Građani Vukovara kažu da ih politika pretjerano ne zanima, no i da su događaji od zadnjih godinu dana jako opasni i situacija nije bezazlena

VUKOVAR Odluku Ustavnog suda kojom je barem na neko vrijeme okončana kriza oko uvođenja dvojezičnosti u njihov grad Vukovarci su dočekali na prvi pogled ravnodušno. Dok ulice prži ljetnih 35 stupnjeva politika nije u prvom planu i ljudi ne žele previše govoriti o politici. Brinu, kažu, svoja posla.

Na to su nam ukazali i gradski političari s kojima smo se družili nakon sjednice Gradskog vijeća. Kažu da se izvana ništa ne vidi i da će malo tko dobrovoljno javno govoriti bilo o međunacionalnim odnosima bilo o ovim zadnjim događajima vezanim za dvojezičnost, referendum o ćirilici ili o odluci Ustavnog suda.

– Većina će vam ljudi govoriti o teškom životu u Vukovaru, što je naravno istina. Ali da su međunacionalni odnosi daleko od dobrih to je isto tako točno. A ovo što se događa u zadnjih godinu dana samo je dodatno zakompliciralo cijelu situaciju. Ova odluka Ustavnog suda pozitivna je jer bi na neko duže vrijeme ipak mogla prekinuti eskalaciju podizanja napetosti, rekao nam je jedan vukovarski oporbeni vijećnik.

U restoranu »Dunavska golubica« zatekli smo Vladana koji ovdje radi kao konobar kako bi prikupio novac za financiranje studija na poljoprivrednom fakultetu.

– Politika me uopće ne zanima. Važno mi je da se nešto radi, da ima posla. Ni ja ni moji prijatelji ne pratimo ove događaje oko dvojezičnosti. Pitate me za konstituiranje Gradskog vijeća i Ustavni sud. Pa čuo sam usput da se to događa, ali zaista me to nimalo ne zanima. Neku moju genereciju politika je u zadnje vrijeme ponešto dotakla kada su u gradu bili ovi neredi kada su se razbijale dvojezične ploče. Ali i tada ne previše. To puno više zanima starije ljude kojima su sjećanja na rat još uvijek jako živa i koji se svega toga dobro sjećaju, kaže Vladan.

Da ima istine u tome, da starije politika više pali, uvjerili smo se samo kojih stotinjak metara dalje gdje u gradskom parku skupina starijih ljudi krati vrijeme živahnim razgovorom. Među njima je i Miloš Jošić koji je bio vijećnik Gradske skupštine krajem osamdesetih.

– Bio sam član partije i omladinski funkcioner i tada sam u statut grada pokušao ubaciti definiciju o dvojezičnosti. Sve je tada u gradu bilo dvojezično, ali sam želio da se to i formalizira. A što se tiče sadašnje situacije ona je u nekim segmentima možda još i gora nego što je bila uoči 1991. Tada je bilo puno manje nezaposlenih. Ovi događaji od zadnjih godinu dana jako su opasni i situacija nije bezazlena, kaže Jošić.



Dodaje da nije baš ni istina da su mladi apolitični, ali se nada da bi odluka Ustavnog suda mogla olabaviti tenzije koje u gradu definitivno postoje, a koje se pod jakim kolovoškim suncem možda i ne vide dobro. Svi s kojima smo razgovarali govore o totalnoj deindustrijalizaciji grada, propali su i Vuteks i Borovo, a strojevi prodani za sitne pare, kažu, Slovencima, što sve dodatno zaoštrava političku situaciju koja je ionako u zadnjih godinu dana dodatno napeta.

A gdje bi Vukovar mogao potražiti svoju šansu, kada je već potaracana sva industrija jest turizam. Naime, Dunavom često stignu riječni kruzeri, istina puno manji od usidrenih ispred Dubrovnika, ali puni stranih turista koji plove tom rijekom od Bukurešta do Budimpešte. U gradskom parku zatekli smo Amerikance Barbaru i Donalda iz države Washington. Sjede na klupi, nisu čuli da je konstituirano Gradsko vijeće, nemaju ni pojma da je ovdje bio nekakav rat. Kažu samo da je grad lijep, ali da gradski kanal mogao biti čišći. U gradu, kažu, nisu potrošili ni cent.

