«Burghezii si strainii sug sangele poporului roman care trebuie razbunat ». Pana ieri totul parea un populism caldut numai bun de urcat ratingul de seara la televiziuni amice ori de stimulat electoratul captiv inainte de alegeri. Incepand de astazi (vezi noul program de guvernare) amenintarile par ca se vor aplica metodic, cu varf si indesat, lovind exact in ceea ce PSD uraste din rasputeri : acea Romanie din Piata Victoriei si din alte centre de oras, care le incurca mereu planurile de ceva vreme incoace. Acei 600 000++ pe care, daca nu ii pot evacua pe alte meleaguri, macar sa ii stranguleze cu cea mai puternica arma pe care o are o putere la dispozitie: fiscalitatea. De ce e proiectul de guvernare profund nociv pentru intreaga tara, nu doar pentru inamicul electoral #1 al PSD : Romania liberala?

Intai forma.

Nu exista alt lucru mai nefast pentru capitalism si societatile economic deschise (nu ma tratati de sorosist) decat lipsa de vizibilitate. Privatii lucreza dupa bugete de gestiune si de investitii pe care le urmeaza cu sfintenie pentru ca altfel pur si simplu dispar. Ei nu au la indemana deficitul si datoria publica pentru a drege busuiocul cand nu mai pot livra ceea ce au promis. Veti auzi orice patron, in Romania sau aiurea, cerand mai intai o legislatie stabila si previzibila cu care sa poata sa isi construiasca planul de afaceri si abia apoi vorbind despre un procent sau altul pentru o taxa specifica. Capitalismul nu face casa buna cu noaptea ca hotii. Metoda de lucru a guvernantilor nostri cu jumatati de fraza, contraziceri zilnice si o ceata permanenta lasa oricui senzatia ca avem de a face cu o gasca de borfasi ori de incompetenti sau, cel mai probabil, cu o combinatie din cele doua. Cine a trecut de gradinita liberalismului stie ca nu poti proceda astfel nici macar daca vrei sa introduci taxe zero peste tot. Prin jonglerii fiscale de genul asta, iesite peste noapte din tolba generoasa a partidului, fara minima dezbatere, fara studii de impact , arunci o intreaga societate in aer. Pur si simplu, asa nu se face, Tudose&Georgescu&Dragnea!

Apoi fondul nociv.

Colegii de la serviciul macro-economic de la Paris m-au sunat sa le traduc din romaneste, poate ca s-a gresit in depesa Reuters. E pe bune?! Taxa pe cifra de afaceri?! Bon Dieu, c’est Cuba sans le soleil! (Dumnezeule, e Cuba fara soare). In lumea stirilor instantanee Romania a trecut automat pe rosu in toate tablourile de bord (cursul leului nu minte, nu stim unde ar fi fara interventia BNR). In business exista doua linii: top line (cifra de afaceri, venituri) si bottom line (profit) intre cele doua situandu-se viata operationala (P&L) a companiei, care e diferita in functie de secor, talie, ciclu de viata, etc. A taxa cifra de afaceri inseamna a urla in gura mare ca esti un stat falimentar, incapabil de a colecta taxe in mod inteligent bazat pe realitatile vietii companiei, lipsit de imaginatie fiscala si stimuli care sa ghideaze comportamentul agentilor economici. A taxa top line inseamna a sari direct la bereghata in pur stil communist servindu-te dintr-un lot de bani captivi si tratand toate societatile egal. Alt comportament tipic pre’89 vine din ipoteza ca economia se reduce la masini-unelte 100% made in Romania ori la oua si lapte consumate la Bucuresti. Nimic despre servicii produse in retea in secolul XXI… Orice scoala sanatoasa de business iti spune sa taxezi orice dar NU cifra de afaceri pentru ca induci un comportament pervers legat de reinvestirea profitului, localizarea site-urilor de productie intru-un spatiu deschis precum Europa. Cum de nu i-a trecut prin cap niciunui alt guvern european idea salvatoare a PSD?! Tari precum Africa de Sud ori India, care au cochetat cu idea, s-au ars repede. Singura mare reusita a acestui guvern este aceea de a diminua brusc atractivitatea Romaniei comparativ cu toti vecinii. Ce mostra de patriotism!

Sa ne intelegem, exista o problema morala (iar nu legala) cu optimizarea fiscal-contabila abuziva a companiilor private, in special multinationale? Categoric da! Dar asta merita un articol separat, iar solutia se gaseste la nivel european nicidecum la nivelul unui guvern care isi descalifica tara unilateral. Ne revine noua, iubitorilor de capitalism si democratie sa corectam aceste excese daca nu vrem sa ne trezim cu clasa de mijloc din intreaga Europa prada populismelor de tip Dragnea.

Cu cat un impozit e mai ingrozitor cu atat trebuie sa ii gasesti un nume mai frumos: taxa de solidaritate. Iata ca cel mai ideologic impozit dintre toate, iesit din tolba cu minuni a stangii franceze, a sosit si in Romania. Cat de frumos suna! Solidaritatea bogatilor care vor trebui sa plateasca taxe intru ajutorarea sarmanilor. Sa te dea lacrimile de atata justitie sociala. Ce stim despre taxa cu pricina? Ca nici o alta tara nu a copiat Franta de 30 de ani incoace. Sute de studii au aratat ca raportul cost beneficiu se situeaza adanc in zona negativa : aduce infim de putin bani la buget si face ca marea majoritate a bogatilor din tara sa urmeze un exil fiscal. Sa nu mai vorbim despre faptul ca nici un strain nu iti mai calca (fiscal) prin patrie. Este in Top 5 a lucrurile pe care Macron le suprima vara asta tocmai pentru ca este o frana puternica adusa dezvoltarii economice. Poate va functiona in Romania, cine stie…

Exista argumente pro- si contra referitoare la pensia publica si cea prin capitalizare privata. Ele trebuiesc expuse clar in campaniile electorale, cuprinse in programe de guvernare si votate de alegatori nu scoase de sub masa la mijloc de mandat si aplicate retroactiv fondurile deja angajate. Ce sa mai creada cetatenii carora le schimbi regulile jocului la fiecare 5-10 ani, cand pensia e un proces lung cat o viata de om? Fiscalizarea resurselor naturale si neprelucrate este o practica curenta a tuturor statelor dezvoltate si aici guvernul ar trebui sa se inspire din ce fac tari cu ceva experienta in domeniu (Norvegia e cel mai bun exemplu). Nu avem insa nici o informatie precisa despre cum va arata taxa romaneasca si pe ce volum va fi aplicata. Iar o dam cu cifra de afaceri?

Goana nebuna dupa bani electorali naste monstri economici si tare ma tem ca argumentele de mai sus nu au nici o trecere in ochii lor revenindu-ne ca un bumerang in plex. Ei taxeaza tot ce se poate taxa pe spatele activilor din Romania pentru a tine in perfuzii electorale acea Romanie care le inlesneste existenta. Nu ne ramane decat sa ne organizam (exista exemple in Europa recenta inclusiv de boicot fiscal generalizat). Nu sunt convins ca actualul Presedintele care ne-a sacrificat pe altarul unui al doilea mandat facil este calul pe care putem miza. Ne-ar trebui un Macron de Romania care sa le rastoarne masa in cap acestor borfasi de Bucuresti transformati peste noapte in vampiri fiscali.

Cine spuneati ca suge sangele poporului?