Suomalaisilla aseilla on miehitetty, salamurhattu ja pullisteltu Hollywood-elokuvissa. Yle kokosi kuusi merkittävää tai kansaa puhuttanutta tarinaa vuosikymmenten varrelta.

1. Tamperelaisten kranaatinheittimien maailmanvalloitus

Juuri itsenäiseksi julistautuneella Israelilla oli vuonna 1948 kova kiire aseistautua. Tuoreelle valtiolle ei kuitenkaan vielä kaupattu aseita sodanjälkeisen aran maailmanpoliittisen tilanteen vuoksi.

Israel kuitenkin löysi itselleen kauppakumppaniksi tampereleisen Tampellan Pellava- ja Rautateollisuus Oy:n. Kaupanhierojana ja välittäjänä toimi Puolan keskitysleireiltä selvinnyt ja Suomeen päätynyt Shlomo Zabludowicz. Yhteistyötä varten perustettiin israelilainen Soltam, joka rakensi Israelin Haifaan ase- ja ammustehtaan.

Israeliin laivattiin Suomesta koneita ja tekniikkaa tuotantoa varten. Soltam alkoi tuottaa kranaatinheittimiä, jotka perustuivat Tampellan osaamiseen.

Tampellan ja Soltamin yhteistyö oli aktiivista koko 50-luvun. Suomalaisiin piirustuksiin perustuvia kranaatinheittimiä ja kenttätykkejä myytiin esimerkiksi Intiaan, Singaporeen ja Länsi-Saksaan. 70-luvulla Soltam vei aseita Etelä-Afrikan apartheid-hallinnolle sekä Iraniin ennen maan islamistista vallankumousta.

Tästä syystä Iranin armeijan Hadid HM16 -kranaatinheittimenkin juuret ovat Tampereella. Ase on kopio Soltamin K6-heittimestä, joka puolestaan perustuu Tampellan piirustuksiin.

2. Suomi, Stallone, ja Jatimatic

Ainakin osa suomalaisista oli halkeamassa kansallistunteesta, kun Sylvester Stallonen tähdittämä Cobra rymisteli valkokankaille 1987. Stallonen kädessä komeili jotain supisuomalaista: Jatimatic-konepistooli.

Stallone ja Jatimatic elokuvassa Cobra - lain kova käsi.

Jatimatic oli tamperelaisen aseseppä Jali Timarin luomus – ja syntyi vahingossa. Timari suunnitteli rekyylitöntä ratapistoolia, joka koeammunnassa ampuikin yllättäen sarjan. Timari jatkoi aseen kehittämistä rekyylittömänä konepistoolina. Niitä ei koskaan valmistettu Tampereella suuria määriä, internetistä löytyvien artikkeleiden mukaan satoja kappaleita. Erä aseita päätyi kuitenkin Yhdysvaltojen elokuvateollisuuden käyttöön ja edelleen toimintaelokuvatähti Sylvester Stallonen pullistelevan käsivarren jatkeeksi. Paikallinen asekauppias Erkki Lähdenniemi muistelee, että suomalaisten asenne Jatimaticia kohtaan ei kuitenkaan ollut pelkästään lämmin.

– Oli joitakin parempipartaisia, jotka ei tykännyt, että täällä keksitään jotain tuommoista. Mutta mikä se syy on, on vaikea sanoa. Ei kuulunut mun kyselyn piiriin, Lähdenniemi sanoo.

Yksi erä aseita päätyi myös rikollisten käsiin, kun 22 konepistoolia varastettiin Tampereen Asepajan tiloihin tehdyssä murrossa. Nykyisin Jatimaticeja on lähinnä keräilijöiden hallussa.

3. Suomi miehittäjävaltioiden aseistajana

Vuonna 1998 pienen Itä-Timorin pääkaupungissa Dilissä järjestettiin mielenosoitus, joka yltyi väkivaltaiseksi. Itä-Timorin puolisotilaallisten joukkojen ja saarivaltiota miehittävän Indonesian sotilaiden yhteenotossa kuoli useita ihmisiä. Myöhemmin tapahtumapaikalta löytyi kaksi hylsyä, joiden pohjassa luki "Lapua 7,62x39".

Suomessa nousi äläkkä. Suomi oli vienyt Indonesiaan viisi miljoonaa Nammon valmistamaa rynnäkkökiväärin patruunaa 1980-luvun puolivälissä. Puolustusministeri Jan-Erik Enestam ei uskonut, että patruunoita olisi ollut vielä jäljellä. Miten hylsyt päätyivät tapahtumapaikalle, jäi selvittämättä.

Suomi vei Indonesiaan asetarvikkeita myös 90-luvulla. Esimerkiksi Nokialle annettiin lupa viedä maahan kenttätykistön laskinjärjestelmien osia. Valmetin lentoteollisuus puolestaan huolsi Indonesian ilmavoimien hävittäjiä.

Itä-Timorissa tapettiin YK:n laskemien mukaan sata tuhatta ihmistä vuosikymmeniä jatkuneen miehityksen aikana.

Länsirantaa vuodesta 1967 miehittäneen Israelin kanssa Suomi tekee yhteistyötä edelleen.

Nykypäivänä Suomi vie Israeliin niukasti aseita, mutta ostaa niitä enemmän. Vuosien 1994-2012 aikana Suomi on ostanut esimerkiksi israelilaisvalmisteisia Spike-panssarintorjuntaohjuksia, miehittämättömiä Orbiter-lentokoneita, rypäleammuksia, sekä tiedustelulennokkeja.

Lisäksi Suomi tekee Israelin kanssa tuotekehitystä. Esimerkiksi Patria on kehittänyt miehistönkuljetusvaunujensa suojausjärjestelmiä israelilaisen Plasan Sasan kanssa. Koska modernien aseiden huolto ja päivitys ei ole yksinkertaista puuhaa, Suomen sotakaluston huoltovarmuus on siten myös osin riippuvainen israelilaisesta osaamisesta.

4. USA torppasi suomalaisten sukellusvenekaupat

Tämä poiminta ei varsinaisesti liity asekauppoihin, mutta ulko- ja turvallisuuspolitiikkaan sitä vahvemmin.

80-luvulla Neuvostoliitto tilasi suomalaiselta Rauma-Repolalta kolme Mir-sukellusvenettä tutkimuskäyttöön. Sukellusveneet olivat kylmän sodan aikaan arkaluonteinen myyntituote, joten yrityksen pääjohtaja Tauno Matomäki kysyi varmuuden vuoksi CIA:lta, mitä mieltä Yhdysvalloissa oltaisiin asiasta. Yhdysvalloissa naureskeltiin, sillä suomalaistekniikan kykyihin ei uskottu.

Rauma-Repola otti homman kuitenkin tosissaan. Mir-sukellusveneet pääsivät testisukelluksissa kuuden kilometrin syvyyteen. Se kauhistutti Yhdysvaltoja, jonka sukellusveneet eivät päässeet lähellekään suomalaisalusten maksimisyvyyttä. Yhdysvallat pelkäsi, että Neuvostoliitto käyttäisi niitä Atlantin pohjaan sijoitettujen yhteyskaapeleiden katkontaan.

Neuvostoliiton Tiedeakatemia tilasi v. 1984 suomalaisilta kolme syvänmeren sukellusalusta. Miehistöpallo, joka unohtui vuosiksi suomalaiseen varastoon.

– He uhkasivat meitä konkurssilla. Sanoivat muutaman esimerkin firmoista, jotka eivät heidän neuvojaan ottaneet huomioon, Tauno Matomäki muisteli myöhemmin.

Amerikkalaiset ilmoittivat lopuksi, että sukellusveneitä ei saa toimittaa Neuvostoliittoon tai koko Suomen elinkeinoelämä joutuisi kärsimään. Myös USAn presidentti Ronald Reagan painosti asiasta Suomen presidentti Mauno Koivistoa.

Sukellusveneitä toimitettiin Neuvostoliittoon lopulta kaksi, 200 miljoonalla markalla. Veneet myi Rauma-Repolan tytäryhtiö Rauma-Repola Oceanics Oy, joka purettiin heti toimituksen jälkeen. Suomeen syntynyt huippuosaaminen katosi suurvaltapelin seurauksena.

5. Ukrainalainen liikemies salamurhattiin suomalaisella tarkkuuskiväärillä

Maaliskuussa 2007 kiovalaisen kerrostalon ullakkotilaan kiipesi kaksi salamurhaajaa. Laukusta otettiin tarkkuuskivääri. Toinen miehistä tähtäsi ja ampui.

Luoti lävisti ukrainalaisen liikemiehen Maksim Kurotshkinin rintakehän, haavoitti kahta muuta henkilöä, ja pysähtyi vasta Svyatoshin piirin oikeustalon betoniseinään.

SAKO TRG:n uusin malli. Ei liity tarinaan salamurhasta. Yle

Murha-ase oli Riihimäellä valmistettu Sako TRG-tarkkuuskivääri.

Ampujia ei koskaan saatu kiinni, mutta aseen kulku salamurhaajien käsiin selvitettiin. Ukrainalaisen sanomalehti Segodnyan mukaan ase vietiin alun perin Suomen puolustusministeriön vientiluvalla urheilu- ja metsästyskäyttöön Itävaltaan. Sieltä se oli ostettu ja viety Slovakiaan. Slovakiassa aseen omistaja kertoi naamioituneiden miesten varastaneen sen hänen kotoaan.

6. Jättikaupat Saudeihin – onko Suomen aseviennin tulevaisuus Lähi-idässä?

Asevienti Lähi-itään hilliintyi arabikevään aikana 2000-luvun lopulla, mutta jatkui heti kiihkeänä suhteellisen rauhan palattua alueelle.

Suomi pääsi mukaan bisnekseen. Patria solmi vuonna 2011 kaupat 32 Nemo-kranaatinheitinjärjestelmän myynnistä. Kauppa oli osa Yhdysvaltojen ulkomaisten sotilasmyyntien FMS-vientiohjelmaa. Aseiden lopullinen osoite oli kuitenkin Saudi-Arabian kansalliskaarti. Kaupan hinta oli noin 50 miljoonaa euroa.

Kauppa herätti Suomessa keskustelua siinä määrin, että se nostettiin presidentinvaalien teemaksi. Hallitus kuitenkin hyväksyi asevientiluvan selkein äänin 12-4.

Patrian Nemo-kranaatinheitinjärjestelmä Patrian omaan AMV-ajoneuvoon asennettuna Dubain asemessuilla. Saudi-Arabiaan myytiin vain heitinjärjestelmiä, ei ajoneuvoja. Patria

2015 Patria solmi toiset merkittävät kaupat Persianlahdelle myymällä Arabiemiraatteihin 40 panssaroitua miehistönkuljetusvaunua. Kesäkuussa 2015 Suomen ja Saudien puolustusministeriöt allekirjoittivat puolustusmateriaaliyhteistyöhön liittyvän yhteisymmärryspöytäkirjan. Kranaatinheitinjärjestelmiä ja AMV-vaunuja aiotaan esitellä myös Qatarissa, johon on pyydetty vientiluvat esittelyvientiä varten. Lähi-idän merkitys aseviennin kohdealueena kasvaa. Lue lisää siitä täältä.

Lähteet: Suomalainen asekauppa, Jarmo Pykälä, 2014. Suomen asevalvonta- ja asevientiraportit 2011-2015, Saferglobe. Muuttuva asekauppa, tapaustutkimus Suomesta ja Israelista, Saferglobe, 2012. "CIA tuhosi Rauma-Repolan parhaan bisneksen", lehtiartikkeli, Tekniikka & Talous, 2015. Dokumenttiprojekti: "Kauppasotaa pinnan alla", 2008, dokumentti. Haastattelut: Johannes Lehtinen, tutkija, Saferglobe. Laura Lodenius, tutkija, toiminnanjohtaja, Rauhanliitto. Erkki Lähdenniemi, tamperelainen asekauppias.