Ei kuulemma pitäisi pelätä. On vain jatkettava elämää kuin mitään ei olisi tapahtunut. Terrorismi voitetaan teeskentelemällä, että arki jatkuu entiseen malliin.

On myös naurettavaa ajatella, että peloton kävely kauppakeskuksissa on manifesti suomalaisen elämäntavan puolesta. Elämäntapaamme kuuluu, että saamme pelätä vapaasti, jos sattuu pelottamaan. Jos liikkuminen kaupungilla muuttuu manifestiksi, terroristit ovat voittaneet.

Pitäisi todistella itselleen, että todennäköisyys jäädä auton alle on valtavan paljon suurempi kuin todennäköisyys kuolla terrori-iskussa. Pitäisi vertailla kouluampumisia ja Turun terrori-iskua ja nähdä niin sanottu iso kuva ja osoittaa sitten syyttävällä sormella kaikkia, jotka ajattelevat epärationaalisesti. Pitäisi sanoa hyh hyh kaikille niille, jotka pelkäävät Lähi-idästä tulevan maahanmuuton lisäävän terrori-iskun todennäköisyyttä.

Ihan kivaa tuo rationaalisuus. Ihanteena on ihminen, joka korvaa tunteensa tilastollisella analyysilla ja relativisoi terrori-iskuja niin, että ne istuvat mukavasti liberaalin perustarinaan. Liberaalissa perustarinassa paha poistuu kotouttamalla ja todellinen vihollinen on suvaitsematon rasisti. Suvaitsemattomia rasisteja liberaali tarvitsee siksi, että heidän mielipiteittensä kauhisteleminen on mukavampaa kuin ikäviin kysymyksiin vastaaminen. Ikäviä kysymyksiä ovat muun muassa seuraavat: