Spår av sammandrabbningen i Malmö.

Undersökande journalistik följer inte förutbestämda vägar.

Våra reportrar ska göra det journalistiska jobbet i att lyfta fram de många detaljerna som inte alltid syns, för att hjälpa dig att se strukturerna och tänka till en gång extra.

När Sveriges skakades av vad som beskrevs som en nazistattack mot obeväpnade demonstranter efter en feministisk demonstration i Malmö, 9 mars 2014, tog våra nyhetsreportrar fram uppgifter om händelserna som gick på tvärs med gängse uppfattning: vi rapporterade att det var ett större gäng vänsteraktivister som jagade nazisterna som då svarade med att gå till knivattack.

Publiceringen kritiserades bland annat i Aftonbladet som då skrev: ”Mindre begripligt är att en tidning som Expressen i ett par artiklar har lanserat teorin att det djupt obehagliga våldet inleddes med att vänstermänniskor började jaga nazister, som svarade med knivar och flaskor. Det vi objektivt kan konstatera tyder nämligen på att det inte är sant”.

Aktivister demonstrerade utanför redaktionen på Kvällsposten, Expressens sydsvenska edition, där reporter Micke Ölander minns stämningen som hotfull och obehaglig.

I veckan kom Hovrättens dom. Den utpekade nazisten Andreas Karlsson frias helt med hänvisning till nödvärnsrätten. En annan åtalad, som friades i tingsrätten, döms nu för grov misshandel av Showan Shattak.

Hovrättens beskrivning av händelseförloppet stämmer väl överens med den som Expressen refererade att polisen kommit fram till under utredningsarbetet. I domen står: ”Sammantaget får det, mot nu angiven bakgrund, anses klarlagt att inledningen till sammanstötningen i huvudsak gått till på det sätt som Andreas Karlsson och XXX XXXX (namnet på den nu dömde 30-åringen) gjort gällande”, att de var ”förföljda av ett tjugotal mörklädda personer som sprang mot dem, kastade flaskor efter dem och skrek bl.a. nassesvin”.

Hovrätten hänvisar bland annat till uppgifter från polisryttare och ett vittne som ”såg en större grupp som gav sig på att slå i vart fall två personer från en mindre grupp”.

Expressen bildades 1944 som en motvikt mot nazism. Våra granskningar av Sverigedemokraterna har de senaste åren belönats med Guldspaden och nominerats till Stora Journalistpriset flera gånger, för Järnrörsskandalen och avpixlingen av förtroendevalda som näthatar i hemlighet. Vår reporter Gusten Holm har också fått Guldspaden för sin granskande artikelserie i UNT om ”Nazisterna som gick fria” där han pusslade ihop så många detaljer om ett överfall, som polisen lagt ned i brist på bevis, att polisutredningen återupptogs och nazisterna dömdes till fängelse.

Oavsett effekterna; Expressens nyhetsreportrar har inte i uppdrag att jobba för att bejaka förutbestämda åsikter. För de som vill få den bekräftad finns numera forum på både vänster- och högerkanten bara ett klick bort. I tider av polarisering och demagoger som vinner framgång genom konspirationsteorier är oberoende nyhetsrapportering viktigare än någonsin, men den kräver mer jobb och fakta än exempelvis 140 tecken ”rätt åsikt” på Twitter.