Suurin osa homojen vastustajista on rassukoita ja alemman seksuaalisen statuksen miehiä, kirjoittaa Tuomas Enbuske kolumnissaan.

Tuomas Enbuske. JENNI GÄSTGIVAR

Suurin osa homojen vastustajista on rassukoita ja alemman seksuaalisen statuksen miehiä. Sama koskee myös näitä miestä näytteleviä pikkupoikia rasistisissa mielenosoituksissaan.

Olen koukussa. Tuijotan tauotta YouTube-videoita homoliittoja vastustavista Aidoista avioliitoista sun muista homofobisista bakkanaaleista. Ihmisen ajattelu epäloogisuuksineen on äärimmäisen kiehtovaa, kuin amatööripornoa.

Homofobisissa ja rasistisissa mielenosoituksissa ei juuri näe miehiä, joilla olisi lisääntymisen kannalta oleellisimpia ominaisuuksia: ulkonäköä tai älykkyyttä. Eniten puutetta näyttää olevan purkitetusta statuksesta, rahasta. Nuo kolme asiaa kiinnostavat naisia eniten, vaikka ihmisnaaraat naistenlehtien haastattelussa tietysti muuta valehtelevatkin.

Seksi on polarisoitunut. Samoin kuin taloudessa, myös seksuaalitaloudessa miehet jakautuvat selkeimmin voittajiin ja häviäjiin. Olemme länsimaissakin siirtyneet yhä enemmän moniavioisuuteen. Korkean statuksen miehillä on paljon naisia ja alhaisen statuksen miehillä ei välttämättä ollenkaan.

Kaikki maailman selkkaukset johtuvat vain yhdestä asiasta: siitä, etteivät nuoret miehet saa tarpeeksi seksiä. Nuorten miesten turhautuminen ja statushakuisuus olivat syynä niin fasismin kuin kommunismin nousuun. Erityisen voimakkaana se näkyy nyt arabimaailmassa, jossa seksuaalisuus on erittäin epätasa-arvoista. Kun rikkailla miehillä on muslimimaailmassa oikeus neljään vaimoon, se tarkoittaa, että yhtä moni mies jää pornolehdelle soittelemaan. Ei ihme, että statusta lähdetään siellä hakemaan paikallisista Soldiers of Odineista eli Isiksestä.

Miten se liittyy homofobiaan?

Geenimme ovat itsekkäitä. Itsekkäämpiä kuin kepulaiset kunnallispoliitikot tai AY-eliitti. Geenejäkään ei kiinnosta moraali tai oikeudenmukaisuus, niitä kiinnostaa lisääntyminen. Siksi kaikki ihmisyhteisöt suojelevat lisääntymistä kaikin mahdollisin tavoin. Maailmasta ei löydy yhtään muslimimaata, jossa homous ei olisi rikos, yleensä siitä teloitetaan. Myös länsimainen homoihin myönteisesti suhtautuva kulttuuri on tosi uusi ilmiö. Toki antiikissa ja joissakin kulttuureissa on homosteltu aiemminkin, mutta kyse on ollut eliitin kulttikäyttäytymisestä.

Homofobia on normi. Homojen oikeudet ovat valitettavasti poikkeus.

Homofobian suosittu keittiöpsykologiaselitys on se, että homouden vastustajat ovat kaappihomoja. Selitys on herkullinen, mutta herkullisuus ei valitettavasti tee siitä totta. Totuus on enemmän päinvastainen. Homofoobikko ei itse haluaisi homostella. Koska hänen älykkyytensä ei riitä erottamaan sitä, että jonkun toisen teko ei ole hänen tekonsa, syntyy ahdistus. Kun joku muu harrastaa homoseksiä, homofoobikko pelkää itsekin joutuvan dark roomiin pissaleikkeihin ja stailaamaan sen jälkeen julkkisten hiuksia ja käyttämään 150 euroa t-paitaan.

Ei ole olemassa mitään paikkaa nimeltä " miehisyys " , vaan se on yhdessä neuvoteltu rakennelma. Ja neuvottelua käydään koko ajan. Ja kun miehellä on huoli siitä, ettei hän ehkä saa naista, hän muuttuu kantilaiseksi. Eli haluaa luoda yleisen moraalikoodin siitä, että miehet ovat naisten kanssa.

Homofobia on siis ennustettavuuden hakemisesta epäselvässä maailmassa. Homofobiassa on ennen kaikkea suurin huoli siitä, ettei tyyppi itse saa pimppiä. Siksi länsimaiset homofoobikot ovat usein rumia tai statukseltaan seksuaalisesti epäviehättäviä. Vai kuinka monta von und zu Grisenschabelin -suvun komeaa perijää olet näissä mielenosoituksissa nähnyt?

Paradoksaalista on, että homofobiset muslimit ja maahanmuuton vastustajat jakavat suhteessaan homoseksuaalisuuteen usein hyvin samanlaiset arvot.

Älykkyys on evoluution vastaista käytöstä. Homojen suvaitseminen vaatii siis älyä ja abstraktia ajattelua. Kaikki eivät vain ole saaneet tässä jaossa sitä pitkää tikkua.

Lue kaikki Tuomas Enbusken kolumnit IL Blogit -sivulta.