Jarmo Lautamäen kodin ovessa on murtohälytinfirman tarra. Vanha puutalo sijaitsee kävelymatkan päässä Mikkelin keskustasta. Kodin alakerrassa toimiva Lautamäen villieläinhoitola on tunnettu paikka.

– Supikoirakeskustelun jälkeen asensin murtohälyttimet, Lautamäki sanoo.

Hän viittaa sosiaalisessa mediassa syntyneeseen myrskyyn, joka syntyi hänen hoidettuaan yksin jäänyttä supikoiranpentua.

Lautamäki julkaisee hoitamistaan villieläimistä kuvia ja tarinoita Facebook-sivuillaan. On tavallista, että hän saa työstään paitsi kiitosta, myös kummasteluja ja moitteita. Moni oudoksuu sitä, että Lautamäki näkee niin paljon vaivaa luontokappaleen takia.

– Joidenkin ihmisten on vaikea sulattaa, että saatan esimerkiksi ajaa pari sataa kilometriä loukkaantuneen talitiaisen takia.

Kun Lautamäki otti hoitoon supikoiran pennun, palautepankki räjähti käsiin.

Villieläinhoitaja Jarmo Lautamäki kissansa kanssa. Riina Kasurinen / Yle

Oli kesäkuu 2016, kun Lautamäki sai juvalaisilta mökkeilijöiltä puhelun. Mökin pihapiiriin oli etsiytynyt pieni supikoiran pentu. Mökin lähellä tien pientareella makasi kuolleena kaksi aikuista supikoiraa. Pennun vanhemmat olivat jääneet auton alle.

– Pentu oli lähtenyt pesästä etsimään ruokaa ja turvaa.

Lautamäki haki supikoiran hoiviinsa. Hän laskeskeli, että pentu oli todennäköisesti noin kahden kuukauden ikäinen. Lautamäki ruokki pentua aluksi äidinmaidonkorvikkeella, mutta huomasi pian, että pentu syö myös kiinteää ruokaa.

Supikoiran pentu oli villieläinhoitolassa kaksi viikkoa. Lautamäellä ei ollut vielä tuolloin ulkohäkkiä eläimille, joten hän päätti viedä pennun suurempaan villieläinhoitolaan Orimattilaan. Ennen lähtöä hän antoi pennun telmiä hetken talonsa pihalla nähdäkseen, että se liikkuu normaalisti. Samalla hän nappasi pennusta kuvan ja julkaisi sen Facebookissa.

– Sitä ei olisi pitänyt tehdä, Lautamäki sanoo. Julkaisuun alkoi nopeasti tulla vihaisia kommentteja.

Supikoiran pentu Lautamäen villieläinhoitolan pihalla. Jarmo Lautamäki

Ensin tuli kysymyksiä. Etkö sinä Jarmo ymmärrä, mitä oikein teet? Sitten ihmisiä alkoi suututtaa. Lautamäelle kerrottiin monin sanakääntein, että supikoira on peto ja pesärosvo. Se tuhoaa lintujen pesät ja syö poikaset. Levittää tauteja ja vie vieraslajina elintilaa kotimaisilta pienpedoilta.

Kommentoijien mielestä Lautamäki olisi tehnyt ympäristöteon tappamalla supikoiran pennun.

– Luen paljon tutkimuksia. Niiden valossa supikoira ei ole ensinkään sellainen pesärosvo kuin annetaan ymmärtää.

Syytöksiin Lautamäki vastasi kertomalla, että hänelle jokaisen eläimen elämällä on arvo. Hän ei jaottele apuaan sen mukaan, kuinka pidetty tai hyljeksitty luontokappale on tai mikä sen rooli luonnossa on. Jokaisella eläimellä on oikeus saada hoitoa ja oikeus elää.

Tätä kommentoijat eivät halunneet kuulla. Viestien sävy muuttui. Alkoi tulla uhkauksia.

– Siellä kirjoitettiin, että jonkun pitää nyt käydä tuolle Jarmolle opettamassa, ettei noin voi tehdä.

Supikoira ei sittenkään ole pesärosvo?

Supikoirasta tulee ensi vuoden helmikuussa virallisesti Suomessa haitallinen vieraslaji. Status muuttuu koko EU:n alueella uuden asetuksen takia. Vieraslajit ovat ihmisen mukana luontaiselta levinneisyysalueeltaan muualle kulkeutuneita lajeja, jotka aiheuttavat haittaa esimerkiksi ympäristölle, eläinten terveydelle tai ihmisten taloudelle.

Supikoira on elänyt alkujaan Kaakkois-Aasiassa. 1990-luvun alussa venäläiset toivat Neuvostoliittoon 9 100 supikoiraa. Laji levisi nopeasti ympäri Eurooppaa.

Supikoiria metsästetään muun muassa houkuttelemalla niitä loukkuun. Petra Ristola / Yle

Yleisin supikoiraan Suomessa liitetty käsitys on Lautamäellekin toistuvasti kerrottu supikoiran taipumus tuhota lintujen pesät ja syödä poikaset. Siksi sitä vihataan. Tutkimusten mukaan supikoiran ravinnossa lintujen osuus on kuitenkin yleensä pieni.

Luonnonvarakeskuksen erikoistutkijan Kaarina Kauhalan mukaan jo supikoiran rakenne ja purukalusto kertovat, ettei se ole ensisijaisesti lihaa syövä peto. Sen kulma- ja raateluhampaat ovat pienet, mutta taaimmat poskihampaat leveät ja vahvat. Poskihampaita supikoira käyttää hyönteis- ja kasviravinnon jauhamiseen.

– Supikoira syö, mitä sattuu kiinni saamaan. Lyhytjalkaisena ja hitaana se ei ole kovin hyvä saalistaja.

Supikoirien tehometsästys ei välttämättä auta lintuja vaan voi päinvastoin pienentää lintukantaa. Yhdessä kokeessa huomattiin, että mitä enemmän supikoiria metsästettiin, sitä enemmän ketut saivat elintilaa, ja sitä huonommin lintukanta voi. Vahvan lintukannan ja supikoirakannan yhteys on todettu myös ulkomaisissa tutkimuksissa.

Supikoira ei siis ole lintujen pahin turmio. Mutta haitallinen se on. Supikoira nimittäin levittää raivotautia ja tappavia loisia.

Raivotauti on sataprosenttisen tappava myös ihmisillä. Erikoistutkija Kaarina Kauhala, Luonnonvarakeskus

Suomessa puhkesi 1988–1989 ensimmäistä kertaa metsäraivotautiepidemia. Kolme neljästä tietoon tulleesta raivotaudin eli rabieksen kantajasta oli tuolloin supikoira.

– Kysymyksessä on tauti, joka on puhjetessaan sataprosenttisen tappava myös ihmisillä. Siihen kannattaa suhtautua vakavasti, Kauhala sanoo.

Suomen metsissä aloitettiin epidemian seurauksena syöttirokotteiden levittäminen kaakkoisrajalle. Tauti saatiin kuriin. Nykyäänkin joka syksy Suomessa lennetään metsien yllä ja pudotetaan maahan kalasyöttejä, joihin on kätketty raivotautirokote. Syöttirokote toimii hyvin.

Supikoira levittää myös myyräekinokokki-nimistä loista. Ihmisessä loinen etsiytyy maksaan. Se tuhoaa maksan pitkälti jo ennen kuin ihminen oireilee. Suomen luonnossa tautia ei ole havaittu.

Pelkona on, että suuri supikoirakanta johtaisi ekinokokin leviämiseen metsämarjoihin supikoiran ulostaessa. Silloin marjat pitäisi keittää ennen käyttöä, kuten nyt jo tehdään Keski-Euroopassa. Siellä etenkin ketut levittävät loista.

– Jos ekinokokki on yleinen metsäneläimillä, itse kukin voi miettiä huvittaako raakoja marjoja enää syödä, Kauhala sanoo.

Ekinokokin huippuesiintymisalueilla Sveitsissä ja muissa Alppimaissa noin yksi ihminen sadastatuhannesta tai miljoonasta sairastuu vuosittain.

Raivotautiepidemiaa estetään pudottamalla joka syksy Suomen kaakkoisrajalle hyvänmakuisia syöttejä, joissa on sisällä rokoteampulli. Janne Ahjopalo / Yle

Kaikissa tutkimuksissa sanotaan, että se saattaa levittää tauteja. Siis vain saattaa. Villieläinhoitaja Jarmo Lautamäki

Jarmo Lautamäki vastustaa supikoirien ympärillä leijuvaa tautien pelkoa. Hän huomauttaa, että kaikilla metsäneläimillä on loisia, eikä supikoira ole pahin tautien levittäjä.

– Kaikissa tutkimuksissa sanotaan, että se saattaa levittää. Siis vain saattaa. Mihinkään hysteriaan ei ole tarvetta.

Supikoirakantaa pitää rajoittaa Lautamäenkin mielestä. Hänestä on ihan hyvä, jos supikoiria ammutaan 150 000 vuodessa. Hän ei näe ristiriitaa kannan rajoituksen ja supikoirien hoitamisen välillä.

– Jos kyse on loukkaantuneesta eläimestä, tehtäväni on hoitaa se kuntoon. Hoidan kaikenlaisia muitakin eläimiä, joita metsästetään. Kun päästän eläimen takaisin luontoon, se saatetaan ampua, mutta se ei liity hoitotilanteeseen.

Lautamäki ei oppinut kerrasta, millaista vihaa supikoira Suomessa herättää. Uutta somejulkaisua seurannut ryöpytys sai hänet kuitenkin pelkäämään oman ja perheensä turvallisuuden puolesta.

Uusia uhkauksia: "Teidät kaikki pitäisi tappaa"

Viime vuonna Lautamäki sai soiton Mikkelin lähistöltä ihmiseltä, joka oli löytänyt loukkaantuneen supikoiran metsästä.

– Se oli ulissut siellä kuusen oksien alla ties kuinka kauan tuskissaan. Kyljessä oli reikä. Joku oli ampunut sitä, mutta ei ollut viitsinyt tarkistaa, kuoliko se.

Supikoira oli nälkiintynyt ja pahoin loukkaantunut. Eläimen tuskaisesta kohtalosta tuohtuneena Lautamäki otti supikoirasta kuvan ennen kuin vei sen eläinlääkäriin lopetettavaksi. Hän julkaisi kuvan Facebookissa, ja keskustelu räjähti käsiin saman tien. Jotenkin vielä oli siedetty pienen pennun hoitaminen, mutta aikuisen supikoiran auttaminen sai ihmiset raivon valtaan.

– Sain tappouhkauksia. Perhettäni uhattiin. Joku kirjoitti, että teidät kaikki pitäisi tappaa.

Lautamäki antoi ampumahaavan saaneelle supikoiralle vettä ja ruokaa ennen kuin vei sen lopetettavaksi. Jarmo Lautamäki

Villieläinhoitalan julkiselle Facebook-seinälle tuli useita uhkauksia nimimerkkien takaa kirjoittavilta ihmisiltä. Hän harmittelee, ettei tullut ottaneeksi kuvakaappausta ennen kuin poisti koko keskustelun.

Aluksi Lautamäki ajatteli, että ihmiset pelleilevät. Sitten viestejä alkoi tulla lisää. Tilanne oli pelottava ja horjutti turvallisuuden tunnetta.

– Ennen meillä saattoi jäädä ulko-ovi lukitsematta yöksi. Nyt kierrän tarkasti ovet ja ikkunat läpi ennen nukkumaan menoa. Aina on riskinä, että joku päättää baari-illan jälkeen lähteä toteuttamaan uhkauksiaan.

Lautamäki hankki murtohälyttimet ja poisti supikoirakeskustelut villieläinhoitolan Facebook-seinältä. Supikoiria hän hoitaa yhä.

Supikoiran saa pian surmata kuka tahansa

Lautamäen kasvoilta heijastuu kiukku, kun hän pohtii millaiseen asemaan supikoira joutuu, kun siitä tulee helmikuussa virallisesti vieraslaji.

– Supikoirasta tulee lainsuojaton.

Tähän saakka supikoira on ollut riistaeläin. Se tarkoittaa, että supikoiran on saanut tappaa vain henkilö, jolla on metsästyskortti. Metsästyksen on täytynyt myös olla kestävällä pohjalla eli lajia ei ole saanut metsästää olemattomiin. Jatkossa saa, ja se on myös tavoite.

Kun supikoira siirtyy riistaeläimestä vieraslajiksi, laji yritetään poistaa luonnosta. Sen voi tappaa kuka tahansa maanomistajan luvalla. Eläinsuojelulain vaatimukset eivät kuitenkaan muutu supikoiran kohdalla. Se tarkoittaa, ettei eläintä käytännössä saa lopettaa miten tahansa.

– Aseen pitää olla riittävän tehokas, jotta eläin pystytään tappamaan eläinsuojelu huomioiden. Henkilö, joka ei tiedä mitään supikoiran kokoisen eläimen tappamisesta, ei pysty tekemään sitä lain mukaisesti, sanoo lainsäädäntöneuvos Pekka Kemppainen maa- ja metsätalousministeriöstä.

Kun emo tapetaan, pennut nääntyvät nälkään. Se on kamala kuolema. Villieläinhoitaja Jarmo Lautamäki

Erityisesti ajatus siitä, että supikoiran saa metsästää milloin tahansa, myös pesimäaikaan, kuohuttaa Lautamäkeä. Säädöksiin on tosin kirjattu, ettei supikoiraa saa tappaa, jos sillä on pennut mukanaan.

Lautamäen mielestä kirjauksesta ei ole mitään apua. Supikoiraemo jättää pennut pesäänsä, kun se lähtee etsimään ruokaa.

– Ei sitä kukaan tiedä, onko sillä pennut jossakin vai ei. Ne nääntyvät nälkään ja se on kamala kuolema.

Jarmo Lautamäen villieläinhoitolassa on tällä hetkellä hoidossa loukkaantunut varis. Riina Kasurinen / Yle

Lainsäädäntöneuvos Kemppaisen mukaan pentujen tilanne ei muutu nykyisestä. Supikoira ei ole nytkään pesimäaikaan rauhoitettu. Lautamäen mielestä muutoksen tekee se, että supikoiria voi metsästää pian kuka tahansa tietämättä mitään luonnosta.

– Tämä yhdistettynä supikoiravihaan tarkoittaa, ettei ketään kiinnosta onko supikoiralla poikaset vai ei.

Ei kukaan sure rotankaan poikasia, jotka jäävät kuolemaan, kun emo syö myrkkyä. Lainsäädäntöneuvos Pekka Kemppainen, maa- ja metsätalousministeriö

Kemppainen vertaa supikoiraa rottaan. Eihän kukaan sure rotankaan poikasia, jotka jäävät kuolemaan, kun emo syö myrkkyä.

Lautamäki auttaisi rottaakin.

– Jyrsijöitä voi harvoin auttaa, koska niiden vammat ovat yleensä liian suuria. Jos rotalla olisi toivoa selviytyä, en jättäisi sitä kuolemaan.

Hän aikoo vapauttaa hoitamiaan supikoiria luontoon vastaisuudessakin. Kemppaisen mukaan laki ei kiellä Lautamäen toimintaa.

– Kyllä meidän kannattaa kuitenkin vakavasti miettiä, mikä sääntelyn tavoite on. Vaikka auttaminen takaisin luontoon voi tuntua eläinsuojelulta, sillä aiheutetaan samalla vahinkoa alkuperäisille ja jopa uhanalaisille eläinlajeille. Jokaisen täytyy tehdä eettiset valinnat omalla kohdallaan.

Metsästys voi pahentaa raivotaudin leviämistä

Luonnonvarakeskuksen erikoistutkija Kaarina Kauhala on mukana työryhmässä, joka pohtii konkreettisia keinoja pitää supikoirakanta kurissa nyt, kun siitä tulee virallisesti haitallinen vieraslaji. Suunnitelma julkaistaan kommentoitavaksi lähiviikkoina.

Kauhala ei näe supikoiran metsästystä kannattavana keinona torjua sen aiheuttamaa uhkaa koko maassa. Lintukosteikoissa ja saaristossa siitä voi Kauhalan mielestä olla hyötyä. Sen sijaan supikoirien mukana leviävien tautien ja loisten hillitsemiseen metsästys ei auta.

Tutkimustulosten perusteella voi olla jopa niin, että metsästys pahentaa taudin leviämistä.

– Toisen maailmansodan jälkeen Euroopassa levisi ketturabies, joka yritettiin pysäyttää metsästämällä. Siellä metsästettiin hurjat määrät kettuja ja rabies vaan levisi ja levisi, Kauhala sanoo.

Uhkailijoiden kanssa keskustelu on kuin puhuisi seinälle. Eivät he usko tutkimuksia. Villieläinhoitaja Jarmo Lautamäki

Tiheä kanta altistaa tautien puhkeamiselle, mutta metsästys voi edesauttaa taudin leviämistä uusille alueille. Mitä harvempi kettu- tai supikoirakanta on, sitä pitempiä matkoja eläimet liikkuvat etsiessään toistensa seuraa. Samalla ne levittävät tautia yhä laajemmalle.

Euroopan ketturabies saatiin kuriin syöttirokotteilla eli samalla keinolla kuin Suomessa 1988 villiintynyt epidemia.

– On parempi rokottaa supikoirapariskunta kaakkoisrajalla, jolloin se jatkaa elämäänsä siellä. Koska supikoira on reviirieläin, pariskunta ei anna tilaa Venäjältä mahdollisesti tuleville uusille supikoirille.

Jarmo Lautamäki pelkää, että hänellä jatkossa hoidossa entistä enemmän supikoiran pentuja lain muuttumisen takia. Yle

Lautamäkeä suututtaa supikoiran kohtaama petoviha. Hän on kokenut keskusteluyritykset vihaajien kanssa hyödyttömiksi. Edes tutkimustiedon tarjoaminen ei ole saanut vastakaikua.

– Se on kuin puhuisi seinälle. Eivät he usko tutkimuksia, eivätkä tutkijoita.

Lautamäen mielestä moni metsästäjä on jumittunut ajatukseen pesärosvosta.

– He uskovat, että supikoira kiipeää puuhunkin syömään linnunpoikaset. Ei se edes osaa kiivetä. Se on aika ressukka töppöjalkoineen.