Eroottisen runouden kokoelmassa vihjaillaan hienoilla kielikuvilla ja myös sanotaan asiat suoraan.

"Kaikki on tulessa

kaikki ovat tulessa

kaikki teeskentelevät olevansa tulessa

minä tulen Tulen saarelta

olen täyttänyt ruumiini tulella"

Tämä on selvä tapaus. J.K. Ihalaisen runon lauseet vievät vääjäämättä eroottisiin tulkintoihin.

– Eroottisissa runoissa on tietynlainen henki. Lukijana sen kyllä huomaa, sanoo Sinikka Vuola, joka perkasi runokokoelmaa varten valtavat määrät runoja.

Mutta mikä tekee runosta eroottisen? Miten erottaa erotiikka rakkaudesta, jota runous on tulvillaan. Tätä kysymystä Vuola joutui pohtimaan paljon. Monissa runoissa raja on hyvin hienovarainen, sillä romanttisessa rakkaudessa erotiikka häilyy usein ympärillä. Vuola sanoo, että loppujen lopuksi valinta oli aika helppoa.

– Tärkeintä on tunne. Kyse on aina subjektiivisesta tulkinnasta. Harva runo on läpeensä eroottinen. Usein se on vain yksi elementti muiden joukossa, pieni vihjaus.

Mukaan pääsi lähes 240 runoa yli sadalta runoilijalta, joiden tekstit on julkaistu 2000-luvulla. Runoantologia on poikkeuksellinen myös siksi, että kaikki runoilijat ovat elossa. Samojen kansien välissä on runoja 1920-luvulla ja 1990-luvulla syntyneiltä.

Antologiassa on runoja yli sadalta elävältä runoilijalta. Retu Liikanen / YLE

Vuolan urakka oli valtava, sillä hän poimi runot kaikista 2000-luvulla julkaistuista runokokoelmista. Aikaa työhön kului kaksi ja puoli vuotta. Samalla runoilijana tunnetuksi tullut Vuola kirjoitti omaa esikoisromaaniaan. Työtaakkaa helpotti se, että Vuola tunsi entuudestaan hyvin suomalaisen runouskentän. Silti runot yllättivät.

– Vaikka tiesin, että nykyrunouden kirjon laajaksi, olin hämmästynyt ilmaisukeinojen moninaisuudesta. Olen ylpeä runoilijoistamme!

Yksi vaikuttavimmista runoista oli Vuolan mielestä Irina Javnen yhden lauseen runo.

"Teit sormella kiveen reiän, minä otin sen mukaan."

– Tätä runoa lukija on vapaa peilaamaan miten vain. Se on todella monitulkintainen.

Koska runot usein vain vihjaavat, muodostuu tulkinta lukijan päässä. Toisen mielestä runo voi olla hyvinkin eroottinen ja toinen ei näe siinä mitään aiheeseen viittaavaakaan.

Vuola tunnistaa tunteen, sillä läpikäydessään runokokoelmia aihe alkoi johdatella lukemista.

– Välillä melkein runo kuin runo tuntui liittyvän erotiikkaan, vaikka siinä olisi käsitelty vain säätä.

Sinikka Vuola on julkaissut kolme runokokoelmaa. Myös hänen runojaan löytyy antologiasta. Tuukka Ylönen

Kahden ja puolen vuoden urakka ei puuduttanut Vuolaa kertaakaan. Työ oli aihepiirin tähden hauskaa. Erotiikka on altista myös komiikalle.

"Eräskin mies tuli käymään, toi kolme tummanpunaista ruusua.

Sitä lakkiaistenpunaista, ei tässä mitään teinejä olla. Psyykkasin

itseni hymyyn, pyysin peremmälle. Olin siivonnut tietysti,

villapaidan jätin tuolinkarmille ja vähän multaa ikkunalaudalle

ettei menisi jäykäksi. Se kävi vessassa, kuulin kaiken mutta

psyykkasin. Keitin kahvit, pistin kukat maljakkoon. Leikkokukkia

sentään. Hella soi, otin piirakan uunista. Mies tuli vessasta ja

sanoi että toivottavasti ne ruusut ei ihan heti lurpsahda.

Lurpsahda. "

Tässä Anja Erämajan runossa kuvataan hirtehisesti treffien mahdollisia tunnelmantappajia.

Hauskuus voi löytyä myös oivalluksista, kuten tässä Miira Luhtavaaran runossa, joka mukailee Katri Helenan tunnettua iskelmää.

"anna, mulle, tähti, taivas, sade, kuuro, märkä, pyyhe, vasten, vastaa,

kasta, kostuta, haluta, kiihota, liihota, rentouta, purista, mehut, kehut,

kehot, limat, laulu, laulata, lurita, kurita, kurota, ylemmäs, alemmas,

hinkkaa, huohota, ota, ota, ota, kiinni, kiinnitä, kiinny, kiinnostu,

kuuntele, yhä, mitä, tätä, tota, nuo, nää, kun, mun, koska, että, sekä,

vettä, mylly, pylly, rinta, sääri, sääli, itke, vollota, valota, valo, anna,

usko, toivo, aamurusko, että, vähän, edes, tähän, mulle, sydämeen"

– Hauskuus syntyy usein juuri hyvästä teknisestä ideasta tai siitä, että sanotaan suoraan.

Runo syntyi romanssista Nobel-palkittuun kirjailijaan

Vuolan mukaan eroottisuus on parhaimmillaan kuitenkin silloin, kun se on jossain ilmassa, rivien välissä. Lukijan pitää vain löytää se.

Kirjassa lukijan tehtävää on helpotettu, sillä runoilijat ovat saaneet liittää runoihinsa saatesanat. Niissä paljastuu, mikä on antanut sykäyksen runolle tai missä tilanteessa se on syntynyt. Usein saatetekstit ovat runoilijamaisen arvoituksellisia, mutta osassa paljastetaan arkiset tilanteet ja jopa huikeat romanssit. Sirkka Selja kertoo erään runonsa syntyneen romanssista Nobel-palkitun runoilijan Pablo Nerudan kanssa.

Runoilijat lähtivät innolla mukaan antologiaan ja suuri osa lähetti vapaaehtoisia saatesanoja.

– Tarkoitus ei ole suinkaan tulkita tekstiä lukijoiden puolesta, vaan tuoda mukaan uusia merkityksiä.