Säästöt liittyvät laajempaan ammattikoulutuksen uudistamiseen. Hallituksen tavoitteena on yhtenäistää sirpaleinen ammattikoulutus yhden lainsäädännön alle sekä lisätä koulutuksen tehokkuutta ja yksilöllisyyttä. Säästöt edellä tehty uudistus on oppilaitoksille kova pala purtavaksi.

Varmaan joudumme tänä syksynä katsomaan yt-neuvottelujen kautta, mikä on henkilöstöön kohdistuva paine. Johtaja Vesa Saarikoski

– On selvää, että me varmaan joudumme tänä syksynä katsomaan yt-neuvottelujen kautta, mikä on henkilöstöön kohdistuva paine, sanoo Jyväskylän koulutuskuntayhtymän johtaja Vesa Saarikoski.

Säästökohteeksi ei mielellään otettaisi aloituspaikkoja.

– Ongelmana on se, että joitakin saattaa jäädä koulutuksen ulkopuolelle. Totta kai koulutuksen järjestäjät pyrkivät toimimaan vastuullisesti ja minimoimaan vahinkoja ja tekemään uusia hyviä toimintamalleja. Mutta pahimmassa tapauksissa ne löytyvät sieltä jo ennestään kasvavista sosiaali- ja terveyspuolen menoista.

Yli 30 eri ammattia, 12 kuntaa

Jyväskylän koulutuskuntayhtymälle, joka järjestää toisen asteen koulutusta 12 Keski-Suomen kunnalle, leikkaus tarkoittaa lähes kahdeksan miljoonan euron säästöpakotetta.

Se vähä kontaktitunti mitä on, niin sitä kyllä tarvitaan ihan oikeasti. Opiskelija Liisa Ruusuvirta

Jyväskylän ammattiopistosta valmistuu nuoria yli 30:een ammattiin. Osaajia ei synny ilmaiseksi, vaan rahaa tarvitaan niin työtiloihin, tarvikkeisiin kuin opetukseenkin. Valtiovalta katsoo kuitenkin, että juuri ammatillisesta koulutuksesta on mahdollisuus säästää satoja miljoonia euroja.

Jyväskylän ammattiopistossa vuosia jatkuneista säästöistä on selvitty tähän asti hallintoa ja tilaratkaisuja muuttamalla.

– Aika paljon joudutaan vaihtelemaan tiloja. Opettajatkin on tosi vähissä. Se vähä kontaktitunti mitä on, niin sitä kyllä tarvitaan ihan oikeasti, sanoo merkonomiopiskelija Liisa Ruusuvirta.

Ruusuvirtaa suunnitelmat harmittavat, sillä hän kertoo olevansa visuaalinen oppija: "Mun täytyy nähdä opettaja ja hänen esimerkkinsä".

Muutoksia tapaan opiskella

Jos ammattikoulutuksen uudistus valtavine rahoitusleikkauksineen toteutuu, ammattiopisto on suuren muutoksen edessä. Suurin mietinnän paikka on, miten opiskellaan.

Mikä on se työssäoppimisen määrä, mitä voidaan maksimissaan tehdä? Rehtori Pirjo Kauhanen

– Kuinka paljon pystymme käyttämän digitalisaatiota hyödyksi? Mikä on se työssäoppimisen määrä, mitä voidaan maksimissaan tehdä, joka vielä täyttää ne reunaehdot, jotka tulevat yritysten ja työelämän kautta, Jyväskylän ammattiopiston rehtori Pirjo Kauhanen luettelee.

Kauhanen epäilee, että säästöpaine pakottaisi suurentamaan ryhmäkokoja ja esimerkiksi järjestämään "tietoiskuja", joissa asioita käytäisiin ensin yhdessä läpi, sitten toimintaa jatkettaisiin ryhmissä, itsenäisesti tai työssä oppien.

– Eli tapa opiskella moninaistuu.

Paljon kysymyksiä

Uudistuksen tavoitteena on synnyttää entistä tehokkaampia ja yksilöllisempiä oppilaitoksia. Kauhasta mietityttää, mikä on "normaali" aika, joka kuluu tutkinnon suorittamiseen ja miten opetusta voidaan "henkilökohtaistaa" nopeasti opinnoissa eteneville tai hidastaa tukea tarvitseville.

– Mielenkiintoista on myös, miten oppisopimus kehittyy ja millaisen roolin työssä oppiminen saa. Ammatin oppii tekemällä, mutta reunaehdot siitä, miten paljon työantajat voivat ottaa koulutusvastuuta, tulevat varmasti vastaan.

Kauhasta huolestuttaa, miten entistä vähemmin rahoin voidaan huolehtia entistä enemmän tukea tarvitsevista opiskelijoista. Esimerkiksi Jyväskylän ammattiopistossa heitä on opiskelijoista 13 prosenttia.

Jyväskylän koulutuskuntayhtymän kohdalla ammatillista koulutusta on leikattu vuodesta 2012 lähtien 10,5 miljoonaa euroa. Opiskelijapaikat ovat vähentyneet 220:lla.

Vesa Saarikoskea, Pirjo Kauhasta ja Liisa Ruusuvirtaa haastatteli Matleena Ylikoski.