Kassörskan på det statliga alkoholmonopolets butik i förorten vägrade ge sig. Hon hade börjat, vänligt men bestämt. Hon förklarade att det behövdes legitimation för att den unge mannen skulle få ta med sig de varor han hade plockat åt sig. Han hade svarat att hans skäggväxt var bevis nog. Kassörskan köpte inte det. Hon vidhöll att hon inte kunde avgöra hans ålder på lite fjun i ansiktet. Han började svära. Väktaren vid utgången tog några steg in i butiken, och spände ögonen i den unga mannen – som vägrade lugna ner sig. Kassörskan vägrade ge sig. Den vänliga rösten var ersatt av en barsk. Det bestämda tonläget fördubblades i bestämdhet för varje gång hon tvingades upprepa sig.

Bakom butikens bromskloss utan åldersbestämning stod vi andra. En växande kö ur den bittra skaran av medelålders Svensson-gubbar som önskade att någon på Bolaget någon gång och någonstans hade frågat någon av oss om legitimation. Framför oss, en uppgörelse om en åldersbestämning. Till slut kom kommentaren som jag hade väntat på. Kunden konstaterade ärligt att det var lättare att få ett permanent uppehållstillstånd i Sverige utan några som helst handlingar än att få köpa några öl utan legitimation. Där handläggaren på Migrationsverket köpte den åldern man uppgav rakt av, utan käbbel så kunde man käbbla av stämbanden utan att lyckas på det svenska Systembolaget.

Han tyckte det var sjukt – och det fick vi höra. Vi andra i kön hade hunnit bli smått familjära med varandra under holmgången. Vi tyckte också att det var sjukt. Han skrek på vägen ut ur butiken. Hon kontrade med att det bara var att komma tillbaka med ett bevis på åldern, i form av ett godkänt dokument. Kön började äntligen röra på sig. Gråhåriga, skalliga gubbar på rad. Krumgummor med rullator eller dragkärra. Ingen av oss andra behövde någon åldersbestämning för att få kånka i väg med våra hårt beskattade drycker.

Jag knallade iväg med min plastpåse och fem burkar öl. Att Sverige är sjukt visste jag ju redan, men vad var mest sjukt i dagens upplevelse? Att man -ofta – rakt av köper den ålder man uppger när man skall få sitt uppehållstillstånd, sin asyl? Eller att man inte får köpa alkohol när man är myndig, och inte någon annanstans än hos det statliga monopolet? Även om jag stör mig på myndig och monopol, så är det banne mig sjukare att Migrationsverket, domstolar och polis har att förhålla sig till en ålder det inte finns några andra bevis för än de egna orden. Det är riktigt sjukt faktiskt…