En februaridag 2006 stängdes Sverigedemokraternas partitidning SD-Kurirens hemsida ner. Tidningen hade nämligen utlyst en karikatyrtävling i samband med den laddade debatten om danska Jyllands-Postens karikatyrer av bland annat profeten Muhammed. Dåvarande utrikesminister i Göran Perssons socialdemokratiska regering, Laila Freivalds, fick kalla fötter. Kontakt togs med webbhotellet Levonline AB som i sin tur stängde ner SD-Kurirens sajt.

För det här fick Freivalds hård kritik och hon avgick snart från sin statsrådspost. Hur kunde en så högt uppsatt svensk politiker inte förstå yttrandefrihetens principer? Makten kan inte släcka ner hemsidor hur som helst.

Men nu undrar jag om inte Freivalds var före sin tid.

När Frankrikes president Macron i veckan höll sitt nyårstal betonade han att det snart kommer att läggas fram ett förslag på hur spridning av falska nyheter, särskilt i valtider, ska kunna bestraffas. Macron påstår att staten måste "skydda demokratin från falska nyheter".

Därför vill presidenten alltså att webbkonton ska kunna blockeras, att information ska kunna tas bort och att användarkonton ska kunna stängas. Macron vill även motverka aktörer som "arbetar för destabilisering under en valkampanj".

Även i Tyskland är en lag mot "falska nyheter" i sociala medier aktuell. Kritiker har varnat för att det går för långt, att lagen kommer leda till censur, men när det är högsta mode att ta till hårda nypor mot nätet tycks principer väga lätt.

Inte nog med att politiker står redo att nagga yttrandefriheten i kanterna, kan det dessutom vara smärtsamt kontraproduktivt när makten levererar sanningar.

Alliansregeringen lanserade 2011, med dåvarande integrationsminister Erik Ullenhag i spetsen, en "toleranssajt" på regeringes hemsida. Där skulle främlingsfientliga myter krossas, hette det.

I själva verket påstods det på sajten saker som att det skulle vara en myt att invandringens kostnader skulle handla om "tiotals miljarder". Men tiotals miljarder var just vad forskare hade kommit fram till, vilket beror på hög arbetslöshet bland utlandsfödda. På regeringens "neutrala" hemsida pekades alltså fakta, lättillgänglig sådan, ut som en främlingsfientlig myt.

I dag har myndigheten Vinnova gått ihop med stora mediebolag för att motverka "filterbubblor" och ”falska nyheter”. SVT:s VD Hanna Stjärne säger sig önska "konkreta handlingar som får verkliga konsekvenser" mot desinformation (Journalisten, 2/1). Vad exakt betyder det?

Faktafel bemöts i fritt meningsutbyte, inte genom att makthavare tar sig rätten att styra information. Vi borde ha lärt oss det vid det här laget.