"Olisi itse asiassa varsin vakava tilanne, jos tiedotusväline murtaisi antamansa lähdesuojan ilman lähteen lupaa." "Jos toimitus lupaa lähdesuojan, siitä pidetään tiukasti kiinni kaikissa tilanteissa. Lähdesuoja joko on tai ei ole – lähteen on voitava uskoa lupaukseen."

*Näin kirjoitti *MTV:n toimittaja Tutkivan journalismin yhdistyksen sivuille 2013. Toimittajakollegojen on helppo yhtyä kirjoitukseen – lähdesuoja on toimittajalle yhtä pyhä asia kuin vaitiolovelvollisuus lääkärille.

Samaiselle MTV:n toimittajalle tuli yli kuukausi sitten viesti (siirryt toiseen palveluun), jossa "syvällä vakavan rikollisuuden pelikentässä työskentelevä virkamies" tarjoutui vuotamaan ihmisiä kiinnostavia asioita luottamuksella.

"Kiitos yhteydenotostasi, olen tietenkin kiinnostunut. Suhtaudun lähdesuojaan erittäin vakavasti, joten sen suhteen voit olla huoleti. Turvallisin tapa käydä keskustelua on tavata ja puhua kasvokkain. Minut saa myös puhelimitse kiinni", toimittaja vastasi.

Seuraavana päivänä mieheltä tuli sähköposti. Lähde vinkkasi toimittajalle siitä, että useita henkilöitä oli samana päivänä kiinniotettu epäiltynä terrorismista.

Toimittaja ei jäänyt pähkäilemään: kyseessähän oli skuuppi eli iso uutinen yksinoikeudella. Hän otti kollegansa kanssa yhteyttä keskusrikospoliisiin ja sai vahvistuksen: kiinniottoja oli tehty ja kyseessä todella terrorismirikostutkinta.

Vinkki piti paikkansa, joten MTV julkaisi uutisen.

Julkaisun jälkeen vinkkimieheltä tuli uusi sähköposti. Siinä salanimellä esiintyvä lähde lupasi vuotaa säännöllisesti poliisin tietoja rahaa vastaan. Tämä muutti tilanteen. Jos MTV maksaisi vinkeistä, se syyllistyisi lahjusrikokseen. Miehen ehdotus oli muutenkin törkeydessään harvinainen. Mikään itseään kunnioittava media ei maksa laittomasti vuodetusta aineistosta. MTV päätti julkistaa tapauksen.

Julkaisupäätös oli hyvin poikkeuksellinen. MTV:n toimittaja julkaisi yksityiskohtaisen selostuksen, jossa hän paljasti tarjouksen, kertoi viesteistä, Kotteri Perhonen -nimellä esiintyvästä vinkkaajasta ja tapahtumien kulusta.

Poliisihallitus teki tietovuodosta rikosilmoituksen. Asiaa alettiin tutkia törkeänä lahjuksen ottamisena ja virkasalaisuuden rikkomisena. Tutkinnanjohtaja kertoi, että vuotajan henkilöllisyys varmistui tutkinnassa miehen omien telekommunikaatiovälineiden perusteella. Tietovuotajaksi paljastui KRP:n kokenut poliisimies.

Mies on nyt Helsingin Sanomien tietojen mukaan tehnyt itsemurhan, mutta tiedossa ei ole, mistä teko johtui.

Asia herättäämonenlaisia journalistisia kysymyksiä. Oliko oikein, että toimittaja paljasti tietovuototarjouksen sen jälkeen, kun oli kirjallisesti ja selvästi antanut ymmärtää, että miehellä on lähdesuoja? MTV:n vastaava päätoimittaja Merja Ylä-Anttila perusteli julkaisua Twitterissä: "Lähdesuoja on pyhä, mutta avoimessa yhteiskunnassa ei voi tiedolla rahastaa. Siksi juttu."

Mutta mikä ero lähdesuojan kannalta on sillä, olisiko lähde paljastanut salassa pidettävää tietoa rahaa vastaan vai ilman?

Toisaalta vinkkimiehen henkilöllisyys ei ollut MTV:n tiedossa vaan pelkästään nimimerkki "Kotteri Perhonen", jonka taakse vinkkaaja kätkeytyi. Maikkarin uutisointi vinkkaajasta oli kuitenkin niin yksityiskohtaista, että sen voi olettaa osoittaneen poliisille heti, mistä suunnasta vuotajaa kannattaa etsiä. Maikkari yksilöi uutisessaan jopa ajat, jolloin kyseiset viestit olivat toimittajan sähköpostiin tulleet.

Lähdesuoja ei asiantuntijoiden mukaan koske pelkästään nimen julkistamista, vaan tarkoittaa kaiken sellaisen salassa pitämistä, joka saattaa johtaa lähteen henkilöllisyyden paljastamiseen.

Lähde syyllistyi laittomuuteen jo vuotamalla salassa pidettävää aineistoa MTV:lle, joka teki vinkin perusteella uutisen. Mediaa virkamiehen salassapitovelvollisuus ei sido.

Mutta mikä ero lähdesuojan kannalta on sillä, olisiko lähde paljastanut salassa pidettävää tietoa rahaa vastaan vai ilman? Kun toimittaja vastaanotti tiedon terrorismipidätyksistä lähteeltä, hän tiesi, että kyseessä oli salassa pidettävä tieto ja että lähde todennäköisesti syyllistyi rikokseen vuotaessaan sen hänelle. Lähde teki myös ensimmäisissä viesteissään selväksi, että kyseessä oli "ensimmäinen ja ilmainen maistiainen" – eli hän antoi jo tuolloin ymmärtää, että seuraavat vinkit maksaisivat. Silti toimitus tarttui vinkkiin.

Mikä muuttui olennaisesti siinä vaiheessa, kun lähde pyysi rahaa? Viranomainen voi murtaa lähdesuojan oikeudessa esimerkiksi silloin, kun tuomio voi olla yli kuusi vuotta vankeutta. Mutta missä menee raja, jonka jälkeen median on sopivaa murtaa lähdesuojaa oma-aloitteisesti? Ja onko peliin tullut mukaan jokin uusi, rikosoikeudellinen tai moraalinen raja? Ja jos on, pitäisikö lähteillä olla se tiedossa?

Olisiko vuotajan pitänyt ymmärtää, että rahan pyytäminen johtaa automaattisesti siihen, että toimitus tekee paljastuksesta uutisjutun ja osoittaa viranomaisille suunnan, mistä vuotajaa kannattaa etsiä?

Lähdesuojan kannalta rajojen pitää olla kristallinkirkkaat. Jos säännöt ovat muuttuneet, tämä pitää sanoa ääneen. Lähteen pitää pystyä luottamaan siihen, ettei häntä käräytetä, olivat hänen motiivinsa mitkä tahansa/ hänen luovuttamansa tiedot mitä tahansa/ hänen oletettu moraalinsa kuinka korkea tai matala tahansa.

Jos toimitukset ottavat oikeudekseen tapauskohtaisesti arvioida, onko lähteen toiminta niin törkeää, että lähdesuoja kuuluu murtaa oma-aloitteisesti, se hämärtää lähdesuojan rajaa ja käsitettä merkittävästi. Jos lähdesuojaan ei enää uskota, ihmisten luottamus toimittajiin horjuu, eikä yhteiskunnallisesti merkittäviä tietoja ja epäkohtia saada julki.

Samaisen MTV:n toimittajan parin vuoden takaista kolumnia siteeratakseni: "Lähde saattaa ottaa valtavan henkilökohtaisen riskin ollessaan jo yhteydessä toimittajaan. Vaakalaudalla voi olla työpaikka, ura, ihmissuhteet, maine tai jopa terveys."

Sanna Ukkola

Kirjoittaja on A-studion politiikan toimittaja

_Päivitetty 20.11.2014 kello 9.37: Lisätty neljänteen kappaleeseen: "Kiitos yhtyeydenotostasi, olen tietenkin kiinnostunut. Turvallisin tapa käydä keskustelua on tavata ja puhua kasvokkain. Minut saa myös puhelimitse kiinni." _