Kasvissyönnin pioneeri ja holokaustin kieltäjä

Tommi Kotosen kirjassa esitellään suuri määrä suomalaiseen äärioikeistoon vaikuttaneita henkilöitä. Eräs mieleenpainuvimmista on kansallisfilosofi J.V. Snellmanin pojanpoika Teo Snellman (s. 1894–1997).

Nuorempi Snellman oli terveiden elintapojen edistämisen ja kasvissyönnin pioneereja sekä innokas natsi. Hän rakensi uraa diplomaattina ja oli Tukholman lähetysneuvoksena, kunnes ura katkesi skandaalimaisesti 1934 niin sanottuun Tukholman-selkkaukseen. Snellmanin epäiltiin solvanneen kansallissosialistissa lehdissä esimiestään, pääministerinäkin toiminutta Rafael Erichiä. Syynä solvauksille olivat Erichin juutalaiset sukujuuret.

Saatuaan potkut Snellman katkeroitui ja upposi yhä syvemmälle antisemitismiin ja antibolsevismiin. Vielä sodan jälkeen 1950-luvullakin Snellman uskoi kansallissosialismin olevan Suomen pelastus. Juutalaisten joukkotuhoa holokaustia hän piti vähintäänkin liioiteltuna, ellei peräti valheena.

Snellman kirjoitti kirjeitään muun muassa suuresti ihailemalleen Urho Kekkoselle, jota hän piti kansan parista valittuna ”isäntänä” ja Väinämöisen vertaisena miehenä

Kun Snellman kuoli 1977, omaiset perustivat hänen nimeään kantavan, terveitä elintapoja edistävän rahaston.