Var 11. september slet ikke et terrorangreb, men i virkeligheden et ”inside job” planlagt og udført af det amerikanske efterretningsvæsen? Og landede Apollo 11 overhovedet på månen dengang i 1969?

Det er spørgsmål, historielærere i stadig højere grad skal forholde sig til i deres undervisning.

Vi har et sandhedsbegreb, der er udfordret i disse år. Peter Brunbech, historielab

Derfor havde HistorieLab – Nationalt Videnscenter for Historie- og Kulturarvsformidling blandt andet fokus på konspirationsteorier i undervisningen, da de onsdag denne uge afholdte en konference, hvor historielærere fra hele landet mødtes for at diskutere, hvordan man som lærer forholder sig til kontroversielle og problematiske emner i undervisningen.

- Vi har et sandhedsbegreb, der er udfordret i disse år. Det betyder, at man som historielærer ikke kan forvente, at eleverne går med præmissen for undervisningen, fortæller historiker Peter Brunbech, der er centerleder for HistorieLab.

Flere konkurrerende historier

Peter Brunbech fortæller, at historien har altid været til forhandling, men at de forhandlinger i dag finder sted i langt højere grad end tidligere. Det er en ændring sammenlignet med tidligere.

- I dag oplever man langt oftere, at især de ældre elever stiller spørgsmålstegn ved begivenheder og hændelser, fordi de for eksempel har læst noget andet et sted på nettet eller Facebook. Der er simpelthen flere konkurrerende historier om historien end for 40 år siden.

Det kan ifølge Peter Brunbech være en udfordring for historielærerne, da de hverken kan forventes at være klædt på til at diskutere sager om vinde på månen eller stålkonstruktionerne i World Trade Center.

Læs også : Ny undersøgelse: Faguddannede historielærere nedprioriteres i folkeskolen

Han peger på, at kildekritikken som det centrale i historieundervisningen derfor også står over for nye udfordringer.

Der er langt flere forskelligartede kilder at forholde sig til i dag. Og det gør det vanskeligere at vurdere, hvilken autoritet, de forskellige kilder har. peter brunbech, historielab

- Der er langt flere forskelligartede kilder at forholde sig til i dag. Og det gør det vanskeligere at vurdere, hvilken autoritet, de forskellige kilder har. Der kommer kildekritikken i sin umiddelbare form ofte til kort.

Og det ser man ifølge Peter Brunbech helt tydeligt, når samtalen ender på konspirationsteorier.

- Fortalerne for forskellige konspirationsteorier er ofte meget kritiske overfor de officielle forklaringer og bruger derfor selv kildekritiske begreber i deres kritik.

Eleverne skal lære at være "gate-keepere"

Spørger man Carsten Tage Nielsen, der er ekstern lektor i historie på Roskilde Universitet, skal lærerne se det som en anledning til at gå ind i samtaler om, hvordan vi forholder os til det, vi læser – både i bøger og på internettet.

Man skal tænke det bredt som kritisk læsning og ikke som kildekritik i traditionel forstand, mener han, for konspirationsteorier er ikke noget nyt. Det nye er, at de har flere platforme at sprede sig på.

Og derfor må forholdet til det, man læser rundt omkring, tænkes ind som en del af den almene dannelse i skolen og ikke kun som noget, der er forbeholdt historieundervisningen.