Autor je pôdoznalec a vysokoškolský profesor,

odvolaný vedúci regionálneho oddelenia Výskumného ústavu pôdoznalectva a ochrany pôdy v Prešove

Nie je to tak dávno, keď v našej spoločnosti koloval vtip o postupe vrchnosti pri riešení vzniknutých a množiacich sa problémov. Po prirodzenej etape hľadania vinníkov nasledovalo potrestanie nevinných a odmeňovanie nezúčastnených. Takýto postup bývalých funkcionárov by mal byť už len témou vtipov a spomienok na bývalý režim. Žiaľ, napriek deklarácii našich štátnych predstaviteľov o funkčnej demokratickej spoločnosti je realita na Slovensku dosť podobná s minulosťou. Namiesto smiechu je nám však aj teraz viac do plaču.

Keď poslanec Martin Fecko pri odvolávaní pani Matečnej z postu ministerky pôdohospodárstva na pôde parlamentu argumentoval, že táto žije v hlbokom socializme, ani zďaleka netušil, že táto pani do bodky naplnila literu niekdajšieho vtipu. Na čo však názorne poukázal, bol postup a snaha očistiť jej meno, meno ministerstva i Poľnohospodárskej platobnej agentúry, ktorá spadá pod jej priame riadenie, v kauze poberania agrodotácií na východe Slovenska. Pani ministerka postupovala chronologicky s vyššie uvedeným vtipom.

Vyhľadanie vinníkov

To sa vždy robilo a robí tak, aby boli obvinení tí, čo sa nemôžu účinne brániť, čo nemajú na to skúsenosti, potrebné nástroje a predovšetkým politické krytie. Hodením blata na pokiaľ možno čo najnižší hodnostný rebríček sa odpúta pozornosť od skutočných vinníkov.

Pri takomto postupe je dobré dať mediálny priestor aj skutočným (nie účelovo nájdeným) vinníkom, aby sa spoločne zdôvodnili ďalšie nasledujúce kroky. Veď ten, kto stojí po boku pani ministerky, nemôže byť predsa vinníkom. A ak sám na seba podá trestné oznámenie (ktoré nikomu nedokladuje), tak je to ten najlepší dôkaz jeho čistoty.

Najlepšie teda bude, ak sa vina zvalí na nejaký výskumný ústav, ktorý v celom procese zohráva len okrajovú úlohu. Odvolanie jeho pracovníkov nebude traumatizovať spoločnosť a odpúta pozornosť od samotného prípadu. Že ide o pracovisko a ľudí, ktorí v celom systéme poskytovali len podkladové údaje a teda boli marginálnou súčasťou systému, nemusí nik vedieť. Najlepšie bude, ak budú obvinení z manažérskeho zlyhania – takto po nich ani pes neštekne. Všetko je jasné, vinník sa našiel a treba ho predstaviť verejnosti. Nuž, stalo sa.

Potrestanie nevinných

Pani ministerka na tlačovej konferencii po boku s riaditeľom PPA 27. marca verejne vyhlásila: „Dávam príkaz na odvolanie zodpovedných riadiacich zamestnancov Výskumného ústavu pôdoznalectva a ochrany pôdy, ktorí sú zodpovední za správu a digitalizáciu systému.“ Už tu sa však rozumne zmýšľajúci „plebs“ začína na tomto vtipe usmievať, netušiac, že záver bude ešte lepší.

Ministerka vyvodila personálnu zodpovednosť voči obyčajným „pešiakom“ plniacim si svoje povinnosti podľa metodiky, ktorú im ona sama predpísala. Z funkcie bol odvolaný riaditeľ, ktorý do funkcie nastúpil 1. apríla, teda v čase, keď chybne zakreslené parkovisko už dávno bolo zanesené do systému identifikácie parciel a nijako to už nemohol ovplyvniť.

Z funkcie som bol odvolaný aj ja ako vedúci regionálneho oddelenia tohto ústavu v Prešove – teda pracoviska, ktoré sa na kreovaní máp pre dotácie vôbec nepodieľalo. Bol som odvolaný za niečo, na čom moje pracovisko nerobilo a čo som nijako nemohol ovplyvniť. Mal som však jednu nevýhodu – bol som z východného Slovenska.

Na tlačovej besede pani ministerka okrem iného povedala: „Politik by mal vedieť, že ak chce útočiť, musí mať relevantné argumenty na to, aby na toho druhého mohol zaútočiť a (mohol) nielen vytiahnuť papier a škandalizovať, znevažovať ľudí.“ Pani ministerka v prípade môjho odvolania takéto argumenty nemala – je teda političkou? Svojím postupom znevážila celoživotnú prácu človeka, z daní ktorého žije aj ona. Môže si v demokratickom štáte takéto konanie dovoliť zodpovedný politik? Voči komu teda pani ministerka vyvodila zodpovednosť? Odpoveď musí byť zrejmá každému rozumne zmýšľajúcemu človeku – bolo to voči ľuďom ktorí s danou vecou nemajú nič spoločné a právom sa cítia zneužití. Sme v strede vtipu, na ktorom sa už väčšina z nás smeje.

Známy rímsky autor výrokov Publilius Syrus povedal: „Pri súdení je trestuhodné ponáhľať sa.“ Pani ministerka sa v prípade odvolaných výskumníkov zjavne ponáhľala. Zaslúžila by si preto trest. Ona však vie, že žiaden trest nebude, a ponáhľala sa zrejme preto, aby hladnému ľudu čím skôr, tak ako v starovekom Ríme, predhodila obeť.

Odmeňovanie nezúčastnených

Zdalo by sa, že sa pani ministerka z predchádzajúcich chýb a vyhlásení odborníkov poučí, a že sa za svoje kroky minimálne ospravedlní. Doteraz sa však tak nestalo. Naopak, kompletizuje pointu starého vtipu a normálny človek sa už musí rehotať. V súvislosti s úspešne ukončeným podávaním žiadostí poľnohospodárov o priamu platbu za rok 2018 verejne ďakuje ministerstvu, Poľnohospodárskej platobnej agentúre i novinárom za úspešné zvládnutie tejto úlohy. Zabudla však poďakovať ústavu, manažment ktorého odvolala, ktorý celú túto kampaň technicky pripravoval a bez úsilia ktorého by sa ona nemohla chváliť cudzím perím.

Ústav zabezpečil prevádzku systému umožňujúceho požadovať dotácie na pôdu pre rok 2018 v elektronickej forme a prijal opatrenia, ktorými sa odstránili problémy z minulých rokov. Došlo k zlepšeniu funkcionalít, zvýšila sa stabilita aplikácie a boli vykonané opatrenia na zvýšenie záťaže pri nadmernom počte paralelne prihlásených používateľov.

Minuloročné žiadosti, ktoré v systéme neboli zaevidované, previedol do elektronickej formy, čo umožnilo pri štarte kampane zobraziť hranice užívania, ktoré v predchádzajúcej kampani boli podané iba v papierovej forme. Výraznou pomocou pre poľnohospodárov bola poradenská služba formou helpdesku, ktorú ústav taktiež zabezpečoval a ktorá bola zriadená vôbec prvýkrát počas kampane. Čo urobilo ministerstvo, respektíve platobná agentúra?

Slová, slová, slová…

Keď sa opozícia neúspešne pokúšala odvolať pani ministerku z funkcie – teda vyvodiť zodpovednosť voči skutočnému vinníkovi – do smiechu jej už veru nebolo. Na odborné argumenty i zdôvodnenie odvolania výskumníkov vo svojej obhajobe argumenty nenašla a tak ich jednoducho ignorovala. Parlament zasypala len spŕškou samochvály a zavádzania. Toto je odborná diskusia, po ktorej tak volá?

Určite si pri tom uvedomovala, že opozícia nemá dostatok hlasov na jej odvolanie. Ozvať sa v nej však mohol aspoň vnútorný hlas, ktorý by jej pošepkal niečo o slušnosti a sebareflexii. Za to, že ju teraz podržali jej súkmeňovci, sa môže poďakovať nesmiernemu úsiliu koaličných strán o zachovanie svojho vládnutia. Ich prázdne slová v snahe o spravodlivosť najlepšie dokumentuje vyjadrenie predsedu vlády, ktoré zaznelo na tlačovej besede TA3 – 6. apríla: „…budem vždy robiť všetko preto, aby na Slovensku platilo, že bez ohľadu na to, z akej časti krajiny pochádzate, sa každý občan musí domôcť spravodlivosti a nesmie platiť, že spravodlivosti sa dopátra len ten, kto má peniaze alebo dobré známosti. A preto som jasne povedal, že nebudem tolerovať, aby sa komukoľvek diala krivda, a to je jedno, v akej oblasti.“ Pán premiér však napriek svojmu vyhláseniu (prázdnym slovám) i apelom zo strany poškodených doposiaľ mlčí a krivdu bez mihnutia oka toleruje.

Andrej Bán napísal, že opo­zícia v konfrontácii s ministerkou nevie správne argumentovať, s čím sa dá súhlasiť. Problematika agrodotácií i samotného pozemkového práva je však pomerne zložitá a nie každý sa v nej vyzná. Uvedené ministerke prihráva na smeč, čo však neznamená, že len ona má pravdu a že ona je tým jediným „odborníkom“, ktorý problém vyrieši. Je zaujímavé, že hoci ona samotná volá po odbornosti, diskusiám a debatám s naozajstnými odborníkmi sa úspešne vyhýba. Vyhýba sa aj odpovediam na ich listy či výzvy na takú konfrontáciu a ak ju niekto „zaskočí“, tak sa len vyhovára, že o ničom nevie. To skutočný odborník nerobí. Alebo sa bojí, že jej odbornosť už konečne raz niekto (kto ju dobre pozná) spochybní?

V záujme obhájenia svojho doterajšieho konania by preto pani ministerka mala začať vyvodzovať zodpovednosť na tých správnych miestach a začať by mohla sama u seba. Zároveň by mala argumentačne a odborne zdôvodniť – čo ju viedlo k vyvodeniu zodpovednosti voči obyčajným výskumným pracovníkom.