Kometer på den offentlige stjernehimmel er der masser af. Men det er yderst sjældent, at socialpolitikken leverer stjerneskyts. Indtil hypermønsterbryderen Lisbeth Zornig trådte ind på scenen og blev alles darling. Eller som hun selv har beskrevet det i forbindelse med sagen om social- og integrationsminister Annette Vilhelmsens (SF) for tidlige millionstøtte til Huset Zornigs projekt:

»Jeg er sådan en, som rigtig mange politikere gerne vil kramme«.

På dagens samråd skal Vilhelmsen forsøge at redde sin ministerkarriere. Men med til historien i socialpolitikkens rampelys hører også et usædvanligt fænomen, som alle er enige i har haft afgørende betydning for den almindelige danskers forståelse for, hvad det vil sige at være et udsat barn i Danmark. For på mange måder er tidligere Børnerådsformand Lisbeth Zornig socialpolitikkens Yahya Hassen. Hun taler ud fra egne erfaringer om misrøgt og overgreb. Men er det nok til at berettige, at Zornig bliver krammedyr for gode viljer, spørger flere i kølvandet på sagen om Stemmer på Kanten.

»Jeg har ikke været vidne til noget, der ligner Lisbeth Zornig. Der er flere forklaringer på, at hun bliver et fænomen. Hun har en privat oplevelse, som hun ikke er bange for at eksponere, og er en ’god historie’. Og så har hun evne til komme ind og få krammillioner de rigtige steder,« siger John Aasted Halse, tidligere formand for Børns Vilkår.

Peter Albæk, nuværende bestyrelsesformand for Børns Vilkår, en forening der bl.a. samarbejder med Børnerådet, mener, at Lisbeth Zornig har bidraget til nye indsigter.

»Det var befriende, da hun trådte til, og hendes vigtigste bidrag er en forståelse af, at de udsatte familier lever i en helt anden kultur, som middelklassekulturen slet ikke forstår eller kan sætte sig ind i,« siger han.

Lægmand

Da Lisbeth Zornig blev udpeget til formand for Børnerådet i 2010 af daværende socialminister Karen Ellemann (V), var det netop på grund af hendes personlige historie som mønsterbryder: Mor til fem, uddannet økonom og med ledelses- og virksomhedserfaring.

Men det er så også her, kæden kan ryge af, mener bl.a. John Aasted Halse, der sidste år kritiserede Zornig for at bruge formandskabet i Børnerådet som løftestang for sin egen sag. Den kritik fik en samlet politikerfront til at vende sig mod Halse og forsvare Zornig. Men Halse mener forsat, kritikken er gældende.

»Det, at man har en meget voldsom oplevelse, betyder ikke, at man også besidder en dyb indsigt i børns forhold generelt. Derfor er det et problem, når hun bliver gjort til ekspert af politikere og medier. Hun er kun ekspert i sit eget liv. Men skal der fremdrift i det, skal der ske en krydsning af de personlige erfaringer og den eksisterende viden. Jeg synes Lisbeth Zornigs sag spær- rer for, at der sker noget i dybden.«

Karin Kildedal, lektor ved Institut for Sociologi og Socialt Arbejde, Ålborg Universitet mener, at Zornig giver stemme til det, hun selv kalder Underdanmark, noget som få forsøger i disse år. Men også Kildedal stiller spørgsmålstegn ved om stjernestatussen reelt betyder forbedrede vilkår for udsatte børn.

»En person med Lisbeth Zornigs baggrund har stor gennemslagskraft, når det drejer sig om forståelsen af sociale problemer. Men hendes indsats kommer desværre nok ikke til at forandre socialpolitikkens udførelse i kommunerne,« siger Kildedal.

Ladet sig bruge

Ifølge flere kilder, Information har talt med, var Zornigs medietække også med til at belaste hendes tid som Børnerådsformand – en post hun forlod efter én periode i formandsstolen i oktober 2012 for at arbejde fuld tid med sin tænketank, Huset Zornig. Et foretagende hun havde oprettet allerede i 2009. En optælling på Kommunikationsforum viser, at Børnerådets omtale blev fordoblet efter Zornigs tiltrædelse. Men bl.a. den megen pressehåndtering skulle angiveligt også have bidraget til, at hendes ledelsesstil og prioriteringer af rådets opgaver blev kraftigt kritiseret internt. Socialministeriet er imidlertid stadig glade for samarbejdet med Lisbeth Zornig efter hendes fratræden som formand. I maj i år bevilger daværende socialminister Karen Hækkerup (S) Huset Zornig 500.000 kroner til en undersøgelse af nomadefamilier. Pengene kommer ifølge Socialministeriet fra såkaldte restmidler efter puljetildelingerne på finansloven, som ministeren kan administrere.

En kilde, der har arbejdet sammen med Lisbeth Zornig, men som ikke ønsker sit navn i avisen, mener ikke, at sagen om den for tidligt lovede million til kampagnen Stemmer på Kanten, efterlader Huset Zornig uantastet.

»Lisbeth Zornig får særlig behandling, fordi hun er fremme i skoene og belejlig at kende. I sagen om Stemmer på Kanten har Huset Zornig fuldt bevidst ladet sig bruge i et spil, der skulle få Annette Vilhelmsen til at fremstå godt som socialminister. Og hvis man kan gennemskue det, så ser det heller ikke godt ud for Huset Zornig.«

Men det kan være, at Zornigs dage som politisk krammedyr er talte. I hvert fald lagde hun selv afstand til Annette Vilhelmsen i weekendens Politiken, hvor hun udtalte, at der ikke var tale om »fuldstændig lige vilkår« for alle ansøgere til puljen, sådan som ministeren ellers havde forsikret Folketinget. Desuden fik Huset Zornig besøg af embedsmænd til at hjælpe med ansøgningen. Formand for Børns Vilkår, Peter Albæk, siger:

»Lisbeth Zornig er dejlig fri for at være mediemæssigt og politisk skolet. Og jeg har hørt kritikken af hende i miljøet. Men vi skal da bare være glade for, at der kommer en og sætter fokus på området på en måde, som vi andre overhovedet ikke kan.«

Lisbeth Zornig selv er bekendt med kritikken af hendes tid i Børnerådet, men hun hæfter sig ved, at Rådet i hendes formandstid fik langt større synlighed, og at bevillingerne blev øget.

»Resultaterne taler for sig selv. Mens de andre organisationer blev skåret, steg vores bevillinger med 40 pct. Strategien var, at synlighed giver indflydelse, derfor var vi udfarende på alt, hvad vi mente, vi vidste noget om. Men jeg er kendt for at være egenrådig,« siger hun og tilføjer, at selvom hun ikke er fagperson, har hun sat sig grundigt ind i fagkundskaben på området. Og hun har sjældent mødt kritik for sine udtalelser.

Hun mener heller ikke, at Huset Zornig har ladet sig bruge i sagen om Stemmer på Kanten.

»Annette Vilhelmsen er den minister, jeg har haft mindst kontakt med. Og vi slår os dagligt i hovedet med, at vi gik ud og roste noget, vi bagefter selv kunne søge.«