Suomen Sisu ja kansanedustaja Olli Immonen arvostelevat Helsingin suurmoskeijahanketta. Moskeijalle ollaan kaavailemassa miljoonien arvoisen tontin luovuttamista ilmaiseksi, eli siis suoraa omaisuudensiirtoa kansalaisilta yhdelle uskonnolliselle taholle. Lisäksi suurmoskeija ei edusta edes lähestulkoon kaikkia muslimeja, sillä esimerkiksi Suomen suurin islamilainen instituutio, Suomen islamilainen neuvosto ei ole mukana hankkeessa. Shiia-yhteisöt ovat puolestaan kritisoineet suurmoskeijan edustavan sunnalaista salafismiä, johon esimerkiksi ISIS pohjaa oppinsa.

Uskonnon ja uskonnollisten hankkeiden tukeminen kansalaisten varoista on väärin ja vastoin uskonnonvapautta. Uskonnonvapauden ydinpointti on, että ketään ei saa pakottaa harjoittamaan tai tukemaan sellaista uskontoa, jota hän ei jaa. Jos ihmisiltä otetaan rahaa – tai tontin tapauksessa siihen rinnastettavaa julkista omaisuutta – ja se luovutetaan tiettyjä uskonnollisia hankkeita varten, on kyse siitä, että kaikki pakotetaan tukemaan tiettyjä uskonnollisia hankkeita rahallisesti.

Suurmoskeijahankkeen julkisessa tukemisessa on kyse siis kyse tästä, eli että jokainen laitetaan kustantamaan toisten uskomuksia riippumatta siitä, jakavatko he itse näitä oppeja. Esimerkiksi jos kaavailtu tontti annetaan ilmaiseksi salafisteille, pakotetaan siinä samalla välillisesti jokainen helsinkiläinen shiia tukemaan sunnilaista salafismiä, joka on vastoin heidän oman uskontonsa oppeja. Sama tietysti pätee kaikkiin kristittyihin, juutalaisiin, hinduihin, ateisteihin ja jokaiseen muuhun, joka ei jaa suurmoskeijaan liittyviä uskonnollisia näkemyksiä.

Jotta uskonnonvapaus voisi todellisesti toteutua, tulee julkisen vallan luopua tukemasta mitään uskonnollisia hankkeita. Julkisten varojen ja omaisuuden tarkoituksena on ennen kaikkea turvata perusoikeuksien toteutuminen, ei helpottaa rahallisesti pienen vähemmistön uskonnonharjoitusta. Tämä sama pätee evankelis-luterilaiseen ja ortodoksiseen valtionkirkkoon. Näiden verotusoikeus sekä perustuslakiin perustuva julkinen asema tulee purkaa ja niitä tulee kohdella yhdenvertaisina kaikkiin muihin uskonnollisiin yhdyskuntiin nähden.

Suurmoskeijan, kuten ei muidenkaan uskonnollisten rakennusten, rakentamista ei tule tietenkään suoraan kieltää. Mikäli uskovaiset itse keräävät rahat hankkeeseen ja maksavat esimerkiksi tontista täyden markkinahinnan, tulee tämän luonnollisesti olla sallittua. Sen lisäksi, että uskonnonvapaus tarkoittaa, että uskontoja ei pidä tukea julkisesti, se tarkoittaa myös, että yksityisten ihmisten vapaata uskonnollista toimintaa ei tule estää. Olennaista on kuitenkin se, että tämä uskonnollinen toiminta rahoitetaan heidän omasta lompakostaan, ei kansan pussista.

Uskonnonvapaus ei ole mikään mitätön arvo, vaan perus- ja ihmisoikeus. Se toteutuu vain, jos uskonnon ja sen harjoittamisen annetaan olla vapaata. Se ei toteudu, jos uskontoa ja sen harjoittamista estetään tai tuetaan.