Vasemmistoliitto ehdottaa, että Suomeen säädettäisiin 10 euron minimipalkka. Tämä toki kuulostaa kivalta, mutta kuten yleensä kivojen ajatuksien kanssa, todellisuus on paljon karumpi. Minimipalkka ei suinkaan tarkoittaisi, että kaikille maksettaisiin vähintään 10 euroa palkkaa, vaan että suurimmalle osalle tuota alhaisemmalla palkkatasolla työskenteleville ei maksettaisi enää yhtään mitään.

Mikään yritys ei voi maksaa työntekijälle korkeampaa palkkaa kuin mikä työntekijän tuottavuus on. Yrityksen on välttämättä pystyttävä tuottamaan enemmän kuin kuluttamaan tai yritys kaatuu. Tämä ei ole mielipidekysymys, vaan yksinkertainen taloudellinen ja matemaattinen fakta. Yrityksen on siis mahdotonta palkata 10 euron tuntipalkalla ketään, jonka tuottavuus on alle tuon 10 euroa tunnilta. Minimipalkka ei siis tarkoita, että palkataan paremmalla palkalla, vaan että ei palkata enää millään palkalla.

Suurimman uhan minimipalkka muodostaakin esimerkiksi nuorille ja kouluttamattomille, jotka eivät ole vielä ehtineet hankkia työkokemusta ja siten kasvattaa tuottavuuttaan. Minimipalkan ansiosta heiltä viedään mahdollisuus kasvattaa tuottavuuttaan, minkä seurauksena työttömyys lisääntyy ja pitkittyy.

Minimipalkka suojaa lähinnä vakituisessa duunissa olevia (eli parempiosaisia) työttömien, nuorten ja kouluttamattomien (eli heikommassa asemassa olevien) kustannuksella. Minimipalkan ansiosta heidän ei tarvitse esimerkiksi pelätä, että joku nuori tulee ja tekee halvemmalla paremmin, vaan he voivat möllöttää turvallisesti duunissaan samalla, kun nuori syö kynsiään. Minimipalkka on suurten ikäluokkien harjoittamaa rakenteellista sortoa nuoria kohtaan.

Minimipalkka ei kuulu hyvinvointivaltioon. Yhdessäkään Pohjoismaassa ei ole käytössä minimipalkkaa – ja ihan syystä. Hyvinvointivaltion olennaisiin tunnuspiirteisiin nimittäin kuuluu vapaa talous. Hyvinvointivaltiot ovat aina pärjänneet hyvin taloudellista vapautta koskevissa arvioissa ja historiallisesti taloudellinen vapaus onkin ollut yksi hyvinvointivaltion tavoitteista. Tämä on täysin ymmärrettävää, sillä hyvinvointivaltio on kallis järjestelmä, jonka ylläpitäminen vaatii vapaan talouden tuottamaan arvoa. Minimipalkka ja muu vastaava talouden kahlitseminen ei uhkaa siis pelkästään työttömiä ja muita heikommassa asemassa olevia, vaan myös koko hyvinvointivaltion perusteita.

Talouden kontrolloimisen sijasta järkevämpi ratkaisu onkin muistaa niitä vanhoja hyvinvointivaltion periaatteita, joilla tämä maa on rakennettu. Vapaa talous on yksi olennaisimmista hyvinvointivaltion piirteistä ja ilman vapaata taloutta hyvinvointivaltio tulee välttämättä romahtamaan.