Euroopan unohtamislaki ei koske sanomalehtien hakukoneita

Euroopan unohtamislaki määrää, että hakukoneyhtiöiden on poistettava yksittäisiä ihmisiä koskevia hakutuloksia, jos haun kohteet niin pyytävät.

Viime viikolla EU-työryhmä julkaisi suosituksen, joka määrittelee suuntaviivat sille, mitä hakukoneista pitää poistaa ja miten. (Lue koko suositus täältä.)

Unohtamislain peruslinja on se, että se koskee vain nimiä – voin pyytää, että hakusanalla “Esa Mäkinen” ei enää löytyisi tietoa vanhosta rötöksistäni. Sen sijaan en voi pyytää, että hakusanalla “Totuuskuutio” löytyviä hakutuloksia poistettaisiin.

Työryhmä myös määritteli sen, että sivujen poistaminen koskee vain pyydettyjä hakusanoja, eli linkkejä sivuun ei tarvitse kokonaan poistaa hakukoneesta. Vaikka viittaus sivuun hakusanalla “Esa Mäkinen” olisikin poistettu, se löytyy yhä hakusanalla “Totuuskuutio”.

Samassa ohjeistuksessa määritellään myös se, että unohtamislaki koskee kaikkia sellaisia palveluita, joiden avulla voi löytää asioita yleisestä verkosta. Jos hakukoneiden ohelle syntyy jotain muita löytämispalveluita, lainsäädäntö koskee myös niitä.

Työryhmä haluaisi, että laki koskisi myös hakukoneita Euroopan ulkopuolella. Tällä hetkellä unohtamislain kiertäminen on helppoa, kun vain vaihtaa sivustoksi Yhdysvaltain Googlen. (Ohjeet täällä.)

Ajatus että EU saisi hakutulokset poistettua Yhdysvalloissa vaikuttaa utopistiselta. Maan vahvan sananvapausperinteen ja vaikutusvaltaisen IT-yhteisön takia vastarinta olisi varmasti voimakasta, mikäli esimerkiksi Google alkaisi tehdä näin.

Alkaisivako yhdysvaltalaiset vaatia nimensä poistamista hakutuloksista Euroopassa, jos he saisivat samalla maineensa puhdistettua myös Yhdysvalloissa?

Jos Googlen taloudelliset edut Euroopan unionissa vaativat unohtamislain laajentamista Yhdysvaltoihin, on toki mahdollista, että yhtiö siihen suostuu. Päätös ei ole demokraattisen prosessin takana, vaan riippuu lähinnä kaupallisen yhtiön intressesistä.

Sanomalehtien hakukoneet työryhmä on rajannut unohtamislain ulkopuolelle. Eli siis Yleisradion hakukoneessa ja Helsingin Sanomien hakukoneessa kaikki tiedot löytyvät muuttumattomana.

Työryhmä perustelee linjausta sillä, että sivustolla olevat hakukoneet eivät luo “täydellistä profiilia” ihmisestä. Yksittäisten sivujen hakukoneiden avulla on työläämpää saada tietoa ihmisestä.

Tämä sama linja näkyy koko unohtamislaissa: tarkoitus ei ole poistaa loukkaavia sivuja, vaan ainoastaan haitata niiden löytymistä. Työryhmä ei halua ryhtyä käymään keskustelua sananvapaudesta, ja siksi sanomalehdet on rajattu ulkopuolelle.

Yhdysvaltalaisen hakukoneyhtiön toiminnan rajoittaminen on helpompaa kuin käydä laajaa keskustelua siitä, mitä ihmisillä on oikeus muistaa digitaalisena aikana.