Puolustuksen asiantuntijat arvioivat Suomi-areenassa, että Suomen on panostettava muun muassa yllätyksellisiin tilanteisiin varautumiseen.

Puolustuksen asiantuntijat arvioivat maanantaina Porin Suomi-areenassa, millaista puolustusta Suomi tarvitsee tulevaisuutta ja miten puolustusta tulisi kehittää.

Yllätyksellisiin tilanteisiin varautuminen on keskeinen osa Suomen puolustuksen kehittämistä, koska mahdollinen sota tai kriisi alkaisi yllätyksellä, toteaa Maanpuolustuskorkeakoulun professori Jyri Raitasalo.

- Oma puolustuksemme pitää rakentaa sen varaan, että siedämme yllätyksiä, harhauttamista, valheellisten tietojen levittämistä ja että meidän johtamistoimintamme ja -yhteytemme eivät toimi ja meidän tilannekuvamme on vääristynyt.

Professori korostaa, että puolustusvoimissa tulee olla johtamis- ja toimintakulttuuri, joka kannustaa sotilaita aktiivisuuteen, aloitteellisuuteen ja päätöstentekokykyyn. Teknologiaan ei saa hänestä liikaa luottaa.

Keskustelussa nousi esiin Venäjän Krimin valtaus ja kuinka se vaikuttaa puolustuksen suunnitteluun ja kehittämiseen. Maanpuolustuskorkeakoulun apulaisprofessorin Katri Pynnöniemen mukaan on kliseistä puhua Venäjästä täysin ennakoimattomana.

- Totta kai tästä syntyy tietty toimintamalli, vaikka aina tulee yllätyksiä ja yllätyksiin tulee varautua, Pynnöniemi toteaa.

Putin ei ole shakin pelaaja

Raitasalo muistuttaa, että ennen Krimin valtausta Euroopassa oli totuttu ajattelemaan, että sotilaalliset kriisit Euroopassa ovat ohi. Nyt Raitasalon mukaan vinoutunut näkökulma on korjaantunut ja sotilaallisen kriisin mahdollisuus tiedostetaan ja niihin varaudutaan.

Puolustusministeri Jussi Niinistö (sin) arvioi, ettei Krimin valtaus ollut pitkään suunniteltu.

- Luulen, ettei Putin ollut ehtinyt sitä kovin pitkään suunnitella, vaan hän tarttui tilaisuuteen ja käytti sen hyväkseen. Usein puhutaan, että venäläiset ovat shakin pelaajia ja harkitsevat monet siirrot eteenpäin. Putin ei ole mielestäni perinteisessä, strategisessa mielessä shakin pelaaja, hän on judoka, aina kun näkee tilaisuuden, tarttuu siihen ja käyttää hyväkseen, Niinistö arvioi.

Puolustusvoimien tiedustelupäällikkö Harri Ohra-aho huomauttaa, että viime aikojen sotilaallisissa operaatioissa on ollut on hyvin erilaiset toimintatavat. Monipuoliseen varautumiseen on siis tarvetta.

- Krimin operaatio oli erikoisoperaatio, vihreistä miehistä käytetään Venäjällä nimitystä " kohteliaat ihmiset " eli strategiana oli mennä sinne, että älkää vahingoittako veljeskansaa ja pyrkikää tätä kautta luomaan luottamuksen ilmapiiri, mitä se sitten tarkoittaakaan.

Sen sijaan esimerkiksi Syyriassa kyseessä on pitkälti ilma- ja merivoimaoperaatio, Ohra-aho muistuttaa.

Puolustusvoimien tiedustelupäällikkö Harri Ohra-aho ja Maanpuolustuskorkeakoulun apulaisprofessori Katri Pynnöniemi korostavat, että Suomen on varauduttava monipuolisiin uhkiin. TOMMI PARKKONEN

Riittävän hankala pala

Raitasalo pitää maanpuolustustahdon ja yleisen asevelvollisuuden merkitystä Suomelle tärkeänä tulevaisuudessakin, koska Suomella ei ole varaa rakentaa puolustustaan parhaimman teknologian varaan.

- Meille riittää se, että ollaan riittävän hankala pala sotilaallisesti mahdollisen hyökkääjän silmissä. Vanha sanonta siitä, että isokaan karhu ei syö piikkisikaa, on hyvä malli siitä, kun me ollaan riittävän pisteliäitä, meidän ei tarvitse olla kaikessa huippuja, Raitasalo katsoo.

Raitasalon mukaan Suomeen ei voida tehdä eurooppalaista ”lilliputtipuolustustusta”.

Puolustusministeri Niinistö pitää kansainvälistä yhteistyötä tärkeänä lisänä Suomen puolustukselle. Etenkin brittivetoinen Joint Expecditionary Force (JEF) -joukko on Niinistöstä lupaava. Britannian lisäksi mukana ovat Suomi, Ruotsi, Norja, Tanska, Viro, Latvia, Liettua ja Hollanti.

- Voi olla, että puolustusyhteistyö kehittyy alueelliseen suuntaan. JEF, jota Iso-Britannia johtaa, voisi olla yksi esimerkki tällaisesta maaryhmästä, joka ei sinänsä turvatakuita tarjoa ja kun kyse on samanmielisten maiden yhteisö, tämäntyyppinen yhteisö pystyy lähettämään nopeammin joukkoja, oli se sitten kyseessä sotilaallinen tai humaniritaaninen kriisi, Niinistö arvioi.

Niinistö: Jalkaväkimiinat oivallinen lisä

Puolustusministerin mukaan sodanajan joukkojen määrän supistaminen noin kolmanneksella viime vaalikaudella oli suuri virhe. Tällä vaalikaudella sodanajan joukkoja kasvatettiin 50 000 sotilaalla eli 280 000:een. Myös puolustusmateriaalihankintoihin on varattu lisärahoitusta, mitä Niinistö pitää tärkeänä Suomen puolustuksen tason kannalta.

Ilma- ja merivoimien valmius on Niinistön mukaan kohtuullisella tasolla, mutta maavoimissa on tapahtunut " vaivihkaa siirtyminen koulutusorganisaatioksi " . Parannusta maavoimien valmiuteen on kuitenkin saatu aikaan, puolustusministeri toteaa.

Jalkaväkimiinat kieltävää Ottawan sopimusta, johon Suomi liittyi vuonna 2011, puolustusministeri pitää ”rauhanajan hölmön tölväisynä”. Jalkaväkimiinojen suorituskykyä korvaavia järjestelmiä on pyritty kehittämään nykyisellä hallituskaudella, mutta Niinistön mukaan se ei riitä.

- On selvää, vaikka kaikki nämä korvaavat suorituskyvyt saadaan käyttöön, pelotteen osalta jää silti melkoinen aukko Suomen puolustukseen. Siinä mielessä jalkaväkimiinat, putki- ja sakaramiinat, olisivat oivallinen lisä puolustusaseena. Ne ovat halpoja, kotimaisia ja tehokkaita, niitä hyökkääjä pelkää, Niinistö toteaa Iltalehdelle.

Puolustusministeri Jussi Niinistö haluaisi jalkaväkimiinat takaisin. TOMMI PARKKONEN

Ei laukalle trendien perässä

Raitasalo korostaa, että puolustuksen kehittämisessä on huomioitava ennen kaikkea pitkän aikavälin logiikka eli muutokset ovat pääasiassa hitaita. Raitasalo muistuttaa, että Itä-Ukrainassa ja Syyriassa käydään taisteluita 20-50 vuotta vanhoilla aseilla.

- Uusia asejärjestelmiä kyllä käytetään, mutta ne ovat pääasiassa demonstraatioita, niitä näytetään, kokeillaan ja testataan, mutta valtava massamainen tuho tulee hyvin perinteisillä raketinheittimillä, jotka on valmistettu jo Neuvostoliiton aikana.

Professorin mukaan Suomen tulee huomioida puolustuksen kehittämisessään se, että tulevaisuudessakin sota on väkivaltapitoista - huolimatta siitä, että viime vuosina esiin on nostettu esimerkiksi informaatio-, kyber- ja hybridisodankäynnin roolia. Professori katsoo, ettei Suomessa kannattaisi lähteä ”laukalle uusien trendien perässä”.

- Sanoisin, että näissä on osittain hypetyksen makua. Kun puolustusta kehitetään, keskeinen lähtökohta on se, että varaudutaan väkivaltaisen kriisin ratkaisuun, Raitasalo korostaa.