Huoltomies nukkui pommiin, kieltäytyi töistä, törmäsi liikenteenjakajaan ja aiheutti vesivahingon – miten kävi potkujen?

Monipuolisesti ongelmia aiheuttaneen huoltomiehen potkut eivät menneet niin kuin työnantaja olisi toivonut.

Mitä tehdä huoltomiehelle, joka nukkuu toistuvasti pommiin ja myöhästyy töistä? Miehelle, joka kieltäytyy työtehtävistä ja on päivystysvuorossa tavoittamattomissa?

Mitä tehdä, jos sama huoltomies törmää liikennejakajaan firman autolla eikä ilmoita asiasta? Tai jos mies aiheuttaa vesivahingon asiakkaalle? Tai unohtaa ovenavauksesta saamansa 50 euron käteismaksun taskuunsa?

Mittahan siinä tulee pomolla täyteen. Ja sehän on potkujen paikka, vaikka kyseessä kuinka olisi firman pääluottamusmies.

Pohjois-Savon käräjäoikeuden mielestä kuopiolainen kiinteistöalan huoltofirma teki kuitenkin väärin: irtisanomiselle ei ollut oikeutusta.

Oikeuden ratkaisu tuli firmalle kalliiksi. Firma joutuu maksamaan heinäkuussa 2017 poispotkimalleen huoltomiehelle kymmenen kuukauden palkan lisäksi sairausajan palkkaa, työpalkkasaatavaa ja odotusajan palkkaa yhteensä liki 27 000 euroa.

Lisäksi firman on maksettava pääluottamusmiehen toimen lisäksi työsuojeluvaltuutettuna tehtäviä hoitaneen miehen oikeudenkäyntikuluja runsaat 15 500 euroa.

Seitsemisen vuotta ennen potkujaan firmassa työskennelleen miehen syntilista oli työnantajan näkökulmasta pitkä. Vakavimpana perusteluna potkuille firma piti sitä, että mies on kieltäytynyt työtehtävistä.

Ristiriidat kulminoituivat kesällä 2017, kun huoltomies kysyi pomoltaan, voiko hän ottaa päivystysvuorolleen eri auton kuin tavallisesti. Asiasta syntyi sanaharkka, minkä seurauksena huoltomies jätti vuoronsa tekemättä.

Oikeus katsoi, ettei kieltäytyminen ole yksistään asiallinen ja painava syy irtisanomiselle.

Muut laiminlyönnit olivat vähäisempiä. Työnantajan ainoa esimerkki oli se, että mies oli kieltäytynyt edellisenä talvena lumitöistä selkänsä vuoksi.

Riidatonta oli se, että firma oli antanut aamuisin usein pommiin nukkuneelle miehelle useita kirjallisia varoituksia ja suullisia huomautuksia myöhästymisistä vuosina 2014–16.

Vuoden 2017 puolella mies ei herännyt kellon soittoon neljänä aamuna. Joka kerralla mies ilmoitti asiasta tekstiviestillä ja kysyi, voisiko tulla töihin myöhemmin.

Kolmesti työnantaja antoi luvan. Yhdessä viestissä työnantaja muun muassa ilmoitti, että ”tule klo 11.30 ja puolpekkasen voi pitää”.

Koska työnantaja hyväksyi myöhäisemmät töihin tuloajat, oikeus katsoi, ettei kyse ollut myöhästymisistä. Oikeus ei siis katsonut miehen myöhästelyn jatkuneen samankaltaisena viimeisimmän varoituksen jälkeen.

Vaikka kuinka olisi aiemmin varoiteltu, ei myöhästelystäkään siis ollut irtisanomisen syyksi:

– Ellei työntekijä enää syyllisty vastaavaan toimintaan, häneen ei voi kohdistaa työsuhteen päättämistoimenpiteitä, oikeus linjasi.

Mikään muukaan irtisanomisperuste ei oikeutta vakuuttanut. Eivät edes huolimattomuudet kuten se, että kerran mies unohti päivystyspuhelimensa kotiin 1–2 tunniksi.

Kerran mies törmäsi firman autolla liikenteenjakajaan, muttei ilmoittanut asiasta yhtiön ohjeistuksen mukaisesti pomolle. Firma varoitti miestä sekä kolaroinnista että ilmoittamatta jättämisestä, mutta oikeus vetosi jälleen varoituskäytännön periaatteeseen.

– Asiassa ei ole tullut esille, että kantaja olisi toiminut vastaavasti varoituksen jälkeen.

Firma kertoi oikeudessa myös miehen aiheuttamasta vahingosta asiakkaan keittiössä. Mies ei huomannut sulkea vesijohdon pääsulkua, minkä vuoksi vettä roiskui muun muassa allaskaappiin. Kosteusmittauksista ja korjauksista tuli firmalle 850 euron lasku.

Huolimattomuuteen firma vetosi lisäksi siinä, ettei mies palauttanut työkohteiden avaimia kassakaappiin vaan jätti niitä työautoon tai omien työvaatteidensa taskuun.

Kerran mies kävi avaamassa oven asiakkaalle, joka maksoi 50 euron avausmaksun käteisellä. Asiakas soitti myöhemmin firmaan ja kysyi, oliko maksu tullut perille.

Ei ollut. Mies toimitti rahat firmalle vasta kun pomo otti asian puheeksi.

Oikeus piti näitäkin huolimattomuuksia kertaluonteisina ja niin vähäisinä, ettei niidenkään vuoksi voi potkuja antaa.

Kohtuuton peruste oli myös se, että mies oli tehnyt ostoja itselleen firman tililaskutuksen kautta. Näin toimiessaan mies sai hankinnoistaan alennusta.

Oikeudessa jäi epäselväksi, oliko miehellä moiseen lupa vai ei. Koska firma ei ollut miestä koskaan omista ostoista varoittanut, oikeus katsoi, ettei toiminta voi olla syy irtisanomiselle.

Tilanne kärjistyi lopulta heinäkuussa 2017, kun mies jäi sairauslomalle ilmoittamatta syytä välittömästi. Sairausloman syy oli ei-elimellinen unettomuus.

Miehen mukaan sairaus vaaransi työturvallisuutta. Työnantaja katsoi puolestaan, ettei kyseisen F51.0-koodin mukainen sairausloma oikeuta sairausajan palkan maksamiseen.

Tässä kohtaa firma päätyi antamaan potkut. Koska kyseessä oli pääluottamusmies, irtisanomiseen tarvittiin suostumus työntekijöiden enemmistöltä.

Se onnistui, mutta samalla firma oli huolimaton työsopimuslain pykälien kanssa. Firma ei tiennyt, että erillinen lista tarvittaisiin pääluottamusmiehen irtisanomiseksi.

Firman olisi pitänyt kerätä kaksi nimilistaa antaakseen potkut yhdelle miehelle. Molemmat listat olisi pitänyt esittää ennen irtisanomista, mutta lista enemmistön suostumuksesta työsuojeluvaltuutetun irtisanomiseksi valmistui liian myöhään.

Tämä yksityiskohta teki käytännössä irtisanomisesta laittoman. Teknisesti firmalla oli oikeus antaa potkut pääluottamusmiehelle, mutta koska sama mies toimi myös työsuojeluvaltuutettuna, irtisanomisesta tuli laiton.

Mies ei ole löytänyt uutta työpaikkaa potkujensa jälkeen.