Huumeiden käytön rangaistavuus on ollut suomalaisen kriminaalipolitiikan kiistakysymyksiä 1960-luvulta lähtien. Huumausainekontrolli eroaa merkittävästi muista päihdyttävistä aineista. Suomessa kaikki huumeisiin liittyvä toiminta, myös käyttö, on säädetty rangaistavaksi.

Norjalainen kriminologi Nils Christie on todennut, että rangaistuksella pyritään tietoisesti aiheuttamaan rikoksen tehneelle henkilölle kärsimystä. Tästäkin syystä rikosoikeutta pyritään yleensä käyttämään säästeliäästi, paternalistisia eli holhoavia säännöksiä vältetään eikä ihmisiä pakoteta noudattamaan terveitä elämäntapoja pelottelemalla rangaistusuhalla. Huumausainekysymys näyttäytyy poikkeuksena. Huumeiden erityiskohtelu on ilmennyt vahvana tukeutumisena rikosoikeudelliseen järjestelmään ja etenkin tiukkana käyttäjien kontrollina.

Kontrollikoneiston hampaissa syrjäytymistä on vaikea katkaista.

Rikosoikeudellinen kontrolli ei kohdistu samalla tavalla kaikkiin huumeiden käyttäjiin tai kokeilijoihin, vaan heikommassa asemassa olevat ihmiset jäävät muita herkemmin kiinni. Kiinnijäämisestä voi aiheutua useita kielteisiä seurauksia, joiden vaikutukset usein kasaantuvat. Huumeiden käyttäjät ovat raportoineet kontrollin leimaavasta vaikutuksesta, josta on vaikea päästä eroon. Kontrollikoneiston hampaissa syrjäytymistä on vaikea katkaista, kun yhteiskunta jatkuvasti sulkee mahdollisuuksia toimia sen täysivaltaisena jäsenenä.

Joidenkin käyttäjien ja heidän läheistensä kokemuksen mukaan elämme yhä edelleen narkofobisessa yhteiskunnassa, jossa huumeiden käyttäjä saa pysyvän stigman. Huumetausta voi vaikuttaa hyvin kielteisesti henkilön elämään ja sen paljastuminen voi muodostua esteeksi opiskelu- tai työpaikan saamiselle. Huumeiden käyttökielto vaikeuttaa selkeästi myös muuta avun, tuen ja hoidon hakemista.

Sosiaali- ja terveyspalveluja pitäisi kehittää pitäen silmällä huumeiden käyttäjien erityistarpeita. Nykyinen lainsäädäntö hidastaa kuitenkin haittojen vähentämiseen tähtäävien toimien kehittämistä. Helsingissä tehtiin hiljattain aloite käyttöhuoneen avaamisesta, mutta toimintaa ei ole saatu liikkeelle, koska rikoslain katsotaan muodostuvan esteeksi. Samalla tavalla kävi A-klinikkasäätiössä toteutetulle hankkeelle, jossa muuntohuumeita testaamalla olisi pystytty etukäteen kertomaan niiden vaaralliseksi osoittautuneesta sisällöstä. Haittojen vähentämisen edistämiseksi olisikin jo aika luopua huumeiden käyttökiellosta.

Teksti: Heini Kainulainen

Oikeustieteiden tohtori ja kriminologian dosentti Heini Kainulainen työskentelee rikosoikeuden professorina (ma.) Turun yliopistossa.

Artikkeli on ilmestynyt Tiimi-lehden numerossa 1/2020.



Pieni pyyntö sinulle: auta meitä saamaan enemmän näkyvyyttä päihdetyölle. Pyydämme, että tilaisit Tiimin printtiversion. Tilausmaksu on vain 25 euroa vuodessa, ja sillä saat painetun lehden suoraan kotiisi tai työpaikallesi viisi kertaa vuodessa.