Da u nekakvom proznom pokušaju naumite zlonamjerno prikazati Republiku Hrvatsku kao birokratiziranu tvorevinu sklonu etničkoj segregaciji građana, možda biste, prvoloptaški i neduhovito, osmislili postojanje Ureda dobrodošlice, čija je glavna ideja olakšavanje useljavanja u Hrvatsku samo etničkim Hrvatima.

I ne biste imali pojma da vas je zbilja pretekla, da pri Središnjem državnom uredu za Hrvate izvan Republike Hrvatske zaista postoji Ured dobrodošlice, u kojem dvije osobe redovito primaju plaću da bi iseljenim Hrvatima, željnim povratka, poželjele sretan dolazak u domovinu. Odnosno, kako piše na njegovoj web-stranici, Ured odgovara na sljedeća pitanja: "Što je potrebno znati prije konačnog povratka u Republiku Hrvatsku? S kakvim korisnim informacijama valja raspolagati? Što očekivati? Koji su prvi koraci nakon odluke o povratku?", a zadaća mu je "olakšati povratak, snalaženje i integraciju iseljenih Hrvata u cjelokupan državni sustav Republike Hrvatske", pa, među ostalim, povratnicima otkriva "kako zatražiti hrvatsko državljanstvo, ishoditi osobne dokumente, registrirati vozilo, riješiti priznavanje inozemne svjedodžbe ili diplome". Onaj tko je osnivao Ured, čini se, otvoreno je posumnjao u pribranost povratnika i njihovu sposobnost snalaženja u ovdašnjim procedurama.

No, ako vam je suvišna informacija "kako zatražiti hrvatsko državljanstvo", jer ga već imate, ali niste Hrvatica ili Hrvat, nego Srbin, Bošnjak, Židov ili nešto ino, Ured vam neće poželjeti dobrodošlicu, nego će vas uputiti na drugo nadležno tijelo.

U prvom e-mailu koji nam je, odgovarajući na našu zainteresiranost za smisao i funkcioniranje Ureda, poslala Marija Pušić, glasnogovornica Središnjeg državnog ureda za Hrvate izvan Republike Hrvatske, objašnjava da je Ured na raspolaganju Hrvatima izvan RH, a oni su "u smislu" Zakona o odnosima RH s Hrvatima izvan Republike Hrvatske, "pripadnici suverenog i konstitutivnog hrvatskog naroda u Bosni i Hercegovini, pripadnici hrvatske manjine u europskim državama i hrvatski iseljenici u prekomorskim i europskim državama i njihovi potomci".

Nismo bili sasvim sigurni jesmo li dobro razumjeli, pa smo dodatno pitali je li Ured na usluzi i, na primjer, hrvatskim državljanima drugih nacionalnosti koji bi se htjeli vratiti te kako se uopće otkriva pripadnost nekom narodu.

Pušić pojašnjava da se, prema Zakonu o hrvatskom državljanstvu, pripadnost narodu utvrđuje "ranijim deklariranjem te pripadnosti u pravnom prometu, navođenjem te pripadnosti u pojedinim javnim ispravama, zaštitom prava i promicanjem interesa hrvatskog naroda i aktivnim sudjelovanjem u hrvatskim kulturnim, znanstvenim i sportskim udrugama u inozemstvu".

Uz to, prema dodatnim uputama Ministarstva unutarnjih poslova, "pripadnici hrvatskog naroda trebaju dostaviti isprave kojima dokazuju osobno nacionalno izjašnjavanje u pravnom prometu", a to su "ovjerena preslika radne knjižice, vojne knjižice, svjedodžbe, indeksa, izvatka iz matice rođenih, vjenčanih i dr.". Ili izvornici, "ukoliko je u njima upisan podatak o nacionalnosti".

Glasnogovornica Pušić poentira da "ostala tijela državne uprave RH (npr. Ministarstvo vanjskih i europskih poslova i Ministarstvo unutarnjih poslova), u skladu sa svojim nadležnostima, rješavaju zahtjeve i upite svih državljana Republike Hrvatske kao i stranaca".

Kad smo utvrdili da Ured segregira ljude na temelju zakona, objasnit ćemo da se o Uredu dobrodošlice pisalo prije nekoliko godina, kad je otkriveno njegovo postojanje. U međuvremenu, Hrvatsku je zadesio mini egzodus, Irci strahuju da će im za dvadeset godina unuci govoriti samo hrvatski, nagađa se da se proteklih nekoliko godina u razvijenije europske države iselilo gotovo 200 tisuća hrvatskih državljana, a Ured dobrodošlice i dalje postoji. Za razliku od sve neophodnijeg ureda za ispraćaje.

Iz iscrpnih e-mailova Marije Pušić doznajemo da se voditeljica Ureda zove Marija Matek i diplomirana je pravnica. Samo nabrajanje zadaća navaljenih na pleća ove službenice protegnulo se na trideset (30) redaka maila, a izostavljamo ih zbog manjka prostora. Matek vodi Ured za 15.108,81 kunu bruto.

Osim nje, u Uredu je od 1. veljače ove godine zaposlen službenik s mjesečnom plaćom od 8587,29 kuna bruto.

Matek je na mjesto voditeljice raspoređena 1. ožujka prošle godine iz Službe za statusna pitanja Hrvata izvan RH, koja je ukinuta, dok je njezin kolega, neimenovani službenik, kao viši stručni savjetnik zaposlen nakon javnog natječaja raspisanog 6. rujna prošle godine. Uredbom o unutarnjem ustrojstvu Ureda od 4. siječnja prošle godine, predviđena su četiri radna mjesta, no zasad ne namjeravaju zaposliti još dvoje ljudi.

Ured dobrodošlice ove je godine riješio "1077 upita i zahtjeva te procesa/slučajeva, u što nisu uključeni upiti zaprimljeni izravnim telefonskim putem kao i procesi/slučajevi riješeni izravnim svakodnevnim dolaskom stranaka u Ured dobrodošlice".

Ukratko, Hrvatska nije odlučila iskrčiti dio svoje jedinstvene birokratske prašume, nego ju je dodatno obogatila tijelom zaduženim za lakšu orijentaciju u gustišu zakona, uredbi, rješenja, molbi, žalbi, zahtjeva, podnesaka, originalnih i kopiranih akata, javnih biljega... I striktno ga ovlastila samo za komunikaciju s Hrvatima.

Na koncu, nismo doznali koliko se Hrvata vratilo u Hrvatsku zahvaljujući Uredu.