– Språket är vår form av protest eftersom vi är konstnärer. Vi hoppas att våra videor ska ge iranska kvinnor en röst, säger Samin, vars namn har ändrats för att skydda hennes identitet.

Scenen finns i en tecknad film som skapats av animatören Samin, 32, från Teheran med hjälp av pojkvännen, som är illustratör. Med sin konst protesterar paret mot den lag i Iran som gör det obligatoriskt för kvinnor att bära hijab, huvudsjal.

En ung kvinna står på en redskapslåda med det långa håret svallande över axlarna. Hon håller upp en vit huvudsjal framför en folkmassa som består av enögda figurer.

Att dela sin konst i sociala medier är det tryggaste sättet för Samin att visa solidaritet med rörelsen mot Irans lag om obligatorisk huvudsjal. Sjal ingår i den islamiska dresskoden som tvingades igenom efter revolutionen mot shahens sekulära regim 1979.

Minst 33 personer har gripits för att de deltagit i protestaktioner sedan slutet av december då en våg av demonstrationer mot regimen övergick i en allmän protest mot ojämställdhet mellan könen.

"Unga människor skulle aldrig välja hijab"

Invånare i Iran använde Telegram och Instagram för att dela information om protesterna och för att uttrycka sitt stöd. De iranska myndigheterna uppges ha svarat med att göra det svårare för folk att komma in på sociala medier och meddelandetjänster. Detta som ett försök att slå ned oroligheterna.

– Regeringen säger ”Du är muslim, så du måste bära hijab”. Men det känns som att man trycker ned sig själv när man tar på den. Jag tror att 90 procent av folket inte vill ha hijab. Unga människor skulle aldrig välja hijab, säger Samin.

Genom den tecknade filmen protesterar paret mot den lag i Iran som gör det obligatoriskt för kvinnor att bära hijab.

Det är oklart hur stort stödet är för proteströrelsen i Iran, som fortfarande anses vara friare för kvinnor än många av dess muslimska grannländer. Iranska kvinnor får köra bil, rösta, arbeta med nästan allt och är bland de mest högutbildade kvinnorna i Mellanöstern.

"I Iran tvingas alla flickor att bli lögnare"

I början av februari publicerades plötsligt en tre år gammal rapport. Det sågs som att president Hassan Rouhani ville signalera att landet fortfarande är splittrat i hijabfrågan. Enligt rapporten anser 49,2 procent av iranierna att huvudsjalen är en privatsak – och är emot att regeringen bestämmer vilka kläder kvinnor ska bära.

Jag måste dölja mitt arbete, mina känslor, min kärlek

Samins berättelse understryker att det är en fråga som delar generationerna. Hon talar inte om för sina traditionsbundna föräldrar vad hon känner för hijab. Inte heller vad hon känner för sin pojkvän, för den delen.

– I Iran tvingas alla flickor att bli lögnare. Man måste dölja allt. Jag måste dölja mitt arbete, mina känslor, min kärlek. Allt på grund av kulturen här, säger Samin.

Vida Movahedi greps när hon protesterade utan sin huvudsjal på en gata i Teheran. Foto: Stella pictures

Hon uttrycker inte sina åsikter på gatorna på grund av risken att bli gripen. Men i skydd av anonymiteten i sociala medier fortsätter hon att tala ut.

– Ibland vill jag gå ut och protestera som Vida. Men då tänker jag på mitt liv och på att jag riskerar att hamna i fängelse på obestämd tid. Det är skrämmande, säger Samin.

Hon syftar på Vida Movahedi, en 31-årig småbarnsmamma som greps när hon protesterade utan sin huvudsjal på en gata i Teheran.

Viftar med sin hijab som en flagga

En video visar Movahedi när hon står på en redskapslåda och viftar med sin hijab som en flagga. Den blev viral i sociala medier i slutet av december, bland annat för att den delades av en iransk kvinna som lever i landsflykt i USA. Samma video inspirerade Samin till att göra sin animerade film.

De lägger ut bilder på sig själva utan hijab på sina egna konton

Masih Alinejad är en av aktivisterna bakom kampanjen ”Vit onsdag” i sociala medier, som riktar sig mot hijab-lagen. Hon delar videoklipp och bilder av demonstranter på sina sociala medier-konton – som tillsammans har mer än 2,3 miljoner följare.

Alinejad ger iranska kvinnor en plattform där de kan sprida sitt missnöje runtom i världen. Några av dem tar nu kampanjen i egna händer. De lägger ut bilder på sig själva utan hijab på sina egna konton.

"I Iran tvingas alla flickor att bli lögnare. Man måste dölja allt. Jag måste dölja mitt arbete, mina känslor, min kärlek. Allt på grund av kulturen här", säger animatören Samin.

Shaparak Shajarizadeh är aktiv medlem i ”Vit onsdag”-rörelsen. Hon greps i slutet av februari när hon tog av sig huvudsjalen som protest mot att Mohavedi hade fängslats. Hon delade en video i sociala medier – som visade hur hon med sitt långa hår avtäckt viftade med sin vita hijab på en käpp. Precis som Mohavedis numera ikoniska demonstration.

Jag tänkte hela tiden ”Vad hände med den där tjejen?”

Shajarizadeh, 42, som bor i Teheran med sin man och nioårige son, talade med CNN innan hon greps den 21 februari. Efter det att Mohavedi försvann kunde hon inte sluta att tänka på henne, förklarade hon.

– Jag kunde inte ens sova. Jag tänkte hela tiden ”Vad hände med den där tjejen?”. Och jag tänkte att det inte är rätt att glömma henne. Jag kände att jag måste stöda henne, sade hon.

Frågan om hijab delar generationerna. Samin berättar inte för sina traditionsbundna föräldrar vad hon känner för sjalen.

Men hon fick betala ett personligt pris för sina aktioner. Hennes föräldrar blev livrädda när Shajarizadehs bilder började cirkulera i internationella rapporter.

– Först började de ringa och be mig att sluta. Sedan ringde de min man. När inte det heller hjälpte blev det otrevligt, de började tala med min son. Jag ville inte att han skulle bli rädd eller oroad, så jag bröt kontakten med dem, säger Shajarizadeh.

Hon förklarar att hennes föräldrar inte är religiösa, men att de är rädda för att utmana rådande sedvänjor.

– Så klart jag är ledsen, men det är mitt liv. De har tryckt ned mig hela livet. Nu vill jag bara ha en röst, säger hon.

De har tryckt ned mig hela livet

Hon har tappat kontakten med sina föräldrar och många vänner, men säger att maken har stått vid hennes sida under hela kampanjen.

– Det är mer än tillräckligt för mig, säger Shajarizadeh.

Men det har ibland varit svårt att hitta de rätta orden för att förklara för sonen varför hon protesterar.

– Han blir orolig när folk i hans närvaro talar om fängelse och gripande och såna saker. Men han är en modig kille, säger hon.

Samin uttrycker inte sina åsikter på gatorna på grund av risken att bli gripen. Men i skydd av anonymiteten i sociala medier fortsätter hon att tala ut.

Shajarizadeh blev misshandlad i interneringscentret Vozara i Teheran, enligt uppgifter från hennes familj och hennes advokat, Nasrin Sotoudeh. Efter att ha flyttats till Gharchak-fängelset började hon hungerstrejka. CNN har sökt de iranska myndigheterna för en kommentar, men fick inget svar.

Hon släpptes den 28 februari. Nu väntar en rättegång med åtalspunkten ”hets till sedligt förfall och prostitution”, en anklagelse den iranska polisen använder mot kvinnor som protesterar mot obligatorisk hijab. Hon riskerar upp till tio års fängelse om hon döms.

Efter att ha flyttats till fängelset började hon hungerstrejka

Shajarizadeh är inte ensam. Också Manijeh Tafaghod Rezaei, 35, från västra Teheran har genom sina inlägg i sociala medier blivit ett känt ansikte i kvinnorörelsen.

Rezaei som föddes med akondroplasi, ”dvärgväxt”, arbetar som modell. Det är olagligt i Islamiska republiken Iran. Hon har varnats och gripits efter att upprepade gånger ha delat videor på nätet med sig själv utan huvudsjal.

– Jag kallades till förhör och tvingades att säga att jag inte skulle fortsätta. Men jag fortsatte att visa mitt missnöje och att protestera i sociala medier, säger Rezaei.

"Språket är vår form av protest eftersom vi är konstnärer. Vi hoppas att våra videor ska ge iranska kvinnor en röst", säger Samin.

Rezaei, som inte försöker dölja sin identitet, har fått ta emot många hot, både personligen och på nätet.

– Efter att ha lagt ut videoklipp utan min hijab hotades jag både i sociala medier och i verkliga livet. De hotade till och med att spruta syra och med våldtäkt och övergrepp, säger Rezaei.

– Många frågar om jag har gripits eller inte. Jag svarar bara nej för jag vill inte sprida rädsla i samhället så att kvinnor slutar att protestera, säger hon.

Manijeh Tafaghod Rezaei flydde till Nederländerna i slutet av februari. Hon fruktade för sitt liv. Hon lever nu i limbo utan att veta om hon någonsin ska kunna återvända hem.

Reportageprojektet "As Equals" är ett unikt samarbete mellan CNN och Expressen TV. Projektet finansieras av Europeiska journalistikcentret via dess bidragsprogram för Innovation inom utvecklingsreportage.