de Marin Pana 23.9.2013

Economia românească reprezintă aproape exact o sutime din cea a Uniunii Europene, potrivit ultimelor date publicate de Eurostat pentru anul 2012. Exprimat în euro pe locuitor, nivelul de trai nu ajunge decât în apropierea sfertului mediei europene, în formula UE 28 (de la 1 iulie, UE 27 a devenit UE 28, odată cu aderarea Croației).

Pentru a vă forma o idee asupra importanței pe care o au diferitele țări în cadrul UE din punct de vedere economic, am grupat țările UE după ponderea pe care o au în cadrul Uniunii. De subliniat, doar cinci state trec pragul de 1.000 de miliarde euro PIB și acestea concentrează peste 70% din economia europeană.

Numai Germania și Franța se situează peste nivelul de 2.000 miliarde euro iar Marea Britanie în apropierea lui, în timp ce a patra mare țară, Italia, a rămas ceva mai în urmă, undeva peste nivelul de 1.500 miliarde euro. Interesant este că în topul european, nivelul PIB/locuitor raportat la media UE scade odată cu mărimea economiei, ceea ce nu se întâmplă în cazul altor grupuri de țări, eterogene din acest punct de vedere.

Între 2% și 5% din PIB-ul total al UE se situează alte cinci state, în frunte cu Olanda. Acest grup include și cel mai mare stat din fostul bloc comunist, Polonia. Importanța ei este dată de mărimea populației și nu de nivelul PIB/locuitor, situat în apropierea pragului de 40% din media europeană sau circa 10.000 de euro ( unde se află Ungaria și Croația).

România încheie plutonul celor șapte state care au o pondere între 1% și 2% în economia UE, ceea ce ne plasează pe locul 17 în Europa, deși suntem a șaptea națiune ca mărime. Explicația rezidă în nivelul relativ redus al PIB/locuitor, situat la doar ceva mai mult de 24% din media europeană.

Faptul că puterea de cumpărare în termeni reali este aproape la jumătate din media europeană se datorează prețurilor încă destul de scăzute. Inevitabil, însă, aceste prețuri se vor alinia la uzanțele din Occident, ceea ce înseamnă că vom avea pe termen lung o inflație persistentă ”de aliniere” a acestora la media europeană, odată cu creșterea semnificativă a veniturilor exprimate în lei.

Alternativa ar fi o îmbunătățire a cursului de schimb al leului față de euro ( pe măsura creșterii productivității muncii), cu o creștere mai lentă a nivelului absolut al veniturilor. Deși utilă pentru a grăbi trecerea la euro și stabilizarea economiei după prevăzuta adoptare a monedei unice ( conform tratului de aderare), aceasta alternativă este puțin probabilă, din motive electorale.

De reținut, însă, România are a treia cea mai importantă economia dintre statele noi membre după Polonia și Cehia. Cea mai aproape de noi este Ungaria, care reprezintă doar ceva mai mult de trei sferturi de procent din PIB-ul european ( oricum mai mult decât statele baltice, Cipru și Malta, adică ultimul grup de state cu PIB sub 0,25% din cel al UE la un loc).