Tutkija: Naisten ja miesten aivoissa on eroja – ja ne on tärkeää tuntea

Erot täytyy tuntea, jos haluamme elää tasa-arvoisessa yhteiskunnassa, ruotsalaistutkija sanoo.

Pitäisikö poikien tulla täysi-ikäisiksi myöhemmin kuin tyttöjen?

Eräs suurimmista aivojen sukupuolieroista kun on se, että poikien otsalohkot kehittyvät hitaammin kuin tyttöjen. Siksi pojat eivät keskity koulunkäyntiin kuten tytöt, vaikka juuri kouluiässä tehdään koko loppuelämään vaikuttavia ratkaisuja. Näin kirjoittaa ruotsalainen lääkäri ja aivotutkija Markus Heilig pian julkaistavassa kirjassaan Naisen aivot, miehen aivot. Onko aivoilla sukupuolta? (Atena).

– Olisiko järkevää ottaa huomioon, että pojilla impulssikontrolli ja suunnittelukyky kehittyvät hitaammin? Kyllä minusta. Mutta ennen kuin mennään niin pitkälle, ehkä meidän pitäisi huomioida nämä asiat koulutyöskentelyn järjestämisessä, Heilig sanoo IS:n haastattelussa.

Siitä Ruotsi on äärimmäisen huono esimerkki, Heilig lisää. Kun koulussa vaaditaan liikaa itsenäisyyttä, osa putoaa kelkasta.

Juuri tässä on Heiligin viesti. Sukupuolierot täytyy tuntea, jotta kaikille voidaan tarjota samat mahdollisuudet – ja yhtä hyvää hoitoa.

Heiligin mukaan biologisia eroja nimittäin on.

Markus Heiligin mukaan tasa-arvon saavuttaminen on vaikeaa tai suorastaan mahdotonta, jos emme ymmärrä, miten sukupuolierot vaikuttavat mahdollisuuksiin.­

Koska eroja ei ole tunnettu, naisille on esimerkiksi määrätty aivan liian suuria annoksia suosittua unilääkettä, jota oli tutkittu vain mieskoehenkilöillä. Se on saattanut aiheuttaa vaaratilanteita liikenteessä seuraavana aamuna.

Hiljattain on myös alettu ymmärtää, että masennus on naisilla ja miehillä hyvin erilainen häiriö.

Tunnetumpi esimerkki ovat sydäninfarktin oireet. Sydäninfarkti on naisilla harvinaisempi kuin miehillä, ja koska niiden oireita ei aina tunnisteta, naiset voivat jäädä ilman hoitoa.

Erityisen selkeästi erot näkyvät Heiligin mukaan naisten ja miesten aivojen yhteyksissä. Miehillä yhteydet ovat voimakkaampia aivopuoliskojen sisällä, naisilla niiden välillä.

Biologia ei sanele sitä, miten asioiden pitäisi olla, Heilig huomauttaa kirjassaan. Jos näin olisi, diabeetikkoja ei pitäisi hoitaa insuliinilla.

Heilig sanoo olleensa tasa-arvon kannalla aina.

– Mutta kun saa lapsia ja kaksi niistä on tyttöjä, siitä tietysti tulee henkilökohtaista. Haluan, että heillä on samat mahdollisuudet kuin pojilla.

Heiligin viesti ei miellytä kaikkia, mutta sanoo välttäneensä pahimman vastakkainasettelun Ruotsissa. Siinä hän onnistui tietoisella strategialla.

Hän tukeutui voimakkaasti tutkimukseen ja teki kirjastaan tarpeeksi nörttimäisen. Se suodattaa pois ihmiset, joita kiinnostaa vain vastakkainasettelun lietsominen, hän uskoo.

Aivot ovat monimutkaisuudessaan kiehtova mutta turhauttava tutkimuskohde, Heilig sanoo.­

Puolalaissyntyinen Heilig muutti 10-vuotiaana perheensä kanssa Ruotsiin. Hän kasvoi kaupunginosassa, jota leimasivat huumeidenkäyttö ja levottomuudet.

– Oli äärimmäisen voimakas kokemus nähdä, kuinka kunnolliset nuoret kuolivat tai päätyivät tappamaan huumeidenkäytön ja sen seurausten vuoksi. Halusin ymmärtää, kuinka se toimii ja mitä sille voi tehdä.

Osan siitä Heilig uskoo nyt ymmärtävänsä. Hänestä tuli alkoholi- ja opioidiriippuvuuksiin erikoistuva aivotutkija.

Heilig ei valitse helpoimpia aiheita. Hän aloittelee parhaillaan kirjaa älykkyydestä, ja sen jälkeen on vuorossa rotu.

– Olen juutalainen, hän lisää.

Biologiset mekanismit täytyy tuntea, jotta voidaan elää humanistisia arvoja tunnustavassa yhteiskunnassa, hän sanoo.

– Yksi suurimpia vaaroja on, että hyvää tarkoittavat ihmiset tekevät kauheita asioita, koska jättävät huomiotta tieteen osoittamat tosiseikat.