Suomalaiset pyykinpesijät voidaan jakaa karkeasti kahteen ryhmään. On heitä, jotka pesevät lakanat ja pyyhkeet 60 asteessa ja kaiken muun 40 asteessa, eivätkä juuri pesumerkintöjä katso. Ja sitten on heitä, jotka katsovat.

Pesuainevalmistajat ovat markkinoinnissaan pitäneet matalaa profiilia alhaisista pesulämpötiloista. Pyykinpesu on herkkä henkilökohtainen asia. Ihmiset haluavat pestä miten haluavat.

Mielikuvat ovatkin tiukassa. Moni väittää, ettei puhdasta voi millään tulla 20 asteessa, vaikkei ole koskaan itse siinä lämpötilassa pyykkiä pessyt.

Nykyiset pyykinpesupesuaineet ovat seurausta pesukoneiden teknologisesta kehityksestä. Tiukentuneiden energiavaatimusten vuoksi koneisiin on tullut 20 asteen pesuohjelmia. Nestemäisten pesuaineiden entsyymejä on muokattu toimimaan tässä lämpötilassa.

Neste toimii, mutta pulveri varmuudella vasta 30 asteessa

Mikäli pesukone on nykyaikainen, se on kunnossa ja pesuaineena käytetään nestemäistä ainetta, ei mikään estä tavallisen likaista kotitalouspyykkiä peseytymästä jo 20 asteessa. Lämpötilan nostaminen näkyy eniten sähkölaskussa.

Nesteissä ja pesujauheissa on erilainen toimintamekanismi. Pesujauhetta myydään nestemäisiä aineita vähemmän, mutta varsinkin ikääntyneemmillä pyykkäreillä pulveri on edelleen suosittu.

Kaikki jauheet eivät liukene 20 asteessa riittävän hyvin, joten pulverin käyttäjille suositellaankin 30 asteen pesuohjelmia.

Silti esimerkiksi takin taskuihin saattaa jauheista jäädä pesuainepaakkuja myös 30 asteen pesuohjelmalla. Useimmiten ongelman aiheuttaa kuitenkin väsynyt pesukone, joka ei jaksa pesuohjelman alkupuolella lämmittää vettä riittävän nopeasti.

Lika ei lähde lämmöllä vaan entsyymeillä

Pesutulokseen on perinteisesti vaikuttanut neljä päätekijää; pesuaine, pesumekaniikka, pesuaika sekä veden lämpötila.

Pesuaineiden kehityksen vuoksi lämpötilan vaikutus on nykyään pienempi kuin pulveriaikaan. Myöskään se, kuinka paljon vettä käytetään, ei tänä päivänä pesutulokseen oikeastaan vaikuta. Lisäksi pesukoneissa saattaa olla esimerkiksi uudenlaista veden annostelutekniikkaa, joka tehostaa pesua.

Pesuaineen teho perustuu eri entsyymeihin, joiden tehtävä on pilkkoa likaa. Näistä proteaasi pilkkoo proteiineja, amylaasi tärkkelystä ja lipaasi rasvaa. Pesuaineessa voi olla lisäksi sellulaasia, jonka tehtävä on pilkkoa puuvillakuituja eli ikään kuin korjata puuvillan nyppyyntynyttä pintaa. Hedelmätahroillekin on joissakin pesuaineissa oma entsyyminsä.

Halvimmista pesuaineista saattaa puuttua esimerkiksi harmaantumisen tai värien siirtymisen estoaineita.

Pyykkärin pää ei helpolla käänny

Pyykinpesun brändivoima on valtava. Osa kuluttajista ei koskaan vaihda pesuainemerkkiä, jos omaa on saatavilla. Tyypillisesti uudet pyykkärit pesevät sillä pesuainemerkillä, jota kotona käytettiin jo lapsuudessa.

Neljä tuotetta riittää useimmille Kotitalouksissa pärjää hyvin kahdella eri pesuaineella; valkaisuainetta sisältävällä valkopyykkiaineella sekä kirjopyykinpesuaineella, jonka olisi hyvä olla nestemäinen. Huuhteluaineitakin on erilaisia, mutta yhdellä pärjää. Lisäksi vaikeita tapauksia varten tarvitaan tahranpoistoaine. Moni annostelee edelleen liikaa pesuainetta. Kun edellisen sukupolven pesuaineissa tyypillinen annosmäärä oli 70-80 milliä, riittää vastaavan pesutehoon nykyään tiivisteenä 30-40 milliä. Nykyiset pesukoneet ottavat vettä pyykin määrän mukaan. Jos pyykkiä on vähän, pitää pyykkiainettakin muistaa vähentää. 60 asteen pesuohjeet alkavat olla harvinaisia. Myös 40 on muuttumassa 30 asteeksi. Vaatteiden entistä matalampien pesulämpötilojen on pelätty keräävän likaa pesukoneisiin. Myös bakteerien sanotaan selviävän hengissä matalista pesulämpötiloista. Mikrobien siirtymisestä pesukoneesta seuraavan pyykkierään ei kuitenkaan ole löytynyt kunnon näyttöä. Ja vaikka kone olisikin likainen, ei mikrobimäärä itsessään riitä aiheuttamaan sairauksia. Mikrobeja tarttuu vaatteisiin enemmän koneen ulkopuolella. Jos haluaa pyykätä varmaan päälle, voi pyyhkeet ja lakanat edelleen pyöräyttää lämpimämmässä pesuohjelmassa. Suomessa myydyimmät pesuaineet eivät ole kovin tuoksuvia. Haju on kulttuurisidonnaista. Meillä arvostetaan puhdasta pyykkiä, joka ei tuoksu oikeastaan miltään.

Tavat periytyvät sukupolvien yli ja pesuun liittyvistä maneereista voi olla vaikea päästä eroon. Esimerkiksi Saksassa keskimääräinen pesulämpötila on edelleen 46 astetta, kun se Suomessa on noin 40 astetta.

Pesuaineissakin on vaihtelevia trendejä. Pulveri vaihtui ensin nesteeksi. Sitten tulivat kapseli- ja kerta-annostyyppiset aineet, joiden paras muoti alkaa olla takanapäin. Nyt on taas viitteitä, että uudella reseptillä tehtävä jauhe saattaa tulla takaisin.

Neste ei nimittäin toimi kaikkialla maailmassa. Monissa väkirikkaissa maissa on kuuma ilmasto. Nestemäiset pesuaineet haihtuvat kuumassa liian herkästi.

Pesuainevalmistajilla on edelleen muutama lika, joihin haetaan kiivaasti ratkaisua. Tussien ja kuulakärkikynien jäljet ovat nykyisillekin pesuaineille lähes ylivoimaisia. Sen sijaan ennen niin vaikeat ruoho, voikukka, öljy tai noki saadaan nykyaineilla jo vaatteista pois.

_Juttua varten on pyydetty tietoa KiiltoClean-yhtiön tuotekehityskemisti Tomi Peltoselta. Hän suunnittelee Serto- ja Erisan-tuotenimellä myytäviä pyykinpesuaineita. _