Avtalet som kan skapa ett mardrömsscenario

Publicerad: 30 oktober 2016 kl. 06.16

Foto: AP Protester mot frihandelsavtalet Ceta i Belgien.

I tio dagar svävade vallonerna, sedan gav de upp.

Ni kanske såg nyheten flaxa förbi. Politikerna i den belgiska regionen ­Vallonien skulle på egen hand stoppa frihandels­avtalet Ceta.

Avtalet skulle främja handeln mellan EU och Kanada. Fler jobbtillfällen och ­mindre byråkrati kunde vara att ­räkna med.

Det hade till synes smakat fågel och kostat ingenting. Om Vallonien inte sagt nej.

Hur det var möjligt? Samt­liga EU-länder var tvungna att underteckna avtalet. I Belgiens fall måste de federala regionerna ge tummen upp.

Valloniens totalvägran skulle sänka år av förhandlingar. Världsmedierna ­utmålade regionen som EU:s svarta får. Ska några bångstyriga valloner förstöra för en halv miljard européer?

Färre frågade sig varför de vägrade. För detta talar EU och Kanada tyst om. Den som fördjupar sig i frågan hittar hakar som gäller alla EU-länder, inklusive Moder Svea.

Om avtalet träder i kraft tillåts företag att stämma stater. Skulle Sverige föra politik som drabbar utländska investerare kan alltså staten ställas inför rätta - för utebliven vinst.

Ett sådant hot kan, trots framtida cancer- och ­ klimatforskning i ryggen, hindra Sverige att skärpa lagstiftning om miljö och folkhälsa.

I andra länder har det ­redan hänt. Tyskland stämdes när regeringen ville ­avveckla kärnkraften efter katastrofen i Fukushima och Australien stämdes för ­landets lagstiftning om ­utformning av tobakspaket.

Ceta öppnar inte minst för frihandel med USA. Handels­avtalet Ttip, mellan EU och USA, står näst på tur.

Frihandel för per definition ingen ondska med sig. Men vill vi verkligen att amerikanska storkoncerner ska kunna stämma lilla Sverige på miljardbelopp?

Vill vi öppna för förbjudna kemikalier i leksaker och kosmetika? Vill vi riskera att svenska bönder konkurreras ut, och att vi i stället serverar skolluncher med nötkött från djur som dopats med hormoner och kyckling som tvättats i klor?

Det är så klart ett mardrömss­cenario, men ingen politiker kan lägga handen på hjärtat och ­ garantera motsatsen.

Vallonien protesterade, men kuvades till sist. Alla andra lämnade walk over på förhand.

Avtalet skrivs ­under i dagarna. Hoppas det varken smakar eller kostar.

Av: Patrik Lundberg

KOPIERA LÄNK