Julkiset työllistymispalvelut eivät edistä parhaalla mahdollisella tavalla korkeakoulutettujen työttömien työllistymistä.

Tämä käy ilmi tutkija Tuomas Viskarin tekemästä kyselytutkimuksesta, joka julkistettiin tiistaina 29. marraskuuta. Se kohdistui vuonna 2011 tai sen jälkeen työttöminä olleisiin akavalaisen ammattiliiton Suomen Ekonomien jäseniin.

Kyselyyn vastasi 1 186 kaupallisen tutkinnon suorittanutta henkilöä. Vastausprosentti oli hieman yli 20 prosenttia.

Tulokset eivät imartele julkisia työllistymispalveluja.

Vastaajat kokivat, että esimerkiksi oman ammattijärjestön antama apu oli hyödyttänyt heidän uudelleentyöllistymispyrkimyksiään paremmin kuin julkisin varoin ylläpidettyjen työvoima- ja elinkeinotoimistojen (TE-toimistot) tarjoamat palvelut.

Tulokset ovat osa Viskarin tekeillä olevaa väitöskirjaa. Hän on tutkimusvapaalla Suomen Ekonomien työmarkkina-asiamiehen tehtävästä.

Viskari kartoittaa tulevassa väitöstutkimuksessaan myös kahden muun akavalaisen liiton, Yhteiskunta-alan korkeakoulutettujen ja Akavan Erityisalojen jäseniä pitkäaikaistyöttömyyteen altistavia tekijöitä.

Hän ei ennakoi, onko myös niiden jäsenistössä samanlaista tyytymättömyyttä TE-palveluihin.

”En valitettavasti osaa vielä vastata tuohon. Heihin kohdistuneen kyselyn vastausaika on vasta päättynyt, enkä ole vielä ehtinyt käsitellä kyseisiä aineistoja.”

Viskarin mukaan jotkut aiemmatkin akavalaisiin työttömiin kohdistuneet tutkimukset ovat kuitenkin osoittaneet tyytymättömyyttä TE-palveluihin.

Työvoimaneuvojat eivät tunnu aina hahmottavan korkeakoulutettujen johtajien ja asiantuntijoiden toimenkuvia, heidän töidensä erityisvaatimuksia.

Suomen Ekonomien kehitysjohtaja Anja Uljas sanoo, että akavalaiset liitot pyrkivät jatkuvasti tuottamaan TE-palveluille lisätietoa omista ammattikunnistaan, jotta niiden edellytykset palvella korkeakoulutettuja työttömiä työnhakijoita kohenisivat.

Uljas mainitsee kiusallisen, jopa koomisen ääriesimerkin työvoimaneuvojan ja akateemisen työttömän välisestä informaatiokuilusta.

”Erästä teologisen tiedekunnan yliopistonlehtorin virasta työttömäksi jäänyttä työnhakijaa kehotettiin hakemaan avoinna ollutta teoreettisen fysiikan yliopistonlehtorin virkaa.”

Työvoimaneuvojan sinänsä inhimillinen lapsus selittyy sillä, että TE-palvelujen järjestelmät ovat nimikepohjaisia. Neuvoja päätti suositella lehtorille lehtorin viran hakemista, huomaamatta että hakijan pätevyys oli suuntautunut kokonaan eri tieteenalalle.

Ovatko julkiset työllistymispalvelut ollenkaan akateemisten työttömien näkökulmasta ajan tasalla?

Uljas ei halua lähteä mollaamaan TE-palveluja. Hänen mielestään ne tekevät monilla alueilla, esimerkiksi Uudellamaalla hyvää yhteistyötä yksityisten toimijoiden kanssa.

Hänestä esimerkiksi Uudenmaan TE-toimiston henkilöstömäärä ei kuitenkaan riitä noin 20 000 akateemisen työttömän työnhakijan palvelemiseen.

”Haasteena ovatkin TE-palvelujen vähäiset resurssit. Ruotsissa vastaavaa työttömien määrää hoitaa muistaakseni viisinkertainen henkilöstömäärä”, Uljas sanoo.

”Pikemmin haluaisin lähettää viestiä poliittisen päätöksentekijän, työ- ja elinkeinoministeriön suuntaan. Sen pitäisi päättää, palvellaanko TE-toimistoissa yrityksiä vai työnhakijoita. Nyt on käynyt niin, että työnhakijat ovat jääneet enemmän sähköisten palvelujen varaan. Se ei välttämättä riitä.”

Viskarin mielestä työttöminä olleisiin ekonomeihin kohdistetun kyselyn tuloksista välittyi kuva, että TE-toimistot kohdistavat tällä hetkellä resurssejaan enemmän työvoiman ja työttömien hallintaan kuin työttömien palvelemiseen.

”Eli rahaa ei ehkä käytetä työttömien työllistymisen kannalta tehokkaimmalla tavalla.”

Suomen Ekonomeissa on runsaat 50 000 jäsentä. Heistä noin 3 400 oli työttömänä työnhakijana viime lokakuussa.

Kauppatieteilijöiden työttömyys on kasvanut korkeakoulutettujen keskiarvon mukaisesti. Suurin osa työttömistä kauppatieteilijöistä työllistyy nopeasti, mutta myös sitkeän pitkäaikaistyöttömyyden ryhmä näyttää olevan muodostumassa.

Noin kolmannes Suomen Ekonomeihin kuuluvista työttömistä työnhakijoista on pitkäaikaistyöttömiä, yli vuoden työttöminä olleita.