Dela via: Facebook

Twitter

LinkedIn

Alla 17-åringar i gymnasiet har fått en bok av olika fackförbund etc men lärarhandledningen innehåller gamla siffror och rena myter om jämställdhet.

I december skickades det ut ett pressmeddelande om att landets samtliga elever i åk 2 i gymnasiet skulle få boken “Alla borde vara feminister” gratis. 100 000 böcker skickades ut.

Bakom projektet står LO, TCO, Sveriges Kvinnolobby, FN-förbundet, Teskedsorden, Unizon, Gertrud Åström och Albert Bonniers Förlag.

Det är lätt att direkt ana att materialet är synnerligen objektivt och välformulerat, en balans av sans och förnuft väl förankrat i senaste forskningen och vetenskap.

Listpriset för boken är 78 kronor men eftersom förlaget är del av projektet har de gissningsvis fått ett betydligt lägre pris. Säg att boken kostat dem hälften.

Då handlar det om 39 kronor styck, och ett totalpris för utskicket på 3,9 miljoner kronor. Fick projektet ännu mer rabatt kanske det handlar om 2 miljoner kronor, för bara böckerna. Sedan tillkommer projektledning, portokostnader, lärarhandledning etc. En avsevärd satsning alltså.

Boken är gjord av en ung nigeriansk författare, Chimamanda Ngozi Adichie, och är skriven framför allt ur perspektivet hur de nigerianska männen är. Jag har läst den och den är på 40 sidor och med ett enkelt språk utan krusiduller trevligt beskrivet hur feminism fungerar och fokus är som sagt på Nigeria. En hel del saker i den går alltså inte alls att relatera till som svensk då hennes verklighet är så väsensskild från ett familjeliv i Sverige 2016.

Än dock en rätt trevlig bok och jag har inga synpunkter på om fackförbund, förlag etc vill lägga medlemmarnas pengar på det. Även om flera av finansiärerna själva finansieras uteslutande av skattemedel.

Det jag har problem med är den lärarhandledning som också producerats och skickats med böckerna till alla skolor.

Produktionen av handledningen har SIDA betalat.

För handledningen är full med felaktigheter och rena myter om jämställdhet. Som landets lärare till åk 2 i gymnasiet alltså nu ska sprida, på uppdrag av bland annat LO och TCO.

Lärarna är givetvis inte skyldiga att undervisa om vare sig boken eller enligt handledningen då denna inte ingår i skolplanen.

Handledningen inleds med just ett stycke om att jämställdhet är skolans uppdrag. Vilket är jättebra. Som till exempel att skolan “aktivt och medvetet ska främja kvinnors och mäns lika rätt och möjligheter”.

Men ingenstans står det, naturligtvis, att detta ska ge genom myter.

Även FN och de internationella överenskommelser som finns där tas upp.

Sedan kommer frågorna, där redan den första är helt fel.

“Kvinnor i Sverige tjänar….. % (svaret: 77 %) av vad deras manliga kollegor tjänar”

Det är Medlingsinstitutet som har uppdraget som myndighet att kartlägga och mäta kvinnors och mäns löner. Och skillnaderna. Enligt MI var skillnaden mellan män och kvinnor, den vägda skillnaden där man tar hänsyn till bland annat arbetets omfattning (heltid eller deltid), yrke etc 5 %.

Varifrån Sverige Kvinnolobby fått siffran 23 % är mycket oklart. När det ska vara 5 %.

De hänvisar längst ner i stycket till en artikel i DN, där inte heller siffran 23 % återfinns. Däremot står det att kvinnor tjänar 7 % mindre än män, vilket förmodligen var tagen från MI:s kartläggning från 2008 för då var skillnaden 6,6 %.

Kollar man på Medlingsinstutets hemsida kan man utan ett ens ladda ner deras rapport se att det handlar om 5,0 % skillnad. Det tar alltså 1 minut att ta redan på fakta.

En skillnad som MI i sin egen rapport konstaterar att man inte vet att den beror på diskrimering, varför den finns är oförklarligt och kan lika gärna bero på andra faktorer, som att män underrapporterar sin arbetstid.

Ska vi verkligen lära våra snart unga vuxna detta? En felaktig oklart siffra som absolut inte tar hänsyn till sådant som ålder, yrke, utbildning och arbetets omfattning. Ska vi lära våra barn att det alltså inte spelar någon roll vilket jobb de väljer, vilken utbildning de väljer, hur länge de studerar eller hur mycket de jobbar?

Fråga 5, om hur stor andel av föräldraledigheten kvinnor tar, är också en gammal siffra. För andelen 2014 var 75 %, vilket jag visat i mitt inlägg “Myter om jämställdhet”.

Varför de i fråga 6 har med ordföranden i bolagsstyrelser och inte andel kvinnor i börsnoterade styrelser, som ju är den största frågan man diskuterar vad gäller kvinnor i näringslivet, är mycket oklart.

Kanske för att siffran 12 % är betydligt lägre än 30 %, som är andelen kvinnor i de noterade styrelserna 2015?

Över huvud taget tycker jag att det är oerhört slappt av de som producerat handledningen att som enda research hänvisar till en DN-artikel.

Var det för jobbigt att ta reda på originalkällorna, och aktuella siffror?

Varför LO, som ju är paraplyorganisation för 13 fackförbund där många själva har en bit kvar på jämställdhetsområdet, satsar medlemmarnas pengar på att sprida myter om jämställdhet är först oklart. De är inte riktigt bäst i klassen här, som ni kan se.

När man längst bak i lärarhandledningen läser motiveringen förstår man lite bättre:

“För att ge ökad förståelse om att relationen mellan kvinnor och män i grund och botten handlar om hur samhällets resurser är fördelade och hur arbetet organiseras“‘

Lite klassiskt socialdemokratiskt politisk indoktrinering, av landets samtliga 17-åringar. Som alltså är de som nästa val kommer få rösta.

Jag tror att denna satsning internt hos LO och deras parti Socialdemokraterna lika mycket sorteras in under mappen “Aktiviteter för förstagångsväljare”

Jag tycker över huvud taget att det är tveksamt om landets skolor ska undervisa på material gjorda av ett fackförbund som ju rent officiellt, enligt dem själva, är en del av ett av partierna i riksdagen.

Men givet att det tydligen är okej är det minsta man kan begära att innehållet i materialet är fakta och inte åsikter. Vilket denna “lärarhandledning” alltså inte är. Utan det är ett dokument med konstiga siffror, fel siffror och rena falsarier.

Man undrar ju varför vi har kunskapskris i skolan…..