Det har stormat kring Alice Bah Kuhnke (MP). Under hennes tid som kultur- och demokratiminister har museerna blivit allt mer politiserade, det har presenterats en utredning som föreslår att presstödet ska villkoras med krav på ”rätt” värdegrund och nu senast: insinuationer om att Facebook kan komma att censureras.



Efter ett öppet brev från Jonas Gardell om att Facebook bidragit till en värld där ”lögnen börjar segra över sanningen” deklarerade statsrådet att det kan bli aktuellt med tvingande åtgärder om inte Facebook klarar av ”att ta ansvar för innehållet”.



”Det är många som ser att det har gått över gränsen, men vi vill ju alla att förändringsarbetet ska ske frivilligt. Om det inte lyckas är vi många regeringar och ministrar i Norden som är beredda att ta nästa steg.” säger Bah Kuhnke till Expressen Kultur (1/12).



På frågan vad ”nästa steg” innebär svarade Bah Kuhnke att: ”Nästa steg skulle vara att ta fram tvingande åtgärder.”.



Detta liknar utpressning; antingen kan Facebook göra vad staten säger åt dem ”frivilligt”, eller så kan det bli aktuellt att de tvingas med stöd i lag. Bah Kuhnke har anklagats för att vilja inskränka yttrandefriheten. Det är knappast en långsökt tolkning givet att hon faktiskt uttalat att hon är beredd att ta till tvingande åtgärder för att styra innehållet på sociala medier.



Vad som återkommande präglar statsrådets hantering av kritik är att hon svarar på den utan att egentligen besvara någonting i sak. Så även denna gång; hon förfäras över anklagelser om att vilja inskränka yttrandefriheten i stället för att reflektera över hur hennes ord och handlingar faktiskt uppfattas.



Som svar på kritiken skriver hon även att ”Sociala medier är ingen rättslig frizon där du kan begå hatbrott i lugn och ro.” (Expressen Kultur 3/12). Det är dock ingen som har förespråkat att sociala medier borde vara en ”rättslig frizon” och det finns redan en lagstiftning mot hatbrott och den gäller även för sociala medier. Statsrådet framställer det som att kritiken skulle vända sig mot att hon vill förebygga hat och hot, men hon nämner inget om de ”falska nyheter” som hon vill stoppa med tvingande åtgärder.



Bah Kuhnkes gärning kan i det närmaste beskrivas som ett missbruk av ämbetet. Hon vill styra vad som ska synas på museer, i tidningar och på sociala medier, i stället för att värna om deras oberoende. Och kanske värst av allt är att hon inte själv verkar förstå att det är vad hon gör. Det borde vara skäl nog för att byta ut henne.



Dela Kopiera länk