Moderne musik og sjove talere gør det sjovt at være her, synes deltagerne på bibelcamping for unge med handicap og særlige behov

I showbusiness ville man kalde det et godt publikum, dét sognepræst Orla Villekjær står foran ved søndagsgudstjenesten på Haderup Bibelcamping.

I disse dage er der camping for unge med handicap og særlige behov, og det er tilsyneladende en målgruppe, der reagerer, som Orla Villekjær må have ønsket på hans vittigheder og optrin.

Gudstjenesten foregår i et stort telt i blå og hvide farver. Udenfor står nogle og bager pandekager til kirkekaffe efter gudstjenesten, og det kan de 140 i teltet sagtens lugte, mens Orla Villekjær går op på scenen for at begynde sin prædiken.

Han prædiker over søndagens tekst om Zakæus, der kravler op i et træ for at kunne se Jesus. Og for at illustrere det, løber han ud blandt kirkegængerne, der sidder på træstole på græsunderlag, og kravler op på en stige.

Da han nogle minutter senere stiger ned fra stigen, udsender han et stort hyl og lader som om, at han er ved at falde.

Hele teltet skriger op i kæmpelatter. En pige med briller og langt hår kaster hovedet bagover og smækker hånden hårdt i låret flere gange, mens Orla Villekjær løber tilbage mod scenen.

Det er femte gang, at landets kristne bofællesskaber for handicappede bliver inviteret på bibelcamping i Haderup, der ligger mellem Holstebro og Viborg. Her har Indre Mission, Danmarks Folkekirkelige Søndagsskoler og Kristelig Handicapforening inviteret folk med forskellige handicap og særlige behov.

En del af deltagerne har Downs syndrom, andre har forskellige former for autisme, mens en tredje gruppe er udviklingshæmmede på grund af fysiske handicap.

23-årige Mathias Lenzin har det svært med nye mennesker og nye indtryk. Derfor bor han til daglig på bofællesskabet Østbirkhjemmet i Ølgod. Mathias har været med på denne bibelcamping alle årene og synes, at det er sjovt.

”Det er fedt på grund af musikken. Det er næsten ligesom en koncert i teltet. Det er fedt at lovsynge Gud, og så er det fedt at være sammen med en masse venner, man kender fra andre bofællesskaber,” siger han.

Flere taler om, at der er en særlig god stemning på Haderup Bibelcamping i denne uge. Og det er ikke bare i teltet til gudstjenesten, at det er tydeligt. Der bliver givet kram overalt på pladsen, og fra et af toiletterne kan man efter gudstjenesten høre en mand fløjte melodien til gudstjenestens sidste sang ”Jeg går på livets vej” bag væggene.

Til gudstjenesten mærker Orla Villekjærs datter, Brith Irene Villekjær, også denne stemning, da hun før prædikenen skal læse søndagens tekst op. Hun har Downs syndrom, og da hun bliver færdig med den lange tekst fra Lukasevangeliet, modtager hun en stor klapsalve fra hele menigheden.

Hun ser ud til at nyde det. I hvert fald rækker hun begge arme ud mod publikum for at tage imod hyldesten, inden hendes far siger, at hun gerne må sætte sig ned på forreste række igen.

Lejrchef Hanne Pedersen har også lagt mærke til, at der er bedre stemning her i denne uge end på de fleste andre campingpladser. Til daglig er hun konsulent i Danmarks Folkekirkelige Søndagsskoler, og hun var initiativtager til den første lejr for fire år siden. Hanne Pedersen har selv en udviklingshæmmet datter.

”Der kommer altid gæster forbi på campingen, som sidder i teltet med tårer i øjnene, fordi de bliver rørt og ser disse beboeres glæde som udtryk for Guds storhed. Jeg har det på samme måde her på min femte camping,” siger hun.

Lidt længere nede på pladsen er en gruppe beboere, frivillige og personale fra Kernehuset i Ans dukket op. Mens de andre sætter forteltet op på deres campingvogn, ser de seks beboere på.

En af dem er Rebecca Techow, der har Downs syndrom.

Ligesom Mathias Lenzin synes hun, at det er sjovt på bibelcamping på grund af den moderne musik, og fordi talerne tit er underholdende. Og i år er der en særlig anledning til, at det bliver festligt, finder vi ud af, da vi spørger, hvor gammel hun er.

”Jeg er 33, og i morgen bliver jeg 34,” siger hun og smiler stort.

En kvinde fra Kernehuset hører det og kommer over og krammer Rebecca Techow.

”Ja, og det skal vi fejre hernede. Tror du ikke, at der kommer en kagekone? Og tror du, vi skal synge for dig i teltet?”.

Til gudstjenesten er Orla Villekjær ikke blot ude på at underholde det gode publikum. Han når også frem til flere opbyggelige pointer i sin prædiken. Blandt andet, at Gud elsker alle mennesker, ligesom han elskede Zakæus, selvom han var en ”skiderik”, som han kalder ham, hvilket igen får gudstjenestedeltagerne til at le.

Alle skæve eksistenser er velkomne i Guds fællesskab, fortsætter han.

”Er der nogen af jer, der kan se en meget, meget skæv eksistens herinde?”, spørger han, men ingen svarer lige med det samme. Så peger han på sig selv og fløjter en høj tone:

”Sådan en står her. Jeg er en meget skæv eksistens.”

Bibelcampingen begyndte lørdag og slutter i morgen onsdag.