Šedesát světových osobností mezinárodní politiky, byznysu, kultury a vědy (např. bývalý prezident USA Jimmy Carter, Polska Lech Walesa či Brazílie Fernando H. Cardoso, 12 nositelů Nobelových cen a další) v polovině listopadu uveřejnilo výzvu, aby na globální úrovni skončila nesmlouvavá válka s drogami. Zatím totiž podle nich přinesla jenom zhoršení stavu lidských práv, zlevnění drog a jejich vyšší dostupnost. A také nesčetně mrtvých. Tomáš Zábranský, který pracuje mj. jako drogový epidemiolog pro OSN a EU, vysvětluje, že válku s drogami jsme už definitivně prohráli a je načase najít jinou cestu.



Světové osobnosti svou výzvou konstatovaly, že je třeba skončit válku s drogami. Myslíte si to také?

"Válka s drogami" je mediální klišé, které se v rozvinutých zemích až na jednu výjimku míjí s realitou. Mimo Spojené státy americké se v takzvané "západní kultuře" válka s drogami nikdy nevedla a nevede, a v USA začala až někdy ve druhém Reaganově funkčním období. Tenhle jinak úctyhodný prezident za cenu obrovských finančních nákladů, jaké si žádný stát na světě kromě USA nemůže ani vzdáleně dovolit, vnesl do amerických městských ghett brutální a policií předem prohraný ozbrojený boj a zavedl zatýkání a extrémně vysoké tresty odnětí svobody za pouhé užívání drog a za jejich držení pro vlastní potřebu v jakémkoliv množství. Výsledkem je zdaleka největší vězeňská populace na světě absolutně i v přepočtu na počet obyvatel; v USA je ve vězení jeden z deseti dospělých, a tři čtvrtiny z nich tam jsou ve spojitosti s drogami. Přes to všechno se nijak neztenčil americký drogový problém; vzhledem k užívání drog rozšířenému ve všech věznicích na světě se spíše významně zvětšil. A i když pominete obrovskou populaci ve věznicích, USA stále mají nejvíce uživatelů nelegálních drog v přepočtu na svobodného obyvatele a jejich úmrtnost a promořenost HIV/AIDS a dalšími chorobami, jimiž ohrožují i ty, kteří drogy neužívají, nemá v EU, Kanadě či Austrálii obdoby.

Máte představu, kolik je dnes u nás drogově závislých lidí? Kolik lidí na výrobě a prodeji drog u nás vydělává? Máte alespoň nějaký základní odhad?

Máme poměrně přesné odhady, k nimž se dospělo mezinárodně standardizovanými výzkumnými metodami. Počet "závislých" lze odhadnout na cca 35 tisíc lidí, z nichž je o něco více než třetina žen. Dvě třetiny mužů i žen užívají především pervitin, zbylí pak heroin nebo zneužívají farmaceutické opiáty či jiné psychotropní léky typu benzodiazepinů.

Kolik lidí na výrobě a prodeji drog u nás vydělává, je těžké odhadnout, a to mimo jiné s ohledem na fenomén pěstitelů konopí a "vařičů", kteří pěstují či vyrábějí dvě nejoblíbenější české drogy pro sebe nebo úzký okruh lidí kolem sebe bez jakéhokoliv zisku. Těch, kteří se drogami "uživí", bude ale asi pár tisíc - pokud do toho zahrneme i tu marihuanu, kde už není 35 tisíc, ale cca 300 tisíc víceméně pravidelných konzumentů a ještě jednou tolik konzumentů "svátečních". Celkem tedy pár set lidí na nejrůznějších patrech obchodu od pěstitelů až k retailovým prodejcům vydělá slušně, myslím.

Zkoumáte také přenos infekcí včetně viru HIV mezi uživateli drog. Jeho rozšiřování mezi nimi je také důsledkem války proti drogám. Je tu situace stále tak špatná jako před dvaceti lety, nebo došlo k nějakému pozitivnímu posunu?

Situace u nás v ČR je ve srovnání se světem stále velmi dobrá, i když vidíme první známky zhoršení, které podle mne souvisejí zejména s postupným ochabováním pozornosti, již stát tomuto tématu věnuje - z řady preventivních a informačních programů, zaměřených na HIV, které tu ještě na přelomu tisíciletí byly, zbyl sotva jeden a jen se zlomkem prostředků, které tu byly v roce 1998. Stálým snižováním finančních prostředků už deset let trpí i české programy výměny jehel a dalších služeb i léčebné a resocializační programy pro bývalé uživatele drog… Naše vlády si očividně řekly, že když jsme na tom tak dobře, zůstane to tak bez ohledu na péči, která se dané oblasti bude či nebude věnovat. Je zvláštní, že si totéž politická elita nemyslí třeba o svých služebních automobilech - tam chápou, že údržba stojí peníze, jinak se jim to rozsype pod zadkem. No, u HIV na to máme zaděláno, akorát že těch odřených zadků bude mnohem více, a bude to dražší než celá vládní flotila.

Jako člen Mezinárodního think-tanku pro analýzy drogové politiky a Referenční skupiny OSN pro otázky HIV/AIDS a injekčního užívání drog hodně jezdíte po světě. Jak je na tom Česká republika v drogové situaci ve srovnání se zahraničím?

Záleží na úhlu pohledu. Co do dostupnosti marihuany jsme na tom spolu s USA a několika dalšími státy nejlépe či spíše nejhůře na světě - téměř polovina našich šestnáctiletých studentů ji alespoň jednou vyzkoušela. Na druhé straně už jsme daleko za USA a dalšími - i evropskými - zeměmi co do pravidelných a usilovných uživatelů marihuany, a hlavně máme ve srovnání se světem velmi málo injekčních a závislých uživatelů jiných drog a zcela mimořádně málo nakažených HIV i virovou hepatitidou. I naše počty smrtelných předávkování jsou v porovnání s jinými zeměmi "západního světa" velmi nízké v přepočtu na obyvatele i na uživatele drog.



Zabýváte se mimo jiné lékařským využitím marihuany, resp. konopí a látek z něj. Právě příklad marihuany ukazuje, jak byl boj proti užívání této rostliny nesmyslný a hysterický. Co užitečného nám může tato rostlina přinést?

Vše nasvědčuje tomu, že terapeutický potenciál konopných látek je mimořádně vysoký. Receptory, které spouští v těle nejrůznější pochody poté, co se k nim dostane některá látka konopné povahy, jsou rozesety po celém lidském těle a jejich funkci teprve jen začínáme chápat. Léčebné účinky konopí a extraktů z něj, případně i některých izolovaných konopných látek, jsou přesto u několika patologických stavů a nemocí nezvratně prokázány. Například pro pacienty trpící roztroušenou sklerózou a některými dalšími neurodegenerativními onemocněními (Parkinsonova nemoc, Alzheimerova nemoc, Touretův syndrom) by mělo jít o lék přinejmenším druhé volby. Dalšími prokázanými oblastmi léčebného využití je úleva od ničivé nevolnosti a zvracení při některých typech protinádorové a protivirové léčby. Dobře známé jsou příznivé účinky na celé spektrum kožních nemocí, příznivé účinky na hojení a účinky protizánětlivé. V poslední době se hodně mluví o účincích marihuany a přípravků z ní, které by měly potlačovat některé typy rakoviny. To je docela dobře ověřeno na zvířatech a existuje dokumentace několika úspěchů u lidských pacientů. Výzkum tohoto využití je atraktivní a prozatím velmi slibný, bohužel však ještě daleko od rutinně využitelných výsledků.