Navn i nyhetene Dag Herbjørnsrud (46)



Idéhistoriker og sakprosaforfatter



Skrev landets mest delte sak denne uka, om høyreradikale majoritetsmenn i sosiale medier.



Hva fikk deg til å skrive denne kronikken?

– Det var å se den store økningen i besøkstall hos Document.no. Det vitner om stemningsbølger som er viktige å fange opp.

Du snakker om at de sosiale medienes økosystem banet vei for Trump?

– Hovedgreia med dette miljøet, er omlandet de har på Facebook. Analysene av valget i USA viste at slikt ble avgjørende. Hvis du lar sider som Breitbart spy ut det som ser ut som journalistikk, får de verdensbildene spre seg ubemerket. I USA ble det da et uventet resultat fordi dette på en måte skjer i «det skjulte». Man kan oppdage det i ettertid, eller prøve å se det i forkant som jeg gjør her med denne kronikken. Dette er en advarsel én måned før valget.

Så er dette overførbart til Norge?

– Min påstand er at det her kan være stemningsbølger som man heller ikke i Norge klarer å få med seg, sånn som at meningsmålinger ikke forutså Brexit og Trump. Trafikken på norske nettsteder som Nordfront, Minerva, Document og Human rights service gir muligens et mer balansert bilde av hva som rører seg. På målinger finner man ikke igjen det verdensbildet som jeg ser på nettet.

Og da holder det ikke bare å se på selve nettstedene, man må se på hvem som liker dem. Sakene til disse sidene blir store fordi facebookmassene kaster seg over dem, det er en kultur hvor man der stoler mer på emosjonelle kommentarer enn på journalistikk. Og det er Facebook dette går på.

Hva tenker du om at innlegget fikk så enormt mye oppmerksomhet?

– Det som er smart på Facebook er å latterliggjøre andre, så jeg bruker litt deres egen metodikk mot dem selv. Og min kronikk var Norges mest delte den dagen, jeg ble delt mer enn Listhaug og imamslikking! Når selv jeg kan «manipulere» systemet og bli Norges mest delte, viser det at det er en helt annen dynamikk ute og går enn den tradisjonelle.

Hva tenker du om kritikken?

– Reaksjonene bekrefter bare bildet jeg prøver å tegne. I går hadde de nevnte nettstedene nærmest synkronisert strategisk publisering med latterliggjøring av teksten min. Så de er på hugget. Der mangler Agenda-miljøet. Hvor er venstresiden? Hva skjer? Det er totalt vakuum, motparten har 100 prosent av debatten. Det viser hvem som tar tidsånden, hvem som går inn i de debattene, og hvem som får mest likes og klikk. Og det er jo der velgerne er.

Hvorfor kobler du dette til kvinners ytringsfrihet?

– Problemet med mobben på sosiale medier er at den får gå og gå uten at noen tar tak i det. Det er de som er den nye makten nå. Dette handler ikke bare om Fosli og Rollnes, som kan avskrives som outrerte. Det handler om den norske samfunssdebatten, hvor flere føler seg mobbet og satt på sidelinjen.

Selv etnisk norske kvinner sier de har aktivt sluttet å delta, de beskriver situasjonen som å slå i en betongvegg. Det er skummelt. Hvis flere markante og viktige stemmer ikke er med, får man da et fritt valg? Hvis folk ikke tør å ytre seg, har vi da en fri valgkamp?

Hvilken bok har betydd mest for deg?

– Den første boken jeg leste, om Marco Polo. Den ga innblikk i en ny verden.

Hva gjør deg lykkelig?

– Når ord gjør andre lykkelig.

Hvem var din barndomshelt?

– Nelson Mandela, men jeg fikk litt mer edruelig syn da jeg fikk et kort intervju med han da han fikk Nobelprisen.

Hva gjør du når du skeier ut?

– Leser Facebook-veggene til Halvor Fosli & co.

Hvem ville du helst stått fast i heisen med?

– Kjetil Rolness – gjerne med gitar og i Jens Pikenes-kostyme.

Artikkelen ble først publisert på Dagsavisen.no