Se presupune ca politica este bazata pe nenumarate compromisuri pe drumul spre putere sau mentinerea ei, recunoastere publica, indeplinirea unei agende politice, masuri sociale si economice, s.a.m.d. Intrebarea ar fi care este momentul in care compromisul politic devine compromitere politica.

Greu de prezis care va fi viitorul acestei tari cu un popor care este jefuit si nedreptatit la fiecare pas, in fiecare zi si in fiecare ora si ramane hipnotizat in fata televizoarelor prostiei. Vreau sa stiu si eu ce trebuie sa se intample ca sa ne fie rusine ca suntem “informati” de “talharul national”, de “turnatorul de national” si de “smecherul national”. In curand vor aparea si alti ” informatori de opinie” la fel de curatei ca primii.

Presa si in general Media de toate felurile crede ca cititorii si spectatorii exista numai pentru a inghiti ineptiile lor. Birocratii sunt siguri ca fara de ei soarele nu rasare si nici nu apune. Si noi, cine suntem noi? Noi suntem cei despre care se spune “prosti, prosti, da’ e multi”. Intre alegerile diferite noi ne numim contribuabili, in perioada alegerilor noi devenim electorat. Cand prin minune se pune o hartie pe masa cu niste sanse de rezolvari ale unor probleme care ne intereseaza, niste mascarici hotarasc cum sa decupeze textul pentru a-l deforma. Politicienii au salarii, au pensii, au conditii de munca pe care ei si le voteaza. Simbriasii din presa presteaza servicii pe metru patrat de minciuna pe care le varsa in scris sau prin teleprompter.

Tara asta este plina de proşti si idioti, cu masterate si doctorate contrafacute, care nu pot invata o profesie deci alternativa este intotdeauna politica. Cred ca nu trebuie sa ne miram de ce clasa noastra politica are calitatea pe care o are. Nu neaparat orice politician care face o prostie este prost. O prostie recunoscuta devine greseala si politicianul este absolvit, recidiva in aceasi greseala il transforma automat pe politicianul respectiv in ceea ce este de fapt – un prost, care recunoaste ca este prost.

Cu idiotii este ceva mai greu. Desi majoritatea publicului a creat un sinonim intre prost si idiot, acesta nu exista. Sinonimele idiotului sunt cretinul si imbecilul; incepand de la sfarsitul secolului al XIX-lea si inceputul secolului XX-lea, idiotii au fost declarati suferinzi de o stare de “inapoiere mentala”, cauzata genetic sau biologic. In antichitate, idiotul (gr. Idiōtēs) era denumirea pe care o primea un simplu cetatean fara profesie, adica unul care nu putea invata o profesie sau un lenes pierde-vara. Asa ca sinonimul intre prost si idiot nu poate fi mentinut. Exista si multi oameni politici idioti, fara nici un dubiu.

Avand in vedere existenta celor “Cele cinci legi fundamentale ale prostiei”, conform legii a patra: “Oamenii destepti subestimeaza mereu potentialul distrugator al prostilor, uitand experientele anterioare, asociindu-se cu ei si platind acelasi pret sau mai mare”, ei vor ramane parte din noi si trebuie tolerati, dar in nici un caz alesi in functii de incredere, daca se poate.

Prostii si idiotii supranumiti astazi “clasa politica” vor dispare numai cand electoratul numit de ei “pulime” (“Proşti, proşti, da’ e mulţi”) vor hotara sa ramana multi dar vor incerca sa nu mai fie “prosti” platind apcize si taxe pe stalp.

Share this: Print

Facebook

Skype

Twitter

WhatsApp

