Det er jo unektelig trangt der man står mellom bleier og vaskemiddel og venter på å komme frem til et lite kjølerom som kanskje har den melken man selvsagt kunne husket å ha kjøpt en av de seks andre dagene i uken.

Debatten om søndagsåpne butikker har vært lengre enn køene som fyller dem hver uke.

Regjeringen har sendt forslag på høring som har blitt slaktet og nedstemt. Nå gir de opp saken for denne perioden, men ber et utvalg løse saken til neste høst.

Paradoksene

Dagens paradoks er at mange med regjeringen er uenige i dagens kvadratmetergrense. Eller at det er ulike regler for enkelte turiststeder etter søknad, men ikke for storbyturister med mindre de oppsøker trafikkknutepunkt.

Regjeringen har sendt forslag på høring som har blitt slaktet og nedstemt Lars Nehru Sand, politisk kommentator i NRK

Dagens paradoks er også at hagesentrene ikke lenger er små planteskoler, men store butikker. Dermed kan du søndagshandle hagestol på hagesenteret, men ikke i møbelbutikken. Eller kjøpe en ny grill på hagesenteret, men ikke på jernvarehandelen over gaten.

Det er jo unektelig litt lite prinsippfast, men mange mener det fungerer. I skjæringspunktet forbrukerpolitikk, næringslivspolitikk, arbeidslivspolitikk og distriktspolitikk.

Regjeringen foreslo i vår en nasjonal bestemmelse om at alle butikker skulle kunne ha åpent på «vanlige søndager», uavhengig av butikkenes størrelse, bransje og kommune.

De små, søndagsåpne butikkene fikk tilnavnet etter statsråden som i sin tid foreslo kvadratmeter-begrensningen for søndagsåpne butikker. Foto: Inger Johanne Stenberg / NRK

Den lille Matkroken-butikken i turistbygda Høvåg, Joker Brustadbua i Stavanger, den store Meny-butikken i Tromsø, hele Oslo City eller IKEA i Bergen skulle behandles likt, og få lov til å holde åpent hvis butikkene selv ville. Det fikk ikke regjeringen flertall for. Venstre var mot.

Regjeringen fikk heller ikke flertall for det litt mildere forslaget: At kommunene fritt selv skulle kunne bestemme hvorvidt butikker, uansett størrelse og bransje, skulle kunne ha åpent på vanlige søndager, dog ikke strammere regler enn i dag. Heller ikke dét støttet Venstre.

Det liberale partiet foreslo i stedet en variant av det siste, at kommunene selv skulle kunne definere hele eller deler av kommunen som turiststeder, og på den måten kunne innføre søndagsåpent. For eksempel at Bergen kommune skulle skille mellom bykjernen og de mer bilbaserte handlesentrene rundt byen. Men at kommunene også skulle kunne vedta et strengere regelverk enn i dag. Det fikk heller ikke flertall i Stortinget. Høyre og Frp mente dette ville bli for konkurransevridende, og ville bidra til mist like mye - om ikke mer - ulogisk forskjellsbehandling av handelsnæringen enn dagens regelverk.

Skjønt, næringen er heller ikke samstemte. Den delen av dagligvarebransjen som selv har butikker under 100 kvadratmeter, eller har kiosk-kjeder i konsernet, har hatt andre interesser enn den delen bransjen som ikke har. Rema 1000 kastet seg for alvor inn i kjede-debatten ved å anmelde konkurrenter for ulovlig søndagsåpent, for så å svare på manglende sanksjoner ved å selv improvisere småbutikker med store «lagre» da de satt opp noen tynne sperrebånd i «vanlige» butikker.

Nye handlevaner

Med fredagens søndags-utvalg prøver regjeringen litt bakpå å rette opp et inntrykk av en dårlig utredet sak de aldri evnet å få flertall for. En næring i kamp med seg selv, egne sperrebånd, politianmeldelser og nye vaner med netthandel og hjemkjøring syv dager i uken.

Kulturminister Linda Helleland (H) sa ved tiltredelsen at hun hadde en plan for søndagsåpne butikker. Fredag satt hun ned et utvalg som skal levere sin innstilling neste høst. Foto: Pedersen, Terje / NTB scanpix

Regjeringen prøver å løse et problem, men kan ende med å skape nye. For eksempel hvis man lytter til Rema 1000s forslag om å tillate søndagsåpent for alle dagligvarebutikker, uavhengig av størrelse. Men ikke for klesbutikker og møbelbutikker. Det løser ikke alle skjevheter regjeringen mener dagens lovverk har.

Hvor mye melk og brød må butikker selge for å kalle seg en dagligvarebutikk? Lars Nehru Sand, politisk kommentator i NRK

Men hvorfor skal man tillate godterisalg fra Rema, men ikke lavprisbutikker som Nille og Europris? Hvor mye melk og brød må butikker selge for å kalle seg en dagligvarebutikk?

Da står vi i hagesenter-debatten igjen. Dagens «i det vesentlige selger blomster, planter og andre hageartikler» formulering er ikke nødvendigvis tilfredsstillende operasjonalisert. Handler det om omsetning? Plassen i butikk? 60 prosent? 90 prosent?

Flytevesten i båt

Du husker redningsvest-regelen? I fjor vedtok Stortinget et flytevestpåbud for alle ombord i båter under åtte meter. I fjor startet også produksjonen av en norsk båt på 801 centimeter. Du skjønner tegningen.

En næring vil alltid tilpasse seg lovverk. Det skulle da også bare mangle. Politikerne har et ansvar for å lage lover som lar seg forstå og bruke. Enkelte dagligvareaktører lurer nå på om de skal satse storstilt på å bygge 99m2-butikker, men lurer naturligvis på om de vil møte et helt annet regelverk når byggingen eventuelt er ferdig. For dem er ukens avklaring at de ikke får noe avklaring før neste stortingsperiode.

Kulturminister Linda Hofstad Helleland (H) ber et utvalg utrede og foreslå noe regjeringen selv ønsket å få gjennomslag for. En ny bestemmelse må trolig ut på høring. Og det må få flertall på Stortinget som kanskje har en helt annen sammensetning hvor Venstre, Høyre og Frp ikke har flertall. Og hvor KrF selger seg dyrere enn noen gang.

Det politiske handlingsrommet for dem som ønsker et nytt regelverk er altså svært trangt.

Akkurat som i en søndagsåpen butikk.