Näin Suomen alamaailma pyörittää rahaliikennettään.

VAKAVA RIKOS Poliisin mukaan ostettuja pankkitietoja käytetään rahanpesuun ja petoksiin. PASI LIESIMAA

Internetistä löytyy lukuisia ilmoituksia, joissa henkilöt myyvät surutta oman pankkitilinsä pientä korvausta vastaan. Hinnat alkavat 500 eurosta ja kaupanpäällisenä tarjotaan esimerkiksi omaa passia.

”Täälläkin olisi yksi pankkitili Osuuspankissa + debit-kortti + verkkopankkitunnukset myynnissä akuutin rahapulan vuoksi. Korttinostoihin ja verkkopankkimaksuihin ei ole laitettu turvarajoja. Hintapyyntö olisi 600 euroa tai tarjoa”, eräs nimetön myyjä kertoo.

Kun kaupat on tehty, voi rikollinen käyttää toisen ihmisen nimissä olevaa tiliä huijauksiin ja rahanpesuun kuinka parhaakseen näkee. Kun tili lopulta suljetaan ja viranomaiset kolkuttavat kortinhaltijan ovelle, selitys on yksinkertainen: kadotin lompakkoni, mutta en nähnyt syytä tehdä ilmoitusta, koska tililläni ei ollut yhtään rahaa.

Poliisi yllättyi

Krp:n rahanpesuselvittelykeskuksen rikostarkastaja

Laura Niemi

pitää tilannetta huolestuttavana.

– Pankkitilejä on myyty ennenkin, mutta se, että nyt myydään koko pakettia verkkotunnuksineen päivineen on meille täysin uutta ja erittäin huolestuttavaa.

Niemen mukaan tilejään myyvät ihmiset eivät välttämättä ymmärrä, kuinka vakavaan rikokseen he syyllistyvät.

– Heti kun rahaa tulee tilille, myyjä syyllistyy petokseen. Törkeän rahanpesun raja on 15 000 euroa. Siitä voi saada kuuden vuoden vankeustuomion.

Pankkitilejä ei myydä normaalin verkon puolella sijaitsevilla nettisivuilla, koska siellä poliisi pystyy tarvittaessa selvittämään ilmoituksen jättäjän henkilöllisyyden. Kauppa on keskittynyt ns. deep webiin, jossa verkkoa voidaan käyttää täysin anonyymisti. Sivustojen käyttäminen vaatii erillisen Tor-ohjelmiston asentamista.

– Tor-verkko on kieltämättä ongelmallinen kauppapaikka, koska sen käyttäjien jäljittäminen on hyvin vaikeaa, Niemi sanoo.

Poliisi tutkii vuosittain lukuisia identiteettivarkauksia, joissa rikolliset ovat anastaneet henkilön pankkitilin hänen tietämättään. Tahallaan myytyjä tietoja on toisinaan vaikea erottaa aidoista identiteettivarkauksista.

Tapausten selvittelyä hankaloittaa myös niissä käytetty valuutta. Jos kauppoja ei tehdä kasvokkain, maksuvälineenä toimii usein virtuaalinen Bitcoin-valuutta, jonka alkuperää ei pystytä jäljittämään.

Niemi myöntää, että poliisilla on vielä opeteltavaa virtuaalitalouden puolella tapahtuvassa rahanpesussa.

– Tiedossa on, että Bitcoin-kauppaa käydään ja että se on taitavasti rakennettu järjestelmä. Käytännön kokemusta näiden juttujen selvittelystä on toistaiseksi niukasti.