Greu de apărat: un soft din șpagă pe iPad-ul lui Udrea și un bancher dispărut Punctele tari ale acuzării. Cum a ajuns pe tableta Elenei Udrea un soft de 18.000 de euro cumpărat din mită și cum i-a vîndut ea cu 5.000 de euro un Porsche Cayenne celui care astăzi îi este ministrului singurul martor favorabil!

marți, 3 martie 2015, 10:06

de Mirela Neag și Cătălin Tolontan Punctele tari ale acuzării. Cum a ajuns pe tableta Elenei Udrea un soft de 18.000 de euro cumpărat din mită și cum i-a vîndut ea cu 5.000 de euro un Porsche Cayenne celui care astăzi îi este ministrului singurul martor favorabil!

Cea mai gravă acuzație sistemică pe care DNA i-o aduce Elenei Udrea este aceea că a patronat la MDRT un sistem de extorcare a bugetului public, în favoarea unor partide și oameni.

Procurorii susțin că banii erau furați din relația buget – afaceriști prin șantaj. Șantajul ministerului era: ”Dacă nu întorci, nu primești”. Practic, pornind de la dosarul Gala Bute, DNA developează sistemul piramidal prin care se finanțează campaniile electorale și partidele.

Uneori, oamenii vorbesc. Alteori, dispar.

(unu) Udrea a profitat personal de șpăgile întoarse de Gărdean

În 27 iulie 2010, Termogaz primește două plăți în valoare de 4,99 milioane de lei. Banii sînt trimiși în avans, eveniment rarisim la MDRT.

Procurorii care se ocupă de caz, Ana Dana și Marius Bulancea, notează că în doi ani, 2010 și 2011, ministerul a făcut doar trei plăți în avans, două dintre ele fiind către Termogaz. Taman plățile cercetate în dosar.

”Din această sumă, un procent de aproximativ 10 %, respectiv 499.739,9 RON, a fost transferat de Termogaz Company către Lungu Ştefan”, notează anchetatorii. Șpaga a fost camuflată printr-un contract în urma căruia firma lui Lungu, Last Time Studio, a vîndut un transformator către Termogaz. Aici apar două străpungeri ale procurorilor, din care orice apărărare își revine greu:

1. Lungu a cumpărat transformatorul de la Electrotehno SRL cu 119.861,97 RON și l-a vîndut cu 619.601,87 RON către Termogaz. Observați că Lungu își face calculul (619 – 119) astfel încît lui să-i rămînă 500.000 de lei, adică 10% din cît plătise ministerul către Termogaz! La scoțieni, ”partea îngerilor” e cît se evaporă natural din butoaiele cu whisky. La MDRT, 10% era partea sfîntă a mitei. Amin!

2. Prețul real al unui transformator este cel cu care Electrotehno SRL i l-a vîndut lui Lungu: 119.000 de lei. Cum știm asta? Păi procurorii îl audiază pe directorul lui Electrotehno SRL și îl anunță pe judecător: ”Martorul a arătat că reprezentanţii Termogaz Company achiziţionaseră cu puţin timp înainte transformatoare direct de la Electrotehno SRL şi cunoşteau valoarea reală a acestor bunuri”. Nașpa! Termogaz cumpărase cu preț normal de la Electrotehno și, mai apoi, cu preț de 5 ori mai mare de la Lungu. De ce au făcut asta e clar. Amin!

Identic se petrec lucrurile cu altă sumă de 2 milioane de lei din care Lungu, consilierul ministrului Udrea, își trage tot 10%: 200.000 de lei.

Ce face Lungu cu banii? Inițial, un depozit bancar și, mai apoi, finanțează din firma Last Time Studio, unde luase șpaga, următoarele:

A. Evenimentul alegerii Elenei Udrea ca președinte ale PD-L București (19.659 RON către New Consulting & Engineering Grup Srl. – Alexandru Copaci).

B. Servicii de monitorizare online pentru Elena Udrea (71.920 RON către Xyz Servicii Online Srl, Alin Zăinescu).

În acest caz B, procurorii află că softul de monitorizare este instalat chiar pe tableta Elenei Udrea, ”un Ipad alb”. Cu softul cumpărat de la Zăinescu, Udrea primea o alertă la orice apariție a numelui ei pe o listă de siteuri și bloguri. Ea citește cu sfințenie orice se scrie despre ea și monitorizarea se face din banii de mită.

Aceste beneficii ale Elenei Udrea sînt reconstituite de către DNA din documente comerciale și bancare, nu din depoziții. S-au uitat în contabilitatea lui Lungu, au văzut unde s-au dus banii, au vorbit cu firmele și au aflat ce au prestat pentru Udrea.

Nu e epoca delațiunii, e procuratură ”old fashion”, cu hîrtii ștampilate de la firme și bănci.

Cum se apără politicianul? Udrea susține în fața instanței că ”este posibil ca Lungu Ştefan să fi finanţat sau să fi făcut anumite acţiuni într-un eveniment al Partidului Democrat Liberal la Bucureşti întrucât de regulă acesta făcea anumite lucruri pentru partid, care ţineau de ceea ce trebuia el să facă, de creaţie”. Schimbă vorba, ce ar putea să facă? De fapt, aici discutăm de acțiuni făcute pentru ea, nu pentru partid. Există și prestații pentru partid în dosar, dar acum ne concentrăm pe acestea două, direct în folosul lui Udrea.

Fostul ministru declară că ”Niciodată nu a venit Lungu la mine să spună că face asta din bani primiţi ca şpagă de la cineva. (…) Declarațiile lui Lungu Ştefan sunt elocvente în cauză, întrucât acesta nu şi-ar fi permis niciodată să-i spună acesteia că primeşte bani din care face ceva pentru partid”.

Apărătorii Elenei Udrea susțin ipoteza generică potrivit căreia Lungu lua șpagă de la Gărdean pentru el, nu pentru Udrea. Dar atunci de ce Lungu a finanțat servicii politice pentru Udrea, care devine beneficiar din orice unghi ai privi faptele? Apărarea va încerca să sape în zona plăților făcute de Lungu, pentru a dovedi că ele nu sînt reale.

(doi) Descrierea sistemului piramidal de finanțat partidele. Bancherul BRD a dispărut!

Ministerul funcționa ca ”un întreg sistem de corupţie coordonat şi controlat de către inculpata Udrea Elena Gabriela”, spun procurorii. Ei au cercetat trei firme și au constatat că întorceau 10% din toate plățile primite de la MDRT.

”Din ceea ce cunosc, toate plăţile erau analizate de către ministru, împreună cu ordonatorul de credite Nastasia Gheorghe. Ultimul cuvînt era al ministrului. Secretarul general prezenta o listă cu propunerile de plăţi, iar ministrul aproba care dintre aceste plăţi se va efectua. Aceeaşi procedură se aplica şi cu privire la plăţile efectuate de companiile din subordinea ministerului, printre care Compania Naţională de Investiţii”, spune Ștefan Lungu, consilierul lui Udrea.

DNA susține că există mărturii din minister că la fel se proceda ”cvasigeneralizat”, cu aproape toate firmele. Cînd ministerul nu putea el da banii, atunci se apela la BRD, unde intervenea direct Udrea, precum în Gala Bute. Omul de legătură al ministrului la BRD era Sorin Popa, director general adjunct.

Sistemul acesta mafiot țese Legături Periculoase, ca în expoziția de păianjeni și scorpioni deschisă recent la ”Antipa”. Bancherul Sorin Popa a dispărut în străinătate și procurorii susțin că nu l-au putut găsi ca să obțină depoziția lui. Sorin Popa a fost implicat și în Dosarul Bancherilor, un caz instrumentat de DIICOT și aflat acum în instanță. Unele surse îl dau ca freelancer la Paris, dar de ce nu l-a găsit DNA?!

„În perioada în care am lucrat în minister, am constatat că acesta era organizat piramidal şi fiecare palier avea un „garant” politic, respectiv o persoană cu funcţie de conducere în partid care îl propusese. Fondurile provenind din fiecare palier se îndreptau cu precădere spre zona reprezentată de acel garant politic, care nu era, neapărat, PDL” Ștefan Lungu, consilierul personal al Elenei Udrea

Declarația lui Lungu din fața procurorilor DNA este, probabil, cea mai succintă descriere a sistemului de extorcare a bugetului în folosul campaniilor electorale ale partidelor.

Problema lui Udrea vine din faptul că, dincolo de cei care declară direct împotriva ei, mulți oameni din minister schițează sistemul al cărui șef era. Aceștia nu sînt inculpați, nu au fost vizați de procurori, ci, pur și simplu, povestesc cum se foloseau bani negri în folosul demnitarilor sau al partidelor.

(trei) Udrea i-a vîndut administratorului moșiei Nana un Porsche Cayenne cu 5.000 de euro

Tudor Breazu a fost asistentul personal al Elenei Udrea, este actualul administrator al moșiei Nana și reprezintă singura voce favorabilă lui Udrea dintre cei inculpați în dosar.

Procurorii susțin că toți banii lui Breazu proveneau din șpăgile de la minister sau de la Udrea. Ea îl lăsa să ia bani din șpăgi, îl alimenta la negru și îl punea să-i achiziționeze proprietăți în numele ei. E dependent de Udrea, ce vreți să declare?, au spus procurorii în fața judecătorului.

Singurele venituri impozitate ale lui Breazu veneau din firma sa, Ekaton Consulting. Iar singurele venituri ale lui Ekaton erau din mita primită de la Consmin S.A, firmă care întorsese banii primiți de la ministerul Elenei Udrea.

Tudor Breazu cheltuia 4.000 – 5.000 de euro pe lună și, în anumite luni, ajungea la 15.000 de euro cheltuieli, spun procurorii, citînd un martor surpriză.

Pentru că Breazu a fost ”dat în gît” nu doar de Topoliceanu, Lungu și Nastasia, ci și de propriul său asistent personal, Radu Munteanu. Ce lume pestriță! Asistentul personal al asistentului personal al Elenei Udrea. Ministrul era înconjurat de o întreagă curte regală, formată din oameni care trăiau, conform procurorilor, exclusiv din banii furați de la buget:

”În perioada 2009 – 2012, inculpatul Breazu a cumpărat mai multe imobile de la persoane fizice sau juridice din subordinea Ministerului Turismului (o vilă în Eforie Sud de la S.C. Carmen Sylva S.A.) sau care aveau relaţii cu această instituţie (teren în Voineasa într-o zonă unde se executa un proiect finanţat prin programul „Schi în România”).

Iar în 2014, Breazu a primit de la Udrea Elena un automobil Porsche Cayenne Turbo în schimbul preţului declarat de 5.000 euro, cu mult mai puţin decât valoarea de piaţă.

Totodată, inculpatul este deţinătorul domeniilor de internet care conţin numele Elena Udrea şi al mai multor mărci pentru diferite mişcări politice asociate cu aceasta.

Toate aceste argumente demonstrează că Breazu Tudor Liberiu a acţionat în toată această perioadă exclusiv ca un interpus al lui Udrea Elena Gabriela, iar patrimoniul său şi actele juridice pe care le-a încheiat reprezintă în realitate patrimoniul şi actele juridice ale fostului ministru”.

Acesta este Tudor Breazu, administratorul moșiei Nana, domeniu format din punerea la comun a terenurilor deţinute de Elena Udrea și Ioana Băsescu. Și cel care spunea, într-un reportaj difuzat în octombrie 2010 pe ProTV, că e un citadin căruia îi place să se distreze așa de mult încît ”dacă aș putea să-mi fac o casă în rond la Universitate, acolo aș face-o”.

Noi de-aicea nu plecăm, nu plecăm acasă!

Citește și: Aici puteți vedea care sînt punctele slabe ale acuzării și cum planifică apărarea să le atace.