Till helgen samlas Feministiskt initiativ för kongress. Partiet ska besluta om ny partistyrelse och politik. Med namnvalet tar trendrörelsen på sig ett stort ansvar men politiskt ser de inte ut att ta några feministiska initiativ.

I kongressens stämmohandlingar återfinns bland annat förslag om bredband på landsbygden, köttfria måltider och djurskydd. Relevanta frågor förvisso men långt ifrån dagens moderna jämställdhetsutmaningar. Sedan tidigare driver partiet förslag om medborgarlön, sex timmars arbetsdag och Tobinskatt. Förslag som skulle slå hårt mot ekonomin, jobben och där med jämställdheten. Feministiskt initiativ fastnar i perifera detaljer och använder feminismen som täckmantel för att driva radikal vänsterpolitik.

Feminismen är för viktig för att användas i vänstersyfte. Istället för symbolpolitik och begreppsfantatik behöver vi fokusera på de stora utmaningarna. Kvinnor arbetar mindre än män, tjänar mindre än män och startar färre företag än vad män gör. Kvinnor tar ut 75 procent av föräldraförsäkringen, 75 procent av vabbningen och ägnar 42 minuter mer per dag åt det obetalda hemarbetet än vad män gör. Tillsammans med vardagssexismen och destruktiva normer är utmaningarna stora.

Politiskt är Feministiskt initiativ närmast antifeministiskt. Såväl medborgarlön som sex timmars arbetsdag är hisnande dyra förslag som riskerar att slå hårt mot både jobben och antalet arbetade timmar.

Allra hårdast blir slaget mot kvinnor med små och medelstora inkomster i offentlig sektor. Dels genom lägre löner och dels genom ett större ansvar för det obetalda hemarbetet. Jämställdheten tar två steg tillbaka.

Nej, det är i fria, öppna, växande samhällen som jämställdhet kan frodas. Kvinnor vinner mest på att det blir mer lönsamt att arbeta och jobben växer fram.

Och tvärtom, eftersom kvinnor har en svagare ställning på arbetsmarknaden, är det också vi som drabbas först av skattehöjningar, bidragsutbyggnad och oansvarsfull ekonomisk politik. Alla feminister behöver förstå detta.

För jämställdhetsutmaningarna ser annorlunda ut än när Gudrun Schyman började engagera sig i VPK på 70-talet. Feministiskt initiativ representerar en omodern feminism. Min generations feminister ser att tjejer gör bättre från sig i skolan men når ett glastak mitt i arbetslivet. Min generations feminister kämpar med att jobba övertid med bibehållet ansvar hemma. Min generations feminister jobbar mot destruktiva normer och att tvingas leva upp till samhällets förväntningar.

Här behövs lösningar på hur fler kan klara sig på sin lön, att det ska löna sig att utbilda sig och hur fördelningen av hemarbetet kan bli bättre. Då måste det bli mer lönsamt att arbeta, arbetsmarknaden måste moderniseras och flexibiliteten i barnomsorgen öka.

Bodil Sidén

Dessutom måste vi kunna diskutera de breda problemen med vardagssexism, destruktiva normer och psykisk ohälsa så att fler kan känna sig delaktiga. Även utanför Södermalms gränser.

Låt inte feminismen marginaliseras till en smal vänsterrörelse. Istället för en elitistisk, socialistisk feminism som byggs på kvoteringsfixering bör en modern feminism vara inkluderande och byggas på en vilja att lösa breda samhällsutmaningar. Kvinnors arbetskraftsdeltagande, rättvisare hemarbete och schysta normer är viktigare än polariserande detaljer.

Nej, det är dags för Fi att koppla av vänstern eller för feministerna att lämna Fi. Först då kan vi ta riktiga feministiska initiativ.

Bodil Sidén,

andra vice förbundsordförande Moderata Ungdomsförbundet