Helsingin käräjäoikeus tuomitsi STS Kielimatkat korvaamaan 6.505€ (7.105 USD) suomalaiselle Salla Rautiolalle perusteettomasta erottamisesta sekä lukuisista virheistä vaihto-oppilasohjelmassa.

Tapausta sivuttiin myös MOT:n dokumentissa ”Vaihto-oppilas heitteillä”. Kerrottakoon Sallan vaihtokokemus varoituksena, millainen vaihto-oppilasvuosi voi todellisuudessa olla.

Salla’s allergic reaction Salla Rautiola

16-vuotias Salla Rautiola teki tammikuussa 2011 sopimuksen STS Kielimatkojen kanssa vaihto-oppilasvuodesta Kanadan ranskankielisessä ohjelmassa.

STS takaa huolella valitun isäntäperheen, koulupaikan sekä paikallisen henkilökunnan valitussa maassa. Perhettä valittaessa luvataan myös ottaa huomioon hakuvaiheessa annetut terveystiedot. Sallan kohdalla oli ilmoitettu kissa-, koira- sekä siitepölyallergia.

STS toimitti perhetiedot heinäkuussa 2011, kuukautta ennen lähtöpäivää, mutta salasi Kanadan toimistolta edellisenä päivänä saamansa tiedon, ettei STS pysty toteuttamaan ranskankielistä ohjelmaa, vaan Salla joudutaan sijoittamaan englanninkieliseen perheeseen.

Kanadassa:

Isäntäperheeksi oli valittu Ottawassa yksin asuva 62-vuotias jamaikalainen maahanmuuttaja. Jamaikalaisnainen eli omien sukulaistensa parissa ja täysin omassa kulttuurissaan, puhuen pelkästään jamaikan kreolia. Kanadalaisuus, kanadalaiset perinteet tai tavat eivät näkyneet millään tavoin tässä perheessä. Koti oli siivoton, likainen ja homeessa. Oikeudessa oli kuultavana STS:n todistajana aiemmin samassa perheessä vaihto-oppilaana asunut suomalaispoika, joka kertoi yhtenevästi Sallan kanssa, kuinka talossa ei koskaan siivottu ja huusholli oli jo hänen aikanaan ollut samanlainen kuin kuvissa. Molemmat kertoivat, kuinka olohuonetta käytettiin oleskeluun ja siellä oli myös perheen TV ja tietokone. STS:n Suomen maajohtaja Mira Silvonen oli loppuun asti sitä mieltä, että koti oli olosuhteiltaan ok allergikolle ja antoi prosessin aikana peräti seitsemän eri selitystä kuville (muutto, kellari, varasto jne.) Lastensuojeluviranomaiset Suomessa ovat kauhistellen todenneet, ettei kuvien kaltaisiin olosuhteisiin sijoiteta Suomessa alaikäisiä nuoria missään tilanteessa edes tilapäisesti. Tämän isäntäperheen valinnasta nuoren allergikon kodiksi kymmeneksi kuukaudeksi vastasi aluevalvoja Sandra Hanniman / STS Foundation Canada.

Sallan asuttua pari kuukautta ensimmäisessä perheessä, hän alkoi saada allergisia reaktioita pölystä ja homeesta (kuva). Hän ei kyennyt kouluun, mutta hostäiti ei huolehtinut poissaoloilmoituksia koululle. Voimakkaiden allergiaoireiden vuoksi Salla pyysi hostäitiä sekä aluevalvoja Sandra Hannimania auttamaan häntä lääkäriin, turhaan. Hostäiti totesi: ”Doctors don´t know anything” ja aluevalvoja: ”Let´s see”. Vanhempina jouduimme hankkimaan lääkkeet Suomesta ja postittamaan ne pikalähetyksenä Kanadaan. Lääkäriin avustamisen sijaan STS Kanadan aluejohtaja Kim Berry päätyi antamaan Sallalle varoituksen hostäidin laiminlyönneistä johtuneista ja selvittämättömistä poissaoloista. Salla kutsuttiin STS Kanadan toimistoon 14.11.2011, jota varten hän oli kirjoittanut nelisivuisen reklamaation siihen asti ilmenneistä ongelmista ja virheistä STS:n vaihto-oppilasohjelmassa mm:

STS takaamaa koulupaikkaa ei oltu järjestetty. Salla käännytettiin pois Gisele la Londe-koulusta, koska heillä ei ollut mitään tietoa vaihto-oppilaasta. Koulupaikan järjestäminen kesti lähes viikon.

Hostäiti lähti matkoihinsa jättäen vaihto-oppilaan allergiaoireineen yksin viideksi päiväksi. Tänä aikana ei ollut tietoa, missä hostäiti oli eikä häntä tavoitettu puhelimitse. Lähtiessään hän oli jyrkästi kieltänyt Sallaa ilmoittamasta poissaolostaan STS:lle.

Hostäiti ei pyynnöistä huolimatta tarkastanut postilaatikkoaan ja koska Sallalla ei ollut avainta lukolliseen postilaatikkoon, hän ei saanut Suomesta lähettämiämme lääkkeitä. Kalliit lääkkeet lojuivat ulkona postilaatikossa yhdeksän päivää.

Hostäidin rajut mielialan vaihtelut herättivät kysymyksiä. Hän saattoi itsekseen nauraa ja tanssia, mutta sekunnin murto-osassa raivostua ja paiskoa astioita lattiaan. Salla näki keittiön pöydällä minigrip-pussin ja ihmetteli sen sisältöä. Hostäiti kielsi koskemasta pussiin, sanoen sen sisältävän marijuanaa. Vanhempina huolestuimme tilanteesta ja pyysimme STS:ää selvittämään tilannetta. Huolimatta pussista otetuista kuvista ja Suomen tulliviranomaisten kehoituksesta vaatia asian selvittämistä, STS ainoastaan uhkasi Sallaa uudella varoituksella perättömän tiedon levittämisestä. Aluevalvoja, hostäidin paras ystävä oli todennut, ettei hän usko aineen olevan marijuanaa. Siinä kaikki.

Kanadan aluejohtaja Kim Berry ei edes vilkaissut Sallan 14.11.2011 toimistolla antamaa kirjallista reklamaatiota. Myöskään Suomen maajohtaja Mira Silvonen ei reagoinut reklamaatioon millään tavoin. Sen sijaan STS Kanadan maajohtajalta Yannic Beculta sain terveiset: Jyrkän kiellon olla puuttumasta asioihin.

Eläinallergioista tietoisena, aluevalvoja Sandra Hanniman yritti majoittaa Sallan perheenvaihdon välissä kotiinsa, jossa oli useita kissoja ja koiria. Salla sai oireita jo saman illan aikana ja oli pakotettu etsimään itse itselleen yösijaa lähes viikoksi kavereiltaan, koska STS ei kyennyt sitä järjestämään.

Sallan muutettua uuteen perheeseen selvisi, että hostäiti tupakoi ketjussa sisätiloissa ja hänellä on kaksi koiraa. Hostäiti myös kertoi, kuinka aluevalvoja Sandra Hanniman oli puhunut hänet ympäri suostutellessaan ottamaan vaihto-oppilaan ”edes kokeeksi”. Hän oli luvannut pitää vaihto-oppilasta korkeintaan kaksi kuukautta eli tammikuun 2012 loppuun. Sandran pyynnöstä asia salattiin sekä Sallalta että meiltä.

STS vakuuttaa kuinka isäntäperheet täyttävät tarkat kriteerit, taustat tutkitaan huolella, kodit kuvataan jne. Molempien isäntäperheiden kohdalla nämä lupaukset osoittautuivat täysin perättömiksi. Esittäessämme oheisia kuvia ensimmäisestä perheestä maajohtaja Mira Silvoselle, hän kyseenalaisti kuvien olevan Sallan hostperheestä. STS:ltä ei kodista luvattuja kuvia löytynyt, ei myöskään halukkuutta tarkastaa asuinolosuhteita, vaikka STS:n Kanadan toimisto sijaitsee myös Ottawassa. Sallan muuttaessa sisään jälkimmäiseen perheeseen, ei STS:n toimistossa ollut mitään tietoa perheestä. Osoitetietoja jouduimme pyytämään useita kertoja. Tarkempia tietoja (esim. hostäidin ikä ja ammatti) emme saaneet koskaan.

Jälkimmäisessä perheessä vieraili usein hostäidin sisaren poika. Tämä armeijan palveluksessa ollut mieshenkilö ahdisteli Sallaa ja latasi salaa hänen tietokoneelleen porno-ohjelmia. Salla koki asian äärimmäisen kiusallisena, mutta ei uskaltanut ottaa asiaa esiin STS:lle, koska oli jo oppinut, ettei järjestöltä saa minkäänlaista tukea. Lisäksi hän oli tietoinen, että porno-ohjelmat olisivat erottamisperuste vaihto-oppilasohjelmasta. Ulkopuoliset tahot puuttuivat asiaan ja mies myönsi tekonsa.

Erottaminen vaihto-oppilasohjelmasta:

STS oli tietoinen, että jälkimmäinen perhe toimii isäntäperheenä ainoastaan väliaikaisesti, korkeintaan tammikuun 2012 loppuun asti. Pyrkimättä edes löytämään Sallalle uutta isäntäperhettä loppuvaihdon ajaksi, Mira Silvonen ryhtyi laskelmoidusti rakentamaan erottamisperustetta vaatien meiltä lisäselvityksiä Sallan terveydentilasta, vaikka tyttö oli täysin kunnossa hostäidin tupakoinnista ja perheen kahdesta koirasta huolimatta. Tarjosimme STS:lle mahdollisuutta Sallan perusteelliseen lääkärintarkastukseen Kanadassa, mihin Silvonen ei suostunut. Hän ei myöskään pyynnöstämme huolimatta konsultoinut lääkäreitä. Sen sijaan hän kutsui meidät Sallan vanhempina STS:n toimistolle Helsingissä ”keskustelemaan Sallan allergioista” 20.1.2012. (perjantaina klo 16.00). Rinta rottingilla Mira Silvonen ilmoitti heti alkajaisiksi erottaneensa Sallan vaihto-oppilasohjelmasta ja Sallan lähtevän kotiin ylihuomenna sunnuntaina. Erottamisperusteena Silvonen esitti sopimusrikkomuksen – hakuvaiheessa olisimme jättäneet kertomatta oleellista tietoa Sallan terveydentilasta. Olisi pitänyt mainita että tupakansavusta saattaa aiheutua oireita allergikolle. Silvonen oli myös maallikkona päätellyt, että Sallalla olisi astma, minkä olimme kuulemma myös jättäneet kertomatta. Silvonen kertoi myöhemmin oikeudessa, kuinka hän oli mennyt shokkiin kuullessaan uutena asiana, että siitepölyallergikoilla saattaa ilmetä siitepölyaikana ns. ristireaktioita esim. omenasta. Samoin siitä, että moniallergikolle saattaa ilmaantua myös yllättäen oireita joidenkin aineiden yhdistelmistä, vieraista mausteista, parfyymeista yms. Kaikki nämä yleisesti tiedossa olevat asiat olisi pitänyt erikseen selvittää Sallan terveystiedoissa.

STS ilmoitti noudattavansa Suomen Opetushallituksen suosituksia, koskien kansainvälistä oppilasvaihtoa. Näiden suositusten sekä STS:n omien erityisehtojen mukaan erottamispäätöksestä tulee ilmoittaa perusteluineen vaihto-oppilaalle sekä tämän vanhemmille niin varhaisessa vaiheessa kuin mahdollista. Organisaation on myös annettava asiantuntevaa tukea ja apua ennen keskeytystä. Mira Silvonen toimi täysin vastoin sopimuksia. Hän osti lentoliput kuukautta aikaisemmin ja salasi erottamispäätöksensä niin meiltä vanhemmilta kuin vaihto-oppilaalta itseltään lähtöhetkeen asti. Silvonen sanoi ottavansa vastuun erottamispäätöksestä. Hän ei ole kuitenkaan koskaan erottamispäätöstään Sallalle ilmoittanut, perustellut eikä pahoitellut. Lentoliput hän lähetti Sallalle virallisena sähköpostina kommentoimatta päätöstään millään tavoin. Täysin yllättävästä kotiinlähdöstä ilmoittaminen jäi meille vanhemmille. Kanadassa aluejohtaja Kim Berry ilmoitti Sallalle kotiinpassituksen syyksi, ettei tämä ollut osoittanut riittävää mielenkiintoa koulunkäyntiä kohtaan, eikä siten arvostanut hänelle annettua mahdollisuutta opiskella ulkomailla. Kim Berry ei ilmeisesti erottamisperustetta suunnitellessaan ollut tietoinen, että Sallan koulumenestys oli hyvä ja hän oli juuri saanut tiedon, että hänet olisi siirretty joulun jälkeen ylemmälle luokalle.

Viimeiset viikot ennen erottamistaan Salla yritti epätoivoisesti saada yhteyttä STS:n toimistoon sekä aluevalvojaansa jopa fb:n kautta kysyäkseen, onko STS alkanut etsiä uutta isäntäperhettä. Hostäiti oli kertonut lopettamisestaan sekä STS:n pyynnöstä salata asia. STS kuitenkin vältti taidokkaasti yhteydenottomme niin Kanadassa kuin Suomessakin.

Kaverinsa vanhempien avustamana Salla sai pakattua kaikki kamppeensa ja pääsi lentokentälle. Minkäänlaista tukea tai apua hän ei järjestöltä lähtöhetkelläkään saanut. Koulukaverit ja opettajat jäivät hyvästelemättä. Aluevalvoja Sandra Hanniman pistäytyi kentällä varmistamassa, että Salla poistuu maasta. Näin STS passitti alaikäisen nuoren yksin shokkitilassa kotimatkalle Montrealin ja Lontoon Heathrown kautta Helsinkiin. Olemme usein verranneet, kuinka maasta karkotuskin on inhimillisempi toimenpide kuin vaihto-oppilaan kotiuttaminen STS:n toimesta.

Karkotuspäätöksestä on mahdollista valittaa vielä ennen toimeenpanoa, mutta Mira Silvonen ei antanut tätä mahdollisuutta. Silvonen ilmoitti katkaisevansa viisumin samantien, jolloin tyttärellämme ei olisi lupaa oleskella Kandassa. Häntä kohdeltiin kuin rikollista.

Oikeuteen:

Isän oli lähdettävä Lontooseen vastaan lohdutonta tytärtään. Shokkitilastaan johtuen Salla ei muista mitään paluumatkastaan. Kotiin päästyään Salla pohti ensimmäisinä ajatuksinaan, mitä hän sanoisi kavereilleen. Tyttö oli täysin ilman omaa syytään joutunut nöyryyttävään tilanteeseen tuntien syyllisyyttä ja häpeää.

Vastuunkantajaksi ilmoittautunut Suomen maajohtaja Mira Silvonen katkaisi ensi töikseen puheyhteyden kehottaen tylysti viemään asian kuluttajariitalautakuntaan tai oikeuteen. Hän myös kieltäytyi luovuttamasta yhteystietoja tyttäremme asioista vastanneille tahoille, kuten STS:n henkilökunnalle Kanadaan. Meitä kiellettiin myös olemasta yhteydessä Kanadan vaihto-oppilaiden vastuuhenkilönä Suomessa toimineeseen Taru Raitioon. Teimme kaksi varsin kattavaa reklamaatiota, joista jälkimmäinen oli asianajajamme laatima. STS ja Mira Silvonen kiisti kaiken. Vuoden verran pyrimme neuvotteluyhteyteen STS:n kanssa onnistumatta. Neuvottelutaitoa / -halukkuutta ei maajohtajalta löytynyt. Väsytystaktiikka ei kuitenkaan purrut meihin. Jätimme kanteen Helsingin käräjäoikeuteen tammikuussa 2013.

MOT dokumentissa STS johtaja John Cedergårdh myöntää pahoitellen, että Sallan kohdalla on tapahtunut virhe ja tilanne on ratkaistu väärin. Maajohtaja Silvonen kuitenkin kiisti tämän käräjäoikeuden valmisteluistunnossa esittäen, että YLE on leikannut Cedergårdhin lausumat eri asiayhteyksistä. STS ei Silvosen mukaan ole koskaan myöntänyt virheitä. STS vaati myös meiltä 27.000€n (29.500 USD)korvauksia mm. YLE:n dokumentin jälkiseurauksista. Mainittakoon, että pitkän uran STS:n palveluksessa tehnyt johtaja John Cedergårdh jätti STS:n kaksi kuukautta dokumentin ulostulon jälkeen.

Jutun pääkäsittely Helsingin käräjäoikeudessa oli lokakuussa 2014. STS kiisti edelleen kaiken. Yksi Suomen johtavista allergia- ja keuhkosairauksien asiantuntijoista Dos. Lauri Tammilehto todisti tutkittuaan Sallan sekä hänen potilaskertomuksensa, ettei tytöllä ole koskaan ollut astmaa, vaan kysymys on ainoastaan hyvin lievistä allergioista. Siitä huolimatta STS ja Mira Silvonen maallikkona vetosi loppuun asti kuinka olimme jättäneet kertomatta, että Sallalla on astma.

Mira Silvonen oli kutsunut Exploriuksen maajohtajan Anu Husu-Peltosen STS:n todistajaksi pääkäsittelyyn. Husu-Peltonen todisti, kuinka hän ei olisi missään tapauksessa hyväksynyt Sallaa terveydellisten syiden vuoksi Exploriuksen vaihto-oppilasohjelmaan. Riskitekijöitä oli kuulemma liian monta. Samaan aikaan Exploriuksen Suomen toimiston kautta vaihto-oppilaana oleva nuori kuitenkin kertoo vaihto-oppilasfoorumilla, kuinka hänet on sijoitettu perheeseen, jossa on useita kissoja, vaikka hän oli hakuvaiheessa ilmoittanut pahasta eläinallergiasta ja astmastaan.

Helsingin käräjäoikeus antoi tuomion 12.12.2014, jossa todettiin STS:n erottaneen Sallan perusteettomasti vaihto-oppilasohjelmasta.

Tuomiossa oli kannaltamme joitakin oleellisia virheitä, jonka vuoksi jätimme valituksen hovioikeuteen. Hovioikeuden istunnon oli määrä olla 16.11.2015. Vedimme kuitenkin valituksen pois, koska Salla koki äärimmäisen raskaana käydä yhä uudelleen läpi asioita, jotka hän halusi tietoisesti unohtaa. STS maksoi Helsingin käräjäoikeuden tuomion mukaiset korvaukset joulukuussa 2015.

Vakuutus:

STS Kielimatkat edellytti kalliin Europ Assistance -vakuutuksen ostamista kaikille Pohjois-Amerikkaan lähteville vaihto-oppilaille. Vakuutuksen hinta nyk. 895€ (985 USD) sisällytetään vaihto-ohjelmamaksun viimeiseen erään ja maksetaan STS Kielimatkoille. STS ei kuitenkaan toimittanut minkäänlaista vakuutuskirjaa toistuvista pyynnöistä huolimatta edes jälkikäteen. STS kieltäytyi myös toimittamasta vakuutuksen myöntäneen vakuutusyhtiön yhteystietoja. Useat vaihto-oppilaiden vanhemmat vaativat vakuutuslain edellyttämiä tietoja useiden kuukausien ajan tuloksetta. STS nimesi vain loputtomasti uusia yhteyshenkilöitä, joihin pyysi olemaan yhteydessä: vakuutusmeklarille, palveluntarjoajalle, korvauskäsittelijälle jne. Kukaan heistä ei kuitenkaan halunnut vastata vakuutusta koskeviin kysymyksiin. Vakuutuksen myöntäneen yhtiön yhteystietojen saamista vaikeutti se, että STS myi vakuutusta edelleen keväällä 2013 Europ Assistance Holding -yhtiön nimissä, jota ei ollut edes toiminnassa. Europ Assistance S.A. Irish Branch yhtiön toimitusjohtaja Mark Butler vastasi lopulta tiedusteluihini ja hämmästeli, mihin perustan käsitykseni, että Salla olisi ollut heillä vakuutettuna. Tutkittuaan asiaa, toimitusjohtaja Butler palautti meille 31.7.2014 pikamääräyksenä vakuutuksesta maksamamme summan 733€ (800 USD) pahoitellen, ettei kykene vastaamaan miksi vakuutuskirjaa ei ole toimitettu ja mitä on tapahtunut.

Tänään:

Olen tavattoman ylpeä rohkeasta tyttärestämme, joka toimi itse kantajana jutussaan ja lähti hakemaan oikeutta STS Kielimatkoja vastaan. Salla opiskelee nykyisin kansainvälistä lakia ja voi hyvin.

Itse olen perehtynyt nämä vuodet vaihto-oppilastoimintaan ja voin todeta, että mikäli olisin omannut edes osan nykyisistä tiedoistani, en olisi koskaan edes harkinnut lapseni lähettämistä vaihto-oppilaaksi yhdenkään järjestön kautta. Kysymys on varsin haavoittuvassa iässä olevista nuorista, jotka lähtevät motivoituneina ja suurin odotuksin kohti tuntematonta. Aikuisilla on vastuu, mutta järjestöt eivät tunne vastuuta. Järjestöjen toiminta on äärimmäisen härskiä, laskemoivaa, häikäilemätöntä, mielivaltaista ja moraalitonta. Voin vain syvästi paheksua toimintaa, jossa aikuiset käyttävät alaikäisiä nuoria pelinappuloinaan.

Sydämessäni toivon, että mahdollisimman moni vaihto-oppilasvuodesta lukioiässä haaveileva löytäisi ja perehtyisi CSFES:n sivustoihin jo vaihtovuotta suunnitellessaan, eikä vasta ongelmien myötä. Nuorten puolesta toivon myös, että vanhemmat lukisivat tarkoin ja tiedostaisivat mitä seurauksia voi olla järjestöjen pelisääntöjen / ehtojen hyväksymisellä. Useimmat vaihto-oppilasjärjestöt pidättävät itsellään esim. oikeuden erottaa vaihto-oppilaan ohjelmasta ilman ensimmäistäkään varoitusta, jos ”vaihto-oppilas ei osoita riittävää kunnioitusta isäntäperhettä, vaihto-oppilasjärjestöä tai tämän yhteistyökumppaneita kohtaan”.

Mikäli nuorella on jokin terveydellinen seikka tai perussairaus, on huomion arvoista ettei välttämättä kukaan terveydenhuoltoalan koulutuksen saanut henkilö käy läpi terveystietolomakkeita. Lomakkeet ovat maajohtajien laatimia ja he myös itse käsittelevät annetut tiedot vailla asiantuntemusta. Tämän vahvistivat oikeudessassa kuultuina olleet STS:n Suomen maajohtaja Mira Silvonen sekä Exploriuksen Suomen maajohtaja Anu Husu-Peltonen. Jopa heidän perustiedot yleisimmistä sairauksista saattavat olla hyvinkin heikot, kuten em.maajohtajien toiminta sekä kuuleminen osoittivat.

Taistelumme Sallan oikeuksien puolesta STS:ää vastaan kesti n. neljä vuotta. Osan rahoista saimme takaisin, mutta traumaattiset kokemukset säilyvät muistissa vielä pitkään. Toivottavasti tapauksemme antaa rohkeutta taisteluun kaltoin kohdelluille vaihto-oppilasperheille ja pohtimisen aihetta vaihto-oppilasvuotta suunnitteleville.

Danielle Grijalva CSFES, lämmin kiitos saamastamme tuesta!! ❤

Helsingissä 17.12.2015

Salla´s mother Marjo Rautiola

marjo.rautiola@kolumbus.fi

—————————————————-

Transcript: Vaihto-oppilas heitteillä: käsikirjoitus