BerliiniVuodenvaihteessa yksikään Saksan kuudesta sukellusveneestä ei olisi voinut lähteä satamasta.

Eikä kyse ole yksin sukellusveneistä. Saksan parlamentin sotilasoikeusasiamies Hans-Peter Bartels kirjoittaa raportissa ykskantaan, että Saksan armeijan jokainen aselaji kärsii merkittävistä kalusto- ja henkilöstöpuutteista (siirryt toiseen palveluun). Yli 21 000 upseerin ja aliupseerin paikkaa on täyttämättä.

Tämänvuotisessa raportissaan parlamentin sotilasoikeusasiamies Bartels esittää, että armeijan kiireisimpiä puutteita paikattaisiin nopealla lisärahoituksella (siirryt toiseen palveluun). Hänen toivomuslistallaan on muun muassa talvivaatteita ja saappaita.

Der Spiegel -lehti puolestaan kirjoittaa, että Saksan 128 Eurofighter-hävittäjästä vain noin kymmenkunta oli keväällä teknisesti siinä kunnossa, että niillä olisi voinut osallistua Naton ilmavalvontatehtäviin – taisteluun tosin olisi pystynyt lentämään ainoastaan neljä hävittäjää, sillä useammalle ei olisi ollut aseita.

Turvallisuuspolitiikan tutkijan mukaan tilanne on kehno, mutta ei uusi.

– Ei tässä ole kyse siitä, että sotilasoikeusasiamies sanoisi vuonna 2018 ensi kertaa, että "apua, kaikki on huonosti". Edellisvuosienkin raportit ovat osoittaneet monia puutteita, mutta se ei vain ole kiinnostanut ketään. Uutta on se, että nyt armeijan huono tilanne on saanut enemmän huomiota, sanoo vanhempi tutkija Claudia Major saksalaisesta Stiftung Wissenschaft und Politik -tutkimuslaitoksesta.

Major sanoo, että armeijan tilanteessa on kyse puuttuvan rahoituksen, huonon johtamisen ja kiinnostuksen puutteen pitkäkestoisista seurauksista.

Saksan armeijan kaluston, esimerkiksi tankkien, kuntoa on arvosteltu niin mediassa kuin raporteissakin. Filip Singer / EPA

Leikkausten seuraukset näkyvät

Kylmän sodan jälkeen maanpuolustusta ei enää nähty kovin tärkeäksi, ja armeijan budjettia alettiin leikata tuntuvasti. Kriisinhallinnasta ulkomailla tuli Saksan armeijan päätehtävä.

Itse valittuihin sotiin suhtaudutaan toki toisella tavoin kuin niihin, joihin päädytään pakosta. Ei ole niin tarkkaa, onko panssarivaunu toimintakunnossa Afganistanissa tiistaina vai torstaina. Eikä ole niin tarkkaa, onko kaikilla sotilailla kaikki aseet ja varusteet. Ne, jotka lähtevät ulkomaille, voivat lainata muilta.

Sitten tuli vuosi 2014.

Venäjä valtasi Krimin ja Itä-Ukrainassa alkoi yhä jatkuva sota. Majorin mukaan se muutti jälleen käsitystä Saksan asevoimien tehtävistä: nyt varaudutaan taas kriiseihin, joita ei voi valita.

Armeijan kannalta se tarkoittaa, että vaatimukset ovat aiempaa suuremmat, ja myös puolustusbudjettia on alettu uudestaan kasvattaa. Sotilasoikeusasiamiehen raporttien mukaan uudistukset tapahtuvat kuitenkin hitaasti.

Myös rekrytointi takkuaa

Kalustoon ja varusteisiin liittyvien ongelmien lisäksi Saksan armeijalla on vaikeuksia rekrytoida riittävästi sellaista henkilökuntaa, jota nykyaikaiseen sodankäyntiin tarvittaisiin. Suurin pula on it-osaajista.

Saksassa oli aiemmin pakollinen asepalvelus, josta luovuttiin vuonna 2011, joten nuoret miehet eivät enää automaattisesti päädy kosketuksiin armeijan kanssa. Claudia Major huomauttaa, että kyse on myös rahasta: todella haluttujen alojen asiantuntijat saavat todennäköisesti yksityisiltä markkinoilta parempia tarjouksia.

Tutkija Gustav Gressel puolestaan sanoo, että joukkojen valmius ja myös motivaatio olisi aivan toisenlainen, jos armeijan raskasta byrokratiaa saataisiin purettua. Hänen mukaansa Saksassa sotilasajoneuvo voi päätyä ajokieltoon vaikka puuttuvan peruutuspeilin vuoksi.

– Oikeastaan mikään ei ole sotilaalle ikävämpää kuin istua kasarmilla, kun vieressä on panssari, jolla voisi ajaa, mutta ei saa, sanoo ECFR-ajatushautomossa työskentelevä Gressel.

Itävallan armeijassa ennen tutkijanuraansa palvellut Gressel sanoo, että hänen kotimaassaan osa niistä ajoneuvoista, jotka Saksassa eivät ole ajokelpoisia, laskettaisiin kunnossa oleviksi.

Berliinin ilmanäyttelyssä nähtiin keväällä muun muassa Eurofighter Typhoon -hävittäjä. Kone on yksi ehdokas Suomen armeijan hornettien korvaajaksi. Omer Messinger / EPA

Muutamassa vuodessa miljardikorotuksia

Saksan puolustusbudjetti on tänä vuonna noin 38,5 miljardia euroa ja vuodeksi 2021 sen on tarkoitus nousta 42,7 miljardiin. Suomen puolustusmenot ovat tänä vuonna arviolta 2,9 miljardia.

Nato suosittelee jäsenmaitaan käyttämään puolustukseen kaksi prosenttia bruttokansantuotteesta.

Saksassa kova talouskasvu vaikeuttaa tavoitteen saavuttamista: mitä enemmän talous kasvaa, sitä enemmän rahaa pitäisi käyttää. Saksassa puolustusbudjetin osuus on nyt 1,2 prosenttia ja vuonna 2021 arviolta 1,27 prosenttia bkt:sta.

Claudia Major huomauttaa, että vaikka Saksan puolustusbudjetti on yhä kaukana sotilasliitto Naton sopimasta yhteisestä tavoitteesta, lähivuosien korotukset ovat huomattavia.

Yhdysvaltain presidentti Donald Trump on patistanut muita Nato-maita käyttämään enemmän rahaa maanpuolustukseen. Claudia Major arvioi, että huomenna alkavasta Naton huippukokouksesta saattaa tulla aivan tavallinen tylsä huippukokous – mutta Trumpin vuoksi siitä ei voi olla varma.

– Ja tämä epävarmuus on minun mielestäni suurin ongelma. Pitävätkö liittoutuneet vielä yhtä? Ovatko ne vielä solidaarisia? Uskovatko ne muiden tulevan avuksi? Yksin nämä epäilykset heikentävät Naton uskottavuutta ja sen pelotevaikutusta, Major summaa.