Syyllinen, kun se mediassa on kerrottu

Teuvo Hakkarainen

Me too -kampanja on saanut valtavat mittasuhteet. Se saa varmasti paljon hyvää aikaan, mutta ylilyöntejäkin tapahtuu. Harva se päivä julkisuuteen tulee uusia nimiä, joiden haltija päätyy lehtien räikeisiin otsikoihin. Media on kuitenkin varsin vieraanvarainen ja kohtelias muualta maahan pyrkiville, sillä heidän nimiään tai kasvojaan julkisuuteen ei anneta, olipa kyseessä sitten vaikkapa lasten raiskaus tai muu julma teko.

Eipä uskoisi, että elämme oikeusvaltiossa, jossa periaatetta ”syytön kunnes toisin todistetaan”, arvostetaan tai noudatetaan. Nyt en puhu vain itsestäni.

Itse jouduin valtaviin otsikoihin muutama kuukausi sitten. En puolustele tekoani. Haluan kuitenkin myös omalta osaltani kertoa tapahtuneesta ja sen taustoista. Toivon työtoverini, jota lähestyin häntä loukkaavalla tavalla eduskunnan kahvilassa, pohtivan omaa viikoittaista, jos ei aika ajoin myös päivittäistä käytöstään eduskunnassa eli yhteisessä työpaikassamme.

En minäkään ole nauttinut niistä tilanteista, kun minua on tultu halaamaan minulta lupaa kysymättä ”Lempi-Hakkarainen” -sanojen saattelemana. Olen tuntenut oloni kiusalliseksi. En tiedä, onko kyseessä hyväntahtoinen ele, flirtti vai mitä se on, mutta minulle se on tuntunut vastenmieliseltä.

En ole tottunut tuollaisiin kosketteluihin, enkä ole halaajatyyppiä. Jopa minulle aidosti läheiset ihmiset ovat olleet hiukan pahoillaan, että halaaminen ei tunnu minusta miellyttävältä.

Olisin toki voinut sanoa työkaverilleni ”ei”, mutta se on vaikeaa. En halua nolata ketään. Etenkään kun paikalla on muita ihmisiä. Tätä on kuitenkin jatkunut vuosia ja olen iloinen siitä, että se on ohi.

Jotakin hyvääkin tästä paljon julkisuutta saaneesta mokastani seuraa. Nyt jo eduskunnan puhemies Paula Risikko on linjannut, että eduskunnassa pikkujouluja ja täysistuntoja ei pidetä samaan aikaan.

Se ei kuitenkaan muuta juuri mitään. Olisi muutettava paljon muutakin.

Jo monta viikkoa ennen joulun istuntotauon alkamista alkaa pikkujoulut ja kaiken maailman kissanristiäiset, jossa viina virtaa ja pöydät notkuvat nahkiaisia ja kermaleivoksia. Minäkin olen kansanedustajan urani alkuvaiheessa ottanut niistä hyödyn irti, mutta viime vuosina olen osallistunut harvoin pikkujouluihin – ja kuten tiedätte – olen päätynyt niistä otsikoihin.

Minulle sopii viinan suhteen nollatoleranssi. Nyt olen hyvällä tiellä alkoholin käytön suhteen. Viina on korvautunut paremmilla riippuvuuksilla, kuten liikunnalla. Raikas ilma tekee hyvää.

Eduskuntatyöskentely ja alkoholi eivät sovi yhteen. Paljon kriittistä tarkastelua ja muutoksia tarvitaan tuon korskean rakennuksen sisällä. Siellä tehdään tärkeitä päätöksiä, ihmisten elämään vaikuttavia. Minä lupaan osaltani jatkossa tehdä kaikkeni, jotta kansalaisten antama valtakirja saa vastetta.

Tiedän, että oma toimintani on vain jäävuoren huippu, ja jokainen tunnistaa oman käytöksensä. Tehdään yhdessä muutos parempaan. Väitän, että toimimme esimerkkeinä muille ja saamme parempia tuloksia aikaiseksi.

En ole ollut julkisuudessa nyt tapahtuneen jälkeen. Siihen on syynsä. Minun on saatava nyt hiukan hengähtää, kasata itseni ja luoda omakuvani uudelleen. Minun täytyy itsekin muistaa, että elämäni polku ei ole vain se yksipuolinen median luoma, vaan se on paljon muutakin. Olen paljon muutakin kuin kohukansanedustaja.

Me too -kampanjassa käy varmaankin niin, että nyt mennään äärilaitoja myöten. Ajan myötä tilanne tasaantuu ja paljon hyvää muutosta tulee tapahtumaan. Minä kannan vastuuni tässä asiassa. Menneisyydelle en voi mitään, mutta tulevaisuuteen voin vaikuttaa.

Teuvo Hakkarainen

kansanedustaja (ps.)

Viitasaari