Mohamed Omar

När författaren Katerina Janouch pratade om no-go zoner i tjeckisk TV fick vänstervinklad etablissemangsmedia i Sverige tokryck. Hon överdriver! Det är inte alls så illa! Ok, det går att gå in i de flesta no-go zoner utan att bli mördad. Man ska inte ta ordet alltför bokstavligt. Ja, som Sanna Rayman påpekade i en krönika i Expressen: det går bra att säga ”slavlöner”, men inte no-go zoner. Vänsterns krav på exakthet i språket är inte helt konsekvent.

Men no-go zoner är inget påhitt. Jag har bott i en, i Gottsunda utanför Uppsala. Det är en stadsdel som präglad av kulturell, mentalt och ekonomiskt utanförskap. Inte lika illa som Rinkeby och Rosengård, men på väg dit. Det är invandrartäta förorter som håller på att glida bort från Sverige, från majoritetssamhällets kultur, språk och värderingar.

Kvällen den 24 augusti 2015 sände Aktuellt ett reportage från Rinkeby. En reporter var på besök i sällskap med den somaliska ex-muslimen Mona Walter. De blev ivägjagade och av ett gäng aggressiva ungdomar skrek ”Det här är inte Sverige!” och ”Hora!”.

Det här är inte Sverige, skrek de. På ett sätt hade de rätt. I Sverige får man byta religion. Man får lämna islam och bli kristen. Sharia ska inte gälla. I Sverige får man kritisera religioner, även islam. Men i Rinkeby blir är det svårt att upprätthålla de friheterna. Man blir ivägjagad.

Jag bodde alltså i Gottsunda, även kallat Brottsunda. På Bandstolsvägen, även kallad Banditvägen. Formellt ligger Bandstolsvägen i Valsätra, inte i Gottsunda. Men alla som bodde där såg, och ser, den som en del av Gottsunda. Det är mindre viktigt om den ska räknas till Valsätra eller till Gottsunda, frågan är om den är en del av Sverige. Det kändes inte så.

Överallt pratas andra språk än svenska, framför allt arabiska. I gathörnen hänger klungor av män från Mellanöstern. Inga kvinnor. Man hör männen svära vid Allah och Muhammed i var och varannan mening. Medan genomsnittssvensken är sekulär, kanske ljummet kristen, var invånarna på min gata djupt religiösa. De tror på islam. Det finns en moské på min gård. Män från moskén går runt och ringer på hos folk och uppmanar dem att komma och be. De är strikt konservativa och tror på segregering av män och kvinnor och hela sharia-paketet. De hoppas att Sverige ska bli ett islamiskt land. Jag vet eftersom jag varit i den moskén, jag har varit där många gånger och känner dem. De ber för jihasternas seger i Syrien, Irak och Somalia.

Ibland blev mina barn ”haffade” av män från moskén som frågade om deras pappa ber och varför han inte kommer till moskén. De frågade också varför de inte kunde prata arabiska. Det är viktigt för en muslim att prata arabiska, sa de, och att er pappa borde lära er det.

En gång när mina pojkar kom från affären blev de stoppade av ett gäng med ursprung i Mellanöstern. De frågade varifrån de kom. Mina pojkar svarade att de kom från Sverige, men gänget gav sig inte. De sa att de ville veta varifrån de kom EGENTLIGEN och att ”svennar” inte var välkomna på gatan, fast de använde andra ord. De ville få mina barn att skämmas för att de var svenskar och känna sig ovälkomna och underlägsna. Pojkarna ignorerade dem och gick. Men det här är typiskt, man använder svenne som en nedsättande benämning, liktydig med mes.

På Bandstolsvägen langas det droger och hot och misshandel sker helt öppet. Det händer att det skjuts med pistol. Jag såg slagsmålen från mitt fönster. Till och med småpojkar är med. De ser upp till de stora värstingarna och imiterar dem. Jag har varit med om att någon som såg ut som en sjuåring har skrikit: ”Jag ska knulla dig och din mamma!” Det går inte att prata med polisen här. Du kommer inte att vara trygg. Därför är det i praktiken värstingarna som styr. Den lugnaste tiden är på förmiddagarna framför till klockan ett, då är det ganska tomt på gatan. De sover.

Vilka är värstingarna? De består uteslutande av invandrare och barn till invandrare. Som sagt, jag har sett allt från mitt fönster. Det jag observerat är att de som bråkar inte känner sig som svenskar, som en del av vårt samhälle, och jag tror att det är en anledning till att man kan begå brott med sådan lätthet. Det finns en in- och utgruppsmoral. De där utanför vår grupp, de som inte är som oss. Svennarna. De saknar värde och ”heder”. Man rånar och våldtar inte en av ”de egna”. Det är helt otänkbart att ge sig på en muslimsk kvinna med sjal. Men man kan råna och våldta en svenne. Så det finns en slags rasism här.

På somrarna är det värst. Sommaren 2016 var det stökigt i princip varje dag. Bilar brann. Folk fick stryk. Stenkastning mot bussar. Vandalism. Stöket nådde sin kulmen i mitten av juli då fullt upplopp bröt ut och pågick i flera dagar. Vi hörde polishelikoptern flyga hela nätterna. En människa dog då räddningstjänsten inte kunde ta sig fram till en lägenhetsbrand. Värstingarna kastade sten på ambulansen. Jag såg allt som hände och filmade en del från mitt fönster. Klippet finns att se på Nyheter Idag här och Upsala Nya Tidning här.

Så visst finns det no-go zoner. Katerina Janouch har alldeles rätt. Flickor som hunsas av fäder och bröder som kontrollerar vartenda steg de tar. Flickor som inte får sjunga och dansa. Som inte får bada. De barn och ungdomar som blir rånade och misshandlade, som är rädda på väg till skolan. De som vill bli en del av Sverige, som vill prata god svenska, men som blir hånade och kallade svennar och känner sig tvingade att ”spela blattar” för att få respekt. Samhället sviker dem.