Titusentalls norske IP-adresser knyttet til lovbrudd Flere av Norges største internettleverandører er i en nylig avsagt kjennelse fra Oslo tingrett pålagt å avsløre kundenavn og -adresser bak nesten 22 000 norske IP-adresser som angivelig er brukt til ulovlig nedlasting, strømming og/eller deling av filmer.Som følge av særskilte regler om hemmelighold er det foreløpig ikke kjent hvem som står bak kravet, hvilke internettleverandører kravet er reist mot eller hvilke filmer det gjelder. I skrivende stund er det heller ikke kjent om kjennelsen er eller blir anket, eller om det nå pågår flere slike saker for norske domstoler.Dersom kjennelsen blir stående vil identiteten til tusenvis av nordmenn bli utlevert til et dansk advokatfirma kjent for å aggressivt inndrive penger på vegne av sine klienter, også gjennom søksmål.Særskilte regler om hemmelighold Den nylig avsagte kjennelsen føyer seg inn i en rekke saker hvor rettighetshavere bruker relativt nye håndhevingsbestemmelser i åndsverkloven til å avsløre angivelige nettpirater. Kort fortalt innebærer bestemmelsene at rettighetshavere selv kan samle inn IP-adresser til mistenkte nettpirater og sende begjæring til Oslo tingrett for å få abonnentsopplysningene bak disse adressene utlevert.Et karakteristisk trekk med bestemmelsene er at verken allmennheten eller de berørte abonnentene har rett til å få vite om pågående saker før en stund etter de er endelig avgjort, altså når en avgjørelse ikke kan ankes videre.Abonnentene blir tidligst informert om saken én måned etter utlevering av deres personopplysninger (eventuelt) har skjedd, og har heller ingen partsrettigheter i prosessen. Allmennheten skal på sin side tidligst gjøres kjent med saken etter at abonnenten er informert, noe som vesentlig avviker hovedregelen om at enhver har krav om innsyn i domstolenes avgjørelser.Det spesielle med den nylige avsagte kjennelsen er at Oslo tingrett, på tross av særregelen om hemmelighold, valgte å publisere kjennelsen før saken er endelig avgjort. Dette skal ha blitt gjort etter initiativ fra Oslo tingrett selv, men etter diskusjoner med sakens parter ble kjennelsen sladdet for identiteten til både rettighetshaver og internettleverandørene, samt navnet på de aktuelle filmene.Skiller seg vesentlig fra tidligere saker Hittil har norske domstoler endelig avgjort minst fire saker om utlevering av abonnentsopplysninger etter opphavsrettskrenkelser på internett.Først ut var den såkalte Max Manus-saken fra 2009 som la grunnlaget for de nevnte endringene i åndsverkloven. De to selskapene Sandrew Meteronome Norge AS og Filmkameratene AS gikk til sak og vant til slutt frem i Høyesterett med sitt krav om å få utlevert opplysninger om en abonnent mistenkt for å dele filmene «Max Manus» og «Kautokeino-opprøret». 20-åringen som til slutt ble avslørt innrømmet senere forholdene.Etter de nye reglene fra 2013 er det avgjort minst tre saker. Først ut av disse var en sak fra 2015 (omtalt her ) hvor en filmprodusent krevde utlevering av flere IP-adresser som kunne knyttes til fildeling av hans filmer. Filmprodusenten fikk ikke medhold i kravet.Motsatt resultat kom i en annen sak som ble avgjort i november 2016 der internettleverandøren Get AS ble pålagt av å utlevere abonnentsopplysninger til ca. 1 800 IP-adresser som kunne knyttes til deling av filmen «London Has Fallen». Begge sakene ser ut til å ha blitt endelig avgjort i første instans.Den tredje saken måtte derimot gå hele veien til Høyesterett for endelig avgjørelse. Saken startet i 2015 da Scanbox Entertainment AS begjærte utlevering av åtte IP-adresser de mente ble brukt til å ulovlig laste ned filmen «The Captiv». Scanbox ble først gitt medhold i Oslo tingrett, men tapte siden ankesaken for lagmannsretten. Avgjørende for lagmannsrettens avgjørelse var at Scanbox ikke hadde ført tilstrekkelig bevis for at IP-adressene var brukt til opphavskrenkelser av «et visst omfang». Saken ble anket videre, men anken ble forkastet av Høyesterett.Sett i lys av disse avgjørelsene skiller den seneste kjennelsen fra Oslo tingrett seg ut på særlig tre måter. For det første er saken delvis gjort offentlig kjent av domstolen før den er endelig avgjort, for det andre virker den langt grundigere bevismessig forberedt fra rettighetshavers side enn de øvrige og for det tredje er antallet «avslørte» IP-adresser mange ganger større enn i de foregående sakene til sammen.Hva skjer nå?Selv om rettighetshavere flere ganger har vunnet frem med krav om utlevering av abonnentsopplysninger, har vi til gode å se at disse utleveringene har ført til tvangsinndrivelse eller rettssaker mot de berørte abonnentene. Det er uklart hva enden på visen ble i Max Manus-saken, og i senere saker har det mest aggressive fremstøtet vært at flere nordmenn har mottatt brev i posten med tilbud/«trussel» om å gjøre opp for sine synder.Dersom kjennelsen blir stående kan rettighetshaveren følge sine advokaters tidligere praksis med å sende ut tusenvis av «truende» forlikstilbud til norske husstander. Slike brev har imidlertid liten betydning så lenge ikke mottakeren aksepterer betaling. Uten slik aksept må rettighetshaveren gå til rettssak på nytt, denne gangen mot abonnenten(e) direkte.Det er nemlig ikke nok å bevise at IP-adressen er brukt til noe ulovlig, rettighetshaver må også kunne sannsynliggjøre at abonnenten bak IP-adressen har utført den ulovlig handlingen.Artikkelen er skrevet av advokatfullmektig Vegar Waage, .Korreksjon: «I opprinnelig versjon av artikkelen stod det at internettleverandørene i to av de omtalte utleveringssakene «ikke gjorde nevneverdig motstand mot utleveringskravet». Dette gjelder kun for én av sakene og artikkelen er derfor oppdatert.»