Sex av tio skolelever duschar inte alltid efter idrotten, visar en enkätundersökning som Sveriges Radio gjort bland 3200 högstadieelever i Sverige.

Det finns inte en människa som på riktigt kan vara överraskad av det. Inte ens bland min några decennier äldre generation som inte var bekväm med att duscha i omklädningsrummens öppna duschar långt innan mobiltelefoner med kamera låg i alla klasskamraters byxfickor – något som i dag förstås spär på olusten.

Att visa sig naken i grupp är inget naturligt. Sorry alla ni som vill möta dessa barn och ungdomars obekvämhet att visa sig näck för sina klasskamrater med att vi måste lära barn att vara ”bekväma i sina kroppar” och ”lära sig att alla kroppar ser olika ut”, men så är det.

Det blir inte direkt enklare ju äldre man blir heller, men ingen skulle komma på tanken att pressa en vuxen kvinna att duscha bland folk på gymmet efter träningspasset om hon inte ville.

Att den egna, nakna kroppen är privat och att ingen har rätt till den utan ditt medgivande är något vi i alla andra sammanhang lär våra barn och ungdomar i en förhoppning att de inte ska snapchatta nakenbilder till pojk- och flickvänner eller manipuleras att visa upp sig för främlingar via en nätkamera.

Och så verkar vi helt förbluffade över att de drar sig för att visa upp sig i skolduschen - mitt under pubertetsåren till på köpet…

Själv minns jag mellanstadiegympan när vi tjejer lindade in oss i handdukar och på sin höjd viftade med benen i duschstrålen. Och jag minns gymnasiegympan då kön till toaletterna alltid var lång för att flera valde att blaska av sig i handfatet och byta om därinne istället.

Precis som i dag handlade det delvis om ofräscha duschar, men än mer på olustkänslor att visa sig naken och kanske på rädslan att nån ska fotografera (eller komma inspringande).

Ska vi fortsätta tjafsa om att vi måste ”bryta kroppsfixeringen bland unga” i 30 år till? Eller så köper vi några duschdraperier och låter folk duscha ifred.