En och annan lärare som tittade på söndagskvällens partiledardebatt måste ha funderat över om detta sällskap verkligen är redo att rädda den svenska skolan. Det käbblades mer ohämmat än någonsin. Samma partiledare som oroade sig över avsaknaden av studiedisciplin i svenska klassrum såg till att avbryta motståndarna på var och varannan inandning.

Även de bristande matematikkunskaperna kom att illustreras under kvällens gång. När Stefan Löfven pressades om den höga arbetslösheten bland utrikes födda följde en märklig utläggning. Många av dem som har sökt asyl i Sverige är högutbildade, slog statsministern fast. Andra har gångbara yrkesutbildningar i bagaget. Sedan finns det "några som har låg utbildning".

Det var kvällens mest bisarra uttalande. Hur ska Sverige ha en chans att vända de senaste decenniernas integrationsmisslyckande om vi har en regering som vägrar att se verkligheten?

Sanningen är ju att det är de högutbildade som utgör en mindre grupp medan de lågutbildade uppgår till drygt hälften av alla som är inskrivna i etableringsuppdraget. Totalt finns det i dagsläget 118 000 arbetslösa som saknar gymnasieutbildning (varav 70 procent är utrikes födda). Och den gruppen kommer givetvis att öka snabbt under de närmaste åren i takt med att fler skrivs in hos Arbetsförmedlingen.

Man bör vara ödmjuk inför den utmaningen och erkänna att det inte finns några enkla grepp att ta till för att lösa problemet. På en gränslös arbetsmarknad i Europa skulle det givetvis uppstå en konkurrens även om låglönejobb, där många skulle vara beredda att ta sig norrut för att söka lyckan.

Men att förneka problemet är en synnerligen dåligt utgångspunkt för att ta sig an detta växande utanförskap. Det enda rimliga vore att låta en expertkommission utreda både jobben och den akuta bostadsbristen för nyanlända.

Annars kommer dagens segregation att förblekna i jämförelse med morgondagens.

Stefan Löfven talade hellre om annat, såsom att arbetslösheten är lägre nu än under alliansregeringens tid, att ungdomsarbetslösheten faller som en sten och att det har skapats 120 000 nya jobb. Detta har vi samhällsbygget att tacka för, enligt statsministern.

Det är givetvis trams. Vad det handlar om är att vi befinner oss mitt i en högkonjunktur och att befolkningen växer snabbt.

Regeringar brukar av hävd gilla absoluta tal, såsom att det har anställts 13 000 nya pedagogiska medarbetare i skolan sedan valet. Det låter ju bra tills man kollar upp hur den faktiska lärartätheten har påverkats. Ett annat klassiskt trick i dessa budgettider är att räkna ihop satsningar för flera år framåt, där merparten av pengarna är intecknade i nästa mandatperiod.

Men att S-MP-regeringen har tur med konjunkturen kan inte dölja att den saknar svar på vår tids stora frågor.

Läs också:

Mikael Damerg är minister i babblighet







Följ Expressen Ledare på Facebook för tips om fler ledare och krönikor.