Demareiden yli sata vuotta sitten laatima Forssan ohjelma oli syvästi aatteellinen. Sen hyväksyi moni kapitalistikin, koska se rakentui mahdollisuuksien tasa-arvoon. Kaikille tarjota samat edellytykset koulutukseen ja taata perusterveydenhuolto yhteiskunnan varoin. Sellaista Suomea halusi moni olla rakentamassa.

Demareiden ongelma tänään on se, että puolueen ideologia keskittyy rahan, ei mahdollisuuksien tasajakoon. Sitä on monen vaikea hyväksyä. Eikä syyttä, tasa-arvoiset mahdollisuudet auttavat kansakuntaa nostamaan esiin kyvykkäimmät resurssinsa ja antaa muillekin mahdollisuuden pärjätä. Rahan jakaminen ei kaiva kyvykkäitä esiin, eikä oikeastaan tarjoa muillekaan mahdollisuutta menestyä. Mitä enemmän rahaa jaetaan, sitä korkeammaksi nousee kynnys tarjota ihmisille työpaikkoja.

Rahan tasaamisesta voi lisäksi olla helposti eri mieltä riippuen esimerkiksi siitä, oletko maksu- vai saamamies. Mahdollisuuksien tasa-arvoa kannattaa huomattavasti suurempi osa kansalaisista. Siksi rahaa jakavan puoleen kannatus on yhtä suuri, kuin kuinka niiden kansalaisten lukumäärä, jotka uskovat olevansa saajia. Palaamalla mahdollisuuksien tasa-arvoon puolue voisi saada muitakin kuin verorahoin ostettuja äänestäjiä.

Se, että Kepu nostaa kannatustaan ei johdu Sipilästä, kuten ei johdu Demareiden alamäki sekään Urpilaisesta. Kannatusten eri suuntaan osoittavat käyrät johtuvat puolueiden tavoitteista. Toinen puhuu aatteellispainotteisista tavoitteista ja toinen rahan jakamisesta. Vieläpä niin, että syyllistää maksumiehet.

Rahanjako johtaa umpikujaan, rahat pitää ottaa aina vain isommalta joukolta ennen kuin ne voidaan jakaa jollekin pienelle joukolle. Näin siksi, että muulla tavalla pienempi joukko ei saa mielestään riittävästi ilmaista rahaa. Lopulta rahaa joudutaan keräämään enemmän ja enemmän myös puolueen vanhoilta kannattajilta, joilla puolue luulee pystyvänsä ostamaan uusia kannattajia. Jossain vaiheessa entiset kannattajat hylkäävät siinä rallissa puolueen.

Yhtälö on siis mahdoton. Demareiden nykyinen tapa ja nykyinen ideologia vain kiihdyttävät puolueen alamäkeä.

Puolueen pitää palata takaisin aatteelliseksi puolueeksi, ennen kuin se tuhoaa omalla toiminnallaan kannatuksensa. Puolueella ei ole aikaa odotella kuukausia, ohjelma pitää ehdottomasti päivittää hyvissä ajoin ennen seuraavia eduskuntavaaleja. Muuten puolueella ei ole enää jäljellä vanhoja uskollisia kannattajia, sillä on vain rahalla ostettuja aatteettomia kannattajia. Sellaisten kannattajien varaan ei yhdenkään puolueen kannatta itseään ajaa. Palkka-armeija vaihtaa puolta heti, kun joku tarjoaa enemmän.

Demarit, on älykkäämpää vaihtaa aatteellisuuteen, kuin vaihtaa puheenjohtajaa. Jos puheenjohtajalla ei ole rohkeutta palauttaa aatetta kunniaan, silloin hänet pitää vaihtaa heti.