Fra sundhedsvæsenet til ældreplejen er velfærdsstaten pakket med domæner, hvor mennesker er centrum for den ydelse, der leveres. Men ofte handler de centrale mål og kriterier for succes ikke længere om patienterne i psykiatrien eller de syge på hospitalerne. Her er de levendes liv skrevet om til tal, grafer og output. DJØF’erne er godt i gang med at skrælle menneskeligheden af menneskefagene, mener professor Steen Wackerhausen, som blandt andet støtter sig til sin forskning i hjernevidenskabens resultater om sammenhænge mellem sprog og handlinger.

I et stort, humanistisk forskningsprojekt er han med til at kortlægge, hvordan New Public Management har en mængde skjulte virkninger, der bl.a. forandrer sproget, fagligheden og blikket på det enkelte menneske i den offentlige sektor.

– Hvorfor har samfundet brug for en humanistisk kritik af New Public Management?

»New Public Management har mange virkninger ud over de tilsigtede, altså effektiviseringer og besparelser. Det er bivirkninger, som spreder sig ud over det humanistiske landskab, og jeg er bange for, at vi er godt i gang med at skabe en koldhed i systemet, så professioner ender med at arbejde imod og ikke med deres eget etos og det formål, de er sat i verden for at opfylde.«

– Hvad er det for bivirkninger, der forandrer fagligheden så markant?

»Først må jeg definere, hvordan jeg forstår begrebet New Public Management. Det gør jeg bredt som en paraplybetegnelse for forskellige, men beslægtede bestræbelser på at effektivisere og rationalisere den offentlige sektor gennem inspiration fra markedstænkning.«

»Min forskning ser blandt andet på, hvad der sker med sproget, når New Public Management rykker ind. Jeg hører det fra masser af fagpersoner f.eks. på hospitalerne. De siger, der i stigende grad tales i et økonomisk sprog, når hospitalsledelsen og sundhedspersonalet træffer beslutninger og taler om patienten. Mennesket er blevet marginaliseret.«

Management og blå blink

– Hvordan har sproget forandret sig?

»Et økonomisk, markedstænkende sprog har kolonialiseret flere og flere områder af f.eks. social- og sundhedsområ dets institutioner og tilhørende professioner. Humansproget er under pres. Dvs. det sprog, som f.eks. en patient udtrykker sig i, når han møder sundhedsvæsenet.«

»Patienten bruger ord som sorg, omsorg, lidelse, glæde, taknemmelighed, ansvar, håb, fortvivlelse – den slags udtryk, der refererer til helt centrale dele af livet for almindelige mennesker. Humansproget udtrykker det konkrete, levede liv. Men det presses af et sprog, der kommer fra New Public Management, og som tager forrang, fordi f.eks. en læge og hans arbejde bliver målt ud fra tal om effektiviseringer og andre kriterier i managementsprog. Når humansproget udraderes, får patienten som menneske klart en mindre rolle i systemet.«

– Hvad er det for ord, der har magt til at fjerne menneskeligheden fra systemet?

»Tag mit eget område, universitetet. Undervisningsområdet bliver målt og kvalitetsevalueret i beståede årsværk, gennemførelsesprocent, gennemførelsestid osv. Den studerende er forsvundet ud af regnskabet! På hospitalerne har det økonomiske oversprog erstattet ord som ’rask’ og ’helbredt’ med udtrykket ’udskrivelse’. På et hospital i Norge fandt en af mine ph.d.-studerende ordet ’biomassen’ som betegnelse for personalet og patienterne.«

»Samme studerende fandt også et eksempel, hvor døende patienter mod deres vilje blev udskrevet fra intensiv afdeling. Det var lige før nytår, og årsagen var, at hospitalet skulle nå at opfylde en kvote om udskrivelser. De døende blev indlogeret på et plejehjem, hvor en særlig afdeling var oprettet til dem. Men plejehjemmet stod selvfølgelig ikke mål med hospitalets intensivafdeling. Flere patienter returnerede dagen efter til hospitalet i ambulance med blå blink. I økonomisprogets logik var det OK, for nu kunne patienterne tælle som nyindlæggelser og tælle nok en gang i produktivitetsopgørelsen. Men det er jo forfærdeligt, at en døende skal skifte miljø i sin dødsproces og endda ende med at suse retur med blå blink. Men på den måde kan en handling være en succes i New Public Management-sproget, hvor den samme handling ville fremstå klart umenneskelig, hvis den blev beskrevet i humansproget.«

Etisk instinkt

– Men det er jo bare ord?

»Ord har en markant betydning. Humansproget er afgørende for, hvordan vi opfatter vores arbejde og medmennesker, for det påvirker vores følelser og evne til empati og dermed den måde, vi handler på.«

– Er det ikke lidt højtravende?

»Det vil nogen mene. Men forskningen er meget håndfast blandt andet i forhold til det, man kalder spejlneuroner, det vil sige de hjerneceller, der giver os evnen til at sætte os i andres sted. Meget nyere hjerneforskning viser, at ord kan aktivere eller lukke ned for empati. Hvis empatien lukkes ned, er dine handlinger ikke styret på samme måde i forhold til mennesket foran dig. Du mister dit moralske kompas.«

»Du kan se i en hjernescanner, hvordan en positiv eller negativ beskrivelse af et andet mennesker henholdsvis kan lukke op og ned for bestemte typer af neural aktivitet i de områder, der har at gøre med emotion og empati. Sprog har altså meget store konsekvenser for vores følelser, handlinger og etiske instinkt.«

– Hvor har vi set konsekvenserne af et koldt sprog?

»Vi ved fra krigspropaganda og folkemord, hvordan sproget får en dehumaniserende karakter som en form for opvarmning til det, der skal ske. Du kan ikke få et normalt, almindeligt menneske til at slå et andet normalt og almindeligt menneske ihjel. Gennem evolutionen har mennesket en indbygget håndbremse, der forhindrer det. Tricket er at fratage den anden dennes medmenneskelighed. På den måde bliver bødlen i stand til at overskride sine normale grænser, og det sker i høj grad gennem sproget.«

Ord og mord

»Et eksempel er nazisten Otto Adolf Eichmann, som var en af de store organisatorer bag holocaust. Men Eichmann var ikke et følelseskoldt, psykopatisk monster. Han udviste følelsesmæssig normalitet i sit nære liv, han drog omsorg for sine børn og tog sig af sine venner. Han var også en pligtopfyldende, stivnakket bureaukrat, som satte en ære i at få ting på plads. Han brugte aldrig ord som ’drab’, ’mord’ og ’afbrænding’, mens han organiserede holocaust. Han omtalte jøderne som ’kargo’ (fragt red.) og talte om at ’flytte kargo’ og ’destruere defekt kargo’.«

– Avler New Public Management forbrydere?

»New Public Management har ingen onde intentioner, tværtimod. Men min pointe er, at man kan skabe en dehumanisering uden at have det som mål og uden at vide det. New Public Management er ikke udtryk for en aktiv og bevidst dehumanisering lige som nazisternes brug af ord som ’fragt’, ’kakerlakker’, ’rotter’ for ’jøder’. Men det fører til en snigende dehumanisering, når man gradvist fjerner humansproget fra en lang række beslutningsprocesser og professioner – og dermed reducerer de etiske håndbremser, som lægen, hjemmehjælperen eller sygeplejersken pr. instinkt er udstyret med.«

– Hvor ser vi for eksempel bivirkningerne i dag?

»Tag f.eks. sygeplejerskerne. Omsorg for andre er selve fagets eksistensberettigelse. Men professionen ændres, når mål for succes ikke længere er det nære og menneskelige. Så opstår i stedet omsorgssvigt i større eller mindre grad. Hverdagsagtige eksempler er, når blomsterne rådner i vinduerne i hjemmeplejen; at der ikke bliver luftet ordentligt ud; at handicappede ældre må sidde med fyldt ble i timevis; at du ikke har et ekstra minut til et menneske, der har brug for netop dét. Og hvis du alligevel bruger tid på opgaver, som ikke er fastsat i regler og skemaer, så udfører du usynligt arbejde og er ineffektiv. Selv om du gør det moralsk og menneskeligt rigtige.«

Sprog øger menneskeligheden

– Handler det ikke bare om, at medarbejdere i den offentlige sektor er presset på tid?

»Det handler også om tid. Effektivisering handler om mindre tid til opgaver. Men når der hverken er tid nok, og der heller ikke måles på disse menneskenære parametre, så ændrer praksis sig. Med praksis forandres selve professionens kerne og etos. New Public Management er en trojansk hest i sundhedssektoren.«

– Hvordan bevarer professionerne menneskeligheden i et system, der har brug for effektiviseringer?

»Det afgørende er, at humansproget fortsat er til stede i de beslutninger, der træffes. Jeg mener, vi kan øge menneskeligheden, alene ved at vi taler om mennesker og deres liv i det sprog, som vedrører livet. Jeg mener desuden, at der skal gives mere beslutningskraft tilbage til de mennesker, der har fagligheden og patienten inden for sit felt. Mindre centralisering vil også føre til mere arbejdsglæde og velvillighed.«

»Jeg er med på, at hele statsbudgettet kunne fyres af på sundhedsområdet, og det kan vi ikke. Men vi må tale om og træffe vore prioriteringer i et sprog, der vedrører det virkelige liv og synliggør de menneskelige konsekvenser.«

– Er New Public Management alligevel ikke ved at være yt igen som ledelsesstrategi?

»Jeg ved godt, at nogen vil sige, at New Public Management er et overstået kapitel. Men det lever videre under gamle såvel som nye betegnelser og er legemliggjort i en allerede veletableret administrativ og beslutningsmæssig praksis.«

»New Public Management blev listet ind ad døren på det administrative niveau som et politisk neutralt effektiviseringsværktøj. Men realiteten er, at det er et markant samfundstransformerende tiltag med mange sociale og menneskelige konsekvenser.«