Vad är 'rätt' när det gäller familjen?

Debatten kring rätt sätt att ta hand om sina barn blossar upp med jämna mellanrum. En mycket märklig debatt om du frågar mig.

Staten kvoterar idag bland annat föräldraförsäkringen och betalar bonus om man tar ut exakt lika många veckor. Staten subventionerar dessutom förskolan kraftigt vilket kommer de till gagn som väljer att, eller måste ha sina barn där.

De familjer som av olika skäl inte kan, eller vill ta hand om sina barn precis på det sätt som staten bestämmer är 'rätt', de får inte del av våra gemensamma skattemedel på samma sätt.

Detta är naturligtvis i grunden fel.

För det första så finns det naturligtvis inget 'rätt' sätt för alla individer och familjekonstellationer att hantera föräldraledighet eller barnomsorg.

Det faller ju på sin egen orimlighet att alla människor skulle göra på samma sätt. Det finns så många faktorer att ta hänsyn till som till exempel personligheter på barn och föräldrar, lön, arbetstider, egenföretagare eller socialt nätverk.

Alla är unika och alla har rätt att få ta unika beslut utan att staten eller grannen är där med pekfingret och värderar eller bestämmer.

För det andra är det ju faktiskt rent orättvist att de som råkar ha en familjesituation som passar in i samhällets mall ska få större ersättningar än alla andra.

I mitt eget fall så valde vi att jag skulle ta ut de flesta föräldradagarna när barnen var små i slutet på 80-talet. För oss fanns ingen mall, inga måsten eller värderingar i det.

Vi tog beslut grundade på vår verklighet och vad som kändes bäst för vår familj. Min fru fick ett bra jobb och började jobba deltid. Jag kunde jobba lite på helger och kvällar. Det var självklart att lösa det på smidigast möjliga sätt för oss.

Med den logik många debattörer idag använder skulle min fru tagit mindre ansvar för barnen än vad jag gjorde, vilket naturligtvis inte är sant.

Hon tog mer ansvar än vad jag gjorde trots mina föräldradagar. Man har faktiskt gemensamt ansvar för barnen 24 timmar om dygnet 7 dagar i veckan

Det finns inget rätt eller fel här. Det är inte fel om kvinnan tar ut 100 procent av föräldraledigheten, det är heller inte fel om mannen gör det.

Den stora uppgiften för samhället och arbetsmarknadens parter är till exempel att jobba för att så kallade kvinnoyrken ska få högre status och högre lön för att jämna ut skillnader.

Jag skulle gärna se att man tittade på reformer som till exempel att pensionspoäng delas lika mellan makar och sambeskattning.

Det är viktigt att hyvla ner de ekonomiska trösklarna på olika sätt så att det inte enbart blir ekonomin som styr vem som ska ta ut föräldradagar, vilket det är för många idag.

Vissa har tyvärr bara råd att välja ett alternativ.

Många föräldrar väljer dessutom att under perioder i barnens liv göra medvetna val att jobba mindre och inte ägna så stor energi på karriärstegen. Det tycker jag är bra.

I vår familj har vi gjort så i perioder. Lönen blir lidande, pensionspoängen färre, karriären stannar kanske upp lite.

Vad det handlar om är att ibland lägga guldskorna på hyllan och ta hand barnen.

Det är naturligt, man kan inte få allt. Men det är värt det tycker jag. Livet är mer än pengar och pensionspoäng.

Jag klandrar ingen som väljer andra val än jag. Jag gör mina val för att det känns rätt för mig, inte för att det känns rätt för dig.