Ammattiyhdistysjohtaja Fjäder sanoo Ylen haastattelussa, että SAK ja Akava kulkevat kehityksessään nyt eri suuntiin. Akava ei osallistunut perjantaina SAK:n mielenilmaukseen hallituksen aktiivimallia vastaan.

Viime perjantai toi tuhannet mielenosoittajat Senaatin torille Helsinkiin, kun työntekijöiden keskusjärjestö SAK järjesti mielenilmauksen hallituksen aktiivimallia vastaan.

Samaan aikaan mielenilmaisun painoarvoa lisättiin päivän mittaisella poliittisella lakolla, johon osallistui 18 työtekijäliittoa. Lakko oli poliittinen sillä se kohdistui hallituksen päätökseen, eikä työnantajan kanssa käytäviin neuvotteluihin työehdoista.

Toritapahtumassa poissaolollaan loistivat kaksi muuta työntekijöiden keskusjärjestöä, toimihenkilöiden STTK ja korkeasti koulutettujen Akava.

— Emme ole kaatamassa mitään hallitusta, emmekä myöskään tukemassa, Akavan puheenjohtaja Sture Fjäder sanoo Ylen haastattelussa.

— Tämäntyyppiset tapahtumat eivät saa näinä päivinä hirveästi ymmärrystä kovinkaan suuren osan kansan piirissä.

Fjäderin mukaan Akava keskittyy jatkossa aktiivimallin parantamiseen. Aktiivimallissa työttömän tuki leikkaantuu 4,65 prosentilla, jos hän ei osoita 65 päivän seurantajakson aikana tarpeeksi aktiivisuutta.

Aktiivisuudeksi lasketaan muun muassa työn tekeminen, yrittäminen tai osallistuminen työllistämistä edistävään palveluun. Järjestön tavoitteena on lisätä aktiivisuuden kriteereihin myös omaehtoinen työnhaku ja osallistuminen työ- ja elinkeinoministeriön rahoittamiin työllistämishankkeisiin.

Tämän lisäksi Akava haluaa laajentaa opiskelumahdollisuuksia työmarkkinatuella.

Mielenilmaisun "puoluepoliittiset piirteet”

Fjäder perustelee Akavan poissaoloa mielenosoituksesta ”puoluepoliittisilla piirteillä”. Tarkoitatteko, että SDP masinoi mielenilmaisun ja lakon?

— Tämä oli selvästi SAK:n järjestämä mielenilmaisu. Tiedän sen, kun olemme asiasta puheenjohtajien kesken neuvotelleet.

— Siinä oli mukana myös puoluepoliittisia piirteitä, se on täysin selvää. Akava on puoluepoliittisesti sitoutumaton keskusjärjestö, eikä se ollut sen takia mukana lakossa.

Puoluepoliittisilla piirteillä Fjäder viittaa siihen, että oppositiopuolueiden ulostulot ajoittuvat samoihin aikoihin kuin SAK:n ulostulot.

Sinänsä Akavan Fjäder ei vastusta poliittisia lakkoja vaikutuskeinoina. Akava osallistui muiden työntekijäkeskusjärjestöjen kanssa poliittiseen mielenilmaukseen Rautatientorilla syyskuussa 2015, kun ne vastustivat Juha Sipilän (kesk.) kaavailemia pakkolakeja.

— Tilanne oli silloin toinen. Hallitus tuli silloin mukaan asioihin, joita me (työmarkkinajärjestöt) sovimme työ- ja virkaehtosopimuksilla, Fjäder sanoo.

Sipilän hallitus uhkasi leikata muun muassa ylityökorvauksia ja sunnuntailisiä, jos työmarkkinaosapuolet eivät pääse sopuun yritysten kustannuskilpailukykyä parantavista toimista.

”Ei veto-oikeutta”

Varsinkin politiikan oikealta laidalta on vaadittu poliittisten lakkojen kieltämistä (siirryt toiseen palveluun) ja niiden käyttämistä on nimitetty veto-oikeudeksi kansan valitseman eduskunnan päätöksille.

Fjäderin mukaan työmarkkinajärjestöillä ei missään vaiheessa ole ollut veto-oikeutta eduskunnan päätöksiin. Sen sijaan työmarkkinajärjestöt ovat käyttäneet silloin valtaa, kun asioista on päästy keskenään sopuun.

— Hallituksen pitää viedä päätöksiä eteenpäin, jos muuten yhteisymmärrystä ei löydy. Nykyään laajempaa yhteisymmärrystä on entistä vaikeampaa löytää, Fjäder sanoo.

Yksi esimerkki tästä on Elinkeinoelämän keskusliiton irtaantuminen keskitettyjen palkkaratkaisujen tekemisestä marraskuussa 2015. Fjäder sanoo, että keskusjärjestö irtaantui palkkaneuvotteluista, koska työnantajaliittojen tarpeet eroavat niin paljon toisistaan.

Toisaalta palkansaajatkaan eivät olleet perjantaisessa mielenilmauksessa yhteisessä rintamassa.

— Arvioin, ettei torille marssiminen ole paras tapa vaikuttaa. SAK kulkee nyt omaa tietä ja Akava omaansa.