1893 är Joe Hill 13 år gammal. 22 år senare avrättas han i Utah. Det är dessa år som utställningen "Joe Hill – i väntan på dödsstraffet" kretsar kring. Alla år däremellan har kapats bort.

Man förstår vad det är i det sista året som intresserat just Sveriges Fängelsemuseum i Gävle. Utställningen är delvis lånad från Länsmuseet, men tonvikten har här lagts vid tiden i fängelset och avrättningen, medan Länsmuseet berättade om hela Joe Hills liv och med särskilt intresse för uppväxten i Gävle. Men vad var det som hände 1893?

– Joe Hill måste ha blivit starkt påverkad av att det var en halshuggning i Gävle det året, säger Desirée Kjellberg, som skapat utställningen.

Den fick till följd att dödsstraffet debatterades och den kom att bli den sista avrättningen i Gävle.

LÄS MER: En sprinter vid tangentbordet

Utställningen berättar visserligen specifikt om Joe Hills öde, men ger också en bredare bild av dödsstraffet. Bland annat finns ett fotografi av den stol som Ronnie Lee Garner satt i när han arkebuserades 2010. Under hänger det vita hjärta som sattes fast som måltavla på Joe Hills bröst.

– Det har varit viktigt att lyfta fram att dödsstraff inte bara handlar om historia. Det sker fortfarande.

Radiojournalist skildrar Joe Hills öde

På golvet under, skrivet som för att illustrera kulornas bana mot Joe Hill, står citat från andra dömda fångar. Bland annat svenska Annika Östberg och Aileen Wuornos. Den senare citeras med orden:

"I'm getting all the tears out of me, I don't want to be in the execution chamber crying my eyes out."

Citatet speglar väl en attityd till dödsstraffet om att ta det som en man – även om det i detta exempel rör sig om en kvinna. Även Joe Hill uttryckte sig på liknande sätt. Men när den sista stunden väl närmade sig, barrikaderade sig Joe Hill i cellen och kämpade som ett djur när han skulle föras bort. Det är en liten detalj, men en detalj som hittar människan i myten Joe Hill.

Kriminal- och rättshistoria kan lätt bli kall och klinisk, men någonting som Sveriges Fängelsemuseum lyckas bra med överlag är att se den lilla människan i de stora systemen.