Kaptajnen og forfatteren Troels Kløvedal døde ud på formiddagen lillejuleaftens dag hjemme på sin gård i Gravlev på Djursland omgivet af samtlige sine fem børn og sin kone, Else Marie.

Det fortæller hans søn Mikkel Beha.

»Han sov ind så stille og roligt og fredeligt, som han havde ønsket sig. Og som han havde frygtet, at han ikke skulle komme til, fordi den sygdom godt kan betyde, at man ikke kan trække vejret«, siger Mikkel Beha.

Troels Kløvedal fyldte i foråret 75 år. Da havde han allerede i to år vidst besked med, at han led af den sjældne nerve-knogle-sygdom ALS, som rammer de motoriske nerveceller i hjerne, hjernestamme og rygmarv og forårsager tiltagende muskelsvind.

Beskeden lammede ham nu langtfra.

»Jeg tænkte ... nå, så er det altså nu«, fortalte han, da Politiken for godt et år siden besøgte ham på gården på Djursland, hvor han på trods af at han ikke længere kunne bruge stemmen, gav interview, nu blot ved at skrive sine svar på sin iPad.

Selv i de to et halvt år, hvor sygdommen satte sig stærkere og stærkere igennem, formåede Troels Kløvedal at nyde livet som få.

»Jeg vælger hver morgen at tænke på, hvor vidunderligt det er, at nu har jeg igen en dejlig dag. Jeg har virkelig værdsat ... livet. Hele livet. Og selv nu føler jeg mig som en meget lykkelig og privilegeret mand«, sagde han, da vi besøgte ham.

Sagde farvel for to døgn siden

Ifølge Mikkel Beha valgte Troels Kløvedal til sidst at dø. Uden at han dog tyede til medicinsk hjælp. Han holdt bare op med at leve.

»Han tog en beslutning om at sætte sit hjerte i stå. Han sagde for to døgn siden til sin kone, Else Marie, at nu var det tid til, at han skulle herfra. Og så lukkede han øjnene. Og her til formiddag holdt hans hjerte op med at slå«, siger Mikkel Beha.

»Vi var rundt om ham, da hans hjerte slog sit sidste slag. Han har jo holdt ud som en stædig gammel kaptajn. Jeg tror, at mange andre i den fysiske tilstand, han var i til sidst, ville have kastet håndklædet i ringen. Det gjorde han ikke«.

»Jeg sad og mailede med ham, aftenen inden han tog beslutningen om, at han skulle herfra. Og fire-fem timer inden han tog beslutningen, sad vi og mailede frem og tilbage med noget praktik omkring ’Nordkaperen’, og et kapilarhjul ude på ankerspillet, og hvordan vi får det lavet ude i Thailand. Senere samme aften kunne han mærke, at nu var tiden kommet, og så lukkede han øjnene og sov i to døgn, og så døde han helt fredeligt her til formiddag«.

Kaptajn for en hel generations drømme

Troels Kløvedal var selve billedet på, at også danske liv kan leves eventyrligt, hvis man vil det tilstrækkeligt og gør sig umage. Og så skulle der i øvrigt mere end en livstruende sygdom til at tage livsglæden fra ham.

I løbet af det seneste halve århundrede har Troels Kløvedal formået at sejle, skrive, leve og fortælle sig ind i midten af kredsen af vor tids fortællere med stor folkelig gennemslagskraft. Og for mange er han vel simpelthen en slags kaptajn for en hel generations drømme.

Han blev født under navnet Troels Beha Erichsen. Det mellemste af fem børn i en lejlighed på Østerbro. Hans storesøster er socialrådgiveren og den tidligere politiker Hanne Reintoft. Hans lillebror den tidligere tv-direktør Bjørn Erichsen.

Da Troels var syv år, blev deres forældre skilt, og børnene sendt i familiepleje rundt om i landet – Troels på en bondegård på Lolland. Først tre år senere blev de tre yngste genforenet med deres mor, men kort efter døde hun. Troels kom igen i pleje, og så fulgte en årrække med skoleskift og ensomhed.

Til slut konkluderede man i Det Kongelige Opfostringshus i Hellebæk, at drengen var dum, smed ham ud, og så kom Troels i lære først som skibsbygger, siden som skibselektriker.

Efter hyre i handelsflåden oplevede han på Krogerup Højskole omsider et fællesskab omkring de bøger – Sandemose, Heinesen, Tolstoj – han længe havde læst. Dernæst arbejdede han som scenemester på Fiolteatret og siden som filmfotograf på Minerva og Laterna Film.

Kløvedal-navnet opstod i et kollektiv

I et kollektiv ved Svanemøllen i København, det senere Maos Lyst, blev han til Troels Kløvedal, da kollektivets medlemmer tog navn efter elverriget i Tolkiens ’Ringenes Herre’.