Mistä on kyse? Ravintola Kamussa työskentelee noin kymmenen kehitysvammaista

Yli puolet ravintolan henkilökunnasta on kehitysvammaisia

Heidän työtehtäviinsä kuuluu mm. ruokien tarjoilua, siivousta ja avustavia keittiötöitä

Kamussa työskentelee alkuvuonna kaksi kehitysvammaista, jotka saavat työstään palkkaa

Muut saavat työosuusrahaa, joka on maksimissaan 12 euroa päivässä

– Tarkoitus on, että saamme ainakin osan kehitysvammaisista palkattua ihan oikeaan työelämään, kunhan toiminta asettuu uomiinsa.

Näin totesi ravintola Kamun ensimmäinen ravintolapäällikkö Nina Tasa Ylelle talvella 2014, kun Suomen ensimmäinen kehitysvammaisia laajasti työllistävä ravintola Kamu oli juuri avannut ovensa. Tuolloin ravintolassa työskennelleistä 11 kehitysvammaisesta yhdelle maksettiin palkkaa, muut saivat työosuusrahaa alle kymmenen euroa päivässä. Myös Helsingin Sanomat (siirryt toiseen palveluun) kirjoitti, että tavoitteena on myöhemmin alkaa maksaa muillekin palkkaa.

Marraskuussa 2017 Kamu oli noussut yhdeksi Haminan suosituimmista ravintoloista. Työntekijäpuolella väki oli jonkin verran vaihtunut ja Kamu oli muuttanut suurempiin tiloihin. Palkkaa sai edelleen vain yksi oppisopimuksella töissä oleva kehitysvammainen.

Ravintolan mukaan palkkaa on maksettu sen historian aikana yhteensä kolmelle kehitysvammaiselle. Ravintolaa ylläpitävän, kehitysvammaisia kuntouttavan ja työllistävän Ravimäkiyhdistyksen edustaja Tarja Uusitalo kertoi kuitenkin viime vuoden lopulla Ylen radiohaastattelussa, että vuodenvaihteessa tilanteeseen tulisi muutos: palkkatöihin oltiin ottamassa muutamia kehitysvammaisia lisää.

En näe sitä minään riistona. Pirjo Lanki

Nyt Ravimäkiyhdistyksen työllisyysasioista vastaava palvelupäällikkö Pirjo Lanki sanoo, että tällaisia lupauksia ei ole annettu.

– Kyselin täällä vähän, että mitä he ovat puhuneet, eikä ihan näin ole sanottu. Tällä hetkellä Kamuun ollaan palkkaamassa yhtä kehitysvammaista vakituiseen työsuhteeseen, olen juuri tehnyt paperit. Eli nyt alkuvuonna Kamussa on kaksi kehitysvammaista palkkatyössä.

Langin mukaan palkat ovat työehtosopimuksen mukaiset, mutta kehitysvammaisilla on vähemmän työtunteja.

– He eivät saa tienata enempää kuin vähän yli 740 euroa, jotta se ei vaikuta eläkkeeseen. Eläke on toki mahdollista laittaa hyllylle, mutta siinäkin on omat ongelmansa. Olen nähnyt työvuosieni aikana, kuinka hankalaan tilanteeseen voi joutua, jos työsuhde päättyy eikä eläkettä ole.

Muutto uusiin tiloihin vaikutti työkykyyn

Lanki sanoo, että palkanmaksu kehitysvammaisille riippuu myös Kamun taloustilanteesta. Toissa vuonna ravintola siirtyi uusiin, suurempiin tiloihin Hamina Bastioniin. Langin mukaan tällaiset muutokset vaikuttavat aina kehitysvammaisten kykyyn selviytyä työtehtävistään.

– Iso linnoitusravintola on heille haasteellisempi tila työskennellä kuin pieni ravintola. Olemme lähteneet ihan alusta liikkeelle erilaisessa toimintaympäristössä. Vaatii aika kauan, että he oppivat toimimaan siellä.

Kamussa koko sen historian ajan työskennellyt Jussi Hurttila varmistaa, etteivät tarjoiluastiat pääse tyhjenemään. Juha Korhonen / Yle

Kamussa on töissä noin kymmenen kehitysvammaista, jotka tarvitsevat työssään ohjaajaa. Langin mukaan palkkaa saadakseen työntekijän pitäisi selviytyä joistakin työtehtävistä itsenäisesti niin, ettei jonkun tarvitse olla koko ajan vieressä. Hän uskoo, että jatkuva ohjauksen tarve on yleisestikin suurin este kehitysvammaisten palkkatöille.

Kamussa kukaan kehitysvammaisista ei Langin mukaan tee täyttä työviikkoa eikä edes täyttä työpäivää.

– Työpäivän pituus on neljästä kuuteen tuntia. Joku käy töissä yhtenä päivänä viikossa, joku useampana. En näe sitä minään riistona.

Lanki onkin enemmän sen kannalla, että työkykyisiä kehitysvammaisia olisi parempi palkata osa-aikatyöhön kykyjensä ja oman tahtonsa mukaisesti. Perustulona olisi edelleen eläke.

– Toivon, että voimme tulevaisuudessa alkaa maksaa useammallekin palkkaa Kamussa. Kaikkien ei tarvitse työllistyä Kamuun, vaan toivomme, että Haminan muutkin ravintolat tai kahvilat ottaisivat heitä töihin. He ovat saaneet hyvää pohjaosaamista Kamussa.

Työsuhteen merkitys ymmärretty väärin

Kehitysvammaisen päätulo on eläke, joka on minimissään noin 775 euroa. Avotyötä tekevä kehitysvammainen saa lisäksi verotonta työosuusrahaa, joka on enintään 12 euroa päivässä. TE-toimisto voi harkintansa mukaan myöntää palkkatukea työnantajalle, kun työnantaja työllistää työttömän vaikeasti työllistyvän henkilön kuten kehitysvammaisen.

Oikeustieteen tohtorin, työ- ja sosiaalioikeuden dosentin Jaana Paanetojan mukaan ongelma on siinä, että työsuhteen merkitys ymmärretään jo kehitysvammaisia työllistäessä väärin.

– Ei työsuhde ala siitä, kun allekirjoitetaan työsopimus ja aletaan maksaa palkkaa. Jos työsuhteen tunnusmerkit ovat täyttyneet jo sitä ennen, palkkaa olisi pitänyt maksaa ajat sitten. Ne ovat voineet täyttyä jo ensimmäisenä työpäivänä, Paanetoja toteaa.

Esimerkiksi Kamussa kehitysvammaiset ovat alusta asti tiskanneet, siivonneet ja tarjoilleet ruokaa asiakkaille. Paanetojan mukaan työnantajat perustelevat palkanmaksun ja muiden työsuhteen velvoitteiden välttelyä usein sillä, että kehitysvammaiset eivät selviä työstään ilman ohjausta.

– Työnantajien väite on usein se, että he tarvitsevat muita enemmän apua ja neuvomista. Mutta jos kehitysvammaisia on käytetty näin vuosikausia, heistä on ihan varmasti myös hyötyä.

Jos työsuhteen tunnusmerkit ovat täyttyneet, palkkaa olisi pitänyt maksaa ajat sitten. Jaana Paanetoja

Kehitysvammaisten työsuhteissa ei sovelleta erityislainsäädäntöä. Paanetoja sanoo, että verovapaata työosuusrahaa ei ole edes tarkoitettu korvaukseksi tuottavasta työstä vaan kuntouttavasta toiminnasta. Jos joku työosuusrahalla työskentelevä kehitysvammainen riitauttaisi tilanteensa, hän olisi oikeudessa vahvoilla. Paanetojan mukaan isoin ongelma on, että kukaan ei ole näin halunnut tehdä.

– Työnantajat ovat tässä pulassa. Jos olemassaoleva tilanne muutetaan yhtäkkiä työsuhteeksi sopimusperusteisesti, niin eikö se kerro, että myös se edeltävä tilanne oli sitä samaa?

Lain mukaan saatavat vanhenevat työsuhteen aikana viidessä vuodessa.

– Sieltä voisi tulla työnantajalle pommi. Käytännössä riskiä ei kuitenkaan ole. Työnantajia on suojannut se, ettei näitä ole lähdetty riitauttamaan. Tämä on myös työntekijästä kiinni, hänenkin pitäisi valvoa omaa asemaansa.

Ravintola Kamu on Janika Varkoin ensimmäinen työpaikka. Hän on työskennellyt ravintolassa kolme vuotta. Juha Korhonen / Yle

Lisää työvalmennusta

Kehitysvammaliiton mukaan ongelman juuret ulottuvat 90-luvun alkuun, jolloin kehitysvammaisia alettiin tuoda työyhteisöihin. Silloin keksittiin myös avotyötoiminta, jossa on nyt mukana yli 2000 kehitysvammaista.

– Kunnat lähtivät innokkaasti mukaan, mutta asiaa ei ajateltu työlainsäädännön ja yhdenvertaisuuden kannalta, sanoo tutkija Simo Klem Kehitysvammaliitosta.

Avotyötoiminta on kunnille edullista. Kehitysvammaliiton mukaan usein tyydytään siihen eikä edes lähdetä etsimään kehitysvammaisille palkkatyöpaikkoja.

Suurin osa kehitysvammaisista tarvitsee työssään opastusta ja ohjausta. Monet suuret kaupungit kuten Helsinki, Espoo, Vantaa ja Turku tarjoavat työhönvalmennuspalvelua, joka on työnantajalle ilmaista. Klem sanoo, että valtaosassa kuntia tällaista palvelua ei ole.

– Silloin ohjaus jää työnantajan kontolle. Olemme tehneet tästä työnantajille kyselyn, ja vastausten perusteella yksi ongelma kehitysvammaisten työllistämisessä on työnantajiin kohdistuva ohjausvaatimus.

Herkkä asia

Kehitysvammaisten oppimisvalmiuksissa on suuria eroja. Toiset oppivat työtehtävänsä hyvinkin nopeasti, ja toisilla niiden oppimiseen voi mennä pitkiäkin aikoja. Rajanveto sen suhteen, milloin kehitysvammaisen taidot ovat riittävällä tasolla, on kuitenkin Klemin mukaan hankalaa eikä työantajien vaikuttimia seurata.

– Minulla on se tuntuma, että useimmilla työnantajilla on aito halu auttaa ihmisiä työllistymään ja maksaa palkkaa. Toisessa suunnassa puhutaan kehitysvammaisten hyväksikäytöstä. On vaikea sanoa, mikä on totuus.

Klem uskoo, että avotyön muuttaminen palkkatyöksi oikeusriitojen kautta ei ole hyväksi kehitysvammaisten työllistämishankkeille. Hänen mielestään pitäisi edetä varovasti.

– Tämä on hyvin herkkä asia. Jos sitä kovin radikaalisti lähdetään viemään eteenpäin, kokonaisuudelle voi käydä hassusti. Työnantajat eivät ehkä suhtautuisi kehitysvammaisiin niin suopeasti kuin nyt.

Oikeustieteen tohtori, työ- ja sosiaalioikeuden dosentti Jaana Paanetoja sanoo, että monet kehitysvammaisten vanhemmatkaan eivät halua, että heidän lapsensa tekisi palkkatöitä. Syynä on se, että palkkatyö tuo myös työntekijälle velvoitteita ja vaikuttaa myös eläkkeisiin ja sosiaalietuuksiin.

– On hyvä, että he pääsevät osaksi yhteiskuntaa, mutta sääntöjen pitäisi olla reilut ja samat kaikille. Kehitysvammaisia suojaava erityislainsäädäntö voisi olla yksi ratkaisu.