Koulukiusaamisen kierteestä on vaikea pyristellä irti. Joskus se jatkuu vielä ammattikorkeakoulussa ja yliopistossakin. Osa koulukiusatuista jää porukasta jo alkuvaiheessa, koska ajatuskin korkeakoulujen riehakkaista kastajaisista hirvittää ja tuo mieleen vain ikäviä muistoja.

Eivät nekään hyväksy mua joukkoon kuitenkaan. En mä uskalla mennä niiden luokse.

Suomalaisista korkeakouluopiskelijoista yli 20 prosenttia on kokenut kiusaamista aiemmissa kouluissa. Tämä kannattaa ottaa huomioon lukuvuottaan aloittavissa korkeakouluissa, toteaa dosentti ja tietokirjailija Maili Pörhölä.

Koulujen railakkaat tutustumis- ja kastajaisjuhlat voivat olla koulukiusatuille painajaismaisia. Tilaisuuksiin saattaa liittyä esimerkiksi uusien opiskelijoiden jalustalle nostamista sekä julkista nolaamista ja nauramista.

– Osalle ne ovat harmittomia juttuja. Toisille ne taas ovat juuri niitä kiusaamisen muotoja, joita on joutunut kokemaan koulussa. Se voi olla aika rankka ja raaka kokemus.

Kiusaamista kokeneet eivät todennäköisesti edes tule tämäntyyppisiin tilaisuuksiin. Alkuvaiheet ovat kuitenkin hyvin tärkeitä vuorovaikutussuhteiden luomisen ja kiusaamisen kierteen katkaisemisen kannalta, Pörhölä toteaa.

– Olisi kauhean tärkeää saada myös nämä ihmiset mukaan. Rohkaisisinkin korkeakouluja järjestämään myös toisen tyyppisiä tilaisuuksia. Kannattaa huomioida, että opiskelijoilla on hyvin erilaiset taustat. Vastuu hyvästä yhteishengestä kuuluu kaikille, niin opettajille kuin opiskelijoille.

Kiusaamisen kierteestä vaikea päästä pois

Pörhölän mukaan kiusaaminen jatkuu valitettavan usein koulusta toiseen. Korkeakouluopiskelijoiden terveystutkimuksen mukaan liki puolta korkeakoulussa kiusatuista on kiusattu jo peruskoulussa. Vastaavasti noin puolet niistä, jotka itse kiusaavat korkeakoulussa, ovat kiusanneet jo peruskoulussa.

Taustalla ovat syvälle juurtuneet roolit. Maili Pörhölä puhuu toimintamalleista, joissa lapset ja nuoret oppivat hahmottamaan oman paikkansa vertaisryhmässä. Kiusatut ovat oppineet näkemään oman paikkansa ryhmän laitamilla tai ulkopuolella.

– He ovat oppineet aroiksi, eivätkä helposti kerro asioita itsestään. Koulukiusattu voi olla hyvin varovainen tutustumaan ja rakentamaan uusia ystävyyssuhteita uudessa vertaisryhmässä korkeakoulussa. Tästä syystä hän voi jäädä opintojen alussa ryhmän ulkopuolelle ja suuremmalla riskillä päätyä myöhemmin kiusatuksi.

Pörhölä kannustaa katkaisemaan kierteen ja aiemmista ikävistä kokemuksista huolimatta tutustumaan uusiin ihmisiin sekä kertomaan itsestään.

– Tämä on monelle koulukiusatulle vaikeaa, koska aiemmin itsestä kertomisesta on seurannut pelkkää pahaa. Kannattaa lähteä liikkeelle niistä opiskelijoista, jotka tuntuvat helposti lähestyttäviltä, hän rohkaisee.

Mitä korkeakoulukiusaamisesta tiedetään?

Suomessa korkeakoulukiusaamista selvitettiin ensimmäisen kerran valtakunnallisesti vuonna 2008 YTHS:n toteuttamassa korkeakouluopiskelijoiden terveystutkimuksessa. Tutkimus tehdään neljän vuoden välein. Tämän vuoden tulokset eivät ole vielä tulleet, joten tuoreimmat tilastot ovat vuodelta 2012.

Naiset raportoivat enemmän kiusaamisesta kuin miehet, ja kiusaamista on enemmän ammattikorkeakouluissa kuin yliopistoissa.

Terveystutkimuksen mukaan korkeakoulussa vähintään satunnaisesti kiusaamista kokee 5,3 prosenttia opiskelijoista.

– Se tarkoittaa, että keskikokoisessa (noin 15 000 opiskelijan korkeakoulussa) olisi liki 800 kiusattua. Suomessa on kymmeniä korkeakouluja, joten koko maassa korkeakoulukiusattuja on aika paljon, Pörhölä harmittelee.

Tyypillisimmin kiusaamiseksi koetaan opintoihin liittyvää perusteetonta arvostelua, vähättelyä tai nolaamista. Muita kiusaamisen muotoja ovat esimerkiksi nimittely, uhkaaminen, solvaaminen, henkilökohtaisten ominaisuuksien pilkkaaminen ja syrjiminen. Myös fyysisestä vahingoittamisesta ja teknologiavälitteisestä kiusaamisesta on tutkimuksessa kerrottu – ne ovat kuitenkin harvinaisia.

2,3 prosenttia tunnistaa tai tunnustaa kiusaavansa korkeakoulussa. 6,5 prosenttia opiskelijoista puolestaan kokee, että henkilökunta kiusaa vähintään satunnaisesti. Jälkimmäistä on tutkittu vielä hyvin vähän.

– Tämän vuoden terveystutkimuksessa yritetään selvittää, minkälaista tämä kiusaaminen on, Pörhölä sanoo.