Eveniment

„Nu poţi să crezi, dragă, mă întreabă la ce oră să vină la birou, cu se poate ajunge mai bine, cu autobuzul sau metroul, că suntem prea departe… Atâtea pretenţii, nici nu mai înţeleg ce vor…“

Conversaţia unor responsabile de resurse umane prezente la o întâlnire oferită de o companie de recrutări surprinde bine noua realitate din economie – goana firmelor după angajaţi. Spre diferenţă de acum 10 ani, când a avut loc precedenta fierbere pe piaţa de HR, de această dată mirajul jobului într-o multinaţională nu mai este atât de viu.

Noua generaţie vrea libertate, muncă fără program, vară la festivaluri şi iarnă în ceainării cu laptopul în faţă, iar

„HR-iţele“ care au luptat în ultimii 10-20 de ani să urce în carieră se uită ca la nişte zombi la tinerii bărboşi şi fetele cu codiţe, în tenişi, care nu sunt prea uşor de convins să intre într-o corporaţie.

Aşa că salariile zboară şi zboară an de an, doar-doar or mai compensa tristele cubicluri în care trebuie să intre proaspeţii absolvenţi de cibernetică sau automatică mult căutaţi de companiile de IT care îi caută cu miile.

Foamea de angajaţi tineri a determinat firmele să umble puternic la salarii, ceea ce în sfârşit este o veste bună pentru România. Salariul mediu în IT&C era în martie 2016 de peste 5.000 de lei, deci peste 1.200 de euro, iar pentru seniori 3-4.000 de euro a devenit norma.

Viteza de creştere a luat prin surprindere pe toată lumea. Salariul mediu net în IT&C a crescut într-un an cu 20% şi este foarte probabil să crească încă 4-5 ani de acum încolo în acelaşi ritm.

Spargerea următoarei bule a internetului - după cum se vede după tranzacţia de ieri prin care Microsoft a plătit

26 mld. dolari pentru LinkedIn, o companie pe pierderi, o sumă de opt ori veniturile anuale - nu se va petrece prea curând.

Lumea este invadată de bani ieftini, iar goana după eficienţă pe de o parte şi magia noilor tehnologii pe de altă parte vor fi driverele cererii de IT-işti şi în deceniul următor.

Partea bună este că există tot mai multe categorii de salariaţi în România care au trecut în ultimii ani de limita de 1.000 de euro (4.500 de lei) pe lună salariu mediu net, chiar dacă drumul întregii economii către acest obiectiv este încă lung.

Salariaţii din industria petrolieră, angajaţii din bănci şi cei din asigurări au intrat în această grupă şi nu sunt chiar puţini: câteva zeci de mii în fiecare categorie.

Aceştia sunt cei mai mari fani ai Uniunii Europene, ai globalizării şi ai deschiderii economiei, iar creşterea numărului lor va face din România cel mai mare susţinător al integrării şi mai rapide spre vest, chiar dacă tocmai în aceste zile Vestul se chinuie să nu se rupă prin ieşirea Marii Britanii din UE.

Problema mare este că cei 200.000 de angajaţi care câştigă peste 1.000 de euro net pe lună nu reprezintă decât 4% din numărul total al salariaţilor din România. Grosul salariilor este de sub 2.000 de lei pe lună, salariul mediu net, iar marea provocare pentru România este ca fiecare sector de activitate, de la industrie la comerţ, de la hoteluri şi restaurante şi până la transport şi depozitare, să treacă în 10-15 ani de acum încolo la un salariu mediu net de peste 1.000 de euro net pe lună.

Atunci când fiecare grupă de salariaţi din România va câştiga peste 1.000 de euro net în medie, se va putea spune că în sfârşit s-a terminat tranziţia.

După aderarea la UE şi NATO, mulţi spun că România a rămas fără un obiectiv de ţară. Salariul mediu net 1.000 de euro pe lună: acesta trebuie să fie noul obiectiv de ţară al României. Şi este realizabil într-un deceniu cu o politică ambiţioasă şi corectă. Cine face Partidul „1.000 de euro pe lună“ câştigă alegerile.