Hai că nu vă reţin mult de data asta. M-am gândit să vă propun următoarea şmecherie simplă şi raţională, similară analizei marginale în economie: nu daţi atât de multă atenţie capilor de listă în alegerile pentru Parlamentul European, cel puţin în privinţa partidelor importante, deoarece acelea sunt persoane ca şi alese (de către şefii de partide) din momentul în care şi-au securizat locul, iar ca atare nici nu se prea omoară cu campania. De asemenea, nu vă bateţi capul foarte tare cu cei din coada listei, pentru că aceia n-au oricum nici o şansă. Practic, în raport cu ultimele sondaje disponibile şi cât de cât credibile, prezenţa dv la urnă şi votul pentru o listă sau alta determină doar dacă următoarele persoane, aflate în preajma pragului de popularitate al fiecărui partid, merg sau nu la Bruxelles.

Cei cu bold ar fi chiar pe pragul estimat, pe ei puneţi de fapt ştampila, între aceştia alegeţi (Tănăsescu, Hellvig, Buda, Baconschi, etc). O performanţă mai bună sau mai slabă a partidului mută acest prag în sus sau în jos, către poziţiile corespunzătoare din listă. Deci dacă vă decideţi să premiaţi partidul respectiv, veţi include şi pe cel de dedesubt; dacă vreţi să-l penalizaţi, tăiaţi practic din lista pe cel bolduit, lăsând doar pe cel de deasupra.

Desigur, rezultatele nu pot fi 100% certe la ora asta, deoarece sunt posibile surprize, în special cu partidele mici sau nou înfiinţate; avem jocul redistribuirii de voturi, etc. Totuşi, principiul e corect. Deci enjoy, aceştia sunt oamenii pentru a căror soartă votaţi în realitate. Vă plac? Merită mers la vot pentru ei? Sau modificaţi pragul conform cu propriile estimări, comentaţi, etc.