Järkyttävän löydön tehnyt tytär on jättänyt Oulun kaupungin työntekijöistä poliisille tutkintapyynnön. Hän epäilee heitä heitteillejätöstä.

Tytär ihmettelee miten isän ovella ainakin kolme kertaa käyneet hoitajat eivät tehneet mitään oven auki saamiseksi, vaikka saivat postiluukun kautta väliovenkin auki. (Arkistokuva, kuvan palvelutalo ei liity tapaukseen.) HELENA LAAKSO / PSA

– Kaikki me tulemme joskus vanhoiksi ja ehkä muutamme palvelutaloon luullen, että siellä on se turva aina olemassa, 48-vuotias nainen sanoo ääni särkyen.

Hän on vihainen ja ihmeissään isänsä kohtalosta. Seitsemänkymppinen isä löydettiin menehtyneenä oululaisessa palvelutalossa sijaitsevan asunnon lattialta pari viikkoa sitten, helmikuun lopussa.

Tytär kertoo nyt seikoista, joiden avulla voidaan päätellä, että isä on ollut kuolleena asunnossa jo useamman viikon – kenties jopa kuukauden. Viimeisin elonmerkki isästä on jälkeenpäin löytynyt tammikuun 27. päivä. Tuolloin hän oli käynyt ruokakaupassa ostoksilla.

Vaasassa asuva tytär kertoo ihmetelleensä miksei saa isäänsä yhteyttä puhelimella ja tulleensa lopulta itse hiihtolomaviikolla paikalle Ouluun selvittämään tilannetta.

– Hänellä oli diabetes ja vähän dementiaakin, joten olin huolissani. Joulun alla kävi jo kerran niin, etten saanut yhteyttä ja lopulta soitin poliisit tarkistamaan tilannetta. Kävi kuitenkin ilmi, että vanha puhelin oli hajonnut. Sitten ostettiin uusi älypuhelin, jonka käyttö oli hänelle vaikeaa, tytär kertoo.

Postivuori ja paha haju

Tytär kertoo ensin uskoneensa, että isä ei ole saanut puhelinta ladattua. Päästyään isän asunnolle Oulun Laanilaan hän totesi, ettei ovea avaa kukaan. Postiluukun avaamalla näki, että eteisessä oli valtava kasa postia.

– Luukusta tuleva haju oli karmea. Lisäksi näin, että sänky on tyhjä ja petauspatja oli valahtanut outoon asentoon, tytär kertoo.

Tyttären lähdettyä etsimään apua, hän sai yhdeltä naapurilta asukkaista huolehtivan hoivapalveluyhtiön numeron. Päivystysnumerossa ei kuitenkaan vastattu, useista yrityksistä huolimatta. Lopulta pihalle tuli hoivapalveluyhtiön auto, jota ajaneelta työntekijältä nainen sai toisen numeron yhtiöön. Selvisi, että isästä ei ollut mitään tietoa. Saman lopputuloksen toi myös soittokierros sairaalaan.

– Soittelin vaikka minne. Kukaan ei tiennyt hänestä mitään. Varsinaisia hoitajia ei myöskään saanut mistään kiinni, eikä heitä näkynyt, nainen kertoo.

Lopuksi hän soitti poliisille. Vähän ennen poliisien tuloa paikalle ilmestyi kuitenkin huoltoyhtiön auto. Tytär ei tiedä kuka huoltoyhtiöön oli soittanut.

Tämän jälkeen poliisit menivät huoltomiehen avustuksella asuntoon ja tekivät karmean löydön.

– Kaikista järkyttävintä oli, kun toinen poliisi sanoi, että isä on on virunut siellä niin pitkään, ettei kasvojen tunnistusta voida tehdä, nainen kertoo ääni jälleen itkuun sortuen.

Ovella oli käyty

Tyttären mukaan hoitajat olivat käyneet Oulun palvelusäätiön asunnossa yksinään asuneen isän ovella ainakin kolme kertaa helmikuussa. Viimeisin käynti oli tapahtunut kolmen hoitajan voimin vain pari päivää ennen tyttären saapumista paikalle. Ovella käyneistä hoitajista yksi kertoi tyttärelle, että he olivat jopa saaneet postiluukun kautta välioven auki.

– Jos väliovi saatu auki, niin postivuorta on ollut mahdoton olla näkemättä. Lisäksi hajua ei voinut olla huomaamatta. Miten on mahdollista, ettei kenellekään herännyt mitään kelloja soittamaan siitä, että pitäisi tehdä heti jotain, tytär kysyy vihaisena.

Tytär kertoo tehneensä hoitajista lopulta tutkintapyynnön poliisille. Hoitajien esimiehiltä hän ei ole vieläkään saanut vastauksia siihen miksi näin kävi tai edes, että millaisella sopimuksella isän luona olisi pitänyt käydä.

– Hoitajat itse vain sanoivat, etteivät saa mennä asuntoon ilman lupaa. Näinhän kyllä lukee hissin seinässäkin olevissa ohjeissa, nainen ihmettelee.

Tytär kertoo isän olleen periaatteessa hyväkuntoinen. Tämä kävi usein esimerkiksi kaupungilla syömässä tai kirjastossa. Palvelutalossa hän oli asunut vasta vuoden verran.

– Hän ei valittanut koskaan. Puhelimessa hän aina vakuutti olevansa hyvässä kunnossa.

Kuoleman jälkeen selvisi kuitenkin, että jo joulukuussa Oulun kaupungin työntekijä oli tehnyt haastattelun pohjalta arvion, jossa todettiin että isän tarvitsisi päästä pikaisesti laajennetun avun piiriin.

Menehtynyt isä asui Oulun kaupungin omistaman Oulun palvelusäätiön vuokra-asunnossa. Laanilassa sijaitsevassa palvelutalossa ja sen naapuritalossa on noin 70 yksiötä vanhuksille. OULUN KAUPUNKI

Apua muillekin

Menehtynyt isä asui Oulun palvelusäätiöltä vuokratussa 25 neliön kokoisessa yksiössä Oulun Laanilassa sijaitsevassa palvelutalossa. Valtion tuella rakennettuihin vuokra-asuntoihin pitää hakea asumaan. Päästäkseen asumaan palvelutalon asuntoon, ei saa ylittää valtion määrittelemiä varallisuusrajoja.

Oulun palvelutalosäätiön verkkosivujen mukaan taloissa asutaan itsenäisesti ja ostetaan tarvittaessa ruoka- ja siivouspalveluja niissä toimivilta palvelukeskuksilta. Hoitohenkilökuntaa taloissa on paikalla vain päivisin. Palvelusäätiö tarkensi vielä keskiviikkona, että juuri kyseisessä talossa ei ole palvelukeskusta eikä ruoka- ja siivouspalveluita tai muuta toimintaa ole tarjolla. Säätiöllä ei myöskään ole tässä talossa hoitohenkilökuntaa.

Osalle taloissa asuvista vanhuksista Oulun kaupunki on määritellyt laajennetun palvelun. Tällöin vanhus saa apua päivittäiseen toimintaansa ja esimerkiksi ruoka tuodaan asuntoon.

Isänsä menettänyt tytär ihmettelee talon menoa. Hänen mukaansa vanhuksilta on muun muassa viety lähes kaikki virikkeet pois. Talossa käyvillä hoitajilla on puolestaan aivan liian kiire koko ajan.

Tytär sanoo käyneensä isän kuoleman jälkeen tämän asunnolla joka päivä, koska erilaisia kuolemaan liittyviä asioita piti hoitaa. Samalla hän tapasi muutamia naapuriasukkaita ja jutteli pitkään heidän kanssaan.

– Kuulin varsin järkyttäviä juttuja ja lupasin auttaa näitä vanhuksia. Mutta nyt täytyy ensin hoitaa isän kuolemaan liittyvät asiat. En voi kertoa heidän yksityisasioitaan julkisesti, mutta aion tehdä heidän puolestaan aikanaan tutkintapyynnöt poliisille, tytär sanoo.

Toinen kuolema äskettäin

Tytär kertoo esimerkkinä talon vanhusten tilanteesta yhden itse koetun tapauksen, jossa apua ei saatu millään paikalle.

– Yksi vanhus jäi ulos kun hän unohti avaimet toisen takin taskuun. Minulla ei ollut kiire, joten jäin auttamaan häntä ja soittelimme eri palvelunumeroihin. Oven auki saaminen kesti lopulta pari tuntia. Se on todella pitkä aika.

Tytär kertoo myös kuulleensa huoltoyhtiön työntekijältä, että edellisellä viikolla ennen hänen isänsä kuolemaa, oli yhdestä asunnosta löydetty myös vanhus kuolleena.

– Hän oli ollut siellä kaksi viikkoa kuolleena.

”Tärkeä selvittää”

Oulun kaupungin vanhustyön johtaja Anna Haverinen kertoo kuulleensa Laanilan palvelutalon kuolemantapauksesta. Hän kuitenkin kieltäytyy kommentoimasta asiaa tarkemmin.

– Koska tässä on yksittäisestä asiakkaasta kyse, niin en voi tietenkään kommentoida muuta kuin yleisellä tasolla asiaa, Haverinen sanoo.

Hän muistuttaa, että palvelutalossa asuvien kanssa tehdään erikseen palvelutarpeen kartoitus, mikäli tarvetta on ja siinä päätetään hoidon tasosta.

– Palvelutalo ei ole sinänsä mitään palvelua. Siellä asutaan joko vuokralla tai omistusasunnossa. Palvelut kunta järjestää sitten yksilöllisen tarpeen mukaan, hän sanoo.

Haverinen pitää hyvänä, että poliisi selvittää nyt tapahtumat. Hän ei ota kantaa toimivatko hoitajat kyseisessä tilanteessa väärin, koska eivät vieneet asiaa eteenpäin.

– Meille ei ole tullut tietojeni mukaan mitään yhteydenottoa (poliisilta). Mutta nyt on tosi tärkeää selvittää, että mitä on tapahtunut ja mitä asukkaan elämässä on tapahtunut.

Haverinen kertoo, ettei ole kuullut toisesta kuolemantapauksesta samassa talossa.

Hän ei myöskään ota kantaa menehtyneen miehen tyttären väitteisiin, että Laanilan palvelutalossa huolehdittaisiin asukkaista huonosti.

– Vaikea sanoa mikä on omaisen näkemys ja kokemus tai ketä asukkaita hän on kuullut. Periaatteessa kotihoito järjestetään aina palvelutarpeen perusteella, Haverinen sanoo.

(Muokattu juttua klo 13.42: Oulun Palvelusäätiö tarkensi, ettei kyseisessä talossa ole mainittua palvelukeskusta, eikä säätiöllä ole tässä talossa hoitohenkilökuntaa.)