Pyöräteillä sekä yhdistetyillä jalkakäytävillä ja pyöräteillä on runsaasti näkemäongelmia, jotka hankaloittavat pyörällä kulkemista ja tekevät siitä vaarallisempaa. Näkemäongelmat pakottavat jarruttelemaan ja mutkittelemaan sekä altistavat pyöräilijät ja muut liikkujat kolareille. Näkemäongelmia aiheuttavat muun muassa puut, pensaat, rakennukset, huonosti linjatut pyörätiet ja surkeasti suunnitellut alikulut.

Katsotaanpa kesän 2013 aikana otettuja kuvia Jyväskylän pyöräväylien näkemäongelmista. Kuvia on paljon, 70, mutta kuvasarja ei valitettavasti kuitenkaan ole kattava. Näkemäongelmia on satoja lisää. Kuvia ei myöskään ole juurikaan valikoitu, joten ne edustavat lähinnä satunnaisotantaa Jyväskylän näkemäongelmista.

Näkemäongelmien lisäksi kuvat kertovat pyöräväyliemme ongelmista ylipäätään. Pyöräily ei useinkaan ole juohevaa, jatkuvaa, sujuvaa, nopeaa ja turvallisen tuntuista. Kuvista näkee sen, ettei meillä pyöräteitä ole vielä suunniteltu liikenneväylinä.

Kun et jaksa tutkia enempää kuvia, niin hyppää artikkelin loppuun ratkaisuehdotuksiin.

Sepänkadun, Rajakadun ja Nisulankadun risteysalue

Eeronkatu

Viitaniementie

Viitaniementien ja Kisakadun risteys

Viitaniementien, Keskikadun ja Nisulankadun risteys

Nisulankadun ja Helenantien risteysalue

Nisulankadun ja Vesangantien risteysalue

Voionmaankadun ja Syrjälänkadun risteys

Syrjälänkatu

Jyrsijänkadun ja Rautpohjankadun risteys

Rautpohjankadun ja Syrjälänkadun risteys

Rautpohjankadun ja Keskussairaalantien risteys

Keskussairaalantien ja Valajankadun risteys

Keskussairaalantien ja sädesairaalalle johtavan tien risteys

Länsi-Päijänteentie Mattilanpellolla



Pitkäkatu Köyhälammen vieressä

Voionmaankadun ja Keskikadun risteys

Yliopistonkatu Vaasankadun kohdalla



Harjukatu

Harjukadun, Sepänkadun ja Väinönkadun risteys

Tourulantien ja Vapaaherrantien risteysalue

Kilpisenkadun ja Hannikaisenkadun risteys



Lisää Kilpisenkadun ja Hannikaisenkadun risteyksen ja korkkiruuvisillan ongelmakohdista sekä niiden ratkaisuehdotuksista voi lukea aiemmasta Kaupunkifillarin artikkelista:

Rantaraitin ja Vaasankadun tulevan yhdistetyn väylän risteys



Rantaraitti Mattilanniemessä

Rantaraitin ja 9-tien varren yhdistetyn väylän risteysalue

Rantaraitin ja Ylistön sillan risteys

Siltakadun ja Lehtorannantien risteysalue

Rantaraitin ja Suuruspääntien risteys

Salvesenintien ja Äijälänkujan risteysalue

Salvesenintien ja Valmetintien risteys

Rantaraitti Rauhalahdessa



Rantaraitin ja Lokintien risteys

Rantaraitin ja Aholaidasta tulevan yhdistetyn väylän risteys

Piippukujan ja Schaumanin puistotien risteysalue

Lohikoskentie Kolikkotien kohdalla



Keljonkankaantien ja Säynätsalontien risteys

Jussinparta, Keltinmäentien alikulku



Palokanorsi

Saarijärventie Eerolan kohdalla

Näkemäongelmien ratkaiseminen

Miten edellä kuvatut ja muut näkemäongelmat sitten ratkaistaisiin?

Kasvillisuuden raivaus

Ensimmäinen ja halvin keino näkemien parantamiseksi on kasvillisuuden raivaaminen. Monet väylien ja risteysten näkemäongelmat voitaisiin korjata jopa pelkästään puiden ja pensaiden raivaamisella.

Ehdotimme syksyllä 2012 Jyväskylän kaupungille, että voisimme JYPSin porukalla raivata kaupungin hallinnoimilta pyöräteiltä näkemäongelmia aiheuttavaa kasvillisuutta. Kaupunki ei selvästi saa raivattua näkemäongelmia, joten yhdistyksen hyödyntäminen olisi kustannustehokas tapa lisätä kävelyn ja pyöräilyn turvallisuutta. Tietysti raivaamiseen sovittaisiin yhteiset pelisäännöt. Valitettavasti raivauskyselyihin ei ole tullut lopullista vastausta. Myös valtion eli ELYn hallinnoimia väyliä voitaisiin raivata samalla tavalla – ELYkään ei ole itse juuri raivannut väyliään.

Pyöräväylien linjaaminen uudelleen ja muut korjaustoimenpiteet

Kaikkia näkemäongelmia ei saada korjattua pelkästään kasvillisuuden raivauksella. Esimerkiksi Jyväskylän Voionmaankadulla risteykset pitäisi selkeyttää poistamalla sivusiirtymät ja linjaamalla pyörätie suoraksi. Jalankulku ja pyöräily pitäisi myös erotella toisistaan sekä siirtää pyöräily tilaa säästäville yksisuuntaisille pyöräteille. Autoliikenteen kannalta rauhallisilla kaduilla, esimerkiksi Eeron- tai Harjukadulla, pyöräily kannattaa ja voidaan siirtää yksisuuntaisille pyöräkaistoille ajoratojen yhteyteen. Myös pyörä- ja muita sekaliikennekatuja käyttämällä voidaan vähentää vaarallisia näkemäongelmia – katukuilujen keskellä näkemäongelmia on vähemmän kuin reunoilla. Muitakin rakenteellisia korjausratkaisuja on runsaasti.

Paikoitellen näkemäongelmia ei enää mitenkään saada korjattua ilman kalliita ja raskaita toimenpiteitä, esimerkiksi alikulkujen ja rakennusten purkamista. Tällaisissa kohdissa pitää miettiä pyöräliikenteelle vaihtoehtoisia reittejä sekä vähentää näkemäongelmien vaaroja mm. kaistamaalauksilla, peileillä ja opastekylteillä.

Parempi pyöräväylien suunnittelu

Kaikkien ongelmien kohdalla on luonnollisesti parasta, jos ongelmat tiedostetaan ja vältetään kokonaan etukäteen. Näkemäongelmienkin välttämiseksi tarvitaan parempaa ja toimivampaa pyöräväylien suunnittelua. Suunnittelijoiden pitää sisäistää pyöräilyn vaatimukset väylille ja toteuttaa pyöräilyn kannalta mahdollisimman hyviä väyliä. Tässä on meillä Suomessa vielä paljon työsarkaa ja opeteltavaa. Hyvien pyöräväylien suunnittelu on Suomessa laiminlyöty vuosikymmenten ajan ja pyöräily on liikennemuodoista otettu täällä huonoiten huomioon.

Lähtökohta hyvien pyöräväylien suunnittelussa on tiedostaa se, millainen liikennemuoto pyöräily on. Pyöräily on lihasvoimaista liikennettä, joten pyöräilyn rasitus liikkujalle on minimoitava. Pyöräilijä ei halua jarrutella jatkuvasti – tai sitten pyöräilyn edistäminen voidaan unohtaa. Toisin sanoen näkemäongelmia ei voida korjata laittamalla pyöräilijät jarruttelemaan ja ajamaan kävelyvauhtia. Pyörällä pääsee ja pitääkin pystyä polkemaan noin 30 km/h. Pyöräilijän nopeus on noin nelin- tai viisinkertainen kävelijään verrattuna. Kävelylle riittävät näkemät eivät siis mitenkään toimi pyöräilylle. Mahdollisimman monessa paikassa kävely ja pyöräily pitää erotella toisistaan. Kaupunkiliikenteessä pyöräily on nopeudeltaan lähempänä autoilua kuin kävelyä. Pyöräväylät pitää suunnitella tämän mukaisesti.

Liikenneviraston valmisteilla oleva Jalankulku- ja pyöräilyteiden suunnitteluohje on hyvä – vaikkei vielä lainkaan riittävä (ks. pyöräily-yhdistysten lausunto ohjeesta täällä) – ohjeistus toimivien pyöräväylien suunnitteluun. Näkemäongelmien kannalta erityisesti suomalaiset surkeat alikulkustandardit kannattaa kokonaan hylätä. Toiveissa on, ettei maahamme rakenneta enää yhtään alikulkua montun pohjalle ja sijoiteta edustoille risteyksiä tai 90 asteen käännöksiä. Lisäksi väylien suunnittelussa kannattaa käyttää muitakin maailmalla hyväksi havaittuja ja myös näkemäongelmia vähentäviä ratkaisuja, kuten yksisuuntaisia pyöräteitä, pyöräkaistoja ja pyöräkatuja. Ylipäätään väylät pitää suunnitella mahdollisimman suorina, tasaisina, juohevina ja näkemiltään turvallisina.