Zgomotul unei drujbe sfredeleşte liniştea aparentă din spatele blocului prin geamul deschis al sufrageriei. Mă scoate din minţi. Înainte să înceapă, auzeam de-afară, aproape indescifrabil, păsările şi vuietul îndepărtat al străzii - zgomote de fond, cu care urechea mea s-a obişnuit. Şi când e linişte, noaptea, pot auzi acea linişte cu geamul deschis, e ca un sunet supersonic. Particule fine sar din perdea când dau să aerisesc, iar pe masa din bucătărie stau îngrămădite tuburi cu uleiuri. N-aş bănui într-o mie de ani ce substanţe trăiesc în ele, nu sunt trecute pe etichetă. Şi nici nu m-aş fi gândit la ele până să mă văd cu Cristian Iojă, directorul Departamentului de Geografie Regională și Mediu al Facultăţii de Geografie din Bucureşti.

Acesta a monitorizat, împreună cu colegii săi, calitatea mediului interior în apartamente & case bucureştene. Au făcut-o între 2008 şi 2012, când au analizat modelele de consum din aproape 260 de locuinţe şi au făcut măsurători în circa 10% dintre ele - au evaluat, printre altele, calitatea aerului sau nivelul de zgomot. Cercetarea a inclus apartamente din mai multe zone ale Capitalei - inclusiv locuinţe sociale sau din cartiere marginale precum Ferentari - şi diferite tipuri de case, de la unele de patrimoniu din zona Victoriei, la unele din Giulești-Sârbi.

„Degradarea stării de sănătate a populației ţine și de condiţiile din mediul interior”, spune Cristian Iojă, care este preocupat de relaţiile dintre natură şi societatea umană. Are o atitudine fermă şi e stăpân pe vorbele lui. „De obicei, nu conștientizăm că există o substanţă decât dacă miroase ceva. Sunt multe substanțe care nu miros sau unele care chiar miros plăcut, dar ne pot pune probleme.” Calitatea aerului interior, exeplică el, ține în proporție de circa 20% de ce e afară. Restul, de ce e înăuntru: de materialele din care e făcută locuința, de dotările şi comportamentele din ea.

Toamna trecută, echipa sa de cercetare a început etapa a doua a studiului, care ar urma să dureze patru ani şi să ne arate ce s-a schimbat în ultima vreme. Până atunci, l-am rugat pe Cristian Iojă să ne spună ce ştim până acum despre mediul interior din Bucureşti. Cu menţiunea că n-ar trebui să ne vedem locuinţele ca pe nişte bombe cu ceas, ci mai degrabă să reflectăm asupra comportamentelor noastre.

(Aici găsiți integral studiul pentru 2008-2012).