PÅ KORSET: Kan det være særlig trøst for oss å høre om en mann, som i solidaritet med dem som går til grunne under de herskendes makt, tar døden på seg, spør kronikkforfatteren.Foto: Esteban Felix/Ap

Debatt

Hvorfor døde Jesus?

Jesus døde ikke for våre synder, slik kirken i århundre etter århundre har innbilt oss, skriver Einar Gelius.

4. april 2012

Dette er en kronikk. Kronikken gir uttrykk for skribentens holdning. Du kan sende inn kronikker og debattinnlegg til VG her.

Artikkelen er over åtte år gammel

Av Einar Gelius , prest og forfatter.

DEL & DELTA: Delta i diskusjonen nederst i artikkelen og del denne kronikken med dine venner på Facebook og Twitter.

Prest Per Arne Dahl setter ord på det mange prester og biskoper forkynner også denne påsken: «Det var for deg, og det var for meg Jesus døde, for at vi skulle slippe å være forlatt av Gud. Det avgjørende sentrum i den kristne tro er Jesu Kristi stedfortredende lidelse og død.»

Guds skaperkraft

Men hva slags gudsbilde er det Per Arne Dahl og mange i kirken refererer til med en slik tolkning?

Det kan i hvert fall ikke være det gudsbildet Jesus har vist oss. For han sier jo at «Guds rike er inni dere» (Lukas 17:21).

Med andre ord at Gud, som denne verdens livgiver og opprettholder, er en kraft i oss som aldri har forlatt oss. Prest Helge Hognestad sier det slik: «Vi trenger ikke en redningsmann fra et fall som aldri har funnet sted ... For meg gir det ingen mening å knytte nåde og tilgivelse til Jesu død på korset og si at det var da den kom inn i verden. Nåden og tilgivelsen har alltid vært der, og er like grunnleggende og virksom som tyngdekraften. Den tilhører Guds skaperkraft.»

Hvordan skal vi da forstå Jesu død - når det ikke er en stedfortredende død for våre synder?

Einar Gelius, prest og forfatter. Foto: Annemor Larsen/VG

En revolusjonær

Jesus døde som en konsekvens av et kontinuerlig opprør og oppgjør med datidens maktelite, det være seg både de politiske og religiøse lederne. Jesus var en revolusjonær skikkelse som lagde uro i de eksisterende ordninger.

Han forsvarte vanlig folk mot yppersteprestene og de skriftlærdes religiøse tyranni - sabbaten er til for mennesket, ikke mennesket for sabbaten - loven er menneskets tjener.

Romernes politiske tyrann Herodes karakteriserte han som en rev, de selvrettferdige fariseerne kalte han hvitkalkede graver, slanger og ormeyngel fordi de spiste forsvarsløse enker ut av sine hus mens de fremsa lange bønner.

Med dette som bakgrunn er Jesu skjebne på korset forståelig.

Jesus-skikkelsen ble domfelt på grunn av politisk farlig virksomhet, på grunn av sin partiskhet med de undertrykte og utstøtte. Jesu død på korset var konsekvensen av et liv i opprør mot urettferdige og undertrykkende ordninger. Ved å korsfeste Jesus forsøkte lederne å få brakt orden i landet igjen.

Frigjøring

Sentralt i dette dramaet som utspant seg for et par tusen år siden, er forståelsen av ordet lidelse. Frigjøringsteologer fra hele verden har aktivt engasjert seg i den teologiske refleksjonen rundt begrepet lidelse.

Når man bruker dette ordet knyttet til Jesu lidelseshistorie, mener man ikke en passiv lidelse som på en eller annen måte er forutbestemt av Gud. Nei, lidelsen er en aktiv lidelse som sikter mot frigjøring.

Den sørafrikanske teologen Allan Boesak skiller mellom det han kaller «undertrykkende» lidelse og «forløsende» lidelse. Den første form for lidelse er et resultat av vold og kan overhodet ikke aksepteres. Men den annen form for lidelse er lidelse etter Jesu modell for å frelse andre. Denne lidelse er ikke et formål i seg selv, men utholdes i kampens løp for å virkeliggjøre andres velferd, sier Boesak.

Å leve i opprør

Den tyske teologen Dorothee Sölle formulerer det slik: Å bli lik Kristus er å leve i opprør mot den store Farao og forbli hos de undertrykte og de forfordelte. Det betyr å gjøre deres skjebne til sin egen.

Spørsmålet er: Hvordan kan en historie hvor lidelsen og korsfestelsen har den sentrale betydning, være et evangelium - eller et godt, nytt budskap?

Kan det være særlig trøst for oss å høre om en mann, som i solidaritet med dem som går til grunne under de herskendes makt, tar døden på seg? Er ikke Jesus-historien en historie som illustrerer at den som setter seg opp mot uretten og undertrykkelsen, knuses av makten?

Håp og tro

Jesu tjeneste og partiskhet med de undertrykte og fattige var frigjørende, i den forstand at Jesus ga disse menneskene håpet og troen tilbake. Og mer: Historien om Jesus har satt i gang en bevegelse.

Disiplene fortsatte sin gjerning etter Jesu død, nye fellesskap ble dannet på nye steder - mennesker ble satt i bevegelse, til tross for motgang og lidelse.

Og slik settes også mennesker i bevegelse i vår tid: Det er jo i møte med historien om Jesus at mennesker også i dag finner håp, tro, frigjøring og livsmot. For hver gang historien om Jesus blir lest og hørt og mennesker blir berørt av den, ja, så lever Jesus gjennom disse historiene.

Men hva så med døden? Den er der jo like fullt og vil ramme hver eneste en av oss.

Men hva livet etter døden innebærer - se, det forblir en gåte. Om det evige liv, sier Martin Luther, vet vi akkurat like lite som barnet i mors liv vet om livet etter fødselen. Min gamle lærer, Jacob Jervell, sier det slik: Døden er Guds ansikt, og gjennom døden blir alle mennesker konfrontert med Gud. Bak døden er den store befrielsen, det uforfalskede og uforurensede liv.

Et ekte liv

Jeg tror ikke vi skal være så fokusert på hva som kommer til å skje på den andre siden. Det er livet her vi skal fokusere på og gjøre det beste ut av.

Det viktigste er å elske og å våge å bli elsket her og nå. Dette er meningen med påskens historie: At vi skal ha liv i hans navn. (Johannes 20:31).

Her snakkes det om livet i denne verden, et virkelig, ekte liv som gjør oss mer uredde, som fordyper vår kjærlighet og som gjør oss beredt til å kjempe for de fattige og utstøtte. For der solidaritet og opprør mot urett skjer i vår tid, der skjer oppstandelsen i vår tid. Der hvor mennesker som har vært usynlige og bortgjemte blir bevisst sitt menneskeverd, der begynner det nye livet.

God påskehøytid!

DEL & DELTA: Delta i diskusjonen nederst i artikkelen og del denne kronikken med dine venner på Facebook og Twitter.

Publisert: 04.04.12 kl. 11:16