Ruotsalaislehti tutki joukkoraiskauksista vuodesta 2012 lähtien annetut tuomiot. Tilastot paljastavat, että sekä uhrit että tekijät ovat usein hyvin nuoria.

Ruotsalaislehti Aftonbladet julkaisi tällä viikolla laajan selvityksen Ruotsissa tapahtuneista joukkoraiskaustapauksista, sillä julkisilla paikoilla tapahtuneet joukkoraiskaukset ovat olleet talven ja kevään mittaan kuuma puheenaihe Ruotsissa.

Aftonbladetin selvitys kattaa kaikki lainvoimaiset raiskaustuomiot, joissa tekijöitä on useampi ja jotka on annettu heinäkuun 2012 jälkeen. Se paljastaa, että suurin osa Ruotsissa tapahtuneista joukkoraiskauksista tapahtuu julkisten paikkojen sijaan sisätiloissa tai autossa. Kaikkiaan 56 joukkoraiskauksesta 16 tapahtui julkisilla paikoilla, kuten puistoissa tai metsiköissä.

Uhreja yhdistää se, että he ovat tilastojen valossa tavallisesti hyvin nuoria: vain 15–20-vuotiaita. Lisäksi he ovat usein tekojen aikaan avuttomia: esimerkiksi nukahtaneet tai hyvin humalassa. Myös tekijät ovat usein melko nuoria.

Selvityksen mukaan puolet uhreista tunsi entuudestaan ainakin yhden tekijöistä ja oli pitänyt tätä luotettavana.

Aftonbladet nostaa esiin kaksi esimerkkitapausta. Ensimmäisessä 16-vuotias tyttö joutui Tukholmassa kotonaan 15- ja 16-vuotiaiden poikien raiskaamaksi. Tytön kaveri oli sanonut poikien olevan kunnollisia ja ennen raiskausta kolmikko oli juonut yhdessä alkoholia.

Toisessa tapauksessa 17-vuotias tyttö joutui kahden samanikäisen pojan raiskaamaksi urheilukentällä Eksjössä. Tyttö oli aiemmin käynyt toisen pojan kotona ja pitänyt tätä mukavana. Myös urheilukentällä seurue oli nauttinut ensin yhdessä alkoholia.

Aftonbladetin selvityksestä uutisoi Suomessa ensin Helsingin Sanomat, joka nosti artikkelissaan esille myös toisen ruotsalaislehden Expressenin aiemmin keväällä julkistaman suppeamman selvityksen Ruotsin joukkoraiskauksista.

Molempien lehtien selvityksissä nousi esiin maahanmuuttajien osuus tuomituista. Aftonbladetin mukaan 112 tuomion saaneesta 82 oli syntynyt muualla kuin Ruotsissa.

– En kyseenalaista sitä, että on olemassa selvä enemmistö, enkä myöskään kulttuurieroja. Mutta kuinka paljon painoarvoa sille voi antaa? Hyvin harvassa kulttuurissa tällaista pidetään hyväksyttävänä, huomauttaa kriminologian emeritusprofessori Henrik Tham.

Myös Expressenin haastattelema Niklas Långström sanoo, ettei piikkiä tilastossa voi selittää vain tekijöiden taustoilla. Hän huomauttaa, että on olemassa riskitekijöitä, jotka eivät katso sitä, onko kyseessä maahanmuuttaja vai Ruotsissa syntynyt henkilö.

– Esimerkiksi yhteiskunnan vastaiset asenteet, puutteellinen tunteiden säätely ja rikolliset kaverit, Långström listasi.