Valtio velvoitti Helsingin seudun kunnat nopeuttamaan kaavoitusta hintana seudun liikennehankkeiden rahoituksesta. Vuotuisen asuntotuotannon pitäisi nousta nykyisestä 13 000 asunnosta 17 000 asuntoon, mikä merkitsisi, että seudun väkiluvun kasvu nousisi 17 000 asukkaasta noin 25 000 asukkaaseen. Valtio haluaa nopeuttaa muuttoa tuottavan työn äärelle Helsinkiin.

Helsingin valmisteilla olevassa yleiskaavassa varaudutaan seudun väkiluvun kasvuun 600 000 asukkaalla vuoteen 2050 mennessä, josta Helsinki ottaisi vastuulleen neljännesmiljoonan. Luvut perustuvat kasvun jatkumiseen entiseen tahtiin.

Helsingin seudun nykyisestä väestönkasvusta puolet on peräisin ulkomailta. On vaikea uskoa, että ulkomaalaisväestöä tulisi jatkossa samaan tahtiin, koska päämuuttajamaista Virossa elintaso nousee niin, ettei muuttopaineita enää ole. Venäjästä taas ei uskalla ennustaa mitään. Helsingillä on kielensä ja ilmastonsa vuoksi vaikeuksia houkutella koulutettua ulkomaista työvoimaa.

Asuntoihin on kyllä tulijoita, vaikka ulkomaalaisväestöä ei tulisi. Muutto muualta Suomesta kiihtyy, jos asunnot Helsingissä halpenevat.

Asuntojen hinnat Helsingissä ovat noin kaksinkertaisia muuhun maahan verrattuna. Helsingin seudulta saa kyllä asunnon Tampereen hinnoilla, jos ei ole nirso sijainnin suhteen. Asuntojen ylikysyntä kohdistuu joihinkin kaupunginosiin ja erityisesti Helsingin kantakaupungin ratikkavyöhykkeelle. Kehyskunnissa kaavoitetuille tonteille ei löydy ottajia. Pientalo syrjässä ei ole enää lapsiperheen unelma eivätkä kaukaiset kerrostalolähiöt houkuta väkeä. Ilmiö on maailmanlaajuinen.

En ymmärrä, miksi valtio vaatii kehyskuntia kaavoittamaan lisää tontteja, vaikka edellisiäkään ei saa kaupaksi. On kallista tehdä kaavan velvoittamat tiet sekä vetää vedet ja viemärit.

Kannattaa kaavoittaa sitä, mitä asukkaat haluavat eli asuntoja sinne, missä hinnat ovat korkeat. Tätä vastaan on sanottu, että hyville paikoille rakennettaessa saadaan vain kalliita asuntoja, joihin useimmilla ei ole varaa.

Kaupunkitaloustieteen mukaan keskeisille paikoille rakentaminen laskee kaikkien asuntojen hintaa, myös syrjempänä olevien. Siksi betonia ei kannatta haaskata rakentamiseen huonoille paikoille.

= = =

Helsingissä tehdään kaavoituksen kumousta. Koska väki haluaa kantakaupunkiin ratikkaverkon äärelle, rakennetaan lisää kantakaupunkia ja vedetään ratikkalinjoja. Kaikki eivät tietenkään halua kantakaupunkiin, mutta selvästi useampi haluaisi. Uudesta yleiskaavasta on julkaistu visio, jossa luvataan asunnot 260 000 asukkaalle. Näistä 150 000 – 200 000 tulisi kaupunkimaisesti Kehä yhden sisään. On tekeillä suuri harppaus urbaaniin asumiseen.

Käsittämättömän paljon asuintilaa saadaan, kun moottoritiet muutetaan Kehä I:n sisäpuolella kaupunkibulevardeiksi – esimerkiksi Lahdenväylästä tehdään Mäkelänkadun kaltainen. Moottoriteiltä vapautuville alueelle lasketaan mahtuvan 130 000 uutta asukasta! Pelkästään Turunväylän muuttaminen kaduksi Munkkivuoren kohdalla vapauttaa rakennusmaata tuhansille asukkaille haittaamatta juuri lainkaan liikennettä.

Kun moottoritie muutetaan kaduksi nopeusrajoituksinaan, suojateineen ja liikennevaloineen, sisääntuloliikenne hidastuu joillakin minuuteilla. Paljon enemmän aikaa säästyy siitä, että 130 000 ihmistä pääsee asumaan lähemmäs keskustaa ja voi vaikka kävellä töihin.

Liki kaksisataatuhatta lisäasukasta kantakaupunkiin merkitsee suurta henkilöliikenteen lisäystä pienellä alueella. Se on mahdollista vain joukkoliikenteellä. Autot eivät mahdu. Tarvitaan paljon lisää ratikoita.

Laskeeko näin suuri asuntotarjonnan lisäys asuntojen hintoja kantakaupungissa? Todennäköisesti, mutta ei sekään ole varmaa. Mitä enemmän asukkaita, sitä enemmän elämää. Kasautumisedut ovat syynä haluun muuttaa kantakaupunkiin ja ne vain voimistuvat. Hukkaan asuntotarjonta ei silti mene. Useampi halukas pääsee kantakaupunkiin ja muiden asuminen sen ulkopuolella halpenee.

Kaupunkisuunnittelusta kirjoitetaan lehdissä sosiaalisessa mediassa paljon, mutta melkein aina on kyse jostain pienestä yksityiskohdasta, korkeintaan muutaman tuhannen asunnon kaavasta. Isot päätökset eivät kiinnosta. Julkista keskustelua tarvittaisiin, koska moni asia on auki.

Pitäisikö Helsingin keskustassa suosia toimistoja, vaikka moni kiinteistön omistaja haluaisi muuttaa toimistotalon asunnoiksi, koska asunnoista maksetaan enemmän? Alue on Suomen paras paikka toimistoille, mutta on himoittu myös asuntoina.

Pitäisikö rakentaa ylöspäin vai suojella kaupungin siluettia mereltä nähtynä? Vanhempi väki yleensä vastustaa ja nuorempi kannattaa pilvenpiirtäjiä, kunhan ne ovat kauniita. Hotelli Torni esimerkiksi on kaunis.

Pitäisikö vanhoja, alun perin väliaikaisiksi rakennettuja taloja purkaa peruskorjaamisen sijasta ja korvata olennaisesti tiheämmin kaavoitetuilla? Tämä on sadantuhannen lisäasukkaan kokoinen kysymys.

Uhrataanko viheralueita rakentamisen alle vai tiivistetäänkö rakennettuja alueita?

= = = =

Moni maakunnan mies on jo raivon partaalla: miksi kaikkien on muutettava Helsinkiin? Onhan sitä työtä ja toimeliaisuutta muuallakin. En voisi olla enempää samaa mieltä. Olisi hyvä, jos Suomeen syntyisi muitakin vetovoimaisia alueita, mutta ei niitä Helsingin asuntopulalla synnytetä.

(Kirjoitus on julkaistu Näkökulma-artikkelina Suomen kuvalehdessä)