittiläiseen tyyliin.

Laitinen puolestaan muistuttaa, ettei virtuaalinen maailma synny ilman hyvinkin konkreettisia toimenpiteitä.

– Ekologiset kysymykset ovat oleellisia digimurroksessa. Mineraalit ja metallit ovat välttämättömiä tietoteknisten laitteiden valmistuksessa. Kyse ei missään tapauksessa ole immateriaalisesta toiminnasta, vaan digitaalisuus vaikuttaa hyvinkin konkreettisesti luontoon ja ympäristöön.

Lähes kaikki mitä olet halunnut tietää Arsista, mutta et ole rohjennut kysyä