Hur många förstår varför Sverige har proportionella val? För den som tror att demokrati är att 51% bestämmer över de övriga 49% måste valresultatet framstå som svårhanterligt. Eftersom ingen fick 51% av rösterna var det ju ingen som “vann”. Och att SD blir “vågmästare” ses som att partiet har en maktställning.

Det är kanske inte så konstigt, eftersom partier, politiker och media ända sedan enkammarriksdagen infördes har hanterat parlamentet som om Sverige hade ett tvåpartisystem. Den synen har cementerats genom att de borgerliga partierna skapade en formell allians, som i praktiken uteslöt alla kompromisser över blockgränsen.

Svenska folket har med gårdagens val visat att de inte vill ha blockpolitik. Och rösterna på både SD, FI och småpartierna ska nog tolkas mer som opinionsyttringar än som en röst för ena eller andra blocket.

Rätt hanterat kan gårdagens valresultat göra att parlamentet äntligen kan börja fungera så som författningens fäder tänkte sig, och därmed stärka den svenska demokratin. Rätt hanterat kan det göra slut på den politiska utpressning som små partier brukar ägna sig åt för att få igenom beslut som går emot breda majoriteter.

Men det kräver att politiker i alla partier förstår varför Sverige har flerpartisystem och proportionell representation, att de lär sig hur beslutsprocesserna måste formas i ett system där regeringen inte har en given majoritet i varje fråga. Det är beslutsprocesser som kommunpolitiker borde vara skolade i, men där många kommuner tyvärr tagit över den stenhårda blockpolitik som utövas på riksnivå.

Så här är det:

Proportionella val syftar till att skapa beslutsförsamlingar med en bredd av erfarenheter och kunskaper som ska garantera att ledamöterna tillsammans kan göra bra problembeskrivningar och faktaunderlag. Ingen kan se hela verkligheten från sin egen utsiktspunkt. Den regering som för en politik grundad på egna föreställningar om problem och lösningar, utan att lyssna på andra, är dömd att förlora. Det är precis vad som hände i går.

Det valresultat som föreligger innebär att politikernas mognad sätts på prov. Det är nu de ska visa om de förstår vad det innebär att vara folkvald politiker.

Politiker är faktiskt inte valda för att de som röstat på dem ska få exakt som de vill. I den svenska typen av demokrati är de valda för att de tillsammans ska bygga ett bättre samhälle, att lösa de problem som en bred majoritet upplever som viktiga, och att hitta lösningar som tillfredsställer breda majoriteter. De är valda för att lyssna på varandra och andra och aktivt söka lösningar som även politiska motståndare kan acceptera.

Både väljare och valda – och inte minst partiernas aktivister – måste lära sig att syftet med den svenska demokratiska modellen, med proportionella val och representativ demokrati faktiskt är att skapa “trängsel i mitten” och att värka fram beslut som tillfredsställer så breda samhällsintressen som möjligt.

Sverige skulle må bra av en regering som samverkar över den konstlade blockgränsen. Om politiken formas genom ett konstruktivt samarbete mellan partier och politiker med olika värderingar och erfarenheter, så finns det större utsikter att politiken blir bra än om den utformas av politiker som anser att deras subjektiva verklighetsbild är den enda sanna.

Mitt råd till Stefan Löfvén är därför: Bind inte upp socialdemokratin i en formell eller informell koalition om det inte är absolut nödvändigt. Det är bättre för både landet, demokratin, politikens begriplighet och det socialdemokratiska partiet med en socialdemokratisk minoritetsregering som förhandlar fram varierande majoriteter i de olika sakfrågorna.

Både väljare och valda måste lära sig att syftet med den svenska demokratiska modellen, med proportionella val och representativ demokrati faktiskt är att skapa “trängsel i mitten” och att värka fram beslut som tillfredsställer så breda samhällsintressen som möjligt.

Det här är en opinionstext publicerad i Dagens Samhälle. Åsikterna som uttrycks i artikeln står skribenten för.