Kukaan ei tällä hetkellä tarkasti tiedä, kuinka paljon ja kenelle suomalaiset ovat velkaa. Mutta tilanne voi muuttua pian, kirjoittaa taloustoimittaja Antti Parviala.

Esimerkki elävästä elämästä: Henkilölle on myönnetty 56 800 euroa lainaa pikalainoina, joustoluottoina, vertaislainana ja luottokortilla.

Monella on suurempiakin lainoja, mutta tässä tapauksessa erikoista on se, että samalla henkilöllä jää käteen vuokra- ja muiden peruselinkustannusten jälkeen 216 euroa. Tästä pitäisi hoitaa lainat.

Esimerkin kaikki lainojen myöntäjät ovat sellaisia, jotka vaihtavat keskenään tietoja asiakkaidensa maksukyvystä ja luottokelpoisuudesta. Lainoja myöntäessään ne siis ovat tienneet asiakkaan maksukyvyn. Erillisiä lainoja on myönnetty 21 kappaletta.

Oikeastaan tapauksessa ei ole mitään kovin erikoista. Päinvastoin, se noudattaa tavallista kaavaa ylivelkaantumisesta. Juuri tämä on yksi syy, jonka takia Suomeen ehdotetaan uutta luottorekisteriä.

Oikeusministeriölle selvityksen (siirryt toiseen palveluun) tehneen professori Erkki Kontkasen ehdotuksessa jokaisen lainan antajan, suuren ja pienen, olisi pakollista tarkistaa etukäteen luottorekisteristä mikä on lainanhakijan todellinen lainanhoitokyky.

Rekisteri – Miksi se muuttaisi mitään?

Rekisteriin pitäisi ilmoittaa kaikki Suomessa myönnetyt lainat. Mutta mitä se muuttaisi?

Ei mitään, ellei pakettiin liittyisi uhka, jonka edessä kalpenee mikä tahansa pankki, pikavippaaja ja vertaislainaaja. Kontkanen esittää “vastuuttomasta lainanannosta” pelottavaa sanktiota: Lainanantaja voisi menettää ainakin osittain oikeuden periä lainaansa takaisin.

Se voisi käydä kohtalokkaaksi koko yrityksen tulevaisuuden näkymille.

Saman uhkan uskotaan purevan siihenkin, että ulkomaiset lainanmyöntäjät olisivat valmiita noudattamaan Suomen sääntöjä ja ilmoittamaan antamansa luotot.

Kaikki suomalaiset listaan

Järkälemäinen tietopankki sisältäisi tiedot kaikkien suomalaisten luotoista, suurista ja pienistä. Lisäksi siinä olisi tiedot tuloista –jokseenkin jokaisen Suomessa asuvan taloustiedot yhdessä paketissa.

Mikä aarreaitta vaikkapa rahoitusmarkkinoinnin ammattilaiselle!

Kontkanen nitistää haaveen – rekisterin käyttö olisi tiukasti rajattu vain maksukyvyn selvittämiseen. Kohtalaisen vaativa valvontatehtävä, mutta tiedon väärinkäytöstä jäisi kiinni, sillä rekisteriin jäisi aina jälki sen käyttäjästä.

Lainanmyöntäjien lisäksi Suomen Pankki saisi kokonaistiedot lainoista. Sekin olisi suuri muutos. Nykyisin keskuspankille heruu tiedot vain pankkitoimiluvan saaneista toimijoista. Pikavippiyhtiöt eivät siihen joukkoon kuulu, joten yhä suurempi osa rahoituksen kokonaiskuvasta jää pimentoon.

Pikavippiyhtiöitä toimii tällä hetkellä Suomessa useita kymmeniä. Niiden myöntämät lainat ovat olleet kasvamaan päin muun muassa siksi, että muutama vuosi sitten alaa yritettiin suitsia asettamalla alle 2000 euron lainoille korkokatoksi 50 prosenttia.

Nokkelat yhtiöt huomaisivat saman tien kiertää korkorajoitusta nostamalla lainasummat yli kahteen tuhanteen euroon. Taas saattoi periä yli sadan prosentin todellista vuosikorkoa.

Vain pankkien luotot tiedossa

Kukaan ei tarkasti tiedä kuinka paljon ja kenelle suomalaiset ovat velkaa. Pikavipit jäävät nyt tilastojen ulkopuolelle. Vuoden 2015 jälkeen kuluttajaluotoista ei ole ollut kattavaa tietoa.

Velkaantumisen kasvaessa sillä alkaa olla yhä suurempaa merkitystä koko kansantalouden kannalta. Esimerkiksi Espanjan finanssikriisissä yhtenä sytykkeenä olivat ylivelkaantuneet kotitaloudet.

Tosin niin etelässä kuin täällä Pohjolan perukoilla suurimman lainataakan taustalla ovat perinteisempien pankkien myöntämät asunto- ja kulutusluotot. Pankkivalvoja on moittinut pankkeja (siirryt toiseen palveluun) kulutusluottojen tuputtamisesta ja luottokriteerien löysäämisestä.

Pikavippiyhtiöt kaiken pahan alku?

Onko suomalaisten velkaongelmissa katse jumittunut pankkien sijasta liikaa pikavippiyhtiöihin?

Suomalaisilla on pankeilta otettua velkaa 15,4 miljardia euroa. Pikavippi ja vertaislainayhtiöiltä lainaa oli ehkä 2,6 miljardia. Se on kuitenkin vain arvio ja viime vuoden lopusta.

Viritteillä olevan luottorekisterin tavoitteena on kuitenkin erityisesti pikavippiyhtiöiden eli “muiden kuin luottolaitosten” saaminen päivänvaloon, ja perustellusti. Kuten alussa ollut esimerkki kertoo, niiden toiminnassa ei näytä vastuullisuus olevan aina etusijalla.

Korot alas, osalle lainahana kiinni

Rekisteri tekisi lainanhakijan maksukyvyn arvioimisen pakolliseksi. Nykyisin yhtiöt puolustavat huimia lainakorkojaan sillä, että luottorekisterin puuttuessa, lainan hakijan maksukykyä eli riskiä ei ole edes voitu varmistaa.

Siksi on pitänyt varmuuden vuoksi hinnoitella riski kaikkien asiakkaiden rahoituksen hintaan.

Jos nyt rekisteri tekee taustojen tarkistamisen pakolliseksi, sen pitäisi karsia asiakaskunnasta pois kaikkein suurimmat riskit eli maksukyvyttömät asiakkaat.

Jäljelle jää vähäriskisempi asiakaskunta. Siksi heidän korkojensa voi odottaa laskevan.

Toisaalta monet saattavat jäädä ilman luottoa, mutta ehkä on kaikkien etu, että maksukyvyttömyyttä hoidetaan muilla keinoilla, kuin yli sadan prosentin vipeillä. Tai vippien ketjuilla.

Lue lisää: Selvitys: Suomeen positiivinen luottorekisteri – Oikeusministeri: Tarvitsemme paremmat keinot ylivelkaantumisen estämiseksi