Inden Danmark fik sin samlede straffelov for 150 år siden, havde vi, ligesom andre lande, flere alternative straffeformer.

Foruden dødsstraffen var der nemlig den såkaldte skamstraf, der i sin enkelthed gik ud på offentligt at ydmyge og udstille dømte personer.

Skamstraffen kunne skyldes flere former for forbrydelser – alt fra ikke at gå i kirke, til tyveri, offentlige skænderier og en aggressiv adfærd.

I sådanne tilfælde mente man, at den mest effektive straf ville være at æreskrænke den dømte, simpelthen ydmyge personen i håbet om, at vedkommende ikke vil gentage sine fejl.

Ved at krænke mennesket på æren, der dengang betød meget for det enkelte individ, håbede man, at den dømte ville blive et bedre menneske.

En måde at opdrage og afskrække på

- Der var jo et element af social kontrol i skamstraffen. Man ville gerne opdrage og afskrække andre fra at begå lignende moralske forseelser. Når folk stod og så på de her skamstraffe, der blev udført, så var idéen naturligvis, at de skulle mærke frygten for selv at stå i den position og mærke det på egen krop og derved afholde sig fra at begå lignende forseelser, siger Camilla Schjerning, museumsinspektør og Ph.d. ved Odense Bys Museer.

DR K ser på straffens rædsler For 150 år siden fik Danmark sin første samlede straffelov. DR K markerer året over fire onsdage ved at dykke ned i de gruopvækkende, blodige og radbrækkende straffe, der er blevet benyttet igennem tiden og op til i dag. Fjerde afsnit af 'Straffens rædsler' sendes i aften klokken 20:30 på DR K.

En skamstraf kunne eksempelvis blive udmøntet ved at blive spændt fast i en gabestok en hel dag eller stå offentligt til skue med et skilt omkring halsen, hvorpå det fremgik, hvilken forbrydelse man havde begået.

Trods man var fri efter at have udstået sin straf, ændrede tilværelsen sig alligevel for de dømte, da de efter at have været stillet til offentligt skue mistede deres ære og sociale status. Pludselig var de ikke noget i deres medborgers øjne.

- Man har masser af eksempler på, at man for eksempel i København så folk, der troppede op foran huset til den dømte for at gøre personen bekendt med, at vedkommende havde begået en eller anden form for moralsk overtrædelse.

Læs også : Kikset øksehug blev enden på offentlige henrettelser i Danmark

Spændt fast i 12 timer

Et af de mest kendte eksempler på en såkaldt skamstraf fandt sted i Odense i 1810, hvor manden Peter Juncker og kvinden Anne Marie Rasmussen begge blev idømt en skamstraf for højlydt at have skændtes og talt grimt om hinanden på åben gade.

Som straf blev Peter Juncker krumsluttet; altså spændt fast i en form for gabestok i 12 timer, mens Anne Marie Rasmussen måtte gå gennem Odense ved højlys dag med en fiddel - en form for transportabel gabestok, specielt designet til kvinder.

- Det er jo svært at sige, hvor mange folk, der mødte op, men der er indikationer på, at det var en populær ting at møde op og håne dem, der skulle udstå straffen. Det har været fællesskabets pligt at møde op til de her afstraffelser, siger Camilla Schjerning.

I flere århundreder var skamstraffen en anvendt afstraffelsesmetode i Danmark. Gabestokken kan spores tilbage til omkring 1100, og helt frem til Danmarks nye straffelov i 1866 var denne metode et jævnligt syn på offentlige pladser og samlingssteder som ved kirken eller på torvet.

Men efter 1866 blev skamstraffen officielt afskaffet i Danmark. Man var i tvivl om, hvorvidt denne straffeform virkede i et civiliseret samfund.

Slut med offentlig ydmygelse

- I slutningen af 1700-tallet og med oplysningstiden sker der en masse bevægelser på straffeområdet. Man begynder at indse, at de her straffe, som havde en afskrækkende effekt, måske ikke havde den ønskede effekt. Tværtimod blev de en form for underholdning for pøblen, siger Camilla Schjerning og tilføjer:

- Samtidig skete der nogle bevægelser i det sociale hierarki og i hele opfattelsen af æresfølelsen, der begyndte at spille en mindre rolle.