Häpeäntunne siitä, ettei taaskaan saavuttanut hymynaaman arvoista suoritusta, on suuri.

Yläkoulussa järjestetään jokaisen luokan keväällä ja syksyllä kuntotestit. Niissä tehdään esimerkiksi istumaannousuja, punnerruksia ja viisiloikkaa.

Kuntotesteissä testataan myös juoksukuntoa opetussuunnitelman helmellä, Piip-testillä. Siinä oppilaat pannaan juoksemaan kahden viivan väliä niin, että he ovat aina toisella viivalla kuullessaan piip-äänen. Jos myöhästyy eikä ehdi viivalle kun piip kuuluu tai jos ei jaksa enää juosta, testin joutuu lopettamaan. Miksi jo valmiiksi itsestään epävarmat nuoret pannaan kilpailemaan kuntotesteissä, jotka on suunniteltu säännöllisesti liikkuville nuorille?