Nejlepší kamarád mi nedávno oznámil, že bude otcem. Po několika letech váhání se s manželkou konečně rozhodli svého výmarského ohaře vyměnit za něco, co má už od přírody předpoklad naučit se mluvit. „Jsme ve čtvrtém měsíci,“ referoval do telefonu tak euforicky, jak to dokáže jen nastávající otec a nezapomenul podotknout, že to o víkendu musíme řádně zapít.

Ostatně věci řádně zapíjet je typicky české. Zapíjí se narození i smrt, svatba i rozvod, povýšení ve firmě i každý následný přežitý pracovní den. Zapíjet bude za pár měsíců Milan svou ratolest a Milanova ratolest za pár let svou první nenaplněnou lásku. O mnoho více jsem toho o typickém Čechovi v tu chvíli ještě nevěděl. Měl jsem jen vágní představy o tom, kolik vydělává, co jí a jak nejraději tráví svůj volný čas, ale nic konkrétního.

Rozhodl jsem se tedy zjistit, jak takový průměrný Čech vypadá a žije a jak možná bude vypadat a žít i ten nový Čech z dílny mých kamarádů. Od studie potravinářské společnosti Knorr, přes analýzy agentury Kaspen/Jung von Matt a bádání českých sexuologů až po data Českého statistického úřadu jsem se pokusil z dostupných čísel a statistik vymodelovat siluetu člověka, kterým by nikdo z nás nechtěl být a každý tak trochu je.

Chléb po erekci se skřípěním zubů

Průměrnému Čechovi zazvoní budík po sedm a půl hodině spánku, přičemž šel na kutě po desáté hodině večer. Pokud tedy v televizi neběžel nějaký sportovní přenos – kvůli tomu je Čech ochoten spánek obětovat. Stejně s ním má 40 procent z nás problémy, nemůžeme usnout, budíme se a trápí nás patologické skřípění zubů. V tom lepším případě usneme po 15 minutách a zdá se nám o práci nebo sexu. Erotické sny mají Češi pravidelně. Ženy pětkrát do měsíce, muži každou druhou noc. Právě ve spánku prožije Čech třetinu svých erekcí, denně jich má až patnáct.

Petr Novák pije po ránu čaj, zatímco Thomas Müller si po probuzení dá raději kávu

Z postele se průměrný Čech vydá do průměrné koupelny (8 metrů čtverečních), kde ze života stráví dva až čtyři a půl roku, podle toho, jestli je muž či žena. Ráno a večer si čistí zuby a více než polovina z nás si dokonce denně mění spodní prádlo. Ranní hygienu nijak obzvlášť v lásce nemáme, nenávidíme holení a depilaci. Koupelnovou seanci absolvujeme většinou kvůli druhým. Navíc – kdo tráví v koupelně denně alespoň deset minut – vydělává o šest procent víc než kolega, který o sebe pečuje méně.

Čech se doma většinou nasnídá. Nejčastěji si dá chléb namazaný rostlinným tukem, tvrdý sýr a čaj. Bílé a celozrnné pečivo snídá přibližně 15 procent lidí a sladké pečivo méně než 10 procent. Rostlinnému tuku dávají lidé dvakrát častěji přednost před klasickým máslem. Vejce a paštiky Češi po ránu moc často nejedí, stejně jako zeleninu a ovoce. Jen třetina z nás pije kávu, ostatní po probuzení preferují čaj. Snídaně o víkendu se překvapivě od těch v týdnu příliš neliší.

Seznamte se s Novákovými

Čech není moc atraktivní, je mu průměrně 40,6 roku, má nadváhu a před sebou ještě něco málo přes třicet let života. Ty stráví společně s 1,64 dalšími osobami v 49,5 metru čtverečních velkém bytě v osobním nebo družstevním vlastnictví. Pravděpodobně se jmenuje Petr, Martin, Jiří, Pavel anebo Jana, Martina, Renáta, Monika – to byla nejoblíbenější jména koncem šedesátých let, kdy se náš „průměrňák“ narodil. Jsou to většinou Novákové, Svobodové či Novotní a každý pátý den je něco bolí. Problémy mají hlavně se svaly a klouby.

Petr se živí pravděpodobně jako zedník, instalatér nebo elektrikář a měsíčně domů přinese zhruba 23 tisíc korun. Petrova žena Jana je vychovatelka, nižší administrativní pracovnice, kuchařka nebo prodavačka. Je o něco vzdělanější, přesto bere měsíčně o 15 procent mín než Petr. Kdyby si chtěli finančně polepšit, nabízí se jim odvětví letecké dopravy – tam jsou platy nejvyšší, průměrně 70 tisíc korun. O letecké branži si však zatím nechávají jen zdát. Petr by to totiž nejraději „dělal“ s vnadnou letuškou, Jana zase v kostýmu školačky se dvěma cizinci.

Pan Novák touží po platu pilota dopravního letadla, Herr Müller vzhlíží k výplatním páskám doktorů specialistů

Oba bojují s nadváhou. Zlom přišel ve třicítce, od té doby už jen tloustnou. Špeky ale jako problém nevnímají. K držení diet a sportování inklinují spíše jedinci bez partnera. O své tělo se sportováním či cvičením stará pravidelně jednou týdně nebo i častěji 33 procent lidí. Nejraději si vyrazí na kolo. Přes polovinu Čechů se však za poslední půlrok bohužel žádnému druhu sportu nevěnovala. Volný čas trávíme totiž nejčastěji u televize, tři až čtyři hodiny denně.

S oblibou sledujeme televizní noviny, sportovní zprávy, počasí a Ordinaci v růžové zahradě. Dříve tak populární zahrádkaření jsme vyměnili za počítač. Novákovi jsou nevěřící, chodí k volbám, kde hlasují pro středolevé politické strany. I když politika zajímá spíš Petra než Janu. Společně spoří na dovolenou v Chorvatsku, kam pojedou felicií a ze všeho nejvíce se těší na Vánoce a důchod. Obojí je nakonec spíš zklamání než radost. Během svátků utratíme průměrně 11 260 korun a v důchodu se cítíme nemocní a mrzutí.

Milujeme sami sebe a velké porce

Nejdůležitějším životním cílem Petra a Jany je mít stálého partnera, děti a úspěch v zaměstnání. I přes globalizaci a postupující evropskou integraci mají nejraději sami sebe. Na druhém místě v oblíbenosti se umístili Slováci, třetím nejoblíbenějším národem u nás pak jsou Francouzi. Nejméně sympatií projevujeme k Afgáncům, Palestincům a Iráčanům. To by se mohlo rázem změnit, ukázalo-li by se, že Afgánec je třeba lékař. Těch si totiž Novákovi váží nesmírně, podobně jako vědců a učitelů na vysokých a základních školách. Jejich obdiv si v poslední době zasloužily také zdravotní sestry. Nejméně si Novákovi cení uklízeček a poslanců.

Čech si nejvíce pochutná na věcech, kterým se ostatní Evropané vyhýbají. Náladu nám dokáže zlepšit limonáda téměř bez bublinek, tučné jogurty a hutné tvarohové nanuky. Kvůli speci?ckým potřebám českých konzumentů musejí výrobci limonád své produkty dokonce nadměrných bublinek zbavovat. Přičemž nám na kvalitě jídla moc nezáleží – hlavně, když jsou velké porce, nutriční hodnota roli nehraje. Navíc zbožňujeme vepřové maso. Petr ho ročně spořádá přes 40 kilo. K tomu si naloží 65 kilo brambor a zapije to 110 litry limonády, případně zají 43 kilogramy chleba. Mimochodem, pouze každý druhý člověk v Česku v pracovní dny pravidelně obědvá.

Thomas a Petr milují vepřové a pivo. Thomas však brzdí s cigaretami a chroustá více zeleniny.

Novákovi v kuchyni neradi experimentují, střídají maximálně deset jídel, které vaří neustále dokola. Upřednostňují rychlou přípravu a dostupné a levné ingredience. Přesto je právě vaření stále ještě nejoblíbenější domácí prací v Česku, následuje zalévání květin a pak s velkým odstupem praní a mytí nádobí. Co Novákovi ušetří na jídle, utratí za alkoholické nápoje, tabák a narkotika. Měsíčně na ně padne 7,6 procenta příjmu. Průměr EU se pohybuje někde kolem 3,5 procenta. Petr ročně vypije 179 litrů alkoholických nápojů, z čehož dělá 150 litrů pivo, a vykouří 2350 cigaret.

Český „obejvák“

Nelze se tedy divit, že má problémy s erekcí. Po čtyřicítce se s nimi potýká více než polovina Čechů. Přesto si s Janou v posteli užívají dvakrát týdně a trvá jim to zhruba 14 minut. Petr je evropská špička co do délky penisu. Jeho 15,89 centimetru předčí jen Francouzi (16,01). Jana délku ale vůbec neřeší. V posteli jí jde hlavně o tloušťku.

Novákovi svůj čas tráví nejraději v obýváku. Kromě LCD televize s úhlopříčkou 66 centimetrů a množství DVD se k nim na 20 metrů čtverečních vešel také počítač s pracovní židlí a někde v rohu se povaluje vysavač, na který už se nenašlo lepší místo. Jinak obývací pokoj ničím nepřekvapí: laminátová podlaha, pohovka, jedno křeslo, bílé záclony a dřevěná garnýž. Jen knih je čím dál méně, ročně za ně Petr s Janou utratí pouhých 400 korun. Škoda, třeba by se tam dočetli něco o správné životosprávě a nakonec neumřeli na nemoci srdce a cév o pár let dřív než jejich západní sousedé.

Hm, tu víkendovou opíječku asi nakonec zruším. Ono to ostatně prý stejně nosí smůlu a já bych nový život jen velmi nerad nastartoval průměrným gestem tím špatným směrem. Ostatně již Sigmund Freud ve své knize Budoucnost jedné iluze poukazoval na skličující kontrast mezi zářící inteligencí zdravého dítěte a myšlenkovými nedostatky průměrného dospělého. Jan, Jakub, Tomáš, Filip a Tereza, Anna, Eliška, Karolína, jak se děti dnes jmenují, si budou naštěstí tvořit svůj vlastní průměr a my uděláme nejlépe, když se jim do toho nebudeme tolik motat.

Německý Durchschnittsňákov

Průměrný Němec se jmenuje Thomas Müller a jeho žena Sabine. Je jim 41 let. Měsíčně vydělávají 3015 eur a sní o platech doktorů. Ti v Německu vydělávají kolem deseti tisíc eur hrubého. Spí o zhruba 25 minut méně než Češi a ke snídani preferují kávu. Většina Němců by si přála dovolenou plnou dobrodružství a zážitků, nakonec ji ale téměř celou stráví na pláži. Nejraději by se podívali do USA, nejvíc ale cestují po Německu, na druhém místě je Španělsko. Ročně sní téměř sto kilo zeleniny, 77 kilo ovoce, 55 kilo vepřového masa a vypijí 125 litrů piva. K tomu vykouří 1292 cigaret. Žijí v 89 metrů čtverečních velkém bytu, většinou v podnájmu. Německý obývací pokoj je o něco větší než ten český 23 metrů čtverečních. Podobně jako Češi tráví denně téměř čtyři hodiny před televizí a obdivují doktory. Opovrhují televizními moderátory a vedoucími odborů. Ze všeho nejvíce si pochutnají na řízku s houbovou omáčkou a hranolky. Když řízek zrovna není, preferují boloňské špagety. Sabine by si to nejraději rozdala s požárníkem a Thomas s zdravotní sestřičkou, tu by obšťastnil 14,5centimetrovým údem.