Universiteterne optager flere og flere studerende af den bløde faglige mellemvare, så der er fare for, at eliten bliver glemt, mener tænketanken DEA.

Hvis ikke de dygtigste få procent af de studerende får bedre betingelser for at udvikle sig, kan Danmark ikke tiltrække de mest vidensintensive virksomheder, og danske virksomheder og organisationer vil gå glip af vækst- og innovationsmuligheder, lyder argumentationen.

Alligevel går det den stik modsatte vej med elitesatsningen på Københavns Universitet (KU), viser en ny rapport lavet af Danmarks Evalueringsinstitut (EVA).

KU mener omvendt, at rapporten er fuld af fejl.

Økonomisk gulerod forsvandt

KU har sløjfet stort set alle sine elite- og talentprogrammer de sidste fem år. I 2011 var der 15, og nu er der kun et par stykker tilbage, fremgår det af EVA-undersøgelsen.

Det skyldes ifølge Andreas Pihl Kjærsgård, evalueringskonsulent ved EVA, at den daværende VK-regerings særlige støtte til eliteinitiativer blev udfaset i 2013.

I 2007 fik universiteterne mulighed for at søge om et tilskud til udvikling af nye eliteuddannelser på 250.000 kr. per eliteuddannelse eller et elitetaxameter på 30.000 kr. per elitestuderende i tillæg til de ordinære uddannelsestakster.

Det fik antallet af elite- og talentprogrammer på danske universiteter til at stige fra fem til 65.

»KU gik ’all in’ da elitetaxametret blev indført, men i det øjeblik den økonomiske gulerod forsvandt, dalede antallet af eliteprogrammer drastisk igen. Der har helt sikkert været en del økonomisk tænkning i det,« siger Andreas Pihl Kjærsgård.

Rapporten konkluderer dog, »at universiteterne ikke kun agerer på baggrund af de direkte økonomiske incitamenter, men også på baggrund af politiske udmeldinger og måske fornemmelser af, hvilken vej de politiske vinde blæser.«

Farvel til eliteprædikat

KU fik ifølge EVA-undersøgelsen elitetaxameter til fire kandidatuddannelser, et eliteforløb samt et elitemodul, der fik tildelt både elitetaxameter og – før det – udviklingstilskud.

Herudover oprettede KU ni andre eliteuddannelser som en del af COME-initiativet (Copenhagen Masters of Excellence, hvor al undervisning skulle foregå på engelsk, red.).

Andreas Pihl Kjærsgård forklarer, at de ekstra penge blandt andet gav mulighed for at tilbyde de studerende at være med i forskningsprojekter og deltage i konferencer, hvor de kunne opbygge et fagligt netværk.

Da elitetaxameteret forsvandt, holdt KU helt op med at bruge elite- og COME-betegnelsen, siger han.

KU har ikke kompenseret eliteuddannelserne for det mistede ekstra taxameter, så i dag er det normale uddannelser, der får det det samme tilskud som alle andre.

KU taler om talenter

KU’s prorektor for uddannelse Lykke Friis siger, at det er forkert, når EVA-rapporten får det til at lyde, som om KU har nedlagt sine eliteuddannelser, da 13 ud af 14 af uddannelserne stadig eksisterer, dog uden COME-navnet.

Hun mener derfor, at rapporten er misvisende, og at det er alt for smalt at sætte lighedstegn mellem det gamle elitetaxameter og KU’s samlede talentarbejde.

»Jeg er ikke begejstret for elitebegrebet. På KU taler vi om talenter, og vi udråber ikke uddannelser til at være mere elitære end andre. Vi har mange uddannelser, der kræver et meget højt snit for at komme ind og en høj faglighed at gennemføre. Vi er i forvejen et universitet for de bedste i Skandinavien,« siger prorektor.

Hun peger på, at KU fx har en 3+5-ordning til de allermest motiverede studerende og scholorship-programmer for kandidatstuderende. (3+5-ordningen er en kombineret kandidat- og ph.d.-uddannelse, red.).

Alligevel mener Lykke Friis, at EVA-rapporten lægger op til en væsentlig diskussion.

Nemlig hvordan universiteterne på samme tid øger kvaliteten af uddannelserne for de mange nye studerende, der er blevet optaget på universiteterne de senere år, som måske ikke er så bogligt stærke, og på samme tid udfordrer deres mest talentfulde studiekammerater.

Venter på udspil

KU har blandt indgået et samarbejde med Novo Nordisk om et Novo Scholarship Programme.

Desuden præsenterede man i 2014 planerne om et talentprogram kaldet »Global Talent« og et talenthold, der skal have ekstra kurser i innovation og entreprenørskab.

Planerne står dog i et vadested, fordi KU afventer, at regeringen kommer med sit eliteudspil. Et væsentligt punkt er, om der følger penge med, da økonomien er stram som følge af Folketingets besparelser på forskning og uddannelse.

»Som situationen er, er der ikke råd til at tilbyde nye talentprogrammener,« siger Lykke Friis.

Eliten forsømmes

Stina Vrang Elias, administrerende direktør for Tænketanken DEA, støtter det brede talentarbejde på de videregående uddannelser, men hun skelner mellem talenterne og eliten.

Hun mener, at vi i Danmark forsømmer at gøre noget for de allerbedste på grund af en herskende lighedskultur.

»Det er kun de allerdygtigste få procent, som kan kaldes eliten. De skal udfordres til kanten af deres potentiale. Det er både godt for den enkelte og godt for samfundet, for Danmarks evne til at tiltrække vidensintensive virksomheder er meget afhængig af vores evne til at uddanne medarbejdere til toppen,« siger Stina Vrang Elias.

I DEA er de derfor bekymrede for, om universiteterne tilrettelægger undervisningen efter den brede midtergruppes behov og glemmer såvel de dårligste som de bedste studerende.

»Det er positivt, at flere får en uddannelse, men vi skal være utrolig opmærksomme på , at der ligger en betydelig pædagogisk udfordring i at undervise studerende, som tidligere ikke ville være regnet for egnet til en videregående uddannelse – samtidig med at behovet for at udfordre de dygtigste studerende stiger. Alle har et talent for noget, men kun ganske få kan siges at have de karakteristika, der kendetegner de allerbedste inden for et givent felt. Så lad os udfordre talenterne, men ikke glemme eliten,« siger hun.

clba@adm.ku.dk