Raskaasti aseistettu 19-vuotias mies saapasteli entiseen kouluunsa keskiviikkona 14. helmikuuta Yhdysvaltain Floridassa, avasi tulen ja tappoi ainakin 17 ihmistä. Poliisi on ottanut epäillyn kiinni.

Floridan tapaus oli 18. koulun alueella tapahtunut ammuskelu Yhdysvalloissa vuoden 2018 aikana. Keskimäärin joku on siis laukaissut aseen koulussa 2,7 kertaa viikossa.

Useimmat ampumisista eivät herättäneet suurta huomiota, sillä niistä selvittiin ilman kuolonuhreja. Viidessä ammuskeluista kuitenkin kuoli yksi tai useampi ihminen.

Vuoden alusta helmikuun 2018 puoliväliin koko maassa oli tehty jo yhteensä 29 erilaista joukkoampumista.

Tästä huolimatta amerikkalsia eivät pelota ammuskelevat kanssakansalaiset, vaan terrorismi.

Vuonna 2016 tehdyn kyselyn mukaan terrorismi oli kansalaisten toiseksi suurin pelon aihe. Ykkösenä oli viranomaisten korruptio.

Koulu- tai joukkoampuminen ei yltänyt edes kärkiviisikkoon. Sen sijaan viidenneksi eniten amerikkalaiset pelkäävät aseoikeuksiensa rajoittamista.

Terrorin pelkoa ei tunnu vähentävän se, että ääri-islamistissa terrori-iskuissa kuoli vuosien 2005 ja 2015 välillä alle 100 amerikkalaista.

Todellisuudessa yhdysvaltalainen kuolee kaksi kertaa todennäköisemmin taaperon kuin jihadistin ampumana.

Suurin osa Yhdysvaltain ampumatapauksista ei toki tapahdu koulussa tai päiväkodissa.

“On tärkeää muistaa yhdysvaltalaisista ampumistapauksista yleisesti se, että niistä suuri valtaosa liittyy järjestäytyneeseen rikollisuuteen, erityisesti huumekauppaan”, sanoo Ari Helo, Pohjois-Amerikan tutkimuksen dosentti Helsingin yliopistosta.

“Sinällään on luonnollista pelätä terroristeja ja ampujia itseään enemmän kuin pelkkää välinettä. Yhdysvallat on myös käynyt yli viisitoista vuotta terrorismin vastaista sotaa. Kokemus sotatilassa elämisestä on värittänyt voimakkaasti amerikkalaista omakuvaa.”

Oikeastaan yksityinen aseistautuminen on luonnollinen reaktio siihen, että terrorismin uhkaa pidetään jatkuvasti esillä, Helo sanoo.

“Varsinainen väkivallan uhka toki syntyy järjestäytyneen rikollisuuden lisäksi siitä tosiseikasta, että Yhdysvalloissa on jätetty valtava määrä huumeriippuvaisia asunnottomiksi kerjäläisiksi ilman mitään aitoa sosiaaliturvaa tai kehittynyttä terveydenhuollon järjestelmää, jonka piiriin he pääsisivät.”

Joukkoampumiset ovat amerikkalaista arkipäivää.

Floridan Parklandin kouluampumisen jälkeen presidentti Donald Trump kertoi rukoilevansa uhrien ja näiden omaisten puolesta.

Juuri muuta presidentti ei Floridan puolesta voikaan tehdä. Tämäkään ammuskelu ei nimittäin vaikuta liittovaltion aselakeihin.

Aseen omistaminen ja kantaminen on Yhdysvaltain kansalaisten perusoikeus. Se kirjattiin Yhdysvaltain perustuslakiin kymmenen ensimmäisen lisäyksen joukossa vuonna 1791.

Liittovaltion kansalaiset ovat käyttäneet oikeuttaan ahkerasti. Yli joka kolmannessa amerikkalaisessa kotitaloudessa on yksi tai useampi ampuma-ase. Eri arvioiden mukaan yhteensä koko maassa on noin 300 miljoonaa asetta.

Aseiden määrä on selvästi kytkösissä niillä aiheutettujen kuolemien määrään.

Tilastojen valossa ammuskelut ovat Yhdysvalloissa arkipäivää.

Vuonna 2017 Yhdysvalloissa tehtiin 427 aseellista joukkosurmaa. Se on keskimäärin 1,1 joukkoampumista vuoden jokaisena päivänä. Surmissa kuoli yhteensä 590 ihmistä.

Vuosittain maassa kuolee aseenkäytön seurauksena yli 30 000 ihmistä. Kaksi kolmesta kuolemasta on itsemurhia, lopuista suurin osa murhia, tappoja ja vahinkoja.

Silti monet amerikkalaiset pitävät aseistaan tiukasti kiinni. Valtakunnallisesti aseenomistajista 74 prosenttia pitää oikeuttaan välttämättömänä. Puolille aseen omistaminen on osa identiteettiä.

Äänekkäimpiä vapaan aseenkanto-oikeuden puolustajia on kansallinen kivääriyhdistys NRA. Siihen kuuluu 5,5 miljoonaa yhdysvaltalaista.

Järjestön slogan on: Aseet eivät tapa, vaan niitä käyttävät ihmiset.

NRA on suuri syy siihen, mikseivät sadat vuosittaiset joukkoammuskelut johda Yhdysvaltain kansallisen aselainsäädännön kiristyksiin.

Järjestö vaikuttaa valtion aselakeihin lobbaamalla ja tukemalla vapaata aseenkanto-oikeutta kannattavia poliitikkoja. Osin tästä syystä Yhdysvaltain kongressissa puolustetaan oikeutta aseisiin enemmän kuin kansan keskuudessa keskimäärin.

Aseen ostajien tiukempaa valvontaa ja sotilaskäyttöön suunniteltujen aseiden kieltämistä yksityishenkilöiltä kannatetaan laajasti, mutta NRA:n vahva taloudellinen tuki ja aseita harrastava kannattajakunta estävät republikaaneja koskemasta perusoikeuksiin.

On poliittisesti paljon turvallisempaa keskittyä sotaan terrorismia vastaan. Jyrkästi jakautunut kansa on helpompi yhdistää ulkoisen uhan kuin vahvasti kärjistyneen asekysymyksen taakse.

“Äärioikeistolainen työvoima- ja elinkeinopolitiikka on jyrkentänyt yhteiskunnallisia raja-aitoja ja entisestään korostanut luokkaeroja hyvin toimeentulevien ja alipalkatuissa töissä puurtavien pätkätyöläisten ja työttömien välillä”, Helo sanoo.

Se on tuottanut paitsi valtavan määrän mielenterveysongelmia, myös entistä kärjistyvämpää yhteiskunnallista vastakkainasettelua.

Amerikkalainen yhteiskunta on pystynyt vastaamaan vastakkainasetteluun vain symbolisin elein: ajatuksin ja rukouksin.

Joukkoampumiset ovat amerikkalaista arkipäivää. Mikään ei myöskään viittaa siihen, että ammuskelut kouluissa, kirkoissa, työpaikoilla ja baareissa loppuisivat.

Yhdysvaltain eriarvoisuus on kasvussa ja mielenterveyspalveluiden saatavuus laskussa.

Molemmille pääpuolueille kompromissi aseista on jopa lasten käsiin päätyviä aseita pelottavampi vaihtoehto.

Video: Senaattori Ted Cruz valmistaa kivääripekonia. Lähde: IJR / Youtube.