Det har skrivits mycket om att Alliansen är trött och att skillnaderna mellan dem och oppositionen är små. Ofta kommer dessa analyser märkligt nog från höger. Men det enda trötta i det sammanhanget är just påståendet att det inte skulle vara några skillnader mellan alternativen. Det är val om mindre än hundra dagar. Dags att vakna.

För det handlar om vilken grund de vilar på och vilket samhälle de vill ha. Och här är skillnaderna fundamentala.

Det är också dags att sluta låtsas som om en röst på socialdemokraterna är en just på dem, mol allena som regering och statsmakt. En röst på S är en röst på hela oppositionen, inklusive samtliga partier som står till vänster om dem. För det är ett regeringsalternativ som står mot ett annat regeringsalternativ.

Vilket samhälle vill just du ha?

Vill du ha ett, där grunden är frihet och där det är du som sitter i förarsätet i ditt eget liv? Eller ett där kollektivet är överordnat dig och din vilja? Där staten bestämmer så mycket som möjligt och där den enskildes friheter och rättigheter inte är så viktiga. Inte lika viktiga som politikernas rätt att få bestämma. Det samhället har vi haft.

Ett av de två regeringsalternativen vilar på övertygelsen att människor är individer, födda fria och att samhället därför ska bygga på just frihet. Att människor i grunden är starka och kapabla och att det är i kraften av människor samhällen förändras och historia skapas. Inte av staten eller politiker.

Det gemensamma ska fånga upp dig när du ramlar, när du är svag men inte lägga sig i ditt liv i onödan. För att du vet bäst hur du lever ditt liv – vilken förskola som ska ta hand om dina små barn, vilket skola som är bäst för just dem, vad ni prioriterar i just er familj, vilket sjukhus som vårdar dig när du är sjuk, vem som ska få komma hem till dig när du är gammal och behöver hjälp.

Hårt arbete och uppoffringar ska löna sig. Det viktiga är att alla har samma möjligheter, resultatet av resan styr du själv eftersom du sitter med ratten. Och så mycket som möjligt av frukten av ditt arbete ska du få behålla själva. För att du är värd det.

Men om du hellre än frihet vill ha ett samhälle som bygger på att politiker i riksdagen vet bäst hur du ska leva ditt liv finns ett annat alternativ. Jonas Sjöstedt, Åsa Romson och Ylva Johansson vill mer än gärna bestämma var dina barn ska gå i skola, vem som ska vara hemma med dina barn, om du ska cykla eller åka bil, om du ska äta kött, vem du ska anställa i ditt företag, hur länge du ska vara hemma med din bebis.

Ett gäng som bygger sin övertygelse på att kollektivet vet bäst och därför ska fatta så många beslut som möjligt. Och eftersom kollektivet är överordnat individen struntar de i om just du drabbas hårt av vissa beslut, det är oundvikligt. De tycker heller inte att du ska ansvara för merparten av din lön själv. Utan att så mycket som möjligt av dina hårt intjänade slantar ska hanteras av politiker. Som i kraft av representanter för det överordnade kollektivet sedan ger tillbaka lite till dig i form av bidragsförklädda allmosor, subventioner eller tar ännu lite mer i form av skatt på saker du handlar, när du reser, när du bor, när du ärver din gamla farmor. Inget område är för litet för att staten ska ha en finger som pekar hur du ska göra just där.

Det är också ett samhälle där den svenska avundsjukan och jantelagen har en alldeles särskild plats. Där det är viktigare att bekämpa rikedom än avskaffa fattigdom, där strävan att människor ska vara så lika som möjligt suddar bort individerna i kanten så mycket som möjligt, tills man inte ser var du börjar och gruppen slutar.

Var vill du helst leva? Var vill du att dina barn ska växa upp? Var vill du själv bli gammal?

Påståendet att det inte skulle finnas några skillnader mellan de två regeringsalternativen, Alliansen eller de rödgröna, kunde inte vara mer felaktigt.

I själva verket står valet mellan två ideologier, två sätt att se dig som människa, två sätt att organisera samhället. Det första av alternativen ser dig som individ, det andra ser inte dig utan ser ett kollektiv. Vilket väljer du?

Det gemensamma ska fånga upp dig när du ramlar, när du är svag men inte lägga sig i ditt liv i onödan.

Det här är en opinionstext publicerad i Dagens Samhälle. Åsikterna som uttrycks i artikeln står skribenten för.