Vi lever i et hurtigtsnakkende samfund, der hylder de udadvendte og forklejner de indadvendte. Og det er et tab for os alle, mener den amerikanske forfatter Susan Cain, der i ny bog opfordrer til et nyt syn på personlighedsidealet

Vores samfund er indrettet efter den udadvendte del af menneskeheden. I skolernes klasseværelser er borde og stole arrangeret i klynger, der fremmer gruppelæring, og lærere belønner de ekstroverte elever.

Når børnene kommer hjem, ser de tv-programmer og videoer på internettet, hvor hovedpersonerne er selvhævdende realitystjerner og hurtigtsnakkende tv-værter med farverige personligheder.

LÆS OGSÅ: I den fortravlede hverdag bliver enrum et helle

Også de voksnes verden er formet efter det udadvendte ideal. Mange arbejdspladser insisterer på, at de ansatte arbejder i team og i åbne, interaktive kontorlandskaber. Vejen til at fremme karrieren er ufortrøden selvpromovering, og de mest højlydte og socialt aktive bærer dagen, hvorimod de mere stille og tænksomme kolleger ofte ikke får indført et ord.

Men det er en fejl at fremme de ekstroverte værdier på bekostning af de introverte. Det siger den amerikanske forfatter Susan Cain, hvis opsigtsvækkende nye bog, Quiet: The Power of Introverts in a World That Cant Stop Talking (Stille: Introvertes styrke i en konstant snakkende verden) opfordrer til et nyt syn på vor tids personlighedsideal.

Vi lever med et værdisystem, som betragter det ideale menneske som værende selskabelig, veltilpas i søgelyset og god til at samarbejde med andre. Indadvendthed er derimod et andenrangs personlighedstræk, som betragtes som et problem, der skal overvindes. Men vi går glip af meget, når introverte kvaliteter såsom refleksion, vedholdenhed, forstandighed og lytteevne undervurderes. Nogle af vores største idéer, kunst og opfindelser er kommet fra mennesker, som formår at være stille og lytte til deres eget indre, siger Susan Cain i et interview med Kristeligt Dagblad.

Hun henviser blandt andet til forskning, der viser, at karismatiske ledere får mere i løn, men ikke leverer bedre resultater end deres mere stilfærdige modparter; at brainstorming-sessioner generelt udmønter sig i idéer af lav kvalitet; og at åbne kontorlandskaber forbindes med formindsket koncentrationsevne og produktivitet, nedsat hukommelse, større personaleudskiftning og øget sygdom.

Introverte, der lever under det ekstroverte ideal, er som kvinder, der lever i mænds verden. Vores vigtigste institutioner er designet til ekstroverte. Det medfører enormt et spild af talent, fremfører Susan Cain, der betegner sig selv som indadvendt.

Hun peger på, at cirka en tredjedel af befolkningen i USA og højst sandsynligt også i andre vestlige lande ifølge forskere har en introvert orientering. Men det betyder imidlertid ikke, at de er generte, understreger Cain, der er tidligere advokat og i bogen skriver om sine egne pinefulde vanskeligheder med at lære at tale foran et publikum.

Indadvendthed handler ikke om at være asocial eller bange for, hvad andre tænker. Det handler snarere om, hvordan du reagerer på social stimulation. Introverte personer foretrækker stille miljøer med en lav stimulationsgrad og vil eksempelvis typisk hellere drikke et glas vin med en ven eller to frem for at gå til en fest med en gruppe fremmede, forklarer hun.

Bogen, der er baseret på videnskabelig research og feltarbejde i både ekstroverte og introverte miljøer, strøg efter udgivelsen tidligere i år omgående ind på de amerikanske bestsellerlister og har fået stor opmærksomhed i både elektroniske og trykte medier. Det tyder på, at der er et enormt behov for en samtale om det ekstroverte samfund og fordommene over for indadvendte mennesker, fremfører Susan Cain.

Udadvendthed er et utroligt tiltalende personlighedstræk, men vi har gjort det til en undertrykkende standard, som de fleste af os føler, at vi er nødt til at tilpasse os. Som børn får vi at vide, at vi skal ud af vores puppe og deltage i gruppeaktiviteter, og som voksne føler vi skyld over at sige nej til en selskabsinvitation, fordi vil hellere vil blive hjemme. Der, hvor vi rammer på ekstrovert-introvert-spektret, er det vigtigste aspekt af vores personlighed og former vores liv lige så dybt som vores køn og race, konstaterer Cain.

Den kulturelle præference for udadvendthed er delvist indlejret i vores dna, forklarer hun.

Det vestlige samfund er baseret på det græsk-romerske ideal, der hylder veltalenhed. Men det ekstroverte ideal kom for alvor i spil, da vi omkring 1900-tallet rykkede fra en karakterkultur, hvor det vigtige var din personlige moral og indre dyder, til en personlighedskultur, hvor ydre karisma er den vigtigste kvalitet, siger Susan Cain.

Skiftet hang sammen med storkapitalens fremgang i både Vesteuropa og USA, forklarer hun.

Folk flokkedes fra små landbosamfund, hvor de altid havde kendt alle, til byerne, hvor de var nødt til at skille sig ud i jobsamtaler, som sælgere og i firmaer blandt mennesker, de aldrig havde mødt før. Samtidig blev vi introduceret til film og filmstjerner, der var selve legemliggørelsen af, hvad det ville sige at være magnetisk og karismatisk, siger Susan Cain.

I det 21. århundredes narcissistiske netværkssamfund står personlighedskulturen i fuldt flor, bemærker hun.

Nu har vi reality-tv og en politisk diskurs baseret på, hvem der råber højest. Men vi har også sociale medier såsom Facebook og Twitter, der har to modstridende funktioner: På den ene side opfordrer de til konstant selvpromovering, men på den anden side giver de også mere indadvendte typer en mulighed for at udtrykke sig og møde andre mennesker i fred og ro, siger Cain.

Bogen Quiet. The Power of Introverts in a World That Cant Stop Talking er et opgør med den kulturelle partiskhed for udadvendthed.

Jeg hører igen og igen fra indadvendte mennesker om den her skam over at være den, som de er, fordi de i igennem hele deres liv har hørt budskabet om, at der er noget galt med deres naturlige præference. Det er et spild af energi og af muligheden for at være lykkelig, siger Susan Cain.

Hun opfordrer til en omstrukturering af skoler og arbejdspladser, så de designes for både indad- og udadvendte og eksempelvis giver elever og medarbejdere mulighed for at arbejde alene og uden distraktioner. Både lærere og forældre bør bakke op om indadvendte børn og anerkende, at indadvendthed er et retmæssigt personlighedstræk og ikke bare en dårlig vane, der skal rettes op på, siger hun.

Vi skal ikke gøre det af med gruppearbejde og teamwork. Men vi er nået et punkt i vores kultur, hvor der er en skævhed. Vi har tendens til at tro, at al kreativitet og al produktivitet kommer fra gruppen. Men der er en stor værdi i at være i stand til at gå i enerum og fokusere og dykke ned i tingene alene uden at blive tvunget til at dele sine tanker hele tiden. Vi har igennem århundreder forstået, at ensomhed er afgørende for den menneskelige sjæl og kreativitet. Det har vi tabt af syne, og jeg ville ønske, det blev genoprettet.

Kilde: Quiet. The Power of Introverts in a World That Cant Stop Talking

Læs mere på thepowerofintroverts.com