Britannian brexit-kiemurtelu on johtanut yhä pahempaan solmuun, ja pääministeri Boris Johnsonin uhkapeli on ajamassa maata aikaisempaa todennäköisemmin sopimuksettomaan EU-eroon.

Samalla irlantilaiset ja brittiläiset politiikan asiantuntijat ovat ryhtyneet julkisesti kysymään, eikö erosopimuksen pahimpana esteenä oleva, vapaan rajanylityksen takaava backstop-pykälä olisi kaikkein järkevintä korvata luomalla Pohjois-Irlannista Britannian erityistalousalue. Tämä alue jäisi muusta maasta poiketen yhteismarkkinoille ja tulliliittoon EU:n kanssa.

Rajatarkastuksia ei tarvittaisi lainkaan Irlantien maarajalla, vaan ne siirtyisivät Pohjois-Irlannin ja muun Britannian välisiin satamiin.

Lontoolle tämä olisi pieni uhraus, sillä Pohjois-Irlanti edustaa vain 2,9 prosenttia maan koko väestöstä ja 5,7 prosenttia sen alueesta. Kaiken lisäksi järjestelylle olisi suurella todennäköisyydellä pohjoisirlantilaisten enemmistön kannatus. Maakunta kannatti vuoden 2016 kansanäänestyksessä EU:hun jäämistä luvuin 56–44.

Euroopan unioni ehdotti tätä jo pari vuotta sitten. Tuolloin Britannian edellinen pääministeri Theresa May julisti, ettei yksikään pääministeri voisi hyväksyä ratkaisua, jossa joku osa Britanniasta olisi rajatarkastusten takana erillään muusta maasta. Mayn kanta oli ymmärrettävä, koska hänen hallituksessaan vaa’ankieliasemassa ollut Pohjois-Irlannin demokraattinen unionistipuolue DUP ei olisi hyväksynyt maakunnan joutumista erilleen muusta Britanniasta minkäänlaisten rajatarkastusten taakse. DUP vastustaa jyrkästi kaikkia ratkaisuja, jotka voisivat myöhemmin johtaa Pohjois-Irlannin liittymiseen Irlannin tasavaltaan.

Tilanne on nyt toinen. DUP:n hyväksynnällä ei ole käytännössä kuin marginaalinen merkitys, koska sen tuki ei missään tapauksessa riittäisi saamaan erosopimusta läpi brittiparlamentissa. Sen sijaan selkeä enemmistö parlamentista on valmis puoluerajat ylittävään yhteistyöhön, jotta maan ajautuminen sopimuksettomaan eroon 31. lokakuuta voitaisiin välttää.

Yksi Johnsonin backstopin vaihtoehdoksi nostamista suunnitelmista Irlantien vapaan rajan turvaamiseksi on ollut niin kutsuttu agri-food-vyöhyke, joka jättäisi Pohjois-Irlannin maataloustuotteet ja karjan EU-sääntelyn piiriin, mutta muu tavara olisi sen ulkopuolella.

Tällöin rajalla ei tarvittaisi eläinlääkäreitä tarkastamaan eläin- ja ruokakuljetuksia ja muu rahti kävisi leimattavana erityisissä käsittelykeskuksissa raja-alueen ulkopuolella. Kuten kaikki muutkin Britannian kaavailemat ja EU:n hylkäämät kovien rajatarkastusten vaihtoehdot, tämäkin suunnitelma perustuisi unionin näkökulmasta vain rajan ylittäjien vapaaehtoisuuteen.

Irlannin varapääministeri Simon Coveney tyrmäsi suunnitelman tuoreeltaan riittämättömänä korvaamaan backstopin, koska kukaan ei olisi varmistamassa, mitä avoimen maarajan yli todellisuudessa kuljetetaan.

Pohjois-Irlannin jääminen EU:n yhteismarkkinoille nousi Irish Times -lehden mukaan uudelleen entistä vakavampana vaihtoehtona esille Irlannin pääministeri Leo Varadkarin ja Boris Johnsonin tapaamisessa maanantaina 9. syyskuuta 2019 Dublinissa. Virallisesti Johnsonin edustajat ovat torjuneet ajatuksen Pohjois-Irlannin aseman muuttamisesta kuningaskunnan sisällä, mutta Lontoota kiertävien huhujen mukaan pääministeri on tekemässä asiassa u-käännöstä. Tähän viittaa se, että DUP:n puheenjohtaja Arlene Foster kiirehti jo tiistai-iltana tapaamaan Johnsonia maanitellakseen häntä olemaan taipumatta Pohjois-Irlannin aseman muuttamiseen.

Aikaisemmin samana päivänä EU:n uuteen komissioon ehdolle kauppakomissaariksi nimitetty irlantilainen Phil Hogan ennakoi Brysselissä, että Johnsonilla ei todennäköisesti ole jäljellä muuta mahdollisuutta välttää sopimukseton ero kuin hyväksyä Pohjois-Irlannin jääminen kokonaan osaksi EU:n yhteismarkkinoita ja tulliliittoa.

Kiusaus taipua ratkaisuun on suuri, sillä se kasvattaisi Johnsonin mahdollisuutta jatkaa pääministerinä ja päästä historiankirjoihin hallitun brexitin toteuttajana.