Miten työtöntä tulisi aktivoida? Mikä tukiviidakossa mättää? Yle kysyi suomalaisilta pienituloisilta ja sai liudan vastauksia.

Työn vastaanottamisen pitäisi aina olla kannattavaa, sanoo työministeri Jari Lindström.

Tällä hetkellä se ei kuitenkaan aina ole, sanoo nollatuntisopimuksella ihmisten henkilökohtaisena avustajana toimiva Laura Kaselius.

– Poliitikot kannustaa tekemään työtä. Ja kyllähän työtä tekevälle riittää, nimittäin pätkätyötä. Mutta kannattaako tehdä?

Kysyimme tukien varassa eläviltä mikä Suomen perusturvajärjestelmässä mättää. Kokosimme vastauksista seitsemän kipukohtaa.

1. Suomessa riittää pätkätyötä, jota ei kannata tehdä

Tamperelaisen Laura Kaseliuksen tuntipalkka on 10,09 euroa bruttona. Työkeikat tarjotaan joskus lyhyellä varoitusajalla, liikkuminen asiakkaalta toiselle kestää helposti tunnin, ja Kaselius maksaa matkakulut itse.

Jos tarjottu keikka on tunnin mittainen, sitä ei käytännössä kannata ottaa vastaan.

– Voi olla, että matkustan tunnin bussilla, jotta voin tehdä vaativan tehtävän uuden asiakkaan kanssa. Kun palkka on niin pieni, se tuntuu lähinnä hyväntekeväisyydeltä, Kaselius sanoo.

Raportointi tuloista ja menoista karenssin pelossa ahdistaa Laura Kaseliusta. "Haluaisin olla vapaampi ihminen. Sitä ei haluaisi selitellä elämäänsä sen pienen taloudellisen menetyksen vuoksi". Antti Eintola

Joinakin viikkoina Kaselius saa palkan 12 työtunnista, toisina viikkoina töitä ei tarjota yhtään. Sillä ei tule toimeen, joten Kaselius on sovitellun työttömyysetuuden varassa.

Nollatuntisopimuksella tehdyn työn ja työttömyysturvan yhdistelmässä piilee myös riski: Jos Kaselius tienaisi yhdessä kuukaudessa tarpeeksi rahaa, hän voi menettää oikeutensa työttömyysturvaan. Jos seuraavassa kuussa töitä ei tarjota yhtään, tulot putoavat nollaan. Uuden työttömyysturvahakemuksen tekemisessä ja päätöksen odottamisessa voi mennä viikkoja.

– Pelkään muutaman satasen menettämistä kuollakseni. Onhan se huvittavaa. Ehkä ihmiset ei ymmärräkään kuinka suuri raha se on, mutta nytkin minulle jäi laskujen jälkeen reilu satanen kahdeksi viikoksi.

2. "Uusia työpaikkoja ei synny jos tarvetta paikataan ilmaistyöllä"

Kaselius valmistui kuvittajaksi vuonna 2010.

– Hain lukuisiin alani työpaikkoihin. Olin idealistinen, kunnianhimoinen.

"Oikeista töistä" ei kuitenkaan ole kertynyt kokemusta. Sen sijaan Kaselius on ollut lukuisissa työharjoitteluissa ja työkokeiluissa, joista ei ole maksettu palkkaa, vaan kulukorvausta.

Aluksi hän teki niitä mielellään, etenkin kun työ vastasi koulutusta. Toive työsopimuksesta motivoi.

– Voidaan suullisesti väläytellä ajatusta palkkaamisesta. Se herättää turhia toiveita, mutta mitään ei laiteta paperille.

Ilmaistyöt eivät kuitenkaan ole muuttuneet työsopimuksiksi. Kaseliuksen into on sen sijaan vaihtunut turhautumiseksi.

– Olen 40–vuotias ja ollut niin kauan työkokeilussa ja harjoitteluissa. Silti vieläkin tolkutetaan, että saan jalkaa oven väliin, kun olen harjoittelussa.

Kaselius sen sijaan uskoo, että juuri työkokeilut ja harjoittelut osaltaan pitävät työttömät työttöminä.

– En haluaisi väittää, että työnantajat hakevat ilmaista työvoimaa, mutta tiedän sen. Uusia työpaikkoja ei synny jos tarvetta paikataan ilmaistyöllä. Ihmisillä, jotka kelpaisi oikeaan työhön.

3. Vähemmän CV-kursseja, tilalle autokoulua

Martin-Éric Racinelle tarjottiin muutama vuosi sitten töitä. Kaveri pyöritti Lapissa kelkkasafareita järjestävää matkailuyritystä. Racinen kieli- ja erämaataidoille olisi ollut käyttöä.

Mutta Lapissa ei pärjää ilman ajokorttia, mitä Helsingissä asuvalla Racinella ei ole. Racine kysyi TE-toimistolta, voisiko hän saada tukea autokoulua varten.

TE-toimisto kehotti harkitsemaan jotain muuta työtä.

– Sanoin, että herätys: mulle tarjotaan nyt duunia, jos olisi se ajokortti. Olisiko korkea aika keksiä työttömyyteen ratkaisuja, joille on oikeasti kysyntää?

Martin-Éric Racine on käynyt parikin kertaa opiskelemassa ansioluettelon tekemistä. Oikeasti hän tarvitsisi autokoulun kaltaista kurssia.

Racinen mielestä tapaus on hyvä esimerkki työttömyyden täsmäratkaisusta, jota ei Suomessa tehdä. Työtön kaipaisi tulityökorttia tai ajokorttia, mutta hänelle tarjotaan CV:n tekokurssia.

– Suomi on täsmätutkintojen ja lupakorttien luvattu maa. Monelta puuttuu juuri se lupakortti, jolla voisi hakea toisen alan duunia.

Autokouluja työttömille? Kuulostaa kalliilta. Racine kehottaa kuitenkin vertaamaan kustannuksia. B-luokan ajokortin saa nykyisin tonnilla. Työtön nostaa erilaisia tukia vuodessa 10 000 – 20 000 euron edestä.

– Kumpi käy halvemmaksi yhteiskunnalle? Pitkittyvä työttömyys, vai muutama satanen maksusitoumuksiin, jotta työtön pääsisi nopeasti johonkin duuniin?

4. Lisää kohtuuhintaisia asuntoja – korkeat vuokrat tekevät kannustinloukun

Helsingissä on kallista asua. Korkea vuokra johtaa siihen, että helsinkiläinen työtön ei välttämättä pärjää ilman asumistukea ja toimeentulotukea.

Tämä taas johtaa kannustinloukkuun. Jos työtön tekee töitä, tuet laskevat. Siten työnteko voitaisiin tehdä houkuttelevammaksi yksinkertaisesti rakentamalla lisää huokeita vuokra-asuntoa, Racine sanoo.

– Satunnaisista keikoista saadut rahat menee toisesta päästä eli toimeentulotuesta pois. Köyhä ei pääse köyhyydestä ylös.

Racine ehdottaa ratkaisuksi seuraavaa: Kunnat tulisi velvoittaa osoittamaan työttömille kohtuuhintaiset asunnot. Mikäli kunta ei näin tee, se olisi velvollinen kustantamaan työttömän asumisen vapaamarkkinoiden vuokratason mukaan.

– Se pakottaisi kunnat tekemään ratkaisuja. Halutaanko rahoittaa asuntomarkkinoita vai rakentaa sosiaalista asumista, jonka vuokra pysyy kohtuullisena?

Tinna Pehkosen rimpuilu tukiviidakossa on toistaiseksi ohi, sillä hän on löytänyt töitä päiväkodista. "On tosi iso juttu, että pystyy ennakoimaan kuun tuloja ja menoja. Ei ole väliä paljonko rahaa tulee, kunhan se tulee". Juha Kivioja / Yle

5. Tukijärjestelmä on liian monimutkainen – "virkailija neuvoi googlaamaan"

– Se joka ensimmäisen kerran joutuu työttömäksi, voi olla aika pihalla siitä, mitä pitää tehdä ja miten, ja mitä on odotettavissa, sanoo helsinkiläinen Tinna Pehkonen.

Pehkonen on raivannut tietään tukiviidakossa jo vuosia, joten koukerot ovat tulleet tutuksi. Opiskelu ei ole ollut vaivatonta.

– Kerran kysyin TE-toimistolta neuvoa erääseen asiaan. Virkailija ei tiennyt vastausta, jolloin kysyin, että olisiko joku joka tietäisi. Työkkärin virkailija neuvoi googlaamaan.

"Tuntui rangaistukselta, kun tein töitä ja jouduin seurauksena odottamaan rahoja". Tinna Pehkonen

Erityisen ikävää on, kun saa virkailijoilta väärää tietoa. Näin on käynyt Pehkoselle parikin kertaa.

Vuosia sitten hän asui kaverin kanssa samassa asunnossa. Pehkonen halusi varmistaa Kelalta, tuleeko molempien toimittaa erilliset vuokrasopimukset Kelalle. Pelkona oli, että Kela tulkitsisi töissä käyvän kämppiksen Pehkosen elättäjäksi, ja leikkaisi Pehkosen asumistukea.

– Virkailija sanoi, että ei tarvitse. Se ei pitänyt paikkansa.

Kämppiksen tulot leikkasivat Pehkosen asumistukea takautuvasti 750 euron edestä. Pehkonen vetosi Kelan virheeseen, mikä Pehkosen ihmetykseksi ei poistanut karhuttavaa summaa, vaan pienensi sen 500 euroon.

Oli virhe kenen tahansa, seurauksista kärsii työtön.

– Tämä on sekava tukiviidakko, työttömän tulot koostuu monesta purosta. On ahdistavaa kun ei tiedä paljonko ensi kuun tulot on.

6. Paperisota uuvuttaa – "olisi ollut helpompaa olla vain kotona"

Etuusjärjestelmän byrokratia syö hermoja ja tekee työnteon vähemmän houkuttelvaksi. Tinna Pehkonen kertoo toisen esimerkin elämästään.

Kerran Pehkonen päätti ottaa osa-aikatyön kaupungin nuorisotalolla. Palkanmaksu kuitenkin viivästyi kuukaudella tietoliikenneongelman takia. Tämä johti siihen, että Kela ei suostunut maksamaan Pehkoselle soviteltua työttömyysturvaa. Tämä johtui siitä, että Pehkosella ei ollut palkkakuittia, jolla osoittaa paljonko hän oli tienannut rahaa.

– Tuntui rangaistukselta, kun tein töitä ja jouduin seurauksena odottamaan rahoja.

Pehkonen tarjosi Kelalle omaa laskelmaansa tienaamistaan euroista, mutta se ei kelvannut. Pehkonen jäi rahattomaksi.

– Piti sitten lainailla muilta rahaa ja kävin hakemassa seurakunnalta ruoka-apua. Alkoi ottaa päähän, että miksi edes menin töihin. Olisi ollut helpompaa olla vain kotona.

Myöhemmin selvisi, että Kela oli taas tehnyt virheen. Kelan säännöt sallivat työttömyysturvan maksamisen ennakkoon, jos tehdyt työtunnit ovat tiedossa.

Tästäkin syystä Pehkonen penää perusturvan yksinkertaistamisen perään. Eri tuet voisi yhdistää yhdeksi perustuloksi, jonka eteen ei tarvitsisi käydä uuvuttavaa paperisotaa, Pehkonen tuumaa.

– Vastikkeeton perustulo madaltaisi kynnystä lähteä kokeilemaan keikkatöitä.

7. Työttömiltä opiskelijoilta niistettiin kulukorvaus – "9 euroa päivässä on iso raha"

Kajaanissa asuva Helena Määttä jäi työttömäksi pakon edessä. Hänellä todettiin niin paha ruoka-allergia, että kokin työt oli pakko jättää.

Nyt Määttä opiskelee Kainuun ammattiopistossa parturi-kampaajaksi ja nostaa työttömyysturvaa. Helppoa toisen ammatin opiskelu ei ole. Määtällä ja hänen avomiehellään on neljä lasta.

– Käteen jää kuussa noin 700 euroa. Sillä ei hirveästi elä.

Yli 25-vuotiaille tarkoitettu omaehtoinen opiskelu työttömyystuen turvin tuli mahdolliseksi vuonna 2010. Määtällä on kiire valmistua, sillä tukea maksetaan vain kaksi vuotta. Elisa Kinnunen

Opiskelun ja ajoittaisen työnteon yhdistäminen on vaikeaa. Helena Määttä kertoo tehneensä kerran "sen virheen", että oli kaksi kuukautta töissä. Jostain syystä palkanmaksu viivästyi. Kela katkaisi Määtän työttömyyspäivärahan, sillä hän ei voinut todistaa tienaamansa rahan määrää.

Lopputuloksena Määttä lopetti työnteon ja keskittyi pelkkään opiskeluun.

– Se oli todella inhottavaa. Oli tuskaista miettiä kumpi on tärkeämpää: Työ vai opiskelu?

Ennen Kela maksoi Määtän kaltaisille opiskelijoille päivässä 9 euron kulukorvauksen, mitä esimerkiksi työharjoittelussa olevat saavat. Vuoden 2017 alussa korvaus poistettiin.

– Yhdeksän euroa on iso raha. Kouluun kulkeminen bussilla ei sekään ole ilmaista.

Elisa Kinnunen

Määtän opinnoilla on kiire, sillä omaehtoisesti opiskeleville maksetaan työttömyyspäivärahaa enintään kahden vuoden ajan. Halu valmistua on kova, mutta Määttä pelkää että aika loppuu kesken. Sitten on otettava lainaa.

– Aluksi mietin paljon sitä, että en edes aloita. Kun mietin miten me pärjätään tällä summalla. Siihenkin pitäisi tulla muutos, että tukea maksettaisiin vaikka kolme vuotta.

Juttua korjattu 21.11.2018 klo 14:47: Laura Kaseliuksen bruttopalkka on 10,09 euroa, eikä 10,9 euroa, kuten jutussa luki.

Lausetta täsmennetty: Jutussa luki ”Joinakin viikkoina Kaselius saa palkan 12 työtunnista, toisina viikkoina töitä ei tarjota yhtään". Muutettu muotoon ”toisina viikkoina tunteja ei kerry yhtään”.

Lue myös:

Selviätkö vuoden tukiviidakossa? Ylen perusturvapeli luo silmäyksen pienituloisen stressaavaan arkeen

Toimittajalta: Suomessa köyhä saa rahaa kuin nappia painamalla – vai saako?