Jussi Kokkola, 50, ja Nooa Kokkola, 10, harrastavat judoa yhdessä ja erikseen. Molemmille kilpaileminen on tapa mitata taitoja, mutta myös harrastuksen tuoma mielenrauha on tärkeä syy suunnata tatamille.

Mistä on kyse? Judon kehitti 1800-luvun lopulla kasvatustieteilijä Jigoro Kano, joka oli perehtynyt jujutsuun ja länsimaiseen painiin

Judo oli lajina mukana olympialaisissa ensimmäisen kerran Tokiossa vuonna 1964

Judolla on Suomessa noin 10 000 harrastajaa

Judovyön väri kertoo harrastuksen etenemisestä - mitä tummempi vyö, sitä taitavampi judoka

Jussi ja Nooa Kokkola pukevat päälle judoginsa eli judopukunsa ja suuntaavat tatamille eli harjoitustilan pehmeälle matolle. Harjoituksissa kunto nousee, mutta myös mieli tyyntyy.

25 vuotta judoa harrastanut Jussi Kokkola kokee, että harrastus on muuttanut häntä rauhallisemmaksi ja opettanut hyväksymään asioita ja ihmisiä, joita ei voi muuttaa.

– Se on myös lisännyt oppia siitä, että aina on joku, joka on parempi ja tietää asiat paremmin. Jopa tällainenkin asia, mitä suomalainen mies ei usein mainitse, että olen oppinut ottamaan vastaan ohjeita, sanoo Jussi Kokkola ja hymyilee leveästi.

Lajissa ei tähdätä vastustajan vahingoittamiseen, vaan tarkoitus on käyttää vastustajan voimaa omaksi eduksi. Judo tarkoittaa joustavaa tietä tai joustavaa periaatetta, ja siksi lajissa harjoitellaan iskujen ottamista vastaan niitä myötäillen.

Tärkeää on osata kaatua. Keskeiseen opetukseen kuuluu keskinäinen kunnioitus, jota ilmentävät esimerkiksi alkukumarrukset.

Nooa Kokkola sanoo, että pitää kilpailemisesta, vaikka keltavöisen judokan elämän ensimmäiset kisat päättyivät tappioihin.

– Pienempänä harrastin kaksi vuotta ja nyt taas olen harrastanut vuoden. Judo on kivaa.

Jussi Kokkolalla on toisen asteen musta vyö, ja hän käy harjoituksissa neljä kertaa viikossa. Puolet näistä on ohjauskertoja. Nooa Kokkolalla harjoituksia on kaksi kertaa viikossa.

Mukaan harrastukseen vahingossa

Jussi Kokkola ajautui harrastuksen pariin puolivahingossa. Ystävä pyysi viemään salille, ja Kokkola jäi seuraamaan harjoituksia. Ohjaaja kehotti varaamaan seuraavalla kerralla verkkarit jalkaan.

Nyt harjoituksissa ja kisoissa päällä on valkoinen puku, jonka kangas on muissa kamppailulajeissa käytettäviä pukuja paksumpi.

– Joskus aina sanotaan, että kun muut laittavat t-paidan päälle, kun lähtevät urheilemaan, niin me laitamme talvitakin. Kyllä siihen on tottunut, vaikka aluksi se tuntui painavalta ja vähän karhealta. Asu ei kuitenkaan kestäisi, kun siitä otetaan kiinni ja tehdään heittoja, jos se ei olisi tukevaa kangasta, kertoo Kokkola.

Juuri heitot ovat Kokkolan mielestä lajin suola.

– On mukava heittää, mutta myös olla heitettävänä, kun heitetään komeasti ja hyvin, toteaa Kokkola.

Vielä aikuisenakin ehtii mukaan

Jussi Kokkola sanoo, että judo kehittää monipuolisesti kuntoa. Nuorimmat judokat aloittavat harjoituksensa muksujudosta, jossa haetaan ensin esiin liikunnan ilo. Kun ikää tulee lisää, karttuvat taidot ja sitä myötä voi kehittyä vuosi vuodelta paremmaksi.

– Se kehittää voimaa, nopeutta, koordinaatiota, kehon hallintaa. Judon voi aloittaa vaikka minkä ikäisenä. Tavoite on pyrkiä täydellisyyteen, vaikka sitä ei voi koskaan saavuttaa. Koskaan et tule valmiiksi, aina voit tehdä jotain paremmin.

Jussi ja Nooa Kokkolan seura on Mikkelin Judo, jonka riveissä on noin 150 harrastajaa.