Vuonna 2011 Suomessa tuli voimaan uusi ajokorttilaki, jonka perusteella ennen teoriakokeella suoritettavan mopokortin vaatimuksiin lisättiin pakollista ajo-opetusta ja käytännön ajokoe. Kun ennen uudistusta mopo- ja traktorikortin sai noin sadalla eurolla, uudistuksen jälkeen kortin kokonaishinnaksi muodostui noin 500€, josta 400€ menee autokoululle.

Trafi on teettänyt uudistuksen vaikutuksista selvityksen vuonna 2013. Julkaisun johtopäätöksissä tunnustetaan ajokoulutuksen tehottomuus ja todetaan, että "onnettomuuksien vähenemä johtuu osin suoritettujen mopokorttien ja mopoilijoiden määrän vähenemisestä". Minä uskallan todeta, että onnettomuuksien väheneminen johtuu lähes pelkästään mopoilun vähenemisestä.

Koska useissa julkaisuissa ei tällaista kuvaajaa esitetty, keräsin eri julkaisuista tietoja loukkaantuneiden määrästä ja myönnetyistä mopokorteista. Arviona mopoilevien määrästä käytin edellisen kolmen vuoden suoritettuja mopokortteja yhteenlaskettuna (eli ikävuosia 15-18). Datasta voidaan laskea lineaarisella regressiolla loukkaantuneiden määrälle ja mopoilevien kuljettajien määrälle keskimääräinen suhde ennen (0,010 loukkaantunutta/kuljettaja) ja jälkeen (0,008 loukkaantunutta/kuljettaja) uudistuksen. Luvut eroavat toisistaan vain vähän ja niiden avulla voi arvioida sitä, kuinka paljon ajokoulutus todella vaikuttaa mopoilun määrän ja onnettomuuksien välillä vallitsevaan yhteyteen. On huomioitava, että laskussa on mieltä vain jos oletetaan, että vuosittainen mopoilumäärä mopoilijaa kohden on pysynyt samalla tasolla, tästä en löytänyt dataa.

Vaikka uudistuksella oli varmasti jalot tarkoitusperät, hankaloitettiin ihmisten liikkumista, sekä asetettiin vuosittain hukattavaksi suuri määrä aikaa ja rahaa – autokoulujen onnistuneen lobbauksen vuoksi siirrettiinkin rahaa jälleen uuden eturyhmän taskuun. Vaikka onnettomuudet vähenivät, pitäisi yrittää määrittää olivatko onnettomuuksien vähenemisestä aiheutuneet hyödyt suurempia kuin liikkumisen vaikeutumisesta aiheutuneet haitat. Ja sitä, olisiko samoilla kustannuksilla voinut parantaa liikenneturvallisuutta tehokkaammin.

Mopoiluonnettomuuksia olisi voinut vähentää myös helpottamalla ihmisten liikkumista mopoa turvallisemmilla kulkuneuvoilla. Yhteiskunnan kannalta tehokkaampia tapoja vähentää mopoiluonnettomuuksia voisivat olla vaikkapa ajokortin saamisen helpottaminen, ikärajan laskeminen sekä ajo-opetusalan teennäisten opetusvaatimusten ja kilpailurajoitteiden purkaminen.