La sfârșitul întâlnirii de la Palatul Parlamentului, dedicată formării CPUN, prima instituție a noii democrații românești, am răspuns unor întrebări ale presei, legate de intenția redeschiderii dosarului ”Revoluția din decembrie”, și unor decizii ale Curții Europene a Drepturilor Omului, privitoare la plângerile unor rude ale victimelor din decembrie 1989.

Revoluția Română a fost un eveniment extrem de complex, și a spune că poți să-l cuprinzi într-un dosar înseamnă a ignora o întreagă realitate. Orice sentințe ar da un tribunal sau altul, ele nu înseamnă că reprezintă adevărul despre Revoluție. Sunt doar soluții particulare, date unor cazuri particulare. Iar acolo unde au fost identificați vinovați de represiune, aceștia au fost judecați și condamnați. Nu pentru o vină în general, ci pentru fapte concrete.

Regret faptul că o exprimare eliptică, în contextul acestei discuții, poate suna drept indiferență față suferința rudelor celor morți în acele zile. Nu este, iar tot ceea ce am făcut pentru cinstirea memoriei lor stă dovadă că nu este vorba de indiferență sau de lipsa empatiei.

Cinstirea memoriei celor morți în timpul Revoluției înseamnă în primul rând să acționăm pentru ca România să nu mai cunoască totalitarismul. Iar pentru asta acțiunea politică este primordială. Democrația înseamnă politică. Trebuie să tragem concluziile politice care se impun din tot ceea ce am făcut greșit în acești 26 de ani, înseamnă să întărim instituțiile politice: parlament, partide, organe alese la nivel local; să ne facem datoria de a veghea ca țara asta să rămână o democrație, drepturile și libertățile cetățenești să fie respectate.

Share this: Twitter

Facebook

Like this: Like Loading... Related