Regeringen vil i fremtiden sende mere togdrift i udbud og reducere DSB’s dominans på det danske banenet.

Udspillet bygger på en rapport udarbejdet af konsulentbureauerne McKinsey & Company og Struensee & Co. på foranledning af regeringen.

Men konsulentrapporten indeholder langtfra tilstrækkelig information til, at politikerne kan træffe et oplyst valg.

Sådan lyder beskeden fra Ole Helby Petersen, professor på Roskilde Universitet, der i samarbejde med forskere fra KORA og Københavns Universitet har undersøgt effekter af konkurrenceudsættelse i den offentlige sektor.

»Trafikområdet er et sted, hvor vi de senere år har set forholdsvis mange udbud. Særligt i forhold til busdrift, men også i nogen grad i forhold til togdrift. Samlet set har samfundet konkurrenceudsat for penge i milliardklassen, men konkurrenceudsættelserne er ikke blevet fulgt op af dokumentation for, hvad vi får for pengene, og hvad de private løsninger koster sammenlignet med prisen på en tilsvarende offentlig opgave. Manglen på dokumentation er bemærkelsesværdig og kritisabel,« siger han.

I studiet, der netop er offentliggjort i et førende internationalt tidsskrift, kortlægger forskerne systematisk al engelsksproget forskningslitteratur om konkurrenceudsættelse på forskellige offentlige ydelser. Gennemgangen viser, at studier i udlicitering af infrastruktur kan tælles på to hænder.

Desuden evaluerer de fleste studier kun økonomiske besparelser og medtager sjændent parametre som kvalitet og såkaldte transaktionsomkostninger – prisen, det koster staten at udbyde togdrift.

Udbud for udbuddets skyld

Ifølge Ole Helby Petersen findes der ingen samlet evaluering af udlicitering af togdrift til eksempelvis Arriva i Danmark. Han pointerer, at kritikken ikke handler om, hvorvidt man er for eller imod konkurrenceudsættelse.

Pointen er, at det kan få konsekvenser for borgerne, at vi potentielt risikerer at udlicitere områder, i forhold til hvilke det ikke kan svare sig, og modsat overser områder, hvor udbuddet både kan spare staten penge og øge ydelsens kvalitet. Simpelthen fordi vi udliciterer i blinde.

»Det kræver en del mere at lave en ordentlig effektevaluering af konkurrenceudsættelse end de konsulentrapporter, skiftende regeringer bestiller hos bureauer som McKinsey og i sidste ende baserer deres politikudvikling på. Det er simpelthen for unuanceret blot at sammenligne udgiften på en togstrækning før og efter udliciteringen,« siger Ole Helby Petersen.

»Der tegner sig en tendens til, at politikerne ikke altid er interesserede i at få dokumenteret deres politik på en tilbundsgående måde. Det er tydeligt, at regeringen har en målsætning om, at der skal ske en større konkurrenceudsættelse af offentlige opgaver. Det står i regeringsgrundlaget. Min pointe er altså, at det ikke er så vigtigt, om det bliver lidt dyrere eller lidt billigere at sende for eksempel S-toget i udbud. Succeskriteriet er i første omgang udbuddet i sig selv,« siger han.

Regeringen vil udbyde mest muligt

Tidligere på ugen præsenterede trafikminister Ole Birk Olesen (LA) seks fremtidige scenarier for organiseringen af Danmarks togsystem, der i vekslende grad nedbringer statens årlige udgifter til DSB. Scenarierne bygger på førnævnte konsulentrapport.

I et interview i Berlingske sagde transportministeren, at regeringen foretrækker »de scenarier, hvor der er meget mere udbud«.

Det ønsker regeringen blandt andet, fordi de skeler til Midt- og Vestjylland, hvor Arriva siden 2003 har stået for togdriften. I en betænkning fra 2012 konkluderede Statsrevisionen, at »det første danske udbud af passagertogtrafik samlet set har været tilfredsstillende«.

Statsrevisorerne roser i betænkningen togenes pålidelighed og hæfter sig ved en højere kundetilfredshed end før udbuddet. Den samlede økonomiske besparelse ved udbuddet var godt 300 millioner kroner. En fjerdedel mindre end staten havde forventet.

Cepos: masser af viden

I den borgerligt liberale tænketank Cepos mener analysechef Otto Brøns-Petersen, at der findes »mere end rigeligt med erfaringer« til at kalde regeringens planer om at sende togdriften i udbud for en god idé.

Analysechefen peger på tyske og danske erfaringer med udbud af togdrift, der tyder på omkring 25 procent lavere omkostninger.

»Togdriften skal selvfølgelig udbydes med omtanke, for eksempel ved at gennemføre udbuddene gradvist. Men vi mener grundlæggende, at der er tilstrækkeligt belæg for, at regeringen bør sætte sig som mål at udbyde al togdrift på sigt,« siger han.

Analysechefen medgiver, at det kan være vanskeligt at måle kvaliteten af udbuddet, men intet tyder ifølge ham på, at kvaliteten generelt falder ved konkurrenceudsættelse.

Øresundsbanen var en katastrofe

Det billede er imidlertid langtfra entydigt, mener lektor Per Homann Jespersen, der forsker i trafikpolitik og -økonomi ved Roskilde Universitet.

»Mens Arriva trods enkelte problemer har været en succes med stor brugertilfredshed, så var vores andet store udbudsprojekt, Øresundsbanen, en regulær katastrofe. Det var simpelthen alt, hvad der kunne gå galt, der gik galt,« siger han.

Forskeren forventer ikke de store udfordringerne ved udliciteringer af mindre befærdede sidestrækninger som for eksempel strækningen Vejle til Struer. Til gengæld forventer han heller ikke de store økonomiske gevinster.

Ministeren ville i går ikke stille op til interview, men skriver til Information:

»Jeg er helt enig i, at der skal træffes beslutninger på et oplyst grundlag. Jeg noterer mig, at forskerne ønsker yderligere forskning, hvilket selvfølgelig er fuldt forståeligt. Regeringens forslag til en mere markedsorienteret jernbanesektor bygger på et særdeles grundigt arbejde gennemført for ministeriet af et hold af dygtige konsulenter med tilknytning af eksterne eksperter. De har brugt det seneste år på at udarbejde en tilbundsgående analyse, der opstiller scenarier for den fremtidige organisering af jernbanesektoren. Analysen dokumenterer, at der er betydelige effektiviseringsgevinster forbundet med en konkurrenceudsættelse og markedsorientering af togdriften.«

I dag poster staten årligt 4,3 milliarder kroner i DSB for at få togene til at køre. Med offentlige investeringer i nye signalsystemer og elektriske tog kan staten ifølge konsulentrapportens første scenarie reducere det beløb med 1,5 milliarder kroner uden at sende togdriften i udbud.

I modsatte ende af skalaen kan statstilskuddet begrænses til 0,3-1,2 milliarder kroner i 2030, hvis staten gennemfører en omfattende konkurrenceudsættelse. Scenariet indebærer blandt andet, at togselskaberne selv fastsætter billetpriser i forhold til efterspørgsel og antallet af togafgange.