Tuore, kuuden suuren kaupungin teettämä tutkimus osoittaa esimerkiksi sen, että kuntalaista kohden laskettu toimeentulotuen määrä on Helsingissä yli kaksinkertainen Ouluun verrattuna.

Tulos ei yllätä. Helsingillä on pitkä ja kallis historia vajaavaraisten asuttamisessa siten, että asumiseen myönnetään (koko maasta kerätyistä verotuloista) KELAn ASUMISTUEN LISÄKSI toimeentulotukea. Tämä on vastoin sitä lainsäätäjän tarkoitusta, että toimeentulotukea EI tulisi myöntää asumiseen, vaan ensisijaisesti ruoka- ja hygieniamenoihin ja välttämättömään vaatetukseen.

Toimeentulotukeakin kompensoidaan kunnille valtionosuusjärjestelmän kautta; päinvastoin kuin pienissä kunnissa asuvat kohtalotoverinsa, pienituloiset helsinkiläiset vielä kuluttavatkin käytännössä vain oman kaupungin alueella, joten heidän vuokranmaksunsa ja hankintansa jäävät sataprosenttisesti tukemaan kaupungin vuokranantajia ja päivittäistavarakauppaa.

Helsinki onkin keksinyt muualta maasta kannettavaan verorahaan perustuvan ikiliikkujan, jossa merkittävä osa kaupunkilaisista elää tukirahakuplassa, jonka ylläpitäminen maksaa Helsingille vain sen oman siivun toimeentulotuesta. Siksi Helsingin onkin kannattavaa jatkaa erityisryhmiä suosivaa vuokra-asujapolitiikaansa, mikä lisää myös näiden erityisryhmien suhteellisen koon perusteella myönnettäviä valtionosuuksia. Sama politiikka tekee sen, ettei matalapalkkatyötä tekevälle irtoa vuokra-asuntoa, kun yksinasuva pitkäaikaistyötön tai psyykkisistä ongelmista kärsivä syrjäytyjä pitää isommallekin perheelle soveltuvaa asuntoa varattuna vuosikymmenen takaa.

Tämä on naurettavaa ja kallista holhouspolitiikkaa, johon Suomella ei ole enää syytä eikä varaa sortua. Kun asumiseen ei ole varaa edes asumistuen turvin, silloin asumispaikan tulee joustaa. Siirrytään Helsingistä jonnekin oikein mitoitettuun ja halvemman asumisen kohteeseen muualle saman työssäkäyntialueen sisällä, esimerkiksi Kirkkonummelle, Vantaalle, Tuusulaan tai Mäntsälään… Jos tuensaajia kohtaan halutaan oikein höveleitä olla, siirtymäkaudella heille voisi antaa vuoden aikaa etsiä se uusi asuinpaikkansa.