Efter endnu en formiddag i et overflødigt samråd om barnebrude må man håbe, at integrationsminister Inger Støjberg nu får mulighed for at gå på en god tiltrængt sommerferie, langt fra den røde opposition på Christiansborg. For sjældent har en sag om en – sjusket – sagsbehandling udløst så voldsomme armbevægelser.

Kogt ned til essensen består den påståede ministerskandale i følgende: Da Berlingske 25. januar 2016 havde fortalt, at der på danske asylcentre bor par, hvor pigen er under 18 år, og manden i nogle tilfælde væsentligt ældre, krævede et stort set enigt folketing omgående handling.

Socialdemokraternes ordfører, Dan Jørgensen, kaldte Støjberg i samråd, fordi det var »dybt utilfredsstillende«, at sagen skulle graves frem af medierne, før ministeren reagerede. Selv den radikale gruppeformand, Sofie Carsten Nielsen, glædede sig over, at ministeren nu ville tage affære.

Støjberg udsendte en pressemeddelelse om at adskille barnebrudene fra deres partnere, hvilket dog ikke skete i alle tilfælde. Aldersforskellene mellem pigerne og samleverne var op til 16 år. Flere af pigerne var under 15 år. Fire piger er efterfølgende brudt ud af forholdet til samleveren. I øvrigt pålægger FNs børnekonvention regeringerne at yde særlig beskyttelse af børn under 18 år.

Men så klagede et par over adskillelsen. Ombudsmanden konstaterede, at sagsbehandlingen var ulovlig, fordi der skulle træffes individuelle afgørelser i de konkrete sager og gennemføres partshøringer. Nu lugtede oppositionen blod. Havde ministeren tilsidesat advarsler fra embedsmænd om, at pressemeddelelsen – som fik karakter af instruks til Udlændingestyrelsen – var ulovlig?

Lige præcis dét foreligger der til dato ingen klar dokumentation. Det giver sig selv, at en minister skal overholde loven. Har Inger Støjberg ikke gjort det, må hun tildeles en såkaldt næse. Men i mellemtiden synes sagens kerne – beskyttelsen af mindreårige og danske normer – at være glemt. På orwellsk vis omtales pigerne og deres ældre mænd nu som »de unge asylpar«, hvilket indikerer, at de pågældende begge er ganske unge og helt frivilligt samboende.

Fredag hed det, at ministeren nu »erkendte« at have administreret ulovligt i over to måneder sidste år. Nogen nyhed var der ikke tale om. Oplysningen om den manglende partshøring fremgår af Udlændingestyrelsens redegørelse til Folketingets ombudsmand fra 28. april i fjor.

Dårlig sagsbehandling er altid kritisabel, og fejl ét sted undskylder ikke fejl andre steder. Men for at forstå proportionerne må man erindre, at der i Danmark dagligt sjuskes med sagsbehandling i det offentlige. Partshøringer gennemføres ikke altid, og sager om eksempelvis beskyttelse af børn negligeres og fejlbehandles med langt alvorligere konsekvenser end adskillelsen uden partshøring af barnebrudene og deres samlevere.

Inger Støjberg burde have gået mere omhyggeligt til værks i bestræbelsen for at beskytte de unge piger. Men hun fortjener tak for at handle resolut og ligeledes tak for at udholde et pres, som er næsten uden sidestykke i nyere tid.