De jagter fascister på Nørrebro i København.

For fascister er farlige. De er samfundsundergravende og dermed en trussel mod det frie samfund.

En artikel i Weekendavisen beretter om, at grupper fra den ydre venstrefløj efter forgodtbefindende truer og overfalder folk, der er højreorienterede.

Flere medlemmer af gruppen Generation Identitær, en ’patriotisk ungdomsbevægelse’, der med happenings arbejder for at stoppe indvandring, er blevet angrebet, truet eller chikaneret.

Ofrene er tilsyneladende forinden blevet udpeget af venstrefløjsmediet Redox via en længere artikel om Generation Identitær, hvor medlemmerne blev afbilledet med navn.

Et eksempel er Christoffer Skibild. I begyndelsen af 2018 modtog han et brev med den militante gruppe Antifascistisk Aktion (AFA) som afsender:

’Kære Christoffer, Du er medlem af Generation Identitær og derfor er det problematisk at du bor på Nørrebro. Enten flytter du eller også kontakter du os for at komme i et exitforløb. Giv et svar inden d. 30. januar. Kl. 12. på mail afa@antifa.dk’

Hertil må man spørge: Hvad er det nu, man kalder det, når enkeltgrupper i et samfund på grund af race, religion eller politisk overbevisning enten bortvises, straffes eller skal omvendes?

Historien er desværre ikke overraskende. Vi taler det selvsamme Nørrebro, der gik i koordineret angreb på politiet for at beskytte Rasmus Paludan. Tilsyneladende for at hævde Nørrebros mangfoldighed og samfundssind. Det selvsamme Nørrebro, der i årevis husede Ungdomshuset, som i en selvindbildning om at smadre fascismen og racismen, ofte angreb McDonalds på Nørrebros Runddel. Et af få foretagender, der konsekvent og altid har ansat alle uanset køn, religion, seksuel observans eller hudfarve.

Ungdomshuset, Jagtvej 69 var heller ikke ligefrem inkluderende. Det vendte ryggen til samfundet. Samfundet vendte dog aldrig ryggen til brugerne. De autonome forlangte et nyt hus efter rydning af Jagtvaj 69, fik det og har det stadig. På Dortheavej i Nordvest.

Vi taler om en venstrefløj, der nægter at forholde sig til sin egen vold. Den slags taler man ikke om på venstrefløjen.

Blandt rige mennesker er det upassende at tale om et stort forbrug af penge. Selv om pengene er der – og anvendes. Det er en uskrevet regel, der tjener at lægge afstand mellem virkeligheden og et ønske om virkeligheden, hvor man ikke er defineret ved sin rigdom, men ved mere ædle karakteristika. Så som viden, ære, dygtighed, osv.

På venstrefløjen er det upassende at tale om voldelige ’antifascister’ og fænomener, der byder forestillingen om lykkelig mangfoldighed imod. Man tysser ytringer om volden i egen baghave og taler så højt, man kan, om godheden i fællesskabet.

Eksempelvis lod Enhedslistens leder Pernille Skipper oven på kampen mellem aktivister og politi på Blågråds Plads i sin tid sine facebook-følgere vide, at Rasmus Paludan med sit had og sine provokationer ’ikke har noget at gøre i vores dejlige og mangfoldige bydel.

Selvmodsigelsen i udsagnet skulle være til at aflæse uden staveplade.

Den jagtede Christoffer Skibild fra Generation Identitær valgte at ignorere tilbudet fra Antifascistisk Aktion om at komme ’i et exitforløb.’ Kort efter kunne han, ifølge Weekendavisen, se plakater med et billede af sig selv i kvarteret med teksten: ’Mød din lokale fascist’.

Og hvad er det nu, man kalder samfund, hvor enkeltpersoner smædes og forfølges, fordi de ikke tilpasser sig vedtagne og dikterede holdninger?

Det er sandt. Fascister er farlige. De er samfundsundergravende og en trussel mod det frie samfund. Og det er på tide, at venstrefløjsaktivisterne på Nørrebro intensiverer jagten på totalitært tænkende idioter, der arbejder på at omstyrte Danmark.

Det kan gøres enkelt: De kan se sig selv i spejlet.