De ansatte på ToRS, Institut for Tværkulturelle og Regionale Studier ved KU, forventer ikke, at himlen snart vil ramle ned om ørene på dem, da ledelsen gennemgår økonomien på institutrådsmødet 29. september 2015.

Der er ganske vist udsigt til et underskud på 3,2 mio. kroner, men de manglende penge skyldes et væld af faktorer, herunder en regnefejl og ikke alene ’Qatar-projektet’, fremgår det af mødereferatet.

Qatar-projektet er instituttets store forskningsslagnummer. Siden 2009 har en gruppe medarbejdere og et væld af arbejdsmænd og konsulenter været i gang med at udgrave en tilsandet ruinby fra 1700-tallet – Al Zubarah – i det nordlige Qatar.

Udgravningen er omfangsrig, og arbejdet er planlagt til at fortsætte helt indtil 2019. Undervejs har UNESCO i 2013 efter KU-forskernes succesfulde lobbyarbejde erklæret området for verdenskulturarv, men det bedste er, at olie-emiren i Qatar betaler de 200 millioner kroner – formentlig den største eksterne bevilling nogensinde til humaniora i Danmark – som udgravningen ventes at koste. »Det koster os ikke en krone,« siger institutleder og primus motor for projektet Ingolf Thuesen, da Uniavisen interviewer ham i efteråret 2014.

Prestigeprojektet Økonomien: Med et prisskilt på 200 millioner kroner er udgravningerne i Al Zuburah i Qatar det største humanistiske forskningsprojekt finansieret af eksterne midler på KU nogensinde. Qatar Museums Authority hyrer i 2009 KU til at stå for arbejdet, som efter planen skal fortsætte til 2019. Mindst 20 forskere er hvert år beskæftiget på projektet fra oktober til april. I starten af 2015 trækker KU stikket på projektet, fordi Qatar Museums mangler at betale 24 millioner for allerede udført arbejde. Hvis pengene ikke kommer i hus, skal ToRS (Institut for Tværkulturelle og Regionale Studier) dække tabet. Udgravningerne: Al Zubarah var fra cirka 1760 til 1811 et handelsknudepunkt, der bandt Asien, Afrika og Europa sammen. Den kosmopolitiske handelsby var centreret omkring perlefiskeri og havde 5.000-10.000 indbyggere – indtil den i 1811 blev angrebet og ødelagt af styrker, som var loyale over for Sultanen af Muscat (i det nuværende Oman). Al Zubarah kom på UNESCO’s liste over verdens kulturarv i 2013, blandt andet takket være arbejde fra KU’s forskere.

Og ingen kvaler, emiren betaler er også linjen på institutrådsmødet i efteråret ’15, som afrundes med en drøftelse af ToRS’ tab på grund af kaffesvind. I fremtiden skal skilte holde de studerende fra at nasse på personalekaffen.

Ansatte holdes i uvidenhed

Hvad de ansatte ikke får at vide er, at ToRS’ opdragsgivere, Qatar Museums Authority, der ledes af emirens søster , ikke har betalt en eneste regning for KU’s arbejde i hele 2014. De ved heller ikke, at instituttets ledelse har gravet løs i hele 2014 uden en underskrevet kontrakt. Ligesom de ikke ved, at dekan ved Humaniora Ulf Hedetoft og institutleder Ingolf Thuesen i begyndelsen af 2015 faktisk har bremset arbejdet i Qatar og konstateret et muligt tab, der i 2016 kan opgøres til i alt 24 mio. kroner i form af en såkaldt hensættelse på ToRS.

Selv om KU har trukket stikket på projektet, og ingen længere graver i ørkensandet ved Al Zubarah, er der i slutningen af 2015 fortsat ansat en professor MSO, en adjunkt, tre postdocs og en ph.d.-studerende på det bremsede Qatar-projekt. Derudover aflønner projektet fem AC-fuldmægtige og en kontorfunktionær. Alle er beskæftigede uden for Qatar.

»Det er klart, at der ikke kan gå et år, hvor forskere arbejder gratis« Jørgen Albæk Jensen, professor ved Aarhus Universitet

Først i forbindelse med KU’s udmeldinger om en stor fyringsrunde i slutningen af januar 2016 får øvrige ansatte på ToRS en orientering om den kritiske situation, instituttet befinder sig i.

»Det var et chok for medarbejderne, at vi midt i en sparerunde fik at vide, at instituttet oveni risikerer så stort et tab,« siger Jørgen Delman, professor i kinastudier og siden 29. januar 2016 viceformand i institutrådet på ToRS.

Langsomme betalere i årevis

En aktindsigt over e-mail-korrespondancen mellem ToRS og samarbejdspartnerne i Qatar viser, at den allerede var gal med betalingerne tilbage i 2012.

Den 25. juli 2012 skriver Ingolf Thuesen skriver således til Dr. Sultan Muhesen, daværende chef for den arkæologiske afdeling på Qatar Museums Authority, at KU’s centraladministration har oplyst ham om, at de ikke længere kan acceptere udebleven betaling.

»Hvis der ikke snart sker en positiv udvikling, risikerer vi, at universitetet standser projektet og tager juridiske skridt, og også at de måske ikke vil tillade os at forhandle nye kontrakter. Jeg er ked af, at vi har nået dette punkt, nu hvor UNESCO verdensarv-nomineringen er inden for rækkevidde, og håber, at vi kan finde en løsning.«

Dokumenterne viser også, at institutlederen har rapporteret til sine ovenstående om projektøkonomien. Et lille år efter truslerne om at bremse projektet, 3. juni 2013, er fakultetsdirektør Kristian Boye Petersen og Ingolf Thuesen i Doha, hvor de holder frokostmøde med professor Thomas Leisten, den daværende chef for Qatar Museums Authoritys arkæologiske projekter. Her rykker de for betalingen for seks måneders arbejde på Al Zubarah.