„Komunikaci na internetu šifruji, nemám se tedy čeho bát.“

Ano, máte pravdu. Ale jen zčásti. Šifrování totiž spolehlivě ochrání pouze obsah komunikace, nikoliv samotná metadata (tedy například s kým si píšete nebo z jakého počítače se připojujete k síti).

Vypadá to jako maličkost. Zkušenosti ale ukazují, že právě metadata – začne-li je zpracovávat k tomu určený program – toho o vás mohou prozradit víc, než tušíte. Kdy spíte, kdy chodíte do práce, zda chováte akvarijní rybičky nebo kam chodí do školy vaše děti.

V roce 2014 bývalý šéf CIA a NSA prohlásil, že tajné služby „zabíjejí lidi na základě metadat“. A zřejmě nešlo o přehnané tvrzení. Jak později potvrdily i některé dokumenty, například v Pákistánu využívala NSA speciální algoritmus, který analyzoval metadata telefonních hovorů. Na jejich základě pak identifikovala a likvidovala potenciální teroristy. Jak se ale později ukázalo, algoritmus nebyl bezchybný. A o život tak zřejmě přišly tisíce nevinných lidí.

Mimochodem, ani dnešní metody šifrování nebudou fungovat navěky. A je jen otázkou času, než se objeví technologie, která je dokáže nabourat. Konkrétní obsah mailů, které dnes píšete, tak už za několik let vůbec nemusí být tajný.