Vlad Voiculescu, de profesie economist, a fost ministru al Sănătății din mai 2016 până în ianuarie 2017. De curând, a făcut pasul în politică. Și-a anunțat candidatura la Primăria Capitalei, la alegerile din 2020. Va candida din partea PLUS.

– Care a fost cel mai greu moment în mandatul de la Ministerul Sănătății?

– Când mi-am dat seama că nu mai am timp. Că mandatul o să se încheie. E cel mai frustrant să vezi care sunt nevoile, să știi că ai și soluția, să știi că ai și cu cine, că ai reușit să formezi o echipă, dar să vezi că nu mai ai timp.

„Instituțiile statului funcționează pentru ele însele”

– Ce ați văzut ca ministru?

– Problemele de la suprafață erau cele pe care le știam. M-a surprins însă negativ capacitatea administrativă. Adică numărul foarte limitat de oameni cu care pot să lucrez și numărul foarte limitat de oameni care au atitudinea corectă, aceea de a servi publicul, de a pune pacientul în centru. Fiecare strategie, fiecare program de guvernare o să vă spună, cu scris mare, că pune pacientul în centru. În fapt, dacă ne uităm cum funcționează instituțiile statului, vedem că ele funcționează pentru ele însele sau în interesul unei baroniade, fie din instituția respectivă, fie extinsă.

– Ce n-ați văzut ca ministru?

– N-am văzut dimensiunea plăgii, nu dintr-o dată. La Sănătate, vorbim de un sistem feudal întins în tot sistemul medical.

– Ce ați făcut ca ministru?

– De început, se începe cu o armată și un plan, când te duci la luptă. Pentru că la luptă trebuie să ne ducem ca să reformăm sistemul sanitar. La fel cum la luptă trebuie să mergi pentru a reforma administrația unei municipalități. Eu aveam deja o mică armată. Cu toată modestia, echipa de la Ministerul Sănătății pot spune că a fost cea mai dinamică și cea mai performantă din multe guverne.

– Ce n-ați făcut ca ministru?

– N-am făcut rost de timp. Că timp îmi trebuia. Oamenii îi aveam. Timp aveam dacă am fi acționat politic.

„Instituții puternice înseamnă oameni cu cap și șira spinării”

– De ce politician?

– Orice cetățean, orice membru al cetății are datoria de a se implica, fiecare cum poate. Ca un cetățean care înțelege și urmărește ceea ce se întâmplă, am datoria să fac ceea ce depinde de mine. Ca în pilda talanților. Mi-a fost dat să pot să fac niște lucruri. Ce pot să fac eu e pe de o parte să ajut echipa MagiCamp, din poziție neexecutivă. Pe de altă parte, vreau să construiesc echipa de la PLUS. Cred că problema în România este politică și cred că soluția nu poate fi altfel decât politică. Nu trebuie să devenim o țară de politicieni, dar trebuie cu toții să ne implicăm.

– Ați anunțat că veți candida la Primăria Capitalei. Ce ne dați, dacă ajungeți primar?

– Vă dau cea mai bună echipă pe care a avut-o vreodată o administrație publică în România. Cred foarte tare că, dincolo de orice fel de ideologii, credințe personale și valori comune, ceea ce face diferența sunt oamenii. Cea mai mare reformă pe care putem s-o facem în România este ca oamenii aceia cinstiți, performanți, românii pe care-i vedem în companii private, în ONG-uri sau făcând cariere remarcabile în străinătate, acei români să-i vedem și în instituțiile publice. Diferența dintre un stat de succes și unul care eșuează ori e pe punctul de a eșua o fac instituțiile puternice. Instituții puternice înseamnă oameni cu cap și șira spinării.

– Cum îi veți convinge pe profesioniști să vă urmeze de la privat la stat?

– Mizez pe patriotismul românilor. Mizez pe ceea ce am trăit în 2016. Cu două zile înainte să confirm că voi prelua mandatul la Ministerul Sănătății, am sunat 12 oameni. Le-am spus că voi avea undeva între șase-șapte luni la MS și i-am chemat să vină lângă mine. Și din 12 pe care i-am sunat, 12 au venit. Au venit pentru că ei înșiși știau că vor să contribuie. Să ai ocazia să contribui la binele atâtor oameni înseamnă foarte mult. E un lucru de care să fii mândru.

„În loc de spitale, ne concentrăm pe luminițe”

– Care credeți că e soluția pentru sistemul sanitar din București?

– Doamna Firea promite câte un spital la două săptămâni. Ca parcările. Este o feerie! Cred două lucruri. Primul: da, Bucureștiul are nevoie de spitale noi. Chiar și în spitalele universitare, nu există condiții pentru un act medical de calitate. Rușinos! Bucureștiul are un buget semnificativ. Nu se poate invoca lipsa banilor. Un spital nu e o autostradă, e o clădire mai mare, care trebuie construită ca lumea. În doi ani, ar trebui să faci măcar unul. Dar sănătatea nu e numai despre spitale. Depinde de stilul de viață: nutriție, educație pentru sănătate, mișcare, de nivelul de stres și de mediul înconjurător, prin mediu înțelegând riscurile din trafic, aerul pe care îl respirăm, parcurile prea puține, lipsa lucrurilor care te fac să trăiești sănătos.

– Care e soluția dumneavoastră la această situație?

– Nu există soluție magică, doar soluții punctuale. Să ne uităm la fiecare cartier, ce poate fi îmbunătățit. Transportul în comun, de exemplu. Știm cu toții minunata achiziție a Otokarelor, care sunt defecte în fiecare zi. Senzația e de bătaie de joc. Oamenii care ar trebui să se ocupe de orașul ăsta, începând cu primarul general, cu primarii de sectoare, oamenii ăștia nu merg pe jos, nu pun piciorul prin oraș, nu văd că nu ai unde să mergi pe trotuar, că sunt prea multe mașini. Sunt lucruri de bază, pe care nu poți să le aștepți de la un politruc, de la cineva care se ocupă să meargă la televizor și să facă acolo propagandă.

Odată cu mărirea salariilor medicilor, pentru pacient nu s-a schimbat nimic în bine. 80 la sută din bugetul spitalului merge pe cheltuielile de personal

– Fluidizarea traficului e posibilă sau nu?

– Nu există o poțiune magică, pe care s-o bem și a doua zi traficul să fie fluid. Dar sunt reguli care nu sunt respectate, investiții care nu sunt făcute, aproape nicio investiție. Vedem, în schimb, tot felul de paranghelii și de luminițe, mereu alte și alte luminițe, în fiecare an. La Viena, luminile de Crăciun se schimbă o dată la 10-15 ani. Nu văd de ce noi trebuie să avem altele, în fiecare an, din ce în ce mai împopoțonate. Nici la Paris, pe Champs Élysées, nu am văzut atâtea luminițe câte avem noi pe Magheru și pe drumul spre aeroport.

„Le cer bucureștenilor timp”

– Deci nu aveți soluții…

– Am lângă mine oamenii care cunosc soluțiile. Și o să-i pun la treabă. Soluții există, dar nu dau rezultate doar din pix. E nevoie de pricepere, bunăvoință, bună-credință și timp. Le cer bucureștenilor timp. Celelalte le punem noi, eu și echipa mea.

– Ce înseamnă Primăria București pentru dumneavoastră?

– Văd Bucureștiul pe plus, ca un oraș în care oamenii să se simtă liberi. Un oraș unitar, nu împărțit în cartiere de lux și cartiere sărace. Acum Bucureștiul nu e un oraș, e un puzzle de bucăți fără legătură între ele. Lucrul ăsta nu e sănătos pentru nimeni. Aș vrea ca oamenii să se simtă acasă aici, să simtă că aparțin. Eu resimt lipsa apartenenței, a comunității.

– Cu dumneavoastră primar o să funcționeze RADET? Dar metroul, dimineața?

– Cu mine, primar, vor exista investiții în aceste sisteme. Tot ceea ce se întâmplă acum, toate crizele din viața cotidiană a bucureștenilor sunt consecințele lipsei de investiții și a numirii de hoți și de proști în administrație. Îmi pare rău că trebuie să mă exprim așa, dar asta-i realitatea în România. La conducerea multor instituții, sunt numiți proști sau hoți, având ca singur criteriu loialitatea tâmpă față de șeful partidului, sau față de primar, sau față de cineva care îl ține agățat așa… Nu cu astfel de oameni poți să faci treabă. Ci cu oameni care nu dorm noaptea ca să facă lucrurile, pentru că le pasă de ele. Da, evident trebuie schimbate țevile și trebuie făcute investiții semnificative. Dar nimic din astea nu se întâmplă. Nimic de substanță nu e făcut. Totul se degradează sub noi.

Vedem că oameni cu hotărâri judecătorești definitive, oameni care au fost la închisoare acum ne spun că au fost protocoale și au fost ascultați cu aparatura SRI, și asta nu era tocmai cușer. De fapt, s-o spunem drept: oamenii ăia au fost prinși la furat



Țâfna în spațiul public, prostia, antiintelectualismul au atins cote de neimaginat. Trăim aproape vremurile de la începuturile anilor 90

– Un mesaj pentru bucureșteni?

-Un verset din Biblie zice: După roadele lor îi veți cunoaște. Cred că bucureștenii ar trebui să se uite cine sunt acei oameni care le cer votul, care sunt faptele lor. Când angajăm un zidar, ne uităm la ce studii are și la ce-a făcut, nu la cât de bine combate. Nu văd de ce am face altfel în cazul unui primar, președinte, parlamentar.

– Le cereți bucureștenilor să vă judece?

– Le cer să mă judece după fapte. N-am o miză personală din a ocupa o funcție publică în România. Am o miză din a contribui la schimbarea clasei politice și din a face câteva lucruri la care să mă uit cu bucurie și de care să fiu mândru.

MagiCamp. MagicHome. Rețeaua citostaticelor. Dovada că se poate și altfel în sistemul sanitar, cât am fost ministru.

Citește și:

Nereguli revoltătoare: raportul oficial arată că Spitalul Ilfov a mințit publicul și că medicul fals a operat vreme de 10 ani!

PARTENERI - GSP.RO Acuzații GRAVE de sexism în cazul Simonei Halep! Gestul înjositor făcut de organizatorii de la Roma a stârnit furie pe net!

PARTENERI - PLAYTECH ȘOC total! În ce hal a ajuns Irinel Columbeanu. Oamenii de pe stradă au rămas fără cuvinte

HOROSCOP Horoscop 23 septembrie 2020. Fecioarele au o zi amestecată, cu tendințe puternice și atât de diverse