Alue- ja kaupunkitutkija Timo Aron mukaan koko maan asuttuna pitäminen on illuusio. Tuoreen selvityksen mukaan taantuma ei ole vaikuttanut alueelliseen polarisaatioon Suomessa.

Suuret kaupungit ja niiden vaikutusalueet ovat kasvaneet edelleen vuosina 2010–2014, selviää tutkija Timo Aron tuoreesta selvityksestä. Väestövoittajien joukossa on 103 kuntaa eli noin kolmannes Suomen kunnista. Helsingin väliluku on kasvanut voimakkaimmin, lähes 8 000 henkilön vuosivauhtia.

– Kuntien ja alueiden väestöllisessä kilpailukyvyssä on erittäin suuria eroja. Tilastojen perusteella on helppo sanoa, että muuttoliike ja maahanmuutto muovaavat Suomea entistä keskittävämpään suuntaan, Timo Aro sanoi Yle Radio 1:n Ykkösaamussa.

Viiden vuoden tarkastelujaksolla väestö kasvoi Helsingissä, Espoossa ja Vantaalla yhteensä noin 73 000 asukkaalla. Muualla Suomessa voittajia olivat myös Oulu (13 911), Tampere (11 689), Turku (7 963) ja Jyväskylä (6 180).

Selvityksen pohjana ovat olleet Tilastokeskuksen tilastot luonnollisesta väestönlisäyksestä, kuntien välisestä muuttoliikkeestä ja nettomaahanmuutosta.

Yle Uutisgrafiikka

Kaupungistuminen on kansainvälinen trendi

Pidän vaarallisimpana sitä kehitystä, että edelleen käytetään retoriikkaa, jossa puhutaan koko maan asuttamisesta tai koko maan tasaisesta aluerakenteesta. Timo Aro

Keskittymis- ja kaupungistumiskehitys on jatkunut Suomessa 1950-luvulta lähtien. Helsingin yliopiston kaupunkimaantieteen professorin Mari Vaattovaaran mukaan ilmiö on ”luonnonlain kaltainen”.

– Se tarkoittaa sitä, että kehitykseen on äärimmäisen vaikeaa ja jopa tarpeetonta tarttua millään hallintomalli- tai politiikkatoimilla. Meillä on kehityskulkuja, jotka kaikissa länsimaissa ovat tuottaneet kaupunkimaisia valtioita.

Koko maan asuttaminen on tulenarka kysymys

Keskittymistä ei katsota ainoastaan hyvällä. Esimerkiksi viime vaalikaudella julkaistu keskustan talousmaantieteellisen työryhmän raportti on herättänyt keskustelua muuttoliikkeisiin vaikuttamisesta ja niiden rajoittamisesta. Timo Aron mukaan tämä edustaa perinnettä, jossa muuttoliikkeitä tarkastellaan muuttotappioalueiden erityiskysymyksenä, ei muuttovoittoa saavien alueiden näkökulmasta.

– Alue- ja muuttoliikekysymykset ovat poliittisesti tulenarkaa tavaraa ja tunteet ovat pinnalla. Kaupunkien ja maaseudun kehittäminen nähdään edelleen herkkänä vastakkainasetteluna, vaikka Suomen mittakaavassa kaupungin ja maaseudun välinen ero on veteen piirretty viiva, Timo Aro arvioi.

– Pidän kaikkein vaarallisimpana sitä kehitystä, että edelleen käytetään sellaista retoriikkaa, jossa puhutaan koko maan asuttamisesta tai koko maan tasaisesta aluerakenteesta. Ne ovat olleet hienoja ja yleviä tavoitteita, mutta todellinen kehitys ja kaikki faktat viittaavat täysin toisentyyppiseen yhteiskuntaan.

Hallituksessa ideologisia eroja

Kehitykseen on äärimmäisen vaikeaa ja jopa tarpeetonta tarttua millään hallintomalli- tai politiikkatoimilla. Mari Vaattovaara

Hallitusneuvotteluissa kaupunkien ja maaseudun eroja sivuaa ainakin Matti Vanhasen (kesk.) johtama asuntopoliittinen työryhmä. Mari Vaattovaaran mukaan vähintään neljä vuotta on keskitytty rakenteisiin ja rakenneuudistuksiin. Nyt olisi aika puhua sisällöstä, sillä rakennemuutoksia ei tehdä vain muuttamalla rakenteita.

– Tiedämme, että on olemassa väestötappioalueita, jotka pärjäävät ja joilla on hyvän elämän edellytykset. Mieluummin tuotaisiin tällaista pohdintaa mukaan, eikä vain puhuttaisi siitä, rajoitetaanko muuttoliikkeitä tai miten niitä ohjataan.

Ideologisia jännitteitä hallituksen aluekehitystyöstä ei puutu. Siitä pitää huolen hallituspohja.

– Keskusta on tunnettu kriittisestä suhtautumisesta muuttoliikkeeseen ja perussuomalaiset edustaa maahanmuuttokriittistä linjaa. Sitten toisessa ääripäässä on kokoomus, jolle ylipäätään liikkuvuuden edistäminen ja kasvukeskusten tukeminen on politiikan syvää ydintä. Melkoinen yhdistelmä, Timo Aro tiivistää.