Yhä useampi mies hakee apua pärjätäkseen psyykkisesti oireilevan kumppanin kanssa.

Kotona on hiljaista, kun Mikko tulee iltakahdeksalta kotiin Tampereella. Päiväkoti-ikäinen lapsi on leikkimässä omassa huoneessaan.

Vaimo raivostuu, koska Mikko on tavannut naispuolisia tuttaviaan.

– Hän alkoi heittää tavaroitani rappukäytävään. Sitten hän hakkasi minua kirjalla päähän, repi hiuksista ja räki minua kohti, kertoo Mikko.

Tilanne raukeaa, kun viereisessä huoneessa ollut lapsi alkaa itkeä ja Mikko menee lohduttamaan lasta.

Mikon muistelema tapaus sattui kolmisen vuotta sitten. Vaimo alkoi noihin aikoihin suuttua pienistäkin asioista. Usein kyse oli mustasukkaisuudesta, johon miehen mukaan ei ollut aihetta.

Perheeseen syntyi toinenkin lapsi. Vaimon aggressiivinen käytös jatkui.

– Kun otetaan mukaan henkinen väkivalta eli syyttely ja mitätöinti, se oli viikottaista, lähes päivittäistä.

Kolmekymppinen Mikko uskoo, että vaimolla on mielenterveyden sairaus. Hän on saanut tietää, että vaimolla on diagnosoitu kaksisuuntainen mielialahäiriö ennen heidän yhteistä taivaltaan.

"Mistä tahansa voi seurata vimmastuminen"

Ani istuu autossa. Moottori on sammuksissa. Kaiuttimista pauhaa Piirpauke.

– Istun autossa kotipihassa ja kuuntelen voimaannuttavaa musiikkia, ennen kuin uskallan mennä kotiin. Ei voi tietää, mitä on tapahtunut. Onko postini tuhottu tai onko jotain muuta hajotettu? keski-ikäinen tamperelaismies kertoo usein iltaisin toistuvasta hetkestä.

Ani ja hänen avovaimonsa ovat olleet yhdessä parikymmentä vuotta. Pari vuotta sitten avovaimo sairastui masennukseen ja skitsofreniaan.

Ani käyttää monta kertaa sanaa ahdistava kuvaillessaan tilannetta kotona.

– Mistä tahansa voi seurata vimmastuminen. Mikä tahansa saattaa laukaista jonkin ihmeellisen kohtauksen. Se on kaoottista ja ahdistavaa.

Henkistä väkivaltaa on vaikea tunnistaa

Yhä useampi mies tarvitsee ja hakee apua pärjätäkseen psyykkisesti oireilevan puolison kanssa. Tällainen havainto on tehty mielenterveyskuntoutujien omaisia auttavassa FinFami -yhdistyksessä.

Kolme vuotta sitten Pirkanmaan omaisneuvontaan alkoi tulla aiempaa enempää miehiä. Heitä varten aloitettiin oma projekti, jossa on autettu noin 200 miestä. Mukana on ollut sekä isiä että lapsettomia miehiä. Myös Mikko ja Ani ovat saaneet tukea FinFamilta.

FinFamissa työskentelevän Howard Byden mukaan henkisen väkivallan taustalla on usein mielenterveysongelma. Jussi Mansikka / Yle

– Miehillä on selkeästi tiedon puute. Yleensä he tulevat liian myöhään, kun on jo kriisi päällä, FinFami Pirkanmaan projektikoordinaattori Howard Byde sanoo.

Moni mies kokee kotona henkistä väkivaltaa, mutta ei tunnista sitä. Mies syyttää itseään puolison käytöksestä, koska ei välttämättä tiedä, että se osa sairauden kuvaa.

– Tyypillistä ovat perättömät syytökset. Yhtäkkiä arjessa puoliso alkaa syyttää sellaisista asioista, jotka eivät pidä paikaansa. Mies tuntee syyllisyyttä ja jää miettimään, onko hän tehnyt oikeasti jotain väärin.

– Syytökset vahvistuvat sairauden myötä. Tulee mustasukkaisuutta ja haukkumista, Byde kertoo.

Erotako vai ei?

Anin ja Mikon tapauksille on yhteistä se, että molemmat uskovat tai tietävät, että puolison käytöksen syynä on sairaus. Kumpikaan puolisoista ei kuitenkaan tunne olevansa sairas.

FinFamin projektikoordinaattorin Howard Byden mukaan tällaiset tilanteet ovat hankalia.

– Kaikkein vaikeimmassa asemassa on he, joiden kumppanilla tila jää päälle, mutta kumppani ei halua hoitoon. Hyvin useissa keskusteluissa tulee esiin ero.

Mikko on tällä hetkellä asumuserossa. Lapset asuvat isällään.

Ani miettii välillä lähtemistä.

– On ollut vaikeaa tehdä lähtöpäätös. Voiko sellaista päätöstä tehdä, koska toinen on sairas? Toisaalta se vaikuttaa elämääni paljon. Olen pyöritellyt asiaa paljon, että mitä pitäisi tehdä.

Parisuhteistaan kertovat miehet esiintyvät nimimerkeillä aiheen arkaluontoisuuden takia.