Президент України Петро Порошенко своїм указом до Дня Конституції нагородив званням «Заслужений працівник культури України» Андрія Авдєєнка, який називає себе «адміралом», «академіком» та «істориком», хоча більшість його регалій є вигаданими. Про це повідомляє програма «Схеми», спільний проект Радіо Свобода і телеканалу UA:Перший.

Відповідний указ був опублікований на сайті Адміністрації президента 27 червня 2018 року. У документі йдеться про Андрія Авдєєнка як члена благодійної організації «Благодійний фонд «Лебедія». Такою відзнакою заохочують «за високі трудові досягнення та професійну майстерність».

Журналісти дослідили, що нагороджений Андрій Авдєєнко – мешканець Запоріжжя, відомий своїм псевдонауковими теоріями. Декан історичного факультету Запорізького національного університету Володимир Мільчев коротко розповідає про зміст книжок Авдєєнка: «Вигадані, ніколи неіснуючі запорозькі січі, причому одна із них локалізується, на його думку, в рідному селі».

«Для того, щоб підтвердити науковість своїх творів, Авдєєнко іноді вдається до фотошопу», – йдеться в матеріалі. Так, в одній зі своїх книжок він опублікував фотографію, на якій він стоїть нібито на тлі археологічних розкопок поблизу Запоріжжя в компанії тодішніх секретаря Запорізької міськради Романа Тарана та депутата Михайла Левченка.

Згодом виявилося, що фотографія несправжня. Про це свідчить видалений оригінальний знімок з сайту Запорізької обласної державної адміністрації, де Авдєєнко зображений в компанії тих самих чиновників і вже не на фоні розкопок.

Наукового ступеня Авдєєнко не має, а звання «академіка» йому присвоїла громадська організація «Українська академія наук».

«У принципі зареєструвати таку організацію і давати такі звання чи титули може будь-хто», – пояснює запорізький журналіст та історик Едуард Андрющенко.

Звання «адмірала», про яке розповідає публічно Авдєєнко, також є фейковим. У прес-службі Військово-морських сил України повідомили, що такого звання, як «почесний адмірал», у них немає взагалі.

На цьому прикладі, коли указом президента звання отримала людина із сумнівним статусом, «Схеми» проаналізували весь механізм присвоєння звань та державних нагород і виявили у ньому низку недосконалостей.

Згідно із законом «Про державні нагороди України», кандидатуру має висувати трудовий колектив організації. Потім цей висновок направляється до центрального органу виконавчої влади, а звідти – президенту.

У цьому випадку звання «Заслуженого працівника культури України» Авдєєнко отримав з подачі благодійного фонду «Лебедія». Протокол про висунення Авдєєнка на нагороду підписала голова фонду Любов Мороко і надіслала до департаменту культури Запорізької ОДА, який очолює її чоловік – Владислав Мороко. Він направив документи на нагородження главі Запорізької обладміністрації Костянтину Брилю, за підписом якого документи на відзначення Авдєєнка були відправлені президенту.

Кандидатури на державні відзнаки розглядає Комісія державних нагород та геральдики. Її члени розповідають, що проект указу на державні нагороди до Дня Конституції не розглядався.

«Я ніколи не розумію сенс цих проектів, але я їх іноді читаю, проект указу про нагородження когось там, і там 150 прізвищ, тобто, я повинен якось на них відреагувати, якщо я нікого з них не знаю?», – розповідає член комісії Юрій Бірюков.

Його колега по комісії Андрій Гречило додає: «Проект указу до дня Конституції був надісланий 27-го. Грубо кажучи, після обіду. Зрозуміло, що це вже передвихідний день і я, скажімо, цю пошту переглянув аж після Дня Конституції, тобто сенсу писати якісь пропозиції вже не було».

Журналісти надіслали запит до Адміністрації президента з проханням роз’яснити, хто відповідальний за відбір кандидатур на нагородження державними відзнаками і як вони можуть пояснити, що серед відзначених почесним званням опинився псевдонауковець. У відомстві лише відповіли, що вся відповідальність за додержання вимог при відборі кандидатів лежить на керівництві Запорізької облдержадміністрації.

Позбавляти нагород постфактум законавство не дозволяє. На його зміні наполягають як українські, так і європейські фахівці. Проект закону вже лежить у Верховній Раді. «Слово – за президентом та парламентом», – підкреслюють журналісти «Схем».