„Cum luptăm cu PSD?“ a fost o întrebare auzită la ultimul RO100Cafe la care am fost. Un răspuns a fost că nu cu PSD în sine trebuie să luptăm, ci cu modul său de a face politică, de a privilegia șmecheria, interesul personal și clientelismul.

Dar întrebarea a rămas. Alte răspunsuri au zis că prin ce face Platforma România 100, prin implicare civică, prin educarea personală și a altora, prin schimbarea societății de jos în sus. Sigur, astea sunt toate elemente vitale. Mulți voiau însă să audă o măsură politică.

Am un răspuns, printre altele: susținând lista unui partid nou și votând apoi pentru acea listă la alegerile europene din 26 mai 2019.

Mai sunteți aici? Multora li se încețoșează ochii când le vorbești despre europarlamentare. E ca și cum le-ai zice despre o stație de filtrare a apei sau despre cum funcționează exact un smartphone. Toți știm că sunt subiecte importante pentru viața noastră dar nu petrecem prea mult timp citind sau discutând despre asta.

De asta prezența la vot din 2014 a fost de doar 32.44%, ceea ce a dat PSD-ului 16 mandate din totalul de 32 ale României din acel moment. Lipsa de pasiune pentru subiectul european a transformat în Membri ai Parlamentului European (MPE) pe mulți politicieni pe care aproape că nici măcar PSD-ul nu și-i dorea: rude de lideri, căutători de imunitate, sau atât de incompetenți că multă vreme au fost ținuți în afară unei poziții de conducere reale în partid sau în țară.

Ar fi bine să înțelegem mai clar asta, fie pentru noi, fie pentru atunci când încercăm să îi convingem pe alții că e mai bine să voteze decât să stea acasă.

Putem scrie râuri despre ce au făcut (sau mai degrabă nu au făcut) MPE români în ultimul mandat.

Recent, în iulie 2018, MPE ai PSD au votat în mare parte pentru o lege a copyrightului despre care mulți experți au avertizat că ar putea distruge libertatea internetului. Din fericire votul a picat, pentru că inclusiv grupul socialist în care stau MPE de la PSD a votat împotrivă.

Tot atunci PE a adoptat o rezoluție care condamnă anularea alegerilor pentru Chișinău din Republica Moldova, ceva de altfel pe care mulți alții s-au activat. Europarlamentarii PSD au votat și făcut declarații împotriva rezoluției sau s-au abținut de la vot, apărând astfel abuzul democratic din Moldova. Sunt două exemple tipice.

Un MPE tipic al PSD poate fi Victor Boștinaru (acum că doamna Dăncila a devenit Prim-ministru). El este vice-președinte al grupului S&D (Socialists and Democrats) și se află la al treilea mandat de MPE, deci putem spune că este un eurodeputat cu experiență. A reușit totuși „performanța” de a nu obține nici măcar un singur raport ca raportor principal al Parlamentului European în această legislatură – cea mai importantă muncă, de altfel, a unui eurodeputat.

În total, europarlamentarii români din grupul S&D (13 la număr în iulie 2018) au obținut până acum în acest mandat 11 rapoarte. Cei spanioli (13 și ei) 33 de rapoarte mici și mari plus ceva rapoarte de buget și de descărcare de gestiune. Socialiștii francezi, doar 12 la număr, au reușit să obțină 28 de rapoarte. Și tot așa. 8 portughezi au fost sau sunt raportori pe 12 rapoarte. Iar asta în contextul în care o delegație mare, cum e cea a PSD din S&D are o influență teoretică proporțional mai mare în orice proces al Parlamentului European – mai ales cel de obținere de rapoarte.

Ar fi și mai util să scriem ce ar putea face o delegație serioasă și competentă în 2019-2024.

Un MPE, cu tot cu salarii, bonusuri, bani pentru asistenți și fonduri pentru activități, studii, evenimente sau materiale ar putea fi valorat în medie la aproximativ 3 milioane de euro pe 5 ani de mandat. Un MPE îi poate valorifica cu succes muncind sau îi poate „sparge” organizând tot felul de concerte sau alte activități care nu au de-a face cu munca parlamentară. Sigur, tuturor le plac iile, muzica și cârnații dar ce contează mai mult este gradul de prezență în comisii, dezbateri și pe scena europeană, spiritul de inițiativă și inovație dar mai ales capacitate de negociere în folosul alegătorilor săi.

Un europarlamentar activ poate avea influență nu numai pe legile europene pe care lucrează și votează, dar și pe funcționarea Parlamentului, a celorlalte instituții europene, pe dezbaterile naționale din statele membre sau chiar pe politica externă a UE. Poate atât susține poziții puternice românești, legislative și nu numai, la Bruxelles (și Strasbourg) dar și asigura o punte de legătură cu alegătorii săi de acasă. Poate fi un ambasador în plus al României față de UE, de alte state membre și chiar față de state terțe.

Toți românii din instituțiile europene au cel puțin o poveste cu un vot pe un subiect cheie (mediu, industrie, economie etc.) unde au primit poziția României, a mediului de afaceri românesc, a sindicatelor sau a ONG-urilor imediat înainte sau chiar imediat după vot, când era evident prea târziu. Un MPE sau chiar mai bine, o delegație întreagă a unui partid cu adevărat conectat la societate poate avea și acest rol cheie, de a lega cu adevărat alegătorii săi cu alegerile sale din parlamentul european.

Vreți să schimbați România? Veniți la vot pe 26 mai 2019!

Vreți să o faceți cu adevărat bine? Pregătiți-vă să susțineți un nou partid și printr-o semnătură pentru lista de candidați. 200.000 de semnături unice sunt necesare pentru a depune o listă. Partidele noi, cum va fi Partidul Libertate, Unitate și Solidaritate, vor trebui să strângă aceste semnături în mai puțin de o lună. PSD își va activa cu siguranță rețeaua de partid, rețeaua de favoritisme, strângând cu ușurință semnăturile de la oameni care, deseori, habar n-au pentru ce semnează.

Și nu uitați: poți susține doar un singur partid, cu o singură semnătură! Alegerea, dacă vreți să o faceți în cunoștință de cauză, începe de pe acum.

Apoi mergeți la vot. Dacă vă aflați în diasporă, pregătiți-vă din timp o soluție pentru a putea vota, dacă este nevoie, chiar de un drum mai lung. Este puțin probabil că PSD va facilita cum trebuie votul pentru cei aproape 4 milioane de români din afara granițelor.

Nu este singurul mod de a lupta cu PSD sau cu încremenirea în șmecheria retrogradă și impostoare care domina politica și administrația românească. Nu este nici o soluție panaceu.

Dar este unul dintre acele lucruri vitale pe care oricine le poate face. Să avem o echipă eficientă și coordonată acolo poate activa potențialul real al Parlamentului European pentru România, deschide drumul către o schimbare reală, dar și către următoarele alegeri. Poate fi un prim pas, de făcut împreună.