Ødelagt gravhøj er blevet til langvarig strid mellem par i Thy og Slots- og Kulturstyrelsen. Styrelsen vil reparere højen på parrets regning.

Da Gitte og Ove Kroll købte deres landsted i Thy i 1997, var de glade for, at der fulgte en gravhøj med på grunden, for de syntes, at højen var flot og interessant. Parret læste op på, hvad man skal være opmærksom på, når man har en gravhøj på i baghaven:

- Jeg læste en masse om, hvad man skal tænke over, og hvilke dyr der må gå på højen, og hvilke der ikke må. Og så troede jeg, det var sådan, det var, siger Gitte Kroll, der er fåreavler og ejer 100 får.

Men gravhøjen har nu været grundlag for en ti år lang strid med Slots- og Kulturstyrelsen. I 2008 blev det påvist, at højen har lidt markante skader, og siden har Gitte og Ove Kroll brugt tid på at modbevise, at deres får har lavet skaderne.

- Først var der tale om Kulturstyrelsen, så var det Natur- og Miljøklagenævnet, og til sidst Retten i Holstebro. Vi har brugt meget tid på at læse sagen igennem og finde vores argumenter frem, så det har nærmest været i døgndrift i de perioder, siger Ove Kroll.

Regning på 129.000 kroner

I september blev parret dømt ved Retten i Holstebro til at betale 129.000 kroner for en reetablering af gravhøjen. Reetableringen begynder om to uger, og i de 129.000 kroner indgår også omkostninger til hotel og diæter for styrelsens ansatte.

- Lodsejeren skal betale de faktiske omkostninger ved arbejdet, så det er maskiner, materialer, transport, tidsforbrug til restaureringsfolket, der skal udføre arbejdet. Der er ting, som lodsejeren selv kan levere, det kan være maskiner eller jord og grus eller lignende, siger Dorte Veien Christiansen, der er enhedschef ved Center for Kulturarv.

I Thy undrer det Gitte og Ove Kroll, at de skal betale for at få medarbejdere sendt fra Sjælland til Thy samt betale hotelophold og mad, mens arbejdet pågår:

- Vi har tilbudt, at de kan bo i sommerhus, og vi kan lave mad til dem, men vi har fået at vide, at det ikke er noget, de kan tage imod, siger Gitte Kroll.

Svært at få information ud til alle

Ved Center for Kulturarv fortæller Dorte Veien Christiansen, at centret følger statens regler, og der er særlige regler for, hvad der skal gøres brug af på tjenesterejser.

- Vi gør det aldrig dyrere, end det behøver at være, og det er kun de faktiske udgifter, der skal betales for. Vi sætter ikke noget i gang, som ikke er nødvendigt. Vores opgave er at passe på vores kulturarv, og når der er sket skader, hvor man er brudt ned i de væsentlige lag i en gravhøj, så er der sket skader, som skal stoppes, siger hun.

Det kan være en stor udgift for en lodsejer at skulle betale for det her - vil du mene, at I gør nok for at fortælle om, hvordan man bedst passer på sine fortidsminder på grunden?

- I virkeligheden er det svært at tale med lodsejere, for de er jo ikke samlet ét sted. Vi har overvejet, hvordan vi kan få alle landmændene i tale, som ejer fortidsminder, men der har ikke været en oplagt mulighed for at komme i kontakt med dem. Men det er noget, vi har fokus på, og som vi gerne vil, siger Dorte Veien Christiansen.

I Landbrugsforeningen SEGES får sagen fra Thy nu konsekvenser for de råd, organisationen fremover vil give til deres medlemmer:

- Vi bliver nødt til at sige til lodsejere, at de ikke må lade deres får gå på gravhøje, og det er jo rigtig ærgerligt, for så gror de til i stedet for. Men vi kan ikke risikere, at flere ender i samme situation, siger advokat Jonas Valhøj Kleffel Nielsen, som også har været advokat for Gitte og Ove Kroll.

Efter ti års kamp med højen i baghaven ser Gitte Kroll noget anderledes på den, end hun gjorde den dag i 1997, da parret overtog gården.

- Selvfølgelig skal vi passe på vores gravhøje, det vil vi jo alle sammen. Men at vi ikke har en chance, selvom vi gør det så godt som muligt, det synes jeg virkelig er ubegribeligt. At man skal straffes for det, når man er ved at være ældre, med et beløb, der er så stort, og som vi slet ikke kan overskue at skulle betale, det er ufatteligt, siger Gitte Kroll.