»Den her artikel kommer vi jo nok til at diskutere en del« står der på Kulturminister Uffe Elbæks Facebook-væg, med henvisning til en artikel på information.dk: Uafhængig rapport: ’Kulturindustrien lever og har det godt — trods fildeling’.

De færreste i Uffe Elbæks sted ville nok promovere en artikel, der leverer argumenter imod hårdere ophavsretshåndhævelse på internettet. Ikke mindst i lyset af den ophedede diskussion om ACTA-aftalen og forud for næste diskussionsrunde. Den kommer til at handle om den såkaldte brevmodel.

»Nogle gange bliver tingene mere besværlige, når man bliver klogere,« griner Uffe Elbæk.

Kulturministeriet har, så længe ophavsretskampen har bølget frem og tilbage, tilsyneladende befundet sig i et tæt forhold til ophavsretslobbyen. Men er det slut? Elbæk har holdt lav profil i debatten om ACTA og i den brede diskussion om ophavsretten.

Forstår begge sider

»Jeg har egentlig respekt for begge ydrepositioner i debatten. Altså på den ene side dem, der er optaget af, hvordan vi sikrer et livligt og dynamisk internet. Og på den anden side dem, der er optaget af, hvordan vi sikrer kunsternes ophavsretsrettigheder.«

Elbæk mener, kulturområdet befinder sig i en overgang til noget, som først nu er ved at tage form – og derfor også i en tid fuld af paradokser:

»Jeg tror, at hele den her underholdningsbranche står over for et kæmpe wake up call. Nogle af de relationer, som ligger til grund for den der barrikadeagtige beskyttelse af de traditionelle rettighedskrav, bunder nok i, at man ikke i tide har forstået, hvad pokker det var, der var ved at ske indenfor branchen«.

I konkurrence med gratis

Et af de hyppigste talepunkter fra RettighedsAlliancen – den tidligere Antipiratgruppe – er, at det er ’umuligt at konkurrere med gratis’. Men manden bag den uafhængige rapport om underholdningsindustrien, Mike Masnick, er ikke enig. Han peger i sin rapport på en række kunstnere, som har tilpasset sig den nye virkelighed. De bruger nettet til at knytte fans tættere til sig og sørger samtidig for, at det er nemt og attraktivt at betale.

»Jeg synes, det var en interessant rapport at læse: Kan vi se nogle nye forretningsmetoder, der gør, at man kan skabe værdi ud af de kreative processer: Den måde vi deler viden på, den måde vi bliver inspireret på, den måde vi skaber sammen på. Kan man rent faktisk skabe nye forretningsmodeller ud af det, som er økonomisk bæredygtige?«

Elbæk betegner et nyligt møde med Phonofile i Norge, et distributionsnetværk for nordisk indie-musik, som en øjenåbner. De fik ham til at se, at »musikbranchen, dybest set er i en likviditetskrise.« Hele apparatet er stadig indrettet omkring CD’en som noget, bandet kunne låne penge til, og som pladeselskabet så kunne vinde det tabte tilbage på.

»Streamingtjenesterne ændrer hele spillet, og det betyder, at indtjeningskurven foregår over meget længere tid. Det er et mindre beløb, du får i starten, men til gengæld så bliver du ved med at få mange små beløb over lang tid. Bundlinjen er faktisk, at man tjener stort set det samme,« siger Elbæk.

Overgang fra et teknologisk paradigme til et andet udfordrer naturligvis aktørerne:

»De har jo af gode grunde bygget en hel økonomi op på, at de får pengene, når pladen bliver lanceret. Og med de her nye streamingtjenester skal de til at ændre deres økonomistruktur, og det udfordrer hele branchen. Men det har vi jo prøvet før. Produktionsvilkårene ændrer sig, og derfor bliver vi også nødt til at ændre vores måde at organisere os på.«

Krokodilletårer

Elbæk har ingen gylden løsning:

»Jeg ikke bange for det som politiker. Situationen er svær, den er kompleks, og i stedet for at komme med hurtige løsninger har jeg lyst til at undersøge, hvad der er op og ned.«

Og det kan blive lidt af en udfordring:

Ifølge BASCAP, en undergruppe af den internationale handelsorganisation ICC, risikerer EU i 2015 at miste 1.2 mio. arbejdspladser og 240 mia. euro på grund af digital piratkopiering. Det tal kommer rapporten Building a digital Economy frem til ved at anslå antallet af piratkopier og gange det med markedsprisen. Tallet fordobles derefter for at tage højde for ’indirekte tab’, og resultatet divideres så med en gennemsnitslønning i branchen. Det resulterer ifølge interesseorganisationen i 1.2 millioner jobs, som ACTA ville kunne redde.

»Sådan nogle ligninger kan man jo ikke lave, og det er også derfor, at de tal, som jeg refererer til, er anslåede tal. Så kan man jo spørge; jamen hvor troværdige er de tal?«

Elbæk har forsvaret den såkaldte brevmodel, selvom den er upopulær blandt både internetgenerationen og regeringens kultur- og it-ordførere. Modellen går ud på at forpligte internetudbyderne til at kontakte og advare brugere, som Rettighedsalliancen kan se deler ophavsretsbeskyttet materiale på fildelingstjenester.

Men siden er billedet blevet mere mudret. Elbæk har snakket med kunstnere, som slet ikke så positive over den for et tiltag, som skal understøtte deres forretning:

»Jeg mødte nogen kunstnere, som sagde; Hvis den her brevmodel ikke bliver gennemført, så er vi mange, der vil græde tørre krokodilletårer. Og så var det, jeg stoppede fuldstændigt op og sagde: Prøv lige at forklare mig det, for jeg står her ude på barrikaderne og kæmper den her sag igennem, fordi jeg tror, det er det, i vil have. Jeg skal ikke nævne navne, men det var aktører, som jeg tager dybt alvorlige. Det var virkelig et wake up call for mig. Forstår vi overhovedet, hvad det er, vi har gang i?.«