Han hetset jøder og afrikanere på nettet, men nektet å møte i retten. Det er ynkelig.

18. nov. 2015 14:22 Sist oppdatert 18. november 2015

Tiltalte orket ikke egen rettssak

Det er liksom så trygt å sitte hjemme i sin egen hule og spy ut edder og galle anonymt på nettet.

Men å stå til rette for dette, ansikt til ansikt med en dommer i tingretten – det ønsket ikke den 35 år gamle Oslo-mannen.

Han er dømt til 45 dagers betinget fengsel etter den gamle straffelovens paragraf 135a, den såkalte rasismeparagrafen. I løpet av et par uker høsten 2013 spredte han flere ytringer på nettet hvor han hånet både jøder og afrikanere. Det er ytringer som påtalemyndigheten hevdet var av kvalifisert krenkende karakter og dermed straffbare.

Krenkende ytringer.

Jeg skal ikke plage leserne med å gjengi alt det søppelet som tiltalte la ut anonymt på internettsiden morkestekroken.wordpress.com, noen få eksempler bare:

«Jøder kan bare overleve i et rotløst samfunn hvor de kan undergrave og gnage i stykker bærebjelkene i samfunnet som sultne små termitter».

«Det er jo jøder her. Jøder som forgifter hjernen vår med alle slags løgner, usannheter og forvrengninger av virkeligheten».

«Jøden er en helt fremmed skapning for oss ariere».

«En kvinne som er tilhenger av fargerikt fellesskap vil være fanatisk tilhenger av fargerikt fellesskap helt til den dagen hun blir grisevoldtatt av en gjeng primitive halvaper i en mørk bakgate».

Det får være nok.

Rettens vurdering.

Retten finner det klart at uttalelsene innebærer en forhånelse av jøder, og at de også er egnet til å utsette jøder for hat og forfølgelse. De innebærer også en grov nedvurdering av jøders menneskeverd.

Flere av utsagnene er etter rettens oppfatning dessuten nedsettende og grovt krenkende overfor afrikanere.

Retten mener at lovbruddet kvalifiserer til ubetinget fengselsstraff, men fordi det har gått to år siden ytringene ble fremsatt er det riktig med betinget fengsel. 35-åringen kan ikke lastes forsinkelsen.

Erkjente.

Alt dette oppgulpet som den velutdannede mannen satt og formulerte hjemme i sin egen stue, innrømmer han er brudd på rasismeparagrafen. I en telefonsamtale med rettens administrator erkjente han straffskyld, men ville ikke forklare seg ut over det han hadde sagt til politiet. Han ønsket ikke å møte i retten og godtok at domstolen behandlet saken uten at han var til stede.

Rettslig sett er det ikke noe i veien for at tingretten behandlet saken. Likevel er det grunn til å spørre: Burde ikke tiltalte hatt plikt til å møte?

Etter mitt syn slipper han billig unna.

Ubehag ikke nok.

Men denne mannen, som er så tøff i trynet når han sitter over datamaskinens tastatur – han burde ha møtt sin dommer her i rettssal 250, Oslo tinghus. Og han burde ha møtt oss andre og gitt oss en forklaring.

Det er alltid ubehagelig å sitte på en tiltalebenk. Det skal være det.

Men ubehag skal ikke være tilstrekkelig grunn til å slippe å møte opp til sin egen rettssak.