En betjent har ret til at vurdere, om du ligner en homoseksuel, når du anmelder en hadforbrydelse, mener politiinspektør

Har du været udsat for en lignende oplevelse?

Tip os på sms 1224 (alm. SMS-takst), eller send en mail til 1224@eb.dk.

Under sloganet 'Stop Hadet' opfordrer politiet I en ny kampagne til, at alle, der oplever hadforbrydelser, anmelder dem, uanset hvor små episoder der er tale om.

Men hvis du som homoseksuel bliver udsat for en hadforbrydelse, kan dit udseende have en afgørende betydning for, om politiet overhovedet vil tage imod anmeldelsen.

Ifølge politiinspektør Tenna Wilbert fra Rigspolitiets Nationale Forebyggelsescenter, som står bag kampagnen, har betjenten, der tager imod din anmeldelse, nemlig ret til at sætte spørgsmålstegn ved forbrydelsens motiv.

Blandt andet hvis du på øjemål ikke umiddelbart ligner en homoseksuel person.

Ahmad Mahmoud retter en skarp kritik af den måde, som politiet behandler LGBT+ personer, der ønsker at anmelde en hadforbrydelse. Foto: Martin Lehmann

Afvist

Debattør og forfatter Ahmad Mahmoud oplevede på egen krop at blive afvist af politiet, da han forsøgte at anmelde et overfald, han blev udsat for under Copenhagen Pride 2019.

Han stod som vagt ved et telt på Rådhuspladsen, da han blev overfaldet af en gruppe forbipasserende, som blandt andet gav ham to knytnæveslag i ansigtet.

Kendt forfatter angrebet på Rådhuspladsen

Men betjenten vurderede ifølge Ahmad, at de personer, der stod bag overfaldet, ikke kunne se på ham, at han var homoseksuel.

I en klumme i Ekstra Bladet kritiserede han tirsdag i skarpe vendinger den måde, som politiet behandler de mennesker, der anmelder hadforbrydelser, på.

Han kalder formålet med kampagnen for' nobelt,' men skriver samtidig, at 'Den største udfordring for mig som LGBT+ person er dog politiet selv.'

Nødvendigt

Politiinspektør Tenna Wilbert ønsker ikke overfor Ekstra Bladet at forholde sig til den konkrete kritik fra Ahmad Mahmoud. Men hun mener overordnet set, at fremgangsmåden er i orden.

Hvis en mand henvender sig til politiet, og får at vide, at han ikke ser homoseksuel ud, at han ligner en ’almindelig mand,’ og politiet derfor ikke kan vide, om der er tale om en hadforbrydelse, vil du så mene, at det er acceptabelt?

- Ja. For det handler om, at vi er nødt til at få forklaret, hvorfor personen tror, at der er tale om en hadforbrydelse.

- Som enkeltstående argument er det selvfølgelig ikke godt nok, at man ikke ser homoseksuel ud, og at der derfor ikke er tale om en hadforbrydelse. Men det kan sagtens være argumentet for, at det er nødvendigt at spørge grundigt ind til noget specifikt.

- Man jo kan ikke se på mennesker, om de er homoseksuelle, og derfor er vi nødt til at spørge ind til, hvorfor anmelderen tror, at det var baggrunden for gerningspersonens motiv, siger Tenna Wilbert.

Mange vil undlade at anmelde

Ahmad Mahmoud er dog alt andet end enig i, at en vilkårlig bedømmelse at dit udseende hører hjemme på en politistation.

Han sætter samtidig spørgsmålstegn ved, om politiet overhovedet har overvejet, hvad det vil betyde for den enkelte borger, hvis de skulle følge kampagnens råd og anmelde samtlige tilfælde, som systemet er indrettet i dag.

- Hvis vi antager, at en person oplever at blive råbt af på gaden to gange om måneden, så ville det betyde, at de 24 gange om året skule igennem sådan en oplevelse. Det kan være mere, det kan være mindre. Pointen er, at mange vil vælge at undlade at anmelde, fordi det kræver for meget.

- De beder os om at anmelde overfald, så de kan få dem registreret. Når jeg så møder op på politistationen, bliver jeg bedt om at løfte en bevisbyrde. Det kan jeg ikke, fordi politimanden synes, at jeg ikke ligner en homoseksuel mand, og så bliver det ikke registret, siger han til Ekstra Bladet.

- Hvad fanden bilder hun sig ind?

Heller ikke hos LGBT Danmark møder Tenna Wilberts synspunkt megen forståelse.

Talsperson mod hadforbrydelser, Kenneth Engberg, ser med dyb alvor på politiinspektørens udmelding.

- Det er jeg dybt, dybt uenig med hende i. Det er jo fuldstændig samme diskussion vi har, når vi taler om kvinder, der vil anmelde en voldtægt.

- At man kan møde en betjent, der siger; nej, vi vurderer ikke, at du er blevet voldtaget. Hvad fanden bilder hun sig ind?

- Det vigtigste for et menneske, der har været udsat for et overgreb, er, at få lov til at sætte ord på den oplevelse, man har haft. Det er da side ét i tekstbogen om, hvordan man tager sig af ofre.

- Så kan man senere i processen finde ud af, om der rent juridisk er tale om en hadforbrydelse. Men hvis den første betjent ikke engang gider at skrive det i rapporten, så mener jeg, at man fejler fra starten af.

Kenneth Engberg understreger samtidig, at det er politiledelsens ansvar at udstikke retningslinjer, som den enkelte betjent kan forholde sig til.