Ihmisillä ei ole arjessa tilaa kohdata omia tunteitaan, sanoo pekingiläisen raivohuoneen perustaja.

Ihmisillä ei ole arjessa tilaa kohdata omia tunteitaan, sanoo pekingiläisen raivohuoneen perustaja. Jenny Matikainen / Yle

Kiinassa vain harva masentunut saa asianmukaista hoitoa. Oireita joko hävetään tai niitä ei tunnisteta.

PekingRikkoutuvan lasin ääni kantaa yli pauhaavan musiikin.

Suljetussa ovessa on pieni ikkuna, josta näkee valkoiseen haalariin ja hitsausmaskiin pukeutuneen hahmon. Se asettaa tyhjiä pulloja yksi kerrallaan tynnyrin päälle ja lyö ne seinään pesäpallomailan näköisellä kapistuksella.

Hahmo karjaisee joka lyönnillä. Huuto ja lyönti, räks. Huuto ja lyönti, räks. Nurkassa seisoo toinen hahmo. Kun on sen vuoro, isku hajottaa pullon vain vaivoin.

Puolen tunnin päästä huoneen ovi avautuu. Valkoisesta haalarista kuoriutuu parikymppinen mies ja toisesta suojapuvusta nuori nainen. Tyylinsä puolesta he voisivat hyvin olla matkalla kaupungin viileimmälle klubille.

Mies maksaa kassalla viidenkymmenen euron arvoisen laskun, ja kaksikko poistuu Pekingin iltaan.

– He olivat juuri eronneet, kassan takana oleva Jin Meng sanoo.

Tiskin takana istuva Jin Meng arvioi, että noin viidesosa asiakkaista tulee silloin, kun heitä ahdistaa, surettaa tai ärsyttää. Jenny Matikainen / Yle

Tällaista on raivohuoneen arki. Smash-nimisen paikan asiakkaat voivat maksua vastaan sulkeutua pieneen huoneeseen ja hakata säpäleiksi erilaisia esineitä. Puoli tuntia yksin huoneessa maksaa 26 euroa. Ryhmässä pääsee vähän halvemmalla.

Tyhjät pullot kuuluvat hintaan, ja niiden lisäksi voi ostaa lisää hajotettavaa. Tarjolla on näyttöjä, televisioita, vesiautomaatteja, kaikkea mahdollista vanhentunutta kodin elektroniikkaa. Lisäksi on mallinukkeja.

Suurin osa asiakkaista tulee Smash-huoneeseen pitämään hauskaa. Mutta toisaalta huomattavan moni tulee silloin, kun ahdistaa, surettaa tai ärsyttää. Jinin tuntuman mukaan heitä on noin viidennes asiakkaista.

– Kerran eräs mies tuli yksin. Hän osti mallinuken ja repi sen käsin hajalle. Sen jälkeen hän istui pitkään itkemässä, Jin kertoo.

Myös tämä mies oli eronnut, sanoo Jin.

Raivohuoneessa voi paiskoa tavaroita rikki valvotuissa oloissa. Jenny Matikainen / Yle

Sitten on nainen, joka hajotti kaikki hääkuvansa. Tyttöjä, jotka hakkaavat säpäleiksi meikkipurkkinsa. Ja monia, jotka tulevat hyvillä mielin mutta päätyvät itkemään.

Suljettu tila vapauttaa tunteet, Jin sanoo. Jokainen voi soittaa huoneessa mieleistään musiikkia.

Huone tarjoaa tilan myös villille ilolle. Eräät tytöt mäiskivät pulloja seinään hetken ja tanssivat sitten diskoa. Sen jälkeen he jatkoivat pullojen rikkomista.

Jin perusti raivohuoneen viime vuonna ystävänsä kanssa. He kopioivat mallin Yhdysvalloista. Sopiva paikka löytyi nuorten suosimalta 798-taidealueelta.

– Arjessa ihmisten on koko ajan pidettävä yllä kulissia. Ei ole tilaa olla oma itsensä ja kohdata omia tunteitaan, Jin sanoo.

Siksi hän uskoo, että raivohuoneelle on Pekingissä tilausta.

Tapahtui mitä tahansa, kunnon kiinalainen esittää, että kaikki on kunnossa. Kerro hyvät uutiset, älä huonoja, kuuluu sanonta.

Raivohuoneeseen tullaan pitämään hauskaa, mutta moni haluaa myös purkaa stressiä. Jenny Matikainen / Yle

Urbaaneista raivonpurkupaikoista on tullut viime vuosina jopa jonkinlainen trendi. Suomessakin on kiukkuhuoneita, ja Bangladeshiin on ollut rakenteilla jopa kokonainen vihanhallintapuisto.

Vaikka raivohuone ei ole kiinalainen keksintö, se sopii kiinalaisten mielenlaatuun erinomaisesti.

Negatiivisilla tunteiĺla ei Kiinassa retostella. Kasvojen säilyttäminen on täkäläinen sisu. Tapahtui mitä tahansa, kunnon kiinalainen esittää, että kaikki on kunnossa. Kerro hyvät uutiset, älä huonoja, kuuluu sanonta.

Ehkä osin siksi ahdistuksesta ja masennuksesta puhuminen on Kiinassa edelleen vaikeaa.

Pekingiläisellä hipsterialueella sijaitsevan trendikkään bisneksen yhdistäminen mielenterveyden häiriöihin voi tuntua uskaliaalta. Raivohuoneen asiakkaat eivät tietenkään välttämättä kärsi mielenterveysongelmista.

Mutta raivohuone on oiva paikka puhua nuorten kanssa elämän huolista, sillä siellä tunteet ovat jo valmiiksi pinnassa.

Good vibes only eli "vain hyviä fiiliksiä", lukee raivohuoneen seinällä. Jenny Matikainen / Yle

Kiinassa mielenterveysongelmiin liittyy vahva leimautumisen pelko ja häpeä, sanoo masennuksen hoitoon erikoistunut psykiatrian erikoislääkäri Wang Gang. Hän toimii johtavana lääkärinä Pekingin Andingin psykiatrisessa sairaalassa.

Ihmiset eivät halua hakea apua, sillä silloin joku saisi tietää.

Osa kiinalaisista uskoo yhä, että mielenterveysongelmista kärsivät ovat pahan hengen piinaamia tai heikkomielisiä.

Wangin mukaan muun muassa populaarikulttuuri on vaikuttanut siihen, mitä mielenterveysongelmista Kiinassa ajatellaan. Monelle masentuneesta tulee mieleen vanhojen elokuvien vaaralliset hullut.

Heitä myös hoidetaan mielikuvan mukaan.

The Economist -lehti (siirryt toiseen palveluun) on esimerkiksi kertonut, että vuonna 2016 ennen Hangzhoun kaupungissa järjestettyä kansainvälistä G20-maiden kokousta Kiinassa siirrettiin mielenterveyspotilaita suljettuihin sairaaloihin. Lehden haastattelema nuori nainen kertoi, että kokouksen alla hänen isänsä sai vieraan "kylästä". Tämä suositteli, että tytär kannattaisi lähettää sairaalaan.

Siihen saakka Liksi kutsuttu nainen oli pärjännyt lääkityksellä. Kokouksen aikaan hänen nähtiin olevan vaaraksi yhteiskunnalle.

Kiinassa mielenterveysongelmiin liittyy vahva leimautumisen pelko ja häpeä, sanoo psykiatrian erikoislääkäri. Jenny Matikainen / Yle

Ylireagoinnin lisäksi moni kohtaa vähättelyä. Lääkäri Wang on nähnyt monta kertaa tilanteita, joissa nuori haluaisi apua, mutta vanhemmat kieltävät sen hakemisen.

– On hyvin yleistä, että vanhemmat vähättelevät nuoren tunteita. He ajattelevat, että kyse on lapsen luonteesta tai tahdonvoimasta.

Monien vanhempien mielestä nuori ei vain ole tarpeeksi vahva kestämään paineita. Hänen pitäisi siis karaistua, ei pyytää lääkärin apua.

Nuorten kiinalaisten masennus- ja ahdistusoireiden arvioidaan olevan lisääntymässä. Jenny Matikainen / Yle

Toisaalta moni masennuspotilas ei edes itse ymmärrä olevansa sairas. Masennuksesta ja ahdistuksesta ei ole Kiinassa tarjolla asianmukaista tietoa.

– He luulevat, että kyse on tunnetilasta, ei sairaudesta, jonka voisi parantaa, Wang sanoo.

Kaikki tämä yhdessä on johtanut hälyttävään tilanteeseen. Vain kuusi prosenttia yleisimmistä mielenterveysongelmista kärsivistä kiinalaisista on hoidon piirissä, selviää tutkimuksesta, joka julkaistiin muutama vuosi sitten arvostetussa lääketieteen The Lancet -tiedelehdessä (siirryt toiseen palveluun).

Asenteiden ja tiedonpuutteen lisäksi ongelmana on mielenterveyspalveluiden niukkuus.

Maassa on arviolta vain noin 20 000 psykiatria. Esimerkiksi Yhdysvalloissa alan erikoislääkäreitä on yli kaksi kertaa enemmän, vaikka Kiinassa on miljardi ihmistä enemmän kuin Yhdysvalloissa.

Yle Uutisgrafiikka

Toisin päin käännettynä tämä tarkoittaa, että Kiinassa on 17 psykiatria miljoonaa ihmistä kohden. Suomen mittakaavassa se tarkoittaisi, että kaikkia suomalaisia palvelisi 93 psykiatria.

Todellisuudessa Suomessa oli parin vuoden takaisten tilastojen mukaan 1 525 työikäistä psykiatrian erikoislääkäriä, kun mukaan lasketaan lasten- ja nuorisopsykiatrian erikoislääkärit.

Ei siis ihme, että pekingiläisessä psykiatrian sairaalassa alan lääkärit tapaavat päivittäin noin 60 potilasta.

Myös psykoterapeutteja on verrattain vähän. Terapeutti Shi Xiuxiongin mielestä alaa ei juurikaan arvosteta. Shi kertoo kirjoittamassaan mielipideartikkelissa (siirryt toiseen palveluun), että hänen perheensä yrittää jatkuvasti suostutella häntä vaihtamaan alaa.

Mutta hän ei halua luovuttaa, sillä Kiina tarvitsee apua.

Usein ongelmistaan vaikeneva Kiina itsekin myöntää, että sillä on haasteita mielenterveysongelmien kanssa. Jenny Matikainen / Yle

Nuorten kiinalaisten masennus- ja ahdistusoireiden arvioidaan olevan lisääntymässä. Siihen viittaavat muun muassa kansainväliset tutkimukset.

Myös kiinalaisen verkkolehden The Lancetilta saama lisädata näyttää, että nuorten kiinalaisten masennus on ollut hienoisessa nousussa.

Lääkäri Wang ei kuitenkaan vahvista arviota, että nuorten masennus olisi yleistymässä. Hänen mukaansa vertailutietoa ei ole vielä saatavilla.

Wangin mukaan Kiinassa on vasta hiljattain alettu kerätä tutkimustietoa mielenterveysongelmista. Ensimmäinen tutkimus julkaistiin noin kaksi vuotta sitten.

Sen mukaan seitsemän prosenttia kiinalaisnuorista kärsii jostain mielenterveyden häiriöstä. Yleisintä on masennus. Teini-ikäisten tilastoissa esiin nousee lisäksi kaksisuuntainen mielialahäiriö, Wang sanoo.

Kun unohdetaan ikärajat ja puhutaan kaikista kiinalaisista, mielenterveysongelmista kärsiviä on todella paljon.

Maailman terveysjärjestön WHO:n vuoden 2015 tietojen mukaan yhteensä 54 miljoonaa kiinalaista kärsii masennuksesta. Se on noin 4,2 prosenttia kiinalaisista. Arvio ei juuri poikkea koko maailman keskiarvosta, joka on tasan neljä prosenttia.

Tästä huolimatta vain alle prosentti Kiinan terveydenhuollon budjetista oli vuonna 2016 ohjattu mielenterveyspalveluihin.

Alue 798 on pekingiläisten nuorten suosiossa. Jenny Matikainen / Yle

Kiina vaikenee usein ongelmistaan, mutta mielenterveysongelmat se myöntää. Asiasta kirjoitti loppuvuodesta muun muassa Kiinan valtion äänitorvi, sanomalehti China Daily (siirryt toiseen palveluun).

Lehden artikkelissa viitattiin Kiinassa aika ajoin tapahtuviin silmittömiin puukotuksiin. Lehti nosti esille tapauksen, jossa tekijänä oli äitiään puukottanut 12-vuotias poika. Teon jälkeen poika ei ilmaissut katumusta.

Pääseekö poika koskaan hoitoon, lehdessä pohdittiin.

Viimeksi helmikuussa mies puukotti ohikulkijoita Ji'anin kaupungissa Kiinan keskiosassa. Lokakuussa nainen puukotti päiväkodissa neljäätoista lasta Chonqqingin kaupungissa. Osassa iskuista on ollut kyse terrorismista, osassa syy on vaikeammin määriteltävä.

Juuri kouluihin ja päiväkoteihin tehdyt iskut ovat olleet Kiinassa tyypillisiä. Usein tekijöiden on kerrottu kärsineen mielenterveysongelmista.

Kun pelissä on yhteiskuntarauha, Kiina on yleensä valmis toimimaan.

Kiinassa tapahtuvat puukotukset nousevat usein uutisiin sekä Kiinassa että ulkomailla. Jenny Matikainen / Yle

Tällaiset uutiset ovat omiaan lisäämään mielenterveysongelmiin liittyvää leimaa, mutta hyvässä lykyssä ne saattavat sysätä liikkeelle myös kehitystä.

Kun pelissä on yhteiskuntarauha, Kiina on yleensä valmis toimimaan.

Kiinan johto onkin yrittänyt puuttua mielenterveysongelmiin, ainakin paperilla. Erilaisia hankkeita ja suunnitelmia on käynnissä useita.

Vuonna 2012 Kiina hyväksyi maan ensimmäisen mielenterveyslain. Siinä määrättiin, että on perustettava uusia hoitolaitoksia, koulutettava lisää ammattilaisia ja levitettävä tietoa mielenterveysongelmista kouluissa sekä työpaikoilla.

Lääkäri Wangin mukaan juuri tiedon jakaminen on ensiarvoisen tärkeää. Ennakkoluuloista olisi päästävä eroon. Myös lääkäriopiskelijoille on opetettava, millaista on työ psykiatrisessa sairaalassa.

– Se ei ole mikään hullujenhuone vaan aivan tavallinen sairaala, Wang sanoo.

Wangin väite ei tosin pidä aina paikkaansa. Monet kiinalaiset mielisairaalat ovat suljettuja laitoksia, jotka keskittyvät yhteiskuntarauhan turvaamiseen. Niiden tarkoitus on poistaa mahdolliset puukottajat kadulta, ei hoitaa ihmisten psyykettä.

Toinen ääripää ovat yksityiset sairaalat, joihin vain hyvätuloisilla kaupunkilaisilla on varaa. Niissä voi saada nykyaikaista, monipuolista hoitoa.

Kiinassa mielenterveyspalveluita on niukasti saatavilla. Koko maassa on vain noin 20 000 psykiatria. Jenny Matikainen / Yle

Maaseudulla totuus on usein toinen.

Tiedelehti The Lancetissa viime vuonna julkaistun tutkimuksen mukaan mielenterveysongelmista kärsivien ihmisoikeuksia loukataan jatkuvasti. Kymmenet tuhannet mielenterveyspotilaat on kahlittu koteihinsa tai hoitolaitoksiin.

Toissa vuonna eteläisessä Guizhoun maakunnassa paljastui tapaus (siirryt toiseen palveluun), jossa veli oli pitänyt 42-vuotiasta sisartaan ulkona häkissä.

Veljen mukaan perheellä ei ollut varaa hoitoon. Hän kertoi, että paikalliset viranomaiset tiesivät järjestelystä ja maksoivat perheelle tukia 26 euroa kuussa.

Tapaus ei ole ainoa laatuaan. Vastaavia on paljastunut (siirryt toiseen palveluun) aina silloin tällöin eri puolilla Kiinaa. Vuonna 2016 sanomalehti South China Morning Post kertoi (siirryt toiseen palveluun)8-vuotiaasta lapsesta, jota pidettiin kytkettynä puuhun.

Kohtelu kertoo myös siitä, millaista elämä Kiinan maaseudulla yhä saattaa olla. Se on rankkaa ja ankeaa, kaukana suurkaupunkien välkkyvästä 5g-todellisuudesta. Apua ei ole tarjolla sitäkään vähää, mitä kaupungeissa.

Vuosituhannen vaihteessa Suomessakin raportoitiin Kiinan maaseudun korkeista itsemurhaluvuista. Erikoista oli, että itsemurhia tekivät etenkin nuoret naiset. Useimmat heistä joivat rotanmyrkkyä.

Tutkimusten mukaan itsemurhiin naisia ajoivat elämän rajalliset mahdollisuudet, onneton avioliitto, perheväkivalta tai ristiriidat appivanhempien kanssa.

"Syö, nuku, särje, toista", neuvoo kyltti pekingiläisen raivohuoneen seinällä. Jenny Matikainen / Yle

2000-luvun alun jälkeen on kuitenkin tapahtunut käänne, joka antaa toivoa.

Muutama vuosi sitten uudet tilastot saivat tutkijat hämmentymään: itsemurhien määrä oli puolittunut, vaikka Kiina ei ollut tehnyt käytännössä mitään helpottaakseen avun saamista.

Hämmentävintä oli, että maaseudun nuorten naisten itsemurhat olivat vähentyneet lähes 90 prosenttia vuosina 2002–2011.

Asiantuntijoiden mukaan oli vain yksi selitys: kaupungistuminen. Moni nainen on päässyt perheen aiheuttamista paineista, kun hän on lähtenyt siirtotyöläiseksi kaupunkiin.

Samalla on kuitenkin syntynyt uusia ongelmia.

China Dailyn mukaan yksi syy nykyisiin mielenterveysongelmiin on perheyksiköiden hajoaminen – ja kaupungistuminen. Kun ihmiset muuttavat kauas perheistään kaupunkeihin tavoittelemaan yksin onneaan, he menettävät tuen ja turvan.

Kiinassa nuorten mielenterveyshäiriöiden taustalla ovat usein vanhemmilta tulevat paineet, sanoo lääkäri Wang Gang. Jenny Matikainen / Yle

Kiinassa on vallalla ajattelu, että nuorten pitää ennen kaikkea menestyä, ei olla iloisia.

Ihmisten välinen kilpailu ja tarve menestyä taloudellisesti lisäävät paineita.

Samaa sanoo lääkäri Wang. Kiinassa on vallalla ajattelu, että nuorten pitää ennen kaikkea menestyä, ei olla iloisia. Jo pieniin lapsiin kohdistuu suuria odotuksia, ja heitä vertaillaan toisiinsa.

Kun lapsella tai teini-ikäisellä on mielenterveyshäiriöitä, taustalla on usein kotikasvatus ja vanhempien lataamat paineet, sanoo Wang.

– Kiinalaiset vanhemmat haluavat, että heidän lapsestaan tulee jotain merkittävää.

Koulu lisää painetta, sillä siellä lapsia vertaillaan jatkuvasti. Vanhemmat eivät kehitä ja kasvata lapsiaan, vaan he käyvät lapsillaan kilpailua, Wang kuvaa.

Pekingiläisessä raivohuoneessa saa rikkoa luvan kanssa muun muassa tyhjiä pulloja ja vanhentuneita sähkölaitteita. Jenny Matikainen / Yle

Sairaalan ikkunan takana aukeaa kevättä odottava Peking. Pääkaupunki on yksi Kiinan kilpailuhenkisimpiä paikkoja. Vanhemmat ostavat asuntoja saadakseen jälkikasvunsa oikeisiin kouluihin. Lapset käyvät pienestä pitäen lähes joka päivä lisäopetuksessa tai harrastuksissa, jotka edistävät kouluun pääsyä.

Kaupunki itsessään on eri mittakaavaa kuin asukkaat. Suuri ja kasvoton, täynnä korkeita rakennuksia ja leveitä teitä.

Tällaisessa ympäristössä raivohuone Smashin palveluille syntyy kysyntää.

– Erityisesti Pekingissä on paljon ihmisiä, joiden pää on täynnä asioita. He juoksevat niiden perässä joka päivä, raivohuoneen perustaja Jin Meng sanoo.

Nyt asiat voi tulla paiskomaan rikki turvallisesti valvotuissa oloissa.

Perjantai-iltana paikalla on eronneen pariskunnan lisäksi kolme kaverusta.

Wang Kaixiong ja Zhang Hao ovat tulleet raivohuoneeseen viihtymään ja purkamaan paineita. Jenny Matikainen / Yle

Wang Kaixiong sanoo tulleensa huoneeseen ennen kaikkea pitämään hauskaa, mutta huvittelun ohella on myös tarkoitus purkaa stressiä.

Töissä on viime aikoina luistanut, mutta ihmissuhderintamalla on ollut hankalaa, sen verran Wang suostuu sanomaan.

– Ajattelin, että kokeilen tätä. Päästän vähän höyryjä.

Toinen vaihtoehto olisi ollut lähteä yöllä juoksemaan tai harrastamaan jotain äärirajoille vievää liikuntaa. Huone toimii samalla tavalla. Hiki virtaa ja ruumis on uupunut.

Smashissa henkilökunta voi tarkkailla huoneiden tapahtumia koko ajan kuvaruudulta. Säännöt ovat selvät: ihmisiä ei saa lyödä, humalassa ei saa olla ja suojavarusteet on pidettävä päällä.

Zhang Hao tuli ystävänsä Wangin seuraksi. Hänen mukaansa olo on mäiskimisen jälkeen upea. Huone on hieno keksintö, Zhang sanoo.

– Kiinalaiset kertovat aina perheilleen vain hyvät uutiset. Me pidämme paljon asioita sisällämme, Zhang sanoo.

Kotiväki on usein kaukana eikä heitä haluta huolestuttaa.

Kaikilla on kuitenkin todella paljon tunteita, Zhang sanoo. Ja kaikki tarvitsevat jonkin tavan päästää ne ulos.

Osallistu keskusteluun! Kommenttipalsta suljetaan kello 18.

Mäiskimisen jälkeen olo on upea, Zhang Hao sanoo. Jenny Matikainen / Yle

Lue myös:

Riehuminen vihahuoneessa on viihdettä, ei terapiaa – vihaongelmaiselle "se voi olla aikapommi"

Kuka viittaa, kuka nuokkuu? Kiinalaislukiossa kasvoja tunnistavat kamerat valvovat oppilaiden jokaista ilmettä ja asentoa