Agrologiopiskelija Siiri Niiranen pukeutuu työpäivänsä aluksi valkeaan haalariin ja hengityssuojaimiin. Hän ja kollega Pinja Lehti ovat kahdeksan viikon ajan repineet auki ihmisten roskapusseja, tutkimusmielessä.

Antro Valo / Yle

Reseptilääkkeet, arkaluontoiset asiakirjat ja henkilötiedot ovat yllättävän tyypillisiä löydöksiä. Joskus sekaan sattuu muutakin, pehmolelunraatoja, sähkölaitteita, pattereita ja seksileluja.

– Ollaan kyllä kirottu ihmisiä muutamaan otteeseen tässä kahdeksan viikon aikana, se täytyy myöntää, Siiri Niiranen sanoo.

Tällaista sotkua ei sekajätepussista pitäisi löytyä. Siiri Niiranen

Kotitalouksien sekajätteeseen joutuu edelleen paljon sellaista, mikä ei sinne kuulu. Keski-Suomessa Mustankorkean ja Sammakkokankaan jätelaitoksissa on tutkittu sekajätteen koostumusta nyt parin kuukauden ajan.

Tulokset ovat surkeita – keskimäärin kolmannes jätepussien sisällöstä kuuluisi biojätteeseen. Valtakunnallinen data kertoo samaa, alueellisia eroja ei juuri ole.

Kostean biojätteen lämpöarvo on paljon heikompi kuin kuivalla tavaralla. Outi Ruuska

Vastaavia koostumustutkimuksia tehdään kaikilla Suomen jäteasemilla vuosittain tiuhaan, kertoo jätehuoltoyhtiö Sammakkokankaan toimitusjohtaja Outi Ruuska.

Saarijärvellä jätepussien sisältöä tutkittiin viimeksi pari vuotta sitten, silloin biojätteen osuus oli 25 prosenttia.

– Nyt parin vuoden aikana on panostettu neuvontaan ja tiedottamiseen, mutta ei näytä siltä, että tulosta olisi saatu, Ruuska harmittelee.

Tämän jätekassin sisältö on kuin oppikirjasta. Siiri Niiranen

Eroa ei myöskään näyttäisi olevan maalaisten ja kaupunkilaisten kesken, sitäkin Lehti ja Niiranen ovat jätepusseja repimällä selvittäneet.

– Ihan yhtä huonosti lajittelevat jätteensä. Biojätettä on yhtä paljon sekä maalla että kaupungissa, Pinja Lehti toteaa.

Kotitalouden arjessa ei synny juuri mitään, mikä päätyisi penkkaan. Outi Ruuska

Kaatopaikan penkkaan orgaanista jätettä ei enää tuoreen lainmuutoksen jälkeen ole saanut laittaa. Lajittelun pitäisi sujua, koska polttolaitoksille halutaan poltettavaksi mahdollisimman hyvälaatuista jätettä.

– Kostean biojätteen lämpöarvo on paljon heikompi kuin kuivalla tavaralla, minkä lisäksi [kosteaa ainesta poltettaessa] laitteistoihin tulee korroosiota eli ne syöpyvät, Outi Ruuska kertaa.

Tutkimuksessa jätekassien sisältö jaotellaan peräti 28 jakeeseen. Antro Valo / Yle

Kotitalouksien arkisesta jätteestä kaatopaikan penkkaan ei kuuluisi enää nykyisellään päätyä mitään.

– Varmasti 50 prosenttia saataisiin ihan materiaalina kierrätettyä ja sitten energiaksi loput. Hyvin pieni osa jää. Kotitalouden arjessa ei synny juuri mitään, mikä päätyisi penkkaan.

Teoriassa vaikka rikollisella olisi mahdollisuus urkkia näistä aika paljon tietoa. Siiri Niiranen

Jätepussin sisältö kertoo kantajastaan jopa pelottavan paljon, sanovat kenttätutkimusta tekevät Niiranen ja Lehti.

Nimi ja osoite löytyvät helposti, ja myös puhelinnumeroita tulee vastaan. Jätteistä on kalasteltu myös esimerkiksi verokortti.

– Olemme leikkisästi profiloineet ihmisiä roskisten perusteella tässä työn lomassa. Teoriassa vaikka rikollisella olisi mahdollisuus urkkia näistä aika paljon tietoa, Siiri Niiranen sanoo.

– Monesti on tullut mieleen, että pitäisikö ottaa puhelin käteen ja soittaa, että nämä sun roskat on lajiteltu aivan pieleen, voisitko jatkossa parantaa tapasi? hän naurahtaa.

Pinja Lehti ja Siiri Niiranen tutkivat jätepussien sisältöä Sammakkokankaan jäteasemalla Saarijärvellä. Antro Valo / Yle

Jätteen lajittelu on tehtävä siellä, missä sitä syntyy. Jätelaitoksilla sinne tuotujen jätepussien lajitteluun resursseja ei ole. Toimitusjohtaja Outi Ruuska on myös epäileväinen sen suhteen, kuka Lehden ja Niirasen hommia haluaisi päivästä toiseen edes tehdä.

Joku on lajitellut sekajätteeseen myös hirven ruhon osia. Siiri Niiranen

Kaksikon mukaan työn tuoksut ovat kasvosuojaimista huolimatta melkoiset. Työn paljastama piittaamattomuus heitä sen sijaan silmin nähden harmittaa.

– Kyllä se varmaan on ihan laiskuutta. Tietoa kierrättämisestä on kuitenkin saatavilla paljon. Joko ollaan itse laiskoja tai sitten vanhemmat ovat olleet, eikä kotona ole koskaan opittu siihen, että lajittelu pitää tehdä.