Maahanmuuttajataustaisten naisten asema on herättänyt syksyn aikana keskustelua. Opettaja Laura Tikkanen kohtaa työssään jatkuvasti kovia, vaiettuja kohtaloita.

Suomen kielen opettaja Laura Tikkasen mielestä maahanmuuttajanaiset tarvitsevat tietoa omista oikeuksistaan. Monelle tulee yllätyksenä esimerkiksi se, ettei Suomen lain mukaan omaa vaimoa saa pakottaa seksiin. Roni Lehti

– Silmistä sen näkee. Että kaikki ei ole hyvin, sanoo turkulainen suomen kielen opettaja Laura Tikkanen.

Hän on huolissaan maahanmuuttajanaisten tilanteesta. 10 vuotta maahanmuuttajia opettanut Tikkanen kohtaa työssään paljon heitä, jotka haluavat opiskella ja tehdä töitä. Monet jäävät silti kurssien jälkeen kotiin hoitamaan lapsia ja kotia.

– Naisten on vaikea hakea ja löytää apua, koska heillä ei ole tietoa, rohkeutta ja kontakteja eikä mitään käsitystä oikeuksistaan.

– Aika monella on vaikeuksia avioliitossaan. Heitä alistetaan tavalla tai toisella, joko henkisesti tai fyysisesti.

Tikkanen kertoo, että yleensä naiset tulevat suomen kielen kursseille motivoituneina. He oppivat suomea, menevät työharjoitteluun ja haaveilevat ammatista. Koulussa he myös voimaantuvat, eli oppivat näkemään, että heillä on muitakin rooleja kuin vain olla vaimo ja äiti.

– Mutta kotona voi olla toisin. Naiset eivät usein osaa tai saa ajatella asioita omasta näkökulmastaan, vaan he kantavat harteillaan yhteisön ja suvun painostusta. Suvun valta ulottuu kaukaa Suomeen asti. Mies saattaa uskoa ja totella perhettään, eikä uskalla kyseenalaistaa sen sanomisia ja perinteitä, vaikka haluaisikin.

Niinpä lupaavaa alkua seuraa usein lannistava loppu.

– Kurssin jälkeen monia ei enää näy. He jäävät todennäköisesti hoitamaan lapsia ja kotia, vaikka haluaisivat muutakin.

Palaaminen pelottaa

Tikkanen muistaa erityisen hyvin erään naisen, jolla näytti päällisin puolin menevän hyvin, opiskelut sujuivat.

Vähitellen olotilassa alkoi näkyä muutoksia. Nainen oli huonovointinen, joten Tikkanen ohjasi hänet terveydenhoitajalle.

Eräänä päivänä naisen mies ilmaantui oppitunnille, pyysi tämän käytävään ja hetken kuluttua nosti naisen olalleen kuin maton ja ilmoitti, että nyt he lähtevät kotiin. Tikkanen tarttui miestä olkapäästä ja vaati laskemaan naisen alas, kuten tapahtuikin.

– Siitä avautui valtava vyyhti. Nainen alkoi viimeinkin puhua ja kertoi, että hänet oli kotimaassaan naitettu vanhemmalle miehelle, jonka kanssa oli tullut Suomeen. Mies pahoinpiteli häntä, koska nainen ei tullut raskaaksi.

Tarina sai Tikkasen mukaan onnellisen lopun. Nainen ohjattiin turvakotiin, ja hän on nyt uudelleen, onnellisesti naimisissa.

Tikkanen huomauttaa, että kaikille ei käy näin hyvin. Erityisesti perhesiteen perusteella Suomessa olevien naisten tilanne näyttää usein lohduttomalta: nainen ei voi erota miehestään, koska silloin hän joutuu palaamaan kotimaahansa. Jos oleskelulupa perustuu perhesiteeseen, joka purkautuu, heillä ei ole oikeutta olla Suomessa.

Naiset ovat kertoneet opettajalleen pelkäävänsä palata kotimaahansa.

– Heidän uhkakuvansa on, että kun kotimaassa tiedetään, miten "huono nainen" on yrittänyt itsenäistyä tai erota miehestään Suomessa, hänen asemansa muuttuu todella huonoksi. Miehelle hankitaan ehkä uusi vaimo, ja nainen – koska ei ole totellut miestään ja sukuaan – jää heitteille yhteiskunnan pohjamudaksi.

Tikkasen mukaan osa naisista on kertonut jaksavansa lasten takia, koska haluavat heille hyvän koulutuksen ja paremman tulevaisuuden.

– Jos tämän hinta on se, että pitää antaa miehen vaikka raiskata useita kertoja viikossa, niin sen nainen on valmis maksamaan.

Heikoimmat vaikenevat

Myös maahanmuuttajataustaiset naiset itse ovat puhuneet viime aikoina julkisuudessa esimerkiksi kunniaväkivaltaan liittyvistä ongelmista. Kaikkein heikoimmissa asemissa olevat naiset kuitenkin edelleen usein vaikenevat.

Eräänä naistenpäivänä hän käsitteli luokan kanssa naisten oikeuksia ja kertoi esimerkiksi, että vaikka olisi naimisissa, ei aviomiehen kanssa ole pakko suostua seksiin.

– Koko luokka nauroi asialle, he eivät voineet uskoa, Tikkanen kertoo.

– Osasta kuitenkin näki, että he nauroivat vain ryhmän mukana. Silmistä näkyi surua.

Tikkanen, kuten varmasti kaikki maahanmuuttajien opettajat, haluaa auttaa näitä naisia. Ongelma on, että he eivät mielellään kerro todellisuudestaan ja tällöin on vaikea toimia.

– Juuri saimme yhden naisen puhumaan monien mutkien kautta. Hän ei tiennyt, että opettajalle voi kertoa myös henkilökohtaisista asioista.

Tikkasen mielestä julkisuudessa ja poliitikkojen puheissa kannetaan kyllä huolta maahanmuuttajanaisten työttömyydestä ja muusta osattomuudesta, mutta harvoin asiasta puhutaan käytännön suoraan.

– Päättäjille haluaisin viestittää, että oppiminen on mahdotonta tai ainakin hidasta, kun elämä on levällään. Kurssien kielitaitotavoitteita ei ole usein mahdollista saavuttaa tiukoissa tavoiteajoissa. Ja mitä edes tekee kielitaidolla, jos sitä ei pääse mihinkään käyttämään? Lukee lasten koulun Wilma-viestejä ja käy kaupassa?

Laura Tikkanen on onnistunut auttamaan joitakin oppilaitaan, muttei suinkaan kaikkia. Roni Lehti

Kuka voisi auttaa?

Turkulaisopettaja vaatii, että joku taho yhteiskunnassa ottaisi näistä naisista kunnolla kopin. Maahanmuuttajanaisille on kyllä yhdistyksiä ja muita aktiivisia toimijoita, jotka auttavat arjen taitojen ja kielitaidon vahvistamisessa, mutta hänen mielestään oman tahdon ja kansalaistaitojen kehittämiseen pitäisi panostaa yhä enemmän.

– Naiset tarvitsevat tietoa omista oikeuksistaan. Heille pitäisi saada mentoreita, jotka kulkisivat heidän rinnallaan, tukisivat arjessa, opinnoissa ja uralla, Tikkanen sanoo.

Hän pitää maahanmuuttajanaisten lokerointia huonona juttuna ja kysyy, miksi kantaväestölle ja maahanmuuttajille ylipäänsä on eri kerhot ja aktiviteetit.

– Ydinongelma on, miten maahanmuuttajat pääsevät yhdistyksiin ja toimintaan mukaan, miten heidät saadaan kiinnostumaan ja oppimaan suomalaisessa yhteiskunnassa osallisena olemista? Myös suomalaisilta vaaditaan aktiivisuutta ja vastaantuloa sekä kärsivällisyyttä selittää asioita.

Siihen hän ainakin itse pyrkii: kannustamaan, rohkaisemaan ja antamaan arvoa, vaikka omat voimavarat ovat kovilla.

– Monet maahanmuuttajien opettajat tekevät sen ratkaisun, että vaihtavat alaa, Tikkanen toteaa.

Hän itse pelkää eniten sitä, että väsymys ajaa lopulta kyynistymiseen.

– Mitä, jos en enää jaksa katsoa silmiin? Jos alan uskotella itselleni, että kaikki on hyvin, vaikka opiskelijan lasinen katse kertoo jostain aivan muusta.

LUE MYÖS Maahanmuuttovirasto: uuden oleskeluluvan voi saada perheväkivallan perusteella Maahanmuuttovirastosta kerrotaan, että ulkomaalaislain muutos vuodelta 2015 mahdollistaa uuden oleskeluluvan myöntämisen, jos esimerkiksi avioliitto on päättynyt väkivallan tai hyväksikäytön takia ja hakijan henkilökohtainen tilanne on vaikea. Nainen, joka kokee parisuhteessaan väkivaltaa, voi siis hakea uutta oleskelulupaa ja saada sen, vaikka eroasi miehestään Suomessa. – Hakemukseen on liitettävä mukaan jotakin näyttöä perheväkivallasta. Esimerkiksi lääkärintodistus, tieto lähestymiskiellosta ja turvakodin työntekijöiden tai muiden sosiaaliviranomaisten lausunto ovat todisteita, joiden avulla arvioidaan hakijan tilannetta, sanoo Anu Tarén, joka vastaa Maahanmuuttovirastossa perhesideperusteisista oleskeluluvista. Hän ei osaa arvioida, miten montaa oleskelulupaa on haettu perheväkivallan perusteella, sillä hakemuksia ei tilastoida yksilöllisesti. – Oleskelulupia on haettu jonkin verran perheväkivallan perusteella, mutta emme tiedä määrää tarkasti, koska uusia hakemusperusteita ei tilastoida yksilöllisesti, sanoo Tarén. Monika-Naiset liiton kriisikeskuksen johtaja Natalie Gerbert tuntee myös lainpykälän, mutta epäilee sen vaikuttavuutta. – Monilla naisilla on korkea kynnys tehdä rikosilmoitus. He eivät myöskään tunne Suomen lakia. Lisäksi henkisen väkivallan todistaminen on vaikeaa, hän toteaa. Maahanmuuttoviraston Tarén myöntää, että riittäväksi näytöksi myönteiseen oleskelulupaan ei kelpaa ainoastaan oma tai vaikka opettajan kertomus. – Kaikissa väkivallan muodoissa naisen kannattaa hakeutua virallisen avun piiriin, esimerkiksi sosiaaliviranomaisen luokse. Näin asia etenee parhaiten.