Thyra Frank er en venlig, omgængelig og lun person. Det ved jeg fra Folketinget, hvor hun har været min kollega i fire år. Jeg er ikke et sekund i tvivl om, at hun kunne drive et plejehjem, som mange betragtede som et rigtigt hjem.

Men som ældreordfører for Socialdemokratiet har jeg også konfronteret Thyra Frank med økonomien på plejehjemmet Lotte, hvor hun jo var leder i mange år. Og hvorfor skulle det nu være relevant?

Plejehjemmet Lotte har gennem årene været brugt af højrefløjen som argumentet for, at den offentlige sektor sagtens kan køre længere på literen. At vi sagtens kan skære ned i den offentlige sektor, uden det kan mærkes. Man kan bare gøre som på Lotte, hvor de får så meget mere for mindre, har det heddet. Her havde man hjertevarm ældrepleje, der ikke kostede mere end et drive et almindeligt plejehjem, som Anders Samuelsen hævdede blandt andet i et debatindlæg i november 2010.

Men højrefløjens argumentation smuldrede, da det kom frem, at Lotte havde 20 pct. højere driftsudgifter end Frederiksberg Kommunes øvrige plejehjem. For så kunne man jo ikke bare overføre Lotte-modellen til andre plejehjem. For Lotte var ikke mere for mindre takket være god ledelse. Det var mere for mere, og i parentes bemærket oveni det en masse rod i sagerne omkring arbejdsmiljø og medicinhåndtering.

Glæden hos Liberal Alliance var derfor stor, da Radio24syv i onsdags bragte historien: At Plejehjemmet Lotte ikke havde højere budget end andre plejehjem, men lå på niveau med det kommunale gennemsnit i Danmark. Og Radio24syvs påstande spredte sig som en hvirvelvind hos borgerlige meningsdannere og i de danske medier. Også hos Berlingske, der bragte historien den 9. marts, i øvrigt uden at ulejlige sig med at ringe til os.

Det er bare det problem, at Radio24syvs historie ikke holder vand.

For det første bygger Radio24syvs påstand på den præmis, at man skal sammenligne døgntaksten på Lotte med en modeltakst for de 20 pct. mest plejekrævende beboere på kommunale botilbud for ældre og sindslidende, hjerneskadede mv. Altså med kategorien af de allertungeste plejehjemsbeboere, der har brug for allermest pleje.

Men det modbeviser det notat fra Frederiksberg Kommune, der var kilden til hele debatten om Lottes høje driftsbudget. Her fremgår det om Lotte, at »plejetyngden blandt institutionens beboere vurderes dog umiddelbart ikke at være større end det niveau, der kendetegner kommunens øvrige institutioner, og udgiftsniveauet kan dermed ikke tilskrives et øget plejebehov«.

For det andet sammenligner radiostationen ikke taksterne for det samme år. Radio24syv sammenligner Lotte-takster fra 2011 med modultakster fra 2006. Den holder ikke. Og slet ikke, når vi ved, at de kommunale udgifter pr. plejehjemsbeboer faldt fra 2007 til 2011.

For det tredje ser Radio24syv helt bevidst bort fra åbenlyse fakta, der modbeviser deres påstand om, at Lotte lå på niveau med det kommunale gennemsnit. OK-fonden, der ejer og driver Lotte, oplyser selv, at taksterne på Lotte »lå i øverste kvartil i forhold til landsgennemsnittet«. Dvs. at Lottes budget ifølge OK-Fonden var blandt de 25 pct. højeste for landets plejehjem. Det fremgår endda fra et økonominotat, som Radio24syv selv har udleveret, og som de siger stammer fra OK-Fonden. Men det vælger Radio 24syv helt at se bort fra.

Selv om der er så mange åbenlyse problemer med Radio24syvs historie, at ikke engang ældreminister Thyra Frank selv vil lægge navn til de tal, viderebringes historien af Berlingske, uden eget selvstændigt tjek af de basale fakta.

Men sammenligner man Lottes takster med de faktiske kommunale gennemsnitsudgifter pr. plejehjemsbeboer, som det daværende Socialministerium har oplyst til Folketinget står det klart, at Lotte i perioden 2007-2011 fik mindst 100.000-150.000 kr. mere pr. beboer, end de kommunale plejehjem. Det er mange penge, sammenlignet med, at en kommunal plejehjemsplads i perioden kostede i omegnen af 400.000-450.000 kr.

Sandheden om Plejehjemmet Lotte er, at god ledelse og værdier ikke gør det alene. Succesen på plejehjemmet Lotte handlede også om, at der var flere penge at gøre godt med end på andre plejehjem. Og derfor smuldrer Liberal Alliances fortælling om, at vi kan skære massivt i den fælles velfærd uden at det kan mærkes.

Astrid Krag er ældreordfører, Socialdemokratiet.