Se godt på dette website. Der står højt og tydeligt ”CNN” øverst. Hvis du er journalist, vil du formentlig ret hurtigt undre dig, for siden ligner ikke det ’ægte’ CNN ret meget. Men sitet ligner trods alt et helt almindeligt nyhedssite. Og historien, der handler om, at præsident Obama har underskrevet sin ”nok mest kontroversielle executive order nogensinde i sin tid som præsident” – en lov, der ”fremover forbyder afsyngelsen af den amerikanske nationalsang ved alle sportsbegivenheder i hele USA” – har tiltrukket bunker af mestendels rasende kommentarer under artiklen, ligesom den er delt via sociale medier tusindvis af gange.

Eller hvad med denne historie om ”bøssevarevogne, der også tilbyder mobile aborter”? Klikker man på det link, hedder sitet ”ABC News”. Igen er det ikke den store amerikanske tv-kanals rigtige site, men man skal være bekendt med branchen for at gennemskue det med det samme.

Trumps hær af løgnere

Begge disse historier blev virale hits under den amerikanske valgkamp. Dog ikke helt i samme vægtklasse som de to mest delte falske nyheder under præsidentvalget, nemlig den om, at Paven havde givet Donald Trump sin anbefaling og fortællingen om, at demonstranter under et Donald Trump-vælgermøde havde modtaget over 20.000 kroner for at protestere mod den amerikanske kandidat. Sidstnævnte historie blev delt på Twitter af både Donald Trumps søn Eric Trump og hans daværende kampagnechef Corey Lewandowsky:

Fælles for tre af de ovennævnte historier er, at de er skabt af den 38-årige Paul Horner, der lever godt og trygt – han tjener over 100.000 kroner om måneden – på sit “Facebook fake-news empire”. Horner har levet af at skabe falske nyheder i årevis og ofte med sig selv i centrum, som fortalt af Washington Post allerede i 2014. Han har optrådt som den britiske verdensberømte graffitikunstner Banksy, og han overbeviste hele USA om en celeber retssag – Yelp vs. “South Park” – sidste år, hvor det fremgik, at websitet Yelp havde sagsøgt den kendte tegnefilm for 10 millioner dollar. Som man kan se her hos medievagthunden Snopes er det løgn.

Og det kunne jo alt sammen lyde som sjov og ballade. Men det er det langt fra. Som Washington Post skrev i den forgangne uge i endnu en artikel om Horner med den sigende rubrik ”Facebook fake-news writer: ‘I think Donald Trump is in the White House because of me’”, så vurderer Horner selv – og hovedstadens ledende avis er enig – at Trump delvist vandt valgkampen på grund af hundredvis af løgnehistorier, der var i omløb, ikke bare under selve præsidentvalget, men også i det månedlange primærvalg op til.

Venstrefløjen huser også falske nyhedstjenester

Men hvis man nu – måske fordi man selv ikke synes om Trump, hvilket er fair at antage, at de fleste danske journalister ikke gør – antager, at det kun er på højrefløjen, at den slags findes, så kan man godt tro om igen.

Fænomenet er også udbredt til venstre i amerikansk politik. Hvilket avisen The Seattle Times berettede om i denne uge. Fra en villa i Seattle trives den falske nyhedstjeneste med det umiddelbart uskyldigt klingende navn The Bipartisan Report, hvor man kan læse om, hvordan Obama ”smelter befolkningens hjerter med sød fødselsdagshilsen til Joe Biden”, om hemmelige protester, hvor midtsøgende demokrater og republikanere er søgt sammen om at forsøge at sabotere Donald Trumps politiske projekt og om, hvordan Fox News’ populære stjernestudievært, Megyn Kelly, har afsløret, at den konservative tv-station havde aftalt sine spørgsmål på forhånd med Trump op til en af præsidentdebatterne. Alt sammen den slags, som liberale (altså i den amerikanske betydning af ordet, nemlig ’venstreorienterede’) læsere gerne vil læse. Og dele.

I artiklen fra Seattle Times med titlen “Seattle’s own ‘click-bait’ site serves up red meat for liberals”, siger stifteren, den 34-årige Justin Brotman, hånligt til avisens reporter, at den etablerede medieverden bare er misundelig på de falske nyhedssites, fordi de tjener så mange penge: “We’re being attacked as ‘fake’ because traditional media is freaked out we can make more money than you, out of our basements.”

Og sandt er det, at der tilsyneladende er et kæmpe publikum til denne type stærkt vinklede historier, der nogle gange har et gran af sandhed i sig, som så bliver overdrevet og fordrejet til ukendelighed. Brotmans site er mellem de 100-200 mest læste i USA og har ifølge Seattle Times 10 millioner unikke brugere om måneden og en million følgere på Facebook. Brotman ønsker at være venstrefløjens svar på Breitbart News eller Fox, men taberne i denne fløjkamp om opmærksomheden er naturligvis den saglige nyhedsformidling, der faktisk forsøger at formidle noget, der er så tæt på sandheden som menneskeligt muligt. Det nytter selvsagt ikke stort at erstatte ”højreorienterede konstruerede historier” med ”venstreorienterede overdrivelser”. Som det britiske ordsprog så rigtigt siger: ”Two wrongs don’t make a right.”

Om end man kunne fristes til trist at konkludere, at løgn simpelthen er det mest interessante fænomen lige nu. Både i politik og i journalistik. De mest delte historier under valget i USA var netop de falske, hvilket bl.a. DR har beskrevet i flere omgange i den seneste uge. Det er i øvrigt ikke kun falske nyhedstjenester, der opererede under præsidentvalget i USA; der er også tale om robotter, der systematisk sender oneliners ud under falske hashtags via sociale netværk – de såkaldte ”Pro-Trump Twitter Bots”, som netsiden the Daily Beast også skrev om i sidste uge.

Danske eksempler på falske nyheder

Man kan måske som dansk journalist fristes til at tro, at det kun er noget, der sker i USA. Men nej. Også i Danmark pibler det frem med falske nyhedssites, og desværre ikke kun morsomme af slagsen, som Rokokoposten, der lige som sit amerikanske forbillede The Onion både fungerer som effektiv samfundssatire og rent faktisk lokker smilene frem.

Den Korte Avis er et velkendt eksempel på en dansk nyhedstjeneste, der både er meget populær og tjener penge. Her er der tale om en blanding af reelle historier, overdrivelser og rene konstruktioner, hvilket bl.a. Jyllands-Posten og Journalisten har dokumenteret. De to stiftere af DKA, Karen Jespersen og Ralf Pittelkow, ønsker ikke at være tilmeldt Pressenævnet, officielt fordi de ønsker at positionere sig uden for det, som den amerikanske højrefløj med succes benævner ”Mainstream Media”. Begrebet anvendes med foragt flittigt som kodeord for især de public service-orienterede etablerede aviser og elektroniske medier, men reelt er det nok ikke helt ved siden af at antage, at det også handler om, at stifterne ikke ønsker at blive holdt op på de regler om god presseskik, som Pressenævnet håndhæver.

Men det nyeste og mest bizarre eksempel er nok tv-kanalen NewSpeek, som journalist og kommentator David Trads forleden beærede med en hel blogklumme, også i Jyllands-Posten.

Og som han rigtigt skriver, så ”lyver NewSpeek dagen lang”. Trads nævner et eksempel fra den amerikanske valgkamp, hvor Iben Thranholm, der er medarbejder ved kanalen, kommer med en absurd historie om, at Clintons kampagnechef John Podesta er erklæret satanist og deltager i middage, hvor der bl.a. bliver serveret menstruationsblod. Trads nævner også, at NewSpeek er inspireret af de store såkaldte ’alt-right’ (forkortelse af ”the alternative right” i modsætning til de etablerede konservative nyhedsmedier). Trads skriver at ”vi må afsløre deres løgne” og om end det er uklart, hvem dette ”vi” er, så må det i hvert fald inkludere de etablerede medier og journaliststanden herhjemme.

Vi kan ikke som journalister leve med, at lytterne/seerne/læserne ikke kan stole på medierne. De oplysninger, der fremkommer i danske medier, må være sandfærdige. Så hvis man beskæftiger sig med medieforhold (som et fagblad f.eks. gør) bør der i hvert fald nu komme meget mere fokus på følgende:

1. Effekterne af fejlinformationer.

2. Lukkede communities eller sociale ekkokamre.

3. Mekanismer som religion eller etablerede politiske værdisæt, der kan være en del af grunden til, at bestemte grupper af mennesker holder fast i en tro på ’nyheder’, som bliver leveret via netværk eller tjenester, der forstærker eller kommer fra samme religion eller samme politiske værdisæt.

Studerende udvikler sandheds-app

Heldigvis er der også hjælp at hente i udviklingen af ny teknologi. Og det skal være den gode og positive konklusion her. Forleden kom det nemlig frem i amerikanske medier, at det slet ikke er så svært at udvikle ”sandhedssøgende algoritmer”. En gruppe studerende – der selv var frustrerede over, hvor svært det var at skelne skæg fra snot i valgkampen – satte sig sammen og udviklede en app på bare 36 timer, som man kan installere i sit newsfeed. Læs mere om den lige her.

Appen fungerer sådan, at artiklerne eller blogindlæggene får et lille stempel med hhv. ”verified” eller ”non verified”, og herved bliver brugerne hjulpet af teknologien.

Det er klart, at den slags instrumenter aldrig vil kunne udrydde fænomenet 100 %. Som nævnt tidligere handler troen på falske historier også om, at der findes et ønske i store grupper af befolkningen om at tro på dem – nøjagtigt som der gør med konspirationsteorier, hvilket globale sites som Alex Jones’ Infowars nyder godt af.

Men selvom noget af ansvaret således hænger på brugerne, er det klart, at de troværdige medier og hæderlige journalister også må hjælpe til, lige som det er gode nyheder, at tjenester som Google og Facebook nu tager deres ansvar som globale nyhedsplatforme alvorligt og også vil kaste sig ind i kampen på sandhedens og oplysningens side. Det er ikke et øjeblik for sent.

SVAR PÅ KRITIKKEN

Journalisten har fremsendt indlægget før publicering til Den Korte Avis og Newspeek Networks for at give mulighed for at svare på kritikken fra Annegrethe Rasmussen. Kun Newspeek Networks har svaret. Deres svar bringes herunder:

Det er næsten for godt til at være sandt, når plagiat-dronningen Annegrethe Felter Rasmussen beskylder andre for "fake news" – I ved den der nye eufimisme for censur og monopol, som "the liberal media" i al hast har opfundet for at dække over deres egen fuldstændig manipulative, propagandistiske og helt forfejlede dækning af det amerikanske valg.

En nyligt offentliggjort poll fra YouGov viser, at 78 procent af vælgerne mener, at dækningen af valget var "biased". Dertil kommer, at hele 69 procent af vælgerne mener, at medierne generelt ikke er ærlige og sandfærdige.

Set i dette lys er det ekstra morsomt, at det eneste dokumentation, Rasmussen bringer på banen for hendes påstand om, at "NewSpeek lyver dagen lang", er en klumme i Politiken-vest, a.k.a Jyllands-Posten, af David Trads.

I klummen kommer DT med et eksempel på en LIVE-videoblog fra valget, hvor Iben Thranholm kommenterer et rygte, der er opstået i løbet af natten efter en Wikileaks-email har vist en forbindelse mellem Hillarys kampagneleder og en "Spirit Cooking"-event. Det er således ikke Iben, der hverken breaker eller opfinder historien, men derimod kommenterer hun, hvad millioner af amerikanere lige nu, og 48 timer før valget, ser og læser på diverse sites og TV-stationer. Det gør hun ud fra den præmis, at det er hendes egne meninger, der former kommentaren, hvilket er en erklæret og helt åben del af NewSpeeks holdningsbårne blogs. Indslaget har i øvrigt hverken NewSpeek intro / outro eller ident på, men derimod en disclaimer, der fortæller, at der er tale om kommentatorens egne meninger og tolkninger.

Vi takker for opmærksomheden og kan i øvrigt henvise til debatten med Simon Andersen og Iben Thranholm på Facebook. Her kan Point of Plagiat få den sande historie i stedet for at lytte for meget til Fake News Networks-ankermand David Trads.

Mvh Redaktionen/Jeppe Juhl + Sputnik