Ve výcvikovém roce 1984/85 se z vojny domů nevrátilo 103 mužů, v roce 1988/89, tedy těsně před sametovou revolucí, to bylo 50 obětí takzvaných mimořádných událostí. Na enormně vysokém počtu úmrtí vojáků v časech socialismu to ale nic nemění. „Za období 1969 až 1989 jsem napočítal 2 799 usmrcených a 3 146 těžce zraněných,“ uvedl Tomek. V průměru umíralo tedy za poslední dvě desetiletí „českého socialismu“ na vojně každý rok 140 vojáků. Pokud by se k tomu připadala ještě čísla ze šedesátých let, kdy byl počet úmrtí ještě mnohem vyšší, průměrný počet mrtvých od roku 1964 by se dostal až k číslu 250 ročně.