Opinionsinstitutet Skop undersökte 2007 vem svenska folket trodde var skickligast att leda en regering. Resultatet gav Fredrik Reinfeldt ett högre förtroende med 63,2 procent mot Mona Sahlin som stöddes av 36,8 procent.

Det är vanligt med fusk vid opinionsundersökningar. Så många som vart tionde svar är påhittade. Orsaken är de orimliga kraven på personalen. Det hävdar före detta anställda på undersökningsinstitutet Skop som Arbetaren talat med. – Om det är så är det allvarligt, säger Kent Asp, docent i statskunskap och professor i journalistik.

Brukar opinionsmätningar stämma? Hanterar medierna dem på rätt sätt? Vilket institut mäter bäst? Sådana frågor brukar framför allt höras i valtider när opinionsmätningarna avlöser varandra i rasande fart. Vad det gäller undersökningarna i sig brukar aspekter som urvalet och frågornas formulering lyftas fram som viktiga för trovärdigheten. Kvaliteten på själva genomförandet av undersökningarna diskuteras däremot inte.

I veckans reportage i Arbetaren berättar före detta anställda på marknads- och opinionsundersökningsföretaget Skop om hur de anställda hoppar över och hittar på svar för att klara de omöjligt höga kraven och slippa bli hemskickade. De uppskattar fusket till omkring 10 procent under ett genomsnittligt arbetspass och en av dem säger att han tappat allt förtroende för opinionsundersökningar efter att han sett hur de genomförs.

Skops VD och ägare Birgitta Hultåker blir mycket förvånad över uppgifterna om fusk.

– Hoppar över? Om vi kommer på anställda med sådana saker får de inte stanna kvar. Det kan jag lova dig, säger hon.

Birgitta Hultåker tycker det är svårt att bedöma om kraven på de anställda är för höga. Samtidigt gör allvaret i uppgifterna att hon kan tänka sig att titta på arbetsprocessen.

– Visst, om det är som du säger så har vi ju en hel del att göra, säger hon.

Arbetaren ringer upp Kent Asp, docent i statskunskap och professor i journalistik vid Göteborgs universitet. Han har inte direkt hört talas om fusk tidigare.

– Om det är så är det allvarligt, säger han.

Kent Asp säger att medierna förvisso måste lita på att det inte fuskas när de använder undersökningar som källor, men tycker samtidigt att journalister kunde vara lite mer kritiska till resultaten i institutens undersökningar.

– Forskare använder sällan material från opinionsundersökningar utan undersöker helst själva. Journalister borde också vara kritiska till resultaten, säger han.

Därför tycker han att den massiva uppmärksamheten och skepsisen i media mot den nyligen publicerade undersökningen av journalisters politiska sympatier, ”Journalist ’11”, blir lite hycklande.

Journalist ’11 är en vetenskaplig undersökning från Göteborgs universitet och visar bland annat på att Miljöpartiet är det största partiet bland journalister.

– Det är bra att de är kritiska till studien, även om den håller högre kvalitet och har högre svarsfrekvens än både andra svenska och utländska undersökningar. Men de borde vara kritiska även i andra fall. Det blir lite att de silar mygg och sväljer kameler annars, säger Kent Asp.

Däremot finns det en typ av undersökningar som Kent Asp menar håller god kvalitet, nämligen valsympatiundersökningarna. Den uppfattningen bekräftas också av de före detta anställda på Skop. Frågan ”Vad skulle du rösta på om det var val i dag?” var en av fåtal intervjufrågor som det inte fuskades med, berättar de. Den är nämligen en så kallad kontrollfråga som företaget ofta dubbelkollar med den som intervjuats.

– Sedan blir ju också valet ett test på om opinionsinstituten ligger rätt eller inte i just den frågan, säger Kent Asp. Undersökningsresultaten har efteråt utvärderas av forskare och det har visat sig att instituten låg rätt inför senaste valet, avslutar han.