14/05/2018 15:19h

1.563 euros per un lloguer. Aquesta és la xifra que, segons un informe de Mitula, de mitjana, està disposat a pagar un ciutadà de les Balears per un lloguer. És la dada més elevada de tot l’Estat, extreta d’un nou informe econòmic consultat per IB3 Ràdio que evidencia un mercat immobiliari disparat de preus. Especialment a les Pitiüses, que dupliquen i tripliquen la mitjana balear, ja de per si, de les més elevades d’Espanya.

El lloguer turístic, la inversió estrangera i l’escassetat d’estoc es troba -segons aquest document- al darrere de la radiografia.

Aquest informe indica que el preu mitjà dels lloguers a les illes ha passat de ser el segon més car -amb 1.160 euros mensuals de mitjana- el primer trimestre de 2017, a ser un any més tard el tercer, tot i que ha escalat fins als 1.522 euros. Una dada que s’arriba a duplicar, a Formentera i alguns municipis d’Eivissa com Santa Eulària des Riu, Vila o Sant Josep de sa Talaia, o en el cas de Mallorca, a Andratx. En el cas d’Eivissa capital, a més, és el municipi on els habitants han de fer més esforç per pagar el lloguer amb els ingressos que tenen.

Així, el mercat de lloguer ratifica els elevats preus i, fins i tot, la tendència a l’alça, quan ja s’han complit els 9 primers mesos de vigència de la llei que regulava l’arrendament vacacional, pensada -segons el govern- per facilitar l’accés a l’habitatge. Ara no es noten moviments en aquest sentit -segons el president de l’Associació Balears de Serveis Immobiliaris, Pedro García– qui malgrat això espera que una vegada passi la temporada turística, els preus baixin.

Amb tot, García insisteix que regular el mercat no és una solució. Parla d’altres mesures com que el govern compri els solars que les entitats financeres tenen en desús i hi promoguin habitatge social.

La compra d’habitatges

Davant aquesta situació, el representant de les immobiliàries explica que el mercat torna a ser de compra, malgrat els preus que es demanen: 2.400 €/m2. Un territori que, trimestre rere trimestre, es col·loca en les primeres posicions -indica el document- gràcies a l’auge del turisme i de les segones residències, ja que les dues tenen un parc residencial de luxe propiciat pel sector vacacional. En aquest context, destaquen (i gairebé escandalitzen) els preus de Formentera, on el metre quadrat cotitza a 6.600 € i Eivissa, amb 5.400 €/m2 .

“Tornam a estar en mans dels venedors, les entitats bancàries tornen a donar crèdit”, afirma García qui explica que una persona d’entre 29 i 35 anys que fa dos anys no podia comprar perquè no tenia accés al crèdit, ara el té. “I li surt més econòmic, és més rendible que llogar un habitatge”, afegeix el president d’ABSI.

La situació és similar -segons l’associació- a la de 2007 però no encaixa exactament amb la de la bombolla d’aleshores perquè hi ha manco entitats financeres i que es protegeixen més. Però quant pot durar aquesta nova etapa de compra a l’alça? Pedro García no creu que més de tres anys.

Un esforç superior per adquirir un habitatge

Una altra dada que destaca de l’informe elaborat pel cercador internacional d’anuncis Mitula fa referència als elevats esforços que es fan per pagar un habitatge, com exemplifica Santa Eulària des Riu, on el preu mitjà d’un immoble se situa ara en un 1.600.000 mil euros, mentre que la renda neta dels habitants (molts d’ells vinculats als serveis) roman per davall de la mitjana nacional i ronda els 21.500 euros.

Tot això fa que la taxa d’esforç per comprar en aquest municipi es dispari a 60 anys, el doble quela de Calvià i a les antípodes de Ferrol o Ciudad Real, on els habitants hi destinen 2 anys a aquest objectiu. Això indicaria -afirma el document- que el potencial comprador a la localitat pitiüsa no és resident d’allà per manca de poder adquisitiu. Al contrari, la inversió vendria de capital estranger, compradors de segones residències i inversors atrets pel potencial turístic de les illes.