Na današnjem izbornom skupu u Lisinskom Miroslav Škoro poručio je simpatizerima HDZ-a da će on biti njihov predsjednik. O tome se, kao što smo već više puta pisali, zapravo i radi u cijelom projektu Škoro. Dio radikalne hrvatske desnice, koji okuplja i određene interesne, a ne samo ideološke grupe, odlučio je pokušati preuzeti Hrvatsku demokratsku zajednicu. Kandidatura Miroslava Škore na predsjedničkim izborima prvi je važan korak u ovom neprijateljskom takeoveru.

Više je nego očigledno kako su mnogi u HDZ-u izrazito nezadovoljni politikom Andreja Plenkovića. Dio HDZ-a, kao i hrvatska radikalna desnica, gospodina Plenkovića smatraju protuhrvatskim političarom koji provodi bruxellesku politiku i koji izravno šteti hrvatskim nacionalnim interesima.

Plenković nije ‘jedan od njih’

Da Plenković nema ozbiljnu moć, kakvom raspolaže svaki hrvatski premijer, i da HDZ-nije prošao traumatično iskustvo s rušenjem vlastite Vlade, u vrijeme dok je Tomislav Karamarko bio predsjednik stranke, HDZ bi se već riješio svog sadašnjeg šefa. HDZ, dakle, tolerira Plenkovića isključivo zbog formalne vlasti i stvarne moći, kojom predsjednik Vlade i predsjednik stranke raspolaže i koja se djelomično prenosi na samu stranku.

Potpuno je razvidno što dijelovi HDZ-a i radikalna desnica najviše zamjeraju Andreju Plenkoviću. Riječ je o koaliciji s Miloradom Pupovcem, o zabrani Za dom spremni i drugih ustaških memorabilija, kao i o nedostatku nacionalne retorike, koja je krasila svakog dosadašnjeg predsjednika HDZ-a, osim Jadranke Kosor. Plenković, naime, i kad pokušava koristiti naglašeno domoljubni rječnik, uvijek izgleda krajnje neuvjerljivo. Plenković, govoreći žargonom HDZ-a i radikalne desnice, “nije jedan od nas”.

Radikalna desnica testira Plenkovića

Taj i takav Plenković, koji “nije jedan od njih” već je godinama njihov vođa. Takvo je stanje dugoročno neodrživo pa je dio ljudi iz radikalnog desnog miljea odlučio testirati stvarnu snagu Andreja Plenkovića i njegove verzije HDZ-a. Predsjednički izbori idealna su prilika za takav test. Ako Kolinda Grabar Kitarović izgubi predsjedničke izbore, to će se dogoditi zato što za nju neće glasovati brojni birači iz tipičnog HDZ-ova glasačkog tijela, koje je mnogo šire od stranačkog članstva.

Ako ti glasači, koji su za Kolindu Grabar Kitarović glasovali prije pet godina, sada ne zaokruže njeno ime na listiću, bit će to uglavnom zato što su otišli Miroslavu Škori. A ako HDZ-ovi birači, kojima se gospodin Škoro danas obratio u Lisinskom, zaista izaberu njega za predsjednika, to će definitivno signalizirati da je Plenkovićeva verzija HDZ-a izgubila narodnu potporu. Što, naravno, ne mora dovesti do prijevremenih parlamentarnih izbora jer se nikom ne ide na izbore dok Hrvatska predsjeda Europskom unijom.

Predsjednički izbori su bitka za HDZ

Međutim, poraz Kolinde Grabar Kitarović, koju Plenkovićev HDZ u ovom trenutku, bez obzira na sve njihove osobne svađe, vrlo čvrsto podržava, zapravo bi značio da se velik dio HDZ-a preselio jako udesno, i da ne želi imati ništa sa sadašnjim stranačkim vodstvom. Utoliko bi poraz Kolinde Grabar Kitarović na prosinačkim predsjedničkim izborima ustvari obilježio početak preuzimanja Hrvatske demokratske zajednice od strane ideološki krajnje desnih, ali i interesno uobičajeno suspektnih grupacija.

Stoga je bitka za mjesto predsjednika Republike u ovom trenutku bitka za Hrvatsku demokratsku zajednicu. S tim da je gospodinu Plenkoviću najvažnije da gospođa Grabar Kitarović pobijedi Miroslava Škoru, jer Škorinim porazom projekt preuzimanja HDZ-a gubi momentum. Međutim, šanse HDZ-ove kandidatkinje blago su rečeno dvojbene. Kolinda Grabar Kitarović istodobno je opterećena stigmom nepopularnosti Plenkovićeva HDZ-a i vrlo snažnim dojmom kako je riječ o najgoroj hrvatskoj predsjednici dosad.