Kestävä kehitys on edelleen naisten juttu ja mies, joka on kiinnostunut vihreistä arvoista, koetaan neitimäisenä, sanoo Jyväskylän yliopiston sosiologian professori Terhi-Anna Wilska.

Kulutuskäyttäytymistä ja kulutusyhteiskunnan muutoksia pitkään tutkinut Wilska on käynnistämässä tutkimushanketta nuorista miehistä, joita kestävä kulutus ei kiinnosta pätkääkään.

– Jotta kestävä kehitys menisi oikeasti läpi koko kansan, pitäisi mukaan saada myös ne, jotka ovat välinpitämättömiä tai täysin vastaan. Siitä puhutaan aina oletuksena, että kaikilla on hyvä tahto ja kaikki haluaisivat olla kestäviä. Ei se näin mene. On paljon ihmisiä, jotka eivät halua olla kestäviä.

Terhi-Anna Wilska arvioi aikaisempien tutkimusten valossa, että tähän välinpitämättömien tai vastustajien joukkoon kuuluu ainakin neljännes tai jopa 30 prosenttia nuorista miehistä.

Valtaosa suomalaisista on toki huolissaan ilmastonmuutoksesta ja kestävän kulutuksen asioista. Matalasti koulutettuja poikia ja nuoria miehiä ekologiset asiat kiinnostavat kuitenkin kaikkein vähiten.

– Kaikki tutkimukset, mitä olen lukenut, niin koulutuksen lisäksi naisten ja miesten välinen ero on se isoin selittävä tekijä. Tulotkaan eivät selitä, vaan koulutus ja sukupuoli erittäin vahvasti.

Terhi-Anna Wilska Mikko Ahmajärvi / Yle

Poikien annetaan olla kestämättömämpiä

Professori Wilska on huomannut, että esimerkiksi kaupoissa ruuan ekologisuutta tutkiva tai vaateostoksilla tuoteselostuksia lukeva mies leimautuu helposti neitimäiseksi tai ylitiedostavaksi punavihreäksi kaupunkilaiseksi, joka ei ole kunnon suomalainen äijä.

Tämä äijäily lähtee jo kotoa ja alkaa pienestä.

– Perheissäkin voi olla niin, että poikien annetaan olla kestämättömämpiä. Poikien kulutushan on sallitumpaa kuin tyttöjen kulutus, koska pojat ostavat harvemmin. Niin kauan kuin tällainen ajattelu on olemassa, niin eihän kestävä kehitys silloin leviä.

Wilskan mukaan kestävästä kehityksestä löytyy vaikka mitä tutkimusta, mutta sukupuolten merkitys on täysin tutkimatta. Naisten ja miesten erot tulisi kuitenkin nykyajalle tyypillisen häivyttämisen sijaan kaivaa kunnolla esiin.

Esimerkiksi eräästä aikaisemmasta tutkimuksestaan professori muistaa, kuinka kolmannes alle 30-vuotiaista miehistä ei kierrättänyt edes paperia.

Tyypillistä matalan koulutuksen nuorille miehille on, että ajoneuvohankinnoissa, asumisessa tai syömisessä kestävää kulutusta ei ajatella ollenkaan. Esimerkiksi auto-ostoksilla aivan kaikki muut asiat koetaan pientä kulutusta ja pieniä päästöjä tärkeämmiksi valintaperusteiksi.

Professori muistuttaa, että täysin tietämättömiä nuoria miehiä ei enää ole. Jo koulussa kestävästä kulutuksesta puhutaan. Yleisempää on, että nuoret miehet eivät välitä.

– Ja kyllähän koulutetuistakin löytyy heitä, joita ei kiinnosta yhtään, vaikka he ovat koulutettuja ja tietäviä.

Nuorissa on tulevaisuus, josta pitää olla huolissaan

Vaikka nykynuoret saavat kaikkein eniten tietoa ilmastonmuutoksesta ja kestävästä kulutuksesta, se ei professori Wilskan mukaan tarkoita automaattisesti, että nuori sukupolvi muuttaa kaiken.

– Kuitenkin nuorista löytyvät ne kaikkein epäekologisimmat. Mikään tutkimus ei tue sitä ajatusta, että nuoret olisivat lähtökohtaisesti ekologisempia. Vaikka siellä ovat ne edelläkävijät, siellä ovat myös ne pahimmat jumittajat.

Tutkijat joutuvat miettimään nuorten miesten kysymyspatteristoon selkeitä ja yksinkertaisia kysymyksiä, joihin on helppo vastata. Vaikeita sanoja ei käytetä.

Esimerkiksi lähiruoka ei kaikille välttämättä tarkoita olosuhteita, joissa ruoka on toteutettu, vaan lähigrillin burgeria.

Tulevan tutkimuksen tarkoitus on keksiä keinoja, miten ihmiskunnan kannalta elintärkeää tietoisuutta saisi menemään myös nuorten miesten päähän.

Nuoriin on kuitenkin entistä hankalampi vaikuttaa. Kestävyydestä uutisia suoltava valtamedia ei heitä enää tavoita. Professori Wilska huomaa yliopiston luennoilla, että edes koulutetut nuoret eivät enää seuraa uutismedioita.

– On riski että yleinen mielipide ei muutukaan, koska emme ole enää niin homogeenisiä.

Huolta lisää, että uusi aikuisten sukupolvi on kaikista kulutuskeskeisin: he ovat kasvaneet kaikkien aikojen kulutuskeskeisimmässä yhteiskunnassa, jossa ostaminen on impulsiivista.

– Tähän on pakko yrittää vaikuttaa erilaisella viestinnällä. Nuori sukupolvi ei korjaa näitä ongelmia itsestään, Wilska sanoo.

Päinvastoin. Moni kapinoi tietoisesti vastustamalla kestävää kehitystä.

Kieltämällä esimerkiksi ilmastonmuutoksen olemassaolon, he vastustavat samalla valtaapitäviä. On todellinen riski, että Suomi jakautuu entistä enemmän ekologisesti kestäviä valintoja ja kestämättömiä valintoja tekeviin.