A mitjans de setembre, la Mercè Bolufer i la seva filla, que té una discapacitat psíquica, van anar d’urgències al CAP de les Corts de Barcelona. La noia només sap parlar català, però la metgessa que les va atendre els va dir que només ho faria en castellà o en anglès. La mare va denunciar el cas al No ho sé.

Em vaig quedar ‘a quadres’. Si hagués estat per mi jo hauria marxat, però la que estava patint era la meva filla. Vaig haver d’estar tota la consulta traduint en castellà per a ella [la metgessa] i en català a la meva filla Mercè Bolufer

De fet, el cas del CAP les Corts no s’acaba aquí. La Mercè, la mare, assegura que un cop feta la queixa, no ha rebut resposta d’enlloc, i explica que li han posat bastons a les rodes a l’hora de fer la queixa.

Des del CAP no m’han dit res. Des de CatSalut, tampoc. Els únics que han seguit tot el procés han estat Plataforma per la Llengua Mercè Bolufer

Plataforma per la Llengua denuncia que aquests casos són cada vegada més habituals a la sanitat pública

Durant el 2019, Plataforma per la Llengua ha comptabilitzat una v intena de situacions semblants. L’associació assegura que aquest no és un cas puntual, sinó que es tracta d’un problema estructural. Óscar Ibáñez, d’aquesta entitat, lamenta que saber català és un mèrit, i no un requisit, per a moltes ofertes de feina del sistema públic de salut.

Aquestes persones, tot i no estar capacitades, es troben atenent el públic, i no tenen una actitud proactiva per donar una solució. El que es fa és primar un biaix ideològic sobre el qual s’haurien d’adaptar els pacients als treballadors Óscar Ibáñez

El Departament de Salut defensa que els casos de discriminació són molt puntuals

Fonts de la Conselleria expliquen a RAC1 que la discriminació es pot donar en dos casos: en els metges residents de la resta de l’Estat, que tenen dret a fer un curs de català però que no hi estan obligats, o en un centre concret on hi hagi falta de personal. En aquest cas, es prioritza l’opció de tenir un metge que no sàpiga català que no pas no tenir-ne cap. Ara bé, des del Departament de Salut deixen clar que el pacient sempre té dret a ser atès en català, i que si un metge s’hi nega, pot reclamar que l’atengui un altre que sigui al centre.

Recupera l’entrevista sencera de Mercè Bolufer al No ho sé: