”Se syntyy nyt!” – Poikavauva syntyi uudenvuodenyönä Tampereen Rantatunnelissa, mummu toimi kätilönä

Tampereen marraskuussa avatussa Rantatunnelissa syntyi terve poikalapsi uudenvuodenyönä puoli kuuden aikaan. Tuula Kyröläisen , 39, neljäs lapsi tuli maailmaan tunnelin keskivaiheilla vanhan henkilöauton etupenkillä. Tunneli oli silloin täysin hiljainen. Pojanpoikansa maailmaan auttanut mummu Maija Salonen , 59, ei havainnut syntymän hetkellä muuta liikennettä. - Jos joku ulkopuolinen olisi seurannut sitä tilannetta kärpäsenä katossa, kaikki olisi varmaan näyttänyt kaoottiselta, Salonen kertoo. - Meillä ei kuitenkaan ollut miniäni Tuulan kanssa siinä mitään paniikkia. - Minä olen tottunut toimimaan karjan kanssa ja nähnyt monen vasikan syntyvän. Siinä ei auta muu kuin pysyä täysin rauhallisena. Lähihoitajana työskentelevälle Tuula Kyröläiselle nyt syntynyt lapsi on neljäs. - Onneksi, sanoo Maija Salonen. - En tiedä, mitä olisi tapahtunut, jos kyseessä olisi ollut ensisynnyttäjä. Tapahtumat saivat alkunsa heti uuden vuoden vaihtumisen jälkeen Hämeenkyrön Kyröskoskella, missä Tuula Kyröläinen asuu puolisonsa Janne Salosen kanssa. Perheeseen kuuluvat Tuulan tyttäret 13-vuotias Jonna ja 12-vuotias Hanna sekä Jannen poika, 5-vuotias Jesse. Pariskunnan yhteinen lapsi Joel on vuoden ja kuuden kuukauden ikäinen. Janne Salonen työskentelee kuljetusyrittäjänä, ja hän oli uudenvuodenyönä työmatkalla Helsingissä. Lapsen laskettu aika oli neljäs päivä tammikuuta. Vielä uudenvuoden aatto meni Tuula Kyröläiseltä tavalliseen tapaan. Hänellä ei ollut mitään erityisiä tuntemuksia. Vuoden vaihduttua Kyröläinen katsoi kelloa yöllä kahden aikaan, sillä hän ei tahtonut millään löytää hyvää nukkuma-asentoa. Pieni Joel-poika heräsi, mutta äiti sai nukutettua hänet uudestaan unten maille. - Päätin soittaa mummuille varmuuden vuoksi, että lähtevät tulemaan, Kyröläinen muistelee. Toinen mummuista asuu Ylöjärvellä, toinen Hämeenkyrössä. Jannen äiti Maija Salonen asuu kymmenen kilometrin päässä perheen kodista. Päätettiin, että Salonen lähtee viemään miniäänsä Golfillaan sairaalaan, ja Ylöjärven mummu jää lasten kanssa kotiin. Kyröläisen supistukset alkoivat mummujen saapumista odotellessa. - Ajattelin, ettei tässä ole vielä kiirettä. - Ensimmäinen synnytykseni kesti seitsemän tuntia, toinen neljä tuntia ja kolmas kolme tuntia. Kyröläisen supistukset kovenivat kuitenkin hyvin nopeasti, eivätkä lauenneet enää ollenkaan. Maija Salonen lähti ajamaanHämeenkyröstä Tamperetta kohti niin lujaa kuin uskalsi. Hän huomasi, että tien pinta oli paikoin jäässä. Salonen muisteli hiljaa mielessään hyvän ystävänsä vaimoa, joka synnytti 30 vuotta sitten lapsensa autoon rantatien Kesoililla. Niinkö tässäkin nyt kävisi? - Koska hätä ei lue lakia, tunnustan rikkoneeni liikennesääntöjä kaksi kertaa. Ajoin Ylöjärvellä ja Lielahdessa Tampereella liikennevaloissa päin punaisia, sillä muuta liikennettä ei näkynyt missään. Lapsivedet menivät heti Lielahden risteyksen jälkeen. Silloin Tuula Kyröläinen pyysi, että mummu soittaisi ambulanssin heitä vastaan. - Nyt tuli kiire, kokenut synnyttäjä tiesi. Mummu Salonen painoi kaasua ja rikkoi liikennesääntöjä vielä kolmannen kerran. Hän soitti ajon aikana kännykällä hätäkeskukseen. Kello oli silloin 5.21. Kukaan ei osannut silloin arvata, että lapsi olisi maailmassa jo seitsemän minuutin päästä kello 5.28. - Ambulanssista soitetaan teille päin aivan kohta. Vastatkaa puheluun, hätäkeskus neuvoi. Sitä neuvoa Maija Salonen ei kyennyt noudattamaan. Tunnelin suu alkoi häämöttää. Hämeenkyröläisten auto alkoi laskeutua suuta kohti. Silloin Maija Salonen kuuli vierestään miniänsä äänen: - Maija, se syntyy nyt! Maija Salonen toimi viileän rauhallisesti ja järkevästi. - Ajoin auton tunnelissa sivuun, mutta en vetänyt sitä ihan kiinni seinään. Ajattelin, että repsikan puoleinen ovi täytyy saada auki. - Jätin auton käymään ja käännyin etupenkillä auttamaan Tuulaa, joka makasi osittain kyljellään. - Vedin äidiltä housuja vähän alemmas. Silloin vauvan pää tuli näkyviin. Pian näkyivät myös pienet hartiat. - Käänsi niitä vähän, Maija Salonen kertoo. - Muutama sekunti, ja koko poika oli maailmassa. Nostin hänet äidin vatsan päälle ja panin hänen päälleen suojakankaan. Se oli lämmin, mutta märkä lapsivedestä. - Onko sinulla kaikki hyvin, Maija Salonen kysyi miniältään. - Kyllä on, vastasi Tuula Kyröläinen levollisesti. - On hyvä, että juuri sinä olet täällä kanssani, hän jaksoi sanoa. Vauva ei itkenyt, mutta mummu kuuli, miten se veti henkeä. - Laitoin oman sormeni sen pieneen kouraan, ja lapsi tarttui siihen heti kiinni. Silloin tiesin, että kaikki on hyvin, Salonen kertoo. Ambulanssista soitettiin taas ja nyt Salonen ehti vastata. - Kaikki hyvin täällä tunnelissa. Lapsi on syntynyt! Ambulanssi odotti tunnelista saapuvaa ihmettä sen päässä. - Kätilö tuotiin paikalle toisella ambulanssilla ja sitten alkoi tapahtua. - Tuula otettiin hoitoon, ja lapselta katkaistiin napanuora. Ambulanssihenkilöstö oli todella ammattitaitoista ja mahtavaa. Meitä rauhoiteltiin siinä, ettei ole mitään hätää kenelläkään. Sitten lähdettiin sairaalaan. Äiti vietiin synnytyssaliin ja lapsi annettiin hoitajien käsiin vastasyntyneille tehtäviä toimenpiteitä varten. Mittausten ja punnitusten jälkeen pojalle pantiin päähän Suomen 100-vuotisjuhlien kunniaksi kudottu sinivalkoinen juhlapipo. Vauva painoi 3620 grammaa, ja sillä oli pituutta 51 senttiä. Taysin synnytyssalissa oli ensimmäisenä jaossa Aamulehden pipokampanjassa kutoneiden julkkismiesten pipoja. Kävi niin onnellisesti, että tulokkaalle osui kuin ihmeen saattelemana hämeenkyröläisen pakinoitsijan Matti Pitkon kutoma pipo. - Terveisiä Pitkolle ja kiitos piposta, totesi hyvävointinen Tuula Kyröläinen sunnuntaina iltapäivällä. Maija Salonen päätti sunnuntaina aamupäivällä lähteä kotiin nukkumaan, mutta poikkesi matkalla Tammelaan kertomaan iloiset uutiset isomummulle. - Joimme siinä kahvit ja silloin tuli ensimmäisen kerran sellainen olo, että huh-huh. - Päällimmäisin tunne on kuitenkin kiitollisuus siitä, että kaikki meni hyvin. Nauroin isomummulle, että tämä oli tällä kertaa tällainen naisten oma projekti.