Indiferent unde te duci în concediul ăsta, aproape sigur o să pui în rucsac și o carte pentru care n-ai avut timp până acum. Ai putea lua una destul de ușoară cât să intre în bagajul de mână sau ai putea alege una asortată cu locul în care mergi.

După ce-am citit articolul ăsta, ne-am gândit să întrebăm câteva zeci de ambasadori la București, oameni de pe toate continentele, ce le-ar recomanda românilor să citească înainte să ajungă în țările pe care ei le reprezintă. Au răspuns diplomați din Israel, Ungaria, Portugalia, Lituania, Turcia, Chile, Norvegia și Africa de Sud.

ISRAEL

E.S. Tamar Samash, Ambasadorul Israelului în România

Recomandare: Osmosis, de Eshkol Nevo;

„Osmosis surprinde patru imagini de familie, într-un mic sat de lângă Ierusalim: Noa și Amir, doi studenți ce închiriază un apartament, riscându-și independența și relația de iubire; proprietarii, Moshe și Sima, care se confruntă cu religiozitatea fiului lor; doi soți care și-a pierdut primul fiu în luptă, și mezinul, Yotam, care nu se mai simte iubit ori îndeajuns pentru ei; un muncitor arab care realizează că deține cheia casei lui Moshe, aceasta fiind căminul din care familia sa a fugit în timpul Războiului de Independență.

Complexitatea sentimentelor și a situației politico-sociale se cristalizează în căutarea unui răspuns la întrebarea simbolică: «cine deține casa?» Este cel care o construiește, cel care o poate descuia sau cel care o locuiește?

Cartea este un tablou al vieții israeliene, cu rivalități și simpatii, probleme de familie, ciocniri între religie și secularism, războaie, strămutări și soldați căzuți la datorie; o trecere de la optimism la doliu, transpusă în text printr-un moment cheie din istorie: asasinarea premierului Yitzhak Rabin și, odată cu el, a perspectivelor sale de viitor.”

Trei etaje, unul dintre romanele lui Ehskol Nevo, a fost tradus anul trecut în limba română și publicat de Editura Humanitas.

UNGARIA

E.S. Zákonyi Botond, Ambasadorul Ungariei în România

Recomandare: Filosofia vinului, de Hamvas Béla;

„Nu voi recomanda un roman clasic în sens literar, dar este vorba de o carte realizată de un scriitor, filosof, istoric al culturii universale foarte puțin cunoscut de publicul român, și oarecum uitat și de cititorii maghiari, Hamvas Béla. Cartea, apărută nu demult și în limba română la Editura Curtea Veche, în parteneriat cu Institutul Balassi, a fost tradusă de Hubbes László Attila și are titlul Filosofia vinului.

Filosofia vinului este o carte care se află undeva la limita dintre eseu, scriere confesivă, text retoric, filosofie şi hermeneutică – deci în nici un caz un roman. Și totuși cred că turistul român care ajunge în Ungaria (și nu neapărat numai la Budapesta) ar trebui să citească această operă – în înțelesul clasic al cuvântului –, întrucât cartea prezintă cea ce putem numi azi atractivitatea Ungariei, și anume zonele viticole, vinul, viața. Și aici nu este vorba de un ghid turistic de vin, ci de a cunoaște zonele viticole, soiurile autohtone, de a savura vinul unguresc și de a filosofa despre ce înseamnă spiritul maghiar, viața în sine, bucurie său, de ce nu religia. Într-o recenzie scrisă despre această carte apare: „Volumul este în egală măsură un compendiu al vinurilor, o enciclopedie în miniatură despre cum, cât şi de ce trebuie să bei vin, dar şi o fermecătoare odă închinată vieţii în general şi micilor plăceri de zi cu zi.”

Dacă citim partea «Cum se bea vinul», cititorul român deja se simte confortabil într-o lume parcă cunoscută: „Cea mai simplă gustare pentru vin o constituie slănina afumată cu pâine și ardei gras. Este cel mai simplu și, în același timp, cel mai clasic pat pentru vin, a cărui măreție, atât timp cât se va mai face vin, nu va pieri niciodată. Ceva asemănător numai în miazăzi se mai cunoaște, desigur, acolo se asortează cu natura vinului sudic: pește prăjit, pâine, măsline. Dacă pe lângă acestea se mai găsește și caș de oaie, aș tot petrece săptămâni în șir într-o astfel de asceză.”

Dar pe lângă vin, viticultură, viță cititorul are în față și o prezentare a gândirilor spirituale din Ungaria. Totodată Hamvas depășește gândirea specifică anilor '40 – cartea a fost scrisă în 1945 – de a defini cine este maghiar/român, care este caracterologia maghiară/română și a ajuns la câte caractere maghiare/române sunt.

Sper să ajungă la mulți Filosofia vinului, pentru că Hamvas a scris exact ce şi-a propus: „o carte de neocolit, pur şi simplu”. Să citiți cu atât mai mult, cu cât se poate citi în limba română. Și desigur să citiți lângă un pahar de vin.”

Puteți cumpăra cartea lui Hamvas Béla aici.