Cu 2 săptămâni înainte de alegeri, PSD este în plan. Mai are puțin, câștigă alegerile și, cu puțină inteligență, poate câștiga și majoritatea în Parlament, adică guvernarea. Doar un șoc neașteptat, care să-i scoată pe nehotărâți la urne, mai poate schimba ceva.

Pe scurt, lucrurile stau în felul următor:

1. Toate sondajele de opinie, fie că sunt făcute de PSD, fie de PNL sau USR, confirmă ceea ce știam din toate alegerile de după 1989: și pe 11 decembrie, Partidul Social Democrat va obține cele mai multe voturi. Explicațiile sunt multe, de la structura demografică a votului, până la nostalgia după Partidul care „dă”.

2. PSD știe că a mai câștigat alegerile fără a ajunge la guvernare. Aici este singura îngrijorare a social-democraților în aceste alegeri. Liderii pesediști recunosc, când vorbesc neoficial, că, pentru ei, adevărata miză a alegerilor este ALDE, partenerul de guvernare ales de dl. Dragnea. Partidul dlui Tăriceanu este în preajma pragului de intrare în Parlament, astfel încât primul obiectiv al PSD este să împingă ALDE peste ștachetă. Dacă va fi nevoie, organizațiile social-democrate vor primi ordin să bage în urnă voturi pentru ALDE: modelul a fost aplicat cu succes în cazul PDL- EBA, când fiica cea mică a președintelui Băsescu a candidat ca independentă pentru Parlamentul European, fiind ajutată, în mod organizat, cu voturi de partid. Operațiunea trebuie să fie pe cât de discretă, pe atât de atent calibrată: PSD trebuie să crească ALDE doar atât cât este necesar, nici prea puțin ca să nu treacă pragul, dar nici prea mult ca să-și ia nasul la purtare. Cât despre propunerea pe care PSD și ALDE o vor face pentru funcția de premier, variantele Liviu Dragnea sau Călin Popescu Tăriceanu par simple diversiuni.

Îți recomandăm Zâmbetul „premierului” Liviu Dragnea

3. Cineva care înțelege foarte bine mecanismele alegerilor și știe bine aritmetica sondajelor îmi spunea că aceasta este „cea mai interesantă campanie mută” la care a asistat. Temele aruncate să le mestece publicul n-au nicio legătură cu discuțiile și cu calculele subterane. PSD controlează autoritar agenda publică, iar asta îi dă liniștea să-și facă mutările în culise. Din greșelile campaniilor trecute, PSD a învățat un lucru esențial: de pildă, cum să ataci fără să te expui. Falanga RTV a PSD a creat Partidul România Unită, condus de dl. Victor Ponta. Primul partid al cărui președinte e în alt partid este principalul canal prin care se deversează în spațiul public propaganda neagră a PSD. Dacă la alegerile prezidențiale din 2014, această propagandă a avut efect de bumerang, lovindu-l pe Victor Ponta în figură, acum PRU asigură un scut de protecție. Toate aberațiile cu tehnocrații trădători, cu sorosiștii care sug sângele poporului, cu corporațiile care ne fură țara - reeditări ale campaniei de demonizare a străinului - nu mai sunt lansate direct din Kiseleff, ci mediat prin gașca veselă din PRU. Așa cum ALDE a fost crescut pentru a fi folosit pentru o majoritate guvernamentală, PRU a fost creat pentru ca PSD să spună lucruri care n-ar putea fi spuse de către un partid care se prezintă modern și responsabil. Și în timp ce Pontaghiță aruncă rahat în ventilator, Liviu Dragnea apare profesoral la TV, făcând demonstrații la flip-chart despre buget. Prin urmare, PSD și-a creat spațiu vital de manevră politică, atât pentru combinatorica electorală, cât și pentru a-și diversifica mesajele în funcție de public.

4. Dacă-l vezi pe dl. Liviu Dragnea vorbind de relaxare fiscală, antreprenoriat și scăderea taxei la dividende, de dreapta hardcore să fii, că tot ciulești urechea. Între anumite ore și pentru anumite segmente de public, PSD este un partid liberal pur sânge. În paralel, PSD este un partid de extremă stânga. Sau de extremă dreapta, în funcție de post. Căci nu mai e deloc vorba de ideologie la PSD, ci de cameleonism populist. Din când în când lansează mesaje de un naționalism de grotă, care stimulează toate fricile românilor. Reînvierea personajului malefic Soros - una dintre obsesiile lui C.V.Tudor - a fost o operațiune de succes. Acum câteva luni părea încă o prostioară născută din gândirea șerpiliană a marilor gânditori din Kiseleff: bozgorul jidan care ne fură țara. Cum naiba să mai iei în serios în 2016 așa ceva? Repetată însă cu obstinație, dusă înspre categoriile de alegători care au nevoie de un vinovat de serviciu pentru propria neîmplinire, întărită de așa zise investigații de presă și luată în serios de o mulțime de înțelepți care și-au pierdut vremea să o demonteze, întărind-o în mod pervers, sperietoarea Soros este la noi mai vie chiar decât în America, unde Donald Trump a folosit-o cu succes. Că nu miliardarul american Soros îți fură șunca din fasole, ci mai degrabă baronul local român și patriot căruia îi ești arondat, asta e o observație care se adresează rațiunii. Or, Soros a fost invocat de PSD tocmai pentru a se adresa iraționalului. Partidul acesta care cunoaște mai bine ca oricare altul fricile populației, pentru că el însuși i le-a cultivat zeci de ani, știe că destinului măreț care i-a fost hărăzit românului nu i se poate opune decât oculta mondială. Românul nu e furat de primar sau de parlamentar. Ar fi prea puțin. De el se ocupă miliardarii Planetei și când e să-l fure, aceștia o fac în stil mare, cu țară cu tot.

5. Nu e zi în care să nu văd luări de poziție, de la moderate, la isterice, despre „familia tradițională”. Poate după ce va trece campania, s-ar cuveni să ne aplecăm asupra ei: atunci am vedea câți copii sunt crescuți de bunici, pentru că părinții sunt plecați în străinătate, câte femei sunt învinețite de soții lor tradiționali, câți copii sunt îmblânziți cu la fel de tradiționalul Sfântul Nicolae. Cât de netradiționale mai sunt familiile monoparentale și cine poate impune un calapod fix peste o familie? Sunt întrebări legitime ale unei societăți, dar probabil că dl. Dragnea și PSD-ul își vor pierde subit interesul pentru această temă după campania electorală, la fel cum vor uita, de pildă, și de impozitul pentru dividende. Astăzi, partidul sponsorizează această discuție artificială dintr-un singur motiv: străinii (cu avatarurile lor: tehnocrații, sorosiștii, corporatiștii etc.) nu ne atacă doar țara, ci și „familia tradițională”. Orice ar însemna asta...

PSD și-a degajat temele, le-a centrat pe segmente de public, le-a pasat atent grupurilor de presiune, presei și purtătorilor de mesaj arondați partidului, sperând să înscrie decisiv peste 2 săptămâni când miza este nu doar un scor aproape de 40 la sută, dar și împingerea ALDE în Parlament. În acest timp, PNL face niște experimente de comunicare bizare. Dar despre PNL, USR și Dacian Cioloș, în articolul de mâine.