Dagen er den ene af de to dage på året, hvor nat og dag praktisk talt er lige lange.

Præcis klokken 22.02 fredag aften står solen lodret over ækvator midt ude i Stillehavet, og det markerer dermed sommerens endeligt på den nordlige halvkugle.

Nat og dag burde være lige lange

Det er nemlig jævndøgn, og som navnet antyder, betyder det i praksis, at nat og dag er lige lange.

Efterårsjævndøgn markerer ligeledes indgangen til vinterhalvåret, og det er netop nu, at dagens længde aftager mest. Nemlig med cirka fem minutter hver dag.

Det næste halve år vil vi i løbet af døgnet have flere mørke timer end lyse, og det hele kulminerer den 21. december, som er årets korteste dag.

Jævndøgnet er ikke helt jævnt

Selvom markeringen af jævndøgn rent astronomisk set sker på et bestemt tidspunkt, henviser navnet jævndøgn til, at dag og nat er lige lange.

Det er de dog kun næsten. Selvom jordens hældning i forhold til Solen ved jævndøgn er 0 grader, og nat og dag begge burde være præcis 12 timer lange, viser et kig i almanakken, at det ikke helt er tilfældet.

Dagen i dag er faktisk 12 timer og 10 minutter lang, og det er først på søndag den 24. september, at nat og dag er så godt som lige lange.

Klokken 22.02 fredag aften den 22. september står solen lodret over ækvator. De næste tre måneder vil dagene kortes indtil vintersolhverv den 21. december. Foto: TV 2 VEJRET

Solen kan ses lidt efter, den er gået ned

Årsagen er, at vi på grund af lysets brydning i jordens atmosfære kan se solen lidt før, den rent faktisk står op, og vi kan også se den selv efter, den reelt er gået ned.

Det giver lige 10 minutter mere dagslys, end vi burde have, og dagen er således fortsat lidt længere end natten.

Om godt én måned, nemlig natten til den 29. oktober, stiller vi urene én time tilbage fra sommertid til normaltid, men det er en helt anden historie.