La mulți ani, Românie autoritară! Ce s-a întâmplat azi-noapte la Spitalul Sf. Pantelimon Suntem pe locul 129 din 137 de țări la dorința de a delega puterea

vineri, 1 decembrie 2017, 7:00

Primele minute ale Zilei Naționale au consemnat, în Spitalul de Urgență Sf. Pantelimon, un anunț către 112: ”Nu mai trimiteți cazuri de obstetrică-ginecologie că închidem secția pentru că nu mai avem de nici unele!”.

Sf. Pantelimon este Spitalul de Urgență pentru unele dintre cele mai populate sectoare ale Capitalei, 2 și 3.

O femeie de 21 de ani a născut aseară prin cezariană, iar rahianestezia a fost făcută cu xilină, ”o substanță folosită la dentist și care nu ține la intervențiile grele!”, spun medicii de la Sf. Pantelimon.

”N-am avut ce pune, pentru că spitalul nu mai are bani pentru anestezicele bune”.

de Alin Grigore și Cătălin Tolontan

1 Decembrie într-o poză și un grafic.

Din reprezentarea grafică ne privesc ultimii 10 ani ai istoriei României: 2007-2017.

Viceguvernatorul BNR Florin Georgescu a făcut, acum câteva zile, o prezentare la conferința „Measuring Development in Turbulent Times”.

Conferința face parte dintr-un proiect, pe bani europeni, derulat de Secretariatul General al Guvernului și de SNSPA.

Graficul pe care Florin Georgescu l-a inserat în prezentare arată cum a evoluat România în clasamentul mondial al competitivității.

Suntem pe locul 68 din 137 de țări.

107 este locul ocupat de România din 137 de țări în privința inovației și sofisticării economice

În 2007 eram pe 74. În clasamentul general am progresat, foarte puțin, dar am progresat.

Forumul Economic Mondial alcătuiește din 1978 clasamentul și de 10 ani folosește metodologia curentă: cu 12 ”stâlpi” ai dezvoltării.

Am interpretat un pic graficul prezentat de Florin Georgescu.

Când roșul se depărtează de centru, înseamnă că am regresat.

Problema României e că dacă hașurăm perimetrul indicatorilor la care am regresat (aria roșie) versus cei la care am avansat (aria albastră), arătăm ca o plajă care câștigă teritoriu pe o lățime de 40 de metri și se erodează pe alți 80 de metri.

Iar graficul este îngrijorător nu doar prin metrică, ci, mai ales, prin direcția în care mergem.

De ce?

Avansăm la trei indicatori de bază, Instituții, Infrastructură și Mediu macroeconomic, însă regresăm mult la Educație primară și Sănătate, unde am pierdut 40 de locuri într-un deceniu!

Altfel spus, nu suntem consecvenți nici măcar la cerințele de bază, căci acești primi 4 ”stâlpi” alcătuiesc temelia competitivității.

Dintre primii 4 ”stâlpi”, o ducem prost exact la resursa umană de producție, definită prin educație de bază și sănătate, adică la ceea ce creează sau surpă viitorul în mod elementar.

În celelalte două mari zone hașurate, care grupează 8 ”stâlpi” ai dezvoltării ce definesc Eficiența și Inovarea, plaja e înghițită de apă.

Deși ne clasăm la general pe 68, adică la jumătate, când vine vorba de Inovare și Sofisticare e nevoie de telescop ca să ne zărim în coada clasamentului, în ultimul sfert! Stăm pe 107, ne depășește, printre alții, Serbia și ne surclasează Turcia, plasată pe 66.

La un alt factor care trasează viitorul, Educația superioară, am coborât 16 locuri.

Orice clasament, mai ales unul atât de complex, este relativ și contestabil.

Dar tocmai pentru că e realizat pe o serie lungă, cu o metodologie mixtă (date și sondaje) și pe un număr mare de țări, studiul Forumului Economic Mondial spune ceva.

În ceea ce ne privește, câtă vreme nu vom investi în ”stâlpii” 4 și 5, Sănătate și Educație, de două ori educație – de bază și superioară!, este greu de crezut că vom crește competitivitatea și calitatea vieții.

Nu înseamnă că România din 2017 e sub cea din 2007, dar înseamnă că alte țări au evoluat mai bine ca noi.

Ruta pe care ele au ales-o e mai bună, în timp ce ruta noastră, ”competitivitate prin salarii mici”, și-a epuizat potențialul și a început să corodeze răbdarea și speranța oamenilor.

România e azi o țară din ”lumea a doua”, după expresia lui Parag Khanna. Locul din clasament: la mijloc.

Khanna observă însă că, de fapt, în țările precum România, nu există mijloc și ”viitorul lor este nesigur”.

”Țările lumii a doua aparțin simultan și lumii întâi, și lumii a treia. Un anumit procent al populației trăiește într-un stil modern – conectat global cu o slujbă importantă și bine plătită-, dar el coexistă cu o clasă de mijloc restrânsă și cu masa săracilor” Parag Khanna, ”Lumea a doua”, Polirom, 2008

Anii care au trecut de la definiția lui Khanna n-au făcut decât să confirme viziunea sa.

România a rămas genul de țară ”navigând pe marea turbulentă a modernității, în timp ce indicatorii politici, economici și sociali oscilează adesea în direcții diferite simultan”. Ca în grafic, unde crește absorbția tehnologică, însă scade educația primară!

Văzut de sus, graficul arată ca o tablă de joc. Aici puteți să vedeți cum variază cifrele.

E ca la ”Nu te supăra, frate!”. Câtă vreme nu investim în căsuțele 4 și 5, nu putem trece mai departe. E ca un giratoriu care se cere parcurs complet, în sensul acelor de ceasornic.

Am lucrat la instituții, ceva la infrastructură, la macroeconomie și ne-am blocat. Dacă nu învârtim arcul de la punctele 4 și 5, motorașul nu pornește. Și ținem o jumătate a copiilor țării în risc de sărăcie, un lucru de neuitat de Ziua Națională.

Punctele 4 și 5, sănătate și educație.

După Colectiv, au crescut alocările în sănătate, în primul rând în sporuri și ceva la salarii, dar nu e nici pe departe suficient.

850.000 de oameni din București sunt arondați Spitalului de Urgență Sf. Pantelimon, rămas azi noapte fără analize

Avem aceiași manageri ai sistemului medical, gata să toace oricâți bani. Ca să nu mai discutăm despre corupție.

Azi-noapte, medicii de la Spitalul Sf. Pantelimon au anunțat la 112 că ”am închis secția de Obstetrică-Ginecologie pentru noi internări că nu mai avem cu ce lucra”.

Asta după ce ”chiar în această seară o femeie de 21 de ani a născut prin cezariană și i-am făcut rahianestezie cu xilină, ce nu se mai face de 15 ani”.

”Strigă la noi de pe masă, că xilina nu ține, dar n-am avut să-i dăm altceva”.

Neplătit cu lunile, laboratorul privat Gral Medical avertizase Sf. Pantelimon că încetează și simplele analize de hemogramă, ”începând cu data de 1 decembrie, 12 noaptea”.

De la 12 noaptea, toate secțiile, inclusiv ATI, mai puțin UPU urgențe, nu mai au analize.

12 noaptea, început de Ziua Națională.

În educație însă, nici măcar atât nu s-a făcut. Rezultatul? Nu oferim abilități minimale celor care vin după noi.

Priviți cum arată prezentarea lui Florin Georgescu!

Idei importante, corelații curajoase, totul însă cu un layout deprimant, demn de preistoria PowerPoint.

Și vorbim de apariția publică a celui de-al doilea om din BNR; chiar nu are Banca Națională, instituție cu salarii bune, un om care să știe PowerPoint, grafică și layout ca lumea?

Foarte probabil că nu.

Unde să învețe, câtă vreme România e pe poziția 123, în ultimele 10% dintre țări, în privința investițiilor pe care le fac companiile în instruirea și dezvoltarea propriilor angajați?

Există domenii unde stăm chiar mai rău.

De pildă, la delegarea autorității în firme, criteriu care spune multe despre cum funcționează o societate, despre egolatrie, despre nivelul de încredere, dar și despre resurse.

O recunosc chiar managerii de top. Ei plasează țara pe locul 129 din 137 la dorința de a delega puterea.

La mulți ani, Românie autoritară!

Vestea bună a acestui studiu e că țara seamănă cu noi, nu a căzut din cer.

Ne putem schimba. Punctele 4 și 5!