Lucian Davidescu | 1 decembrie 2017

Ghici care economie a crescut cu 800% în 25 de ani!

N-a fost până acum zi națională în care percepția generalizată să fie că „lucrurile merg bine”, dar dacă facem suma ultimului sfert de secol rezultatul este cel puțin surprinzător.

România va depăși anul acesta pragul de 10.000 de dolari pe cap de locuitor. Asta s-a mai întâmplat episodic în 2008 și 2014, dar la un curs mult mai favorabil al dolarului. Anul viitor va trece, probabil, de pragul de 10.000 de euro și, în funcție de cursul dolarului, sunt șanse să atingă chiar pragul de 12475 de dolari, cel care face formal diferența dintre țările cu venit mediu-superior și cele cu venit mare.

În 1992, PIB pe cap de locuitor coborâse până la un minimum al istoriei recente, de 1100 de dolari. Creșterea de aproape 10 ori în intervalul de 25 de ani este remarcabilă după orice standarde.

Procentual, este între primele 10 creșteri economice din lume în perioada menționată, într-o ligă de țări care erau la momentul respectiv de trei-patru ori mai sărace chiar și decât România: China (de la sub 400 la peste 8000 de dolari), Albania (de la 200 la 4000 de dolari), Guineea Ecuatorială (de la 300 la 8000 de dolari, după un vârf de peste 20000 când petrolul a fost scump), Vietnam, Laos, Armenia.

În continuare, România rămâne cea mai prosperă economie dintre toate, urmată îndeaproape de China. Mai departe în topul creșterilor, țările cu venit pe locuitor mai mare decât România sunt Cehia (locul 21) și Polonia (locul 30), ale căror economii au crescut de numai cinci ori în intervalul menționat. Singura țară comparabilă din aproape toate punctele de vedere, Bulgaria, cu care până în 2004 am stat la egalitate, a crescut în total de numai șase ori.

La coada acestui clasament găsim țări dezvoltate (Germania – 59%, Franța – 54%, Italia – 32%, Japonia – 24%) pentru care chiar și creșterile aparent mici înseamnă mii sau zeci de mii de dolari în termeni absoluți, dar și altele care au arătat ce înseamnă o tranziție cu adevărat ratată (Ucraina – 54%) – sau state eșuate (Republica Centrafricană – minus 16%, Gambia – minus 35%).

Media ponderată creșterilor din întreaga lume este undeva la 120% (de la 4600 la 10150 de dolari), ceea ce înseamnă că România a reușit să crească de patru ori mai repede.

Desigur că această creștere nu se traduce decât parțial în nivelul real al producției de bunuri și servicii sau în nivelul de trai, dar este totuși cel mai „curat” indicator atunci când vrem să facem o comparație între viteza unor economii diverse.

Creșterea a venit cu neajunsuri, dezechilibre și accidente de parcurs pe care le știm foarte bine, dar care o fac cu atât mai surprinzătoare. 5 ani din cei 25 au fost de recesiune, inflația a avut vârfuri de trei cifre, numărul locurilor de muncă a coborât de la 8 la 6 milioane, după ce la un moment dat mai rămăseseră doar 4 milioane, plus un vârf de exuberanță irațională care a triplat apoi datoria publică și lăsat creditele neperformante la 25%.

Discrepanțele dintre venituri (chintila superioară față de cea inferioară) au ajuns pe primul loc din Uniunea Europeană iar distribuția teritorială este la rândul ei dezechilibrată. Diferența de PIB/locuitor dintre București și cele mai sărace județe este de 1 la 6, comparabilă cu cea dintre Spania și Albania.

Judecând după creștere, București și cele mai bogate județe (Cluj, Timiș, Prahova, Constanța, Brașov, Sibiu) au crescut în ultimii 20 de ani mai ceva decât China, pe când cele mai sărace (Vaslui, Botoșani, Teleorman) n-au ținut pasul nici măcar cu media mondială menționată ceva mai sus.

Totuși, o creștere dezechilibrată e probabil de preferat unei stagnări sau scăderi uniform-distribuite. Pot fi imaginate zeci de scenarii contrafactuale în care lucrurile să stea mai rău și destul de puține în care să fi fost chiar mai bine. Rețete de bună-guvernare economică sunt cu zecile, dar iată nici Bulgaria cu consiliu monetar și supraveghere fiscală strictă, nici Georgia cu reformele ei economice legendare, nici Belarus cu dirijismul său industrial autonomist și autocrat – fiecare țară cu succesele sala greu de contestat – n-au reușit performanțe mai bune ca al României.

Dimpotrivă, succesul economic este, cumva paradoxal, suma unor politici economice incoerente, heirupiste sau chiar retrograde (uneori toate la un loc) – în orice caz, nu au fost momente în toți acești 25 de ani în care să existe o percepție semnificativă cum că „lucrurile merg bine”. Așa că probabil creșterea României va rămâne neexplicată pnetru știința politică și economică pentru cel puțin câteva decenii de acum încolo.

Contează însă dacă „magia” mai poate continua în felul de până acum.

Rezumat la cifrele agregate, prezentul arată mai bine decât ne place să admitem. Chiar și dacă ne raportăm la cifrele medii, românii au azi un nivel de trai efectiv similar cu al Europei de Vest de la începutul anilor ’80, unde își risca lumea viața să ajungă trecând Dunărea înot. În București, situația este comparabilă cu Vestul de la începutul anilor ’90, unde era deja voie să vizitezi (cu viză) dar nu credea nimeni că vom ajunge vreodată.

Desigur că nici Vestul n-a stat chiar pe loc și să ajungi acum din urmă este din ce în ce mai complicat. Însă nici miza nu mai este la fel de mare – probabil că o aliniere la 70-80% din media UE în viitorul previzibil ar fi mulțumitoare pentru toată lumea, cu condiția să se respecte și proporțiile economice și sociale ale Vestului.

Din păcate, după cum arată lucrurile acum, șansele ca asta să se întâmple sunt încă destul de îndepărtate. Da, românii au aproape de venitul mediu dintr-o țară dezvoltată. Dar o mulțime de lucruri care ar trebui să se întâmple în această etapă de dezvoltare economică.

Lipsesc investițiile publice masive în infrastructură, care facă economia competitivă din toate punctele de vedere. Măcar de-ar fi asta totul, că după cum am văzut „forța lucrurilor” face de multe ori abstracție de incompetența guvernării.

Mai grav este că lipsesc investițiile private (locale și străine), lipsesc afacerile antreprenoriale care înfloresc de obicei pe o piață cu venituri disponibile în creștere. Pentru ele nu prea există soluții administative directe, dar măcar cândva exista o Agenție pentru Investiții Străine. A fost desființată în 2009 și apoi – corelație, cauzalitate sau ce o fi fost – ISD-urile s-au prăbușit. Măcar din superstiție ar merita pusă înapoi, așa ca să vină după aia experții și să explice cum creșterea din nou a ISD „n-are nici o legătură”.

Balanța comercială este încă pe minus, când România se află într-o etapă istorică în care ar trebui să rămână pe plus din export. Exporturile sunt la 57 de miliarde de euro cu deficit de 10 miliarde, mult mai bine ca în 2008 când erau la 33 de miliarde și deficit de 20, dar încă departe de performanța încă modestă a Poloniei (50% din PIB) sau de cea remarcabilă a Cehiei (80% din PIB) – ambele cu excedent comercial care le permite acumularea de capital în economie.

Iar salariile, deși au crescut, sunt încă mult *în urma* productivității, contrar unor mituri urbane care își găsesc din când în când loc în spațiul public. Asta face să plece forța de muncă calificată și să vină mai degrabă capitalul „troubled” care speră că doar forța de muncă la preț de Vietnam (sau Coreea de Nord!) în interiorul UE îl mai poate salva.

Toate elementele de mai sus sunt ingrediente ale tacâmului otrăvit care poartă numele de middle-income-trap – purgatoriul în care se zbat de câteva zeci de ani majoritatea țărilor Americii Latine, de exemplu. Este punctul peste care o economie proaspăt-ieșită din sărăcie nu reușește să mai crească, din cauza unor blocaje sau fricțiuni apărute pe traseu.

Există teoretic mai multe scenarii pentru a depăși momentul:

– Viziunea politică și administrativă, materializată într-un plan cât de cât coerent. Sigur, e posibil ca până la urmă el mai mult să încurce, dar barem vom avea confortul sufletesc că a existat.

– Determinarea economică a Uniunii Europene – un exemplu în tușe foarte groase: să ia o decizie tranșantă, ori ne dă banii să-i tocăm cum ne taie capul, ori ne face autostrăzile la cheie cu comandă centralizată, dar fără să se mai complice cu proceduri care au ca rezultat că fondurile structurale nu mai vin deloc.

– Mobilizarea socială spontană, pe toate nivelurile de la antreprenor până la consumatori. Sună poate abstract, pentru că nu a existat vreodată așa ceva la noi. Însă consumatorii cu venituri medii și mari au împreună o putere pe care nici măcar n-o bănuiesc (deocamdată) – comparabilă sau chiar mai mare cu a votului democratic – în momentul în care decid, de exemplu, că merită să cumpere ceva mai scump sau, dimpotrivă, să boicoteze o companie, pentru o cauză comună. La fel și antreprenorii care au un minimum confort financiar și un viitor cât de cât predictibil al afacerii.

– „Magia” de până acum, în care facem totul de-a-ndoaselea sau în cel mai bun caz nimic și totuși lucrurile merg neverosimil de bine. Chiar dacă nu există vreo garanție că va mai funcționa, tot are deocamdată cele mai multe șanse.

PIB/cap ($) între 1992 și 2016 și creșterea procentuală – Țară / 1992 / 2016 / %

sursa: Banca Mondială

Equatorial Guinea 296 8333 2715 China 367 8123 2116 Albania 219 4147 1798 Vietnam 144 2186 1417 Armenia 370 3606 876 Lao PDR 251 2353 839 Sudan 258 2415 837 Guyana 492 4457 805 Romania 1102 9474 760 Turkmenistan 821 6389 679 Nigeria 292 2178 645 Angola 438 3111 610 Maldives 1217 8602 607 Sri Lanka 554 3835 593 Suriname 957 6484 578 Mongolia 587 3687 528 Bulgaria 1212 7351 507 Bhutan 472 2804 494 Azerbaijan 676 3877 473 Slovak Republic 2909 16496 467 Czech Republic 3339 18267 447 India 314 1709 445 Macao SAR China 13461 73187 444 Indonesia 682 3570 424 Nicaragua 414 2151 420 Georgia 757 3854 409 Tanzania 174 879 406 Egypt Arab Rep, 697 3515 404 Samoa 799 4028 404 Poland 2459 12372 403 Kazakhstan 1515 7510 396 Bangladesh 285 1359 377 Costa Rica 2618 11825 352 Macedonia FYR 1165 5237 350 Dominican Republic 1510 6722 345 Kenya 329 1455 343 Panama 3122 13680 338 Nepal 172 730 324 Colombia 1386 5806 319 Liberia 111 455 312 Chile 3362 13793 310 Lebanon 1965 7914 303 Uganda 153 615 302 Bolivia 791 3105 292 Ireland 15730 61607 292 Guatemala 1075 4147 286 Qatar 15431 59331 284 El Salvador 1103 4224 283 Peru 1589 6046 280 Turkey 2842 10788 280 Uruguay 4082 15221 273 Ghana 415 1514 265 Philippines 814 2951 262 Honduras 652 2361 262 Ecuador 1690 5969 253 Trinidad and Tobago 4396 15377 250 Uzbekistan 603 2111 250 Ethiopia 203 707 248 Korea Rep, 8002 27539 244 Pakistan 428 1468 243 Hungary 3724 12665 240 Jamaica 1432 4868 240 New Zealand 11793 39427 234 Brazil 2592 8650 234 Singapore 16144 52961 228 Mauritius 2973 9628 224 Sierra Leone 157 496 216 Zambia 377 1178 213 Thailand 1927 5908 207 Jordan 1339 4088 205 Malaysia 3112 9503 205 Malta 8220 25058 205 St, Kitts and Nevis 5547 16725 202 Cabo Verde 995 2998 201 Belarus 1676 4989 198 Grenada 3191 9469 197 Guinea-Bissau 213 620 191 Israel 12838 37293 190 Tuvalu 1070 3084 188 Russian Federation 3096 8748 183 St, Vincent and the Grenadines 2574 7030 173 Burkina Faso 241 650 170 Australia 18616 49928 168 Dominica 2702 7145 164 Palau 5188 13626 163 Tonga 1435 3689 157 Saudi Arabia 7888 20029 154 Paraguay 1615 4080 153 Luxembourg 40966 102831 151 Fiji 2057 5153 150 Benin 318 789 148 Bahrain 9083 22354 146 Seychelles 6128 15076 146 Mali 319 781 145 Hong Kong SAR China 17976 43681 143 Haiti 306 740 142 Oman 6279 14982 139 Botswana 2848 6788 138 Mozambique 163 382 135 Rwanda 303 703 132 Norway 30524 70813 132 Tajikistan 347 796 129 Kiribati 639 1449 127 Vanuatu 1264 2861 126 United States 25493 57467 125 Chad 296 664 124 Iceland 27346 59977 119 Morocco 1295 2832 119 Algeria 1766 3844 118 Barbados 7465 16097 116 Kyrgyz Republic 513 1077 110 Cyprus 11310 23324 106 Tunisia 1801 3689 105 Yemen Rep, 485 990 104 Canada 20771 42158 103 Congo Dem, Rep, 220 445 102 Mexico 4093 8201 100 Lesotho 499 998 100 Switzerland 39436 78813 100 Bahamas The 11682 23124 98 Antigua and Barbuda 7297 14353 97 Swaziland 1418 2775 96 United Kingdom 20487 39899 95 St, Lucia 3994 7744 94 Finland 22338 43090 93 Netherlands 23599 45295 92 Marshall Islands 1844 3449 87 Portugal 10812 19813 83 Argentina 6798 12449 83 Namibia 2278 4141 82 Denmark 29570 53418 81 Belize 2667 4811 80 Cote d’Ivoire 847 1526 80 Austria 24820 44177 78 Brunei Darussalam 15271 26939 76 Belgium 23498 41096 75 Micronesia Fed, Sts, 1756 3069 75 Solomon Islands 1148 2006 75 Spain 16068 26529 65 Madagascar 246 401 63 Malawi 185 301 63 Greece 11177 18104 62 Zimbabwe 632 1009 60 Sweden 32339 51600 60 Germany 26334 41936 59 Mauritania 684 1078 58 Ukraine 1418 2186 54 France 23937 36855 54 South Africa 3481 5274 51 Burundi 191 286 49 United Arab Emirates 25994 37622 45 Togo 426 579 36 Congo Rep, 1138 1528 34 Niger 274 363 32 Italy 23167 30527 32 Gabon 5566 7179 29 Senegal 748 958 28 Comoros 610 775 27 Japan 31376 38895 24 Cameroon 918 1033 12 Guinea 486 508 5 Central African Republic 456 382 -16 Gambia The 729 473 -35