Jeg bliver mildest talt harm, når jeg hører i radioen, at 45 personer mistænkt for radikalisering er forsvundet fra asylcentre og udrejsecentre. Og harmen bliver ikke mindre af, at regeringspartierne efterfølgende siger, at de gør alt, hvad de kan, for at få styr på situationen, men at ’lovene’ og ’konventionerne’ forhindrer dem i at løse problemet.

I Danmark er det politikerne i Folketinget, der laver lovene. Og det er tilsvarende politikerne i Folketinget, der vedtager, hvordan vi skal forholde os til konventionerne.

Det er derfor politikernes ansvar at tilpasse lovgivningen og Danmarks forhold til konventionerne, hvis de strider mod de hensigter, som et flertal i Folketinget har.

Havde regeringen siddet på magten med opbakning fra Radikale Venstre, så ville jeg kunne forstå udtalelsen om, at lovene forhindrer regeringen i at løse problemerne. Men det gør regeringen ikke.

Regeringen sidder på 37 mandater fra Dansk Folkeparti. Og jeg tvivler ærligt talt på, at DF vil stille sig i vejen for, at radikaliserede udlændinge, der opholder sig illegalt i Danmark, bliver forhindret i at bevæge sig frit rundt i vores samfund.

Regeringspartierne vælger aktivt at fastholde en lovgivning, hvor hensynet til radikaliserede udlændinge, som opholder sig illegalt i landet, vejer tungere end hensynet til danskernes frihed og sikkerhed.

Det er derfor spil for galleriet, når regeringspartierne siger, at de gør alt, hvad de kan, for at holde styr på radikaliserede udlændinge. Regeringen gør ikke alt, hvad den KAN. Den gør alt, hvad den VIL.

Efter at Radio 24syv har bragt historien om de 45 forsvundne radikaliserede udlændinge, har Socialdemokratiet kaldt justitsminister Søren Pape og Udlændinge- og integrationsminister Inger Støjberg i samråd.

Det sætter selvfølgelig fokus på problemet. Men hvis myndighederne har handlet inden for lovens rammer, så løser samrådet næppe problemet. For selv om Socialdemokratiet har erkendt, at de i 35 år har taget fejl i udlændingepolitikken, så er partiets løsninger ikke bedre end regeringens. Tværtimod.

Socialdemokratiet vil have mere af det samme på udlændingepolitikken, hvis de får flertal efter næste folketingsvalg. Hensynet til konventionerne vejer – også for Socialdemokratiet – tungere end hensynet til danskernes frihed og sikkerhed.

Og da en eventuel socialdemokratisk regering vil skulle sidde på Radikale Venstre og Enhedslistens nåde, så er der en overvejende risiko for, at problemerne med et rødt flertal vil blive værre i et endnu hurtigere tempo, end vi oplever det i dag.

Socialdemokratiets samråd risikerer derfor blot at være endnu et spil for galleriet.

Danske politikeres vigtigste opgave bør være at passe på Danmark. Hvis internationale konventioner giver rettigheder til radikaliserede udlændinge, som opholder sig illegalt i landet, på bekostning af danskernes frihed og sikkerhed, så må konventionerne vige for dansk lov.

Stod det til mig og Nye Borgerlige, så skulle illegale og udvisningsdømte udlændinge, der opholder sig på dansk jord, forhindres i at færdes frit i det danske samfund.

Er man som udenlandsk statsborger rejst illegalt ind i landet, eller har man som udlænding begået kriminalitet i Danmark, så skal man rejse ud. Og gør man ikke det frivilligt, så må man acceptere at opholde sig et sted, hvor myndighederne har styr på én.

Der skal med andre ord kun være én dør ud fra et udrejsecenter for illegale og udvisningsdømte udlændinge – den dør, der fører ud af landet.