”Dacă voia, oricine putea șterge Colectiv din softul ISU!” Cine va plăti 50 de milioane de euro despăgubiri? Procurorii încep urmărirea penală pentru patru firme private, dar victimele așteaptă ca statul să fie tras la răspundere ca să-și poată lua banii

joi, 26 noiembrie 2015, 6:57

de Mirela Neag și Cătălin Tolontan

Stăm atît de mult în sufletul pompierilor încît ar trebui să le plătim chirie.

*

”Cînd am început să alerg spre Colectiv, am văzut-o pe fată ieșind”, povestește subofițerul. El și colegul său, ”nu căpitanii cu uniforme curate care au apărut apoi în fața camerelor TV”, au fost acolo printre primii. ”Am văzut-o. Curgea carnea de pe ea. Fumega. N-am reușit s-o prind. Privirea ei trecea prin mine. I-am dat doar un zvîc și s-a dus teleghidată, ca o bilă de la flipper, spre una dintre ambulanțe”.

*

Era primăvară parcă și cineva a sunat la 112. ”Arde o școală din Berceni!”. ”Ne-am echipat cît am putut. Care în boxeri, care în ciorapi”. Regula pompierilor e să se suie în mașină cum apucă. ”Important e să ieșim pe poartă în două minute și un pic”. Se îmbracă apoi, funcție de misiunea pe care o află pe drum.

150 de secunde este timpul în care, din momentul alarmei, mașina de pompieri trebuie să iasă din unitate

Au venit mașinile, huruind de peste tot. Orașul tremura de vuiet. Au tăiat-o peste liniile de tramvaie. ”Peste trotuare, pe unde am apucat”. Frînă în fața școlii.

Coboară. ”În curte era liniște, ne-am dat seama că ceva nu e în regulă”. Au alergat, transpirați, cu scările în cîrcă. Și cu restul echipamentului în cealaltă mînă. Pe holuri aceeași liniște ca-ntr-o peșteră.

”Intrăm transfigurați în cancelarie. Și atunci, vedem peisajul! Răsturant pe un scaun, cu o cască roșie de pompier dată șmecherește pe spate, primarul Piedone rîdea la noi: Hă, Hă, am vrut să vă testez timpul de reacție!” pompieri de la ISU București-Ilfov

*

Poveștile pompierilor sînt nesfîrșite. ”Întrebă-i pe doctori care este incidența cancerului la pompieri!”. La plămîni, din cauza substanțelor inhalate? ”Nu, frate, la orice. De stres. De încordare. De viață petrecută așteptînd intervenția. Asta ne spun medicii. Că pompierii fac cancer de stres”.

*

Așa că au hotărît să se împartă. În pompieri și ”angajați la pompieri”.

Primii intră în foc, sînt răi și neîndurători, ceilalți sînt inspectorii de la prevenire sau oamenii disprețuiți de la birouri. ”Pe nedrept îi disprețuim, că mai greșim și noi”, recunosc, după o bere, cei de la Intervenție.

Iar cei mai mult îi urăsc pompierii de foc pe ștabii de la IGSU.

Dar acum n-au de ce.

”Auzi ce le-au făcut la fraieri? De cînd a început scandalul, la IGSU nici măcar nu-i mai lasă să intre pe mailuri, ca să nu mai dea, sanchi, la presă”.

*

E adevărat.

Pe strada liniștită, plasată la cîțiva pași de Parcul Circului, oamenii nu mai pot să dea emailuri.

”De cîteva zile, șefii ne-au blocat accesul la emailurile de yahoo, gmail și orice altceva decît emailurile oficiale, ale instituției”, povestește un ofițer de pompieri de la IGSU. Un ștab el însuși, după cum îi văd cei de la ”Dealul Spirii”, de la ISU.

În schimb, la IGSU merg televizoarele. Merg de sar electronii.

Oamenii, refugiați prin birouri, îl văd pe premier cum cere ”îndepărtarea șefilor ISU, ca să nu mai poată reveni niciodată în sistem!”. Apoi, vine ministrul de Interne care a spus că ”am cerut trimiterea tuturor documentelor la DNA”. Pe seară, apare anunțul că ”șefii de la ISU sînt audiați la DNA”.

Nu se bucură nimeni. Nu pe față, cel puțin.

Totuși, chiar dacă IGSU le e deasupra, cei de la ISU sînt colegii lor.

*

Miercuri, pe 23 septembrie, ora 23:27, IGSU a primit primul o cerere de la organizatori ”pentru concertul PLUM din clubul Colectiv și de la etajul 1 al Fabricii Pionierul” . Publicarea faxului în Gazetă a aruncat în aer convențiile.

Dar ce drum a urmat faxul? Traseul este clar cel puțin pînă într-un punct.

PRIMUL PAS: ”A doua zi dimineață, joi, faxul a ajuns în mapa domnului colonel Cornea, șeful nostru”, povestește un om care a văzut hîrtia.

Nicolae Cornea a scris o rezoluție, să analizeze faxul Mihai Guță, omologul său de la ISU, ”că era treaba lor”.

Mai departe, i l-a dat colonelului Păsărelu. De acolo a ajuns la dispeceratul condus de colonelul Dobre. Și, hop, la ISU, pe 24 septembrie, la ”nouă jumate dimineața”.

AL DOILEA PAS: ”Dar documentul n-a fost înregistrat la IGSU. Întrebați-i de ce”. Întrebăm. ”Nu era un document de competența noastră, doar îl redirecționam”, răspunde un om care se ocupă de dispeceratul lui Dobre, punctul nodal prin care trec documentele.

AL TREILEA PAS: Poposit pe ”Dealul Spirii”, faxul care anunța evenimentul a fost văzut de Mihai Guță, inspectorul șef al ISU. ”Guță e un tip onest și OK, dar are sub el specimene care-l speculează”, cred oamenii lui despre el.

*

De aici, lucrurile se bifurcă. Apar două versiuni.

Potrivit variantei oficiale, ISU a trimis două documente seci către organizatori, în care le-au spus ceva despre lege. Digi24 susține că, de fapt, ISU a dat astfel o aprobare. Clar e că pompierii n-au mers acolo.

Potrivit unei surse din IGSU, dar neconfirmată, Mihai Guță ar mai fi trimis încă un document, către șeful său direct, Nicolae Cornea. Exact locul de unde venise rezoluția pe fax.

”Guță i-a spus că ISU nu e de acord cu evenimentul pentru că acela nu e un obiectiv autorizat de către ei”, susține sursa.

În ciuda încercărilor repetate ale ziarului, nici Guță și nici biroul de presă al ISU nu au comentat nimic în legătură cu acest refuz pe care ISU l-ar fi trimis către IGSU pentru festival.

”În urma verificărilor efectuate atât la nivelul instituţiei noastre, cât şi la ISU BIF, până în acest moment un asemenea document nu a fost identificat”, sună răspunsul IGSU pentru ziar. Vor mai căuta.

Altceva e însă sigur.

*

În noaptea de 30 spre 31 octombrie, la ora 1:21 noaptea, Raed Arafat declara pentru siteul Știrilor ProTV că ”La nivelul ISU, nu există nici un document, nici o solicitare pentru autorizarea activității din locația respectivă”.

Foarte rapid! 1:21 e ora difuzării înregistrării pe site, declarația a fost făcută mai devreme.

Declarația lui Arafat s-a bazat, cu mare probabilitate, doar pe softul de evidență a obiectivelor pe care ISU le are în în București și Ilfov.

40.000 de companii, școli, biserici și clădiri publice din București și Ilfov are ISU în evidența sa

”E un program primitiv de evidență, fără niveluri de siguranță, ceva jenant, un fel de excel”, spune un om care cunoaște bine softul. Sistemul de Situații de Urgență din România funcționează, la nivel de prevenire a incendiilor, pe un tocător de șnițele.

La miezul nopții, cei de la ISU au intrat în soft, l-au consultat și au spus că nu apare ”Colectiv”, pe cuvînt de onoare. Pe această căutare rapidă și-a bazat Arafat declarațiile.

În aceeași noapte, trei oameni de la Control și Prevenire, din subordinea colonelului Aldoiu, au fost trimiși cu sufletul la gură la Otopeni, acolo unde este arhiva ISU. ”E practic imposibil ca ei să fi putut verifica existența sau nonexistența clubului Colectiv atît de repede încît să-i dea lui Arafat informații la două și jumătate ore de la incendiu”.

Au pretins că n-au găsit nimic.

*

Am discutat cu unul dintre acești oameni:

Era posibil să șteargă cineva ceva?

De unde?

Din soft.

Da, dar degeaba ștergea din soft. Pentru că erau și înregistrările faptice, registrele proceselor verbale de control și ale celorlalte documente.

Și de unde aveți garanția că nu s-au șters și astea? Poate la Colectiv se făcuseră puține controale, erau puține documente de șters.

Cine ar risca pentru așa ceva?

Are logică ce spune.

Numai dacă a existat un ordin direct de sus, cineva și-ar fi pus pielea în băț ca să elimine clubul Colectiv (unu) din liniile acestui soft vechi și (doi) din arhiva ISU din afara Bucureștiului.

*

”Am fost dezinformat”, a spus ieri Arafat, apărînd însă în continuare ideea potrivit căreia clubul nu era în evidența electronică.

Tare evidență! Jurnalul ascuns de o adolescentă sub pernă e mai sigur decît evidența electronică a softului contemporan cu Pilat.

La conferința de presă de la Ministerul Sănătății, scenele s-au înăsprit. Oamenii fuseseră mințiți, jurnaliștii trăiau furia publică. ”Demisionați?” ”Nu!”.

”Dar nu vă simțiți responsabil?!”. A fost un dialog aprins și civilizat.

Neobișnuit cu întrebările tari ale presei, Raed Arafat se înroșise și a ridicat vocea. Nu-i convenea, dar a făcut față.

*

La o săptămînă după tragedia de la Colectiv, revista Kamikaze a scris un articol în care vorbea despre ”Veriga lipsă dintre corupție și moarte”.

Ei au fost primii din presă care au avansat ideea că atenția opiniei publice, deznădejdea și speranțele carbonizate au fost îndreptate, în mod intenționat, spre pieptul administratorilor clubului și spre firma de pirotehnie.

Și că, în spatele acestei diversiuni, diversiune nu pentru că ar vrea să-i scape cineva pe patronii de la Colectiv, ci pentru că nu sînt singurii responsabili, șefii MAI și ai IGSU și-au ascuns urmele.

Dar care șefi s-au pitit după simpatia publică la adresa pompierilor mușamalizînd propria răspundere.

Mai mult, în acea noapte, scria Kamikaze, pe cînd Oprea și Arafat ieșeau în față, din arhivele ISU s-au șters urmele.

*

Arafat a fost și el întrebat ieri despre măreţul soft. A zis că e unul în pregătire. Nu e foarte la curent, dar simte că programul folosit cînd a fost informat e varză.

Îl prindem greu pe un om din sistem. Cum vă asigurați că cineva nu șterge Colectiv?. ”În general, softul unde sînt centralizate firmele e folosit de un singur om”. Un singur om 24 de ore și 7 zile din 7? ”În fine, mai mulți oameni”.

Omul trebuie să garanteze, nu softul.

Un blestemat de soft.

*

Povestește un om din teritoriu.

”Există o manipulare a presei în favoarea unui bine care nu există” Sursă din Sistemul de Urgențe

Tipul dă un exemplu: ”Acum un an jumate, un ambulanțier s-a sinucis în timpul programului, fără nici o aparentă problemă personală cînd mai avea cîteva luni să iasă la pensie”.

Își trage sufletul și continuă povestea. ”Nici o publicație, măcar una locală, nu a postat un rînd despre sinucidere. De ce? Colegii spun că de sus s-a dictat să nu apară în presă. De ce a făcut-o? Toți cei din jur spun că e de vină presiunea mare care există la locul de muncă. Sînt multe care se ascund de către presă, de mai toată presa din România”.

*

E prea mult. Nu poți imputa nimănui o sinucidere, dar e prea mult. Ce e atîta de protejat în Departamentul pentru Situații de Urgență?

60 de milioane de euro este numai cea mai recentă investiție pe care o va cheltui Departamentul național de Urgență

Ni s-a epuizat, în aceste patru săptămîni de la Colectiv, toată rezistența la durere.

Un soft în bătaie de joc pentru a ține evidența siguranței oamenilor.

Un soft de doi lei într-un Departament pentru Situații de Urgență care costă sute de milioane de euro.

*

Și apropo de bani. Un lucru care nu s-a știut pînă acum.

Procurorii au pus sub acuzare patru firme. Clubul Colectiv, Golden Ideas Fireworks, cea cu artificiile, compania celor de la Gravity și o firmă olandeză care a făcut înțelegerea cu firma de artificii.

Iar cererile de despăgubiri prin procese vor atinge o cotă enormă.

50 de milioane de euro, cel puțin, estimează unii avocați că vor ajunge cererile în instanță pentru despăgubiri.

”Nimeni nu vorbește deschis acum despre procesele civile, însă ele vor fi extrem de importante”, explică un avocat. Nu se vorbește în public. Familiile au contactat deja avocați.

Știți care este, după calculul specialiștilor în legi, singura șansă ca familiile celor dispăruți să intre în posesia acestor bani?! Ca statul român, sub orice formă, ISU sau Primăria sectorului 4, să devină parte acuzată în proces. Altfel, banii n-au de unde să vină.

”De aceea e atît de important ceea ce se întîmplă cu implicarea sau nu a ISU în urmărirea penală”, explică același avocat.

*

Tot despre bani. Pornind de la baza de date amărășteană de la ISU, creată pe genunchi cu mulți ani în urmă.

”Știți cine face softurile pentru Sistemul de Urgență?”, întreabă un pompier. Se ridică de pe scaun și joacă rolul lui Steve Martin, cînd a prezentat Oscarurile în 2010:

”Iar Oscarurile merg la: