(Vi.no): Matvarer som mel, smør, sukker, fett, kjøtt, egg og melkeprodukter ble tøft rasjonert under okkupasjonen av tyskerne.

Melken som var tilgjengelig var blåfarget og skummet, og helmelk var bare for syke, gravide og barn.

- Det var særlig byene som fikk merke matmangelen. Gårdene klarte i stor grad å lage mat til eget bruk, sier historiker og forfatter Guri Hjeltnes.

Les også: Dyr brukt i krig: Griser ble dynket i tjære, satt fyr på og jaget til motstanderen

TRAN: Tran var vår hovedtilgang på fett under krigen.Foto: Berit Keilen / NTB Scanpix. Vis mer

Poteten reddet Norge

Nordmennene gjorde det beste ut av situasjonen ved å sylte, safte, hermetisere mat, og dyrke grønnsaker hvor det var muligheter for det.

Vi ble oppfinnsomme, og det hendte vi laget kaffe av erter, spiste ål og haiarter som pigghå og brugde, og laget krem uten fløte, men med blåhvit skummet melk, potetmel og raspet rå potet, ifølge Norgeshistorie.no.

- Uten poteten kunne det brutt ut hungersnød. Kålrot, nordens appelsin, ble brukt da poteten ikke strakk til. Mange nordmenn hevdet de overlevde mer på kålrot enn på poteter, sier Hjeltnes.

Les også: Derfor klatret man i kjole og dress før i tiden

MATKORT: Folk står i kø utenfor Deichmanske bibliotek hvor rasjoneringskortene hentes. Foto: NTB Scanpix. Vis mer

Tran, tran og atter tran

Tran ble krigens store lukt.



Det var fettet som berget helsa til nordmenn, og hvor enn du gikk i byene var det en stor sjanse for at du luktet tran.

Det ble brukt i brødet, man stekte i tran, i enkelte tilfeller ble det også brukt som smørøye i grøten og som pålegg på brødskiva.

Under okkupasjonen fikk man egentlig bare tre gram om dagen, men det var mulig å kjøpe mer «under disken».

- Nordmenn saftet, syltet og hermetiserte mye, så bær og slikt var mer vanlig å bruke som pålegg, sier Hjeltnes.

Les også: Barndom før og nå: - Mødrene var bekymret, men fant vel ut at de ikke kunne holde ungene inne

VIKTIGSTE MATEN: Poteten var det viktigste vi hadde å spise under andre verdenskrig. Foto: Sea Wave / Shutterstock / NTB scanpix. Vis mer

Oppskriftene

Vi har funnet flere oppskrifter fra okkupasjonstiden.

Dette er kriseoppskrifter, og ble brukt de gangene råvarene ikke strakk ordentlig til.

De tre første oppskriftene er bygget rundt poteten som viktigste råvare.

Melet som ble importert var av dårlig kvalitet, tilsatt kritt og hadde en bitter smak.

Det var vanskelig å lage ordentlig brød av det, så derfor måtte man ofte blande det ut med poteter.

Det var lite kjøtt å få tak i, og tyskerne tok over halvparten som ble importert, så vi måtte finne andre proteinkilder.

Det ble derfor laget kriseoppskrifter på å lage uvanlig mat, som av måker, alker, duer og kråke.

I Bergen, blant annet, løste de noe av proteinkrisa med å avle opp I kaniner. Her får du en oppskrift på kaninstek fra 1940-årene.

Rettene er hentet fra boka: Hverdagsliv i krig: Norge 1940-45 fra 1987, skrevet av Guri Hjeltnes:

Her er oppskriften på brød med poteter: Dette trenger du: 2 kg bakemel, 2,5 kg poteter (godt vasket), 25-30 gram gjær, salt etter smak. Kok halvparten av potetene med skallet på, mens disse koker skjærer man den andre halvparten i strimler, med skallet på. Så maler du dem rå på en kjøttkvern. Rør ut gjæren i det brune vannet som renner ut av potetene under malingen. Mal de kokte potetene med skallet på.

Kna de malte potetene med melet og gjæren til deigen blir jevn, sammenhengende og fast, men hold av et par hundre gram mel til å kna deigen med når den har hevet seg, noe som tar fra 1-2 timer. Du ser at den er ferdig når den får store sprekker.

Kna den da på ny med resten av melet og saltet. Del den i fire deler og sett dem i smurt langpanne. Smør de sidene av brødene som venner mot hverandre. Sett dem til etterheving i 20-30 minutter. Så steker du dem i god bakevarm ovn i omtrent halvannen time.

Når været er kjølig bør melet settes til varming i varmt rom. Når gjæren er rørt ut, bør den stå på en lunken komfyrplate til den skal brukes. Brødene kan brukes etter 2 døgn, men de skal helst tørkes i 3 døgn.

Potetlompe stekt på vaffeljern Du trenger: 1 kg kalde, kokte poteter, 200 gram bygg- eller havremel, 200 gram hvete- eller brødmel, 3 teskjeer eggepulver, salt og litt smeltet smør eller olje. Mal potetene med skallet på. Elt i mel til en passende deig. Kjevl ut tykke lomper, på størrelse med vaffeljernet.

Smør jernet hver gang på begge sider med en pensel dyppet i olje eller smeltet smør.

Server med syltetøy eller marmelade til.

Potetsuppe uten fett: Dette trenger du: 200 gram tørka, eller 1 kg ferske poteter. 2 rå poteter, 2 liter vann. Finhakkede ferske eller tørka grønne blader, eller rå kålrotskiver. Bruker man ferske poteter så skjærer man dem i terninger og lar dem koke i vannet. De varme og kokte potetene moses i vannet.

Rårevne poteter tilsettes i den varme suppen, så den jevner seg.

Salt etter smak. Hakkede blader eller kålrotskiver tilsettes rett før servering.

oppskrift på kråke: Dette trenger du: Kråke, fett, eddikvann, surmelk, fløte og meljevning. Flå og rens kråken, la fettet sitte på og legg den i eddikvann et par timer, så tar du den opp og tørker den godt. Brun den i fett og spe med utvispet surmelk.

Stek eller kok den med lokket halvveis på kasserollen, slik at dampen slipper ut. Spe på med surmelk etterhvert.

Når kråken sprekker i brystet tas den opp, da er den ferdigstekt. Kok inn sausen hvis den er tynn - og spe på med kokende vann hvis den er tykk.

Kok sausen godt inn. Litt fløte skader jo ikke. En meljevning eller en bruning kan naturligvis settes inn. Kaninstek Du trenger: Kanin, smør, kraft, karri, gulrøtter, melk/kefir/fløte og persille. Del kaninen opp, spek lår og rygg med persille og litt flesk hvis det finnes. Brun i smør og spe på med litt kraft. La det steke og surre til det er ferdig.

Visp sausen opp til slutt med litt melk, kefir eller fløte. På forben og ribben kokes kraft og kjøttet plukkes av for å brukes til middag som noen slags frikasse.

Har vi karri og rikelig med gulrøtter og persille kan vi få en riktig god middagsrett selv om kaninkjøttet nesten må søkes med mikroskop. Etter 30 år i jungelen ble soldaten funnet. Han hadde ikke fått med seg at krigen var slutt.

Gå til Vi.no-forsiden