Begrepet «norsk kultur» er tømt for innhold, mener forfatter Kaj Skagen. Skylda legger han på seksti­åtterne.

bøker

Det er mange som begynner å famle etter ord når de får beskjed om å definere begrepet «norsk kultur». Det er kanskje ikke så rart, for ifølge forfatteren Kaj Skagen har begrepet mistet sitt innhold.

Han er nå aktuell med boka «Norge, vårt Norge», hvor han forsøker å sirkle inn hva norsk kultur er. Og Skagen kommer opp med noe helt annet enn brunost, bunad og busserull.

– Jeg mener «det norske» kan defineres ut fra de strømninger som har preget norsk tankeliv siden 1700-tallet. Da snakker jeg både om personer og bevegelser. Det som kjennetegner det norsk-kulturelle, er foreningen av kristen mystikk, opplysning, framskrittstro og sosial bevissthet, sier Skagen.

Kaj Skagen: • Norsk forfatter, essayist og samfunnsdebattant, født 1949. • Har skrevet en rekke romaner, blant dem «Hode­skallestedet» (1994). • I 1983 vakte Skagen oppsikt med boka «Bazarovs barn», hvor han tok et oppgjør med sentrale forfattere i den radikale 68-generasjonen. • I 2015 kom boka «Morgen ved midnatt», om den unge Rudolf Steiners liv og virke. • Nå er han aktuell med «Norge, vårt Norge – et lands biografi» på Dreyers Forlag.

Mystikk og motkultur

Kaj Skagen er kjent for innta kontroversielle standpunkter, som da han i 1983 ga ut essaysamlingen «Bazaraovs barn», hvor han tok et kraftig oppgjør med 1970-tallets sosial­realistiske litteratur. De siste årene har han markert seg i debatter om ytringsfrihet og flyktningkrisa.

Nå har han nok en gang kastet seg over en het potet.

Det å fylle begrepet norsk kultur med innhold er et av de viktigste spørsmålene i vår tid, mener Skagen. Selv starter han med å trekke fram den norske lekpredikanten Hans Nielsen Hauge, som startet en kristen folkebevegelse på slutten av 1700-tallet.

– Hos Hauge finner vi nettopp denne kombinasjonen av kristen mystikk og sosial motkultur, sier Skagen, som også nevner den norske 1800-tallsfilosofen Marcus Jacob Monrad som en viktig representant for metafysikken i norsk åndsliv.

Dragningen mot øst

Men selv om Skagen har vært på jakt etter den norske kulturens røtter, er boka vel så mye en forfallshistorie. Og den norske kulturens fall tidfestes til det politiske ungdomsopprøret i 1968.

– Det medførte et skarpt brudd med tidligere kulturtradisjoner som enda kunne ha levert viktige verdier, sier Skagen.

På 1960-tallet seirer, i følge Skagen, den kulturradikale bevegelsen som startet opp på 1800-tallet. Det førte til et oppgjør med den vestlige verden.

– Den kristne, humanistiske og filosofiske kulturarven som hadde preget Norge, tapte sin kraft, og mange norske intellektuelle begynte å orientere seg mot Østen, sier han.

Dragningen mot det orientalske utgjør en sentral plass i boka til Skagen. Det handler om akademikere og politiske bevegelser som søker seg mot indisk religion, kinesisk maoisme eller iransk islamisme.

Skagen illustrerer blant annet sine poenger ved å vise til hvordan deler av venstresida oppfattet den iranske revolusjonen i 1979, med Ayatollah Khomeini i spissen.

– De begynte å se på islam som en revolusjonær kraft.

«Å angripe kristendommen var progressivt, mens angrep på islam var rasisme. Det revolusjonære Iran hadde inntatt cockpiten i historiens folkereise mot det kommunistiske paradis», heter det i boka.

«Tredjeverdeninsmen»

Blant de fremste representantene for avvisningen av det vestlige, er de norske forfatterne Jens Bjørneboe og Dag Solstad. De var med på å legge grunnlaget for en venstreradikal tenkemåte som har preget det norske samfunnet gjennom de siste tiårene og fram til i dag – en tenkemåte som har fått navnet «tredjeverdeninsmen».

– Det er en form for flerkulturell ideologi, som for eksempel kommer til uttrykk gjennom ideen om at menneskene i de fattige nasjoner står etisk og kulturelt høyere enn menneskene i de rike landene, sier Skagen.

Det finnes også særpregede stemmer i kulturdebatten som det er verdt å lytte til, ifølge Skagen. Han peker spesielt på den franske forfatteren Michel Houellebecq, som blant annet er kjent for boka «Underkastelse». Den handler om livet til en fransk litteraturprofessor i år 2022, etter at lederen for et muslimsk parti blir president i landet.

– Houellebecq forstår intuitivt at den vestlige sivilisasjon, som er grunnlagt på 2000 år med kristendom, ikke kan overleve som en hedonistisk og kulturradikal nytelseskultur. Derfor forsøker hoved­personen i boka å fornye erfaringer av det kristne som kulturgrunnlag, men mislykkes.

Samtidig har det blitt rettet mye kritikk mot Houellebecq, blant annet for å nøre opp under fremmedfiendtlige ideologier.

– Frykter du nå at det norske samfunnet er i ferd med å bli muslimsk?

– Nei, men jeg har registrert at det kommer flere bøker som spiller på samme tema som Houellebecq, og det betyr at foregår noe alvorlig som vi må ta stilling til, sier Kaj Skagen.

dageivindl@klassekampen.no