Tuleva pääministeri Juha Sipilä (kesk) vetosi ”syvästi” poliittiseen ja virkamieseliittiin, kirkon ja elinkeinoelämän johtoon, jotta he sitoutuisivat vapaaehtoisesti hallitusohjelman mukaisiin taloustalkoisiin.

”Me tarvitsemme kohtuuden ja samassa veneessä kulkemisen viestejä. Jokainen suomalainen voi osallistua talkoisiin, mutta vahvojen ja hyväosaisten on kannettava muita suurempi vastuu”, Sipilä sanoi Smolnassa hallitusohjelman tiedotustilaisuudessa 27. toukokuuta.

Poliittisen taloustieteen tutkija Lauri Holappa ei usko, että palkanalennuksiin tullaan suostumaan vapaaehtoispohjalta kovin laaja-alaisesti.

”Voihan olla, että jokunen kirkonmies siihen lähtee, mutta veikkaan, että siihen se sitten jääkin”, Holappa heittää.

Vaikka johtotason ihmiset osallistuisivat laaja-alaisesti taloustalkoisiin omia palkkoja nipistämällä, kansantalouden kannalta sillä ei ole itsessään juuri mitään merkitystä. Hyvätuloisten ihmisten kulutus ei tule paljon laskemaan pienehkön palkanalennuksen seurauksena.

”Tämä kuulostaa lähinnä siltä, että pienituloisille ihmisille tulee sanktioita ja pakkoja, ja suurituloisille tulee suosituksia”, Holappa sanoo.

”Nyt yritetään löytää, miten tätä asetelmaa saisi ainakin näennäisesti muutettua tasapuolisemmaksi, jolloin puhuminen yhteiskuntasopimuksesta ja siitä, että kaikki ovat samassa veneessä, olisi edes jollakin tavalla relevanttia.”

Holapan mielestä nyt on liian läpinäkyvää, että elinkeinoelämä ja valtiovalta ovat vaatimassa hyvin samansuuntaisia toimenpiteitä ammattiyhdistysliikkeeltä.

”Tässä ei ole perinteistä kolmikanta-asetelmaa, vaan ikään kuin kaksikanta-asetelma.”

Hallitus aikoo yrittää jo kertaalleen tuloksettomaksi jäänyttä ”yhteiskuntasopimusta” vielä kerran. Pyrkimyksenä on saada vaalikauden aikaiset matalat palkkaratkaisut, joilla saavutetaan ”hintakilpailuhyppy”.

”Tavoitteena on yksikkötyökustannuksen alentaminen noin viidellä prosentilla, ja vastapainona on muutosturva ja siihen liittyvä koulutusmalli”, Sipilä sanoi hallitusohjelman tiedotustilaisuudessa.

Neuvottelutuloksesta riippuen tarjolla on keppiä tai porkkanaa. Jos sopimus toteutuu, tuloveroon saadaan yhden miljardin euron kevennysvara. Jos sopimus kariutuu, hallitus toimeenpanee 1,5 miljardin euron lisäsäästöt ja veronkorotukset, jotka tulevat jo suunniteltujen neljän miljardin säästöpäätösten päälle.

Holapan mukaan ammattiyhdistyksellä on ota tai jätä -tilanne.

”Ammattiyhdistysliikkeen tilanne katsotaan tällä hetkellä niin heikoksi, että tällainen asetelma voidaan rakentaa”, Holappa sanoo.

1990-luvulla oli vastaavanlaisia yritelmiä, mutta silloin Suomessa oli paljon vahvempi ammattiyhdistysliike ja vasemmisto. Nyt yhteiskunnallinen ilmapiiri on muuttunut.

”Ammattiyhdistysliike on paljon heikompi ja poliittinen työväenliike vieläkin heikompi.”

Holappa arvelee, että ammattiyhdistysliikkeellä ei ole rahkeita lähteä vastustamaan yhteiskuntasopimusta.

”Se saisi silloin kansalaisilta syyt niskoille, että te aiheutitte vielä suuremmat leikkaukset.”

Holapan mukaan välttämättömäksi koetut työmarkkinajoustot aiotaan nyt runnoa sanelupolitiikalla, jossa on irtaannuttu perinteisestä suomalaisesta työmarkkinaneuvottelurakenteesta.

”Luulen, että ammattiyhdistysliikkeellä ei kauheasti ole vaihtoehtoja.”