Tiedän, että ei pitäisi lietsoa tappiomielialaa, mutta viimeaikaisten uutisten valossa olen tullut aiempaakin vakuuttuneemmaksi siitä, ettei ole realistista pysäyttää ilmaston lämpenemistä kahteen asteeseen, puolestatoista asteesta nyt puhumattakaan.

Kun näin on, on varauduttava sopeutumiseen, eikä se tule olemaan helppoa. Edessä on massiivisia väestönsiirtoja, kun esimerkiksi sadat miljoonat intialaiset jäävät ilman vettä Tiibetin jäätiköiden sulaessa.

Myös suuri osa Afrikasta on käymässä elinkelvottomaksi. Euroopassakin tulee ongelmia veden saamisen kanssa Espanjassa ja Italiassa.

Tämä voi johtaa myös maiden välisiin konflikteihin. Italialaiset saattaisivat esimerkiksi ajatella, että Po-joen laakso pitäisi voida pelastaa tekemällä massiivinen vesivarasto Sveitsiin, jonne liian nopeasti tulevat sulamisvedet varastoidaan annosteltavaksi pitkin kesää. Tähän pitäisi varata kokonainen kantoni. Sveitsiläisillä voi olla asiasta toinen mielipide.

Minullla on itse asiassa aika utuinen kuva siitä, mihin kaikkeen miedän pitää varautua. Pelkään, että se johtuu siitä, ettei oikein kukaan tiedä kunnolla. Siitä, mitä kolmen asteen lämpeneminen tosiasiassa merkitsee, on liikkeellä yllättävän vähän tietoa, vaikka tämän katastrofaalisen kehityksen todennäköisyys on suuri.

Satojen miljoonien ihmisten asuttaminen uudestaan ei ole aivan kivuton asia. Minne he menevät? Katse kääntyy tietysti harvaan asuttuihin maihin kuten Australiaan – ja esimerkiksi Suomeen. Suomen osuus tulee olemaan useita miljoonia, eikä sitä meiltä kysytä.

Ilmastonmuutoksen edistämistä kannattavat puolueet voisivat Suomessa ajatella myös tätä. Tosiasiassa heidän politiikkansa johtaa juuri siihen ”väestönvaihtoon”, jota he julkistetuissa ohjelmissaan vastustavat.

Kiireisin ongelma ilmaston muutokseen sopeutumisessa ovat tämä elinkelvottomiksi käyvien maiden väestön uudelleen asuttaminen. Seuraava ongelma on meren pinnan nousu jäätiköiden sulaessa. Se tapahtuu onneksi viipeellä, mutta jos meren pinta nousee vaikkapa vain parilla metrillä, valtava määrä ihmisiä joutuu muuttamaan rannikoilta sisämaahan. Rannikot kun ovat kaikkialla tiheästi asuttuja.

Helsinki varautuu kaavoituksessaan meren pinnan nousuun metrillä. Se on ehkä liian vähän.

Ilmastonmuutokseen sopeutuminen on niin giganttinen haaste, että siihen pitää alkaa varautua heti. Olisi pitänyt alkaa jo vuosia sitten. Tarvitsisimme myös paljon lisää tutkimusta lämpenemisen paikallisesta vaikutuksesta.

Jos siis uskon, että ilmastonmuutoksen pysäyttämisessä eäonnistutaan, kannattaako siis luopua sen vastustamisesta. No ei todellakaan. Vaikka lämpeneminen kolmella asteella on katastrofaalista, lämpeneminen neljällä asteella on vielä moninkertaisesti kasastrofaalisempaa.