När Patrik lämnade femman var det dags för skolbyte och klassen splittrades. Kamraterna valde andra skolor och även om han visste vilka många var i den nya klassen fanns där inga gamla vänner.

– Det gick bra de första månaderna. Sedan startade det.

Elaka sms, gömda och förstörda saker, mulningar, tuggummi i håret, undandragna stolar och kastade suddgummin, pennor och pappersplan med Patrik som måltavla är ett axplock av de mest vanliga kränkningarna han har utsatts för.

En annan daglig plåga har varit tystnaden. Att under nästan fyra års tid aldrig bli tilltalad, att vara till synes osynlig och att alltid bli sist vald när det är dags för gruppövningar.

– I framtiden kommer nog högstadiet vara en tid jag bara vill lämna bakom mig. Jag har ofta tänkt att jag vill bort eller dö, säger Patrik.

För en månad sedan var gränsen nådd. Efter otaliga samtal med Patriks mentor, skolans rektor, skolsystern, kuratorn och skolinspektionen hade en av pojkarna i klassen skickat ett sms till en annan om vad de skulle göra med Patrik. Hur de skulle få honom att antingen ta livet av sig eller få bort honom på något annat sätt.

Till saken hör att Patrik tycks vara som vilken tonåring som helst. Han klär sig, uppträder och har samma intressen om sina klasskamrater men han har gång på gång valts ut som den man ska frysa ut, driva med och häckla. När ett gäng förövare har slutat har andra tagit vid.

– Det har varit fruktansvärt. Det tar så otroligt mycket energi, främst från Patrik, men även från mig och det går förstås ut över hans skolresultat, säger Patriks mamma.

Kränkningarna har ofta skett när ingen skolpersonal finns i närheten. När problemen har tagits upp har man fått till svar att han ju ofta sitter med i gruppen under rasterna och att ingen har sett något.

Men innan jul blev situationen desperat. Då kom de allvarliga dödshoten och inlåsningen. Då blev också mobbningen av Patrik ett fall för polisen.

– Vi har suttit i samtal med skolan och de berörda killarna och deras föräldrar. Det resulterade i att en av pojkarnas pappa sa att hans son inte längre får prata med Patrik eller vistas i hans närhet. Det är ju precis den motsatta reaktionen mot den vi önskar och kanske inget bra sätt att lösa problemet. Dels att inte tillstå att pojkarna gjort fel men jag tycker också att man sänder fel signaler till alla barn som är inblandade. Det är viktigt att vi som vuxna föregår med gott exempel och lär av denna tragedi. Vi hoppas förstås att Patrik ska komma in i gemenskapen och få vänner i klassen, både för sin egen skull och med tanke på dem som har varit elaka med honom, säger Patriks mamma.

Efter vårterminens start har situationen lugnat ner sig något och familjen lever på hoppet om att det ska få fortsätta vara så.

Från polisen ser man allvarligt på anmälan. Stationsbefälet Jessica Lindmark vill inte gå in på några detaljer i ärendet eftersom det kan finnas risk för att kränkningarna mot Patrik kan fortsätta.

– Det som har hänt är väldigt allvarligt, säger hon.

Patrik heter egentligen något annat.