Om skribenten Shams Faraj 27 år och statsvetare. Hon är inte legitimerad lärare och representerar inte Kronanskolan, men hon jobbade på skolan mellan hösten 2013 och september 2015. Shams bor själv i Kronogården



Detta är åsiktstext i form av en debattartikel. Åsikterna är skribentens egna och inte Nyheter24:s.

Jimmie. Det kan väl inte ha undgått dig vad som händer i Trollhättan? Med tanke på din tystnad så kan man faktiskt tro det, att du inte betalt elräkningen och fått Tv:n avstängd. Eller är det för att den mall du pratar efter inte är anpassad efter en ”Anton”?



Du vet alla dem du varnar för? ”Somalierna… araberna… muslimerna”, de satt i sina klassrum. De visste inte att sekunden de går utanför dörren på morgonen, kommer deras liv förändras för alltid. De visste inte att de skulle behöva lägga höstlovets aktivitetsbroschyr på mikron och spendera lovet med att sörja sina klasskamrater och lärare. De visste inte att Anton Lundin Pettersson skulle klampa in med sin kappa och kängor och svärd, och på ett fåtal minuter förstöra den tryggheten vi tillsammans skapat i Kronogården och på Kronan.

Jag är svensk. Jag är född i Kronogården. Den största flytten jag gjort med familjen är 30 meter bort, från en byggnad till en annan för att mamma tyckte att utsikten var finare. Min utsikt är till och med finare än din. Jag går ut på balkongen och ser något du inte kan se. Jag ser kärlek till min ort. Jag ser barn leka. Jag hör minst fem olika språk. Jag ser föräldrar som håller sina barn i handen lika hårt som du håller i dina barn när du går över gatan. Föräldrar som har lika mycket kärlek för sina barn som du har.

Jag skyller detta på dig. Och jag skyller detta på ditt parti. Er propaganda konstruerade den fienden ni är rädda för. Men vet du vad? Han var inte svart. Och han var inte arab heller. Du skapade din egna lilla terrorist. För det är exakt det han är: en ynklig liten jävla terrorist. Och aldrig mer efter det här inlägget kommer jag referera till honom som Anton. Jag kommer säga SD-terroristen. Det var han som splittrade Sverige. Inte jag med mitt svarta hår.

Om detta når dig, vilket jag hoppas, så hoppas jag också att du sitter vid ditt lilla köksbord och dricker ditt morgonkaffe. Jag tänkte avsluta med att beskriva offren och ge dig en klump i magen:

Ahmed: undervisade Ahmed i nästan två år. Han kom från Somalia, hade perfekt engelska. Därför kunde vi kommunicera utan några problem när han satte sig vid skolbänken. Han var rolig också! Vass som fan, och det jag kommer minnas tydligast är när han försöker hålla inne sitt skratt för att sekunder sena bryta ut i ett hysteriskt skrattanfall med sin hesa röst och perfekt raddade tänder. Han sa alltid ”God morgon Shams”, även när jag inte såg honom för jag hade blicken i taket och maniskt letade efter mina nycklar i väskan. Det var också en sån här ”god” morgon som blev hans sista.

Lavin: Hans familj är goda vänner till min familj. Jobbade ihop med honom i några veckor, skärpt kille. Trots att han var elevassistent till bara en, gick han ändå runt i klassrummet och lugnade ner resten så jag fick en syl i vädret. När jag efter lektionen tackade honom svarade han enkelt: ”lägg av… det är ju därför jag är här”. Osjälvisk. Han gick in med sitt liv på spel för en plats han varit på i någon månad…

Och vet du vad Jimmie? Både blödde rött.

Hälsningar,

Shams Faraj,

Tidigare lärare på Kronanskolan