A admis că banii reprezintă un prejudiciu, dar nu a spus și că modul în care a obținut această sumă reprezintă o încălcare a legii. Dacă uza de recunoașterea vinovăției, era extras din lotul celor opt și judecat în procedură accelerată.

1. După condamnarea lui Gică Popescu, unii comentatori s-au arătat contrariați că a fost condamnat la închisoare cu executare, argumentând că fostul mare fotbalist și-a recunoscut faptele. Gică Popescu nu și-a recunoscut faptele legale, așa cum prevede Codul de Procedură Penală. Adică nu a mers în fața judecatorilor să spună: „Da! Îmi recunosc fapteleși vreau să fiu judecat în baza procedurii de recunoaștere”

2. Gică Popescu a plătit 1 milion de dolari drept sumă trecută de anchetatori la capitolul prejudicii. Că, prin plata banilor, a recunoscut indirect teza DNA este cu totul altceva. Nu înseamnă că a recunoscut comiterea faptelor așa cum cere legea. A dat-o „pe surse”, cum ar veni. A admis că banii reprezintă un prejudiciu, dar nu a acceptat și că modul în care a obținut această sumă reprezintă o încălcare a legii. Dacă uza de recunoașterea vinovăției, era extras din lotul celor opt și judecat în procedură accelerată.

3. Putem conchide că a avut avocați extrem de slabi. Dacă tot a plătit banii și a recunoscut acuzația DNA indirect, trebuiă să meargă până la capăt și să uzeze de prevederile legii. Că delarația lui ar fi avut un efect indirect asupra celorlalți șapte, tot ce-i posibil. În mod cert lui i se reduceau limitele de pedeapsă. Nu e clar dacă primea o pedeapsă cu suspendare, dar putea beneficia de un proces mai rapid cel puțin. „Spune adevărul și adevărul te va face liber”? Poate că Gică Popescu n-a vrut să spună adevărul până la capăt dintr-un soi de solidaritate „de lot”.

Notă:

După cum observam într-un text publicat aici, recunoașterea faptelor a devenit în ultima perioadă din ce în ce mai uzitată de inculpații – protagoniști în dosarele de corupție.