Sagas svärd – Svärdsskidan kol 14-daterad till vendeltid

Publicerat: 21 dec, 2018

Svärdsskidan till Sagas svärd har nu kol 14-daterats. Resultatet visar på en datering till tidsintervallet 650–770 e Kr (AD) och innebär att svärdet hamnar i den arkeologiska perioden vendeltid. Analysen är utförd vid Ångströmlaboratoriet i Uppsala och dateringen är angiven med 95,4 % sannolikhet. Eftersom svärdsskidan är tillverkad av asp, som i enstaka fall kan bli drygt 100 år, finns en teoretisk möjlighet att svärdet kan vara ännu något yngre.

Stilmässigt bör dock svärdet (svärdsknappen) höra hemma i kol 14-spannets äldre del eller vara ännu något äldre. Svärdet har tidigare getts en preliminär datering till 500-talets mitt. Vi undersöker nu möjligheten att också datera träet i själva handtaget eftersom svärdet kan vara äldre än svärdsskidan. För att komplicera det hela ytterligare finns exempel på att svärd ibland tillverkades för att se äldre ut. Man önskade helt enkelt ge svärden en antik finish.

Vad betyder nu detta för tolkningen av svärdets fyndomständigheter? En tanke har varit att det handlar om ett offerfynd. Argumentet för det baserades inte minst på att vi också hittade ett bronssmycke, en så kallad fibula, på ungefär samma plats i sjön Vidöstern. Fibulan kan dateras till yngre romersk järnålder – folkvandringstid, 200 – 500-tal e Kr. Men om nu svärdet är mer än 200 år yngre än fibulan är frågan om de båda föremålen har något gemensamt mer än själva fyndplatsen?

Människan har i alla tider utfört ritualer och offer till högre makter. Under de första århundradena efter vår tideräknings början, 0–500-talet e Kr. var det vanligt att man offrade föremål i sjöar och våtmarker. Den sedvanan avtar sedan och offerhandlingarna tar sig andra uttryck. Sett i det perspektivet verkar det mindre troligt att svärdet hamnat i Vidöstern som resultatet av en offerhandling, även om det naturligtvis inte kan uteslutas. Handlar det då om ett svärd som tappats i vattnet genom en olyckshändelse eller kanske om gravar som legat nära strandkanten och som med tiden eroderat och rasat ut i vattnet?

Det finns emellertid flera exempel på svärd från vendel- och vikingatid som påträffats i vattendrag. Vi har tidigare nämnt ett svärdsfynd från Vättern utanför Hästholmen som kan dateras till vendeltid. Till det kan vi lägga ett vikingatida svärd påträffat i samband med sjösänkning av Nävelsjön, mellan Sävsjö och Vetlanda, i mitten av 1800-talet. Några andra fynd än svärden gjorde man inte i något av fallen. Även där finns utrymme för flera olika tolkningar.

Fortsättning följer….