11. sep. 2018 | kl. 09:44 47 14

Hvor går grænsen for politisk objektivitet?

Denne artikel handler om lærerens moralske ansvar for at klæde elever ordenligt på til deres fremtid, ved blandt andet at perspektivere til vores fælles fortid.

Tilføjet 18/9 kl.14:11: Redaktionen har undtagelsesvist givet skribenten lov til at uddybe indlægget her med nogle af de ting, han også har skrevet i kommentarfeltet nedenfor:

Uddybet

Jeg er godt klar over, at indlægget er lidt rodet, da det er skrevet i en mellemtime uden tid til at læse korrektur. Derfor har det lidt karakter af en ufærdig kladde, og det er uklart hvad der er tanker, og hvad der er blevet sagt i undervisningssituationen. Jeg vil starte med at forklare konteksten. Hele sagen om Rasmus Paludan, der har været rundt at hverve børn ved skoler, dukkede op cirka samtidig med DF´s nye farverige kampagneplakater og det svenske valg. Det er vigtigt at være opmærksom på, at jeg tegnede tydelige forskelle op på DF og Nye Borgerlige og så Stram Kurs, og at jeg bestemt ikke ukritisk har haft benyttet en kilde som Redox. Jeg gør rigeligt opmærksom på, at Redox er farvet. Forinden har eleverne haft om identitet og BZ´ere og punkere i 80´ere, så vi har været rigeligt omkring begge fløje. Endvidere er det at sammenligne/perspektivere ikke det samme som at sidestille. Jeg har aldrig stået i en undervisningssituation og angrebet et parti. Jeg har læst, at man, på de skoler som Rasmus Paludan har ført hvervekampagne på, har gjort noget ved det, og det er egentlig det, jeg lægger op til en samtale om, om end på en kluntet måde. Hvad gør man hvis nogen står og hverver elever foran skolen til et eller andet? Havde det været en ekstrem fraktion på eksempelvis venstrefløjen, så havde det afstedkommet samme debat, mener jeg. Slutteligt skal man huske, at indlægget er skrevet med lærerkasketten på og ikke med afsæt i en ideologi eller et parti, så her er hverken tale om indoktrinering eller ensidig undervisning.

Artiklen fortsætter under banneret

Vi har som lærere et moralsk ansvar for, at sende eleverne ud i livet med de rette forudsætninger. Disse omfatter også analytiske værktøjer til at kunne identificere den virkelighed, der omgiver dem i den politiske verden.

Forleden holdte jeg et kort foredrag for min niende klasse om fascisme og hvordan dette starter. Jeg fandt det især relevant efter at have læst, at Rasmus Paludan fra Stram Kurs var begyndt at værge børn ved folkeskoler. Nogle af børnene i min klasse talte endda om ham, hvorfor jeg følte mig forpligtet på at fortælle dem, hvad han egentlig er for en starut. Jeg dragede paralleller til Daniel Carlsen fra det hedengangne Danskernes Parti samt mere etablerede partier som Dansk Folkeparti og Nye Borgerlige.

For tiden kører Dansk Folkeparti en kampagne med slogans som "Smid tørklædet og meld dig ind i Danmark" og "Stå fast, stem dansk". Disse analyserede vi kort i plenum og nåede også frem til den fælles konklusion, at nationalismen i dette tilfælde bruges til at ekskludere nogle mennesker. Derpå kom jeg ind på hvordan Hitler kom til magten gennem manipulation og løbende dehumanisering af de folk, som han ikke brød sig om, hvilket som bekendt kulminerede på Krystalnatten. Vi holdte Hitlers Lugenpresse op imod Dansk Folkepartis ønske om at kontrollere Danmarks Radio og mod eksempelvis Nye Borgerliges Mette Thiesens løgn om de fiktive Shariavagter på rådhuspladsen, der som bekendt gjorde, at hun blev politianmeldt.

For at perspektivere yderligere hev jeg eksempler fra Redoxartikler ind. Redox holder et skarpt øje med den radikale højrefløj, og har mange artikler om underlige White Pride-, Hells Angels-, Pegida-, og antisemit-sympatisører fra Nye Borgerliges bagland, og dette er rimelig vigtig viden, når man sender fremtidens vælgere ud af grundskolen.

Er dette objektivt af mig som underviser? Måske, måske ikke, men jeg forholder mig til formålsparagraffens Stk. 3; "Folkeskolen skal forberede eleverne til deltagelse, medansvar, rettigheder og pligter i et samfund med frihed og folkestyre. Skolens virke skal derfor være præget af åndsfrihed, ligeværd og demokrati". Jeg finder at Dansk Folkeparti, Stram Kurs og Nye Borgerlige er trusler mod demokratiet, og derfor holdt jeg mit oplæg. Det synes jeg faktisk vi som undervisere er forpligtede på. Eleverne i niende klasse skal kunne identificere fascistoide tendenser, uden at ord som nazisme og fascisme siges direkte. Hvis udskolingselever ikke umiddelbart kan kæde ordet racerent sammen med nazisme, så har samfundsfagsundervisningen og historieundervisningen slået grueligt fejl.

Mht Historie, så vil jeg mene at det vigtigste om Anden Verdenskrig er tiden op til, og en film der bør være på alles pensum, er "Hitler Rise Of Evil", der ikke bare er underholdende og flot produceret, men den beskriver også virkelig hvordan Nazisterne løg og manipulerede sig til magten, meget a la Donald Trump i virkeligheden, der også kom til magten ved at pege fingre ad muslimer, mexikanere og sorte. I tiden under Trump er antallet af hatecrimes mod minoriteter iøvrigt også tiltaget ganske gevaldigt.

En opfordring til alle kollegaer; Husk at man kan være objektiv udover det rimelige og at vi som folkeskolelærere skal stå vagt om de demokratiske værdier. Hvis vi bare videregiver informationer, som eleverne alligevel kan google sig til, så har folkeskolen ingen legitimitet. Vores ansvar som lærere vokser i takt med samfundets stigende individualisering og polarisering.