Bestemmelsen stammer fra 1930, men der indgik også et blasfemiforbud i lov om pressens brug fra 1850 og i straffeloven af 1866. Blasfemiforbuddet har altid været omstridt.

Under vedtagelsen af lov om pressens brug udtalte Grundtvig i 1850:

“Derfor skal jeg ogsaa stemme imod den hele Paragraph, som aldeles unyttig og skadelig, – skadelig, fordi den aldrig vil blive brugt, uden naar man vil en Forfatter til Livs, og da kan man meget let finde Noget at beraabe sig paa, da der som sagt i Bibelen gives Eksempel paa at drive Spot med modsatte Religionssamfund, og i Bibelen findes Meget, som efter Manges Mening saarer baade Blufærdigheden og Alt Saadant.”

Som så ofte før var Grundtvig profetisk, for blasfemiparagraffen er historisk set brugt til at ramme en række prominente skribenter.

Det gjaldt eksempelvis Harald Brix – en af arbejderbevægelsens og Socialdemokratiets “Founding Fathers” – chefredaktøren på Social-Demokraten Emil Wiinblad og Ernst Brandes, redaktør for Kjøbenhavns Børstidende.

Brandes havde trykt en anmeldelse af ingen ringere end Henrik Pontoppidan, der i retten blev beskrevet som “en Specialist i Behandlingen af slibrige Emner, navnlig saadanne, der behandler kønslige Forhold, og han gør det i en letfærdig og fri Tone.”

Ud over at Brandes blev dømt for artiklen, blev Pontoppidan frataget en ydelse på 1.000 kroner om måneden, og otte måneder senere begik Brandes selvmord.

Tilbage i 1924 fremsatte den socialdemokratiske justitsminister K.K. Steincke et forslag til en ny straffelov, hvor en blasfemibestemmelse var udeladt. Det blev kritiseret af de borgerlige partier, der mente, at blasfemiparagraffen var nødvendig for at slå ned på værdiløs spot af religion.

Det fik Steincke til at svare med et citat fra politikeren og redaktøren Viggo Hørup:

“O, Voltaire, i din Himmel, o, Heine, i din grav, o, Søren Kierkegaard, i dine bedste Øjeblikke, alle I store henfarne utvivlsomt forkastelige, men ellers temmelig banebrydende Aander, der af den gode Gud fik Foragten til Værn mod Lumpenheden og Spotten til Trøst imod Dumheden – hør, hvor altid værdiløse de Gaver var, hvormed I rensede Verden!”