Iran on viimeisen viiden vuoden aikana rakentanut vahvaa lobbausjärjestelmää länsimaihin Iranin hallituksen kannattajien sekä Irakin ja Syyrian eurooppalaisten shiia-yhteisöjen kautta. Iranin valtiolle uskolliset shiia-lobbarit ovat tiukasti soluttautuneet suomalaiseen yhteiskuntaan, kuten myös muualle Eurooppaan.

Iranin johtama shiia-järjestöt ovat kohdistaneet rekrytointinsa Euroopassa niihin muslimeihin, jotka kannattavat poliittista islamia. He haluavat elää yhteiskunnassa, joka noudattaa 100 % islamin sääntöjä. Tällaisia ihmisiä on Euroopassa yllättävän paljon. Poliittisen shiia-islamin kannattajat EU:ssa ovat hyvin järjestäytyneitä ja ovat tiiviissä yhteistyössä emojärjestöjen kanssa islamilaisissa maissa. Euroopassa poliittisen shiia-muslimien edustajat tekevät yhteistyötä suorasti tai epäsuorasti erityisesti Iranin, Irakin, Libanonin, Afganistanin, Syyrian ja Jemenin shiiojen kanssa. Yllättävää on, että Iranin lobbaajilla on Suomessa hyvät suhteet tiettyihin Muslimiveljeskunnan jäseniin (sunneihin). Heitä yhdistää samankaltainen ideologia sekä viha Saudi-Arabiaa ja Israelia vastaan.

Shiia-lobbarien tehtävä on mustamaalata tiettyjä henkilöitä, sunni-valtioita ja järjestöjä sekä levittää positiivista kuvaa Iranista ja shiioista. Tämä siitä huolimatta, että jotkut shiia-järjestöt ja valtiot ovat yhtä pahoja kuin ISIS ja Al-Qaida. Iranin ja Irakin shiia-järjestöjen alaisuudessa rajoitetaan järjestelmällisesti demokraattisia elementtejä, kavennetaan naisten tasa-arvoa ja sorretaan sunnien ja etnisen vähmmistöjen oikeuksia. Isis syntyi osittain siksi, että Iranin ja Irakin shiiat tekivät yhteistyötä sunneja vastaan. Isis on osittain vastareaktio tälle painostukselle.

Poliittista islamia ajavien intresseissä on soluttautua mahdollisimman monipuolisesti yhteiskunnan rakenteisiin kuten puolueisiin, virastoihin ja yliopistoihin. Näin sekä shiia- että sunniradikaalit pystyvät tehokkaammin ajaa ideologisia intressejään ja kasvattamaan valtaansa Euroopassa. Tällaisiin asemiin päässeet eivät aja omaa ideologiaa vastaisia aatteita, kuten sukupuolten välistä tasa-arvoa. Sen sijaan he yrittävät käyttää sitä valtaa, mitä heille on suotu, poliittisen islamin arvojen ja yhteisön asioiden edistämiseksi.

Shiia-lobbarit ovat soluttautuneet mukaan poliittisiin puolueisiin ympäri Eurooppaa. Harvoin olen esimerkiksi törmännyt siihen, että jotkut puolueet kyseenalaistaisivat Iranin tai Irakin shiia-järjestöjen toimintaa. Löytyyköhän suurten puolueiden riveistä shiia-lobbareita?

Shiia-lobbarit Suomen mediassa

Suomessakin jotkut mediat antavat positiivista kuva shiia-järjestöistä ja valtioista kuten Iranista. Sopii kysyä, miksi näin toimitaan. Lähi-idässä yritetään aktiivisesti vaikuttaa länsimaiseen uutisointiin, mihin suomalaisen asiantuntijan tulisi osata varautua. Joidenkin maiden hallitsijat tekevät kaikkensa pysyäkseen vallassa, keinoja kaihtamatta. Yksi keino on, että näiden maiden viranomaiset yrittävät ostaa, lahjoa, houkutella ja vaikuttaa länsimaalaisiin vaikutusvaltaisiin ihmisiin, Suomea myöten. Tämän kaltaisten maiden diktaattorit haluavat antaa paranneltua kuvaa ulkomaille heidän hallitsemistaan maista, ja voivat yrittää sumuttaa tai hiljentää oikeita asiantuntijoita.

Shiia-taustan omaava “asiantuntija” saattaa mediassa puhua hyvinkin vuolaasti Isisiä vastaan, mutta olla hiiskumatta oman leirin terroristeista. Sunni-taustainen asiantuntija sen sijaan kritisoi Iranin sotkeutumista Syyrian konfliktiin, mutta ei kritisoi Turkkia tai sen toimia. Yleisön vastuulla on kursia kokoon todellisuutta parhaiten kuvaava tilkkutäkki saamistaan hajanaisista informaatiomuruista.

Suomalaiset asiantuntijat ovat onneksi perillä näistä jipoista ja osaavat pääsääntöisesti kääntää niille selkänsä. Jotkut mediat ja avainhenkilöt sen sijaan saattavat esimerkiksi hankkia tietoja vain yhdestä lähteestä, tiedostamattaan tai tahallaan, vaikka muita samaan aiheeseen liittyviä tietolähteitä olisi saatavilla pienelläkin vaivalla.

Uskon kuitenkin, että Suomessa on olemassa ryhmiä jotka toimivat puolueettomaksi julistautuneiden organisaatioiden nimissä, mutta jotka suhtautuvat selvästi puolueellisesti Lähi-idän kysymyksiin. Tämän kaltaiset henkilöt antavat, tahallaan tai tietämättään, vääränlaista tietoa ja kuljettavat Suomea kohti mustavalkoisuutta.

Mitä sitten voi tehdä?

Puolueen tai minkä tahansa muun organisaation on mahdotonta tarkistaa kaikkien taustoja perinpohjaisesti, eikä se aina olisi laillistakaan. Monet pelkäävät leimautuvansa rasistiksi, jos kehtaavat epäillä vierasperäistä henkilöä terrorismikytköksistä. Kannattaa silti pitää silmät ja korvat avoimina ja muistaa, että Suomi ei ole irrallaan muusta maailmasta. Myös täällä elää ihmisiä, jotka ovat mitä suuremmissa määrin kytkeytyneet suuriin kansainvälisiin konflikteihin. Viranomaisilla on velvollisuus huolehtia siitä, ettei poliittisen islamin ideologia pääse täällä kytemään.

Olisi hyvä, että pystyttäisiin erottamaan poliittisen islamin edustaja tavallisista muslimeista. Olisi myös hyvä tarkistaa Suomessa toimivien eri uskonnollisten ja etnisten järjestöjen mahdolliset kytkökset ääritahoihin emämaassa ennen kuin niille jaetaan vuosittaista rahallista tukea, jotta kannustettavan kulttuurin tukemisen ohella tuki ei lipsahtaisi ääriliikkeiden toiminnalle.

Alan Salehzadeh