Mens regeringen og Dansk Folkeparti strides om, hvorvidt der er råd til skattelettelser, viser nye tal fra de vestlige industrilandes samarbejdsorganisation OECD, at skatten på arbejde i Danmark allerede er lavere end gennemsnittet i EU.

»Det er jo en slags mytedræber, for det bliver ofte fremstillet som om, Danmark har et af verdens højeste skattetryk på arbejde. Men over tid kan man se, at netop fordi der har været så stort et fokus på skatten på arbejde, er den faldet de seneste årtier, hvilket gør, at vi er endt under EU-gennemsnittet,« siger analysechef i Arbejderbevægelsens Erhvervsråd (AE) Jonas Schytz Juul.

Han har i en ny analyse fra AE set nærmere på tallene i OECD’s netop offentliggjorte rapport ’Taxing Wages 2016’.

I analysen bemærker han, at det ofte fremstilles, som om skatten på arbejde er meget høj i Danmark, og at den fremtidige danske velstand er afhængig af, at skatten på arbejde sænkes yderligere.

»Vurderet i en international sammenligning ser Danmark imidlertid ikke ud til at have problemer med for høj skat på arbejde,« hedder det i analysen.

Højere skat i Sverige og Tyskland

Hvor Danmark i 2000 havde den 11. højeste gennemsnitlige skat på lønindkomst i OECD er vi nu på en 19. plads – tæt på gennemsnittet på tværs af alle vestlige industrilande, lavere end gennemsnittet for landene i EU og væsentligt lavere end i nabolandene Tyskland og Sverige.

Senest har Dansk Folkeparti truet med at blokere for regeringens planer om yderligere skattelettelser med henvisning til, at ekstraregningen for flygtninge ifølge Finansministeriet vil løbe op i 6,4 milliarder kroner frem mod 2020. Venstre, Liberal Alliance og De Konservative har omvendt fastholdt, at der bør gennemføres skattelettelser, mens venstrefløjen længe har afvist at lette skatten i den nuværende situation.

Socialdemokraternes skatteordfører, Jesper Petersen, mener, at de nye tal fra OECD bidrager med »en tiltrængt nuancering« af denne debat.

»Når Cepos og Dansk Industri siger, at det eneste lyksageliggørende er at sænke skatterne, så bliver det sværere for dem at stå på det standpunkt nu,« siger han.

»Vores budskab til regeringen om at udskyde skattereformen på ubestemt tid underbygges af en undersøgelse som denne. I forvejen fornemmer man jo ikke et skrigende behov i folkedybet for lavere skat. Tværtimod er der en række velfærdsområder, som jeg tror, mange danskere ville ønske blev prioriteret.«

Også Enhedslisten mener, analysen viser, at yderligere skattelettelser er den forkerte vej at gå.

»OECD’s tal afslører, at de mange asociale reformer, der er lavet, som blandt andet har sænket topskatten, ikke kan begrundes ud fra andet, end at man ønsker at give dem flere penge, som i forvejen har rigtig mange af dem,« siger skatteordfører Rune Lund.

Men selv om regeringsgrundlaget indeholder et løfte om at »sænke skatten på arbejde«, mener Venstres skatteordfører Louise Schack Elholm, at det er urimeligt, når OECD og AE – for at kunne sammenligne skattebetaling på arbejdsindkomst på tværs af lande i deres opgørelse – medregner, hvad både arbejdgivere og arbejdstagere betaler i både direkte skatter og sociale bidrag.

»Når det kommer til stykket, er det nu engang indkomstskatten – og hvad man har tilbage efter skatten – som er afgørende for, om det for den enkelte kan betale sig at tage et arbejde. Og der er den danske indkomstskat stadig den højeste i OECD,« siger Louise Schack Elholm.

Fra nummer 10 til 16

Ser man på de forskellige indkomstgrupper har alle danskere fået skattelettelser, men nogle mere end andre. Særligt de højtlønnede har nydt godt af skattereformerne i 00’erne og 10’erne. Fra i 2000 at have været det land i OECD med den 10. højeste beskatning af arbejdsindkomst for højtlønnede, har vi nu den 16. højeste.

For de højtlønnede er marginalskatten, eller skatten på den sidst tjente krone, faldet fra 62,7 til 56 procent . Og denne gruppe, som betaler topskat, er desuden blevet mindre og mindre som følge af, at topskattegrænsen er blevet sat op de senere år. Når den seneste skattereform er fuld indfaset, ventes godt 400.000 personer – eller kun halvt så mange som førhen – at betale topskat.

Til gengæld har de lavestlønnede ikke oplevet samme fald i gennemsnitsskatten siden 2000. Mens faldet i gennemsnitsskatten har været på knap otte procentpoint (fra 50 til 42,4) for højtlønnede og knap seks procentpoint (fra 42,1 til 36,4) for en gennemsnitslønnet, har faldet kun været på knap fire procentpoint (fra 38,1 til 34,3) for de lavest lønnede.

Forkert medicin

Jonas Schytz Juul fra AE afviser, at endnu lavere skatter skulle være et særligt effektivt middel til at få flere til at tage et arbejde og få dem, som er i arbejde, til at arbejde noget mere.

»Der kan godt være noget musik i at sænke skatten i bunden yderligere, og kan man finde én krone til skattelettelser, bør den bruges i bunden. Problemet er bare, at det er rigtig dyrt at skabe arbejdsudbud på den måde. Derfor er vi også nødt til at spørge os selv, om det virkelig er her, hvor vi har et problem i Danmark. De senere år har væksten jo ikke ligefrem været prangende, selv om man har fokuseret på at lette skatten på arbejde i de forskellige reformer. Er det derfor den rigtige medicin fortsat at forsøge at presse skattelettelser igennem på et tidspunkt, hvor riget ellers fattes penge?« spørger analyschefen.

Cheføkonom i tænketanken Cepos, Mads Lundby Hansen er uenig. Han mener, at man også skal se på, hvad man efter skat kan købe for pengene. Hvilket hverken OECD eller AE gør.

»Man skal passe på med at konkludere, at danskerne ikke beskattes hårdt, fordi skatten på arbejde er sænket noget siden 1993. Finansieringen er i høj grad sket gennem højere afgifter. Og derfor er vi i dag ifølge OECD det land med det allerhøjeste skattetryk, når man ud over lønskatter indregner afgifter og kapitalskatter,« siger Mads Lundby Hansen.

Skatten falder, især for de rige

Bo Sandemann Rasmussen, professor i økonomi på Aarhus Universitet, er enig i, at regnestykket kunne se anderledes ud, hvis man indregnede, hvor meget løndmodtagerne betaler i afgifter.

»Men der er ingen tvivl om, at skatten er faldet for alle, og at dem i toppen i gennemsnit har fået mest ud af det i de seneste 16 år, fordi vi har haft topskattelettelser. Det har været det, som politikerne ønskede. Alligevel ligger Danmark dog pænt oppe i niveau på marginalskatten for dem, der betaler topskat. Og hvis man indregner forbrugsskatter kommer vi rigtig langt op, særligt når vi taler om skatten på den sidst tjente krone,« siger Bo Sandemann Rasmussen.

Professor i statskundskab ved Aalborg Universitet, Jørgen Goul Andersen, er ikke i tvivl om, hvilket tal han mener er det rigtige:

»Jeg foretrækker selv at kalde en spade for en spade. Skat på arbejde er skat på arbejde. Man kan jo også sætte pengene i banken eller bruge dem i udlandet, hvis man vil slippe for den høje moms. Og selv om man brugte alle pengene her i landet, ville det ikke afgørende ændre dette billede.«