Singura veste bună de săptămâna trecută după testul ratat cu amenajarea benzii pentru mijloacele de transport în comun din Nordul Capitalei este că administrația nu renunță la idee. „Nu se pune în niciun caz problema să renunțăm la culoarele unice. Planul de Mobilitate Urbană Durabilă, un document strategic de planificare a transportului în regiunea București-Ilfov, realizat sub coordonarea BERD, precizează clar că una dintre măsurile care duc la creșterea mobilității este realizarea acestor benzi destinate transportului public. Vom acționa să facem această măsură cât mai eficientă”, spune Gabriela Firea.

În ultimele aproape 3 decenii, s-a împământenit ideea că oricare cetățean proprietar de autoturism - indiferent de model, mărime, grad de poluare sau zgomotul pe care-l produce -, are dreptul subsecvent la parcare dată de primărie, din bani publici. Și pentru că primăria nu i-a dat, are, în consecință, dreptul din naștere de a lăsa mașina oriunde - pe trotuare, spații verzi, trecerea de pietoni, la intrarea în scara de bloc, pe locurile destinate persoanelor cu dizabilități.

Săptămâna trecută mi-am așteptat un prieten din Copenhaga la Aeroportul Otopeni. În drumul spre hotel, făcea o observație simplă, cu semn de întrebare la final, pe care numai cineva care nu e obișnuit cu răul din Capitală o poate spune natural. Ciudate obiceiuri aveți voi, românii. Mă uit de 10 minute pe geam, 8 mașini din 10 au o singură persoană, iar aceea este șoferul. Voi nu încurajați sistemul car-sharing?

Mi-a explicat apoi că în orașele Europei crește de ani buni ideea mersului cu mașina la muncă împreună cu colegii. Un părinte lasă la școală și colegii vecinului. O familie își face cumpărăturile la hipermarket împreună cu prietenii, în aceeași mașină.

Faceți acest exercițiu, propus de amicul meu din Copenhaga. Stați la un semafor într-o intersecție aglomerată și numărați-i pe cei care au în autoturism încă o persoană în mijlocul zilei. Rezultatul- cel puțin în cazul meu, nu are valoare de statistică, dar este grăitor. Din 98 de mașini monitorizate (în calitate de pieton, intersecția Piața Iancului, în jurul orei 14), 87 aveau doar șofer. Există momente în zi când te întrebi cine mai muncește în București, dacă toți aceștia care se află permanent în trafic pot să-și facă meseria din mașină, cu telefonul, sau dacă sutele de mii de autoturisme aflate simultan în mers sunt ocupate de agenți de vânzări care se văd cu clienți.



Condusul în Capitală devine o chestiune care ține de patologic. Mulți parchează oriunde, consideră că sfânta avarie îi face invizibili, sau cred că marele câștig este acela de a parca pe treptele instituției în care au treabă. Alții au descoperit WAZE, iar asta le dă dreptul să considere că aleile, străduțele, trotuarele- toate se transformă în bulevarde și se conduc ca atare.

„Nu ştiu câtă lume înţelege magnitudinea schimbării adusă de mediul digital. De exemplu, această aplicaţie (n.r. WAZE) strânge date din trafic, de la utilizatori, foloseşte anumiţi algoritmi si oferă un traseu optimizat. Magnitudinea schimbării adusă de această aplicaţie s-ar vedea dacă nu ar mai fi folosită, cred că gradul de congestie al traficului din Bucureşti ar creşte cu 10-20%”- spunea Ministrul Comunicatiilor, Augustin Jianu, la evenimentul We Love Digital organizat de profit.ro și citat de Digi24.ro.

E și cealaltă față a monedei, despre care ministrul Jianu nu a vorbit. Ce a mai adus WAZE? Mașini de toate mărimile pe străduțele dintre blocuri, împreună cu modul mizerabil în care se conduce în București- înjurături, nervi, claxoane, poluare, circulație bară la bară. Iar acestea toate arată că foarte mulți șoferi ies pe străzi cu mașinile fără să admită că accesul pe o stradă lăturalnică ar putea fi mai curând o concesie din partea locuitorilor zonei, care nu ies să protesteze și să ceară bariere. Uzează de un drept nescris de a fi agresivi, de a circula cu o viteză inacceptabil de mare printre blocuri.

Proprietatea asupra unui bun- fie că e vehicul, teren sau apartament- este de necontestat, e constituțional, e la libera alegere. Dreptul de a avea parcare de la primărie în cazul vehiculelor- într-un oraș care a fost proiectat cu bulevarde mici și înguste înainte de Al Doilea Război Mondial și pe timpul comuniștilor- e aberant. Dacă și-ar lua tractor cu remorcă sau treierătoare de grâu, acești cetățeni ar avea pretenția ca Primăria Generală sau primăria de sector să să le dea loc în care să le lase peste noapte și în mijlocul zilei?

Ce te faci atunci când soțul are autoturismul său, soția pe al ei, iar copilul student prima lui mașină? Poate fi obligată administrația să ofere 3 locuri pentru o familie din 3 membri care stau în același apartament? Pe de altă parte, corupția, amatorismul ultimelor 27 de ani au permis ca în București și orașele mari să se ridice clădiri de birouri fără parcări. Iar pentru asta ar trebui să răspundă penal cei care au aprobat și recepționat lucrările.

Cei care vântură dreptul de a ajunge repede la orice instituție din centrul orașului pot fi combătuți cu argumentul că nimeni nu le limitează acest drept. O pot face cu taxiul, mijloacele de transport (așa cum sunt ele până vor fi înlocuite de primărie), pe jos sau cu bicicleta (dacă se vor construi piste). Nu se restrânge niciunui cetățean dreptul de a ajunge într-un anume loc (spital/ școală/ administrația financiară). Unde scrie că trebuie să circulăm prin centrul orașului la volanul autoturismului propriu, mai ales dacă suntem câteva sute de mii care ne găsim zilnic treabă?

Această fotografie este făcută în București, în zona Alba Iulia, Unirii. Pe trotuar, câteva mașini de mari dimensiuni ale căror șoferi încalcă cel puțin 2 reguli de parcare și câteva ale bunului simț. O persoană cu dizabilități sau o mamă cu un copil la plimbare în cărucior ar încăpea cu greu printre ele. La nici 2 minute de mers pe jos la pas, o parcare administrată de Consiliul General al Municipului București, care e mai mereu pe jumătate goală.

Costă 1,3 lei ora. Dacă primăria ar face parcări cu plată, șoferii ar fi dispuși să le utilizeze? Una din soluțiile anunțate de administrație este aceea de a încheia acorduri cu centrele comerciale pentru a folosi parcările noaptea și în zilele de sărbătoare pe post de parcări publice. Îi vedeți pe cei care pretind că au dreptul de a-și lăsa mașinile pe trotuare parcând în hipermarket și parcurgând 5 minute pe jos ca să stea la un local?

Problematica numărului excesiv de mașini care sufocă Bucureștiul este atât de gravă și cu consecințe nebănuite asupra nivelului de trai al tuturor cetățenilor, încât trebuie atacată frontal, cu măsuri dure- interdicții de acces cu autoturismul în inelele centrale, amendarea tuturor șoferilor care încalcă regulile sau claxonează și ridicarea fără milă a mașinilor care parchează la întâmplare, privându-i pe ceilalți locuitori de dreptul de a merge pe jos. Cu cât măsurile vor fi luate mai repede și mai hotărât, cu atât cresc șansele ca orașul să poată rezista asaltului. Șoferii agresivi care vor comenta, probabil, inclusiv aici, pe tonul cu care conduc trebuie să înțeleagă că împart orașul cu ceilalți cetățeni- pietoni, bunici cu nepoții ieșiți la plimbare, elevi care merg la școală, persoane cu dizabilități care au și ele dreptul de a se mișca dintr-un loc în altul. Despre efectele poluării cu noxe și poluării fonice am mai vorbit, iar numărul crescând de copii cu boli respiratorii este unul din ele. Marea provocare a autorităților- fie că vorbim de ministerul transporturilor, fie că vorbim de Primăria Generală București- este să facă din sistemul public de transport (metrou, autobuze, troleibuze și tramvaie) și pistele de biciclete opțiuni de deplasare atât de bune, încât să fie folosite și de executivii de top din marile companii care azi vin cu mașina la muncă.

Cifre oficiale furnizate HotNews.ro de Prefectura București și Prefectura Ilfov arătau în mai 2017 că în ultimii cinci ani numărul autoturismelor a crescut de la 1.224.816 la 1.382.122. În Ilfov, la finalul anului 2011, erau înmatriculate 93.009 mașini, iar la începutul lunii octombrie 2016 - 144.820.