Työryhmä rajoittaisi ulkomaalaisten maakauppoja varalaskupaikkojen siltojen, patojen ja satamien läheisyydessä, mutta hallitus ei ehkä ehdi säätää ideaa laiksi.

Ruotsin ilmavoimien Saab Gripen vieraili toissa syksynä harjoittelemassa suomalaisessa maantietukikohdassa. Tällaisten varalaskupaikkojen lähistöllä tehdyt maakaupat joutuisivat ennakkosyyniin, jos työryhmän idea toteutuu. LOUISE LéVIN

Suurten poliittisten lupausten saattelemana pääministeri Juha Sipilän hallitusohjelmaan kirjoitettu aikomus ryhtyä rajoittamaan ulkomaalaisten maakauppoja saattaa kaatua vihollisista pahimpaan: valtionhallinnon siiloihin ja byrokratiaan.

Venäjän turvallisuusviranomaisten suomalaisia maakauppoja perannut virkamiestyöryhmä on todennut hallituksen lupauksen lunastamisen odotettua monimutkaisemmaksi ongelmakimpuksi. Puolustusministeriön asettama työryhmä esittelee työnsä tuloksia ministeri Jussi Niinistölle (ps) torstaina.

Ulkomaalaisostajien maakauppojen rajoittaminen edellyttää, että kahdeksan ministeriötä nostaisi asian lainsäädäntöjonon ohi ja valmistelulistan kärkeen. Voi osoittautua mahdottomaksi urakaksi tällä hallituskaudella. Useita eri lainmuutoksia vaativat esitykset pitäisi juoksuttaa eduskuntaan viimeistään vuoden kuluttua, jos hallitus mielii ne voimaan ennen eduskuntavaaleja.

Työ lähtee joka tapauksessa jatkovalmisteluun torstain jälkeen.

Kontrollijärjestelmä

Työryhmä on ideoinut kontrollijärjestelmän, jonka avulla ei-toivotuille ulkomaalaisille myytäisiin pelkkää ei-oota. Ostajien aikomukset tehtäisiin tyhjäksi säätämällä osa maakaupoista joko luvanvaraisiksi tai ilmoituspakon alle, jotta valtio voisi harkita kiinteistön lunastamista yhteiskunnalle.

Molemmat olisivat uusia piirteitä Suomen maakaaressa ja etuostolaissa. Nykyisin kunnalla on maankäyttöperustein oikeus lunastaa myyty kiinteistö, jos myytävä ala on yli 5 000 neliömetriä; pääkaupunkiseudulla raja on 3 000 neliötä. Valtiolla sen sijaan ei ole nykyisin yleistä etuosto-oikeutta.

Maakaupan luvanvaraisuus eli jonkinlainen kieltämismahdollisuus olisi täysin uusi ajatus. Luvanvaraisuutta tosin sovelletaan jo eräissä yrityskaupoissa. Valtioneuvosto tai työ- ja elinkeinoministeriö voi kieltää tietyin edellytyksin yritysjärjestelyn, jossa ulkomaalainen saisi tosiasiallisen määräysvallan yrityksessä, joka on esimerkiksi yleisen turvallisuuden ja huoltovarmuuden kannalta tärkeä firma.

Yrityskauppavalvonta tutkii nykyisin myös bulvaaniostajia, joten tästä salapoliisityöstä on Suomessa jo karttunut kokemusta. Joskus bulvaanit tulevat ilmi jälkikäteen, kun yritys ahneuksissaan anoo valtiontukia. Tuen hakijoiden on nimittäin avattava paperinsa ja kytkynsä melkein apposen auki tukiviranomaisille.

Supo älähti

Venäläisten maakaupat ovat kuohuttaneet tunteita monta vuotta. Media on penkonut esiin mitä kummallisimpia kauppoja. Niitä on usein yhdistänyt se, että ostettu kiinteistö sijaitsee sotilaskohteen lähellä.

Suojelupoliisi myönsi ensi kerran viime syksynä pitävänsä joitain maakauppoja vaarallisina. Supo epäilee, että venäläiset saattavat hankkia esimerkiksi ”vihreille miehilleen” eli tunnustuksettomille sotilailleen salaisia leiri- tai kokoontumispaikkoja.

Virkamiestyöryhmä on listannut kohteita, joiden lähistöllä tehdyt maakaupat pantaisiin tarkkailuun, luvan alle tai myyty kiinteistö lunastettaisiin valtiolle. Tällaisia kohteita olisivat varsinaisten sotilasalueiden lisäksi esimerkiksi varalaskupaikat, tärkeät tiet, risteykset, radat, väylät, padot sekä voimalaitokset ja satamarakennelmat.

Iso ongelma on, että Suomessa ei ole kaiken kattavaa kiinteistö-, omistus- ja kauppahintatietojen keskusrekisteriä, vaan manttaalitiedot on kerätty useisiin rekistereihin. Eri rekistereillä on eri ministeriöitä isäntinään.

Virkamiestyöryhmä haluaisi luoda ”sateenvarjon”, jonka alle valtio ryhmittäisi kaikki tarpeelliset rekisterit.

Sylillinen pulmia

Lainsäädäntötyön vaikeuskerrointa lisää sekin, että Suomen sisäinen turvavyöhyke ei ole mikään pysyvä lista vaan se elää ja päivittyy jatkuvasti.

Esimerkiksi jokin saari ja sen lähivedet saattavat tänään sijaita turva-alueella, mutta ensi vuonna saari saattaa taas olla harmiton, koska sieltä on purettu jokin viranomaisten aiemmin käyttämä valvontalaitteisto.

Turvavyöhykeluettelo on salainen asiakirja. Tämäkin tuo lisäpulmia. Jos valtio päättää puuttua ulkomaalaisen kiinteistökauppaan, kaupan epäämisen yksityiskohtaista perustetta ei käytännössä voi kertoa kaupan osapuolille, sillä samalla paljastuisi turvallisuussalaisuus.

Suomessa tehtiin viime vuonna noin 500 kiinteistökauppaa, joissa oli ulkomaalainen ostaja. Parhaimpina vuosina 700 kiinteistöä on myyty ulkomaalaisille.

Rajoitukset eivät koskisi alustavan kaavailun mukaan EU-maiden tai Norjan, Islannin ja Sveitsin kansalaisia.