Färjan. Svensk dokumentär från 2016 om livet ombord på en de kryssningsfartyg som trafikerar Stockholm, Åland och Finland. Avsnitt 40. Kapten Pekka vissar bryggan för en grupp från PRO Månkarbo. Kryssningsvärden Örjan sjunger karaoke tillsammans med konferensgruppen från Findus ledningsgrupp. Markus i Taxfree-butiken lyckas sälja fyra stockar Grovsnus precis innan man passerar in på finskt vatten. Väktarna Jorma och Janne får tillsammans med färjans sjuksköterska Sussi ta hand om en ung flicka som blivit gruppvåldtagen i sin hytt.

Färjan var en dokumentärserie som rullade på Kanal 5 för några år sedan och som handlade om livet ombord på Viking Lines flytande köttmarknad Cinderella. Under dryga timmen kunde man se hur folk förvandlades när de klev ombord och hur besättningen slet för att hålla nivån på passagerarnas beteende ovanför vattenytan. Tittarna fick följa väktarna, bartendern, kryssningsvärden och alla andra – och ibland få följa med i stöket som uppstår.

Säg ”Färjan” idag och rätt många tänker på en gruppvåldtäkt under en studentkryssning med Cinderellas konkurrent-skorv Galaxy. Säg ”gruppvåldtäkt” och väldigt många börjar att använda gärningsmännens ursprung för att samla politiska poänger, medan ännu några fler sparkar bakut och upprörs mer över att det finns sådana som använder en gruppvåldtäkt för att samla politiska poänger än över att det finns folk som begår gruppvåldtäkter. Det är där vi befinner oss nu, när Fria Tider, Avpixlat och Exponerat exponerar gärningsmännens allt annat än ursvenska namn medan någon ung sosse orerar kring det förkastliga i att göra så. Själv frågar jag mig var ”landet lagom” tog vägen…

Hade Sverige varit ”landet lagom” så hade vi kunnat diskutera detta kring en gruppvåldtäkt, flera gruppvåldtäkter, massor av gruppvåldtäkter och vilka som begår dem och varför de begår dem lite mer sansat än att bollas mellan extremer i debatten. Ingen kan sticka under stol med att det finns en klar överrepresentation bland våldtäktsmän och gruppvåldtäktsmän bland nysvenskar, nyanlända, invandrare, flyktingar och söner till någon av de grupperna. Ingen kan förneka att även det man kalla för ”ursvenskar” sjunker så lågt att de gör bland det lägsta man kan göra – att våldta. Hagamannen är ett praktexempel, men Hagamannen var rätt ensam med en ljus hudkostym bland andra våldtäktsmän inne på fängelset.

Hade Sverige varit ”landet lagom” hade vi kunnat diskutera detta om vilka normer som samhället eller nära, kära, familjer, anhöriga och vänner har misslyckats med att få en del nysvenska män att anamma utan att det spårar ut i en pajkastning mellan extremer. Hade Sverige varit ”landet lagom” hade ingen behövt stå och peka finger åt de på den andra sidan den svenska debattens järnridå och göra sig löjliga. Hade Sverige varit ”landet lagom” så hade vi haft politiker, tänkare och tyckare som hade haft ryggrad nog att fördöma allt som förtjänar att fördömas, men även där är Sverige allt annat lagom…

Hade det i Sverige varit en ung muslimsk kvinna som fått huvudduken avdragen av någon intolerant och trångsynt figur i någon förort så hade Gudrun Schyman, Veronica Palm eller Alexandra Pascalidou gått bananas på nätet. Nu när det är en ung kvinna som blivit gruppvåldtagen på en studentkryss av åtta, nio eller tio unga män med ”fel bakgrund” så skriver inte feministerna en bokstav på Twitter, yppar inte ett ord offentligt och tycker ingenting alls om just den varianten av patriarkalt förtryck. Det finns inga fördömanden alls att lyfta fram, och det är inte så lite äckligt faktiskt.

Det är det som är felet i ”landet lagom” idag, att man är så selektiv med vad man kan fördöma och inte pipa ett ljud om. De rabiata feministerna med Gudrun Schyman, Veronica Palm med flera är värst i klassen när det kommer till detta. Ingen borde kunna ifrågasätta att feministernas översteprästinnor avskyr våldtäkter, men varför säger de då detta bara då gärningsmannen råkar ha ett namn som slutar på -sson, -berg eller något annat ursvenskt barbariskt och inte när namnen på förundersökningsprotokollet ser ut som de kommer att se ut efter gruppvåldtäkten på färjan? Jag har kollat Gudrun Schymans Twitter sedan gruppvåldtäkten på färjan Galaxy. Inte ett ord, inte en upprörd tanke och inte ett fördömande på Twitter sedan dess att gruppvåldtäkten från feministernas självutnämnda ledarinna. Inte ett ord, inte någonstans.

Det är där man skapar ett land där vi inte öppet kan diskutera varför det ser ut som det gör på våra fängelser, på fängelsernas avdelningar för våldtäktsmän. Det är först då vi kan börja lösa problemet med att det finns en hel del unga män av en viss bakgrund som mer än några andra skiter i våra normer och lagar, kvinnors rätt att åka färja i trygghet eller gå ut på krogen. Om det må vi kunna prata, utan att för den skull spåra ur på ett extremistiskt sätt där Schyman och rasisten gör allt för att förstärka konflikten om sanningen…