Mika Anttonen rakensi tyhjästä miljardien liikevaihtoa pyörittävän energiajätin, joka mullisti Pohjoismaiden polttoainejakelun. Mutta se on vasta St1-tarinan alku – seuraavaksi Anttonen haluaa olla edelläkävijä uusiutuvissa energialähteissä.

St1-energiayhtiön pääomistaja Mika Anttonen asui kouluvuotensa Porvoonjoen suulla sijaitsevassa Hamarin idyllisessä pikkukylässä. Lapsuus oli onnellista aikaa. Päivät kuluivat koulussa, jossa Anttonen menestyi hyvin, ja illat sekä viikonloput lähimetsissä seikkaillessa ja urheiluharrastusten parissa. Anttosen äiti työskenteli terveydenhoitajana ja isäpuoli sähköasentajana. Vanhemmat olivat eronneet, kun hän oli kuuden vanha, ja isä toimi yrittäjänä Mäntsälässä.

Vaikka Anttonen olikin tarmokas nuori mies jo ala-asteella, ei kukaan olisi 1970-luvulla arvannut, millaisen imperiumin hän vielä rakentaa – että tuo tuikitavallisen perheen tuikitavallinen poika pyörittää neljänkymmenen vuoden päästä miljardien liikevaihtoa energiabisneksessä ja nousee Forbesin miljardöörilistalle.

Hyvin tarkkaavainen havainnoitsija olisi ehkä saanut pientä osviittaa tulevasta seuraamalla varhaisteinien peli-iltoja. Neljä vuodenaikaa -lautapelissä Anttonen eteni lähes aina kartanon omistajaksi, kun taas halla vei ystävien kaurat ja nämä jämähtivät ikuiseen torppariuteen.

”Me olemme löytäneet strategian, jota ei tarvitse muuttaa minun elinaikanani.”

Kartanonherraa ei Anttosesta tullut. Sitä vastoin hänestä tuli merkittävä suomalaisen ja pohjoismaisen polttoainebisneksen uudistaja ja energia-alan visionääri. Nykypäivänä Mika Anttonen on St1-energiayhtiön hallituksen puheenjohtaja ja suurin omistaja. Suomessa, Ruotsissa ja Norjassa toimivalla yhtiöllä on öljynjalostamo Göteborgissa ja noin 1 400 asemaa kattava polttoaineiden jakeluketju.

Yhtiö toimii aktiivisesti myös uusiutuvissa energialähteissä. Se valmistaa etanolia muun muassa jätteistä ja sahanpurusta. Sillä on myös tuulivoimatuotantoa, ja se poraa Espoon Otaniemeen geotermisiä syvälämpökaivoja, joiden lämmöntuotannolla pystytään kattamaan jopa 10 prosenttia Espoon kaukolämmön tarpeesta.

St1:n kokonaisliikevaihto on noin 5,5 miljardia euroa, josta 48 prosenttia tulee Ruotsista, 28 prosenttia Norjasta ja 24 prosenttia Suomesta. Yhtiön tulos ennen veroja on noin 250 miljoonaa euroa. Uusiutuvien energialähteiden osuus tuloksesta on vielä verrattain pieni.

St1:n kasvu on ollut ilmiömäistä. Yhtiö perustettiin vasta kaksikymmentä vuotta sitten, vuonna 1997. Sen juuria tosin voidaan hakea jo 1980-luvun loppupuolelta. Teknillisessä korkeakoulussa energiatekniikkaa ja työpsykologiaa opiskellut Anttonen kiinnitti tuolloin Nesteen johtajien huomion aktiivisena ja aikaansaavana, erilaisia tempauksia järjestävänä ylioppilaskunnan puheenjohtajana.

Neste palkkasi Anttosen öljykaupankäyntiin. Ei kulunut aikaakaan, kun hänen bensakirjansa oli Euroopan suurin. Pian hänestä tehtiin Nesteen trading-yksikön johtaja.

”Pääsin tosi nuorena tekemään sellaisia asioita, joita nykyisin ei pääse tekemään juuri kukaan”, Mika Anttonen kertoo.

”Esimerkiksi Yhdysvaltoihin veimme enemmän kuin mikään muu eurooppalainen yhtiö. En minä sitä silloin tajunnut, tein vaan hommiani.”

Alta kolmekymppisenä Anttosella oli unelmatyöpaikka: johtajan pesti suuressa öljy-yhtiössä siihen kuuluvine palkkioineen ja etuineen. Veri veti kuitenkin toisaalle, yrittäjäksi.

”Olin vielä nuori. Olin vastuussa vain itsestäni ja vaimostani, joka oli lääkäri. Ajattelin, että why not – ja ryhdyin yrittäjäksi.”

Yrittäjänä Anttonen teki ensi alkuun sitä, mitä oli tehnyt Nesteelläkin –treidasi polttoaineita. Asiakkaat olivat vanhoja tuttuja, ja myös rahoitus järjestyi Nesteen aikana hankituilla kontakteilla.

Anttonen otti koko tarmonsa ja osaamisensa käyttöön ja kävi kauppaa aamuvarhaisesta yömyöhään. Bisnes sujui hyvin, mutta muutaman vuoden päästä hän oli valmis uuteen siirtoon. Anttonen myi koko trading-liiketoimintansa yhdysvaltalaiselle energiajätti Enronille.

”Olin tehnyt äärimmäisen kuluttavaa öljytreidausta jo kymmenen vuotta. Saimme vaimoni kanssa siinä vaiheessa pari lasta, ja mietin, voisinko tehdä vaihteeksi jotain muuta”, Anttonen sanoo.

Se jokin muu oli St1:n perustaminen vuonna 1997. Kun Anttonen ryhtyi yrittäjäksi, polttoaineen jakelu oli Suomessa murroksen kynnyksellä. Harvaan asutussa maassa syntyi tarve ratkaista huoltamoiden kannattavuusongelma.

Kustannustehokkaat, erittäin pitkälle automatisoidut kylmät polttoainekentät olivat yksi ratkaisu. Toinen oli se, että rakennettiin keskeisiin liikenteen solmukohtiin suuria, erilaisia palveluita tarjoavia yksiköitä, malliesimerkkinä S-ryhmän ABC-liikenneasemat.

Mika Anttonen oli tässä pelissä yksi pääpelureista. Yhtäältä hän rakensi St1:n omistajana maahan kokonaan uudenlaisen jakeluketjun. Toisaalta hän oli avittamassa ABC:n kasvua muun muassa toimittamalla sen asemille polttoainetta.

Näillä resepteillä St1 kasvoi tämän vuosituhannen alun. Matkan varrella moni kilpailija joutui luopumaan leikistä. Esimerkiksi loppuvuodesta 2006 St1 ja SOK ostivat Esson Suomen huoltoasemat jakaakseen ne keskenään.

Toinen suuri virstanpylväs saavutettiin vuonna 2010, jolloin Shell myi Suomen ja Ruotsin toimintonsa St1:lle. Kauppaan kuului Ruotsissa 340 ja Suomessa 225 huoltamoa. Lisäksi mukana tulivat Göteborgissa toimiva jalostamo, Shellin bulk fuel -liiketoiminta molemmissa maissa ja merenkulun toiminta Ruotsissa.

Anttosen visiossa kangastelee tulevaisuus, jossa fossiilisia polttoaineita korvataan kasvavassa määrin muilla energialähteillä. Ja tätä mullistusta hän rahoittaa – paradoksaalisesti kyllä – juuri fossiilisten polttoaineiden myynnillä. Anttonen uskoo, että St1 tekee jo ensi vuosikymmenen alkupuoliskolla yhtä paljon tulosta uusiutuvilla energialähteillä kuin se tekee fossiilisilla polttoaineilla.

”Me olemme löytäneet strategian, jota ei myöskään tarvitse muuttaa minun elinaikanani.”

”Haluamme olla uusiutuvissa energialähteissä edelläkävijä. Olen toki samalla hyvin tietoinen siitä, että fossiilisista polttoaineista ei luovuta ainakaan minun elinaikanani”, Anttonen toteaa.

”Jos ei tavoittele kasvua, menee alaspäin.”

Miksi Mika Anttonen sitten on yrittäjä? Ja nimenomaan kasvuyrittäjä, joka haluaa mullistaa oman toimialansa kerta toisensa jälkeen.

Yhtäältä hän toteaa, että nykymaailmassa yritys ei voi asemoida itseään paikoilleen. Ympäristö liikkuu aina johonkin suuntaan. Jos ei tavoittele kasvua, menee alaspäin.

Toisaalta hän uskoo, että kasvuhakuisuus ja pitkälle tähtäävä visio motivoivat ihan toisella tavalla kuin saavutettujen asemien puolustaminen. Innostuneisuus ja suorituskyky ovat maksimissaan, kun yrityksellä on uskottava kasvutarina.

Kolmanneksi, Mika Anttonen on halunnut aina olla paras siinä, mitä hän tekee. Tämä sai alkunsa jo kouluaikoina lapsuuden Hamarissa.

”Yläasteelle siirryttäessä ala-asteen luokanopettajan piti antaa oppilaille suositukset siitä, mitä tasokursseja kenenkin kannattaa ottaa. Opettajamme suositteli minulle kaikkiin aineisiin suppeita tasokursseja, vaikka keskiarvoni lähenteli yhdeksää”, Anttonen muistelee.

”Asiasta kysyttäessä opettaja oli sitä mieltä että, minä – avioerolapsi – löytäisin suppeilla kursseilla parhaiten paikkani yhteiskunnassa. Päätin näyttää, että voin olla maailman paras siinä mihin ryhdyn.”

ENERGIAYHTIÖ ST1 Perustettu 1997

Pääomistaja diplomi-insinööri Mika Anttonen (synt. joulukuussa 1966).

Talouslehti Forbes arvioi maaliskuussa Anttosen henkilökohtaisen omaisuuden arvoksi 1,4 miljardia dollaria.

Konsernin liikevaihto (2016): n. 5,5 miljardia euroa – Suomi 1,3 mrd euroa (24 %), Ruotsi 2,7 mrd euroa (48 %), Norja 1,5 mrd euroa (28 %).

Suomi 1,3 mrd euroa (24 %), Ruotsi 2,7 mrd euroa (48 %), Norja 1,5 mrd euroa (28 %). Henkilöstö (2016): 743 – Suomi 300, Ruotsi 333, Norja 110.

Suomi 300, Ruotsi 333, Norja 110. Yhtiöllä on öljynjalostamo Göteborgissa ja 1 410 asemaa kattava polttoaineiden jakeluketju. St1- ja Shell-asemia on Suomessa 489, Ruotsissa 489 ja Norjassa 432.

Yhtiö toimii aktiivisesti myös uusiutuvissa energialähteissä. Se valmistaa bioetanolia muun muassa jätteistä ja sahanpurusta. Sillä on myös tuulivoimatuotantoa, ja se poraa Espoon Otaniemeen geotermisiä syvälämpökaivoja.

31.03.2017