Denne leder blev første gang bragt i avisen Ingeniøren og på vores netudgave 16. februar 2018. Vi fremhæver den igen som følge af den debat, der nu er opstået i elektroniske medier om forsøget med drænrør.

Foragten for sagkundskaben nåede et nyt og tragikomisk højdepunkt i forrige uge. Da besluttede et bredt politisk flertal bag en fem år gammel vækstaftale at genoplive et forsøg på at beskytte Vestkysten, som allerede for ti år siden blev dømt uvirksomt og spild af penge.

Teknikken bag forsøget – at banke 1,5 meter lange trykudligningsrør ned i sandet for at forhindre erosion – står den kontroversielle opfinder Poul Jacobsen fra Skagen bag. Han har rendt myndighederne på dørene så længe, at hans sag er langt den største, Kystdirektoratet nogensinde har haft, og han har én gang fået chancen for at vise drænrørenes værd. De blev testet på en 11 km lang forsøgsstrækning fra 2005 til 2008. Herefter bekræftede to uafhængige professorer, den ene udpeget af Poul Jacobsen selv, Kystdirektoratets konklusion om, at rørene ikke virkede.

Læs også: Her er rapporterne om de virkningsløse drænrør

Så hvilede sagen et par år, indtil den daværende minister med ansvaret for kysterne, Hans Chr. Schmidt (V), i 2010 alligevel besluttede at sætte nye forsøg i gang efter ønske fra Dansk Folkeparti

Regeringsskiftet kom dog i vejen, for den S-ledede regering skrottede forsøgene igen, fordi drænrørene jo allerede var testet og fundet virkningsløse.

Nu har Dansk Folkeparti fået gennemtrumfet, at 10 ud af 45 vækst­aftale-millioner kroner går til igen at teste drænrørene, og arbejdet med at finde egnede strækninger er ifølge lokale medier allerede i gang. Ifølge DF-ordfører og formand for Folketingets miljøudvalg Pia Adelsteen er der slet ikke grund til en videnskabelig gennemgang af resultaterne. »Jeg har ikke behov for 27 professorer, der udtaler sig om forsøget. I mine øjne kunne det lige så godt være en landmåler, der registrerer, hvordan kysterne ændrer sig,« forklarede hun Ingeniøren i den forgangne uge.

Vi har tidligere beklaget, at politikere, og i stigende grad endda deres embedsmænd, nægter at lytte til fagligt funderede argumenter og kritik. Vi har argumenteret for, at faktaresistens over for kendsgerninger, der er ubelejlige eller direkte ubehagelige for politiske beslutninger, er en væsentlig årsag til en perlerække af skandaler, senest salget af Statens Serum Instituts vaccineproduktion.

Sammenlignet med milliardbeløbet, som det salg drænede statskassen for, er det økonomiske spild på 10 mio. kr. til at banke drænrør i Vestkystens strandsand til at overse. Men den fuldstændigt åbenlyse disrespekt for fagkundskaben er til gengæld lige så alvorlig. Den leder tankerne hen på, hvad der i den amerikanske debat endte med at blive kaldt alternative fakta.

Hvis politikerne bestiller pseudo-undersøgelser til at bekræfte deres egen verdensopfattelse, uagtet hvordan den harmonerer med natur­lovene, er vejen banet for et samfund regeret af mavefornemmelse og folke­stemninger. Derfor er de 10 mio. kr. for vigtige til blot at glide igennem som en sidebemærkning til en gammel aftale. Ing.dk’s debattører tager klart afstand fra de nye forsøg, som det ses i kommentarsporet vil vores dækning. Nu må vi kræve, at vores folkevalgte politikere også kommer til fornuft.