Försök föreställa er att Nya Karolinska Sjukhuset i Stockholm hade ägts av ett privat vårdföretag. Då hade dess kaotiska tillkomsthistoria lett till att alla tankar om privata vårdgivare hade varit döda för överskådlig framtid.

Nu har mardrömmen NKS uppstått inom ramen för den offentliga sjukvården. Ändå är det ingen som tar de ständigt nya skandalerna som tecken på att det är fel med sjukvård i offentlig regi. Den komplicerade samarbetsformen mellan offentligt och privat, OPS-avtalet, är alltför intrikat för att en bred debatt ska kunna uppstå.

Det är den borgerliga alliansen i Stockholms läns landsting som har ansvaret för den nedmontering av Stockholms sjukvård som blivit följden. Misströstan och personalflykt på alla nivåer leder till akuta problem. Det senaste avhoppet kom i måndags med hjärtkirurgen Jan Liska, som skulle ha blivit ”patientflödeschef”.

De chefer som är kvar måste lära sig en nyckelreplik: ”Jag bedömer det som patientsäkert”, här uttalad av Boubou Hallberg, chef för neonatalvården, i DN 14/11, apropå ett av många katastrofala beslut: förlossning och neonatalvård ska flyttas i sär, med en kilometer kulvert emellan.

Karolinskas kärnverksamhet, själva sjukvården, är ”så nära ett totalstopp man kan komma” (SvD 12/11). Talrika källor, de flesta anonyma, talar om ”katastrofala brister i organisationen och omhändertagandet”. Kaliber i P1 har i två program (7 och 14/11, googla Kaliber Karolinska) kommit fram till detsamma.

Konsulter har gjort ritbordslösningar som inte tål mötet med verkligheten. Det handlar om ”värdebaserad vård”, en idé som drivs av Boston Consulting Group, BCG. Motvilligt lämnade sjukhuset ut tio tunna underlagsrapporter till Kaliber. Ett av problemen visar sig vara att ingen vet vad värdebaserad vård innebär i praktiken. Organisationsformen saknar evidens.

Sedan förre sjukhusdirektören Birgir Jakobsson gick i pension för två år sedan tycks planeringen ha kapats av konsultföretaget: en därifrån har utnämnts till operativ chef, i styrelsen sitter en annan och superkonsulten Stefan Larsson konsultar vidare gratis eftersom NKS ska bli ett uppvisningsobjekt.

Många excelark blir det. Oändliga möten och akut mätningssjuka präglar införandet av det värdebaserade flödestänkandet. Personal som skulle vilja ägna sig åt patienterna uppfattar situationen som ett ofattbart slöseri med tid och resurser.

Grundläggande frågor har kommit bort, till exempel: Hur ska läkarutbildningen fungera i flödesscheman utan kliniker? Insatta källor (anonyma förstås) inom NKS uppskattar i Kaliber kostnaden för omorganisationen till hundratals miljoner kronor, vilket låter lågt räknat.

De ständiga omorganisationerna i offentlig verksamhet kostar antagligen mer än alla vinster i privata vård- och omsorgsföretag. Omorganisationer av ideologiska skäl inträffar regelbundet vid maktskiften i landsting. Hur kan så många uppfatta det som fel att välskötta vårdföretag går med vinst, medan de utan diskussion betalar för denna nedbrytande mekanism?

Det här är en opinionstext publicerad i Dagens Samhälle. Åsikterna som uttrycks i artikeln står skribenten för.