Det är bra att Louise König och Björn Larsson klart deklarerar att ”Syftet med filmen, hur infantilt det än låter i Fagerströms öron, är att väcka intresse för ekologisk mat och att engagera både kunder och andra i en diskussion om hur andelen ekolivsmedel kan fortsätta att öka på åkrarna, i butikshyllorna och på matborden” (15/5). Coop driver alltså en jordbrukspolitisk agenda – att öka det så kallade ekologiska jordbruket – och slår därvid följe med till exempel Naturskyddsföreningen och Miljöpartiet. Vi får väl förutsätta att ni räknar med att denna agenda ska vara kommersiellt lönsam.

Alltså kan vi bortse från den lika tröttsamma som förutsägbara retoriken om att filmen skulle syfta till att hjälpa konsumenterna att välja. Tvärtom är den uppenbarligen inte ute efter att vara informativ; den är propaganda förklädd till vetenskaplig information och bidrar därigenom till infantiliseringen av debatten. Vi kan också bortse från ert påstående att filmen inte är ute efter att skrämmas. Forskning är inte någon lekstuga där Coop eller andra aktörer kan gå in och tolka data efter sina egna syften. Den vetenskapligt relevanta tolkningen av IVL:s resultat är att de uppmätta halterna ligger 1 000 till 10 000 gånger under de halter som kan visas ge effekter. Punkt! Om ni inte hade varit ute efter att skrämmas skulle ni ha framhållit detta. Ni skulle alltså ha understrukit hur fantastiskt låga halter av bekämpningsmedel som IVL fann. Det skulle ha lugnat mången konsument.