Kun mikä tahansa ammattijärjestö aloittaa työtaistelun, yleensä siellä on hyvissä ajoin mietitty vastaus kahteen isoon kysymykseen.

Lakkoon menijöillä pitää olla selvä kuva siitä, miten sieltä päästään pois. Yleensä he ovat myös yrittäneet varmistaa, että suuri yleisö tukee lakkoa tai ei ainakaan käänny sitä vastaan.

Irtisanomislakia koskevassa kiistassa ay-liike kompastui jo lähtökuoppiin.

Median suhtautuminen poliittisiin työtaisteluihin on ollut nihkeä, jopa tyly. Muutama työväenlehti erottuu kuorosta, mutta niitä ei lue kovin moni.

”Suomessa ay-liike on liian tottunut politikoimaan”, Mika Koskinen valitti Iltalehdessä 5.10.

”Poliittisen lakkoilun suhteen Suomi on sallivuudessaan ihmeellinen poikkeustapaus”, Timo Haapala säesti samana päivänä Ilta-Sanomissa.

Kauppalehden päätoimittaja Arno Ahosniemi kutsui (KL 5.10.) ”työväen masinoimia toimia” yliampuviksi ja vastuuttomiksi. Helsingin Sanomien pääkirjoitustoimittaja Paavo Rautio arveli (HS 9.10.) ay-liikkeen lukevan huonosti aikaa.

Helposti voisi epäillä, että tässä meillä on kouluesimerkki oikeisto–vasemmisto-kiistasta, jossa lehdet ovat vain valinneet puolensa.

Politiikkaa enemmän kirjoituksissa näkyy kuitenkin median murros.

Lehtien talousvaikeudet ovat johtaneet siihen, että toimituksissa ei enää juuri ole päätoimisesti työmarkkina-asioita seuraavia journalisteja. Samalla mediasta on kadonnut ryhmä, joka oli sisäistänyt – hyvässä ja pahassa – työmarkkinoiden toisinaan hyvinkin erikoisen toimintalogiikan.

Siinä maailmassa muutaman tunnin poliittinen lakko kuuluu ay-kulttuuriin yhtä luonnollisena kuin kaukalotappelut vanhan koulun jääkiekkotoimittajien mielestä kunnon peliin.

Nykyisin työmarkkinapolitiikasta kirjoittavat esimerkiksi eduskuntaa tai taloutta päätyönään seuraavat toimittajat. Heille on luontevaa kysyä ensimmäiseksi, tallaako ay-liike eduskunnan varpaille tai miten sen toiminta vaikuttaa maan talouteen.

Ay-liikkeen julkisen kuvan kannalta onkin jatkossa aivan oleellista, miten se onnistuu sopeuttamaan nämä näkökulmat toimintakulttuuriinsa nykyistä paremmin.