Ce „greșeală” au făcut competitorii lui 5 to Go

Principalul concurent al 5 to Go pe segmentul cafelelor la pahar din carton este probabil lanțul de francize Coffee to Go, pornit în 2013 de către antreprenorul Vlad Timaru, într-un concept puțin diferit. În timp ce 5 to Go mergea pe un sistem de spații mici, dar fixe, rivalii de la Coffee to Go aveau mici chioșcuri, sub forma unui pahar de cafea supradimensionat, care se pot amplasa și muta cam oriunde.

După 3 ani de „război” la marginea străzii, șeful 5 to Go spune acum că rivalul Coffee to Go ar fi făcut greșeala de a se abate de la conceptul bun cu care a pornit la drum.

„Erau companii atunci , în 2015, care au greșit. Era și mai există și acum Coffee to Go. Ei au omologat atunci un pahar supradimensionat pe are îl puneai pe stradă și vindeai cafea la 4, la 5 și la 6 lei. Foarte bun conceptul. Dar în momentul în care noi am început să facem locații mici, dar stradale și în spații fixe, au început și ei. S-au bătut, au venit cu vreo 6-7 locații lipite de noi, dar acum mai au doar una, restul sunt închise. Pentru că s-au abătut de la conceptul lor inițial foarte bun - tonetele acelea puse pe trotuar, în gară, unde puteau ei. Au venit <<hai să copiem>>. Au venit în zona noastră de business și, neavând nici personalitate, în fine, erau alt model de business. S-au abătut de la ce aveau ei și au greșit”, crede Radu Savopol.

O altă provocare în acest business este capacitatea de multiplicare a conceptului nemodificat.

„Alții nu au putut să se multiplice. Există o companie care vinde cafea de origine, alte experiențe, cei de la Steam. Sunt niște băieți foarte mișto, din Cluj, cu experiență mare, premii internaționale, concursuri pe cafea de origine. Au făcut două locații și, dacă te uiți pe declarațiile lor din 2015, au spus că mai fac 10, dar au rămas la 2. Este greu să multiplici, în momentul în care vrei să creezi aceeași experiență peste tot, aceeași atmosferă”, a mai spus Radu Savopol, de la 5 to Go.

7 lecții de la Radu Savopol pentru micii antreprenori români

Radu Savopol face afaceri cu baruri sau cafenele din anul 2000. Bucureștean la origine, el s-a mutat la Sinaia, unde a deschis un pub, cunoscut în zonă, Old Nick Pub, pe care a trebuit să-l închidă după 17 ani. „L-am închis acum 3 luni din cauza chiriei exagerat de mari”.



În 2014 a revenit în București, după criza care a măturat mai ales afacerile HORECA. A găsit un fost garaj în care funcționase un mic magazin, închis de expansiunea lanțului Mega Image. „Așa a ieșit brandul 5 to Go, într-un garaj de 10 mp în Piața Lahovari, un brand la care nu m-am gândit vreodată că o să impacteze piața HORECA. Pe 7 ianuarie 2015 am dat drumul la business, cu 350 de lei vânzare. În martie, a doua locație a fost deschisă la Foișorul de Foc cu un design upgrade-at puțin față de prima”, își amintește Radu Savopol.

Putem „fura” 7 lecții de business HORECA din experiența lui Radu Savopol:

1. Creează o atmosferă și un concept. Radu Savopol este de meserie designer, iar tatăl său a fost pictor. Asta l-a ajutat să creeze un concept. El nu vinde cafea, el vinde o stare, de fapt. „Una peste alta, vindem o experiență, nu vindem doar o cafea într-un pahar din carton, pe care o poți găsi poate și mai ieftin sau poate și mai bună în altă parte, dar experiența la noi e alta. Un espresso pe care îl vindem noi la 5 lei poți să-l găsești în altă parte la 3 lei, adică nu este ieftin un espresso la 5 lei. Un latte, da, este ieftin la 5 lei, dar una peste alta business-ul a fost împachetat altfel decât concurența”.

2. Nu te teme să iei decizii „obraznice”. „Am împachetat lucrurile un pic altfel (decât concurența - n.r.). Și paharele sunt unice în lume, nu s-a găndit nimeni să pună niște personaje mai „pop art” pe pahare. Dar am creat viață, au apărut „Miss Latte”, „Mister Espresso”, „Mister Big”, 3 personaje pe pahare. Primele două îți trimit mesaje mai cuminți, dar la al treilea am fost un pic forațați și am creat „Bigger is better”, un pic mai pe poantă și un pic mai erotic, dar am reușit să facem trecerea de la 5 la 10 lei. Un tip cu o mână pe față, gen Mr. Big din Sex and the City, dar un pic stilizat. Partea de erotic și de sex până la urmă vinde. Propunerea cu Mr. Big a venit de la mine, echipa a fost foarte reticentă, dar am simțit-o și marele avantaj când sunt un startup, când îl conduc eu, este că pot să-mi impun punctul de vedere și, dacă se întâmplă ceva, este asumat”.

3. Preț fix, dar adaptat. „Eu am fost un pic mai atent și am reușit să trec de la 5 lei și deja de 8-9 luni vindem produse la 10, 15, 30 de lei, tot business-ul e legat de multiplu de 5 lei. Altfel, tot business-ul era închis, nu mai puteam să duc cu 5 lei. Între timp ceva se strica. Acum este pregătit și sistemul pentru Europa sau în caz că vom trece vreodată la euro, este găndit un business pe 5 meniuri, la 1, 2, 3, 4, 5 euro. Un fixed price pe 5 meniuri, adică poți să-ți iei ceva la 1 euro. Asta o să facem anul viitor, într-un parteneriat cu o companie din Anglia vom face un re-branding pe un mic lanț din Londra pe care îl re-brand-uim cu 5 to Go și vom merge pe 5 meniuri a cîte 1, 2, 3, 5, 6 lire sterline”.

4. Folosește oportunitățile externe. „Am lucrat toată vara (lui 2015 - n.r.) la francize și am avut noroc că a scăzut și TVA în iunie de la 24% la 5% (pentru HORECA - n.r.), ceea ce a fost extraordinar pentru HORECA, adică într-un fixed price de 5 lei să te trezești cu 15% în plus pe profit a fost extraordinar ca impact. Și a fost un motiv în plus să accelerez”.

5. Francizatul poate aplica mai bine rețeta decât francizorul. Savopol a văzut sistemul de fixed price în Israel. După primele 2 cafenele 5 to Go pe care și le-a deschis el pe sistemul fixed price, o cafea la 5 lei, a decis ca a treia cafenea sub acest brand să fie al unei antreprenoare care voia sa preia rețeta în franciză. În aprilie 2015, a primit un telefon „de la o tipă” care citise în ziare despre el. „Trăise în Israel, știa business-ul. A fost o primă franciză de test. M-a luat de mână, m-a dus unde voia să deschidă, în zona Mitropoliei, în centru, dar în spatele blocurilor. Am renovat un colț de clădire de la 1880, o clădire puțin cam paradită, dar am reușit să-i dăm viață și să deschidem. Picătura care mi-a dat un elan extraordinar a fost managementul tipei pe locația respectivă, stând acolo, fiind implicată și aplicând ceea ce noi i-am spus. Cifrele ei și cum funcționa locația și cum a demarat au fost extraordinare, adică mult mai bine decât ceea ce făceam eu în primele mele locații. Asta m-a pus pe gânduri, am citit mai mult despre francize și mi-am dat seama că ăsta era viitorul”.

6. Munca e sfântă. „Ies la 7 dimineața din casă. Mi-a fost un pic mai greu la început, că eram obișnuit să mă culc la ora aia (după anii de afaceri cu pub-ul de la Sinaia - n.r.). Dar de la început am lucrat până la 8 -9 seara. Din păcate, ăsta a fost sacrificiul, viața privată destul de sacrificată. Adică a fost greu”.

7. Învață de la „bătrâni”. „E foarte important să vă alegeți un mentor. Având cârciuma aceea la Sinaia, aveam un grup de prieteni care în fiecare an își făceau ziua la mine, niște oameni super OK în zona HORECA, top în România. Ș acolo am cunoscut pe cineva cu experiență în zona HORECA după '90 și de la care care pot să spun că mi-am luat anumite păreri, sfaturi și sugestii, în 2016. Și încă mă mai consult cu el, o dată la 2-3 luni ies la cafea cu el”.