Arkkitehti ja akateemikko Juha Leiviskä puhuu suunnittelemistaan rakennuksista kuin omista lapsistaan.

Kuka? Juha Leiviskä, 80-vuotias arkkitehti

läpimurtotyö Kouvolan kaupungintalo (1968) yhdessä Bertel Saarnion kanssa

suunnitellut neljä kirkkoa: Ouluun Pyhän Tuomaan kirkko (1975), Vantaalle Myyrmäen kirkko (1984), Kuopioon Männistön kirkko (1992) ja Helsinkiin Hyvän Paimenen kirkko (2002)

Viime vuosien töitä Helsingissä: Kipparintalo (2015), Auroratalo (2010), kulttuuritalo Sandels (2007)

Taiteen akateemikko 1997

– Niiden kunnosta, terveydestä ja toimivuudesta on huolissaan joka hetki.

Leiviskän viimeisin kohde valmistui viime vuonna Helsingin Kalasatamaan. Sinne rakennettiin kehitysvammaisille tarkoitettu tuetun asumisen talo.

– Erityisesti tällä hetkellä olen iloinen siitä pienestä Kipparintalosta. Ensimmäinen ja viimeinen työ on sydäntä lähellä, kun muisti alkaa välillä vähän pettää, Leiviskä sanoo.

1960-luvun puolivälissä läpimurtonsa tehnyt arkkitehti on seurannut tiiviisti Helsingin uusien asuinalueiden rakentamista. Ruoholahden 1990-luvulla valmistunut asuinlähiö saa akateemikolta puhtaat paperit, mutta sen viereen rakennettavan Jätkäsaaren uusi asuinalue saa arkkitehdin karvat pystyyn.

– En ole uskaltanut mennä sinne. Se näyttää ulkopuolisen silmin pelottavalta. Se on vähän kuin painajaisuni, Leiviskä paukauttaa.

Hän viittaa alueen mittakaavaan.

– Se on liian raskas.

Ikuinen pimeys laskeutuu

Leiviskä on seurannut Helsingin pilvenpiirtäjäbuumia varauksella. Korkeita tornitaloja nousee lähitulevaisuudessa ainakin Kalasatamaan ja Keski-Pasilaan.

Pilvenpiirtäjä on kuin kukko tunkiolla Juha Leiviskä

– Kalasataman pilvenpiirtäjäryhmä jättää varjoon sen pohjoispuolella olevat alueet. Siellä asutaan ja tehdään töitä ikuisessa pimeydessä, Leiviskä toteaa.

Arkkitehtiä harmittaa kollegojen into suunnitella tornitaloja Suomeen.

– Pilvenpiirtäjät ovat rajuja maamerkkejä. Ne ovat kuin kukkoja tunkiolla, mutta täällä pohjoisessa elävä kaupunkiympäristö ei salli niitä.

Leiviskä viittaa arkkitehtien koulukuntaan, joka väittää, että olemassa oleva ja uusi kuuluvat saumattomasti yhteen.

– Minun ja monen muun mielestä tärkeätä on se, että uusi ja vanha ovat itsenäisiä, ja ne keskustelevat keskenään, mutta eivät sulaudu toisiinsa. Siitä pitää pitää kiinni, Leiviskä toteaa.

Betlehem saa kyyneliin

Juha Leiviskä tunnetaan persoonallisesta tila-ajattelustaan ja tunnistettavasta muotokielestään. Oleellinen osa arkkitehtuuria on valon hienovarainen ja herkkä käyttö. Leiviskä tunnetaan myös taitavana valaisinsuunnittelijana.

Vaikka Leiviskä on osallistunut useisiin kansainvälisiin arkkitehtuurikilpailuihin ulkomailla ja pärjännyt niissä, maailmalla on toteutettu vain yksi Leiviskän suunnittelema rakennus. Se on kansainvälinen kulttuurikeskus Israelin miehittämällä Länsirannalla Betlehemissä.

Juha Leiviskä. Rauno Träskelin

Arkkitehti liikuttuu kyyneliin puhuessaan siitä.

– Se kytkeytyy niin saumattomasti palestiinalaisten tilanteeseen. Sen tarkoitus on tuoda ihmiset yhteen eikä luoda rajoja.

Dar al-Kalima -akatemian kulttuurikeskuksessa pidetään seminaareja, esitetään näytelmiä ja pyöritetään elokuvia. Tiloja on lukemiselle, taiteelle ja musiikille.

– Se on yksi rakkaimpia töitäni ja varmasti jää sellaiseksi, Leiviskä sanoo.

Arkkitehti haaveilee matkasta Betlehemiin.

– Minulla on siellä ystäviä, muslimeja ja kristittyjä. Haluaisin mennä tapaamaan heitä ja katsomaan, miten oma työ jaksaa.

Leiviskä osallistui myös Guggenheim Helsingin kansainväliseen arkkitehtuurikilpailuun. Hän kertoo olevansa siksi jäävi arvioimaan voittanutta ehdotusta, pariisilaisstudion Art in the City -suunnitelmaa.

– Se oli paras jatkoon päässeistä ehdotuksista. Ilman muuta.

Puhe kääntyy taas kaupungin mittakaavaan. Leiviskän mukaan kisan voittaja sopii ympäristöönsä.

Jotain arkkitehti kuitenkin haluaa siitä sanoa.

– Tämä musta tai lähes musta materiaali on outo tässä vaaleassa klassisessa yhteydessä.