Den hälsosamme ekonomisten, Monday 13 March, 2017

Premiepensionerna diskuteras flitigt och fokus har satts på fonder som inte håller måttet och som i vissa fall agerat bedrägligt gentemot spararna. Dessa problem tas som intäkt för att se över eller avskaffa systemet helt. Att man bör se över systemet är självklart. Ett avskaffande skulle däremot inte få riktigt de effekter som politikerna påstår. Detta är de själva väl medvetna om och det är också därför som man gärna växlar till ett ofonderat system - det är ett enkelt sätt att höja skatten utan att tala om att det är det man gör.

Men hur ligger det egentligen till? Den allmänna pensionen består av två delar; inkomstpension och premiepension. Inkomstpensionen är ett så kallat NC-system, där NC står för "notionally contributory". Det innebär att de intjänade pensionrätterna visserligen går direkt in i statens kassa, men att det samtidigt förs upp en skuld till den enskilde pensionären. Staten åtar sig att återbetala en summa som motsvarar beloppet plus en avkastning som motsvarar löneutvecklingen i samhället i stort. Pengarna förräntas alltså med det som kallas inkomstindex.

Den del som är fonderad och som förvaltas av fonder som spararna själva väljer uppgår till 13 procent av pensionsavgiften. Om avkastningen i premiepensionen och inkomstpensionen är lika hög kommer även pensionen en dag att bestå av 13 procent premiepension och 87 procent inkomstpension.

Så kommer det med all sannolikhet inte att bli. Staten betalar nämligen en lägre ränta till spararna än vad de allra sämsta fonderna i premiepensionssystemet gör. Inkomstpensionerna har sedan 1995 räknats upp med tre procent årligen medan premiepensionen ökat med 6,4 procent i värde. För att uppnå samma låg avkastning som staten erbjuder i inkomstpensionen skulle en privat fond behöva ta ut två procent i avgift, om man även tar hänsyn till effekten på kapitalet (ränta på ränta).

Det är en avgiftsnivå som är så hög att den skulle vara helt förbjuden i dagens PPM-system. Inga fonder tillåts ta ut mer än två procent och det finns ett rabattsystem som innebär att den effektiva avgiften i praktiken inte kan överstiga 0,8 procent. Vid en jämförelse med statens "fond" ser vi att avgiften som Magdalena Andersson tar ut av de blivande pensionärerna är 150 procent högre än vad någon privat fondförvaltare i PPM-systemet över huvud taget får ta ut.

Skillnaden är måhända att avgiften som staten tar ut går direkt in i statskassan och därför blir en återbäring till övriga skattebetalare. Men för de blivande pensionärerna är det givetvis en usel affär att ha pengarna hos staten.

Den som tar del av regeringens kritik mot PPM bör därför vara medveten om att det är staten själv som driver den största bluffonden. Skulle PPM föras över till inkomstpensionssystemet vore detta en extremt bra affär för staten och en extremt dålig affär för pensionsspararna. Magdalena Andersson skulle kunna tillgodoräkna sig ett ökat reformutrymme som motsvarar den överskjutande räntan på PPM-pengarna.

Det är osannolikt att regeringen verkligen skulle gå hela vägen - genom att integrera PPM i inkomstpensionssystemet. Men det är ändå intressant att räkna på vad ett sådant förslag skulle innebära. En större omläggning av systemet skulle dock kunna få till effekt att PPM-delen minskas till kanske två procent (från dagens 2,5). Bara en sådan marginell förändring ger utrymme för dolda skattehöjningar på 200 miljoner kronor årligen, då staten kan tillgodogöra sig avkastningen på placeringar i AP-fonderna. Att börja tala om att avveckla PPM eller att samla fonderna i en enda är att öppna Pandoras ask. Räkna med att Finansdepartementet kommer att hitta ett sätt att använda delar av pensionärernas pengar för att öka det så kallade reformutrymmet.

* Beräkningen baseras på att avsättningen till PPM uppgår till 2,5 procent av lönesumman, eller 40 miljarder kronor årligen. Om två procentenheter av avkastningen på dessa pengar tillfaller staten i stället för pensionärerna uppstår en dold skattehöjning på 800 miljoner kronor årligen. Skulle endast 0,5 procentenheter av lönesumman överföras till inkomstpensionen uppgår den dolda skattehöjningen till 160 miljoner kronor per år.

Please enable JavaScript to view the comments powered by Disqus.