Lastenpsykiatriaan erikoistuva lääkäri Jaana Wessman ärähtää kollegansa, lastenpsykiatri Jari Sinkkosen tylystä arviosta liittyen sukupuolen moninaisuuteen. Sinkkonen sanoi Länsiväylälle pitävänsä ilmiötä aikuisten keksintönä. Espoon kaupunginvaltuutettu Wessman (vas.) peräänkuuluttaa lähdekritiikkiä.

Tietokirjailija Sinkkonen ei usko sukupuolten laajaan kirjoon ja kritisoi näkemystä, jonka mukaan sukupuolia olisi periaatteessa loputon määrä.

– Minä en tällaista moninaisuuspuhetta ymmärrä alkuunkaan. Pojalla on munat ja tytöllä pimppi ja sillä selvä, Sinkkonen sanoi Länsiväylälle.

– Jo pieni lapsi näkee saunareissulla, että isällä on pippeli, mutta äidillä ei. Se ajattelu, että lasta ei saisi sanoa tytöksi tai pojaksi, vaan pelkästään ”lapseksi”, se on pöhkö, Sinkkonen sanoi.

Tutkija Wessman, joka toimii lastenpsykiatrina perheneuvolassa, toi turhautumisensa lausuntoihin ilmi Facebook-päivityksessään. Hän kertoi miettineensä jo jonkun aikaa, että ”valtakunnanlastenpsykiatri” olisi jo aika korvata nuoremmalla. Hän sanoo pidättäytyneensä aiemmin kommentoimasta asiaa, koska on koulutuksensa aikana työskennellyt Sinkkosen ohjauksessa ja tietää hänet kliinisesti taitavaksi lastenpsykiatriksi.

– Mutta tähän vedän rajan. En hyväksy sitä, että lastenpsykiatrin auktoriteetilla esitetään omia mielipiteitä universaaleina totuuksina ja suhtaudutaan halveksuvasti asiaa oikeasti tutkineiden ja siihen perehtyneiden ihmisten käsityksiin, saati ihmisten omaan kokemukseen omasta identiteetistään. Mielipide saa olla jokaisella, mutta kun lääkäri puhuu julkisuudessa asiantuntijana, ”en usko ollenkaan” ja ”olen kuullut kerrottavan” eivät ole riittäviä lähteitä, Wessman sanoi päivityksessään.

Wessman tarkentaa Uudelle Suomelle, että tällainen julkinen keskustelu voi olla jossain määrin haitallista ja ruokkia vääriä käsityksiä. Wessman huomauttaa, että toimittajilla on velvollisuus haastaa asiantuntijan käsityksiä, kysyä perusteluja ja tutkimustietoa ja tuoda esiin myös mahdolliset vastakkaiset näkemykset.

– Sinkkosen sanomiseen puutuin sen takia, että hän on lastenpsykiatri, jota siteerataan julkisuudessa nimenomaan hänen asiantuntija-asemansa vuoksi. Mielestäni kun joku on julkisuudessa nimenomaan asiantuntijana, hänellä on velvollisuus esittää asiat nimenomaan asiantuntijatiedon perusteella, ei (vain) oman käsityksensä tai mielipiteensä mukaan, Wessman sanoo Uudelle Suomelle sähköpostissa.

Wessman huomauttaa, että lasten kasvatusasioista kannattaisi haastatella pikemminkin kasvatustieteilijöitä tai sosiologeja. Hän itse ei ole ammattinsa puolesta perehtynyt psyykkisesti terveiden lasten koti- tai koulukasvatukseen, kuten ei ole myöskään Sinkkonen.

Saako sanoa tyttö ja poika?

Wessmanin mukaan sukupuolisensitiivinen kasvatus ei kuitenkaan tarkoita, että ”peniksensä löytäneelle pikkulapselle teeskennellään, että pippeleitä ja pimppejä ei ole olemassa, eikä sitä, että itseään tytöksi mieltävää lasta ei saisi sanoa tytöksi”. Hänen mukaansa yksittäisten lasten sukupuolesta käytetään nimityksiä, joita he käyttävät itsestään. Tytöksi itseään kutsuvalle voi Wessmanin mukaan hyvin sanoa ”oletpas sinä reipas tyttö”, mutta ideana on, ettei käytetä sukupuolisanoja turhaan tilanteissa, joissa sukupuolella ei ole merkitystä. Näin vältetään ohjaamasta lapsia tavalla, joka ylläpitää stereotyyppisiä käsityksiä.

– Ei siis esimerkiksi sanota ”tytöt ja pojat”, vaan ”oppilaat” tai ”lapset”. Ryhmiä ei pienten lasten kohdalla jaeta sukupuolen mukaan, jottei anneta turhaan kuvaa, että samaa sukupuolta olevien lasten pitäisi leikkiä lähinnä keskenään ja kaikkien pitäisi kuulua tiukasti jompaankumpaan ryhmään.

Sukupuolisensitiivisessä kasvatuksessa ei Wessmanin mukaan ole kyse pelkästään tai ensisijaisesti translasten huomioimisesta, vaan siitä, että pyritään yleisesti tukemaan kasvua pois ahtaista sukupuoliroolikäsityksistä, mistä hyötyvät kaikki lapset sukupuoleen katsomatta.

– Jännää on, että aikuisten kesken sanotaan useammin esimerkiksi ”hyvät kuulijat” kuin ”hyvät naiset ja herrat”. Jos jossain koulutustilaisuudessa sanottaisiin, että ”naiset menevät ensin tähän työpajaan ja miehet tuohon ja sitten vaihdetaan”, sitä pidettäisiin lähinnä outona, mutta kun ehdotetaan lasten kohdalla toimittavaksi samoin, se herättää voimakkaita reaktiota ja ylitulkintoja.

Marginaalista vai ei?

Sinkkonen sanoo Länsiväylälle, että on olemassa pieni joukko ihmisiä, joiden sukupuoli ei ole selkeästi tyttö tai poika. Wessman huomauttaa, että tässä Sinkkonen puhuu intersukupuolisista lapsista, kun taas translasten olemassaolon hän kielsi haastattelussa kokonaan. Intersukupuolisista on vanhastaan käytetty nimitystä hermafrodiitti, joka viittaa tilanteeseen, jossa lapsen sukupuolta ei ole mahdollista määrittää sukuelinten perusteella.

Sinkkosen mielestä yleistä kasvatuskeskustelua ei tulisi hämärtää tämän pienen joukon takia. Wessman huomauttaa, että toistaiseksi ei ole tutkittua tietoa siitä, kuinka yleistä on, että lapsi kokee itsensä transsukupuoliseksi. Hän kuitenkin huomauttaa, että THL:n tuoreessa kouluterveyskyselyssä noin 5 prosenttia oppilaista määritti sukupuolensa muutoin kuin tytöksi tai -pojaksi.

–Viisi prosenttia ei loppujen lopuksi ole kovin marginaalista: se tarkoittaa keskimäärin yhtä nuorta jokaisessa koululuokassa.

– Omasta mielestäni ei myöskään voida ajatella, että lasten tarvitseman tuen huomioiminen riippuu siitä, kuuluvatko he johonkin riittävän isoon kansanryhmään. Ajatus, että yhdenvertaisuudessa olisi kyse enemmistön tarpeista on täysin nurinkurinen. Jos lapsiryhmässä on vaikkapa vain yksi vieraskielinen lapsi, ei voida ajatella että, ihan sama, jos yksi ei ymmärrä, kun melkein kaikki ovat kuitenkin suomenkielisiä, Wessman toteaa.

Päivitys 14.11.: tarkennettu Jaana Wessmanin taustaa: hän on lastenpsykiatriaan erikoistuva lääkäri, jonka erikoistuminen on loppusuoralla. Wessman työskentelee perheneuvolan konsultoivana lastenpsykiatrina Vantaalla. Lisätarkennus 16.11.: poistettu virheellinen maininta viransijaisuudesta.

Toinen päivitys 15.11.: korvattu otsikon termi ”lastenpsykiatri” termillä ”erikoistuva lastenpsykiatri”. Jutussa kerrottiin jo alun perin, että haastateltava on erikoistumassa, mutta otsikosta tämä tieto on puuttunut. Uusi Suomi tarkisti asian Lääkäriliitosta, ja liiton mukaan erikoistuva-termi on syytä mainita myös otsikossa. Terveydenhuoltoalan ammattinimikkeet ovat suojattuja.

LUE MYÖS:

Ministeriö vastaa isänpäivän liputuksen aiheuttamaan hämminkiin: ”Ei merkitse eroa isien ja äitien arvostamisessa”

Nyt sitä vaaditaan jo eduskunnassa: Läheisenpäivä kalenteriin – isänpäivästäkin virallinen liputuspäivä

Tutkija: ”Suomen sotilaallinen liittoutumattomuus jäämässä taakse - eikä se tapahdu Nato-jäsenyyden kautta”

Jussi Niinistölle tyrmäys presidenttiehdokkailta – Torvalds: Eroaminen aiheellista

Fiskars kypsyi J. Kärkkäisen toimintaan – lopettaa kaiken yhteistyön