Negatiivinen korkomaailma uhkaa myös suomalaisten eläkkeitä, sanoo Aalto-yliopiston rahoituksen professori Vesa Puttonen.

Aalto-yliopiston rahoituksen professori Vesa Puttonen jääkien SM-liigan päätösgaalassa 2014. JUSSI ESKOLA

Suomalainen, miltä maistuu ajatus, että jatkossa pankkisi alkaa periä sinulta korkoa pankkitalletuksistasi?

Aalto-yliopiston rahoituksen professori Vesa Puttonen sanoo, että se päivä ei välttämättä ole enää kaukana.

– Todennäköisyyksiä on vaikea mitata, mutta ei se nyt kovin epätodennäköistä ole, koska jo jonkun aikaa pankkien yhteisöasiakkaat, kuten yritykset, ovat jo joutuneet maksamaan pankeille isommista talletuksista, Puttonen sanoo.

Rahoitusmarkkinoilla on jo vuosikaudet eletty täysin poikkeuksellista, negatiivisten korkojen aikaa. Keskustelu pankkitallettajien negatiivisista koroista sai vauhtia viime viikolla, kun Sammon toimitusjohtaja Kari Stadigh sanoi uutistoimisto Bloombergin haastattelussa, että pankit voisivat alkaa periä myös tavallisilta käyttelytiliasiakkailtaan korkoa talletuksistaan.

Siis toisin kuin on totuttu, asiakas maksaisi pankille siitä ilosta, että saa pitää rahojaan pankissa.

– Pankeilla on jonkinlainen kynnys avata se peli, mutta kun toimintaympäristö nyt on se, mikä se on, niin kyllä se [koron periminen] tapahtuu pikemmin nopeammin kuin hitaammin, Puttonen sanoo.

Taustalla korkokatteiden kutistuminen

Pankkien tarve velottaa käyttelytiliasiakkaitaan tulee siitä, että nykymaailmassa pankkien mahdollisuudet harjoittaa peruspankkitoimintaa eli synnyttää korkokatetta ovat heikentyneet radikaalisti.

– Muutamia vuosia sitten, ennen finanssikriisiä, kun markkinakorot [Euriborit] olivat vielä viiden prosentin luokkaa, pankki otti noin yhden prosenttiyksikön marginaalin ja asiakas maksoi lainastaan noin kuuden prosentin korkoa. Tallettaja sai neljä prosenttia. Pankin korkomarginaali oli kaksi prosenttiyksikköä.

Peruspankkitoimintaa kuvaava korkokate eli pankin korkotuottojen ja kulujen erotus oli silloin hyvä.

– Kun ihmiset tyytyivät alhaisempiinkin tuottoihin pankkien tileillä, se oli pankeille edullinen varainhankinnan väline ja pankki pystyi tarjoamaan erilaisia palveluita ilmaiseksi.

Puttosen mukaan pankkien asiakkaat ovat tottuneet siihen, että pankkipalvelut ovat ilmaisia.

– Nyt kun pankkien korkomarginaalit ovat kuihtuneet ja lähestyvät nollaa, niin pankki joutuu pysyäkseen pystyssä kaivamaan tuottoja sieltä täältä. Pankkiasiakkaathan maksavat jo esimerkiksi automaattinostoistaan. Sekin tuntui aluksi pahalta, mutta pikku hiljaa siihen on totuttu.

Raha makaa jo nyt tuottamattomana

Suomen Pankin tilaston mukaan suomalaisilla kotitalouksilla oli kesäkuun lopussa käyttelytileillä yhteensä 81,1 miljardia euroa.

Sijoitusalan ammattilaiset arvostelevatkin suomalaisia jatkuvasti siitä, että kotitaloudet makuuttavat suuria summia tuottamattomilla pankkitileillä. Tallettajat ovat itse asiassa menettäneet rahaa jo pitkään, koska pankista saatava korko on selvästi alle inflaation, jonka vuosimuutos oli Tilastokeskuksen mukaan kesäkuussa 1,0 prosenttia.

Jos pankit alkavat laskuttaa korkoa käyttelytileillä olevista rahoista, kysymys kuluu, kannattaako rahojaan enää pitää pankissa.

– Silloin kun korot menivät miinukselle, ajateltiin, että kyseessä on poikkeustilanne, joka kestää vain lyhyen aikaa. Nyt siitä on tullut uusi normaali, ja jos ajatellaan, että turvallisuus on se iso asia, niin tuskin asiakkaat ainakaan pieniä summia alkavat vetää pois pankeista, Puttonen pohtii.

Sama taitaa päteä Puttosen mukaan myös suurtallettajiin.

– Jos puhutaan isoista talletuksista, joita on yhteisöillä, niin eihän kukaan voi ottaa kymmentä miljoonaa euroa käteiseksi. Jos otat kymmenen miljoonan käteisen, niin onhan siinäkin jokin kustannus, jotta voit pitää sen turvassa.

– Eli jonkin verran negatiivinen se talletuskorko voi olla, mutta ei useita prosentteja, koska silloin kasvaa kyllä riski siitä, että ihmiset alkavat pitää jo pieniäkin talletuksia käteisenä.

– Mutta se nolla on psykologisesti tärkeä. Ja tallettajalla on vaihtoehto muuttaa se käteiseksi, Puttonen pyörittelee.

Rahamarkkinoiden suuri muutos

Euroalueen rahamarkkinoilla alkoi poikkeuksellinen aika vuoden 2014 lopussa. Lyhyemmän pään Euribor-korot puhkaisivat ensimmäistä kertaa maagisena rajana pidetyn nollakoron rajan ja alkoivat lyhyemmästä päästä alkaen saada negatiivisia noteerauksia.

Kolmen kuukauden Euribor-korko valahti miinukselle ensimmäistä kertaa huhtikuussa 2015.

Viime kesäkuun puolivälissä korkojen lasku alkoi kiihtyä, ja viime viikolla kolmen kuukauden Euribor rikkoi -0,4 prosentin rajan, kun se vielä kesäkuun puolivälissä liikkui noin -0,32 prosentin vaiheilla.

Taustalla vaikuttavat euroalueen ja koko maailmantalouden heikentyneet näkymät, joihin Euroopan keskuspankki (EKP) on ollut pakotettu puuttumaan rajuin toimin.

EKP pudotti pankeilta perimänsä talletuskoron negatiiviseksi eli 0,1 prosenttiin kesäkuussa 2014. Nyt sama korko on valahtanut jo -0,4 prosenttiin.

– EKP:n viesti on, että saatte rahaa -0,4 prosentin korolla, kunhan lainaatte sen eteenpäin. Taloutta yritetään nyt todellakin boostata eteenpäin koroilla, mutta samaan aikaan EKP on joutunut toteamaan vuosineljännes vuosineljänneksen perään, että ei tämä tunnu vielä riittävän. Että pitää tehdä vielä jotain lisää, Puttonen sanoo.

Vaikuttaakin siltä, ettei pohjia ole vielä nähty.

Jos ja kun korot edelleen laskevat, ja pankit alkavat periä talletuksista korkoa, niin pitäisikö ihmisten alkaa hankkia koteihinsa kassakaappeja ja laittaa rahat sinne.

– No, en tiedä. Jos niin alettaisiin tehdä, niin silloin pankkijärjestelmän pohja järkkyy.

Mitä tapahtuu eläkkeille?

Puttosen mukaan negatiivisten korkojen maailmassa olisi syytä puhua myös tulevista eläkkeistä. Hänen mukaansa eläkejärjestelmä, jota uhkaa myös väestön ikääntyminen, ei kestä loputtomiin nykyistä menoa.

Yksityisalojen työntekijöiden eläkejärjestelmä on Suomessa osittain rahastoiva. Osa kunakin vuonna kerättävistä työeläkemaksuista rahastoidaan tulevia eläkkeitä varten, ja loppuosa käytetään kyseisenä vuonna maksettavien eläkkeiden rahoitukseen.

Tällä hetkellä yksityisalojen työeläkemaksuista rahastoidaan noin yksi euro kuudesta, ja loput käytetään nykyeläkkeiden maksuun.

Sijoitustuottojen ansiosta rahastoitu osuus eläkemenosta on suurempi kuin maksuista. Joka neljäs eläke-euro saadaan rahastoidusta osasta.

Työeläkelaitosten arvopaperisijoitukset olivat kesäkuun lopussa 181 miljardia euroa. Siitä 36,4 miljardia oli erilaisia velkakirjoja, kuten valtioiden obligaatioita.

Mutta nyt negatiiviset korot uhkaavat velkakirjoista saatavia sijoitustuottoja.

– Eläkeodotukset ovat ylimitoitettuja. Asiasta ei kuitenkaan haluta puhua, koska se on niin iso juttu. Meidän pitäisi jossain vaiheessa hyväksyä se, että eläkkeet tulevat pienenemään, Puttonen sanoo.

– Sijoitusympäristö on kaikille sama. Jos tavallinen ihminen joutuu miettimään mistä saa rahoilleen tuottoja, niin sama se on eläkeyhtiöilläkin. Alkuvuoden tuotot velkakirjoista olivat vielä hyviä, kun korot laskivat lisää miinukselle. Samalla velkakirjojen arvo nousi, mutta tästä eteenpäin näkymä ei ole enää hyvä. Joku raja siinä pitää olla, paljonko obligaatiot voivat olla negatiivisia, Puttonen sanoo.