Elina Lepomäki nosti kohun sanoessaan, että kokoomuksen tulisi hylätä sote ja maakuntapaketti. Kokoomuksen johdon mukaan tämä tuli aivan puskista, koska Lepomäki ei ole ennen sanonut halaistua sanaa koko asiasta. Missä ne kuuluisat korvat ovat, koska kokoomuksen ulkopuolelle Lepomäen vastustus on kuulunut kauan sitten.

Olen Lepomäen kanssa analyysista samaa mieltä, mutta eri mieltä vaihtoehdosta.

Suomessa ollaan vaihtamassa järjestelmää perusteellisesti niin, että verorahoitteisen terveydenhuollon mallista siirrytään tosiasiassa vakuutusmuotoisen terveydenhuollon malliin. Verorahoitteisessa terveyskeskukset saavat kiinteän budjetin ja hoitavat sen puitteissa potilaita niin paljon kuin ehtivät ja viitsivät. Vakuutusmuotoisessa terveydenhoitoalan yritykset hoitavat potilaita maksua vastaan ja vakuutusyhtiö – meillä maakunta – maksaa laskun mukaan.

Vakuutusmuotoisessa terveydenhuollossa on hyvin vaikea tehdä sellaisia sääntöjä, ettei järjestelmä pyrkisi lisäämään kustannuksia. Siksi vakuutusmuotoisen terveydenhuollon valinneilla kustannukset ovat järjestelmällisesti korkeammat kuin verorahoitteisessa. Tätä taustaa vasten on vaikea kuvitella, että muutos johtaisi meillä kustannusten alenemiseen. Voi olla jokseenkin varma, että jos nykyiset suunnitelmat toteutuvat, kustannukset tulevat joko kasvamaan olennaisesti tai palvelujen saatavuutta rajoitetaan radikaalisti tai tehdään molempia.

Hallituksen esitys on mikrotaloudellisesti aivan vinksallaan ja siksi se johtaa väkisin järjestelmän kustannustehokkuuden heikkenemiseen. Kun maksetaan vääristä asioista, saadaan vääriä asioita. Olen kirjoittanut tästä aiemmin kirjoituksessa Valinnanvapauden sudenkuopat ja Soten markkinaehtoistamisen ongelmat.

Lyhyesti: tässä on ongelmana esimerkiksi, että se muun muassa

kannustaa ylihoitamaan hoitamaan terveitä ja alihoitamaan sairaita;

kannustaa lähettämään potilaita erikoissairaanhoitoon maakunnan maksettavaksi:

ei kannusta keskittymään potilaiden hoitoon vaan heidän valikointiinsa niin, että potilaiksi kirjautuu vain vähän palveluja käyttäviä terveitä;

kannustaa keksimään, miksi paljon palveluja tarvitseva potilas saataisiin vielä kalliimmaksi, jotta hänet saataisiin siirretyksi henkilökohtaisen budjetoinnin pariin;

Potilaiden valikointia yritetään estää, mutta yritykseksi se jää. Liiallisia lähetteitä erikoissairaanhoitoon yritetään karsia sillä, että maakunnan ”vakuutuslääkärit” tutkivat jokaisen lähetteen. Kallis ja aivan tehoton järjestelmä, joka voi hidastaa hoitoon pääsyä vaarallisesti. Jos liiallisia lähetteitä halutaan estää, sote-keskuksella tulisi olla lähetteistä taloudellinen vastuu.

Lepomäen Kela-korvausmalli ei toimi

Olen pääosin samaa mieltä Lepomäen esittämästä kritiikistä, mutta en hänen esittämästään vaihtoehdosta – siitä, että järjestelmän rungoksi otettaisiin Kelan maksamat sairausvakuutuskorvaukset yksityislääkärillä käynnistä. Terveystaloustiede on oma lajinsa. Tämä ratkaisu olisi järjettömän kallis, koska se johtaisi palvelujen käytön räjähtämiseen. Lääkäri voi kutsua potilaan rajattomasti tarkistuskäynnille. Lääkärin palkkio jokaiselta käyntikerralta erikseen toimii vain, jos potilas maksaa itse, ei niin, että muut maksavat. Tämä olisi ratkaisuna luonteeltaan vähän sama kuin myönnettäisiin kansalaisille kuukausikortti Stockmannille, josta saisi valtion piikkiin hakea kaikkea sitä, mitä katsoo tarvitsevansa.

Pehmeä budjettirajoitus

Lepomäki esittää aivan oikein, että kaavailut pakottaa maakunnat säästöihin budjettirajoitteella eivät tule onnistumaan. Ottaako VM vastuun siitä että synnytyssairaala laitetaan kiinni syyskuussa ja kehotetaan äitejä synnyttämään omatoimisesti kotona? Kun VM joutuu lopulta kuitenkin antamaan periksi, maakunnalla on suuri kiusaus leväperäiseen rahankäyttöön. Onhan siinä kyse myös työpaikoista maakunnan alueella.

Uudeltamaalta karsittava 6 000 sote-ammattilaista jo vuonna 2020.

Kuvitellaanpa kuitenkin, että tuo budjettirajoitus pätee. Tuskin yllättää ketään, että tässä suunnitelmassa on tarkoitus säästää Uudeltamaalta ja siirtää rahoja muiden maakuntien käytettäväksi. Tällä kertaa sitä ei kuitenkaan voida kompensoida veroja korottamalla, koska maakunnilla ei ole verotusoikeutta. Uudellamaalla on vaikeutettava palvelujen saantia. Jo vuonna 2020 Uudellamaalla on sotesta säästettävä 300 M€, mikä tarkoittaa runsaan 6 000 hengen työpanosta. Samanaikaisesti otetaan käyttöön täysin uusi ja kokeilematon talousmalli, jossa on aivan varmasti korjattavaa. Ainakin osa soteyrityksistä tulee rahastamaan kaikki porsaanreiät raskaamman mukaan. Mehiläinenhän antoi jo mallia omista toimintatavoistaan. Niinpä säästötarve on tosiasiassa paljon enemmän kuin tuo 300 M€. Aikaa myöten pahimmat porsaanreiät tukitaan, mutta ensimmäisenä vuonna niiden läpi valuu rahaa paljon.

Kokoomus, jolla tämä terveydenhuollon yksityistäminen on sydämenasia, on vastuussa siitä terveydenhuollon kurjuudesta, joka Uuttamaata tulee kohtaamaan. Ehkä juuri siksi esitystä vastaan on niin paljon napinaa Uudenmaan ja Helsingin kokoomuksessa. Tietävät jo, mikä on edessä.

Elinvoimapalvelut ajetaan alas

Yrityksessä pakottaa sote-menot alas on toinenkin sudenkuoppa. Maakunnilla on muitakin menoja, muun muassa niin sanotut elinvoimapalvelut, entiseltä nimeltään lähinnä työvoimapalvelut. Ne pitää rahoittaa samasta rahasta kuin sote-palvelut. Kun sote-palvelut pakotetaan lievää väkivaltaa käyttäen alas, on vaikea kuvitella, ettei erityinen säästövimma kohdistuisi noihin elinvoimapalveluihin. Sotemenoista on vaikea säästää ihmishenkiä uhraamatta. Työvoimapalveluissa säästäminen on tuhoisaa, mutta ei yhtä tuhoisaa.