Anna Bystedt, överläkare, arbetade på som vanligt tills hon hade så svåra smärtor i nacke och arm att hon grät mellan patientbehandlingarna. Till slut fick kollegorna säga åt henne att söka vård. Det visade sig att hon hade svårartade diskbråck på flera nivåer i nacken och att detta krävde operation. Men trots flera intyg från neurokirurg nekades hon gång på gång sjukpenning från Försäkringskassan.

02 juli 2018

AV: Ebba Blume

När Anna Bystedt, specialist i anestesi och intensivvård, fick en tilltagande svår smärta i nacke och arm för ett och ett halvt år sedan, fortsatte hon ändå att arbeta.

Hon förstod att det kunde röra sig om diskbråck, men visste, att flertalet diskbråck läker spontant.

– Jag var, som många läkare, inställd på att inte ge upp, utan fortsätta arbeta, säger Anna när Sjukhusläkaren möter henne vid hennes arbetsplats på Ersta sjukhus i Stockholm.

Till slut hade Anna så ont att tårarna rann mellan patientbehandlingarna och kollegerna fick tvinga iväg henne att söka vård. Hon fick remiss för magnetkameraundersökning, som visade sig att hon hade två stora diskbråck i nacken, med uttalad bentillväxt och nervrötter som klämts ihop.

Hon remitterades till Neurokirurgkliniken vid Karolinska Universitetssjukhuset, där hon fick beskedet att hon behövde opereras, om sex veckors sjukgymnastik inte skulle hjälpa.

Anna hade vid det laget så svår smärta och nedsatt motorik i arm och nacke, att hon inte kunde greppa eller lyfta föremål med ena armen och bara stå eller sitta i högst några minuter. Under sommaren förbättrades hennes tillstånd något och hon hoppades därför att diskbråcket skulle läka av sig självt, så att hon skulle slippa genomgå en nackoperation.

I samråd med sin chef började hon i november i fjol jobba 25 procent med arbete framför datorn, med uppgifter som anpassats till hennes tillstånd.

– Jag längtade tillbaka till jobbet, jag trivs där och ville testa om det gick att jobba 25 procent, säger Anna Bystedt och slår sig ned på stolen i det lilla rum på sjukhuset, där hon då började arbeta med sina anpassade uppgifter i stället för att vara inne på operationssalen.

Här brukade hon sitta och skriva med en hand vid datorn.

Men diskbråcket läkte inte av sig självt, hennes tillstånd försämrades ytterligare efter återgången till jobbet. Vid nästa besök vid neurokirurgiska kliniken sattes hon upp på väntelista för operation med förtur.

De ansåg att jag var tvungen att säga upp mig eller begära tjänstledigt så att jag kunde stå till förfogande för andra jobb. Detta trots att jag redan hade ett fast jobb. Anna Bystedt, överläkare.

Vid denna tid hade Anna också kontaktats av en handläggare vid Försäkringskassan, som meddelat henne att hennes sjukpenning upphörde och att hon måste ta ett arbete som är ”normalt förekommande på arbetsmarknaden”.

– De ansåg att jag var tvungen att säga upp mig eller begära tjänstledigt så att jag kunde stå till förfogande för andra jobb. Men jag hade ju redan ett fast jobb, med anpassade uppgifter på 25 procent, som dessutom innebar att jag försämrades ytterligare. Jag kunde knappt gå, inte vrida på nacken och inte röra eller belasta armen, något som neurokirurgen också intygade, säger Anna.

När hon frågade vilket annat anpassat arbete som Försäkringskassan avsåg, när de tyckte att hon skulle lämna sitt nuvarande jobb, blev det vaga svaret från handläggaren: ”Vi behöver inte precisera det, men till exempel något där du sitter i möten”, berättar Anna.

Handläggaren upprepade också vad den försäkringsmedicinska rådgivaren i sin tur hade skrivit i sitt utlåtande: att Anna Bystedt borde söka ”ett arbete som inte kräver tunga lyft och finmotorik”.

– Men jag har normalt inte ett arbete som kräver tunga lyft, och jag hade definitivt varken tunga lyft eller finmotorik i mina anpassade uppgifter. Jag klarade ändå med nöd och näppe de 25 procent jag arbetade, dessutom förvärrades symtomen. Jag hade absolut inte möjlighet att klara ett annat jobb, jag klarade ju inte ens de anpassade arbetsuppgifter jag hade, säger Anna.

Hon skickade handläggaren ett sjukintyg, där en av landets ledande neurokirurger (förutom det intyg hon redan hade från husläkare) intygade att hennes tillstånd var så illa att hon måste opereras.

Ett par dagar meddelade handläggaren ändå, att Anna skulle utförsäkras. Handläggaren ifrågasatte såväl neurokirurgens intyg som det som Anna själv berättade; om att hon även med sina nuvarande, anpassade uppgifter försämrades även efter korta arbetspass och att smärtsituationen är ohållbar.

– Handläggaren sade upprepade gånger att hon inte fick ihop det, att det inte kunde stämma, berättar Anna.

Till slut fick Anna förklara för handläggaren vad diskbråck egentligen är, och varför även mindre belastningar kan leda till kraftig försämring. Därefter uppger handläggaren enligt Anna Bystedt att hon ”ska fundera på beslutet några dagar”.

Men någon vecka senare kom återigen beslutet om att Anna skulle utförsäkras.

Hon sänder då in en begäran om omprövning och bifogade ett nytt intyg från neurokirurgen, som där uppgav att Anna inom 365 dagar sannolikt kommer att kunna vara tillbaka i 100 procent i sitt vanliga jobb. I lagstiftningen finns nämligen ett undantag, som säger att om läkare och arbetsgivare intygar att personen i fråga sannolikt kommer tillbaka på heltid inom ett år, kan Försäkringskassan ta hänsyn till detta. Personen måste då inte prövas mot ”normalt förekommande arbete”.

Men trots neurokirurgens intyg om detta, fick Anna Bystedt återigen avslag från Försäkringskassan. I svaret upprepar myndigheten att det inte framgår av läkarintygen att Annas besvär skulle begränsa henne i ett arbete, som ”inte ställer höga krav på exempelvis finmotorik, tung eller statisk belastning eller konstant användning av båda händerna”.

Avslaget är nu bedömt av en ny försäkringsmedicinsk rådgivare, som är specialist i tropikmedicin.

– De låter orden från en tropikmedicinare, som jag aldrig träffat, väga tyngre än flera intyg från en av landets främsta neurokirurger, som dessutom är den som har opererat mig, säger Anna Bystedt.

De låter orden från en tropikmedicinare, som jag aldrig träffat, väga tyngre än flera intyg från en av landets främsta neurokirurger. Anna Bystedt, överläkare.

När hon till slut opererades i mars i år, fick hon de första sex veckorna efter operationen bara 25 procent av sjukpenningen. Motiveringen från Försäkringskassan var att hon borde ha jobbat 100 procent fram till operationen, eller gått helt utan jobb och registrerat sig som arbetssökande på Arbetsförmedlingen.

Även denna gång begär Anna Bystedt en omprövning av beslutet, men får avslag.

Anna Bystedt, överläkare, Ersta sjukhus, trivs på sin arbetsplats, och arbetade på tills hon hade så ont att kollegorna tvingade henne att söka vård. FOTO: Ebba Blume

Under den period hon nekats sjukpenning har hon levt på sparpengar och hjälp från sin pojkvän. Nu jobbar Anna 50 procent och räknar med att inom en snar framtid vara tillbaka på 100 procent i sitt arbete.

Några förbipasserande kollegor hälsar varmt på henne vid dörren ut till sjukhusets trapphus. Anna betonar sedan att hon verkligen trivs på sin arbetsplats och att hon har fått ett väldigt bra stöd från både kollegor och arbetsgivare.

Hela processen med Försäkringskassan har varit påfrestande och skulle ha kunnat bryta ned henne, menar hon, men har i stället sporrat henne att kämpa.

Hon är fast besluten att, trots avslag vid beslut om omprövning, driva sitt ärende vidare till förvaltningsrätten.

– Syftet är att försöka påvisa de stora bristerna i systemet. Det är viktigt att vi framöver ska kunna känna oss trygga med att vi har ett korrekt, rättvist och rättssäkert försäkringssystem. Alla som har rättmätiga skäl till ersättning ska få det. Det som gör mig väldigt illa berörd är att inse hur det nuvarande systemet slår mot dem som är allvarligt sjuka och inte har medel att klara sig utan Försäkringskassans stöd, säger Anna Bystedt, som planerar att söka Läkarförbundets stöd i den rättsliga processen.

– Har man inget juridiskt ombud så har man nämligen väldigt svårt att lyckas i förvaltningsrätten, säger hon.

Läs Försäkringskassans svar: https://www.sjukhuslakaren.se/ny-vagledande-dom-skarper-kraven-pa-forsakringskassan/

Läs även: https://www.sjukhuslakaren.se/forbundsjurist-generellt-gar-vi-inte-in-som-juridiskt-ombud/