Joutuiko Sysmän rehtori liian kovaan julkiseen ryöpytykseen? Ehkä. Mutta koska rehtorit vastaavat siitä, minkälaisia suomalaislapsista tulee, rehtoreita pitää kritisoida, kirjoittaa Iltalehden kolumnisti Tuomas Enbuske.

Aikuinen, joka ymmärtää koulukiusaajaa enemmän kuin seksuaalisuuteensa tutustuvaa lasta, pelottaa minua enemmän kuin. Jenni Gästgivar

”Kaverit voivat sanoa, että sä näytät huoralta. Sehän on tavallaan (kyllä, hän todella sanoi tavallaan) loukkaus. Mutta kun oppilas näyttää huoralta”.

Mitä?! Huoralta! Okei...

Islamistinen konservatiivi-imaami puhumassa nuorista tytöistä? Ei, vaan sysmäläisen peruskoulun rehtori Tuula Vuorinen. Ja tähän perään rehtoria nauratti.

Vuorinen sanoi Ylen MOT-ohjelman haastattelussa, että koulukiusatut provosoivat tahallaan muita kiusaamaan.

Aivan kuin jo tuossa ei olisi yhden ihmisen vuoden kiintiön verran julmuutta. Mutta alkua se vasta oli. Rehtori Vuorinen jatkoi, että hänestä on outoa, ”että jo 12-vuotiaat rupeavat ilmoittamaan olevansa homoja tai lesboja. Siihen liittyy hyvin erikoinen pukeutuminen. Se herättää toisissa oppilaissa närkästystä, vihastusta ja pelkoa.”

Nämä marttyyriopettajat eivät tajua, että oppilaat ja opettajat eivät ole millään tavalla tasa-arvoisia neuvottelukumppaneita. Aivan sama jos poliisi pahoinpitelisi rosvon, koska ”rosvo aloitti”. Rehtoreilla ja opettajilla on alan yliopistokoulutus, ja heille maksetaan verorahoista palkkaa siitä, että he kohtaavat 12-vuotiaita ammattimaisesti.

Aiemmin kärsämäkinen rehtori Tuomo Pesonen sai potkut, koska hän sanoi MOT:n haastattelussa, että seksuaalista häirintää pitää pystyä sietämään. Ja rehtori todella sanoi myös näin: ”Sitten tietenkin, kun pillua tekee mieli miespuolisella. Niin eihän sitä osaa aina kauniisti sanoa.” Pesonen perusteli törkeää puhetta sillä, että ”lapset puhuvat vielä törkeämpiä”. Aivan. Mutta kun he ovat lapsia. Sinä olet ammattilainen!

Kuvittele itsesi 12-vuotiaaksi. Lapsi on täysin riippuvainen opettajistaan, vailla mitään mahdollisuutta puolustaa itseään vallankäyttäjää vastaan. Opettaja vaikuttaa lapsen tulevaisuuteen, arvosanoihin ja ympäristöön, jossa lapset kasvavat.

On helppoa tuhota pieni ihminen. Sadistisen liikunnanopettajani takia luulin vuosikausia, ettei minusta ole liikkujaksi. Vasta kolmekymppisenä tajusin, että minua oli kusetettu ja muutuin nykyisenkaltaiseksi adonikseksi.

En tiedä mitä pornolehtiä tai -leffoja Sysmän rehtori on lukenut, mutta ihmeellisen tarkkaan hän pystyi määrittelemään, miltä ”huora” tai homo näyttää. Hän itse seksualisoi alaikäiset lapset ja syyttää sitten lapsia omista fantasioistaan.

Ei kukaan halua kuulla näyttävänsä huoralta, paitsi jos se johtaa orgasmiin. Aikuisten välillä se on ok, jos se tehdään yhteisestä sopimuksesta ja osana leikkiä. Itselläni turvasana on Kaarina Hazard.

Joka ainoa empaattinen, edes vähän lasten oikeuksista kiinnostunut kommentoi rehtorin horinoita. Tämä reaktio uutisoitiin ”someraivona”. Ei se ollut someraivoa. Se oli tervettä puuttumista koulukiusaamiseen. Siis sitä, mistä huorittelevalle rehtorille maksetaan palkkaa.

Kuten maalaisilla on tapana, rehtori syytti kohun jälkeen etelän metiaa. Kommentit oli muka otettu irti yksityisestä rupattelusta. Hän olisi halunnut Ylen juttuun mieluummin ”rehtorin virallisen kannan”.

Tämä argumentti paljasti enemmän kuin rehtori ymmärsikään. Viralliset kannanotot ovat aina valheita. Se, mitä me rupattelemme yksityisesti paljastaa oikeat asenteemme. Ilmiö tunnetaan urheilupiireissä nimellä ”pukukoppipuhe”.

Ja Ylen toimittaja oli kyllä tehnyt selväksi, että kyse on haastattelusta.

Puhe homouden korostamisesta on täyttä höpöä. Jos lapsi ei muka 12-vuotiaana voi tietää homoudestaan, niin miksi samat konservatiivit alkavat korostaa lastensa heteroutta muka humoristisesti jo vauvaiässä.

Lapsuudessani mukahauskat sukulaiseni alkoivat kysellä minulta jo 5-vuotiaana, että ”onko sillä Tuomaksella jo tyttöystävä”. Ei ollut. Oli vain rakastajattaria. Ja pornografiakin oli tuttua, koska sen ikäisenä pääsi vielä tätiensä kanssa saunaan.

Minkälaista vajakkia jonkun homous edes häiritsee? Niitä, joiden oma takapuoli on syvällä Narniassa. Niitä, jotka katsovat iltaisin salaa ryijyn nuolemista älypuhelimistaan ja projisoivat häpeänsä niihin, jotka uskaltavat olla omia itsejään.

Seksuaalisus on ihanaa ja sairaan tärkeää. Paitsi suurille ikäluokille, joiden edelliset muistot siitä ovat unkarilaisen punaviinin ja kossun hajuisia yhdyntöjä ajalta, jolloin YYA-sopimuksesta puhuttiin ilman ironiaa.

MOT:n mukaan vanhemmat pelkäsivät, että kiusaamisesta puhuminen kostautuu lapsille. Ja niin kostautui. Ihminen käyttää valtaansa siellä, missä sitä saa. Kotiäiti lapsiinsa, yritysjohtaja alaisiinsa, opettaja oppilaisiinsa ja minä itseäni fiksumpiin. Tai siis jos sellaisia olisi.

”Eihän me heterotkaan tuoda seksuaalista suuntautumistamme julki jatkuvasti.” Ette tietenkään, koska olette heteroita. Miten peruskoulun rehtori kuvittelee tietävänsä, miten Sysmässä kasvavan homoseksuaalin varhaisteinin pitäisi käsitellä ja ilmaista seksuaalisuuttaan?

Homous hyväksytään Suomessa, kunhan homo näyttelee nöyrää ja piilottaa seksualisuutensa. Ylen uutisjutuissa esitellään aina 50 vuotta yhdessä eläneitä homopareja, jotka kuvataan banaalin normaaleina. Ajetaan Volvolla Prismaan ostamaan kalapuikkoja ja ollaan lähes yhtä hyviä kuin heterot. Tarkoitus on hyväntahtoinen, mutta ajatus vastenmielinen. Ei homojen tehtävä ole kelvata valtaväestölle vaatimattomuudellaan.

Eikä opettaja saa udella, mikä oppilaan seksuaalinen suuntautuminen on. Koululaisilla on oikeus yksityisyyteen. Jos firman pomo puhuisi työkavereistaan tai asiakkaistaan huorina ja homouttaan mainostavina, siitä tulisi potkut nopeammin kuin omilla aivoillaan ajattelevalle Facebookin ”rennosta feministiryhmästä”.

Kateutta. Sitähän se on. Kun itse on kituuttanut koko elämänsä saman kolmannessa polvessa sotatraumoja kostavan surkimuksen kanssa, ei sitä onnea halua muillekaan antaa.

Vanhan liiton konservatiivejä pännii, että nämä ”huorahtavasti” pukeutuvat 12-vuotiaat lepakot voivat jonain päivänä löytää itsensä designhotellista New Yorkista harrastamassa seksiä kuuman misun kanssa. Seksiä, josta maaseudun konservatiivinen kansankynttilä antaisi vaikka toisen verkkokalvonsa.

Lapset aloittavat pornon katselemisen noin 11-vuotiaana. Esiteini tietää jo seksistä. Ja niiltä, jotka sanovat, ettei porno anna oikeaa kuvaa seksistä, haluan kysyä, että mikä se oikea kuva on? Kyllä minusta seksi on aika lailla samanlaista kuin pornossa.

No mutta hei. Kuten filosofi Elastinen on sanonut: ”ajatellaan positiivisesti”.

Suomalaisillahan on maailman paras koulu. Se, joka menestyy PISA-tuloksissa. Väliäkö sillä, että tuon saman koulun jälkeen nuoret miehet syrjäytyvät. Kun koulutusvienti on nyt muotisana, niin tässä ratkaisu:

Sysmän rehtorin ajatuksilla olisi isot vientimahdollisuudet islamistisiin maihin, joissa naisilla ja homoilla ei ole oikeuksia. Homofobia ja ”huoran” näköisen tyttöopiskelijan oma syy kiusaamiseensa ovat samanlaisia ajatuksia, joita islamistissa maailmassa arvostetaan. Sinne vaan konsultoimaan.

Joutuiko Sysmän rehtori liian kovaan julkiseen ryöpytykseen? Ehkä. Mutta koska rehtorit vastaavat siitä, minkälaisia suomalaislapsista tulee, rehtoreita pitää kritisoida. Ei rehtori tietenkään ole läpeensä paha ihminen. Kritisoin hänen työtänsä.

Aikuinen, joka ymmärtää koulukiusaajaa enemmän kuin seksuaalisuuteensa tutustuvaa lasta, pelottaa minua enemmän kuin 12-vuotias tyttö, vaikka hän olisi pukeutunut esinahoista ommeltuun minihameeseen.

Eikä koulukiusaaminen ole myöskään täysin kiusaajan syytä. Vastuun kantaa lopulta opettaja ja koulu, sillä lapset ovat lapsia.