Tarek Ryan, un veí del barri de Gràcia que al recriminar a uns homes que feien molt soroll, davant d’un comerç al carrer Llibertat, a la matinada, va patir una brutal agressió d’un individu que va dir que era un ’marine’ americà / RICARD CUGAT

Tarek Ryan tornava a casa, el cap de setmana passat, de matinada. Viu al cor de Gràcia. En una cantonada del carrer Torrent de l’Olla es va topar amb cinc homes que discutien i cridaven en anglès. Ell va néixer a Jordània però va viure durant 8 anys a Anglaterra, de manera que no li va costar cap esforç entendre la conversa i distingir dos accents. Hi havia dos catalans que parlaven bé en anglès i tres nord-americans. Concretament "del sud dels Estats Units", assegura. Els dos catalans ja estaven de retirada. Tarek els va demanar als tres que es quedaven que abaixessin el volum “perquè hi havia veïns dormint”.

Un de tots tres -que descriu com un home baix, grassonet i de cabells arrissats d'un ros “gairebé albí”- li va respondre que se n'anés. Tarek se'n va anar, mentre ho feia, va insistir que si no abaixaven el volum “trucaria a la policia”. Pronunciar aquesta paraula -“police”- va embogir l'americà. L'home es va tirar damunt d'ell mentre cridava això: “¿Police? I’m an american soldier! I’ve been in Afganisthan!” (¿Policia? ¡Jo sóc un soldat americà i he estat a l'Afganistan!”). L'últim que recorda Tarek és que va tractar de subjectar-li les mans. Després hi va haver una “fosa en negre”, diu aquest enginyer de so de 38 anys amb formació en comunicació audiovisual. Amb el primer cop de puny el van deixar inconscient. No sap quants cops més van seguir el primer.

Es va despertar al cap d'uns minuts que no sap calcular. “Estava estirat a terra i el molestava la llum del sol”, tenia el cap enmig d'un bassal de sang. Es va reincorporar com va poder, va arribar a casa i va entrar al lavabo. Es va rentar la cara com va poder i es va adonar que estava destrossada. “Em pensava que em faltava una dent, però aquella obertura en realitat era una fractura de tota la mandíbula”. Va trucar a emergències.

UNA SETMANA DE MALSONS

Jeena, la seva companya, l'ha estat cuidant des que va sortir de l'hospital, on ha estat dos dies ingressat. Té la mandíbula trencada per dos costats i el septe nasal desplaçat. “Li costava molt dormir perquè l'embenat per protegir-li el nas li dificultava la respiració”, explica aquesta educadora social de 39 anys nascuda al Canadà. “Plorava, s'ofegava i tenia malsons”, explica. A la taula del menjador s'amunteguen les medecines per completar la seva recuperació.

Aquest divendres, quan parla amb EL PERIÓDICO, el dolor ha minvat i ja sap que la seva cara amb el pas dels dies recuperarà l'aspecte de sempre. Tarek ho recorda somrient i assegura que no té por. No obstant, admet que patir una agressió tan sobtada i salvatge al costat de la porta de casa li ha deixat “una sensació d'inseguretat”. No vol barrejar “les coses” però demana “una reflexió” davant successos com el que ha patit i “sobre el model turístic cap al qual avança Gràcia”, un barri on viu des de fa vuit anys.

ELS MOSSOS INVESTIGUEN L'AGRESSIÓ

Tarek va denunciar els fets dijous a la tarda en una comissaria dels Mossos d’Esquadra, tal com els ha explicat a aquest diari. La policia catalana investiga l'agressió i oficialment remarca que encara no hi ha cap prova que els tres agressors fossin soldats americans. Més enllà del fet que la víctima recorda que almenys un d'ells es va identificar com a tal.

L'informe mèdic no sap detallar quants cops li van pegar. Podrien ser pocs i això implicaria que la violència dels cops de puny encaixaria amb els que llança algú entrenat per fer mal, com un soldat.

El Consolat dels Estats Units ha aconsellat als seus compatriotes que es mantinguin lluny de Gràcia pels altercats que s'hi han desencadenat després del desallotjament del 'banc expropiat'. Segurament Tarek riuria amb ganes si sentís aquest consell, perquè qui va agredir aquest veí de Gràcia va ser probablement un soldat nord-americà. Ho faria si no li fes tan mal la cara.