Акція протесту європейських фермерів в Брюсселі 18 червня 2008 року. Чи чекає на ЄС її повторення?

Євросоюз намагається усвідомити і оцінити втрати від російського ембарго на імпорт продтоварів.

Для європейських виробників бойкот російської влади став шоком.

На відміну від Брюсселя, що передбачив "перехідний період" перед введенням санкцій, Москва "рубала з плеча". Заборона ввезення продовольства на територію РФ набула чинності одразу після публікації відповідного указу.

Багато виробників дізналися про це, коли фури з овочами і сиром вже були на російському кордоні.

Але головне - те, що російська заборона стосується хоча і невеликої, але дуже впливової групи європейського бізнесу - сільгоспвиробників. У Єврокомісії пам'ятають про багатотисячні мітинги фермерів, які протестували в 2008 році проти зниження дотацій галузі й паралізували дороги в столиці ЄС.

Тепер фермери сподіваються на компенсації від Брюсселя і на підтримку своїх співгромадян. Слідом за польською кампанією "З'їж яблуко" у мережі з'явилися заклики активістів з інших країн ЄС - "З'їж грушу", "Купи м'яса", "Готуй з помідорами"...

ЄС обіцяє Москві адекватні відповідні заходи, проте в першу чергу думає над тим, як допомогти постраждалим виробникам.

Втім, на щастя, у європейських експортерів немає злості на Україну. Бізнес чітко усвідомлює, хто є винуватцем їхніх нещасть.

До того ж Євросоюз давно перестав бути "диким" ринком. Тут є рецепти, які дозволяють уникнути масових банкрутств виробників, а інструментарій Єврокомісії часом більше нагадує про соціалізм, ніж про капіталізм.

У понеділок у Брюсселі вже почалися переговори про шляхи подолання кризи і підтримку окремих секторів.

Ефект раптовості

Для європейських сільгоспвиробників російський ринок - як бездонний колодязь.

Туди, що не кинь - він усе з'їсть. У прямому сенсі слова.

У Росії, де сільське господарство недалеко пішло від радянських часів, європейський агроімпорт йшов на ура.

Якщо в загальному товарообороті Росія для ЄС - третій торговельний партнер, то у сфері продовольства вона - на другому місці. За даними Євростату, минулого року ЄС продав в РФ продовольчих товарів на 11,8 млрд євро - це 10 % від усього аграрного експорту.

За попередніми оцінками Єврокомісії, ембарго стосується товарів, експорт яких приносив 5,2 млрд євро.

Більше всіх рішення Кремля б'є по Німеччині, Польщі, країнам Бенілюкса і Франції.

На Нідерланди, найбільшого агроекспортера Європи, припадає 1,5 млрд євро товарообігу з РФ.

Голландські виробники та експортери до останнього сподівалися, що саме їхній товар заборона обійде стороною. Декому справді пощастило. Наприклад, санкції не торкнуться голландських квітів, дитячого харчування та алкоголю.

Але для багатьох минулий четвер став чорним днем календаря.

Перші втрати не забарилися: російська влада подбала про те, щоб зробити свій удар максимально болючим.

Німецький трейдер Клаус Дубенкроп (Klaus Dubenkrop) у четвер якраз вантажив кілька тон яблук у фури, щоб відправити їх до Санкт-Петербургу, коли отримав скайп-повідомлення від своїх партнерів про те, що вони анулюють контракт.

Зараз найкраще, що йому залишається - продати яблука виробникам соку. Інакше - поки знайдеш новий канал збуту - товар просто зіпсується.

"Ми шоковані - каже Дубенкроп зі сторінок Wall Street Journal - Замість того, щоб отримати повну ціну, ми отримаємо копійки, якщо взагалі щось отримаємо".

Але йому ще пощастило. Його колег заборона застав прямо на кордоні.

"Коли повідомили про заборону, у нас на кордоні з Росією було 300 вантажівок (з європейською продукцією) - досить багато. Близько 70 одразу ж вирішили повернутися, інші спробували проїхати до Росії, але у них не вийшло. Проблема в тому, що цей указ набрав чинності негайно. У той час як ЄС, вживаючи заходів проти Росії, давав перехідний період" - каже "ЄвроПравді" директор з міжнародної політики об'єднання європейських екпортерів EVO Годфрід Сміт (Godfried Smit).

Не варто тішити себе надією, що Росія санкціями покарала тільки саму себе.

Реакція виробників, експортерів та експертів, з якими розмовляла ЄвроПравда, не залишає сумнівів у тому, що європейцям також "дісталося".

У деяких країнах вже пройшли акції на підтримку місцевих фермерів. Бельгійські газети підрахували: щоб нейтралізувати шкоду, кожен бельгієць на тиждень повинен з'їдати на одну грушу більше. У Twitter почалася кампанія "Груша для Путіна". У Голландії з'явилися навіть порнокомікси, які закликають їсти груші.

Але проблеми у всіх секторах такими заходами вирішити.

Експортери, орієнтовані на Схід, вже опинилися на межі банкрутства.

"Я шокований. Здається, що це кошмар, і мені потрібно просто прокинутися" - говорить каналу FRANCE 24 французький трейдер Жан Сельверо (Jean Selverro), що експортував до Росії 90% своїх яблук і груш.

Варто відзначити, що в новій економічній ситуації, яка склалася в результаті санкцій РФ, є не тільки переможені (до них належить і сама Росія).

Деяким країнам санкції Путіна лише на руку.

"Коли Росія закриває ринок для європейців, це відкриває нові можливості, наприклад, для Туреччини. І, можливо - для Грузії. Також це шанс для виробників овочів в Азербайджані та інших пострадянських республіках", - розміркує в розмові з ЄвроПравдою Дік де Йонг (Dick de Jong), менеджер голландської компанії Food Ventures, яка займається інвестиціями в сільське господарство в Чорноморському регіоні.

Для України ці можливості закриті. Ще до заборони на ввезення продуктів з ЄС ключові види українського продуктового експорту були заблоковані Роспотребнаглядом і Россільхознаглядом.

Допомога від ЄС

В Євросоюзі проблема торкнулася не тільки тих, хто безпосередньо торгував з Росією. Під ударом - весь сектор.

Продукти, які "завернули" на Сході, повернуться і будуть тиснути на європейський ринок, а це неодмінно призведе до падіння цін. Вартість овочів уже зараз стрімко знижується.

Але європейська економічна система тим і цінна, що вона давно подолала хвороби "дикого ринку" і вміє стримувати ринкові проблеми.

У Єврокомісії на випадок подібних потрясінь існує спецфонд у 400 млн євро. Найбільш вразливим виробникам обіцяють компенсації.

"Я розумію занепокоєння аграрного сектору. І хочу підкреслити: в ЄС є сучасні інструменти, в тому числі наші кризові резерви. Я впевнений, що фермери швидко переорієнтуються на нові ринки та можливості. А щоб цей перехід відбувався плавно, потрібна підтримка (європейської влади)" - заявив у понеділок комісар ЄС із сільського господарства Дачіан Чолош.

В ЄС вже створена оперативна група, яка розробляє контрзаходи, що мінімізують вплив бойкоту.

Пілотним сектором, в якому Брюссель вже оголосив про підтримку, став ринок персиків і нектаринів. ЄС викупить до 10% ємності ринку і, таким чином, зупинить його затоварення.

На це доведеться пустити чималі кошти. Але це варто зробити, адже інакше – за кілька місяців – країнам-членам ЄС доведеться витратити ще більше на підтримку постраждалих фермерів.

Тому "соціалізм" і допомога фермерам в ЄС - це не благодійність, а холодний розрахунок. І таку підтримку отримають не всі.

У розмові з "Європейською правдою" представники Єврокомісії наголошують, що такі різкі та радикальні заходи вживатимуться далеко не в кожному секторі. Спершу треба порахувати можливі втрати.

А це - непросте завдання.

"Неможливо підрахувати непрямі збитки, пов'язані з депресивними цінами", - каже нам експерт фермерської організації Фландрії Boerenbond Пітер Верхелст (Pieter Verhelst).

Він стверджує, що надлишок того чи іншого товару на 1 % означає зниження його ціни на 10 %. Тому удар по ринку буде досить помітний.

Тим не менш - і це тішить - європейські бізнес-об'єднання не звинувачують у своїх бідах Україну.

"Ми не ставимо під сумнів заходи, вжиті ЄС, а також солідарність з українським народом. Вже з початку цього дипломатичного протистояння ми боялися, що це може вилитися в торгову війну, - говорить Пітер Верхелст. - При цьому ми розуміємо, що все-таки основні втрати ляжуть на плечі виробників. Врешті-решт, вони будуть змушені зменшувати виробництво, що призведе до скорочення робочих місць".

Окрім допомоги ЄС, фермери сподіваються на підтримку з боку національних урядів. Але тут інструменти допомоги поки не ясні.

Білоруський шлюз для європейських продуктів?

Російський ринок завжди вважався не особливо благонадійним. У 2011 році Росія вже забороняла ввезення фруктів і овочів з ЄС терміном на місяць. Це обмеження вилилося в мільйонні збитки фермерів.

Нинішня заборона, очевидно, триватиме набагато довше.

Вихід один - шукати нові ринки збуту.

Експерти кажуть, що європейське м'ясо і груші можуть піти в Китай, яблука знайдуть покупця в США, овочі потрібні скрізь.

Більше європейських товарів з'явиться в Україні, особливо враховуючи умови зони вільної торгівлі, яка повинна запрацювати вже з листопада.

Але Митний союз експортери також не скидають з рахунків.

"Очевидно, тепер Росія імпортуватиме більше сиру з Білорусі. Це означає, що на ринку цій країні буде дефіцит сиру, і білоруси почнуть купувати більше голландського продукту. Я думаю, такий ефект заміщення буде по багатьом позиціям", - говорить ЄвроПравді Дірк-Ян Схоонман, президент Нідерландській асоціації молочників (NMV).

Але в довгостроковій перспективі ЄС доведеться йти на адміністративні заходи. Так, не дивуйтеся, "вільний ринок" також допускає держрегулювання.

"Слід встановити обсяги, які зможуть випускати ті чи інші виробники (молочної продукції) в ЄС. Тобто кожен повинен скоротити виробництво, і нам вдасться уникнути перенасичення ринку", - вважає експерт.

Не обійдеться і без махінацій. "Приміром, сири будуть експортуватися до Бразилії, там буде змінюватися лейбл на "зроблено в Бразилії" і потім відправлятися до Росії. Те саме - з помідорами або перцями, які спершу імпортують у Білорусь, там вони отримають лейбл "зроблено в Білорусі" і попрямують на ринок РФ. Звичайно, в результаті продукти коштуватимуть дорожче", - вважає Схоонман.

Останнє припущення підтверджується і даними білоруської статистики. Цього року Білорусь імпортувала до Росії ананаси, банани, кокосові горіхи, кешью, а також мідії та восьминоги, причому власного виробництва.

Варіант того, що Росія, як декларує її керівництво, зможе замінити імпорт власним виробництвом, викликає сміх у європейських експертів.

Виробництво молока і сиру не налагодити ні за місяць, ні за рік, ні за два. Поголів'я корів не з'явиться "нізвідки". Будівництво виробничих потужностей - також тривалий процес.

"Є ще одна проблема - можлива затримка у Росії європейських інвестиційних проектів, у тому числі будівництва теплиць... Ми не знаємо, що може статися далі, якою буде відповідь ЄС. Може, вони вирішать закрити банківські рахунки компаній, створених у Росії, або заморозити кредитні лінії під російські проекти", - міркує Дік де Йонг з голландської компанії Food Ventures.