Asociația Moașelor Independente (AMI) și Asociația Moașelor din România (AMsR) solicită Casei Naționale de Asigurări de Sănătate sprijinul pentru introducerea îngrijirii primare prin moașă în pachetul de servicii de bază, decontate de CNAS, precum și integrarea moașei în echipa de îngrijire materno-fetală și neonatală. Cooperearea are la bază dorința de a determina scăderea ratelor înalte de mortalitate în rândul mamelor și nou-născuților și înclinarea balanței în favoarea nașterilor naturale și a alăptării exclusive, crescând astfel nivelul de sănătate al populației și scăzând costurile inutile adiacente acestor intervenții, precum și complicațiile de pe urma lor.

de Cosmin Dumbravă

La audierea de vineri de la CNAS, AMI și AMsR au propus integrarea în sistemul de decontare a îngrijirii materno-fetale și neonatale realizate de moașe, tratament care presupune monitorizarea și observarea stării de sănătate a femeii în perioada sarcinii și în timpul nașterii. Trebuie menționat că meseria de moașă este una care nu necesită intervenție, ci doar asistență, iar sarcina, nașterea și perioada de după naștere (atât pentru mamă, cât și pentru nou-născut) sunt considerate normale.

În România, însă, numărul operațiilor prin cezariană crește de la an la an. În 2014, țara s-a clasat pe primul loc în Europa la numărul de cezariene (44,4%), în timp ce Organizația Mondială a Sănătății (OMS) recomandă ca numărul acestora să se încadreze între 10 și 15 procente. De asemenea, rata epiziotomiilor la nașterea vaginală (efectuarea unei incizii chirurgicale a perineului, mușchiul care înconjoară și susține organele genitale feminine, chiar înainte de momentul expulziei fătului) este de 79% (OMS recomandă 5%).

Lipsa moașelor din sistemul sanitar poate explica aceste statistici, susțin cele două asociații: doctorii de obstetrică-ginecologie și doctorii de familie se ocupă, în principiu, de nașteri, dar aceștia sunt copleșiți de pacienții de care ar trebui să se ocupe în mod normal. AMI consideră că intervențiile medicale chirurgicale economisesc timpul doctorilor (un travaliu poate dura și 14 ore), cu toate că ar fi nevoie de o patologie pentru a interveni asftel. Aceste informații indică medicalizarea nenecesară a unora dintre nașteri, la fel și lipsa educației femeilor în ceea ce privește actul nașterii.

Moașele despre care vorbim sunt cadre medicale moderne, care se pregătesc timp de patru ani în cadrul Facultății de Moașe. Asociația Moașelor Independente și Asociația Moașelor din România pledează pentru integrarea lor în sistemul medical, întrucât ele se pot ocupa cel mai bine de îngrijirea femeilor însărcinate sau care vor să se informeze despre ce implică o sarcină. Ele trebuie să lucreze în colaborare cu doctorii de obstetrică-ginecologie, sau cu orice alt domeniu medical implicat, atunci când sarcina prezintă riscuri. În schimb, atunci când cadrele medicale sunt indisponibile, moașele sunt pregătite în caz de urgență să opereze, de exemplu, să efectueze o epiziotomie.

„75% dintre gravide solicită cezariana pentru evitarea durerilor, ceea ce reflectă lipsa educării antenatale adecvate și a pregătirii pentru naștere. Crucială pentru etapele sarcină, naștere și lăuzie este comunicarea eficientă și susținerea psiho-emoțională. Disponibilitatea obstetricienilor este de cele mai multe ori limitată în acest sens, având în vedere cazuistica abundentă ginecologică și patologia obstetricală suprasolicitantă”, arată arată studiul „Acompanierea nașterii” din 2011.

CNAS a considerat binevenită propunerea AMI și AMsR, spune Irina Popescu, vicepreședinta primei asociații. Drumul este însă lung până la a pune la punct acest sistem și abia începând cu calcularea planului bugetar pentru sănătate din 2017 poate fi luată în considerare decontarea. Până atunci trebuie modificată Legea nr. 95/2006 privind reforma în domeniul sănătăţii, pentru a transfera de la medicul de familie îngrijirea gravidei către moașă. De asemenea, trebuie modificate și Normele metodologice privind exercitarea profesiei de asistent medical generalist, de moaşă şi de asistent medical în regim independent, care limitează autonomia moașei ca liber profesionist.

Legislația neadecvată și o întâlnire care nu a dat roade

Pe lângă modificarea legii 95/2006, normele metodologice privind exercitarea profesiei de asistent medical generalist, de moaşă şi de asistent medical în regim independent impun o problemă serioasă. Normele subminează autonomia profesională. Pentru corectarea legislației, asociațiile de moașe au propus miercuri, în cadrul unei audiențe la Ministerul Sănătății, noi note de fundamentare pentru legislația în vigoare și integrarea în sistemul sanitar cu compentețele disponibile.

Chiar dacă a fost implementată Directiva 36/2005/CE privind recunoașterea lor profesională în legislația din România (prin OUG 144/2008), moașele, cu toate că sunt compentente să asiste o naștere, nu își pot exercita liber profesia. Jurisprudența europeană ar apăra, însă, o moașă care nu se conformează normelor metodologice din 2014 și ar asista la o naștere în absența unui doctor de obstetrică-ginecologie, întâietate având Directiva, conform căreia o moașă licențiată este liberă să o facă. Normele metodologice privind exercitarea profesiei de asistent medical generalist, de moaşă şi de asistent medical în regim independent, publicate în Monitorul Oficial în 19 decembrie 2014, obligă moașele să asiste o gravidă la naștere numai în prezența unui doctor de obstetrică-ginecologie: lucru absurd în cazul în care gravida nu prezintă complicații.

A fost vorba de cea de-a patra audiență avută de reprezentantele moașelor la Ministerul Sănătății din 2014 încoace pentru a dezbate și soluționa lacunele legislative și metodologice. Cele trei din urmă au rămas fără niciun răspuns din partea instituției de stat. Moașele așteaptă răspuns din partea Ministerului în termen de 30 de zile de la audiență.

Foto: Origins Birth