EXCLUSIV

În perioada 2001-2003, Guvernul prin Ministerul Educației a inițiat și contractat o achiziție-mamut pentru informatizarea școlilor din România. Valoarea acestui proiect a fost estimată la circa 200 milioane dolari. În esență, programul SEI se referă la dotarea unităților de învățământ preuniversitar cu laboratoare informatice, tehnologia informatică urmând să fie folosită ca suport didactic. În cadrul acestui program școlile urmau a fi a fi dotate cu 1.500 laboratoare informatizate.

Procurorii arată că, și în acest caz, la fel ca și în cazul contractelor pentru licențelor Microsoft, personajul central este Claudiu Florică. El este cel care ar fi orchestrat trucarea procedurilor de achiziție și ar fi făcut legătura dintre companiile românești și subsidiarele unor companii străine care au furnizat echipamentele.

Un martor a explicat pentru DNA în detaliu cine sunt personajele și cum au fost trucate procedurile de achiziție și cum s-au dat și s-au recepționat presupusele șpăgi. Redăm mai jos depoziția martorului cuprinsă în cererea DNA prin care solicită ridicarea imunității a nu mai puțin de nouă miniștri:

â–º„Alte persoane implicate în traficul de influență și dare de mită, în acest contract, în colaborare cu Claudiu Florică sau în mod direct, protejându-și propriile interese în acest contract, sunt Irina Socol, patronul firmei Siveco, Florin Ilia, director și acționar Siveco, Gheorghe Sadoveanu, angajatul Siveco care se ocupa de traficul de influență la nivelul primului – ministru, Ștefan Morcov, angajat Siveco și manager project pe proiect, Mihai Pascadi – director general Compaq, Călin Tatomir – director adjunct Compaq România, Vadimir Aninoiu – director general IBM România, Mihai Guran – director vânzări IBM România, Gabi Marin – patron la Omnilogic, Radu Enache – director general HP România, Dan Roman – director S&T România, Bogdan Cocora S&T România, Florin Talpeș – patronul Softwin, Metodiu Mehmet – director vânzări Softwin, și ulterior coacționar cu Claudiu Florică într-una din firmele acestuia, toate aceste firme menționate mai sus fiind implicate oficial în contractul cu Ministerul Educației și făcând fiecare la rândul său trafic de influență și dare de mită pentru a-și maximiza cota din contract și a-și proteja rămânerea lor în acest contract.

â–ºMecanismul era de a se crea un profit cât mai mare în firmele subcontractante, profit din care erau scoase prin intermediul unor off-shore-uri sumele de bani necesare plății mitelor prin intermediul unor contracte de servicii fictive. Odată ajunși banii în off-shore-urile din destinații cât mai îndepărtate pe teritoriul României, mitele erau plătite fie prin transferuri bancare în firmele nominalizate de persoanele de lângă autoritatea contractantă și care aveau rolul de a spăla respectiv bani și de a-i aduce în țară pe căi legale sau o parte erau scoși numerar din băncile din afara teritoriului României și aduși în numerar în țară, tot în mod ilicit, folosind diferiți intermediari care aveau doar sarcina de a-i transporta în țară, toate acestea făcându-se în scopul ascunderii sursei veniturilor de persoanele care încasau mită.

â–º Contractul s-a derulat până în anul 2009, a ajuns în total la o valoare de 124 milioane dolari, iar valoarea reală a echipamentelor hardware cumpărate de Ministerul Educației, a fost de aproximativ 50% din prețul contractual și în cazul aplicațiilor software și serviciilor valoarea reală fiind aproximativ 10% din prețul achiziției.

â–º Nu exista absolut nici un motiv real pentru care nu ar fi fost necesară organizarea unei licitații publice, toate produsele hardware și software putând fi procurate de la nenumărați producători de pe piața locală. Această modalitate de achiziție a fost utilizată pentru ca prețurile să nu fie cunoscute publicului și să permită supraevaluarea contractului.

â–ºPot exemplifica în acest sens că o imprimantă care se găsea pe piață la prețul de 300 euro era vândută de Siveco, Ministerului Educației la un preț de 1.500 euro, iar lecțiile informatice care era cumpărate de Siveco la prețul de 1.000 – 2.000 euro bucata, erau vândute Ministerului Educației la prețuri de 9, 10 și chiar 11.000 euro. Toate echipamentele erau cumpărate de Siveco de la cei 3 subcontractanți ai săi, Compaq, IBM și HP, iar din 2003 doar IBM și HP. Aceștia le cumpărau la rândul lor de la subcontractanți ai lor, cum ar fi Compaq de la Technet, Fujitsu Siemens Computers de la Net Consulting, IBM România de la Omnilogic, HP de la S&T, iar ultimii subcontractanți le cumpărau de pe piața liberă sau de la distribuitorii autorizați.

â–ºPrezența acestora în contract a fost necesară doar pentru a permite crearea profitului din care să se plătească mitele, deoarece oricare dintre multinaționalele contactate de Siveco ar fi putut să cumpere produsele respective și să le distribuie Ministerului Educației, în mod direct fără subcontractanți..

â–ºLecțiile au fost cumpărate în parte de la firma Softwin, o parte au fost dezvoltate de către angajați Siveco, iar altă parte a fost achiziționate de Siveco de la liceeni, practic de la beneficiari finali ai proiectului. În acest scop Siveco a organizat o competiție adresată tuturor școlilor și liceelor pentru elaborarea de lecții informatice și cele mai bune lecții din cadrul competiției erau achiziționate la prețuri modice de către Siveco și revândute Ministerului Educației și Cercetării la prețuri de la 5 până la 10 ori mai mari.

â–ºExistau niște standarde din punct de vedere pedagogic, și anume respectarea programei școlare în vigoare, acestea fiind cerute de Ministerul Educației și Cercetării și niște standarde tehnice pentru a se asigura o oarecare uniformitate a limbajelor de programare folosite, cerințe formulate de Siveco, prin Departamentul tehnic.”

NOTA:Deep Throat este numele de cod dat sursei care furnizat cele mai importante informați jurnalistilor Bob Woodward și Carl Bernstein de la The Washington Post în 1972 despre impocarea adinistrației Nixon în scandalul Watergate. După 30 de ani de la acest scandal care a dus la demisia președintelui Nixon, Deep Throat a fost identificat în persoana lui Mark Felt din cadrul FBI.