Poma de Girona preveu collir la mateixa quantitat de poma que l’any passat però serà de menor calibre. Això pot plantejar algun problema de cara al mercat espanyol, que busca poma més grossa, però, en canvi, pot afavorir l’exportació. El sector està invertint en nous sistemes d’emmagatzematge que permeten que hi hagi Poma de Girona durant gairebé tot l’any sense que la qualitat se’n ressenteixi.

Inicialment es preveia un descens de producció del 4% però amb més de mitja collita feta, els productors creuen que acabaran arribant a les 90.000 tones de l’any passat, de les quals, 72.000 corresponen a la Indicació Geogràfica Protegida (IGP) Poma de Girona; les que porten un segell de qualitat.

L’absència de sol a la primavera (els núvols van perjudicar la pol·linització) i l’excés al juliol han fet que la mida de les pomes sigui més petita però són més dolces i tenen una bona coloració. El president de la IGP, Venanci Grau, diu que això pot passar factura al mercat estatal -que representa el 70%- però és bo per l’exportació, que demana calibres més petits (exporten a una quinzena de països).

Grau ha explicat que la campanya es presenta bona perquè ha entrat molt poca poma de Xile i Sudàfrica, les pomes de Polònia -a qui se li ha tancat el mercat rus- no acaben de convèncer el consumidor d’aquí, el gran productor europeu, Itàlia, ha tingut un descens de producció i França (que ha pujat un 7%) encara no s’ha refet de la baixada de l’any passat.

En paral·lel a l’augment d’hectàrees dedicades a la poma (la producció de Girona ja representa el 30% de Catalunya) s’estan fent esforços per millorar la conservació del producte a les càmeres (gestionant diferent el fred) per allargar la temporada dels 8 mesos habituals als 11 o 12.

Que hi hagi poma de Girona tot l’any, diu Grau, és important per seguir fidelitzant el client. És a dir; qui s’ha acostumat a menjar poma d’aquí no ha de buscar alternatives. També és important que, cada cop més, el consumidor no demana poma en general sinó la varietat de poma que li agrada més.

En aquest sentit, el pes de la poma que acaparava la producció fins no fa gaire (i que continua sent la majoritària), la Golden, ha caigut molt. Actualment només representa el 43% de la producció de pomes a Girona (aquest any, les tones recollides baixen un 10%) i les vermelles, la Gala o la Fuji segueixen guanyant quota de producció. Grau diu que seria ideal que la Golden representés un 20 o un 25% però això pot variar any rere any.

El 70% de les pomes de Girona es venen al mercat espanyol, gairebé sempre (60-70%) a través de grans superfícies comercials. Segons Grau, els resulta més fàcil vendre a Espanya que a Catalunya perquè Lleida produeix molta poma i està molt a prop del gran mercat que és Barcelona.

Grau diu que no estan notant cap efecte derivat del moment polític que viu Catalunya. Al contrari. Segons el president de la IGP, els supermercats cada cop més els demanen que les etiquetin per comercialitzar-les com a producte diferenciat. Per Grau, és clau que “la decisió de compra no és del consumidor, que pot ser més emocional, sinó del gestor de compres de les grans superfícies, que es regeix per criteris professionals”.

D’altra banda, opina Grau, a Espanya no hi ha tantes zones productores de poma on triar, el producte de fora té un sobrecost de transport i portar molt producte de fora també va en contra de la tendència cada cop més extesa de vendre aliment de Km0.