Ni pustoš u novčanicima građana nije “očistila” hrvatske tržnice koliko Linićeva fiskalizacija od početka kolovoza. Na zagrebačkom Dolcu jučer je više od trećine štandova zjapilo prazno, a i na onima koji posluju ponuda nije bila nikad lošija. Na skupo plaćenim klupama prodavači prodaju tek po nekoliko artikala, uglavnom šljive, grožđe, rajčice, zelenje za juhu..., dok se banane, naranče i ostala “egzotika” traže povećalom.

Bez računa, dok ide – ide

– Ionako nema kupaca – žali se jedna od prodavačica. No fiskalne su blagajne, priznaje, presudile i njima iz obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava (OPG). Boje se kazni ministra financija pa, ne žele li i oni muku s kasama, prodaju samo ono što raste u njihovim vrtovima i/ili na njivama – što mogu potkrijepiti da je njihovo. Od prosječnih 10 do 15 artikala većina ih je tako spala na tri-četiri, dok je velik broj obveznika fiskalizacije na produženom “godišnjem odmoru”, tijekom kojega zatvaraju obrte i otvaraju OPG-ove. I dalje nitko ne provjerava što imaju na zemlji koju prijavljuju, zelena se karta dobije u samo 15-ak minuta, a neki se, doznajemo, na Dolac više ni ne misle vratiti.

– Pogledajte uokolo, pol je ljudi već odustalo. Za robu vlada slab interes, a gazda je kasu platio čak 2800 kuna – kaže prodavačica Jasna, ističući kako roba koja se sada mora kupovati preko R1 računa nije ni upola jeftina koliko ona koju su ranije nabavljali, a samo štand mjesečno košta 1300 kuna, suncobrani i vaga po 14 kuna dnevno... Na dva štanda koji su u srpnju još bili puni robe, jučer se moglo vidjeti tek po nekoliko kilograma raštrkanih bresaka, grožđa i šljiva, nimalo reprezentativna izgleda, jer se sad, kad se pravdaju računi, pazi na svaku voćku.

– Možda bi mi bolje bilo na burzi – kuka Jasna, dok u prvim redovima tržnice, koje tradicionalno drže prekupci, vlada najveća pustoš.

– To nije tekstil, nego roba koja kalira, propada... – objašnjava preprodavač albanske nacionalnosti koji na Dolcu prodaje 25 godina. Priznaje da račune izdaje samo onima koji ga traže. Dok ide, ide, tvrdi on.

Odzvonilo šverc-komercu

– Nema ih jer je sve to ranije bio šverc-komerc. Kupovali su na veletržnici, a mi se ubijamo doma radeći i na zemlji. Sad se najbolje vidi što je domaće pa ja od svibnja imam posla više nego lani – objašnjava dolačku pustoš Verica Osredek iz Križevaca. Da se uz manju konkurenciju lakše proda, potvrđuje i Milka Cetin iz Kašine, jedino Franjo Ozimec zdvaja kako građani i dalje radije kupuju kod prekupaca gdje za 10 kuna dobiju i dva kilograma grožđa, a kod njega s mukom proizvedeni kilogram stoji 10 kuna.

– Ma nikada neće biti reda na tržnicama. Svi sad otvaraju OPG-ove iako nemaju zemlje, no inspekciji se očito ne da izaći na teren. Žalosna je naša poljoprivreda – kaže nam jedna prodavačica, dok se ista sumorna slika jučer ponavljala i na tržnici Kvatrić, gdje je najviše u oči bola poluprazna ribarnica.

– Riješili smo i problem s mokrim rukama. Šef je nabavio blagajnu na “tač”, s olovkom, ali nema kupaca. Oni koji nam pak dođu nisu naviknuti na čekanje pa se ljute. Od kucanja do izdavanja računa prođe i 15 minuta – tuži se Verica iz Papaline Pula. Iako se ovih dana pojačano kontroliraju veletržnice, gdje se, kako je nedavno izjavila šefica Porezne uprave Nada Čavlović Smiljanec, događa “veliki kriminal”, prodavači s Kvatrića hvale se kako robu trostruko jeftinije nabavljaju u Hladnjači Zagrebačkih tržnica pa im se rizik neizdavanja računa – barem starim mušterijama – još isplati.

Niko Pervan, predsjednik Udruge hrvatskih tržnica (UHT), kaže kako ovih dana najviše zabrinjava situacija u Zagrebu te Splitu gdje 30 do 40 % prodavača trenutačno ne radi. S obzirom na to da se i OPG-ovi boje revizije ministra Slavka Linića, i obujam robe koju oni prodaju drastično je pao. S druge strane odjavljuju se firme i obrti i otvaraju na rodbinu kako bi u slučaju i nekoliko stotina puta većeg prometa, otkako su uveli fiskalne kase, izbjegli reviziju porijekla imovine.

>> "Kritičari kažu: Kreteni su spustili PDV na 10 posto i uništili proračun"