Perustuu tositarinaan.

Eräs loskainen lauantai kerran savuisessa pikkubaarissa. Biljardipallot naksahtelivat jossain taustalla, jukeboksista joku soitti Pate Mustajärveä, pikkutelkkarista pari tyyppiä tsiikas lätkää ja toinen tasoitti. Normilauantai. Sauna ilman kiuasta.

Vanhempi mieshenkilö istui kuluneella plyyssillä ja kietaisi toisen kaljansa joka oli vielä kylmää ja kolusi ylös hakemaan kolmannen. Nojaili hetken tiskillä ja katsoi kuinka vierasjoukkue meni johtoon telkun rämästä. Nuorempi jätkäseurue oli tullut salibandytreeneistä ja oluen kirkastamina jorisivat intistä…

”Sori mä en voinu olla kuulematta tota teidän keskustelua, tosi mielenkiintone, mitä sä sanoit niiku puolustuksesta…?”

”Jaa mä vai? Et onneks meillä on uskottava puolustus!”

”Uskottava… no sitä ei Ilveksellä ainakaa ole.”

”Mä oonki Tapparan miäs!”

”Parempi olla hiljaa siitä tässä baarissa, nääksä tuon nurkkapöyrän? Siellä o tatuoitu Iliveksen logo ja hakaristi samaan nahkaan… muute, saaks tulla pöytään, tunnut kaveri tietävä asioista jonku verra, olis mukava rupatella.”

”Siitä vaan, ollaan tässä ihan vaan lähetty iltakaljoille…”

”Ei siinnä, itse kukin, itse kukin kippaa mukin…”

”Tunnut käyneen armeijan, ainakin sevverran hyvin on tietoo ku kuuntelin”

”Pioneeri RUK, kurssi 223. Kipinä.”

”Sitä vähän arvelinkin. Sen jotenkin aina kuulee. Palaako rööki?”

”Ei kiitos mutta polta vaan, ei mua haittaa.”

”Puhuit jostain uskottavasta puolustuksesta, meinaat tätä meidän Suomen Armeijan systeemiä vai oikeasti uskottavaa?”

”No, uskottavaa sillai että vihollinen ei lähde edes kokeilemaan. On toiminu tähän asti hyvin…”

”Meinaat vai? Uskottava? Eikös kaikilla mailla ole uskottava puolustus ennenku joku hyökkää? Tiedätkö montako divisioonaa oli Ryssällä tuossa rajan takana YYA aikaan? Ei taineet kertoa rukissa sitä…”

”Jaa-a, veikkaan parikymmentä… eikös me puolustettu uskottavasti kun eivät kerran tulleet…?”

”58. Ja nämä pelkästään maavoimia. Sitä paitsi ne oli ystäviä. Tavaritsheja. Saatanan YYA. Ne olis ajanu tänne millon tahansa jos olis huvittanu. Kekkonen ehätti pari kertaa estämään menemällä Moskovaan vakuuttelemaan että tovereita saatana ollaan.”

”58? Mistä tollanen luku? Ja kukas sä olet kertomaan…?”

”Voit tarkistaa noita kylmän sodan ajan vahvuuksia mistä vaan ja mää vai? Tämmönen ilmavoimien evp aliupseeri vaan, sotilasmestari Kähkönen. Eläkkeellä.”

”58… ihan älytön luku…”

”Eiks oo? Tiedäksä mikä se uskottava puolustus silloin oli? No se että sitä ei ollu. Ryssä lenteli meidän puolella kuin omillaan, ei saatu raportoida koska ystävyys… kaikki kalusto sieltä, tankit, koneet, ammukset. Määräsivät meidän radiotaajuudet, tutkat, tarkastivat varuskunnat ja varikot kerran vuodessa…”

”Vittu, emmää tota oo kuullu. Toi on aika hurjaa kamaa…”

”Eiks oo. Yritäpä saaha media kiinnostumaan. Ei innostu. Vaikeneminen on kultaa saatana.”

”Mutta Talvisodan ihme varmasti opetti niitä ettei kannata tulla…”

”Ihme? Siinä mitään ihmettä ollut, turpaan tuli, seitkyttuhatta kaatunutta tai haavoittui, viistoisprosenttia pinta-alasta menetettiin ja kaikkia kaupunkeja pommitettiin. Tuhat siviiliä kuoli. Ja talous konkkaan.”

”Mutta maata ei vallattu perkele”

”Ei kai sitä tartte jos sen saa muuten höyläämään ittelle paalua. Faija sorvasi Ryssille nälkäpalkalla rautaa sodan jälkeen kakskyt vuotta. Parempihan se oli kuin Siperiassa, totta tuo puoli.”

”Mutta kyllä me nykyisin pystytään tehokkaasti torjumaan, eihän Ryssillä enää oo tuollaisia divisioona määriä…”

”Tehokkaasti? Ehkä. Jos eivät ryssi ihan kaikkea. Ilmaherruus niillä on joka tapauksessa ja…”

”Onhan meillä Hornetteja!”

”Ohan meillä joo. Ja koko meirän ilmatila on ryssien tutkapeitossa ja äs neljäsataa yltää Ruotsiin saakka. Saman tien kun yks kone nousee, nähdään mistä ja sinne lähtee Iskanderi tai joku muu ballistinen. Sitä paitsi Venäjällä on laittaa yhtä Hornettia vastaan 15 konetta. Ne pystyy pitämään meidät maassa pelkillä radioaalloilla…”

”Mutta ei se kaikkee ratkaise se ilmatilajuttu, me murrostetaan tuloväylät ja vedetään tarvittaessa miinaa rajalta Lahteen…”

”Ei ratkaise? Tänäpäivänä se on se mikä ensimmäisenä otetaan haltuun. Se on kakspuolinen juttu tuo taivas, sieltä myös näkee. Kaiken. Nääs… ottaks tuopin, voin hakee samalla.”

”Joo tuo vaan, tossa hintaa…”

”Hei jätkät, uskottekste tohon eläkeläiseen? Vähä outo eiks?”

”Emmää tiedä mutta yks tuolla kusella sano että ootte sitte everstin kans pöydässä, kysyin mikä vitun eversti ja se vinkkas tähän tyyppiin. Sano että on kova äijä, sotilasmestari”

”Mä oon periaatteesa sen yläpuolella muuten, vänskä on isompi…”

”…kuin sotilasmestari vai? Tossa sun tuoppi.”

”No… niiku sillai menee arvoasteikossa…”

”Niinhän se menee rauhan aikana. Ootko huomannu kun kokelaat ylennetään niin varuskunnissa on kaikilla päällystön aliupseereilla vapaapäivä? Muuten.”

”en… en tota oo kyllä hokannu…”

”Joskus oli joitain tapauksia, huomattiin että helpompi näin päin. Joillain oli hampaankolossa jotain vääpeliä vastaan ja yrittivät kurmuuttaa… turpaanhan ne vänskät otti, joutavaa kukkoilua. Napit ja ego, ei käy kaikille…”

”Sori, emmää silleen meinannu…”

”Kyä mä tiedän ettet. Kippis. Sillon kun pilliin vihelletään, yhtäkkiä sun komppanian vääpeli onkin pioneeripataljoonan komentaja. Tai värvätty kersantti majuri vastatiedustelussa. Mutta reservi sitä mitä passissa lukee. Suurin piirtein.”

”Nää eijoo mitää salaisuuksia pojat. Kukaan ei vaan ole kiinnostunut. Meillä poliitikot ylläpitää näitä mantroja ja kentsut käsketään hiljaisiksi. Ite oon eläkkeellä, tässä ryyppään muutaman vuoden ja sitten arkun kautta kotio…”

”Mantroja. Mutta Kollaa kesti…”

”Kesti. Ja Häyhä kestitti loput. Mutta kummalla puolella rajaa se on nyt?”

”Ja se perkeleen tuntematon sotilas… tietääks pojat että sen rainan näki ensimmäisenä ryssien miehityskomissio? Nehän ne hyväksy sen, ettei olis vaan liian neuvostovastainen. Sitä Rokan hahmoa on kiroiltu intissä siitä lähtien. Aina on jossain tuvassa yks rokka purnaamassa. Ja Lammio esikunnassa. Pieni sisukas Suomi tuli toiseksi. Hopeatila. Vittu sanon minä. Sillä rainalla on pidetty kansa jostain uskomattomassa koomassa, että hyviä muka oltiin. Paskat, ne halus vaan eristää meidät.”

”Täh? Siis Tuntematon Sotilas on tässä maassa isompi kuin raamattu tai kalevala, miten sä voit kelata tolleen…?”

”Mietippä tarkemmin, koko elokuva alkaa sillä että Suomi hyökkää Neuvostoliittoon. Talvisota on pyyhitty pois. Onko yhtään viittausta? Rajoja ylitellään mutta vain suomalaiset. Siitäkin tulee purnausta. Eikä sota siihen loppunut. Sitten alkoi Lapin sota. Moskova käski ampumaan saksalaiset Lapista tai ne tulee ja hoitaa homman. Koko raina on yhtä neuvostosirmakan pihinää…”

”Eiii… emmää voi uskoa. Siinähän on Åke Lindmankin hampaat irvessä kookoon takana…”

”Otanhan minä jalustan, just, näyttelijä tekee mitä vaan jotta pääsee kankaalle. Ja kuinkas ookkelle kävi? Ampui itteensä päähän. Ja Riitaoja luikki karkuun mutta saa kudin selkäänsä.”

”Joo mutta onhan siinä paljon hienoja niiku se panssarin tuhoaminen…”

”Katoppa tarkemmin sitä kuvaa. Siinä tuhotaan saksalainen vaunu. Olis ollu rekvisiitaksi oikeitakin sotkia mutta ei uskallettu käyttää. Ja monta muuta juttua, kuten se jatkuva valittaminen, muonavarojen varastelu, päällystön vittumaisuus. Kyllä se ryssä tajusi että jonkinlainen requim piti tsuhnille sallia ja tuollainen se sitten on. Suurempi kuin raamattu, pitää paikkansa, valitettavasti. Sitä ei saa karkealla saippualla eikä teräsvillalla edes tästä takametsän alitajunnasta pois…”

”Suomalaiset sotaelokuvat on kyllä aika huonoja…”

”No mikä raina täällä hyvä olisi? Ookke Lintman ohjasi ite kolme sotarainaa, jäi varmaan se Lehto egotrippi päälle, kaikki järjestään sekavaa kamaa. Pieni eliitti stadissa näitä pyörittää. Ja leikkii elämää suurempaa.”

”Paitsi se Parikan Talvisota…”

”No siinä poikkeus joka vahvistaa säännön! Hyvä pointti nuori mies. Sääli että Pekan terveys meni siihen. Sitä elokuvaa vastustettiin eräissä piireissä henkeen ja vereen. Ja suunnan voitte arvata. Elokuvasäätiötä myöten. Mutta elokuvana helvetin hyvä. Verratkaa huvikseen siihen tuntemattoman tragi-komediaan.”

”Miten sä muka tiedät nuokin…”

”Nuori mies, lukee lehtiä ja kuuntelee korvillaan. Sitä kerkee pitkään ikään paljon. Eikä siihen aikaan kaikki praavda ollu lehdissä. Monesti röökitauolla tuli oikeeta dataa parin päivän esikuntaluennon edestä. Joka saatanan yksikössä oli joku joka ymmärsi YYA velvoitteita liiankin hyvin, vittu, oli kahdet suunnitelmat, ne aakakskeltaiset ja sitten oikeat. Jos muistatte niin sodan jälkeen suojelupoliisi siirtyi KGB:n alle, tuli punainen valpo. Ja Kekkonen päälliköi kaikkea. Ja armeija piti eritoten laittaa luupin alle…”

”Kekkonen oli kova äijä. Rispekt.”

”Kekkonen oli Moskovan paviaani, Tito jugoslavian. Nuorallakävelyä se oli pojat. Meillä oli neuvostohanska perseessä ja lujasti. Koko etyk homma oli neukkujen junailema show jossa Kekkonen sai sivuroolin. Oltiin näennäisitsenäinen maa, Naton kartoissa punainen, Ruotsi oli sininen. Puskurivyöhyke ryssille. Tänne ne ois ajanu puolimiljoonaa miestä ja tankkia ja Nato olis ydintuulettanu ne helvettiin, samalla Suomen. Semmoisen sopimuksen takana Kekkonen seisoi. Ja yritti laittaa armeijan seisomaan. Osa seisoikin saatana.”

”Oletko nyt tosissasi? Ettei olis laitettu hanttiin?”

”Siis olis yritetty jos olisi ennätetty. Vaan kun milläs ennätät kun toisella on koko ajan täydessä valmiudessa 58 divisioonaa ja tuhatviissataa suihkaria ja meillä armeija nukkuu kotona siviileissä? Pelkästään kertauskutsujen postimerkkien nuolemisen aikana Pihkovasta olis laskettu kolme prikaattia spetsnatseja Helsinkiin ja Viron puolelta laskettu pitkin rannikkoa muutama divisioona. Ja soluttautujat olis katkaissu puhelimet, teeveen ja radion. Ehkä jotain lentokalustoa olis ehditty lentää Ruotsin puolelle, valtion kassa mukana, mutta sekin oli ohutta. Optimistit laski että kaks viikkoo ois pystytty hidastamaan perinteistä maahyökkäystä teitä pitkin mutta kaks viikkoo on hyttysen ininää puna-armeijalle, ne suunnitteli hyökkäystä Berliiniin saatana kaks vuotta…”

”Kolme viikkoo. Mä kuulin yheltä kaverilta. Se o reservin luutnantti.”

”Kolme viikkoo joo, seittämän lisäpäivää aikaa evakuoida. Ruottiin vai? Kuulkaas urhot nuoret, sillä ei ole mitään merkitystä saatteko prenikan hautakiveen vai ette kun kuitenkin menee koti alta. Ei sotavoima ole itseänsä varten, se on muita varten. Lapsia ja vanhuksia, vaimoja, tyttöjä ja poikia, että ne saa elää uskottavasti. Perkele, sota itsessään on meille häviö. Me ollaan kansa joka on puolet pienempi kuin Leningradin asukasluku, tilaa piisaa juu, mutta sinne tarvitaan niitä rynkkyjä jos meinataan pitää se tila. Se on silviisii jotta jos meinataan olla itsenäisiä ilman kavereita, meidän pitää tehdä tästä maasta pohjois-korea saatana. Aseistaa hampaisiin ja laittaa oma ydinpommi tulille. Ja kansa syömään ruohoa…”

”Pohjois-Korea? eii… kait? Siis niiku kommunismi vai?”

”Kommunismi fasismi… ihan sama mikä se muoto on, samaa ruoskaa ja kuria. Jos aikoo itseään tuhat kertaa isomman vieressä leikkiä uskottavaa kansaa, pitää olla vehkeet ja halu siihen. Meillä ei ole. Millään helvetin insinöörimatikalla tai muulla et saa sellaista tulosta että me pystyttäis yksin estämään rajan yli tulija. Paitsi Ruotsi. Sitä paitsi kukaan lännessä ei edes näe painajaisia suomeen hyökkäämisestä, se on niin utopiaa sieltä päin…”

”Oolannin sota oli kauhiaa…”

”Oolannin sota oli ryssiä vastaan, ei Suomea. Niiku näätte, jos ollaan Venäjän alla, ollaan sotilaallinen kohde ja käsi perseessä, käsi jossa on sirppi ja vasara. Koko helvetin ydin on Venäjä, venäjä vitun venäjä. Voita pannulle, vanja sätkii saatana…”

”Mutta me ollaan eeuussa, eihän ne sinne hyökkää. Tai siis tänne. Tulee poliittista painostusta ja muuta. Jopa saahaan Natosta apua…”

”Oletko nyt aivan varma? Kato noita Soineja ja Hulluahoja, niin on huutaneet että eeuu on perseestä. Mitäs sitten kun ne on hallituksessa? Tai kun öyhöt päättää että pitäis saaha markka takaisin? Ja yks ryssä olikarkki ostaa puolet meidän valuuttapotista? Ja laittaa vähä vaalifyrkkaa sinne ytimen pöytiin? Ja kun ei olla natossa, vittuako se niitä kiinnostaa, tai siis kiinnostaa tarkkailu ja oppimismielessä. Mutta koska ei haluta, ei auteta. Näin kansa tahtoo, perkeleen lampaat…”

”Onhan se nousussa se kannatus…”

”Nousussa? Saman tien kun se nousee, presidentti laittaa öljyä laineille. Miks vitussa? No koska moskovassa hermostutaan. Että heidän etupiirissä halutaan uskottavaa puolustusta. Helvetti, Baltit ja muut tajus pelin heti kun saivat itsenäisyyden, että vain yhdessä Naton kanssa voidaan ehkäistä Venäjän sotilasvoima. Muuten ollaan kohde. Venäjä haistattaa paskat pikkuisille, on tehnyt sen aina. Niin tekee varmaan kaikki. Mutta länsi on tajunnut toisen maailmansodan jälkeen että sama pitää estää. Siksi liittouduttiin. Edes löyhästi. Ampiainen on pieni mutta pesällinen niitä saa karhun vauhkoksi ja painamaan karkuun…”

”Meikä kannattaa muuten natoa…”

”Natoa? Kato viisautta tässä pöydässä! Noinhan se on. Kyllä sitä kannatetaan, kukaan vaan ei uskalla puhua. Luulevat että ryssä hyökkää jos meinataan hakea sinne. Natovastaisuus on itseasiassa sotapelkoa. Ovelasti meille syötetty YYA aikaan, demonisoitiin Nato, että se tappaa naisia ja lapsia jossain viidakossa koska ameriikka oli vietnamissa. Tai muuta paskaa. Samaan aikaan Nato esti puna-armeijan marssin Pariisiin ja Euroopan ydintuholta. Kuka siitä kiittää? Ei kukaan. Silti kaivellaan jotain ameriikan sotasivutuotteita vaikka ryssä lahtasi omiaan ajatusrikoksista rajan takana. Perkeleen rauhanpuolustajat… jumalauta ette tiedä millaista sakkia täällä pajatti kuuskytluvulla, latvakakkosia jotka huusivat vanhemmilleen että mitäs menitte sinne Kannakselle, oma vika, näättekö nyt mitä tarkoitin sillä tuntemattomalla? Ja jumalauta ne oli Kannaksen evakkoja… ”

”Joo, toi on aikas törkeetä…”

”Se oli esim se agit-proppi yhtä suosittua kuin rokenroll, viisauspiireissä juotiin halpaa sev punkkua ja lautasellinen guatemalan verta päälle. Nähtiin suuri kommunistinen globalisaatio pyrkimys väistämättömänä ja Venäjä sen uutena jeesuksena. Vai oliko tsekevaara, mikä lie juudas. Oli kuulkas henki aika löyhällä täällä sillon, meinaan maanpuolustushenki. Hyvä ettei tulleet sisään seitkytyks, oli eräillä jo vastaanottoruusut valmiina…”

”Praha 68…”

”Niimpä. Tiedättekste että samalle päivämäärälle kun ryssät valtas Prahan, nehän pyysi laskeutumisluvan kolmelle antonov kuljetuskoneelle Prahan lentokentälle josta pomppas erikoisjoukot, otti lennonjohdon haltuun ja rupes lasettamaan lisää joukkoja, niin oli pyydetty laskeutumislupa myös Helsinkiin. Kyllä. Ja Suomenlahdelle ajettiin koko Balttian laivasto joka teki meidän puolelle rynnäkköjä, laski savuverhoja, eräs rannikkopatteriston komentaja oli jo laskenut arvot maaliryhmille, kyllä, ryhmille sillä botskeja oli niin paljon ja soitti kajareista porilaisten marssia jätkille että kohta alkaa…”

”Ei helvetti…”

”Ja paljon muuta. Siellä on salaista leimaa paperit täynnä. Silputtu varmaan jo iso osa. Sellaista ystävyyttä ja avunantoa. Me oltiin amputoitu maa, meillä ei ollut muuta kuin se epätoivoinen sissisota suunnitelma. Kaikki joukot siirtyvät varsinaisen tehtävän suoritettuaan taistelualueen sivulle ja aloittavat sieltä häirinnän, kuulostaako tutulta? Kelatkaa, siellä kyykkää tsuhna kuusen alla ja katsoo kun puna-armeija ajelee sen skodalla…”

”Mutta eihän tuo oo isämmaallista puhetta…”

”Isämmaallista? Tää on sitä sosialistista realismia pojat. Miks luulette että jopa tykistö ja selustajoukot kantaa telamiinoja harjoituksissa koko ajan? Koska linja pitää vai? Kaiken varalta tietysti… vai mitä pioneeri… vink vink…”

”Mutta aliarvioitko sä nyt vähä… että ne tulee läpi ja sitten ruetaan sisseilemään?”

”Kolme viikkoa, sitten ratkaisutaistelu. Mitä sen jälkeen? Jälleen ikuinen rauha? Yhessä skenaariossa poliittinen johto taipuu vaatimuksiin, uusi raja Kymijoelle ja uudelleen asuttaminen, Lapista luovutaan ja Ahvenanmaa vuokrataan. Yhessä taasen hallitus pakenee, maa siirtyy sissisotaan, Suomesta tulee Afgahnistan. Siviiliväestö kokee suurimmat tappiot koska ryssät kostaa heihin tehdyt iskut. Joudutaan tuhoamaan omaa infraa, rakennuksia, tehtaita, siltoja. Kaikki kalusto mitä ei ole kätketty, menetetään. Venäjä työntää tänne vajaan miljoonan väestöä, tekee Suomalaisista vähemmistön. Linnoittaa strategiset mestat, antaa talven viedä korpiurhoista puolet pois, hiivuttaa kokon kasaan ja taas ompi Suomi osa suurta impperiumia ja itämeri heidän. Ja ruotsi paskoo allensa ja liittyy natoon salamasopimuksella. Siellä on rätingit olemassa. Kaikkia näitä kuvioita reenataan…”

”Häh? Ai itsemurhapommittajiksi meikäläiset? Nyt kyä…”

”No mitä muuta keksit asymmetrisessä sodankäynnissä? Vihollinen tarkkailee taivaalta kaikkea. Panssaroidut partiot kaahaa teitä. Miina silloin tällöin mutta Venäjää se ei paljoo heiluta, ne estää median siitä leviämästä. Niiku Tsetshenia kakkonen. Siellä lahdattiin ihmistä kuin sikoja mutta missään ei ollut otsikoita. Sitten rakennetaan mediaan uus narratiivi jostain muka Suomalaisesta uudesta separatistista joka nostetaan valtaan ja pusketaan viestimet ja muut härpäkkeet täyteen sille rakennettua kulissia. Lopulta se menee läpi kun ei ole muutakaan. Media väsyy ja hyväksyy. Sitten Ville Haapasalo tekee siitä teevee sarjan. Villen kanssa Suomea vapauttamassa. tai jotain.”

”Eii.. eihän tollasta voi tapahtua. Tää on vuos 2009. Kamoon! Nyt on internetti ja kaiken voi tarkistaa, eihä joku lapsellinen propakanda mee läpi…”

”Ei voi vai? Vuos sitten Venäjä hyökkäs Georgiaan ja Kiinassa oli olympialaiset? Eeuu johto poukkoili siellä raatojen seassa ja antoi sekavia lausuntoja, lopulta sanoi että Georgia hyökkäsi Venäjän kimppuun… siis Georgia, kahden miljoonan ihmisen pläntti muka hyökkäsi Ven…”

”Mä oon lukenu tosta, kyllä se niin meni.”

”Paskat menny. Venäjä oli täydessä valmiudessa sen viiskytkasi armeijalla ja mustanmeren laivasto motitti sen rannikolta. Sen ilmavoimat oli tiedustellu jo viikkoja, media ei vaan uskonut väitteitä ku kerran olympialaiset ja Venäjän vastapropaganda kiisti kaiken. Sinne mentiin vanhan näköisellä kalustolla ja epämuodollisesti, sillä hämättiin puolet toimittajista. Yhtä maskirovkan juhlaa…”

”Maskirofka?”

”Tarkoittaa Venäläisten vanhaa oivallusta, tai se on jo Tsu Zenin peruja, että näytä heikolta kun olet vahva ja toisinpäin. Naamioitumista. Paskan peittelyä, kulisseja, peilejä, vääriä maastopukuja, valeita, propagandaa, Otto Ville Kuusisia, sumua…”

”Tö fog of war…”

”Juuri näin. Sumua. Tai kirkkautta, väärissä kohdissa. Se minkä näet, on tarkoitettu nähtäväksi ja se mitä et, sitä voit vain arvailla. Pirullista mutta sodassa kaikki on. Ja pirullista että maailma uskoi Georgian hyökänneen ensin. Mainilan laukaukset, muistaaks kukaan… entä kun ne tekee sen meille uudestaan? Ei tarvita kuin yksi kouho maailman johtajista edes sanomaan että on pieni mahdollisuus että Suomi ampui ensin ja media kaivaa sitä yksityiskohtaa kuukauden…”

”Fak. Me ollaan kusessa.”

”Oltu pitkään. Huomaatte pian kuinka pääoma lähtee luistelemaan täältä, Kymijoen kartanoherra ja muut perässä. Siellä on kaikenlaista dataa nyt ilmassa. Mutta meillä iloitaan idänkaupasta. Se vielä kusee taas kerran niskaan ja raskaasti perkele.”

”Mutta kauppahan se pitää maailmaa liikkeessä… sehän on kapitalismia ei mitään kommunismia enää…”

”Ei se estänyt Suomea ennenkään, neuvostoliiton kauppa oli seitkytprossaa silloin aikanaan ja kun neukut kaatui, kaatui Suomikin. Jos muistatte yheksänkytluvun laman, se oli yhtä perkelettä, saatana siinä meni moni perhe ja firma, valtio ei uskaltanut mainita että vitun ryssät veti meidät messiin vaan ryhtyi raapimaan kansalta rahoja ja kansa dokas ittensä vitutuksen kanervikkoon…”

”Vitutuksen kanervikkoon?”

”Hautausmaalle. Reippaina käymme rekkain alle, kirjanpito ja bensakanisterit takapenkillä niiku se yks Varkaudessa. Levätköön rauhassa… niiku moni muu.”

”Mun setä ampui ittensä ja vaimonsa. Hirvikiväärillä.”

”Voi vittu… sori, mä en tienny… otetaas malja heille. Pojat, cheers…”

”Mutta Venäjällä kaatui ihmistä kuin kärpästä. Oli ihme ettei se ydinasevaltio lähteny totaaliseen luisuun.”

”Toi on totta. Mehän nostettiin ysikaks valmiutta aikas reippaasti. Kokeiltiin kaikenlaista. Kertauksissa roiskittiin fosforilla. Ei aina tiennyt kuka on Moskovan sirkuksen tirehtööri. Nato lenteli tiedustelua yötä päivää. Venäläisiä varuskuntia nousi kapinaan, ei ollut yksinkertaisesti ruokaa. Kaikki puna-armeijan euroopasta vedetyt joukot oli sijoitettava Venäjän maaperälle. Suomesta myytiin niille telttakyliä. Ryssät joutu antamaan kenkää puolelle niiden upseereista ja muusta porukasta. Mafia rekrytoi sieltä vittumaisimmat. Osa lähti länteen, osa dokas ittensä kanervikkoon. Ne yritti uudistaa armeijaansa, korruptio söi tulosta raskaasti. Mutta älkää antako sen hämätä, jos olet heikko ja niin edelleen…”

”Mutta eihän niillä enää oo samaa kykyä kuin neuvostoaikoina jos kerran puolet on pois…”

”Niin on pinta-alastakin. Neuvostoliiton Puna-Armeija miehitti puolta eurooppaa ja oli eteen työnnettynä Saksaan, Itävaltaan ja Italiaan saakka. Se oli mitoitettu maailmansotaan. Nyt sen ei tarvitse, Natolla ei ole koskaan ollut sellaisia maavoimia kuin heillä, ryssät keskittyy lähialueille kuten Ukraina, Balttia ja Suomi, Kaukasus ja semmoiset. Nehän on jopa väläytelly semmoistakin että liittyisivät itse natoon, tekevät yhteistyötä ameriikan kanssa terroriasioissa ja semmoista. Mutta se on kaikki hämäystä. Ne pelaa aikaa.”

”Mutta entäs Ruotsi, nehän on herran kukkarossa…”

”Ruotsi. Taivas varjele, nehän ajaa alas puolustustaan. Tekevät sotilaallisen tyhjiön meidän taakse joka imee puoleensa… Kaliningrad on kivenheiton päässä ja Itämeri on moottoritie. Käsittämätöntä politiikkaa, ei voi ymmärtää. Kertakaikkiaan. Perseestä. ”

”Mutta nythän toi on aikas militaristista toi sun kelaus…”

”Militaristista? Maassa jossa kaheksankyt prosenttia miehistä käy pakollisen asekoulutuksen tappamaan maahantunkeutujia? Jossa pidetään talvisotaa ihmeenä ja uskottavaa puolustusta tieteellisenä faktana? Jossa jokainen tie tai siltasuunnitelma pitää leimata hyväksytysti puolustusvoimissa? Tai itsenäisyyttä juhlitaan käymällä sodissa tapettujen haudoilla pimeässä ja hokemalla tuntemattoman värssyjä? Tai…”

”Okei, I got tö point. Pohjois-Korea. Itsemurhatilastot. Venäjä. Ryssä. Voita pannulle.”

”No siihen suuntaan. Jos meinaa uskottavasti…”

”…puolustaa niin täytyy olla siihen valmis aina. Eikä sekään edes riitä. Sota itsessään on meidän häviö. Vaikka sen voitaa?”

”Kyllä. Venäjää vastaan. Se on juuri näin. Eikä me sitä koskaan voida voittaa. Kyse on turpaansaamisen vahinkojen minimoiminen. Tai maksimointi, kuinka sen näkee. Sanokaa mitä sanotte mutta voitte kutsua mua vaikka pasifistiksi. Koska mää olen ehdottomasti Natojäsenyyden kannalla ja koska vain se voi estää uskottavasti Venäjän sotilaalliset aikeet meitä kohtaan.”

”Ei jumalauta, meillä on täällä armeijan kappari joka on pasifisti!”

”No, mä kelaan tätä vaikka silleen että haluaisitko sinä jättää tämän turvallisuuspoliittisen ongelman lapsillesi? Että paskat ydinjätteestä, lapset hautaa sen sitten?”

”Viddu. Nyt on sotilasmestari ytimessä. Mä tarjoon seuraavan kierroksen. Otetaanks terävät ja kans?”

”Noh… tän kerran. Jos laitat jukeboksista Ace of Spadesin…”

”Yes sir. That will I do.”

. . .

Tämä perustuu tosikertomukseen eräässä baarissa kerran. Kaikki nimet on muutettu koska jne. Mutta suurin piirtein näin se meni. Kirjoittaja olen minä, kärpänen katossa.

😉