*ISTANBUL *Istanbulin piti olla se viimeinen paikka, jonne isä seuraisi oululaista Melisa Üneria. Heti kun suomalaisturkkilaisen Ünerin dramaturgian opinnot englantilaisessa yliopistossa olivat ohi, hän nappasi matkalaukkunsa ja nousi Istanbuliin menevään lentokoneeseen.

Mutta juuri Istanbulissa hän joutui kohtaamaan isänsä. Turkkiin muutettuaan elokuvaohjaaja alkoi kuvata ensimmäistä elokuvaansa Isän tyttö.

Elokuvasta tuli Oulussa asuvan turkkilaisisän ja hänen Istanbuliin muuttavan tyttärensä erotarina. Luova omaelämäkerrallinen tarina kuvaa raadollisen rehellisesti vaikeaa, mutta rakastavaa suhdetta.

– Isäni järkyttyi aluksi dokumentista. Hän oli itse lähtenyt Istanbulista osin siksi, että piti äitiään kontrolloivana. Nyt minä kutsuin häntä täsmälleen samanlaiseksi. Hän näki elokuvassa ensi kertaa itsensä minun silmieni kautta.

Toisaalta isän ja tyttären suhde on läheinen, ja isä on tukenut Üneria kaikessa. Lopulta dokumentti toi myös vuosia äitiään ja Turkkia vältelleen isän vierailulle Istanbuliin.

– Myös elokuvan julkaisun jälkeen isä on kiertänyt elokuvafestivaaleilla puhumassa kanssani elokuvasta ja vastaamassa katsojien kysymyksiin. Olen siitä kiitollinen.

Melisa Üneri asuu Kadiköyn kaupunginosassa, joka on hänen lempipaikkojaan Istanbulissa. Emily Mahringer

*Üneri jäi asumaan Istanbuliin *ja jatkoi elokuvien tekemistä. Hän asuu lempikaupunginosassaan Kadiköyssä. Kahviloiden, taiteilijoiden ja vintage-kauppojen täyttämä Kadiköy on yksi Istanbulin nousevista alueista.

Muutosta on nyt kahdeksan vuotta. Vaikka Oulussa Üneri oli pitänyt itseään aina myös turkkilaisena, Istanbulissa kulttuurierot alkoivat tuntua.

– Suomessa olin aina niin sanotusti hyvä tyttö. Asuin isäni kanssa ja opiskelin ahkerasti.

Ünerin isä suhtautui myös vapaamielisesti moniin asioihin. Häneltä ei tarvinnut salailla yliopistoaikojen poikakavereita, eivätkä seksiin liittyvät asiat olleet tabu.

Turkissa Üneri tajusi, että vapaamielinen deittailu kohottaa kulmakarvoja lähiympäristössä.

– Turkin mittakaavassa en ollutkaan enää hyvä tyttö, vaan kevytkenkäinen ulkomaalainen, hän naurahtaa.

– Tuntui, että asioista oli yllättäen helpompi valehdella.

*Üneri huomasi välittävänsä muiden mielipiteistä *enemmän kuin luuli, vaikka ei olisi halunnut. Kun hän muuttuikin ympäristön silmissä hyvästä tytöstä kevytkenkäiseksi, tämä johti epärehellisyyteen. Hän kohtasi kiltin tytön syndrooman.

– Tuntui, että asioista oli yllättäen helpompi valehdella. Jouduin kysymään, haluanko esimerkiksi järkyttää turkkilaista mummoani kertomalla, että asun yhdessä poikakaverini kanssa, hän sanoo.

Turkissa ihmisten elämäntyyli ja arvot vaihtelevat yhteiskuntaluokasta, koulutuksesta tai asuinpaikastakin riippuen. Liberaaleissa piireissä nuorten välinen deittailu ja seurustelu ovat varsin yleisiä. Avoliitot ovat hiljalleen yleistymässä, mutta yhdessä asuminen ennen avioliittoa on yhä harvinaista.

Vanhat asenteet istuvat tiukassa. Seurustelun tavoitteena pidetään Turkissa avioliittoa. Jos esimerkiksi nuoren parin seurustelu jatkuu pitkään, vanhemmat voivat hoputtaa nuorta paria naimisiin.

Yhdessä asuvat pariskunnat saattavat taas valehdella olevansa naimisissa, jotta naapureiden uteluilta ja paheksunnalta vältyttäisiin.

Istanbulin Kadiköyssä sijaitseva kahvila on Ünerin lempipaikkoja. Kadiköy on trendikäs ja vapaamielinen kaupunginosa, jossa perinteitä kyseenalaistetaan. Emily Mahringer

Perinteiden ja vapaamielisen elämäntyylin puristuksessa elävät ihmiset kokevat paljon paineita. Kaksinaismoraalit naisten ja miesten välisissä suhteissa ovat toistuva puheenaihe. Monet kysyvät, miksi miehet saavat käyttäytyä vapaammin, kun naisilta odotetaan siveyttä.

Erilaiset odotukset naisille ja miehille johtavat epärehellisyyteen. Naiset voivat esimerkiksi ajautua valehtelemaan kumppaneidensa määrästä. Ünerin mukaan epärehellisyys suhteissa on sanomaton sääntö, joka aiheuttaa tragikoomisia tilanteita.

– Istanbulissa voi tosin elää eräänlaisissa kuplissa tämän asian suhteen. Esimerkiksi täällä Kadiköyssä ihmiset kyseenalaistavat perinteitä, ja elämäntyyli on rentoa. Toisaalta jo viereisessä kaupunginosassa ihmisten asenteet saattavat olla jo täysin erilaisia, Üneri kuvailee.

Vapaamielisten ympyröiden ulkopuolella etenkään naisten vapaata deittailua ei katsota hyvällä. Naiset joutuvat miettimään mainettaan ja olemaan tarkkoja käyttäytymisessään. Kotiinsa miehiä tuova sinkkunainen voi myös joutua paheksunnan ja juorujen kohteeksi.

– Turkissa liberaalien piirien ulkopuolella deittailu pyörii yhä pitkälti naisen neitsyyden ympärillä, Üneri sanoo.

Naiset voivat esimerkiksi ajautua valehtelemaan kumppaneidensa määrästä.

Istanbul vei Melisa Ünerin sydämen. Poliittisesta mylleryksestä huolimatta hän haluaa asua kaupungissa, josta on tullut hänelle koti. Emily Mahringer

*Kysymys onkin, miksi miehet *haluavat deittailla vapaasti, mutta samalla tuomitsevat naiset, jotka tekevät niin.

– Naiset joutuvat tarkoituksella laskelmoimaan treffaillessaan; milloin uskaltaa mennä miehen kanssa sänkyyn? Jos ei odota tarpeeksi kauan, laittaako mies minut tiettyyn kategoriaan, menetänkö mahdollisuuden vakavaan suhteeseen miehen kanssa?

Nämä aiheet inspiroivat myös tulevaa fiktioelokuvaa, jota Üneri parhaillaan kirjoittaa. Elokuva kertoo nuoren naisen kasvutarinan, jossa käsitellään häpeän ja riittämättömyyden tunteita humoristisella otteella. Osin omaelämäkerrallinen tarina sijoittuu Istanbuliin.

– Samaa kaksinaismoralismia ja naisten häpäisyä vilkkaasta seksielämästä ilmenee kuitenkin vielä monissa yhteiskunnissa, Üneri muistuttaa.

Suomessa naiset voivat elää vapaammin ilman yhteisön kyttäystä. Mutta jos suomalainen nainen deittailee esimerkiksi Afrikasta tai Turkista tullutta, tilanne on erilainen ja voi synnyttää paheksuntaa yhteisön silmissä, Üneri sanoo.

Elokuvaohjaajaa Melisa Üneri ei kavahda henkilökohtaisia aiheita. Ensin hän teki omaelämäkerrallisen dokumentin isäsuhtestaan. Nyt hän kirjoittaaa fiktionaalista elokuvaa häpeästä ja kaksinaismoralismista. Emily Mahringer

*Istanbulia ovat koetelleet viime vuosina *monet poliittiset myllerrykset. Arki miljoonakaupungissa jatkuu kuitenkin kaiken keskellä.

18 miljoonan asukkaan Istanbul elää kiihkeällä pulssilla. Kaupungissa on harvoin tylsää.

Üneri on kotiutunut kaupunkiin kulttuurieroista huolimatta. Istanbulissa ovat koti, työkontaktit, tuore kihlattu ja ystävät.

Vaikka moni ulkomailta Turkkiin muuttanut ystävä onkin lähtenyt maasta, Üneri itse haluaa ainakin toistaiseksi asua Istanbulissa.

– Itselleni Istanbulista on tullut koti ja tänne haluan toistaiseksi jäädä, hän sanoo.