Pesäpalloilija Alexander Saloranta on kertonut olevansa transsukupuolinen mies ja aloittaneensa sukupuolenkorjausprosessin. Saloranta on viisinkertainen naisten Suomen mestari ja yksi Suomen parhaista pesäpalloilijoista.

Viime kaudella Lapuan Virkiää edustanut Saloranta valittiin vuosina 2009–2016 Itä-Länsi-otteluun. Kahdesti hän on ollut pudotuspelien arvokkain pelaaja ja vuonna 2011 hänet palkittiin parhaalle sisäpelaajalle annettavalla kultaisella mailalla.

Naisten Superpesiksessä Saloranta käytti etunimeä Paula.

– Tuntuu helpottuneelta. Saa alkaa elää sellaista elämää, jota olisi toivonut jo pidemmän aikaa olevan, Saloranta sanoo Yle Urheilun haastattelussa.

Saloranta on tällä hetkellä arviointijaksolla, jolla hän pyrkii sairaanhoitajien, psykologien, lääkäreiden ja sosiaalityöntekijöiden kanssa keskustelemalla saamaan transsukupuolisuusdiagnoosin. Diagnoosin jälkeen hän voi aloittaa sukupuolenkorjaushoidot sekä korjata juridisesti nimensä ja sukupuolensa.

– Onhan se ihmistä alistavaa, että toiset ronkkivat elämääsi, mikä loukkaa yksityisyyden suojaa. Netistä löytyy paljonkin tietoa siitä, kuinka tutkimukset rikkovat ihmisten perusoikeuksia. Voi sanoa, että aika perseestä, Saloranta kommentoi.

Transsukupuolisten henkilöiden sukupuoli on toinen kuin heille syntymässä oletettu. Transsukupuoliset usein korjaavat kehoaan ja juridista sukupuoltaan vastaamaan paremmin itseään. Ennen sitä Suomen laki velvoittaa heitä kuitenkin osallistumaan pitkälliseen, lääketieteelliseen prosessiin, jota on arvosteltu ihmisoikeuksia loukkaavaksi. (siirryt toiseen palveluun) Prosessista voi lukea lisää Trasekin sivuilta (siirryt toiseen palveluun).

Läheisiltä ja joukkueelta sataa tukea

Saloranta kertoi sukupuolenkorjausprosessin aloittamisesta viime viikolla sosiaalisessa mediassa. Palaute on ollut positiivista.

– Tällä hetkellä kavereilta, ystäviltä ja perheeltä on tullut ihan kannustavaa palautetta, että rohkea veto ja että tällainen on ollut odotettavissakin jossain kohtaa elämässä, hän kertoo.

Alexander on saanut arvokasta tukea myös kihlatultaan.

– Ei ainakaan vielä ole mitään negatiivista tullut, mutta voisi melkein sanoa, että sitä on ihan varmasti tulossa. Ei tämä asia ole niin yleinen, vaikka se onkin yleistymässä.

Virkiän joukkueesta vain yksi pelaaja tiesi asiasta ennen kuin Saloranta kertoi siitä somessa. Muut lukivat korjausprosessin aloittamisesta yhtä aikaa.

– Joiltain joukkuekavereilta on tullut viestiä, että he ovat ylpeitä, että olen tällainen kuin olen. Olenhan minä muutenkin ollut aina erilainen joukkueessa, mutta on se ollut ihan mukava kuulla, Saloranta sanoo.

Pesispiirit laajemminkin ovat ottaneet uutisen hyvin vastaan. Saloranta kuuluu Facebookissa laajaan yhteisöön, joka sisältää esimerkiksi Virkiän faneja ja eri ikäryhmien edustajia.

– He ovat tykänneet päivityksestäni. Eivät ole sanoneet, että: ”Painu nyt helvettiin.” Kaikki, jotka ovat tienneet asiasta mitään, ovat sanoneet, että ihan mahtava homma, että pääset elämään omaa elämää.

Ura naisten sarjoissa päättyi

Päätös korjausprosessin aloittamisesta tarkoitti, että Salorannan ura ainakin naisten sarjoissa loppui. Jos ja kun hormonihoidot myöhemmin alkavat, hän ei voisi pelata, koska hormonit näkyisivät doping-testeissä.

Tällä hetkellä Saloranta nauttii saliharjoittelusta. Hän voi pitkästä aikaa tehdä punttiksella mitä huvittaa ilman, että harjoittelun tarvitsee olla lajinomaista. Kroppa pidetään kunnossa.

Pesäpallo kiinnostaisi Salorantaa edelleen. Hoitojen mahdollisesti alkaessa hänellä menee kuitenkin vuosia ennen kuin voimatasot ovat muiden miesten tasolla.

– En lähde itse kyselemään, että olisiko pelipaikkaa. Jos joku kysyisi, että lähdetkö, niin saattaisin sanoa, että lähtisin mukaan, Saloranta sanoo.

– Sitä kuitenkin tiedän osaavani tehdä sukupuolesta riippumatta.

Tomi Hänninen

Saloranta toivoo suvaitsevaisuutta

Jatkui pesäpallon pelaaminen tai ei, päätös tuo Salorannan elämään isoja muutoksia. 30-vuotias ei tiedä, miten kauan kroppa olisi muutenkaan kestänyt pelaamista, mutta uran loppuminen on siitä huolimatta iso muutos.

– Työpaikka ja harrastus meni. Ei tiedä, että mihin sitä lähtisi tai mille sitä alkaisi. Eiköhän tämä päätös tuo elämässä paljon muuta eteen, jos ei enää pelaa pesäpalloa, 22 vuotta pesistä pelannut Saloranta toivoo.

– Jotain hyvää.

Yhtä asiaa hän odottaa tulevaisuudelta kaikkein eniten.

– Että olisi itsensä kanssa onnellinen. Se tulee suurena osana tätä prosessia. Saa olla sellainen, mitä tuntee sisältä päin itsensä olevan.

Sukupuoli- ja seksuaalivähemmistöt ovat yhä tabu suomalaisessa urheilukentässä. Saloranta ei usko, että tilannetta voi muuttaa muulla kuin suvaitsevaisuudella.

– Sukupuoli tai se, miltä kroppa näyttää, ei määritä, mikä on ihmisenä. Suvaitsevaisuus on hyvä sana kuvastamaan tätä kokonaisuutta.