Tämän viikon suuri Twitter-kohu ja mediakeskustelu liittyi lehmiin.

Miksi median on vaikea raportoida somekohuista niiden kontekstissa? Journalismilla ja populismilla on samankaltainen logiikka, siksi ne ruokkivat toisiaan, sanoo Ylioppilaslehden Pekka Torvinen.

Löyhäpäistä ja löysää journalismia.

– Toivoisin, että pääsisimme eroon juttutyypeistä, joissa referoidaan ja otetaan kuvakaappauksia Twitterin tai Facebookin keskusteluista. Se on maailman löyhäpäisintä ja löysintä journalismia.

Näin kuvasi MTV:n yhteiskuntatoimituksen päällikkö Eeva Lehtimäki somekohujournalismia Ylen aamun Viimeinen sana -keskustelussa. Ohjelman voi katsoa klikkaamalla ylläolevaa kuvaa

Hänestä journalismin tehtävä ei ole käyttää pääomaa ja resursseja somessa käytävien keskustelujen referoimiseen. Se kaventaa yhteiskunnallista keskustelua.

Verkossa pienet ja suuret asiat menevät sekaisin, niin usein myös verkkojournalismissa, Lehtimäki sanoi.

– Pitäisi uskaltaa miettiä, mikä on yhteiskunnallisesti merkittävää, mikä on tärkeää ja mihin ne meidän toimittajavoimat käytetään, Lehtimäki sanoi.

Lehtimäki ja Ylioppilaslehden Pekka Torvinen olivat vieraina Ylen aamun uudessa mediakriittisessä osiossa, Viimeisessä sanassa.

Lihasta puhutaan, koska se on helpompi aihe kuin ilmastonmuutos

Tämän viikon suuri Twitter-kohu ja mediakeskustelu liittyi lehmiin.

Ensin seurattiin suorana kun maaseutunuoret toivat nautakarjaa Helsingin yliopistolle, sitten lihantuottajat tuohtuivat Jenni Haukion puheesta eläinoikeusgaalassa.

Suurin osa medioista, kuten vaikkapa Yle tai MTV, heräsivät asiaan vasta somekohun myötä. Ja lähtivät raportoimaan somemylläkästä.

– Ilmastonmuutos on vaikea asia, myös medialle. Siksi se tiivistyy naudanlihasuikaleeseen, Eeva Lehtimäki totesi.

IPCC:n ilmastoraporttia ja ilmastonmuutosta on vaikea käsitellä, helpompaa on siis kiistellä siitä, saako naudanlihaa syödä vaiko ei.

Mukaan tiivistyy Lehtimäen mukaan myös identiteettikysymyksiä. Siis olet mitä syöt.

Populistit ja media toimivat samalla tavalla

Somekohuissa populismin logiikka ja kaupallisen median logiikka kohtaavat.

– Vääristellään lausuntoa hieman, saadaan se raflaavaksi ja saadaan otsikoita ja sitten saadaan ihmiset raivoihinsa, Pekka Torvinen kuvaili.

– Spektaakkeli myy. Yksinkertaisella retoriikalla saa raflaavia otsikoita. Jutut ovat luettuja, Analytiikka sanoo, että ne ovat luettuja ja siksi niitä tehdään lisää. Ja populistit osaavat käyttää hyväkseen tätä logiikkaa.

Kyse on draamauttamisesta. Media tekee juttuja, mutta samalla asettuu niiden ulkopuolelle paheksumaan niitä, vaikka itse lietsookin kohuja, Eeva Lehtimäki totesi.

– Välillä median logiikka on kaksinaismoralistista.

Toimittajien pitäisi useammin miettiä miten kohuista uutisoidaan

Jos mediat pysähtyisivät useammin pohtimaan ja analysoiman kohuja ennen niistä uutisointia, saataisiin parempia juttuja, arvioi Pekka Torvinen.

– Lähdetäänkö me heti alusta kelkkaan vai pysähdytäänkö ensin pohtimaan? Kun Mikko Kärnä lähettää sata tiedotetta, uutisoimmeko ne heti? Vai haastetaanko ennen kuin julkaistaan mitään, Torvinen kysyi.

Lehtimäki ja Torvinen olivat Ville Seurin ja Heikki Valkaman vieraana Viimeinen sana -osiossa Ylen aamussa. Lauantaisin lähetettävässä osiossa median ja viestinnän ammattilaiset purkavat viikon mediapuheenaiheen palasiksi.

Jos media ei tartu heti, se saattaa hävitä uutiskisan, Torvinen muistutti. Analytiikka näyttää, että lukijat vähenevät, jos ei olla kohussa mukana.

Toisin sanoen median pitäisi kontekstoida ja tarkistaa faktat.

Näin sanovat jo Journalistin ohjeet.

JO 11

Yleisön on voitava erottaa tosiasiat mielipiteistä ja sepitteellisestä aineistosta.

Yleisön on voitava erottaa tosiasiat mielipiteistä ja sepitteellisestä aineistosta. JO 12

Tietolähteisiin on suhtauduttava kriittisesti.

Voit keskustella aiheesta tämän jutun yhteydessä kirjautumalla Yle-tunnuksella. Keskustelu on auki 9.11.2019 kello 22 saakka. Somessa voit myös ehdottaa uusia aiheita tunnisteella #viimeinensana