Pääkaupunkiseutulainen äiti järkyttyi, kun lapsi ei saanut kutsua juhliin ihonvärinsä vuoksi. Asiantuntijoiden mukaan jokaisen vanhemman vastuulla on ehkäistä syrjintää.

Kuvituskuva. MOSTPHOTOS

Pääkaupunkiseutulainen äiti järkyttyi, kun hänen alakouluikäinen tyttärensä tuli koulusta kotiin. Lapsi kertoi, että oli jäänyt ilman kutsua kaverin syntymäpäiville.

- Kaveri sanoi, että en voi tulla, koska isä ei tykkää tummaihoisista ihmisistä, tytär kertoi kotiin tullessaan.

Tyttö oli asiasta hämmentynyt ja surullinen. Tytön ystävä olisi mielellään kutsunut tämän juhliin, mutta lupaa ei herunut isältä. Molemmat tytöt ovat suomalaisia ja liikkuvat samassa kaveriporukassa. Kutsua vaille jäänyt tyttö on perinyt tumman ihon isältään.

- Tällaisillä seikoilla ei pitäisi olla merkitystä, vaikka kaveripiiriin kuuluisi esimerkiksi maahanmuuttajia ja lasten välillä olisi kielimuuri. Lapsella pitää olla aina oikeus ystäviinsä, järkyttynyt äiti sanoo.

Äiti kuvaa ensireaktioitaan suuttumukseksi ja suruksi.

- Alkoi harmittaa molempien lasten puolesta, kun he joutuvat kohtaamaan tällaista ilkeyttä ja ennakkoluuloa. Vanhemmat eivät edes tunne tytärtäni. Haluaisin tukea tyttöjen välistä ystävyyttä.

Äiti ei ole ollut yhteydessä kutsun kieltäneeseen perheen isään. Tilaisuuden tullen hän tahtoisi ottaa asian puheeksi, mutta tilanne on vaikea. Vastaavanlaiseen syrjintään he eivät ole törmänneet aiemmin.

- Suoraan sanottuna en tiedä, mitä tässä tilanteessa pitäisi tehdä.

Pura tunnekuohu

Mannerheimin lastensuojeliiton auttavien puhelinten päällikön Tatjana Pajamäen mukaan yhteydenotto toisen perheen vanhempaan voi olla tilanteesta riippuen hyvä ratkaisu.

- Jos kysymys on epämääräisistä, tietämättömyyden ja pelon aiheuttamista ennakkoluuloista, kohtaaminen voi auttaa. Ensin kannattaa kuitenkin rauhoitella itsensä ja purkaa tunnekuohu läheisen kanssa, koska todennäköisesti olo on hyvin loukattu, Pajamäki opastaa.

Lapsen kokema suru kannattaa tuoda ennakkoluuloiselle aikuiselle esiin. Myös syrjityksi joutuneen lapsen tunteet ja tapahtuma kannattaa käydä huolella läpi.

- Lapselle tilanne voi olla suuri hämmennys ja käsittämättömyys. On tärkeää vakuuttaa lapsi siitä, että tämä on hyvä juuri sellaisena kuin on.

Kouluikäisen lapsen kanssa tilanteesta voi puhua asiapitoisesti. Hänelle voi kertoa, että jotkut aikuiset eivät ole kohdanneet erilaisia ihmisiä ja he saattavat pelätä muita omien ennakkoluulojensa vuoksi. Pajamäki suosittelee myös olemaan yhteydessä kouluun.

Tilanne on tärkeä käsitellä hyvin, koska se on myös vaikea lapselle, jota kielletään kutsumasta ystäväänsä juhliin vetoamalla rasistisiin mielipiteisiin. Lapselle syntyy helposti hyvin ristiriitainen olo. Valitako isän mielipide vai ystävät? Kouluikäisen lapsen harteille moinen taakka on kohtuuton.

Kuvituskuva. MOSTPHOTOS

Syrjintä on väärin

Ylipäätään synttärikutsut saattavat olla lapsille herkkä paikka, sanoo Opetusalan ammattijärjestön (OAJ) erityisasiantuntija Päivi Lyhykäinen. Aikuisella on tärkeä tehtävä jutella lapsen kanssa, jos tämä jäi ilman kutsua.

- On tärkeää, että lapsi saa valita omat kaverinsa, ne ihmiset, joiden kanssa hän on onnellinen, Lyhykäinen sanoo.

Vanhempien ei pitäisi kannustaa lasta syrjimään muita. Lyhykäisen korvaan kyseinen tapaus kuulostaa hyvin surulliselta. Entisellä opettajalla on koulumaailmasta 20 vuoden kokemus. Rasismiin hän on törmännyt koulumaailmassa ja sitä tapahtuu puolin ja toisin.

- Koulumaailmassa kodin mielipiteet tulevat lasten suusta. Aikuisen pitäisi miettiä, mitä hän puhuu lapsensa seurassa ja millaisia neuvoja tälle antaa. Joskus hyvin nuoret lapset laukovat luokkatovereille mielipiteitä, jotka eivät mitenkään voi olla heidän omiaan.

Syrjintä ei ole missään muodossa sallittua ja sillä on kauaskantoisia seurauksia, Pajamäki muistuttaa. Pajamäen mukaan jokaisen aikuisen vastuulla on ehkäistä lapsia syrjimästä muita.

- Ulkopuolelle jättäminen ja syrjiminen ovat valitettavan yleisiä lapsia kuormittavia tekijöitä. Niillä on vakavat vaikutukset lapsen kehitykseen ja mielenterveyteen, Pajamäki sanoo.

Pajamäen mukaan kiusaamiseen ja ulkopuolelle jättämiseen liittyvät tapaukset ovat vakavien aiheiden yleisimpiä lasten ja nuorten puhelimissa. Rasistinen syrjintä on osa yhteydenottoja, mutta ei korostu muista. Suomessa käydään tällä hetkellä vilkasta keskustelua rasismista, maahanmuutosta ja pakolaisista. Osa aikuisten keskustelusta valuu väistämättä lasten korviin. Kouluikäiset lapset ovat alttiita kodin esimerkeille, eikä vihapuhetta pitäisi lietsoa kotona. Lyhykäisen mukaan OAJ näkee maahanmuuton ja pakolaiskeskustelun hyvänä asiana, koska se lisää yhteiskunnallista vuorovaikutusta.

- Monikulttuurisuus on hyvä asia myös lasten maailmassa. Lasten kanssa pitäisi puhua aktiivisesti ja asiallisesti erilaisuudesta sekä ennakkoluuloista. Myös lapset puhuvat koulussa näistä asioista, Lyhykäinen sanoo.