Chiar si la ora publicarii acestui articol, Antena 3 tot despre SIPA discuta. Sunt oamenii cu adevarat interesati sa urmareasca, zi de zi, subiectul SIPA? Sau ar dori, mai degraba, sa afle daca vor circula vreodata in conditii normale prin Bucuresti si prin tara, daca vor invata vreodata copiii in scoli sigure, daca pacientii vor fi tratati vreodata in spitale civilizate, daca se va opri la un moment dat sirul mortilor cauzate de rujeola, daca vor plati noi taxe de la anul si, in general, daca tara va reusi sa treaca, vreodata, de la stadiul primitiv de acum, la un nivel mai avansat.Problemele sunt multe, insa ele sunt dezbatute intens doar in mediul online si doar din cand in cand, fara a fi pus mare accent pe ele, in emisiuni televizate. De ce sunt importante aceste dezbateri in emisiuni televizate?A cazut un tavan, intr-o scoala. Nu a fost niciun mort. Poate acesta este si motivul pentru care subiectul nu a fost suficient de puternic cat sa reprezinte motiv de dezbateri ample pe televiziuni. Nu conteaza ca situatia in sine este tragica. Daca ar fi picat intr-o alta zi, poate ar fi fost zeci de copii morti. Poate alte zeci de scoli din Bucuresti si din tara sunt in aceeasi situatie, existand oricand pericolul ca un tavan sau un zid sa se prabuseasca peste copii si profesori.Au aprobate si fonduri de peste 200 de milioane de euro, jumatate de la Banca Europeana de Investitii, jumatate din bugetul Municipiului Bucuresti. Trebuiau reabilitate peste 100 de scoli. Au fost sau nu reabilitate? Ce s-a ales de acele sume? Daca da, lucrarile au fost facute la fel ca la Scoala 141? S-a facut receptia lucrarilor? Daca au fost facute atat de prost incat sa puna in pericol vietile elevilor si profesorilor, cine este tras la raspundere: constructorul, directorul scolii, primarul, toti acestia? De aici, poate porni un alt subiect care merita dezbatere: De ce este calitatea lucrarilor din Romania atat de proasta? Din cauza licitatiilor la care principalul criteriu de atribuire a contractelor este pretul cel mai mic, in defavoarea calitatii, sau din alte motive?Despre scoli se poate vorbi saptamani intregi si, cu siguranta, subiectul este atat de amplu incat ar putea genera elemente noi de dezbatere in fiecare zi.Cati constientizeaza cat este de grav acest lucru? Dar cate scoli si gradinite functioneaza in cladiri cu risc ridicat de seism? Cati stiu ca propriii copii invata intr-o scoala care oricand s-ar putea prabusi la un cutremur mai serios sau intr-o scoala care ar putea fi cuprinsa de flacari din cauza instalatiilor precare? La nivelul multor scoli in care invata sute de elevi lipsesc exercitiile si simularile de situatii de urgenta. De asemenea, nu sunt prezentate elevilor nici macar ghidurile si instructiunile realizate de Inspectoratul General pentru Situatii de Urgenta. De ce si cum se implica Ministerul Educatiei in aceasta situatie?De aceea au lipsit multa vreme dozele necesare de vaccin? Pentru ca nu existau un comitet si o comisie? De aceea s-au tinut departe autoritatile de comunitatile sarace si needucate, in care s-au format focarele de rujeola? Au fost fost cateva dezbateri razlete pe tema epidemiei, dar toata lumea s-a multumit cu asigurarea data de Ministerul Sanatatii ca situatia este sub control si s-a trecut mai departe. Nu este sub control. Copiii mor in continuare.La fel de des apar marturii ale pacientilor sau apartinatorilor acestora, care se plang de dispretul cu care sunt tratati in spitale. Si acestea sunt subiecte care merita tratate.Nu este de interes ca traficul este infernal in fiecare zi. Bucurestiul este cea mai poluata capitala din Europa, fiind pusa in pericol sanatatea tuturor celor care locuiesc aici. Nici acest lucru nu merita atentie de doua ore, in prime-time. Sute de cladiri din Bucuresti sunt pericol public, avand bulina rosie.In fiecare an este aprobata o lista cu blocurile care vor fi consolidate, de fiecare data aceeasi. Scuza autoritatilor este ca nu vor locatarii sa paraseasca imobilele, ceea ce este fals in unele cazuri. De exemplu, locuitorii din imobilul de pe Campineanu nr.9 asteapta inca din deceniul trecut sa fie reabilitata cladirea. Inca din 2005 a fost atribuit contract de proiectare, de peste 800.000 lei. Anul trecut, a fost atribuit contractul de consolidare firmei Ind Arges pentru 833.000 lei. Acum, contractul se afla la al treilea act aditional pentru extensie de timp. Este doar un exemplu.Au existat cateva dezbateri televizate, pe anumite posturi, despre aceasta noua forma de impozitare, insa nu suficient. Inca sunt multe de lamurit, totul este in suspans. Este posibil, dupa cum tocmai a spus Liviu Dragnea, ca aplicarea acestui impozit sa fie amanat cu un an. Insa, ar fi necesara mai multa certitudine pe acest subiect.Sindicatele sunt nemultumite, ameninta cu proteste, sunt zeci de mii de bugetari care nu stiu daca le vor fi afectate sau nu salariile. O lege atat de importanta trece pe repede inainte, fara o dezbatere serioasa.Prima dintre ele va hotari soarta celor mai profitabile companii de stat. De aceasta lege va depinde mare parte din economia romaneasca. Legea Lobby-ului ar putea legaliza traficul de influenta. Lipsa unor dezbateri serioase pe aceste teme ar putea fi nociva, intrucat s-ar putea da frau liber unor posibile abuzuri. Companiile de stat ar putea ajunge complet sub control politic, pentru a fi alimentate interese obscure, iar o Lege a Lobby-ului ar putea legaliza acte de coruptie.In conditiile in care multi ministri sunt fideli lui Dragnea si Tariceanu, Guvernul pare sa se fi oprit din orice activitate importanta. Subiectul merita atentie, avand in vedere ca se poate ajunge chiar si la criza guvernamentala, care ar putea afecta intreaga tara.Subiectele importante, care intereseaza orice cetatean, sunt numeroase. Unele sunt tratate sub forma de simple stiri, altele sunt dezbatute superficial, razlet, doar pentru a fi bifate pe agenda, iar altele deloc. Oricat interes ar putea prezenta acestea pentru publicul larg, agenda este facuta, in mare parte, in functie de interesele celor care conduc televiziunile, multi dintre ei cu mari probleme in justitie. Asa au ajuns ca aceleasi barfe si informatii menite sa slabeasca increderea in justitie au ajuns sa fie mestecate zi de zi, saptamani intregi.