Taloussanomat kävi läpi paperit, joista selviää, ketkä Fortumin Caruna-kaupoista lopulta päättivät.

Sähkönjakeluyhtiö Carunan hinnankorotukset puhuttavat jälleen, kun yhtiö pyysi Energiavirastolta lupaa pidentää sähköverkkonsa rakennuskustannusten ajanjaksoa.

Jos lupa saadaan, se sallisi Caruna Oy:n jakaa sähkön jakeluhintojen korotukset pienempinä osuuksina kahdeksalle vuodelle neljän vuoden sijaan, eli kauemmin kuin sähkömarkkinalaki yleensä sallii.

Ulkomaisten pääomasijoittajien pääosin omistamaa Carunaa – ja myös muita verkkoyhtiöitä – on pitkään arvosteltu korkeista sähkön siirtohinnoista.

Poliitikot tyrmäsivät Taloussanomien kyselyssä Carunan hinnannostoaikeet. Sinisten puheenjohtaja Sampo Terho syytti verkkojen myyntipäätöstä aikanaan valmistellutta vihreiden puheenjohtajaa Pekka Haavistoa surkeasta päätöksestä.

Taloussanomat kävi vielä läpi pöytäkirjat, joilla Suomen suurin sähkönsiirtoverkko siirtyi kansainväliseksi sijoituskohteeksi. Ne kertovat, että vastuu Caruna-sopasta on usealla kokilla.

Caruna aloitti toimintansa vuonna 2014, kun sille siirtyi valtio-omisteisen energiayhtiön Fortumin sähkönsiirtoon liittyvä liiketoiminta. Aloite sähköverkkobisneksen myynnistä tuli Fortumilta itseltään. Se halusi rahaa sijoitettavaksi paremmin tuottavaan liiketoimintaan.

Fortumin sähköverkkokauppa piti hyväksyttää talouspoliittisessa ministerivaliokunnassa, koska Fortumilla oli ollut strateginen intressi eli tehtävä ”sähkön tuotannon ja jakelun toimivuuden eli energiansaannin häiriöttömyyden varmistamisessa myös poikkeusoloissa”. Verkko oli iso, vuoden 2012 liikevaihto oli miljardi euroa.

Kauppa sinetöitiin talouspoliittisen ministerivaliokunnan kahdessa kokouksessa 11. joulukuuta 2013. Kokouksista on kaksi pöytäkirjaa ja muistio-osa, joka on luokiteltu salaiseksi. Se on pääosin julkinen asiakirja tietosuojalain nojalla.

Pöytäkirjamuistio ja omistajaohjausta käsitteleviä, salassa pidettäviä asiakirjoja.­

Näin asia eteni:

Aloite myynnistä tuli Fortumilta omistajanohjausyksikköön, joka ohjasi sähköverkkobisneksen strategisen intressin määrittelyn työ- ja elinkeinoministeriölle.

Haavisto oli omistajaohjauksesta vastaavana ministerinä vastuussa sähköverkkojen myynnin hyväksynnästä. Vähemmän esillä ollut asia liittyy työ- ja elinkeinoministeriön (tem) isoon osuuteen.

Jan Vapaavuori on aiemmin kommentoinut olleensa ministerivaliokunnassa jäsenenä tuona aikana ja että Fortum-asia saatiin ”tiedoksi”.

– En ollut omistajaohjauksesta vastaava ministeri tai asian esittelijä. Olisi tyylikkäämpää esittää kysymys silloiselle vastuuministerille (Haavistolle), Vapaavuori kuittasi kysymyksen siitä, oliko päätös jälkiviisauden valossa virhe.

Pöytäkirjoista käy ilmi, että aamulla pidetty valiokuntakokous jätti asian pöydälle. Vasemmistoliiton Paavo Arhinmäki vastusti esitystä ja jotkut ministerit epäilivät suunnitelmaa myös. Arhinmäki jätti myös pöytäkirjaan eriävän mielipiteen.

Iltapäivällä päätettiin pitää ylimääräinen kokous, jossa päätös hyväksyttiin hieman muuttuneella läsnäolijoiden kokoonpanolla.

Läsnä olivat ministereistä kokoomuksen Jyrki Katainen ja Jan Vapaavuori (vain aamukokouksessa), kristillisdemokraattien Päivi Räsänen (vain iltapäivän kokouksessa), Paavo Arhinmäki (vas), Lauri Ihalainen (sdp), Carl Haglund (rkp) ja vihreiden Pekka Haavisto ja Ville Niinistö (vain aamukokouksessa).

Lisäksi mukana oli useita virkamiehiä ja avustajia.

Vapaavuori ei siis ollut enää paikalla, mutta esitteleviä vastuuvirkamiehiä oli nyt kahdelta taholta, valtioneuvoston kanslian ja sen omistajaohjausyksikön lisäksi työ- ja elinkeinoministeriöstä. Strategisen intressin määrittely kuului nimenomaan työ- ja elinkeinoministeriölle.

Tem ei olisi voinut valmistella miljardiluokan myyntipäätöksen selvitystä omalta osaltaan ilman, että ministeri oli myös siihen aiemmin perehtynyt ja sen hyväksynyt. Ministeriön sisällä ja yli ministeriöidenkin asiasta käytiin Taloussanomien tietojen mukaan ”merkittävää keskustelua, jossa oli erilaisia näkemyksiä”.

Vaikka ministeriö ja valtio-omistaja päätyivät kokonaistarkastelussa puoltamaan yhtiön toivetta, päätöksen seuraukset pohdituttivat monia. Temissä ymmärrettiin Fortumin liiketaloudelliset perusteet, mutta silti ainakin osa temiläisistä suhtautui suunnitelmaan pitkin hampain.

Iltapäivän kokouksessa nuijittu päätös tarkoitti sitä, että strategista intressiä supistettiin uuteen muotoon eli lausekkeesta poistettiin sana ”jakelu”. Muistio vahvistaa, että nimenomaan tem oli valmistellut uuden, suppeamman strategisen intressin esityksen valiokunnalle.

Haavisto, Vapaavuori ja Katainen optimistisina

Päätöksessä otettiin samalla kantaa ulkomaiseen omistukseen. Potin koon takia sille ei ollut luontevaa ostajaa kotimaassa, mikä oli keskusteluissa jo esillä. Heti seuraavana päivänä torstaina Fortum ilmoitti, että ostaja on Suomi Power Networks, jonka osakkaita ovat kansainväliset infrasijoitusyhtiöt ja suomalaisia eläkevakuuttajia. Kauppahinta oli 2,55 miljardia euroa.

Haavisto puolsi kauppaa heti seuraavana päivänä HS:lle sanoen, että sähkönjakeluverkko ei ollut sellainen infrastruktuurin osa, johon valtion olisi kannattanut lähteä sijoittamaan. Hän toivoi myös, että yhtiö investoisi kotimaisiin uusiutuviin kohteisiin.

Valtio-omistajan puolella painoi tulojen lisäksi halu tukea Fortumin osingonmaksukykyä tulevaisuudessa.

Myöhemmin Caruna on tehnyt isoja hinnankorotuksia sähkön siirtohintoihin. Lisäksi yritys on vältellyt Finnwatchin selvityksen mukaan suomalaisia veroja.

Carunan mukaan korotusten syynä ovat huoltovarmuusinvestoinnit, eikä omistajapohja vaikuta korotuksiin.

Asia puhutti seuraavana päivänä kyselytunnilla eduskunnassa, jossa oppositio: vasemmistoliitto, keskusta ja perussuomalaiset, kyseenalaistivat päätöksen. Vapaavuori sanoi tiedotteessa, että kauppa on turvallinen ratkaisu eikä uskonut hintojen nousuun tiukan valvonnan takia. Samaa vakuutti myös Katainen STT:n mukaan.

Tarkennus 27.3. kello 9.30. Caruna on hakenut lupaa jakaa sähkön jakeluhintojen korotukset pidemmälle ajanjaksolle kuin laki yleensä sallii.