ВОЛЮ ЗАХИСНИКАМ ВІТЧИЗНИ! ВОЛЮ САНЧЕСУ!

ПРИЙДИ на 11-ту годину 06.01.2016 р.

(3-й поверх Апеляційного суду Вінницької області, вул..Соборна, 6).

І ПІДТРИМАЙ СПРАВЕДЛИВІСТЬ!







Останнім часом відслідковується ганебна тенденція щодо притягнення до кримінальної відповідальності діючих учасників АТО за злочини, нібито вчинені ними і 5-ть, і 7-м років тому. З якимось садиським задоволенням хлопців витягують з війни в мирну Вінницю, щоб судити нелюстрованим судом і кинути за грати. Чомусь під роздачу в основному потрапляють розвідники. Так було з Локкі, так є з Санчесом. Співпадіння? Не думаємо… Тому, що «терпилами» по справах є місцеві «мажори», на сторону яких стають суди, закриваючи очі і на закон, і на справедливість, і на те, що засуджують діючих бійців АТО на догоду тиловим щурам.







Історія справи.



У 2008 році в ході сутички на вулиці міста Вінниця, Андрій став жертвою нападу гурту нетверезих молодиків. Серед них був син місцевого багатія, директора м’ясокомбінату «Івановські ковбаси» - Сергій Семенчук. Не зважаючи на те, що за результатами бійки Андрій отримав струс мозку, внутрішній перелом носа та інщі ушкодження, його звинуватили в нападі на трьох людей та завданні одному з них тілесних ушкоджень.



Батьки Андрія тоді, у 2008 році, подали заяву на нападників, але її закрили «за відсутністю складу злочину». Натомість кримінальне провадження відкрилося в іншій справі, де потерпілими стали самі нападники, а головний із них – Сергій Семенчук – проходив як найбільш постраждалий, отримавши в ході сутички поранення обличчя скляною пляшкою. Ця пляшка стала основним аргументом обвинувачення, яке чомусь висунули проти Андрія, хоча на початку в ході розслідування було визнано, що на момент бійки пляшка була в руках у іншої людини.



Ні слідство, ні суд не взяли до уваги той факт, що Андрій сам викликав швидку на місце бійки та попросив охоронців найближчого закладу викликати міліцію. Відбитків пальців Андрія на пляшці також не було знайдено, що не завадило його в ході слідства зі статусу свідка перекваліфікували в підозрюваного. Попри відсутність прямих доказів вини Андрія та розповідь свідка захисту, який на власні очі бачив бійку та довів невинність Андрія, прокуратура висунула Санчесу звинувачення у завданні тяжких тілесних ушкоджень Семенчуку та запросила 5 років (!) позбавлення волі.



У 2012 році Вінницький міський суд, під натиском громадськості, яка розгорнула тоді кампанію із захисту Андрія, прийняв рішення повернути справу на дорозслідування. Впродовж трьох років велося повторне слідство та судовий розгляд. І ось, 23 вересня 2015 року суддя Вінницького міського суду Ірина Курбатова, всупереч доказам, свідченням, обставинам життя Андрія винесла вирок та присудила Андрію 5 років позбавлення волі за злочин, який він не скоював.



У той же самий день Андрія заарештували в залі суду, не зважаючи на те, що він є діючим військовим – добровольцем 81 окремої аеромобільної бригади ЗСУ та проходить службу в зоні АТО. Зараз Андрій перебуває в камері попереднього утримання, в Вінниці. Історія справи.У 2008 році в ході сутички на вулиці міста Вінниця, Андрій став жертвою нападу гурту нетверезих молодиків. Серед них був син місцевого багатія, директора м’ясокомбінату «Івановські ковбаси» - Сергій Семенчук. Не зважаючи на те, що за результатами бійки Андрій отримав струс мозку, внутрішній перелом носа та інщі ушкодження, його звинуватили в нападі на трьох людей та завданні одному з них тілесних ушкоджень.Батьки Андрія тоді, у 2008 році, подали заяву на нападників, але її закрили «за відсутністю складу злочину». Натомість кримінальне провадження відкрилося в іншій справі, де потерпілими стали самі нападники, а головний із них – Сергій Семенчук – проходив як найбільш постраждалий, отримавши в ході сутички поранення обличчя скляною пляшкою. Ця пляшка стала основним аргументом обвинувачення, яке чомусь висунули проти Андрія, хоча на початку в ході розслідування було визнано, що на момент бійки пляшка була в руках у іншої людини.Ні слідство, ні суд не взяли до уваги той факт, що Андрій сам викликав швидку на місце бійки та попросив охоронців найближчого закладу викликати міліцію. Відбитків пальців Андрія на пляшці також не було знайдено, що не завадило його в ході слідства зі статусу свідка перекваліфікували в підозрюваного. Попри відсутність прямих доказів вини Андрія та розповідь свідка захисту, який на власні очі бачив бійку та довів невинність Андрія, прокуратура висунула Санчесу звинувачення у завданні тяжких тілесних ушкоджень Семенчуку та запросила 5 років (!) позбавлення волі.У 2012 році Вінницький міський суд, під натиском громадськості, яка розгорнула тоді кампанію із захисту Андрія, прийняв рішення повернути справу на дорозслідування. Впродовж трьох років велося повторне слідство та судовий розгляд. І ось, 23 вересня 2015 року суддя Вінницького міського суду Ірина Курбатова, всупереч доказам, свідченням, обставинам життя Андрія винесла вирок та присудила Андрію 5 років позбавлення волі за злочин, який він не скоював.У той же самий день Андрія заарештували в залі суду, не зважаючи на те, що він є діючим військовим – добровольцем 81 окремої аеромобільної бригади ЗСУ та проходить службу в зоні АТО. Зараз Андрій перебуває в камері попереднього утримання, в Вінниці.





Біографічна довідка Андрія Сарвіри «Санчеса»



Народився у Вінниці 18 липня 1988 року. Після закінчення місцевої школи працював художником-оформлювачем зовнішньої реклами. У 2010 році переїхав навчатися в Київ, поступив до Національного педагогічного університету ім. Драгоманова на філологічний факультет. Паралельно працював у готельній сфері, був метрдотелем.



З самого початку революції на Майдані був активним її учасником. З початком війни пішов на тренувальні курси. У зв’язку із незакритою кримінальною справою тривалий час не міг вступити до лав ЗСУ. Був волонтером 7-ї роти в 93 бригаді ЗСУ. У складі бригади перебував тривалий час у Пісках, Донецької області. Влітку 2015 року перевівся до 5 БТГр 81 окремої аеромобільної бригади ЗСУ добровольцем. Перебував у складі 5 БТГр на передових позиціях в Луганській і Донецькій областях.



Зараз в очікуванні апеляції перебуває в Вінницькому СІЗО. Біографічна довідка Андрія Сарвіри «Санчеса»Народився у Вінниці 18 липня 1988 року. Після закінчення місцевої школи працював художником-оформлювачем зовнішньої реклами. У 2010 році переїхав навчатися в Київ, поступив до Національного педагогічного університету ім. Драгоманова на філологічний факультет. Паралельно працював у готельній сфері, був метрдотелем.З самого початку революції на Майдані був активним її учасником. З початком війни пішов на тренувальні курси. У зв’язку із незакритою кримінальною справою тривалий час не міг вступити до лав ЗСУ. Був волонтером 7-ї роти в 93 бригаді ЗСУ. У складі бригади перебував тривалий час у Пісках, Донецької області. Влітку 2015 року перевівся до 5 БТГр 81 окремої аеромобільної бригади ЗСУ добровольцем. Перебував у складі 5 БТГр на передових позиціях в Луганській і Донецькій областях.Зараз в очікуванні апеляції перебуває в Вінницькому СІЗО.

Ми не можемо миритись з такою кричущою несправедливістю. Ми не можемо дозволити, щоб захисників нашої з вами України ставили в ніщо ті, хто має мирне і сите життя саме завдячуючи таким патріотам-добровольцям, як Санчес та інші герої війни за волю і незалежність, та територіальну цілісність Української Держави!ГАНЬБА ВІННИЦЬКОМУ КРИВОСУДДЮ! ВОЛЮ ЗАХИСНИКАМ ВІТЧИЗНИ! ВОЛЮ САНЧЕСУ! ЗАЖРАНИХ МАЖОРІВ – В ЗОНУ АТО!