Jauhelihapaketissa lukee ”GM-vapaa”. Monille se merkitsee turvallisuutta, torjunta-aineettomuutta ja ympäristöystävällisyyttä, vapautta Monsantosta ja monimuotoisuutta uhkaavista monokulttuureista. Kun kerron, että vapaus GMO:sta ei tarkoita mitään näistä, nousee monella verenpaine. Ruokaan liittyviä monimutkaisia kysymyksiä ei voi kuitata kolmella kirjaimella: GMO, kirjoittaa Lauri Reuter blogissaan.

Geenitekniikka ja synteettinen biologia muuttavat sekä lääketiedettä että maataloutta häkellyttävän nopeasti. Meidän on keskusteltava siitä, miten uusia teknologioita pitäisi käyttää. Nyt on kuitenkin jumiuduttu juupaseipäs- väittelyyn, tunteiluun ja saivartelemaan määritelmistä. Tässä kolme yksinkertaista keinoa keskustella paremmin: käsittele asia kerrallaan, älä kiroile ja erota tunteet tosiasioista.

”GM-vapaa” jauhelihapaketissa kertoo teknologiasta, jolla eläimelle syötetty rehukasvi on jalostettu

Ensiksi jako kolmeen! Ruoantuotantoa koskevaan keskusteluun tulee kerralla järkeä, kun erotellaan toisistaan yleiset maatalouskäytännöt, viljelykasvien ominaisuudet ja jalostamisessa käytetyt menetelmät. Esimerkiksi maatalouden keskittyminen globaalisti muutamille suuryhtiöille on todellinen ongelma. Se on kuitenkin ongelma, joka liittyy yleisesti koko moderniin maatalouteen, samoin kuin monimuotoisuutta uhkaavat monokulttuurit ja holtiton maatalouskemikaalien käyttö. Tällaiset yleiset maatalouskäytännöt muodostavat yhden asiakokonaisuuden.

On tärkeää erotella toisistaan kolme asiakokonaisuutta: yleiset maatalouskäytännöt, viljelykasvien ominaisuudet ja jalostamisessa käytetyt menetelmät. grafiikka GM-keskustelun osa-alueista: maatalouskäytännöt, kasvien ominaisuudet ja jalostamisessa käytetyt menetelmät. Kuva: Yle / Sara Köteleki

Toinen tärkeä kokonaisuus on viljelykasvien ominaisuudet. Monet kasvit on jalostettu yhteensopiviksi tiettyjen torjunta-aineiden kanssa, joko geenitekniikkaa käyttäen tai muilla keinon. Esimerkiksi verrattain turvallista glyfosaattia kestävät lajikkeet ovat olleet valtaisa menestys, mutta niitä on myös kritisoitu paljon. Muita uusia jalostamalla kehitettyjä ominaisuuksia ovat esimerkiksi kasvin kyky torjua tuholaisia itse ilman torjunta-aineiden ruiskuttamista, vastustuskyky taudeille, muuttuviin ilmasto-olosuhteisiin sopeutuminen ja paremmat ravintoarvot.

Kolmas kokonaisuus ovat jalostamisessa käytetyt menetelmät. ”GM-vapaa” jauhelihapaketissa kertoo teknologiasta, jolla eläimelle syötetty rehukasvi on jalostettu. Se ei kerro mitään rehukasvin muista ominaisuuksista, eikä se kerro mitään tuotantoon liittyvistä maatalouskäytännöistä.

Huolet geenitekniikan turvallisuudesta ihmisille ja ympäristölle on osoitettu turhiksi

Viljelykasvit ovat satojen, jopa tuhansien vuosien jalostustyön tulos. Jalostusta on tehty risteyttämällä viljelykasveja toistensa tai villien sukulaistensa kanssa. Keräkaali, kukkakaali ja lehtikaali ovat kaikki jalostuksen tuloksia ja kaukana luonnonvaraisista esivanhemmistaan. Uusia ominaisuuksia saadaan myös säteilyttämällä siemeniä. Näin on luotu verigreippi ja suomalainen Ryhti-kaura. Yhdeksänkymmentäluvulla geenitekniikka mahdollisti juuri haluttujen geenin siirtämisen kasviin hallitusti. Tämä oli jotain uutta ja siksi teknologiaa haluttiin aluksi valvoa tarkasti. Jotta voitiin valvoa, teknologian käyttöä piti rajata ja nimetä: ”GMO” tarkoittaa geneettisesti muunneltua organismia. EU:n asetuksessa se on eliö, ”jonka perintöainesta on muutettu tavalla, joka ei toteudu luonnossa pariutumisen tuloksena ja/tai luonnollisena rekombinaationa.”

Lähes kolmenkymmenen vuoden aikana huolet geenitekniikan turvallisuudesta ihmisille ja ympäristölle on osoitettu turhiksi. Tästä vallitsee vahva tieteellinen konsensus, samalla tavalla kuin ihmisen aiheuttamasta ilmastonmuutoksesta. Toki on niitäkin, joiden intresseissä on rakentaa keinotekoista ristiriitaa sinne, missä sitä ei ole. Toiset myös kieltävät ilmastonmuutoksen ja toiset kieltäytyvät rokottamasta lapsiaan.

Jos nyt nousi syke, muista jako kolmeen. Glyfosaatti ja Monsanto eivät liity suoraan jalostuksessa käytettävään teknologiaan. Kritiikille on paikkansa, mutta se ei liity geenitekniikkaan.

Kolmessa vuosikymmenessä geenitekniikka on kehittynyt paljon. Uusilla genomineditointiteknologioilla voidaan tehdä tarkasti suunniteltuja muutoksia kasvin omaan perimään. Tilanteesta tulee omituinen kun lopputuloksesta on mahdotonta kertoa onko mutaatio syntynyt luonnossa, säteilyttämällä vai geenitekniikan keinoin. Jälkikäteen on siis mahdotonta kertoa, onko lopputulos GMO vai ei! Euroopan komissio on halvaantuneena pohtinut jo pari vuotta genomieditoitujen kasvien kohtelua. Ruotsissa tehtiin itse päätös rajata ne GMO-lainsäädännön ulkopuolelle. Ranskassa taas haluttaisiin sisällyttää GMO-valvonnan alle myös säteilyttäminen. Yhtäkkiä greipistä ja kaurasta tulisikin GM-kasveja! Loppuisi luomuupuuro. Tilanne odottaa ratkaisua absurdissa välitilassa.

GMO-kirjainyhdistelmästä tuntuu tulleen pelkkä kirosana

Kukaan ei siis enää osaa sanoa tarkasti, onko uusi viljelykasvi GMO vai ei. Tutkijoille sillä ei edes ole väliä. Me emme juuri käytä GMO-termiä. Se ei kerro itse eliöstä mitään oleellista. Se kertoo vain tavasta, jolla se on saatu aikaan. GMO -kirjainyhdistelmästä tuntuu tulleen pelkkä kirosana. Sillä on huomioarvoa, mutta se ei viesti mitään!

Kaikesta huolimatta jauhelihapaketissa lukee ”GM-vapaa”. Lupaus vapaudesta on markkinointiväittämä ja sen harhaanjohtavuudesta on väännetty kättä kauan. Merkintä on olemassa, koska kuluttajat haluavat sellaisen ja ovat siitä valmiita maksamaan. Se tuntuu hyvältä ja luonnolliselta. Eihän kukaan halua syöttää lapselleen geneettisesti muunneltuja organismeja? Tärkeä kysymys lihatiskillä on se, miten rehukasvin jalostamisessa käytetty teknologia vaikuttaa tähän tuotteeseen?

Marketin jauhelihapaketti on ongelman ydin. Tuottaja perustelee merkintää luonnollisuudella ja sillä että ”tärkeimmät päätökset täytyy tehdä sydämellään”. Geenitekniikan kategorista kieltämistä luomussa perustellaan arvoilla. Vain paha ihminen väittäisi, että arvot, luonnollisuus ja sydän olisivat huonoja argumentteja. Mutta onko jalostusteknologia arvokysymys? Tunteet liittyvät toki vahvasti ruokaan, mutta onko valinta säteilyttämisen ja genomin editoinnin välillä sydämen asia?

Kaikkein tärkeimmät valinnat on perusteltava jollain muulla kuin tunteella

Ilmastonmuutos, lasten rokottaminen ja maatalous ovat sekä monimutkaisia että äärimmäisen tärkeitä asioita. Kaikkein tärkeimmät valinnat on perusteltava jollain muulla kuin tunteella ja niistä on keskusteltava asiallisesti. Ei siis sotketa maatalouskäytäntöjä keskusteluun geenitekniikasta, ei käytetä turhaan merkityksettömiä kirjainyhdistelmiä ja puhutaan tunteista, kun on sen aika.

Biotekniikan tutkija Lauri Reuter biotekniikan tutkija Lauri Reuter Kuva: Yle Kuvapalvelu / Jukka Lintinen

Kirjoittaja: Lauri Reuter

Biotekniikan tutkija Lauri Reuter viettää arkipäivänsä solutehtaalla. Reuter visioi, että rokotteet ja lääkkeet kasvatetaan tulevaisuudessa pelloilla ja kasvihuoneissa. Laurin intohimoina ovat geenien ja kasvisolujen lisäksi ruoka, kiipeily sekä Oopperan mehiläiset.

Yle Tieteen asiantuntijat bloggaavat itselleen tärkeistä tiedeaiheista.