En socialsekreterare i Botkyrka, som hotades efter att en handikappad pojke tvångsomhändertogs, får 63 000 kronor i ersättning från kommunen (DN, 4/8). Att leva under hot har nämligen inte varit gratis. Det sattes eld på hennes arbetsplats och på hennes bil vid hemmet, hon hängdes på nätet ut som barntjuv, hon blev fasthållen och hotad. Hon tvingades gå under jorden och sälja sitt hus.

Allt detta för att hon hade skött sitt jobb som socialsekreterare.

Det var våren 2015 socialnämnden i Botkyrka beslöt att tvångsomhänderta en handikappad åttaårig pojke. Personal på pojkens särskola hade bland annat upptäckt blåmärken på hans kropp. Han bedömdes på olika sätt misskötas hemma. Två av familjens andra barn var redan omhändertagna, enligt lagen om vård av unga, LVU. För att vårda den handikappade åttaåringen fick föräldrarna 750 000 kronor per år, så kallad assistansersättning.

Försvann pojken, försvann pengarna.

”Jag varnade för att det här fallet är något speciellt, men det ville cheferna inte lyssna på”, säger socialsekreteraren till DN.

Nu har två personer som riktat hot mot socialtjänsten dömts till fängelse. Botkyrka-fallet visar hur långt en del kriminella är beredda att gå, men det är också ett exempel på en arbetsgivare som svikit. Det tog lång tid innan krishanteringen sattes igång.

Den hotade socialsekreteraren har beskrivit ensamheten när hon upptäckte att ingen chef, ingen ansvarig, dök upp under rättegången.

Fackförbundet Vision har varit kritiska mot Botkyrka kommun för bristande ansvar i det här fallet. Att ansvariga inte tagit situationen på allvar bekräftas även av oppositionsrådet Jimmy Baker (M). Han berättar för mig att ”det var så illa att jag vissa dagar och kvällar fick ställa upp som en slags jour. Veckan före jul vågade ett par av dem inte ens gå hem från jobbet.”

Han fick ringa runt i timmar, prata med socialsekreterarna, deras fackliga ombud och olika chefer, för att försöka ordna så de vågade åka till sina hem.

Frågan är vad politiker från den rödgröna majoriteten, som styr kommunen, gjorde när socialsekreterarna var livrädda? Enligt socialnämndens ordförande Mats Einarsson (V) har kommunen gjort vad den kunnat.

Då är frågan varför ett oppositionsråd behöver hoppa in och krishantera när kommunens anställda inte ens vågar lämna jobbet.

Enligt en studie från Akademikerförbundet SSR, genomförd av Novus i år, överväger sju av tio socialsekreterare att lämna yrket. I undersökningen framgår det även att hälften av socialsekreterarna är osäkra på, eller inte litar på, att arbetsgivaren gör vad som krävs för att förebygga hot och våld.

Dagens Samhälles kolumnist Jenny Sonesson har tidigare skrivit om socialsekreterare som fått brinnande föremål kastade i hemmet, som fått bostäder nedklottrade och attackerade (13/10 2015). Sonesson ställer en relevant fråga: ”Vem vågar omhänderta barn till IS-krigare eller medlemmar i Hells Angels?” Ja, vem vågar det när det om arbetsgivaren inte tar hot och trakasserier på största allvar.

Vem kommer hädanefter våga omhänderta en misskött handikappad pojke i Botkyrka?

Läs också: Röstjakt får MP att flörta med islamister.

Följ Expressen Ledare på Facebook för fler ledartexter och kolumner.