"Dansk komma", grammatisk komma og enhedskomma

"Kommakrigen" er fortid. Enhedskomma-systemet (også kaldet "nyt komma") og grammatisk komma er slået sammen til ét system - "dansk komma" -, og der er ingen undskyldning for ikke at lære det. Det er i virkeligheden ikke svært, og det bliver ikke endnu lettere i morgen.

Af Per Salling

Kommareglerne bag i Retskrivningsordbogen gælder stadig (det kommer jeg tilbage til til sidst) og de ser måske lidt overvældende ud: 22 tættrykte sider med mange eksempler. Men dér, i den officielle udgave, er det også nødvendigt at have det hele med, inklusive alle spidsfindighederne og undtagelserne.

Men mindre kan gøre det. Og her nedenfor har jeg samlet de regler for kommasætning (kommatering) på dansk, du kan nøjes med at kende.

Ved opremsninger

Før "men"

Ved indskud, udråb o.l. (parenteskomma)

For at gør betydningen mere klar

Mellem sætninger

Kan flyttes for at gøre betydningen mere klar

Valgfrit foran ledsætninger

ledsætninger Problem ved sætningsknuder

Ét system, der rummer 2 slags komma

Kommasætning på dansk består af (og har altid bestået af!) 2 principielt forskellige kommaer:

Sætningskomma eller 'kryds-og-bolle-komma'

Betydningskomma - i opremsninger ('og-komma'), omkring indskud ('parentes-komma') og før "men"

De to slags komma supplerer hinanden; så for at kunne sætte komma korrekt skal du kende reglerne for dem begge.

Først betydningskommaet - det er det mindst komplicerede, og her er der slet ingen tvivl: Alt er ved det gamle.

1 Betydningskomma

Betydningskomma skal sættes i disse 4 tilfælde:

1.1 Ved opremsninger:

Både hund, kat og kanariefugl.

Hverken får, høns eller geder.

Husk, at der ikke skal komma mellem opremsningens to sidste led; her erstattes det af "og" eller "eller".

1.2 Før "men":

Han er ikke rig, men fattig.

Nogle har lært, at man skal bruge semikolon, hvis der kommer en hel sætning efter men: Han er ikke rig; men fattig er han heller ikke. Sådan er det ikke mere. Der er ingen steder, hvor man skal bruge semikolon; men der er mange steder, hvor man med fordel kan gøre det. Læs mere om Alle de andre tegn.

1.3 Ved indskud, udråb og andre selvstændige sætningsdele, der kan udelades ('parenteskomma'):

Hør nu her, Jørgen!

Øv, hvor er jeg sur!

Omatskrive.dk, den gode sproghjemmeside, er lige blevet opdateret.

Hvis der er sætningskommaer i nærheden, kan det forvirre billedet at bruge parenteskommaer. Derfor er det somme tider bedre at bruge parenteser eller tankestreger:

Vi skulle have spist middag, men de kom, som sædvanlig, halvanden time for sent, og så blev der ikke noget af det.

Vi skulle have spist middag, men de kom - som sædvanlig - halvanden time for sent, og så blev der ikke noget af det.

En meget almindelig type indskud er navnetillæg, også kaldet "apposition".

Finansministeren, Thor Petersen, fremlagde lovforslaget på regeringens vegne.

En minister, Thor Petersen, fremlagde lovforslaget på regeringens vegne.

Hvad var det nu, finansministeren hed? Eller: Hvilken minister? Her kan du fjerne det, der står mellem kommaerne, uden at sætningen tager skade. Det står der kun som en præcisering af det, der står umiddelbart før. Her kunne du også bruge parenteser.

Men i den næste sætning går det ikke - her kan du ikke udelade "Thor Petersen", uden at sætningen kommer til at virke forkert, så derfor skal der ikke sættes kommaer om navnet :

Finansminister Thor Petersen fremlagde lovforslaget på regeringens vegne.

Forskellen er, at "Finansminister" står både i ubestemt form og uden artikel, og så kan ordet ikke stå alene som grundled. I dette tilfælde er det hele forbindelsen "Finansminister Thor Petersen", der er grundled.

1.4 For at gøre det mere klart, hvad sætningen betyder:

Jeg opdagede det, ganske vist alt for sent.

Slet kommaet - og sætningen ændrer betydning!

Eller:

Han spadserede, en time før gæsterne kom.

Han spadserede en time, før gæsterne kom.

De besluttede straks at hæve prisen.

Besluttede de straks at hæve prisen? Eller besluttede de at hæve den straks?

De besluttede, straks at hæve prisen.

2 Sætningskomma

Sætningskomma sætter man efter disse 4 regler:

2.1 Sætningskommaet sætter man mellem sætninger

(Og hvad er så en sætning? - Se her om sætninger.)

Det kan være mellem 2 hovedsætninger:

Bonden sår kornet om efteråret. Han høster næste sommer.

Bonden sår kornet om efteråret, og han høster næste sommer.

Det kan være mellem en hovedsætning og en ledsætning (også kaldet en bisætning, men navnet "ledsætning" er bedre, fordi den grammatisk set er et led i hovedsætningen):

Bonden sår kornet om efteråret, så han kan høste næste sommer.

Det kan være mellem 2 ledsætninger:

Bonden sår kornet om efteråret, så han kan høste næste sommer, hvis spurvene ikke æder det hele i mellemtiden.

I eksemplerne ovenfor kommer hovedsætningen først og ledsætningen bagefter. Men ledsætningen kan også komme først - eller skudt ind midt i hovedsætningen. I alle tilfælde er grænsen mellem sætningerne markeret med et komma:

Hvis bonden ikke sår, kommer han ikke til at høste.

En bonde, som ikke sår, kommer ikke til at høste.

2.1.1 Fælde ved komma mellem hovedsætning og ledsætning (idiotkomma)

Når en ledsætning følger efter en hovedsætning, begynder den ofte med et bindeord. Det bindeord hører til ledsætningen, og derfor skal kommaet stå før det:

Jeg så, at bonden såede.

bonden såede. Jeg spurgte, om bonden blev færdig med at så i dag.

Men somme tider står der et forholdsord før bindeordet. I de tilfælde bliver forholdsord og bindeord til ét samlet udtryk, og kommaet skal stå før forholdsordet.

Det regnede blidt, uden at bonden holdt op med at så.

bonden holdt op med at så. Det begyndte at regne, netop som bonden var færdig med at så.

Det er fejl i denne situation, gammeldags sproglærere kalder idiotkomma, fordi de selv synes, at det er jo så let

2.2 Sætningskommaet kan flytte sig af hensyn til betydningen

Somme tider kan du have lyst til at flytte sætningskommaet væk fra den rigtige plads og bruge det som 'betydningskomma'. Det kan ofte lade sig gøre; men flyt det - lad være med bare at sætte et ekstra!

Her er det kommaet efter "ledermøder", der bliver trukket bort af "f. eks.":

Notatet kan blive kopieret og brugt som bilag på ledermøder, hvor der kan være folk fra andre områder til stede.

Notatet kan blive kopieret og brugt som bilag, f. eks. på ledermøder hvor der kan være folk fra andre områder tilstede.

Sæt selv kommaet i det næste eksempel. Og sæt det, så sætningen bliver ved med at betyde det, den skal!

Jeg har både en hund og en papegøje som kan tale.

(Her kan du nu også formulere dig ud af problemet - prøv f. eks. at bytte om på dyrenes rækkefølge.)

2.3 Det er valgfrit at sætte komma foran ledsætninger

Her kommer så den berømte valgfrihed - det ene punkt, hvor "enhedskommaet" adskilte sig fra det grammatiske komma:

Det er valgfrit at sætte komma foran ledsætninger. Men ikke efter! Det vil sige,

at hvis hovedsætningen kommer først og ledsætningen derefter, er det valgfrit at sætte kommaet mellem dem

at sætte kommaet mellem dem at hvis ledsætningen kommer først og hovedsætningen derefter, er det ikke valgfrit - kommaet skal være der

- kommaet skal være der at hvis ledsætningen er en indskudt sætning, er det valgfrit at sætte komma, hvor den begynder. (Men ikke hvor den slutter!)

Vi tager alle eksemplerne fra 2.1 en gang til - denne gang med de valgfrie kommaer i parentes:

Bonden sår kornet om efteråret, og han høster næste sommer. (H+H)

Bonden sår kornet om efteråret(,) så han kan høste næste sommer. (H+L)

Bonden sår kornet om efteråret(,) så han kan høste næste sommer(,) hvis spurvene ikke æder det hele i mellemtiden. (H+L+L)

Hvis bonden ikke sår, kommer han ikke til at høste. (L+H)

En bonde(,) som ikke sår, kommer ikke til at høste. (H+indskudt L)

2.3.1 Der er en enkelt undtagelse fra denne valgfrihed

Hvis en indskudt sætning er "parentetisk" - hvis den kan udelades, uden at hovedsætningen bliver noget vås af den grund - skal den have komma både før og efter. Det er faktisk den samme regel som den med parenteskomma om selvstændige sætningsdele, der kan udelades - se ovenfor i afsnit 1.3.

En bonde(,) som ikke sår, kommer ikke til at høste. (H+indskudt L)

En bonde kommer ikke til at høste.

Der mangler noget - ikke? Her er der altså tale om en 'almindelig' ledsætning, og den normale regel om valgfrihed gælder.

Men:

En bonde, hvadenten han er gammel eller ung, skal så for at kunne høste.

En bonde skal så for at kunne høste.

Det kan man til gengæld godt skrive. Det vil sige, at den indskudte sætning her er parentetisk, og så skal den have komma både før og efter.

2.4 Sætningsknuder

På dansk har vi en mulighed for at fremhæve et led i sætningen ved at rykke det op foran. Det kalder vi en sætningsknude.

Jeg tror ikke, at du kender ham.

Ham tror jeg ikke(,) at du kender.

Jeg mener, at vi skal undgå den slags, når vi starter igen.

Det er den slags(,) jeg mener(,) at vi skal undgå, når vi starter igen.

Når man gør det, kommer der uorden i sætningsleddene. Noget, der hører til ledsætningen, bliver rykket op i hovedsætningen, og det gør det umuligt at sætte kommaet mellem de to sætninger 'korrekt'; det vil jo komme til at afskære sammenhørende led fra hinanden.

Løsningen på problemet er at udelade de kommaer, der står inde i knuden - eller evt. at undgå sætningsknuder helt. Det kan du læse mere om i "Tips om sproget".

3. Omatskrive.dk's anbefaling om det valgfrie komma før ledsætninger

Bestem dig! Enten skal du benytte dig af valgfriheden, eller også skal du lade være. Hvis du gør snart det ene, snart det andet, vil det se ud, som om du ikke kan sætte komma. Brug traditionelt komma, hvis du er usikker! Valgfriheden er og bliver en overbygning - en ekstra regel - oven på den grammatiske tegnsætning; og hvis du føler dig usikker i kommasætning, er der ingen grund til at gøre det mere kompliceret end nødvendigt. Skriv enkelt! Hvadenten du sætter komma på den ene eller den anden måde, så skriv enkelt. Undgå lange og snørklede sætningskæder med mange ledsætninger og indskud - de er ikke kun sværere for dig selv at sætte komma i, de er også sværere for dine læsere at tygge sig igennem.

Det sidste er ganske særligt påkrævet, hvis du følger valgfriheden. Eksemplet nedenfor er fra en lille grammatik for opgaveskrivere på Københavns Universitet (Lis Hedelund: Korrekt sprog og rigtige kommaer), og det viser en - efter dét princip - fuldstændig korrekt kommateret sætning:

Jeg ville ringe hvis jeg vidste hvad det selskab vi rejste med, hed.

Og vel er det korrekt; men det er altså ikke specielt læseligt! (Prøv selv at analysere sætningen. Sæt de "manglende" kommaer og overvej, om sætningen bliver lettere at læse af det. Og tænk over, om sætningen måske meget hellere skulle have været formuleret på en helt anden måde ...)

4. Retskrivningsordbogens kommaregler gælder stadig!

Hvis du har Retskrivningsordbogen i 2. udgave fra 1996 eller 3. fra 2001, kan du stadig bruge kommareglerne. De skelner ganske vist skarpt mellem "de nye kommaregler" og "de traditionelle kommaregler", og den sondring er ikke længere relevant. Men du kan gå ud fra, at

§46-52 er ens, uanset om du vil følge valgfriheden (bruge "enhedskomma") eller lade være

§55-57 beskriver reglerne for sætningskomma, hvis du vil sætte traditionelt grammatisk komma

§52-54 beskriver reglerne for sætningskomma, hvis du vil undlade komma foran ledsætninger.

Næste udgave af Retskrivningsordbogen vil nok være opbygget anderledes, når det drejer sig om kommasætning eller kommatering; men indholdet vil være det samme.

Se også:

Boksen Tag et stykke papir og skriv 3 argumenter for, at det er vigtigt at sætte komma nogenlunde rigtigt. Skriv derefter 3 argumenter for, at rigtig kommasætning er fuldstændig ligegyldig. Tænk over de 6 argumenter et øjeblik. Hvilke(t) af dem vejer efter din egen mening tungest? Få en klasse- eller studiekammerat eller en kollega til at gøre det samme. Byt papir og kig på hinandens argumenter. Hvilke(t) af dem vejer tungest?

© Per Salling, Omatskrive.dk, 2004-2013