Sociolog Marie Bruvik Heinskou fra Aalborg Universitet blev overrasket, da hun begyndte at modtage de spørgeskemabesvarelser, som danner baggrund for hendes nye store undersøgelse ’Seksuelle krænkelser i Danmark’, som udkommer i dag og er finansieret af Det Kriminalpræventive Råd.

For ét af fundene i den repræsentative del af undersøgelsen, som Gallup har indsamlet fra godt 3.000 danskere, viser, at folk med anden etnisk baggrund end dansk kun tegner sig for 9,6 procent af de seksuelle overgreb i Danmark. Til gengæld udgøres det helt store mørketal af etnisk danske mænd, som tegner sig for over 90 procent af de seksuelle overgreb. Langt de fleste af disse bliver aldrig anmeldt.

»Dette fund er opsigtsvækkende, fordi der eksisterer en antagelse om, at mænd med anden etnisk baggrund tegner sig for en stor del af de seksuelle overgreb, der bliver begået i Danmark,« siger Marie Bruvik Heinskou.

Også seniorkonsulent i Justitsministeriets forskningskontor Britta Kyvsgaard kalder fundet interessant, men understreger samtidig, at undersøgelsen er usikker. Først og fremmest på grund af et lille materiale, men også fordi den beskæftiger sig med overgreb i et livsperspektiv.

»Det betyder, at nogle af overgrebene kan ligge 20-30 år tilbage, hvor befolkningssammensætningen i Danmark så anderledes ud,« siger hun.

Dette forbehold gør Marie Bruvik Heinkou også opmærksom på i rapporten, ligesom hun medgiver, at der er risiko for, at undersøgelsen underrapporterer, da man ikke ved, om ofre med anden etnisk baggrund er mindre tilbøjelige end danskerne til at svare, at de har været udsat for et overgreb.

Mere forskning

Marie Bruvik Heinskou havde en forventning om, at mænd med anden etnisk baggrund end dansk ville udgøre en større andel af mørketallet. Igennem mange år har hun forsket i seksuel vold, og hver gang hun læste domme og politianmeldelser i sager om overgreb, tænkte hun, at mænd med anden etnisk baggrund end dansk syntes at være overrepræsenteret som gerningspersoner.

Justitsministeriets Forskningskontor udsendte desuden i maj måned i år en rapport, som viste, at 23 procent af de dømte voldtægtsforbrydere i Danmark er indvandrere fra ikkevestlige lande. Og det til trods for, at de kun udgør seks procent af de 15-79 årige i Danmark.

I den forbindelse udtalte Britta Kyvsgaard, som dengang var kontorchef, at den kraftige overrepræsentation af indvandrere kunne tyde på, at »der blandt dømte ikkevestlige indvandrere kan tænkes at mangle en forståelse af spillereglerne i mødet mellem kønnene«.

Hun understregede dog, at det langtfra var en entydig forklaring, og efterlyste mere forskning til at give et kvalificeret bud på, hvorfor indvandrere er overrepræsenteret i domsstatistikkerne.

Fakta ’Seksuelle krænkelser i Danmark’ er finansieret af Det Kriminalpræventive Råd. Bag rapporten foreligger én af de mest omfattende undersøgelser af det reelle omfang af seksuelle overgreb i Danmark nogensinde. Forskningen inkluderer mørketal – det vil sige overgreb, der aldrig er blevet anmeldt, og som vi som samfund har meget begrænset viden om. Omfanget og karakteren af overgrebene er undersøgt via spørgeskemaer og er blandt andet distribueret via Gallup og Facebook. Undersøgelsen beskæftiger sig med overgreb ’i et livsperspektiv’ og indeholder potentielt overgreb, der ligger mange år tilbage, hvor befolkningssammensætningen i Danmark kan have set anderledes ud.

Anden type overgreb

Selvom Marie Bruvik Heinskous forskning ikke sondrer mellem, hvorvidt gerningspersonerne er indvandrere fra vestlige eller ikkevestlige lande – fordi det kan være vanskeligt for et offer at vurdere, om gerningspersonen var syrer eller spanier – så indeholder rapporten ifølge Marie Bruvik Heinskou alligevel et bud på, hvorfor indvandrere er overrepræsenteret i domsstatistikkerne.

»Gerningspersoner med anden etnisk baggrund end dansk bliver simpelthen oftere anmeldt end danske gerningspersoner. Og det skyldes formentligt, at mænd med anden etnisk baggrund end dansk generelt tegner sig for en anden type overgreb end mænd med dansk baggrund,« siger Marie Bruvik Heinskou.

Undersøgelsen viser nemlig, at hvor danske gerningspersoner typisk forgriber sig på folk, de kender – eksempelvis kærester og bekendte – så er mænd med anden etnisk baggrund end dansk mere tilbøjelige til at begå overgreb mod kvinder, de ikke kender.

Relationen mellem offer og gerningsperson er afgørende for, om overgrebet bliver anmeldt.

»Og fordi mænd med anden etnisk baggrund end dansk i 58 procent af tilfældene ikke har nogen social relation til ofrene, så har ofrene også lettere ved at anmelde overgrebet efterfølgende.«

– Hvad er forklaringen på, at når mænd med anden etnisk baggrund end dansk begår overgreb, så gør de det mod kvinder, de ikke kender?

»Det er vanskeligt at sige, om det er noget, der relaterer sig til en bestemt kultur,« siger Marie Bruvik Heinskou.

»Jeg kan – på baggrund af denne undersøgelse – ikke sige, hvad det skyldes. Det må være op til yderligere forskning at undersøge, hvorfor mænd med anden etnisk baggrund oftest forgriber sig på kvinder, de ikke kender, men det kunne være spændende at vide mere om.«

Vanskelig vurdering

Rapportens konklusion om, at offer og gerningsmands sociale relation har betydning for, om sagen bliver anmeldt og kommer til myndighedernes kendskab, bakkes op Britta Kyvsgaard fra Justitsministeriet, som bekræfter billedet, som kendes fra både dansk og udenlandsk forskning.

Blandt andet skriver den amerikanske sociolog Donald Black i sin seneste bog Moral Time, at jo bedre offer og gerningsmand kender hinanden, jo vanskeligere har ofret ved at vurdere, om vedkommende er blevet udsat for et overgreb, og om overgrebet kan betragtes som kriminelt.

»Hvis man kender hinanden i forvejen, har gerningspersonen bedre adgang til at forføre, manipulere og overskride ofrets grænser, uden at ofret nødvendigvis oplever overgrebet som kriminelt i selve situationen,« siger Marie Bruvik Heinskou.

Ifølge rapporten oplever ofret i mange tilfælde overgrebet som noget, der ikke skal anmeldes, fordi ofret følte, at han eller hun ikke selv sagde tydeligt nok fra.

»Når mænd med anden etnisk baggrund derimod begår overgreb mod ofre, de ikke kender og eksempelvis lige har mødt til en fest, har ofret derimod lettere ved at sige fra. Til gengæld resulterer det oftere i, at konflikten eskalerer, og at der bliver brugt mere vold og tvang,« siger Marie Bruvik Heinskou.

Dette er ifølge Marie Bruvik Heinskou én mulig forklaring på, hvorfor mænd med anden etnisk baggrund oftere tegner sig for de mere grove overgreb, hvor ofret efterlades med fysiske skader, hvor der gøres større brug af tvang, og hvor ofret siger fra eller gør fysisk modstand.

»Den slags overgreb er både lettere for ofret at anmelde og fører oftere til dom, fordi retssystemet tillægger det stor værdi, om ofret har gjort modstand og sagt tydeligt fra,« siger Marie Bruvik Heinskou.

To sager om voldtægt Under Marie Bruvik Heinskous forskning blev hun tilfældigt kontaktet af to mænd, som gerne ville dele deres historier om at have krænket en kvinde seksuelt eller om at blive anmeldt for voldtægt. Mændenes historier er ikke en del af den nye forskning, men ifølge Marie Bruvik Heinskou eksemplificerer de, hvilke sager der bliver anmeldt, og hvilke der ikke gør. Eksempel 1 En yngre dansk mand holder fest i det hus, han selv bor i. Han spiller et drukspil med sine venner og bliver meget fuld. En af pigerne er interesseret i ham, og de havner i sengen sammen på mandens værelse, hvor der ligger seks andre mennesker omkring dem og sover. De dyrker sex og falder i søvn. Manden vågner lidt efter og har lyst til sex igen, men pigen er taget hjem. Manden opdager, at hans veninde ligger nøgen og sover på gulvet. Han lægger sig ned til hende og forsøger at trænge op i veninden. Det lykkes ikke rigtigt, så han giver op og rejser sig for at gå tilbage i seng. Han snubler over én af de andre, der ligger i værelset, som meget bestemt siger: »Hvad laver du!?« Dagen efter får manden en sms fra veninden, som han forsøgte at dyrke sex med. En fra festen har fortalt hende, hvad der skete i løbet af natten. Han undskylder, og veninden ender med ikke at anmelde ham, fordi de kender hinanden. Eksempel 2 En 19-årig syrisk flygtning har været i Danmark i et år, da han møder en dansk pige på et diskotek i en provinsby. De flirter, og sidst på natten spørger den unge mand, om pigen vil med hjem. Hun siger ja, og de tager hjem og dyrker sex. Pigen overnatter, de spiser morgenmad, udveksler kontaktoplysninger og aftaler, at de skal ses igen. Den syriske mand går i en sprogskole, og da klassen holder samling mandag morgen, fortæller han i klassen, at han har mødt en sød pige, og at hun er helt fantastisk. Da han kommer hjem fra skole, står politiet og banker på hans dør og sigter ham for voldtægt og spørger, om han selv har pengene til en flybillet tilbage til Syrien. Han forstår ikke, hvad der er gået galt. Måske har han overskredet hendes grænser, og måske har hun haft lettere ved at anmelde ham, fordi de ikke på forhånd kendte hinanden. Sagen faldt i øvrigt på grund af manglende beviser.