Pääministeri Katainen sai eilisaamun Helsingin Sanomista pääuutissivun

otsikon, jonkun munattoman uhkailijan siivellä tosin. Puskista huutelijan voittokulku

ei loppunut tähän: Hän sai viereiselle sivulle saman jutun ruotsiksi. Olisiko

moinen mitättömyys voinut enemmän toivoa?

Hätäisen profiloinnin perusteella ruotsinkielisten

vaikuttajien ja kaksikielisyyttä kannattavien toimittajien uhkailija on yksi ja

sama tyyppi. Julkisuutta janoava, syrjäytynyt, vinksahtanut ihminen.

Kiusallinen mutta tuskin kovin vaarallinen.

Esitetyt uhkaukset ovat laittomia ja omiaan herättämään

pelkoa. Tapaukset on paras viedä poliisille.

Esimerkiksi Helsingissä poliisin tietoon tulee

säännöllisesti ihmisten henkeen ja terveyteen sekä yleiseen turvallisuuteen

kohdistuvia uhkauksia. Milloin pommin kerrotaan räjähtävän jossain

ostoskeskuksessa, milloin jollakin asemalla tai jonkun kotona.

Poliisi tekee tilanteissa uhka-arvion ja ryhtyy tarvittaviin

toimenpiteisiin. Esitutkinta aloitetaan, jos tapaus täyttää rikoksen

tunnusmerkistön. Aika harvoin uhkailija on edes aikeissa toteuttaa uhkauksensa.

Ollessani viisi vuotta yleisjohtajana Helsingin poliisissa

en kertonut näistä uhkailujutuista julkisuuteen. Se olisi ollut palvelus

uhkailijalle. Hän olisi saanut aikaan pelkoa ja turvattomuutta sekä itselleen

vallan tunnetta. Julkisuus olisi lisäksi innostanut ja kannustanut muita epävakaita ihmisiä kopioimaan tälläisiä näyttäviä uhkauksia.

Siksi ihmettelen Hesarin vetoa maassa, jonka enemmistö

taitaa kuitenkin haluta säilyvän kaksikielisenä. Tällainen huomio yhden ääliön töillle,

joita ei todellakaan kannattaisi laajemmin paisutella. Nythän viesti on, että häiriköi

kunnolla, niin pian Hesarissa on sivu venäjäksi.

Olen itsekin saanut uhkauksia ja asiattomia viestejä, koska

kannatan kaksikielistä Suomea. Niiden takana on mitä luultavmmin nyt

otsikoissa pullistellut taho. Virkamiehenä toimiessani uhkauksia tuli useammin.

Yksi rosvo riimitti sen oikein runonmittaan.