5 lei. Atâta costa un exemplar din BPT - colecția Biblioteca Pentru Toți. Am apucat vremurile în care un bilet la film era 2,50 lei.

Dacă mă întreabă cineva ce a fost bun în comunism, răspund fără să ezit – prețul culturii de calitate. Mult mai mulți tineri săraci aveau acces, rupându-și de la gură, la o bucată de cultură.

Astăzi, sute de mii de oameni din zone sărace și de la țară nu-și permit să cumpere o carte și ajung la vârsta de 20 de ani fără să fi mers vreodată la teatru sau la un spectacol de cinema. „Hrana” lor culturală e, în cel mai bun caz, mizeria care curge din televizor sau talmeș-balmeșul netului.

Și vine dl Vosganian, omul care și-a dat singur la mir, copil de suflet al sfinților senatori, scriitor de felul lui, și cere subvenționarea de la buget a prețului cărții, teatrului, filmului, concertului, ca să ajungă la toată lumea? N-ați ghicit, cere exact pe dos: n-aveți bani de-o carte sau un film, hai să le scumpim, căci sunteți prea săraci ca să cumpărați ieftin, nu-i așa? – zice dl Vosganian și cu el încă 80 și ceva de parlamentari, primind binecuvântarea Guvernului României.

Și unde să meargă banii ăștia din „timbrul cultural”? La mine, bunînțeles, la conducerea Uniunii Scriitorilor, unde e vicepreședinte Varujan, că știm noi ce să facem cu ei.

Păi, decât cu sacoșa sau cu geanta de mână, stilul Udrea-Cocoș, nu-i mai lejer să jecmănești cu legea-n mână?