Publicidad

Lo que tenía que ser una manifestación convocada para reclamar la libertad de Jordi Cuixart y Jordi Sànchez, presidentes de la Asamblea Nacional Catalana y Òmnium Cultural –en prisión preventiva e investigados de sendos delitos de sedición por la Audiencia Nacional española–, ha sufrido un giro de guión este mediodía, cuando el presidente del Gobierno español ha anunciado las principales líneas estratégicas de la puesta en marcha de la aplicación del artículo 155 de la Constitución española que piensa plantear en el Senado, y que suponen la asunción por parte del Gobierno del Estado de todas las competencias de autogobierno.

Con cambio de guión o sin él, lo cierto es que el movimiento en defensa del derecho a decidir de Cataluña ha vuelto a desbordar una gran arteria barcelonesa por enésima vez desde el año 2010. Desde primera hora de la tarde (la hora oficial de convocatoria era las 5) la totalidad del paseo de Gracia desde los Jardinets hasta plaza Cataluña estaba atestada (a pesar de que, según las previsiones de la organización la cabecera se tenía que desplazar desde la calle Aragón hasta Gran Vía), incluidas las aceras laterales, e incluso algunos tramos de las calles perpendiculares estaban llenos de gente. La ocupación de la vía ha convertido lo que tenía que ser una marcha en una concentración, puesto que buena parte de la asistencia no se ha podido prácticamente mover de lugar hasta que el acto ha sido desconvocado. La Guardia Urbana de Barcelona ha cifrado en 450.000 personas la asistencia.

La plataforma convocante, la Taula per la Democràcia, ha mantenido el eslogan de la convocatoria («Llibertat Jordi Sànchez y Jordi Cuixart: en defensa dels drets i les llibertats«), pero a la hora de la verdad las consignas por la liberación de los Jordis y para denunciar la existencia de «presos políticos» en el Estado español ha convivido a partes iguales con la denuncia de un «golpe de estado» y la «liquidación» de las instituciones y del autogobierno de Cataluña por parte del ejecutivo español, y también con los gritos de «independencia» y la reclamación de que se ratifique la proclamación de la república catalana presentada al Parlamento y declarada en suspenso desde el 10 de octubre. A pesar de la gran concentración de gente, el tono y el clima general de la manifestación ha sido más contenido, menos festivo que el de las últimas cinco fiestas del Onze de Setembre y con cierta consternación flotante en el ambiente, una consecuencia lógica del explosivo escenario político. Las consignas coreadas («llibertat«, «independència» y «no passaran» son las que más se han escuchado) y un helicóptero de la Guardia Civil que vigilaba la concentración, recibido con silbatos, gritos de «fora les forces d’ocupació» y las manos en alto por la presencia, también ha sido protagonista.

Una de las consecuencias no previstas del cambio de enfoque de la manifestación ha sido la presencia del president del Gobierno catalán, Carles Puigdemont, y la totalidad de sus consellers, que se ha anunciado este mismo mediodía, después de la rueda de prensa de Mariano Rajoy. También ha estado presente la alcaldesa de Barcelona, Ada Colau, el portavoz en el Congreso de En comú Podem, Xavier Domenech y la presidenta del Parlament, Carme Forcadell, entre otros muchos líderes políticos. Forcadell ha hecho una declaración solemne a las 7’30 de la tarde acompañada de las miembros de la mesa (menos el de Ciutadans) en que ha calificado de «golpe de estado de facto y a la democracia en la Europa del siglo XXI» la decisión del Gobierno español, y se ha comprometido a defender «la soberanía del Parlament, sus atribuciones y los derechos de las 135 diputadas a ejercer sus funciones«. «No daremos ni un paso atrás», ha recalcado.

La Taula per la Democràcia es una plataforma transversal que agrupa desde entidades soberanistas como Òmnium Cultural y la ANC hasta sindicatos como CCOO, UGT y Unió de Pagesos, y hasta ochenta plataformas cívicas, culturales y representativas de la sociedad civil, como l’Associació d’Escriptors en Llengua Catalana (AELC); Casa Nostra Casa Vostra; las CECOT i PIMEC; la Comissió de la Dignitat; Consell Nacional de la Joventut de Catalunya; la Confederació d’Associacions Veïnals de Catalunya (CONFAVC); la Federació d’Assemblees de Pares i Mares de Catalunya (FAPAC); LaFede.cat (Organitzacions per la Justícia Global); o la Unió de Federacions Esportives de Catalunya (UFEC). Presentada tres días antes del referéndum como punto de encuentro para reaccionar contra las «vulneraciones a los derechos fundamentales» causada, según las impulsoras, por la actuación del Estado para intentar impedir el plebiscito, la Taula per la Democràcia convocó el día 3 de octubre el «paro de país» que se sumó a la huelga general que previamente habían convocado los sindicatos GCT, COS, la Intersindical Alternativa y la Intersindical CSC.

Una plataforma no estrictamente soberanista

En todas las convocatorias que ha llevado a cabo hasta ahora las portavoces de la Taula han recalcado que su objetivo no es independentista sino que apela a aglutinar la «defensa de las libertades» de una forma más genérica. La marcha de este sábado se hizo pública la noche del pasado martes, después de las marchas con velas en muchas localidades de los Países Catalanes contra el encarcelamiento de Cuixart y Sànchez, en ese caso convocadas tan sólo por Òmnium y la ANC. Aunque en los contactos previos entre entidades se planteó la posibilidad de una nuevo paro parecido al del día 3, finalmente se optó para hacer una manifestación más tradicional.

La manifestación de hoy ha acabado con parlamentos de los vicepresidentes de Òmnium y el ANC, la lectura de unos mensajes dirigidos desde la prisión por Cuixart y Sànchez y la interpretación por parte de Maria del Mar Bonet de su emblemático himno antirepresiu «Qué vol aquesta gent?» (¿Qué quiere esta gente?). Una vez disuelta la manifestación, una parte de la asistencia se ha dirigido hacia la plaza de Sant Jaume, donde han seguido concentrados ante el Palau de la Generalitat.

Del «llibertat Jordis» al «no passaran»

El que havia de ser una marxa per reclamar la sortida de la presó dels presidents d’Òmnium Cultural i l’Assemblea Nacional Catalana s’ha convertit en clam contra el «cop d’estat» del Govern espanyol que ha desbordat tot el passeig de Gràcia de Barcelona

El que havia de ser una manifestació convocada per reclamar la llibertat de Jordi Cuixart i Jordi Sànchez, presidents de l’Assemblea Nacional Catalana i Òmnium Cultural –en presó preventiva i investigats de sengles delictes de sedició per l’Audiència Nacional espanyola–, ha sofert un gir de guió aquest migdia, quan el president del Govern espanyol ha anunciat les principals línies estratègiques de la posada en marxa de l’aplicació de l’article 155 de la Constitució espanyola que pensa plantejar al Senat, i que suposen l’assumpció per part del Govern de l’Estat de totes les competències d’autogovern.

Amb canvi de guió o sense, el cert és que el moviment en defensa del dret a decidir de Catalunya a tornat a desbordar una gran artèria barcelonina per enèssim cop des de l’any 2010. Des de primera hora de la tarda (l’hora oficial de convocatòria era les 5) la totalitat del passeig de Gràcia des dels Jardinets fins a plaça Catalunya estava plena de gom a gom (tot i que, segons les previsions de l’organització la capçalera s’havia de desplaçar des del carrer Aragó fins a Gran Via), incloses les voreres laterals, i fins i tot alguns trams dels carrers perpendiculars estaven plens de gent. L’ocupació de la via ha convertit el que havia de ser una marxa en una concentració, ja que bona part de l’assistència no s’ha pogut pràcticament moure de lloc fins que l’acte ha estat desconvocat. La Guàrdia Urbana de Barcelona ha xifrat en 450.000 persones l’assistència.

La capçalera de la manifestació amb representants de la vuitantena d’entitats que integren la Taula per la Democràcia / Victor Serri

La plataforma convocant, la Taula per la Democràcia, ha mantingut l’eslògan de la de la convocatòria («Liibertat Jordi Sànchez i Jordi Cuixart: en defensa dels drets i les llibertats»), però a hores de la veritat les consignes per l’alliberament dels Jordis i per denunciar l’existència de «presos polítics» a l’Estat espanyol ha conviscut a parts iguals amb la denúncia d’un «cop d’estat» i la «liquidació» de les institucions i de l’autogovern de Catalunya per part de l’executiu espanyol, i també amb els crits d'»independència» i la reclamació de que es ratifiqui la proclamació de la república catalana presentada al Parlament i declarada en suspens des del 10 d’octubre. Malgrat la gran concentració de gent, el to i el clima general de la manifestació ha estat més contingut, menys festiu que el de les últimes cinc diades de l’Onze de Setembre i amb certa consternació flotant en l’ambient, una conseqüència lògica de l’explosiu escenari polític. Les consignes corejades («llibertat», «independència» i «no passaran» les que més s’han sentit) i un l’helicòpter de la Guàrdia Civil que vigilava la concentració, rebut amb xiulets, crits de «fora les forces d’ocupació» i les mans enlaire per l’assitència, també n’ha estat protagonista.

Una de les conseqüències no previstes del canvi d’enfoc de la manifestació ha estat la presència del president del Govern català, Carles Puigdemont, i la totalitat de les seves conselleres, que s’ha anunciat aquest migdia mateix, després de la roda de premsa de Mariano Rajoy. També hi ha estat present l’alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, el portaveu al Congrés d’En Comú Podem, Xavier Domenech i la presidenta del Parlament, Carme Forcadell, entre molts altres líders polítics. Forcadell ha fet una declaració solemne a 2/4 de 8 de la tarda acompanyada de les membres de la mesa (menys el de Ciutadans) en què ha qualificat de «cop d’estat de facto i a la democràcia a l’Europa del segle XXI» la decisió del Govern espanyol, i s’ha compromès a defensar «la sobirania del Parlament, les seves atribucions i els drets de les 135 diputades a exercir les seves funcions». No farem ni un pas enrere, ha recalcat.

La presència de dirigents polítiques de l’àmbit de Junts pel Sí, la CUP i dels Comuns ha estat molt significada, començant pel mateix president de la Generalitat, Carles Puigdemont, i tot el seu Govern / Victor Serri

La Taula per la Democràcia és una plataforma transversal que agrupa des d’entitats sobiranistes com l’Òmnium Cultural i l’ANC fins a sindicats com CCOO, UGT i Unió de Pagesos, i fins a una vuitantena de plataformes cíviques, culturals i representatives de la societat civil, ara l’Associació d’Escriptors en Llengua Catalana (AELC); Casa Nostra Casa Vostra; les CECOT i PIMEC; la Comissió de la Dignitat; Consell Nacional de la Joventut de Catalunya; la Confederació d’Associacions Veïnals de Catalunya (CONFAVC); la Federació d’Assemblees de Pares i Mares de Catalunya (FAPAC); LaFede.cat (Organitzacions per la Justícia Global); o la Unió de Federacions Esportives de Catalunya (UFEC). Presentada tres dies abans del referèndum com a punt de trobada per reaccionar contra les «vulneracions als drets fonamentals» causada, segons les impulsores, per l’actuació de l’Estat per intentar aturar el plebiscit, la Taula per la Democràcia va convocar el dia 3 d’octubre l'»aturada de país» que es va sumar a la vaga general que prèviament havien convocat els sindicats GCT, COS i la Intersindical Alternativa i la Intersindical CSC.

Una plataforma no estrictament sobiranista

En totes les convocatòries que ha dut a terme fins ara les portaveus de la taula han recalcat que el seu objectiu no és independentista sinó que apel·la a aglutinar la «defensa de les llibertats» d’una forma més genèrica. La marxa d’aquest dissabte es va fer pública la nit de dimarts passat, després de les marxes amb espelmes a moltes localitats dels Països Catalans contra l’empresonament de Cuixart i Sànchez, en aquest cas convocades tan sols per Òmnium i l’ANC. Encara que en els contactes previs entre entitats es va plantejar la possibilitat d’una nova aturada semblant a la del dia 3, finalment es va optar per fer una manifestació més tradicional.

La manifestació d’avui ha acabat amb parlaments dels vicenpresidents d’Òmnium i l’ANC, la lectura d’uns missatges adreçats des de la presó per Cuixart i Sànchez i la interpretació per part de Maria del Mar Bonet del seu emblemàtic himne antirepresiu «Què volen aquesta gent?». Un cop disolta la manifestació, una part de l’assistència s’ha dirigit fins a la plaça de Sant Jaume, on han seguit concentrats davant del Palau de la Generalitat.

https://directa.cat/del-llibertat-jordis-al-no-passaran