Facebookissa tuli vastaan Varustelekan mainos, joka kehua retosteli sukkia, joilla väitettiin olevan sukiksi liki yliluonnollisia ominaisuuksia. Kaiken huippuna se, että ne eivät keräisi hajua. Ja jos keräisivätkin, niin pesun sijaan pelkkä tuuletus riittäisi freesaamiseen. Tuollaiset väitteet on laitettava kokeeseen, joten innostuneena naputtelin sähköpostin, jossa pyysin nipun sukkia arvovaltaisen joukkomme suorittamaan kenttäkokeeseen. Vastaus oli suopea ja kuukautta myöhemmin aloitimme operaation toisen vaiheen, kun valikoitunut testijoukko veti jalkoihinsa nämä sukat.

Itse olin skeptinen. En ole mikään villan ylin ystävä, joten tunnustelin, että pistelevätkö villasta tehdyt sukat, mutta eivät ne pistelleet lainkaan. Villan ominaisuudet tulivat esiin ensimmäisen kerran sileällä laminaatilla kävellessäni. Menoa kuvasi hyvin sana liukas. Muutoin sukat olivat erittäin miellyttävä kokemus. Ne istuivat hyvin jalkaan, eivät lököttäneet eivätkä kiristäneet. Kengän kanssa ne toimivat hyvin yhteen, eikä rakkoja tullut pidemmilläkään taipaleilla, olipa jalassa sitten kumisaapas tai vaelluskenkä.

Testijaksoon osui niin lämmintä kuin kylmääkin keliä hyytävän loistaessa poissaolollaan. Ihmesukat vastasivat sään asettamiin haasteisiin vähäeleisesti. Ne eivät hiostaneet, mutta toisaalta puuvilla-keinokuitusekoitteeseen verrattuna ne pitivät lämpöä kiitettävästi. Testiryhmämme mielestä niistä ei ole lämpöpohjallisten korvaajiksi, mutta aktiiviseen talviliikkumiseen oikein paikallaan. Kuten äärimmäisissä olosuhteissa sukkia testannut Ida asian kiteyttää: – Sukka ei yksistään riitä kylmissä olosuhteissa. Kaikista paras alussukkana, mihin ohut napakka neuloskin puoltaa paikkansa.

Katin mielestä sukat toimivat syksykelissä hyvin sekä kumppareiden että vaelluskenkien kanssa. Pitävät lämpimän, eivät hiosta. Muutaman kerran ovat eksyneet pesukoneeseenkin, eivätkä ole panneet sitä pahakseen, ainoastaan hiukan nukkaantuneet. Plussaa Kati antoi punaisella painetusta kokomerkinnästä sukan pohjassa; eivät mene sekaisin muiden lajitovereidensa kanssa.

Ida nosti esille myös neuloksen ominaisuudet: – Materiaali ihan hyvin kestävää neulosta, ei liian pehmeää, eli ei myöskään helposti kuluvaa, mutta toisaalta ei myöskään se kaikista miellyttävin tuntuma suoraan ihoa vasten.

Koska raatimme on vaativa, niin etsimme myös kehityskohteita. Ida nostaa esille mukavuustekijät: – Eniten moitin sitä, että sukka olisi saanut olla paksumpaa ja pehmeämpää neulosta kun yleensähän se on juurikin se sukka, jolla tuodaan se mukavuus jäykkään ja kovaan vaelluskenkään. Alussukkana erinomainen, yksittäin käytettynä kylmä. Jos sukkaa käytti yksistään, siis ei toisen sukan alla, se lähti helposti pyörimään jalassa. Ilmeisesti malli ei vain ole minun jaloille sopiva, mutta enemmän muotoon ommeltu kantapää olis voinut auttaa asiaa.

Sitten päästäänkin itse asiaan ja otetaan käsittelyyn se uskomattomin väite. Sanoivat, että nämä eivät ottaisi sitä samaa epämiellyttävää tuoksua kuten ns. normaalit sukat ruukkaavat tekemään. Eihän tuollaista väitettä uskoisi kukaan, mutta olivat pirulauta tosissaan ja oikeassa. Sukilla mentiin kahden kuukauden maastoreissut ilman pesua. Huoltona vain kuivaus ja tuuletus. Vaikka kenkä ja jalka olisivat muuta maata, niin haju ei näihin sukkiin tartu. Pelkkä tuuletus tosiaan riittää. Sillä on menty nyt liki puoli vuotta. Tosin aivan päivittäisessä käytössä sukat eivät ole, vaan nimenomaan vain maastossa.

Hintakaan ei ole kohtuuton, joten näitä voi suositella lämmöllä kaikille, jotka sukkia käyttävät. Vielä enemmän, jos erikoisominaisuudet tuntuvat sellaisilta, että niiden kanssa elämä olisi helpompaa. Vielä jos ostaessa muistaa kymmenen parin ahnehtimisen sijaan osta ensin yhden ja kokeilla istuvuuden omaan jalkaan, niin hyvä tulee.

Loppuun vielä tärkeä tieto. Myyjä kertoo, että käytetty merinovilla on eettisesti tuotettua. Ja itsessäänkin villa on parempi vaihtoehto kuin puuvilla, jonka ostaminen on joka kerta ympäristökatastrofin ruokkimista.

Jaa tämä: WhatsApp

Facebook

Twitter

Pinterest

Sähköpostitse

