Selv om det seneste folketingsvalg i 2011 stod i krisens tegn, var der massiv opbakning til omfordelingspolitikken, da danskerne skulle sætte deres kryds på stemmesedlerne. Det viser en ny bog med titlen Krisevalg, der analyserer vælgernes adfærd ved valget i 2011. I den undersøgelse, der ligger til grund for bogen, svarer et bredt udsnit af befolkningen, at den støtter en højere grad af lighed.

»I undersøgelsen udtrykker de adspurgte danskere en grundlæggende uvilje imod større ulighed i samfundet. De vil hellere have velfærd end skattelettelser, de ønsker en øget beskatning på høje indtægter, og de mener ikke, at ulighed gavner samfundet,« forklarer Jørgen Goul Andersen, en af forfatterne til bogen og professor ved Aalborg Universitet.

Krisevalg baserer sig på en undersøgelse foretaget blandt flere end 2.000 vælgere i månederne efter det seneste folketingsvalg. Undersøgelsen fokuserer bl.a. på den del af fordelingskampen, der foregår via staten, dvs. via skattesystemets og velfærdsstatens omfordelende mekanismer. I centrum for diskussionen står afvejningen af, hvor meget staten skal opkræve i skat, og hvor meget ulighed man er villig til at acceptere i samfundet.

Ifølge Jørgen Goul Andersen har spørgsmålene om økonomi og økonomisk fordelingskamp fået fornyet aktualitet med valget i 2011. På den baggrund ville Socialdemokraterne kunne stoppe en del af vælgerflugten, hvis partiet i højere grad søgte at mindske uligheden i samfundet, mener professoren.

»Der er ingen tvivl om, at Socialdemokraterne og SF lige præcis på det fordelingspolitiske spørgsmål er kommet meget på tværs af deres egne vælgere. Og nogle gange også på tværs af vælgere set under ét,« siger Jørgen Goul Andersen.

En anden af forfatterne til bogen, lektor Rune Stubager fra Aarhus Universitet, siger:

»Når det kommer til omfordeling og lighed, formår Socialdemokraterne ikke at tale til en ret udbredt opfattelse i befolkningen. Og det er sandsynligvis en del af forklaringen på de problemer, partiet har i forhold til vælgerne i øjeblikket,« siger han.

Generelt ville det gavne den samlede regering at lægge større vægt på lighed, mener Rune Stubager:

»På kort sigt ville regeringen stå sig bedre hos vælgerne, hvis den førte en mere klassisk, venstreorienteret politik. Jeg er ikke sikker på, at det vil være nok til at kunne vinde et valg, men jeg er sikker på, at man vil kunne trække flere vælgere til sig – også nogle af dem, der er gået over til Venstre og Dansk Folkeparti,« siger han.

Milionærskat droppet

Spørgsmålet om fordelingen af de økonomiske goder i samfundet har historisk set været kernen i Socialdemokraternes politik: De bredeste skuldre skal bære de tungeste byrder. Men i en kronik fra august 2012 skrev de tre socialdemokratiske topministre Bjarne Corydon, Mette Frederiksen og Carsten Hansen samt gruppeformand Henrik Sass Larsen, at økonomisk omfordeling ikke længere står øverst på den socialdemokratiske dagsorden:

»I 2012 er vores historiske hovedforpligtelse ikke at omfordele fra rig til fattig,« skrev de.

Den udmelding var gavnede ikke regeringen, vurderer professor Jørgen Goul Andersen og kalder det »en temmelig selvmordsagtig kurs at skære i sociale ydelser for at finansiere skattelettelser«:

»Regeringen har i det mindste ikke vist tegn på at være bange for deres vælgere. Fordelingspolitikken har været uhensigtsmæssig, hvis man gerne ville holde på de vælgere, man havde.«

Efter valget i 2011 blev den millionærskat, der ellers var en del af Socialdemokraternes og SF’s valgoplæg, droppet. Set i bakspejlet kunne netop den beskatning have hjulpet regeringen til at vinde vælgere, vurderer Rune Stubager.

»En millionærskat giver ikke så mange penge, men den kunne have en symbolværdi, der ville tilfredsstille et ønske hos vælgerne om øget økonomisk lighed og omfordeling,« siger han.

S: Politikken ligger fast

Hos Socialdemokraterne står man ved imidlertid ved ordlyden i kronikken:

»Vores højst prioriterede mål er ikke, at der skal yderligere økonomisk omfordeling til,« siger Socialdemokraternes finansordfører John Dyrby Paulsen.

Han mener, at man skal se på, om omfordelingen er effektiv nok, og om den tjener det formål, den skal.

»Jeg tror ikke, at du finder nogen socialdemokrat, som ikke går ind for økonomisk omfordeling. Men derfor er det altid sundt at have diskussionen om, hvorvidt vi fordeler rigtigt, og om vi fordeler nok – eller om vi eventuelt omfordeler for meget,« siger den socialdemokratiske finansordfører.

John Dyrby Paulsen pointerer, at en valgundersøgelse som den, der ligger til grund for bogen Krisevalg, ikke får Socialdemokraterne til at prioritere anderledes.

»Vi vil ikke lægge vores politik fuldstændig om for at vinde nogle vælgere,« slår han fast.

Samme melding kommer fra SF, hvis politiske ordfører, Jesper Petersen, siger:

»Vi tilrettelægger ikke vores politik ud fra en vælgerundersøgelses anbefaling,« siger han og understreger, at bekæmpelse af ulighed ligger i SF’s dna.

»Det er en del af regeringsgrundlaget at mindske uligheden, og det bedste at gøre lige nu er at skabe flere arbejdspladser og få så mange som muligt væk fra overførselsindkomster og ind på arbejdsmarkedet. Det adresserer vi med den pakke, regeringen er ved at udarbejde,« siger Jesper Petersen.

Hos Enhedslisten mener politisk ordfører Johanne Schmidt-Nielsen, at regeringen i for høj grad fokuserer på at øge arbejdsudbuddet frem for at mindske uligheden.

»Regeringen har stirret sig blind på at øge arbejdsudbuddet. Man skal huske på, at med de regnemodeller, der findes for, hvordan man øger arbejdsudbuddet, står øget arbejdsudbud i modsætning til økonomisk omfordeling fra top til bund,« siger Johanne Schmidt-Nielsen.

Men en valgundersøgelse skal ikke diktere politikken, mener hun.

»Jeg synes ikke, at man bare skal føre politik efter, hvad meningsmålinger viser. Men det kan da undre, at Socialdemokraterne er så bange for at for at føre en politik, der øger ligheden, og for at tale højt om, hvorfor økonomisk lighed er en styrke.«

/