»Porno er langt farligere, end vi går og tror.« Sådan siger Heidi Als Ringheim, der er formand for foreningen Porno & Samfund, der arbejder for at fjerne porno og »pornoficerede« billeder fra det offentlige rum.

Den lette adgang via wifi og smartphones gør, at langt flere – særligt unge – i fremtiden vil udvikle et sygeligt forhold til deres seksualitet, advarer foreningen.

– I vil have pornoen ud af det offentlige rum. Hvad er problemet i, at man ser et par bryster eller en pik i ny og næ?

»Menneskers seksualitet kan blive påvirket af det, og det er anmassende. Lige pludselig kommer det op i ansigtet på én, uden at man har valgt det. Vi har et ansvar over for børn og unge, for de kan ikke selv sige fra, og de har ikke det filter, som voksne har. Vi lever i en tid med mere eksponering af porno end nogensinde før. Porno påvirker måske ikke min evne til at performe seksuelt med min mand, men hos børn og unge er det en anden sag; der går det mere rent ind,« siger Heidi Als Ringheim.

– Så der er en ubevidst påvirkning?

»Absolut. Børn og unge er ikke klar til at se den slags. Når et lille barn, der har set porno, rammer præpuberteten, så ligger der allerede noget derinde, som kan skævvride deres opfattelse af seksualitet og krop. Skal kvinder gå rundt med to struttende bamser af et par babser? Skal de også have den ind bagi? Er det sådan, vi gerne vil have, at børn opfatter sex,« spørger hun.

Foreningen Porno & Samfund er ikke alene om at advare mod pornoens konsekvenser. En række lande har i dag hele eller halve pornoforbud. I Storbritannien har premierminister David Cameron indført, at pornofiltre som udgangspunkt er slået til på alle computere, så forbrugeren selv skal tilvælge adgangen til porno.

»I de mørkeste hjørner af internettet, foregår der ting, som er en direkte fare for vores børn,« sagde David Cameron i en følelsesladet tale i 2013.

Porno er allerede ulovligt i en række lande, blandt andet Kina, det meste af Mellemøsten, Nordafrika og Sydøstasien, og i august i år blokerede de indiske myndigheder 857 pornohjemmesider. De måtte dog løsne pornoreguleringen igen efter folkelige protester. Pornomodstanden trives også i store dele af det konservative miljø i USA, og i Island planlagde regeringen i 2013 et pornoforbud, som dog blev udskudt, da regeringsmagten skiftede.

Samfundet skal sende et signal

– Kan man ikke bare snakke med de unge om det og forklare dem, at porno og virkeligheden er to forskellige ting?

»Det her er billeder, der kommer ind, uden at de unge er klar over det, og de er ikke er klar til det. Børn og unges frontallapper er ikke udviklet til at konsekvensberegne, så du kan godt snakke fornuftigt med dem om det her, men når de sidder sammen med vennerne, så ryger enhver logik og konsekvensberegning,« siger Heidi Als Ringheim.

»Der er terapeuter, der mener, at førstegangseksponeringen til porno er ligesom crack kokain: Een gang, og så hænger du på det.«

– Så porno er som narko …?

»Ja. Det udløser dopamin, som du bliver afhængig af, ligesom med alkohol eller stoffer. Det kan blive en procesafhængighed, ligesom ludomani er det, og det kan fungere som selvmedicinering for mange, der lider af ADHD. Det, der er rigtig farligt med pornoen, er, at du også har dit kønsliv med i det. Det er en farlig cocktail.«

– Hvad bør vi gøre ved det?

»Der skulle forskes meget mere i konsekvenserne af pornografi, og i forhold til børn og unge skal der et lovforslag til, som blokerer pornosider på skolerne og de computerspil, der blander vold og porno.«

– Men eleverne kan jo bare se det på deres 4G-telefoner?

»Men så er de ude af skolens regi. Det er vigtigt, at samfundet sender et signal om, at porno ikke bare er en harmløs ting. Lige nu kan man sige, at skolerne udbyder porno, fordi børnene kan hente det ned fra deres wifi.

– Skulle sådan en blokering af internettet fungere på alle offentlige institutioner?

»Alle de steder, hvor der kommer børn under 18 år.«

Problematiske testikler

Porno & Samfund har beklaget sig over plakaten til filmen Klovn Forever, hvor Casper Christensen og Frank Hvam ligger i en 69-stilling med blottede testikler. Foreningen har i en pressemeddelelse kaldt plakaten »et nyt lavpunkt for, hvad det danske samfund skal stå model til« og opfordret til »moralsk selvransagelse«.

»Det er en sexstilling,« siger Heidi Als Ringheim. »Man kan se deres testikler, og de kigger ind i hinandens rumpetter. Den plakat er over alt. Jeg var i biografen med mine sønner på syv og 14 år, hvor den var over det hele. Problemet er, at det er i det offentlige rum, hvor man ikke selv har valgt det. Det er rigtig uheldigt.«

Hun kritiserer også en reklame for Cirkus Arenas 60 års fødselsdagsforestilling, der har hængt over hele København i løbet af sommeren. Her står en tegnet version af entertaineren Signe Lindkvist bøjet over et miniature-cirkustelt iført et kort skørt. Bag hende står komikeren Uffe Holm i et jakkesæt, og under de to sprøjter en lille cirkuselefant vand på Lindkvists bagdel med sin snabel.

»De signaler, den plakat sender, er et problem. Man seksualiserer noget, som ikke er seksuelt. Vi kan godt lide erotik og sex, men det er for meget,« siger Heidi Als Ringheim.

– Burde den plakat fjernes fra det offentlige rum?

»Ja, men den er formodentlig ikke grov nok til, at den bliver fjernet, hvis man klager til forbrugerombudsmanden. Vi har prøvet med andre reklamer.«

Porno og vold

I bogen A Billion Wicked Thoughts fra 2012 beregner de to amerikanske neurologer Ogi Ogas og Sai Gaddam, at 11 procent af søgninger på de store søgemaskiner er af eksplicit seksuel karakter.

Ifølge Heidi Als Ringheim ligger der lige nu »en tikkende bombe« under det danske samfund af unge mennesker, der vil blive afhængige af sex og porno. Hun ser tendensen i sit daglige arbejde som sex- og parterapeut.

»Jeg har en 14-årige i min praksis, som går hjem hver dag og sætter sig og ser porno og onanerer. Så får han et fix. Men han får det rigtig dårligt bagefter og bliver ked af sig selv. Han har haft skænderier med sin mor, hvor han er gået fuldstændig amok. Det kan pornoen gøre, når du er afhængig af den,« siger hun.

»Det kan eskalere til noget, hvor man skal gøre ting seksuelt, som kan føre til kriminel adfærd. Det kan føre til overgreb og børneporno. Jeg kender til en sag, hvor en 15-årig var blevet afhængig af børneporno og onanerede til det.«

– Så du mener, at porno kan lede til vold?

»Det kan det sagtens.«

– Ligger der et særligt destruktivt potentiale i seksualdriften, som ikke findes på samme måde andre steder?

»Ja.«

– Hvor ved du det fra?

»Jeg har klienter, der fortæller om det,« siger Heidi Als Ringheim og refererer desuden til den britiske pornomodstander Paula Hall, der er en flittig debattør i de britiske medier og i 2012 udkom med bogen Understanding and Treating Sex Addiction.

– Kan du pege på en undersøgelse, der beviser, at det netop er porno, der forsager en bestemt adfærd?

»Jeg har siddet og snakket med mennesker, som har arbejdet med det her i 15 år, og de kan remse den ene case op efter den anden, hvor man kan se, at det er pornoen, der har skabt problemerne. Men det kan jeg ikke bruge i en debat, for det kalder man anekdotisk, og det har ikke nogen vægt i dag. Det er ærgerligt.«

Ikke forbud

– Hvis porno er så farligt, burde man så ikke forbyde det helt?

»Man forbyder jo heller ikke alkohol og tobak.«

– Men stoffer er forbudt …

»Vi vil ikke forbyde porno, men hvis bare man kunne holde børn og unge væk fra porno så længe som muligt. Der er intet andet tidspunkt i ens liv, hvor man er så sårbar, og hvor så mange hormoner pumper rundt i kroppen, som når man er teenager.«

– Men hvorfor skal I egentlig bestemme, hvad andre mennesker skal se af film? Er det ikke censur?

»Nej, for det gør vi heller ikke. Det er ikke en begrænsning af ytringsfriheden. Det er ligesom trafikloven: Man må ikke sms’e, mens man kører bil. Det er også at tage friheden fra folk. Hvis porno stadig er tilgængeligt, er det ikke censur. Vi har også en aldersgrænse på alkohol, men det betyder jo ikke, at vi har censur. Censur er, hvis der er sorte streger over det hele.«

– Men billeder og videoer af sex inkluderer eksempelvis også Lars von Trier-film. Er det ikke uheldigt, hvis kunst skal gemmes væk?

»Hvorfor? Er det ikke mere uheldigt, at en masse børn får billeder oppe i deres hoveder, som de ikke kan komme af med? Hvis kunstnere gerne vil lave noget, der skal ud til den brede befolkning, så må de tage hensyn til, at der er sårbare sjæle.«

– De, der mener, at andre typer af billeder og film er farlige, kan jo sige det samme, som du gør nu og kræve et forbud – islamister for eksempel …

»Sikkert. Men jeg har haft et barn i 4. klasse, der i skolen fik at vide af nogle venner, at han skulle se noget på babser.dk. Jeg har set, hvad det kan gøre ved småfolk.«

– Ser du selv porno?

»Nej. Jeg vil kun have sex med min mand, og porno forstyrrer enheden mellem ham og mig.«