Asiakastarina Epänormaalista normaaliksi yhdessä yössä

Sinella Saario on käyttänyt yönsä aina mieluummin kukkumiseen kuin nukkumiseen. Vaikka Sinellasta itsestään öinen valvominen on aina tuntunut luonnolliselta, ympäristö on ollut asiasta vahvasti eri mieltä. Sinella on nukkumistottumuksistaan johtuen saanut koko ikänsä kuulla olevansa epänormaali, saamaton ja laiska, mutta mitä mieltä asiasta oli unilääkäri?

Tamperelaisen 19-vuotiaan Sinella Saarion arki on vauhdikasta. Kolmea työtä samaan aikaan tekevä nainen elää toiminnantäyteisesti myös vapaa-ajallaan. Sinellan voi nähdä usein kuntosalilla, lenkkipolulla tai viilettämässä vauhdikkaasti polkupyörällään. Liikettä siis tosiaan riittää – silloin jos Sinella on saanut aamulla nukkua riittävän pitkään…

Laiska, saamaton ja epänormaali

“Olen koko ikäni ajatellut olevani uniongelmainen”, Sinella aloittaa. “Pidän valvomisesta öisin ja nukkumaan olen aina mennyt yleensä vasta aamuyön tunteina.” Öisellä valvomisella on kuitenkin ollut myös synkeä varjopuolensa ja sen Sinella on saanut huomata jo varhain. “Peruskouluopintoni hankaloituivat toden teolla outojen nukkumistottumusteni takia. Koska olin aamuisin aina niin väsynyt, jätin usein menemättä kouluun. Poissaolotunteja kertyi lopulta sellainen määrä, että jossakin kohtaa näytti jo siltä, etten saisi suoritettua peruskouluopintojani loppuun.”

Sinellan opettajilla oli selvä näkemys siitä, mistä Sinellan kouluongelmat johtuivat. “Olen jo ihan varhaisista kouluvuosistani alkaen saanut kuulla olevani epänormaali ja laiska. Normaalit ihmiset menevät kuulemma nukkumaan viimeistään yhdeltätoista illalla ja minulle on aina kerrottu, että on vain itsestäni kiinni, millaiset nukkumisrutiinit itselleni rakennan.”

Sinella ei kuitenkaan yrityksistään huolimatta onnistunut ohjelmoimaan unitottumuksiaan opettajien ohjeistamaan suuntaan. Lopulta nuoren naisen kouluelämä muuttui niin hankalaksi, että hän sai siirron erityisluokalle. “Siirto oli minulle pelastus. Koulupäivien aamuja kevennettiin siten, että sain nukkua aamulla vähän pidempään. Tällä menetelmällä jaksoin lopulta käydä kouluni kunnialla loppuun.”

Mikä minussa on vikana?

Sinella jatkoi peruskoulun jälkeen opintojaan ammattikoulussa ja valmistui hiljattain kokiksi. Ongelmatonta ei ammattiin opiskelukaan ollut, ja opettajien palaute jatkui edelleen pitkälle hyvin samanlaisena kuin opiskelutaipaleen alkuvuosina. “Se, että olin vuosien ajan saanut kuulla olevani saamaton lorvailija, sai minut itsenikin lopulta uskomaan että asia oli niin. Lisäksi aloin uumoilla, että kärsisin varmasti jonkinlaisesta vakavasta unihäiriöstä, koska en vain yksinkertaisesti pystynyt nukkumaan normaalien ihmisten tavalla, vaikka miten yritin.”

Sinella hakeutui ongelmineen myös lääkärin juttusille. “Vastaukseksi en saanut oikein juuta enkä jaata. Melatoniinia ja unilääkereseptejä sen sijaan sain. Ajattelin, että nyt minulla olisi käytössäni kaikki tarjolla oleva hoito ja tähän minun nyt pitäisi vain tyytyä.”

Sitten Sinella törmäsi netissä surffailessaan Oivauneen ja hänen silmänsä alkoivat aueta tarjolla oleville ongelmanratkaisumahdollisuuksille.

Ongelma saa nimen

“Olin aina ajatellut, että unilääkkeet ovat ainoa hoito uniongelmiin. Minulle tulikin täytenä yllätyksenä, että on olemassa sellainen asia kuin unitutkimus. Kun googlailin asiaa tarkemmin, minulle alkoi valjeta, että ehkä minunkin epänormaaliudelleni voisi löytyä oikea nimi.”

Sinella kävi Oivaunen Tampereen klinikalla lääkäri Janne Kanerviston vastaanotolla huhtikuussa 2018. Lääkärin ensikäynnin jälkeen hän osallistui unitutkimukseen. Eniten Sinella kertoo jännittäneensä ennakkoon tutkimusantureiden paikalleen asennusta. “Minulla on kosketusyliherkkä iho. Pelkäsin etukäteen sitä, sattuisiko antureiden kiinnittäminen ja miten painavilta ne iholla tuntuisivat.” Sinellan pelko osoittautui kuitenkin turhaksi. “Anturit tuntuivat huomaamattomilta ja välillä jopa unohdin niiden olemassa olon. Sain myös antureista huolimatta nukuttua tutkimusyönä pitkät unet.”

Unihoitaja Heidi Järvinen asentaa unitutkimuslaitteita Sinellalle Tampereen uniklinikalla.

Samaa kertoi myös Sinellan unitutkimusdata. “Unitutkimusrekisterini paljasti, että olin tutkimusyönä nukkunut oikein hyvin ja laadukkaasti. Tämä tuli minulle täytenä yllätyksenä, sillä olen aina ollut aivan varma että unessani olisi jotain vakavasti vialla.”

Mutta paljasti unitutkimus jotain poikkeavaakin – sellaista josta Sinellan uniongelmatkin saivat selityksen. “Minun sisäinen kelloni on luonnostaan eri ajassa kuin ihmisillä yleensä. Vireystasoni laskee nukahtamista suosivaan tilaan vasta aamuyön tunteina ja vastaavasti kello kuudelta aamulla, kun muut ihmiset alkavat heräillä, minun aivoni sanovat että on keskiyö.”

Lääkärin mukaan Sinellan sisäistä kelloa ei todennäköisesti täysin saada siirrettyä normaaliin aikaan, mutta lähemmäksi normaalia sitä kuitenkin on mahdollista viritellä. “Olen tähän asti yrittänyt mennä sänkyyn kymmenen aikoihin, koska minulle on kerrottu että normaalit ihmiset tekevät niin. Tästä on kuitenkin seurannut se, että pyörin sängyssä joka ilta hereillä useamman tunnin ennen kuin uni tulee. Lääkäri kuitenkin kehotti minua toimimaan jatkossa toisin. Sänkyyn menen tästä lähtien vasta kun minua alkaa nukuttaa, eli noin yhden-kahden aikoihin aamuyöllä.”

Myös säännöllisillä heräämisajoilla on Sinellan kellon siirtämisessä tärkeä rooli.“Lääkäri kertoi, että minun olisi saatava unta yössä vähintään kuusi tuntia, mielellään tietysti enemmän. Käytännössä tämä tarkoittaa sitä, että minun pitäisi saada nukkua aamuisin aina suurin piirtein kahdeksaan asti.”

Unirytmin säännöllistämisen lisäksi Sinella sai Janne Kanervistolta myös muita vinkkejä, joilla kellon kääntämistä voisi tukea. “Olen aina ollut ihan mahdoton kahvikissa. Päivän aikana olen saattanut juoda kahvia kolmesta kuuteen litraan, mutta nyt siihen tulee radikaali muutos. Tästä lähtien juon kahvia maksimissaan litran päivän aikana ja senkin ennen puoltapäivää.”

Kahvinjuonnin vähentämisen lisäksi Sinellan tulee jatkossa kiinnittää myös entistä enemmän huomiota nukkumisolosuhteisiinsa. “Makuuhuoneen on nukkumaan mennessä oltava pimeä ja herätessä vastaavasti valon määrää olisi hyvä lisätä. Keväällä ja kesällähän valon kanssa ei ole ongelmaa, mutta talvella voin jatkossa yrittää tukea heräämistäni kirkasvalolampun avulla.”

Nukahtamista Sinella edesauttaa jatkossakin melatoniinilla, tosin hieman aikaisemmasta poikkeavalla tavalla. “Aikaisempi annokseni puolitettiin ja sain ohjeet ottaa melatoniinin jo muutamaa tuntia ennen nukkumaan menoa. Aikaisemmin olen ottanut lääkkeen vasta nukkumaan mennessä ja se on ollut liian myöhään.”

Sinellan ruokavalioasiat ja liikuntatottumukset ovat kunnossa, joten niitä lääkäri ei ohjeistanut häntä muuttamaan. “Syön oikein ja liikun riittävästi, eli niiltä osin kaikki on hyvin.”

Lääkäri Janne Kanervisto antaa Sinellalle vinkkejä parempaan uneen.

Helpottunut ja hämmentynyt samaan aikaan

Sinella kertoo, että unitutkimuksen tuloksia on vielä tuoreeltaan hieman hankala käsittää. “Olen vuosia yrittänyt vakuuttaa ihmisille, että en minä tahallani valvo ja aiheuta sitä kautta itselleni ongelmia. Ymmärtämystä en ole saanut, päin vastoin. Nyt kestääkin hetken sisäistää, että olenkin ihan normaali ja tottumuksilleni on olemassa oikea syy.”

Sinellalla on tärkeä muistutus uniongelmien kanssa painiskeleville. “Sinun on hyvä tietää, että unilääkkeet eivät ole ainoa asia, johon sinun uniongelmiesi hoidossa tarvitsee tyytyä. Jos todella haluat päästä tilanteestasi ajan tasalle ja saada siihen oikeaa hoitoa, hakeudu unitutkimukseen. Tämä on asia, jossa ei kannata ruveta säästelemään. Säästä mieluummin jostakin muusta ja tee tämä satsaus oman hyvinvointisi eteen!”

Mikäli koet, että unesi ei ole virkistävää, ota meihin yhteys, unta voi tutkia! Lähetä meille viesti tästä, vastaamme pian!