salut, Alex,

am citit ce ai scris pe contul tău de facebook. eşti foarte tânăr şi cred că nu ai înțeles sensul reacției mele. am să reiau pe scurt faptele şi pentru tine şi pentru cei care cred că am scris un text rasist.

ca să îți fie puțin mai clar de unde vin, ascult jazz de vreo 30 de ani, am facut timp de 7 ani emisiuni de jazz la radio, ba chiar i-am luat ultimul interviu lui Michel Petrucciani, pe care sunt sigur că îl admiri.

imaginează-ți că mama ta l-ar fi întrerupt din cântat, pe scena Ateneului Român, ducându-i flori pe pian.

not ok, nu?

dacă vrei să devii muzician de jazz, va trebui să accepți că în timpul unui concert nu urcă nimeni pe scenă, in afară de stafful tehnic. asta e regula.

de asemenea, faptul că ai urcat pe scenă la aplauzele unor artişti cu care nu ai cântat este inacceptabil oriunde pe lumea asta.

era ok să îi rogi sa faceți o fotografie împreună pe scenă după concert. tu nu ai cântat împreună cu Kenny Garrett, deci nu aveai ce căuta pe scenă.

în caz că nu ți-ai dat seama, după acel moment de reverență în fața publicului ar fi urmat un bis. acel bis nu a mai avut loc din cauza ta şi a mamei tale. se cheamă că ați stricat seara unui public care a plătit un bilet ca să asculte muzică, nu să vadă circ pe scenă.

ce ați făcut voi e o lipsă gravă de respect față de muzicienii pe care pretinzi că îi admiri şi față de publicul în fața căruia vrei să te impui.

dacă nu ați fi nesocotit regulile astea, tu ai fi primit aplauzele pe care le-ai şi primit şi meritat la sfârşitul actului tău, americanii ar fi cântat liniştiți şi eu nu aş mai fi scris pamfletul.

nu are importanță cum cânți, dacă te porți aşa în fața unei săli care te-a ascultat cu respect, te-a aplaudat şi a fost obligată de voi să încheie seara huiduind.

ne-ați enervat, tinere pianist, şi ne-ați stricat bucuria concertului.

când am ales titlul textului, mi-a fost teamă să nu devină un tăvălug rasist. din fericire, cei care au comentat şi au distribuit textul au înțeles că e o reacție la un gest necivilizat şi atât.

statistic vorbind, pentru că sunt mai mulți, românii au făcut mai multe țigănii decât celelalte etnii şi e suficient să priveşti istoria ultimilor 20 de ani, ca să înțelegi.

aşa că te asigur şi pe tine şi pe cei care vor să scoată cuvinte din dicționar că aş fi folosit acelaşi titlu şi dacă ar fi fost vorba de altcineva, cu atât mai mult cu cât cred că cel puțin jumătate din responsabilitate o poartă organizatorul, Costin Roşu şi promotorul de jazz, Florian Lungu.

ei v-au permis, neintervenind, să vă exprimați aşa cum ați vrut şi să călcați în picioare normele bunului simț.

între timp, organizatorul – pe care l-am sfătuit în text să renunțe să mai facă vreun concert de jazz – şi-a cerut scuze şi m-a invitat în avans la următorul său eveniment.

i-am publicat răspunsul şi i-am acceptat invitația. şi imi cer scuze dacă pamfletul meu v-a jignit. nu asta a fost intenția mea.

respectul nu se câştigă făcând afirmații fără acoperire în emisiuni tv, alături de unul din cei mai dezgustători rasişti din spațiul public românesc, corneliu vadim tudor.

totuşi, eu cred că am putea încheia elegant acest subiect dacă mama ta şi cu tine v-ați cere scuze publice iubitorilor de jazz pe care i-ați jignit.

aşa se câştigă respectul.

sper că e mai limpede acum şi, orice decizie ai lua, eu îți doresc succes mai departe.