I Värmland har en polis startat ett parti och tagit makten i sin kommun. I Halland vill socialdemokrater lägga ner myndigheter. Och i Dalsland vädjar en moderat till regeringen att ta från de rika och ge till de fattiga.

Krisen i svenska kommuner är på väg att rita om den politiska kartan.

– Det är obegripligt att rika, stora kommuner inte tagit en större del. Man får vara med och betala nu!

BENGTSFORS. Stig Bertilsson är rik, mäktig och borgerlig. Men han pratar fördelningspolitik som en eldig agitator från arbetarrörelsens födelse.

För drygt femtio år sedan lyckades finansminister Gunnar Sträng övertala Volvo att med statligt stöd flytta tillverkningen av bilsäten hit, till den lilla orten mellan sjöarna Lelång och Bengtsbrohöljen. Sommaren 2019 finns ingen Gunnar Sträng att ringa.

Sedan i vintras styrs traditionellt röda Bengtsfors kommun av en ny konstellation. En borgerlig minoritet, med moderaten Stig Bertilsson i spetsen, känd som ordförande för Bandyförbundet och gammal tidningsägare som dömdes för fiffel med presstöd och förlorade sin riksdagsplats. I ett brev till regeringen beskriver han en ekonomisk nedåtspiral där Bengtsfors inte längre kan räddas av ortens industrier. Istället kräver han fördelningspolitik. Och han är säker på att en omfördelning kommer ske. Att regeringen till slut skjuter till mer pengar till de krisande kommunerna.

– Allt annat vore besynnerligt, säger han i ett mötesrum där en vägg pryds av en hyllningsmålning till ortens fabriksarbetare.

Sedan visar han mig sitt Bengtsfors.

BEKYMRAD. Stig Bertilsson (M), kommunstyrelsens ordförande i Bengtsfors, skickade nyligen ut ett nödrop till regeringen. Foto: HENRIK JANSSON

I den där tvåan har det bott sju familjer på två år. Vi har ingen aning om hur de får tag på kontrakten

På en höjd strax bortom Billingsfors pappersbruk står två hyreshus där fönster och dörrar håller på att lossna.

Här har Pia Ågren, 57, bott i tjugo år.

Två gånger har kommunen hotat att stänga av vattnet för att den frånvarande hyresvärden inte betalat räkningen. Pia har sett liknande hyresvärdar komma och gå. Länge var det enkelt att få boende här. Även Bengtsfors kommun i stort hade många tomma lägenheter. Men de senaste åren har omsättningen på hyresgäster ökat kraftigt.

SOCIAL EXPORT. ”De missbrukare med synligast problem har alla flyttat hit från större städer som Göteborg och Uddevalla”, säger Pia Ågren som bor i ett dåligt underhållet hyreshus i Billingsfors. Foto: HENRIK JANSSON

Bengtsfors annars krympande befolkning växte för första gången på många år och slog över 10 000-strecket under den senaste stora flyktingströmmen.

Många nyanlända fick tips om boende här efter att deras tvååriga etableringsperiod i andra kommuner hade tagit slut. I och med de nyanlända haglade statsbidragen. Kommunen storsatsade och anställde ny personal.

I dag minskar invånarantalet igen. Det är anställningsstopp i kommunen och stora besparingskrav. Kommunledningen räknar med att behöva minska personalstyrkan.

Pias Ågrens granne Christian Deglum, 29, pekar på en hörnlägenhet på andra våningen.

– I den där tvåan har det bott sju familjer på två år. Vi har ingen aning om hur de får tag på kontrakten. Ibland försvinner hyresgäster bara. Utan att säga till och utan att ta med sina möbler.

BESPARINGSKRAV. I dag minskar invånarantalet i Bengtsfors igen och det är anställningsstopp i kommunen. Foto: HENRIK JANSSON

Människorna som jobbar på departementen måste ha sett vad som skulle ske

Det är kristider. En fjärdedel av landets kommuner går minus, enligt Sveriges kommuner och landsting (SKL).

I oktober förra året presenterade regeringens särskilda utredare Håkan Sörman, tidigare vd för SKL, en utredning som föreslår en förstärkning av kostnadsutjämningen mellan kommuner.

Håkan Sörman säger att Sverige nu går in i ett skarpare läge. Kommuner och landsting med stark ekonomi behöver bidra mer till glesbygd och orter med svag socioekonomi, menar han.

– Att kommunerna inte har samma förutsättningar börjar bli kännbart i de delar av landet som har det kämpigt. Dels är ålderssammansättningen påtaglig. Speciellt i utflyttningskommuner börjar kostnaderna för äldre att kännas ordentligt. Flera kommuner har också en ökning av yngre. Många skolor, förskolor och lokaler för äldrevård behöver återinvesteringar. De byggdes på 60-talet.

– Dels går landet rent allmänt in i lägre tillväxt. Sämre konjunktur och högre arbetslöshet drabbar automatiskt kommunerna genom lägre inkomstskatt, säger Håkan Sörman.

Under arbetet med utredningen fick han in flera remissvar från kommuner som krävde att tillfälliga statsbidrag permanentas eller att staten på andra sätt ersätter kommunerna.

Efter flyktingkrisen har många kommuner fått rätt till extra pengar. Nu är extrapengarna slut – medan behovet av den välfärd pengarna skulle användas till fortfarande finns kvar.

PROTEST. Den 29 april tågade elever, föräldrar och lärare genom Bengtsfors i protest mot att skolan ska spara flera miljoner. Foto: MATTIAS MODÉEN / DALSLÄNNINGEN

I Bengtsfors kommunhus har Stig Bertilsson skrivit ett brev till regeringen om att hans kommun kan behöva tvångsförvaltas i framtiden om ekonomin inte får hjälp. Han räknar med att Bengtsfors går minus 20 miljoner det här året och minus 30 miljoner nästa år. Det finns flera anledningar till den negativa utvecklingen – dels sådant som vuxit fram under lång tid, dels kostnader som uppkommit under senare år då Bengtsfors har ersatts för att många nyanlända flyttat in.

– Nya, stora inflyttningar ställer krav på hela samhällsapparaten. Nu ska vi ställa om till att minska befolkningen igen. Vi kommer behöva minska antalet anställda ordentligt. Samtidigt är de nya medborgare som kommit i huvudsak kvar. Vi har en skola i Dals Långed där det en period talades 24 språk. Det krävs tolkar, det krävs resurser , säger Stig Bertilsson och fortsätter:

– Vi har naturligtvis glädje av att det kommit nya medborgare – det här är en annan fråga än den samlade flyktingmottagningen till Sverige – men det är obegripligt att inte fler hamnat i tätorterna. Människorna som jobbar på departementen måste ha sett vad som skulle ske. Nu går nästan var fjärde kommun minus. Huvudansvariga är staten och kommunernas gemensamma organ SKL. De har inte hanterat det här på ett schyst sätt.

MISSNÖJD. Stig Bertilsson intervjuas av Expressens Johanna Karlsson i Bengtsfors kommunhus i början av augusti. Kommunalrådet riktar skarp kritik mot såväl regeringen som kommunernas samarbetsorganisation SKL. Foto: HENRIK JANSSON

Håkan Sörman känner igen kravet på att staten ska ersätta kommunerna från remissvaren han fick in under arbetet med sin utredning.

– Det är en klassisk situation att man vill att statsbidragen ska bli värdesäkrade och inte nominella, säger han. Det brukar ingen finansminister gå med på. Men sedan får man extra tillskott i alla fall. Jag skulle tro att det kommer att ställas anspråk. Den diskussionen kommer nog bli stark.

Pia Ågren minns hur problemen i hennes hyreshus började.

– De missbrukare med synligast problem, de som sitter som A-lagare ute på bänkar, de har alla flyttat hit från större städer som Göteborg och Uddevalla.

Två uppgivna vaktmästare, som bor i varsin lägenhet i ena husets källarplan, berättar att de inte längre vet hur nya hyresgäster hittar till de 40 lägenheterna. Men de minns hur de okontrollerade inflyttningarna började. För två decennier sedan ägdes de två husen av en man som hade ett förhållande med en socialsekreterare i en av Göteborgs mest socialt utsatta stadsdelar.

En av vaktmästarna berättar:

– De var ju väldigt glada på kvinnans arbetsplats att hon kunde fixa så många lägenhetskontrakt utanför kommunen, då slapp socialtjänsten de klienterna. På det sättet kom det hit massor av missbrukare som bor kvar än i dag.

Expressen har tidigare berättat om social export från rika kommuner i Mälardalen till värmländska Hagfors och Filipstad.

Efter att reportaget publicerades har S-ideologen Ann-Marie Lindgren rutit ifrån mot moderatledda kommuner i partitidningen Aktuellt i politiken, medan krönikören Gustav Ericsson på liberala Dalarnas Tidnings ledarsida utkrävde ansvar från Stockholmskommuner med olika politisk färg.

POLISCHEF. Jens Fischer var chef för grova brott vid polisen i Karlstad innan han gav sig in i lokalpolitiken i hemkommunen Hagfors. Foto: LISA MATTISSON

Hagfors är ett tydligt exempel på den nya konfliktlinjen i svensk politik mellan glesbygd och storstad, där små kommuner i praktiken får ta ansvaret för beslut som fattats på riksnivå. Här har konflikten dessutom påverkat hur kommunen styrs.

Efter valet förra hösten tog Oberoende realister makten i Hagfors. Det nya partiet, som leds av polisen och potatishandlaren Jens Fischer, redovisade ingen ideologisk linje men lockade särskilt socialdemokratiska väljare med brandtal om en glesbygd som inte behöver utplånas.

Efter Expressens reportage har Jens Fischer märkt av ett ökat intresse för både situationen i Hagfors och diskussionen om små kommuners ansvar i stort.

– Man får ett etableringsstöd från staten på två år. Men vi vet att snittet för att få in människor på arbetsmarknaden är betydligt längre än två år . Har vi ett flyktingmottagande måste vi säkerställa att kommunerna har ekonomiska förutsättningar att ta emot dessa människor. Regering och riksdag kan inte låta detta ekonomiska ansvar rinna över på kommunerna efter så kort tid som två år. Det är dags för politiker på högre nivå att vakna till och inse vilka konsekvenser det här, säger Jens Fischer.

SKICKADES TILL VÄRMLAND. I ett tidigare reportage berättade vi om syriern Mahammed Sawwaf som flyttade till Hagfors efter att en kommunal tjänsteman i Stockholm fixat hyreskontraktet. Väl framme kunde han konstatera att lägenheten saknade både kylskåp och spis och att det var stopp i avloppet. Foto: LISA MATTISSON

Socialchefen i Hagfors har skrivit ett skarpt brev till Stockholms stad om hur kommuner i Stockholmsområdet pressar socialt utsatta människor att acceptera hyreskontrakt i Värmland. På så sätt lämpas stora kostnader över på socialtjänsten i klientens nya kommun.

Prislappen är inte avgörande utan vår tilltro till köparen. Att den inte ringer socialförvaltningen i Göteborg.

Samma typ av historier ser Stig Bertilsson i sitt Bengtsfors, men här kommer de nyinflyttade oftast från Göteborg. Han försöker därför hålla koll på vilka som köper fastigheter i kommunen.

– Den sociala dumpningen blir ett problem. Nu när vårt kommunala bostadsbolag säljer fastigheter är prislappen inte avgörande utan vår tilltro till köparen. Att den inte ringer socialförvaltningen i Göteborg för att hyra ut, säger Stig Bertilsson.

Socialförvaltningens kostnader sticker redan ut i Bengtsfors, tillsammans med kostnaderna för utbildning.

– Vi har framför allt en kraftig ökning av placeringar. Vi har stora kostnader för det. Ett trettiotal barn är i dag placerade på institution eller i familjehem. Till en inte obetydlig del är det nyanländas barn.

Några månader före valet 2018 tog Bengt Germundsson emot mig i Markaryds kommunhus. Germundsson, som också är tandläkare med praktiken öppen en dag i veckan, är en av Kristdemokraternas mest framgångsrika lokala politiker med 15 av 35 mandat i kommunfullmäktige.

Markaryd är likt Bengtsfors en kommun med runt 10 000 invånare. Här har framför allt det lilla samhället Strömsnäsbruk förändrats snabbt efter att ett stort antal nyanlända familjer flyttat in på egen hand.

KRÄVER MER. Kommunalrådet Bengt Germundsson (KD) fotograferad utanför kommunhuset i Markaryd sommaren 2018. Precis som Stig Bertilsson i Bengtsfors vill ha se ”ett generellt tillskott” från staten. Foto: MELI PETERSSON ELLAFI

Bengt Germundsson var när inflyttningarna började kritisk till den obefintliga planeringen från regeringen och Migrationsverkets sida. Problemen fick lösas på plats, med kort varsel – under en helg kom besked om att en busslast med nya invånare var på väg . Inom ett dygn ordnade kommunen fram ett helt boende med sängar och personal.

Till sin hjälp fick man tillfälliga statsbidrag.

– Det finns 140 till 150 riktade statsbidrag kommuner kan söka, suckar kommunalrådet.

– På grund av att handläggningen är så komplicerad och omfattande väljer man kanske att inte ens söka de riktade bidragen. Vi behöver ett generellt tillskott för att kunna använda dem där kommunen tycker det behövs i stället.

Här finns oseriösa fastighetsägare som köpt upp villor som är svåra är sälja. Sedan hyr de ut till höga hyror till nyanlända.

Bengt Germundsson deltog i Håkan Sörmans kostnadsutjämningsutredning. Det är andra utredningen på samma tema han bidrar till.

– Fler äldre och ganska många nya yngre ger ökade kostnader för kommunsektorn trots utlovat tillskott i statsbidrag. Det drabbar avbefolkningskommuner men också vissa inflyttningskommuner. Trots att utmaningarna är så olika har vi alla ett gediget statligt uppdrag att leverera likvärdig service oavsett om vi heter Arvidsjaur eller Danderyd. Men skillnaderna strukturellt är så stora.

LOCKAR. Många nyanlända har sökt sig till Strömsnäsbruk i Markaryds kommun. Foto: MELI PETERSSON ELLAFI

Likt Hagfors och Bengtsfors har Markaryds kommun haft en stor inflyttning av nyanlända för att det funnits tomma lägenheter.

Bengt Germundsson.

– Här finns oseriösa fastighetsägare som köpt upp villor och småhus som är svåra är sälja. Sedan hyr de ut till höga hyror till nyanlända som haft boende enligt anvisningslagen i andra kommuner. Jag tycker till viss del att Skatteverket skulle gå in och kontrollera. Köper du en fastighet för 300 000 kronor och hyr ut för 8 000 per lägenhet undrar jag om de pengarna tas upp i deklarationen, säger Bengt Germundsson.

Han oroar sig för vad boendemiljön får för sociala konsekvenser.

– Det vi märker är att det ofta är stora familjer som bor trångt. Barn i skolan stannar gärna kvar länge i fritidsverksamheten. Det är för jobbigt att komma hem till boendet man delar med en massa andra.

I det blå Halland finns två S-styrda kommuner. Hylte, som har ungefär samma storlek som Markaryd, och fyra gånger så stora Falkenberg.

Efter att ha fått sina lokala Arbetsförmedlingskontor nedlagda har de båda kommunernas politiska ledare gått ut gemensamt och föreslagit att de ska bli ”pilotkommuner” för en ny sorts samverkan mellan kommun och arbetsförmedling. I praktiken en mer kommunstyrd verksamhet för förmedlande av jobb.

PILOTKOMMUN. Falkenberg är en av de kommuner som föreslås bli ”pilotkommun” för en ny sorts samverkan mellan kommun och arbetsförmedling. Foto: HANNA BRUNLÖF

I Falkenberg ville Socialdemokraterna redan 2016 lägga ner Arbetsförmedlingen.

– Kommunerna tar redan ett väldigt stort ansvar för arbetsmarknadsutbildningar, praktik och olika typer av tidsbegränsade anställningar. Vi upplever ofta att Arbetsförmedlingen blir en extra insats som egentligen inte behövs, sa kommunalrådet Per Svensson när han motionerade till partikongressen i frågan.

Socialdemokraterna i Falkenberg var därmed inne på samma linje som flera borgerliga partier. I Falkenberg och Hyltes nya gemensamma förslag säger de nu, något mildare, att de vill vara en samverkanspartner till myndigheten.

Arbetsförmedlingen upphandlar en verksamhet som sedan visar sig ligga åtta mil från centrum utan kollektivtrafik.

Ronny Löfquist.

Hyltes kommunstyrelseordförande Ronny Löfquist, som precis blivit invald i Socialdemokraternas partistyrelse, betonar istället att Arbetsförmedlingens nedläggning påverkar både integrationen och de invånare som behöver hjälp av mer än digitala tjänster. Han tackar Hyltes levande industri för att integrationen av de senaste årens stora inflyttningar av nyanlända gått bra men är rädd att det stannar av om de inte fortsätter komma i arbete.

– Grundproblemet är att Hyltes arbetssökande inte försvinner bara för att Arbetsförmedlingens kontor flyttar. Det blir inte enklare för den enskilde att få hjälp och stöd sex mil bort, säger han.

BRUKSORT. Strömsnäsbruk i Markaryds kommun har drygt 2 000 invånare. Foto: MELI PETERSSON ELLAFI

Även i Markaryd stänger Arbetsförmedlingen kontoret. Bengt Germundsson fäller inga tårar över det.

– Ärligt talat tror jag inte skillnaden kommer bli så stor.

Han har länge varit kritisk mot att Arbetsförmedlingen centralt upphandlar vilka underleverantörer som i Markaryds kommun måste använda för att få de nyanlända i arbete.

– Arbetsförmedlingen upphandlar en verksamhet som sedan visar sig ligga åtta mil från centrum utan kollektivtrafik. Då måste vi använda dem för de har vunnit upphandlingen centralt – men ingen kan ta sig dit och delta. Arbetsförmedlingen här godtar några timmar i veckan som fullgod sysselsättning. Det är inte bra för integrationen.

Istället är Germundsson inne på ett liknande spår som sina socialdemokratiska grannar.

– Man måste reparera den här modellen i grunden, tillåt att några län får bli frikommunförsök, där stat och kommun får visa att man kan jobba på ett annat sätt. Det kommer väldigt få konkreta förslag på det här området och då landar det återigen i kommunens knä att vi får bygga upp parallell struktur och så betalar både kommun och stat utan att någon får ut vad de vill.

BENGTSFORS. Kommunen har knappt 10 000 invånare, varav drygt 3 000 bor i centralorten, och ligger i den nordligaste delen av Västra Götaland. Foto: HENRIK JANSSON

I Bengtsfors är statliga myndigheters flykt från orten gamla nyheter.

En ordningsvakt jag träffar i centrum säger att han slutligen sa upp sig från en arbetsledande tjänst efter att vakterna förbjöds använda direktnummer till närmsta patrull då de behövde polis – i stället skulle de ringa 11414 och stå i den vanliga telefonkön till ledningscentralen i Göteborg.

Under tiden hann situationen antingen förvärras eller så fick personen vakterna hållit kvar släppas i brist på polishjälp.

Några ville strejka, några ville demonstrera. Min känsla var att man ville göra något

Samtidigt finns starka krafter som försöker bygga upp lokalsamhället, och alla kurvor pekar inte åt fel håll. Bland annat utsågs grundskolan i Bengtsfors i fjol till Sveriges bästa, utifrån kommunens förutsättningar, i en granskning av Lärarnas riksförbund.

Mittemot kommunkontoret ligger högstadieskolan Bengtsgården, där elever från alla samhällen och byar runtom i kommunen samlas.

SÄGER IFRÅN. Högstadieläraren Jonna Wikman tycker att de styrande i Bengtsfors inte bara kan skylla på staten. Foto: HENRIK JANSSON FRAMTID. ”Vi förstår också att det är ont om pengar och man måste dra ner, men skolan är ju vår framtid”, säger Jonna Wikman. Foto: HENRIK JANSSON

Tidigare i år tågade runt tvåhundra elever, föräldrar och lärare genom tätortens centrum för att protestera mot att skolverksamheten i kommunen ska spara 7,2 miljoner.

– Några ville strejka, några ville demonstrera. Min känsla var att man ville göra något, säger Jonna Wikman som är lärare i svenska och franska på Bengtsgården och lokal ordförande för Lärarförbundet.

– Vi förstår också att det är ont om pengar och man måste dra ner, men skolan är ju vår framtid. Det är en del migrationspengar kommunen fått som man inte får längre. Men det var inte heller något man inte visste om i förväg.

Jonna Wikman säger att lärarna kommer klara situationen i höst. Men om ekonomin försämras ytterligare och det kommer ännu ett sparpaket är hon orolig för hur arbetsmiljön ska kunna bibehållas.

– Hela Sverige har problem med att behöriga lärare slutar på grund av dålig arbetsmiljö. När vi lyckats skapa en bra arbetsmiljö i Bengtsfors vill vi såklart kunna behålla den. Vi klarar det här årets besparingar men vad händer kommande år om det ska fortsätta sparas?

Det tog tid innan en ny konstellation hann komma på plats i Bengtsfors efter valet och sparkraven stärktes därför i den nya budget som lades efter maktskiftet. Idag styrs kommunen av C, M och KD i minoritet med stöd av SD.

ÅSKÅDARE. Politikerna samlades för att lyssna på skolprotesterna i Bengtsfors 29 april. Här Anders Forsberg (M), Stig Bertilsson (M), Marie Therese Harfouche (C), Britt-Inger Sandström (SD) och Nore Johansson (SD). I Bengtsfors styr allianspartierna med stöd av SD. Foto: MATTIAS MODÉEN / DALSLÄNNINGEN

När det blev känt gick Centerpartiet centralt ut och fördömde samarbetet, då Bengtsfors är den enda kommun där C och SD ingår i samma valtekniska samarbete. Lokalt höjdes inte lika många ögonbryn – en tongivande centerpartist och en nybliven Sverigedemokrat är till exempel bröder.

Om politiker på nationellt plan inte ser situationen kommer de etablerade partierna att tappa i styrka.

Sent i juli hamnade Bengtsfors i riksnyheternas spotlight när Stig Bertilsson i ett brev till regeringen flaggat för att hans kommun behöver ekonomisk hjälp från staten om inte tvångsförvaltning ska bli aktuellt på längre sikt. Kommunalrådet vill betona att det han belyser är ett systemfel.

– Fördelningen mellan statens och mindre kommuners ansvar hamnat snett. Människor växer upp här. Kommunen hanterar deras skolgång. Och sedan levererar vi människor till storstäderna som går ut i arbete där. Vi bidrar till arbetskraftsförsörjningen. Vi är en jättestor tillgång.

IDROTTSMINISTER. I tio år satt Stig Bertilsson i riksdagen för Moderaterna. Under regeringen Bildt 1991-94 var han ansvarig för idrottsfrågor på finansdepartementet och kallades informellt ”idrottsminister”. Foto: HENRIK JANSSON

Bengt Germundsson i Markaryd instämmer. Han tror att problemen i kommunerna belyser ett större systemfel som kan rita om landets politiska karta.

– Om vi inte nationellt ser att den här utvecklingen är på gång tror jag det kan utgöra ett demokratiskt problem framöver. Får kommunerna med störst utmaningar inte ett generellt tillskott kommer klyvningen av landet att öka. Och även segregationen inom kommunerna. Utanförskapet finns hos nyanlända, framför allt hos kvinnorna , säger Germundsson.

– Om politiker på nationellt plan inte ser situationen kommer de etablerade partierna att tappa i styrka.

Fler reportage av Johanna Karlsson:

De är fast i slumområdet i Krylbo

Daniel från Afghanistan blev sverigedemokrat efter rånet

Striden mellan miljövänner och ”bönder” om bilkörning på Sveriges längsta strand