Pålsundet, en kanal mellan Södermalm och Långholmen. Ekor, snipor och segelbåtar förtöjda vid träpålar. Knarrande bryggor krökta efter vinden. Pilträd böjda i bågar, kronan doppad i strömmen. En plats i centrala Stockholm – daterad till 1733 – som nu ska rivas. Träden ska sågas ner, bryggorna slitas bort, parken schaktas ur. Strandlinjen ersätts med en betongkaj. Vilken miljöfientlig typ klubbar igenom något sådant här?

Miljöpartiets trafikborgarråd Daniel Helldén. Anledningen: rasrisk från Södermälarstrands tunga trafik och önskan att bredda cykelbanan.

För att driva igenom sin miljövänliga politik – cykla mer, minska utsläpp – väljer man alltså att förstöra den natur man säger sig värna om. Kanske är det en starkare signal att innerstadsbor med uppblåsbara cykelhjälmar uppmuntras trampa till jobbet än att bevara en gammal marina.

Såhär tycks det fortsätta. I april presenterade Miljöpartiet planerna att bygga höghastighetståg. Snart kom repliken på DN Debatt: ” ”Höghastighetståg dålig affär för samhället och klimatet”. Sju forskare – däribland Per Kågeson, professor i miljösystemanalys vid KTH – skriver att bara bygget av tågbanor, tunnlar, broar och viadukter kommer generera så stora utsläpp att klimatnyttan uteblir i flera decennier. ”Dessutom ställs framtida tågteknik mot dagens flygplan och bilar. När banorna är färdiga kommer en stor del av bilismen att vara elektrifierad”.