U Hrvatskoj ništa ne može proći bez politiziranja

Dosadašnji veliki požari u Dalmaciji, Hercegovini i Crnoj Gori bili su za očekivati, borba protiv

njih bila je u usporedbi sa sličnim nepogodama u Europi i svijetu uglavnom uspješna. Preventiva je zakazala što odavno nije nikakva novost, vatrogasci su bili heroji, uspostavljeno je golemo jedinstvo među svim sudionicima protupožarnoga sustava, a političari su više mislili na svoju promociju nego na zadatke koje trebaju obaviti u borbi protiv stihije. Može se pretpostaviti da ako dosadašnje vremenske i ine (ne)prilike budu iste ili slične kao za vrijeme požara, (zapuštene šume i maslinici, osušeno raslinje i bura) da će sigurno biti još paljevina sve do prvih velikih kiša. Tvrdnje da su požari podmetnuti, uglavnom su rezultat teorije zavjera i namjernoga širenja panike, dakako, sve dok se ne pronađu konkretni počinitelji. To bi uglavnom bile natuknice u vezi s nedavnim požarima kod nas i u susjedstvu.

Nažalost, u Hrvatskoj ništa ne može proći bez politiziranja. Pitamo se kakvu je svrhu imala zamjerka predsjednice

Kolinde Grabar Kitarović da je vojska prekasno angažirana kad je morala znati da vojska može stupiti u akciju tek na zahtjeve vatrogasnih dužnosnika, a oni to nisu do tada tražili. Predsjednica očito pati od viška akcionizma i manjka mjerodavnosti. Potom se gospođa prenemagala u ispravljanju svoga gafa. Premijer Andrej Plenković širio je ozračje 'nema problema' u intervjuu za Hrvatsku televiziju dok je Dalmacija bila u plamenu koji je neronski označio 'interesantnima' i 'atraktivnima' (!). General Damir Krstičević bio je kratkoga fitilja kada je prenaglo dao ostavku i onda ostao na dužnosti, pa se danima nije znalo što se to s njime zbiva. Svi navedeni trebali bi temeljito preispitati svoje ponašanje kako se takve nesmotrenosti više ne bi događale.

I onima manje stručnima, moralo bi biti jasno da su ljetni požari u južnim predjelima Hrvatske neka vrsta fatuma, neizbježne sudbine, dok je pitanje koje se nameće kako najoptimalnije spriječiti njihovo pogubno djelovanje? Znači, odavno je trebalo razraditi učinkovitu preventivu. Navedimo najvažnije mjere: podizanje guste mreže promatračnica sa stalnim dežurstvom, instaliranje elektroničnih senzora na mjestima najveće moguće požarne opasnosti, izgradnja požarnih staza za vatrogasna kola, redovito čišćenje korova i makije neobrađenih površina isto kao i postavljanje širokih usjeka bez raslinja u šumama. No, čak i najbolja preventiva ne može biti apsolutna garancija da

se požari ne će pojaviti, jer dovoljno je da netko baci opušak ili praznu bocu negdje u osušeno grmlje ili travu pa da požari buknu nesmiljenom brzinom. I piromani su, nažalost, vrlo 'dosjetljivi' u svojoj bolesnoj požudi za vatrom, a vjerojatno ima i onih koji na taj način žele naškoditi Hrvatskoj iz 'političkih' razloga, no možemo pretpostaviti da oni nisu najbrojniji među 'obožavateljima' vatre. Na stručnjacima je da istraže uzroke požara i da pomognu nadležnima u potrazi za počiniteljima.

Puka nagađanja s političkim 'objašnjenjima', da su požari uglavnom podmetnuti od strane nepoznatih neprijatelja i da se pomoću njih Hrvatsku ponovno želi ugurati u Jugoslaviju, (koja ne postoji) mogu samo zatrovati društveno ozračje u našoj državi. Ovakvi brzopletni zaključci idu u korist onima koji Hrvate stalno stavljaju u ulogu mučenika koji za sve domaće nevolje optužuju strance i domaće izdajice, a to je itekako podesno da se odustane od protupožarnih mjera, jer krivnju snose drugi, a ne mi pa se tu ne može ništa učiniti. Takve izjave nikome ne mogu pomoći, a PožariSamo u posljednjih nekoliko mjeseci bjesnili su požari u Portugalu, Italiji, Francuskoj, Grčkoj i na Cipru. U Portugalu je u vatrenoj stihiji izgubilo život više od 70 ljudi. Požari redovito izbijaju u Kanadi i SAD-u, a nisu rijetki i Pozar Portugalu Čileu. Strašno je bilo vidjeti spaljene automobile diljem Portugala u kojima su ljudi izgorjeli. U najljepšim predjelima Italije i Francuske, u Toskani i Provansi, vatra je progutala ne samo šume nego i neka turistička naselja. I u američkoj Kaliforniji požari su uništavali pošumljene prostore, ali i brojne kuće. Vatra nije mimoišla ni neke nacionalne parkove, dakle najljepše predjele navedenih zemalja.najmanje analitičarima i istražiteljima strahovite vatrene stihije čije će financijske posljedice valjda 'prožderati' veći dio zarade u ovoj turističkoj sezoni unatoč pomoći iz fondova EU-a, koju treba što prije dokumentirano zatražiti. Naime, Hrvatska nije jedina koja je ove godine patila od užarene stihije. Gori Hrvatska, gori Europa, gori svijet .

Šumski požari diljem Europe i svijeta

Samo u posljednjih nekoliko mjeseci bjesnili su požari u Portugalu, Italiji, Francuskoj, Grčkoj i na Cipru. U Portugalu je u vatrenoj stihiji izgubilo život više od 70 ljudi. Požari redovito izbijaju u Kanadi i SAD-u, a nisu rijetki i

u Čileu. Strašno je bilo vidjeti spaljene automobile diljem Portugala u kojima su ljudi izgorjeli. U najljepšim predjelima Italije i Francuske, u Toskani i Provansi, vatra je progutala ne samo šume nego i neka turistička naselja. I u američkoj Kaliforniji požari su uništavali pošumljene prostore, ali i brojne kuće. Vatra nije mimoišla ni neke nacionalne parkove, dakle najljepše predjele navedenih zemalja. Turisti su bježali iz apartmana, jer im nitko nije mogao osigurati nesmetani odmora. Na udaljenim španjolskim otocima gdje ljudi žive od turizma, Tenerifi i La Gomeri, izbili su opasni požari. Na sjeveru Španjolske vatra je usmrtila četvero ljudi, a i prelijepa Sardinija bila je izložena vatrenoj stihiji. Prema nekim procjenama zelenilom siromašna Grčka izgubila je u požarima oko deset posto svojih pošumljenih prostora. I u Rusiji su povremeno izbijali požari.

Uzroci požara su različiti, a prema nekim procjenama samo pet posto njih u Europi izbija zbog 'prirodnih' razloga, primjerice zbog udarca groma ili povišene temperature zraka, dok su ostali prouzrokovani krivnjom ljudi koji žele uništiti šume kako bi dobili prostor za neke svoje planove, (novogradnju i /ili pašnjake ). Mnogi požari buknuli su nesmotrenošću pojedinaca koji su baratali vatrom ne obazirući se na upozorenja vlasti, ali i zdrav razum. Vatra bjesni posebno u šumama s lako zapaljivim stablima eukaliptusa, (primjerice u Portugalu i Grčkoj) koja su posađena jer brzo rastu i bivaju sječom brže unovčena. U posljednjih nekoliko godina ima sve više požara zbog

povišenja temperature zraka diljem svijeta, što neki 'pametnjakovići' niječu, primjerice američki predsjednik Donald Trump, čija je zemlja napustila pariški Sporazum o klimi. Postoje pretkazanja da će se u Europi u idućih 50 do 100 godina proširiti pustinje slične onima na sjeveru Afrike, između ostaloga i radi sve manjih šumskih površina. Otapanjem sjevernoga i južnoga pola povisit će se površina oceana i mora, pa će tako nestati brojna područja u svijetu koja se danas nalaze samo nekoliko metara nadmorske visine. To bi moglo pogoditi ne samo Bangladeš u Aziji, nego i Nizozemsku u Europi. Kao što vidimo, ljudi itekako 'rade' na upropaštavanju podloge svoga opstanka na Zemlji, a jedna od tih 'radnji' je i spaljivanje šuma.

Hrvatska kao izrazito turistička zemlja trebala bi svim raspoloživim sredstvima djelovati na očuvanju svoga šumskog fundusa, pogotovo uz Jadran u vrijeme ljetnih mjeseci s visokim temperaturama i kad puše bura. Prema 'Slobodnoj Dalmaciji' požari su u okolici Splita buknuli kroz kratko vrijeme na dvadesetak mjesta. Vatrogasni zapovjednik Dražen Glavina to je ovako objasnio: 'Vatra je bila toliko jaka da smo u nekoliko navrata vidjeli kako gori dim. U takvim okolnostima požar se doslovce prenosi zrakom, nošen jakim vjetrom u par sekundi može izazvati plamen na sasvim drugom mjestu. Jasno da se ljudima tada čini da je požar podmetnut, ali to ne mora biti tako.' U svakome PrepirkeKakvu je svrhu imala zamjerka predsjednice Kolinde Grabar Kitarović da je vojska prekasno angažirana kad je morala znati od koga dolazi zahtjev i kako postupiti. Zatim se gospođa prenemagala u ispravljanju gafa. Premijer Plenković širio je ozračje 'nema problema', označivši požar 'atraktivnim'. General Krstičević bio je kratkoga fitilja, prenaglo je dao ostavku, onda ostao na dužnosti, pa se danima nije znalo što se zbiva. Svi navedeni trebali bi temeljito preispitati svoje ponašanje kako se takve nesmotrenosti više ne bi događale.slučaju, valja pričekati da stručnjaci na licu mjesta točno utvrde uzroke požara koji je strašno ogolio Dalmaciju, dio Hrvatske koji se u posljednjih nekoliko godina turistički približio dosad nedostižnoj Istri i Dubrovniku.

Političke posljedice požara u Hrvatskoj

Da nam se ne zamjeri kako pesimističkim riječima napadamo domaće (ne)odgovorne političare zbog neaktivnosti u vrijeme (i još više prije) požara, zabilježit ćemo da su i u stranim medijima opažene optužbe običnih ljudi u neposrednim susretima s političarima koji su se prekasno sjetili pojaviti na licu mjesta pred požarištima. Prema njemačkoj RTV postaji 'Deutsche Welle', 'požari su pokazali odvojenost političkih elita od stvarnoga života', pa kao izrazit primjer za to navode kako je predsjednik Hrvatskoga sabora, Gordan Jandroković, poveo vladinim zrakoplovom ministra unutarnjih poslova Davora Božinovića, ministra financija Zdravka Marića i državnu tajnicu za šport Janicu Kostelić u Wimbeldon kako bi bodrili Marina Čilića, koji je, kao što znamo, izgubio teniski meč sa Švicarcem Rogerom Federerom. Tragedija nastala požarom, kako javlja 'Deutsche Welle', otkrila je i latentni sukob između predsjednice Grabar Kitarović i predsjednika Vlade Plenkovića: 'Premijer Plenković koji je do sada možda najotvorenije izrazio neslaganje s politički bliskom predsjednicom, ima godinu dana za pripremu sustava za novu sezonu. Ovogodišnja vatra je, nesumnjivo, progutala i dio njegova političkoa sjaja u takozvanim utvrdama HDZ-a oko kojih su trenutno zgarišta. No, treba računati i na kratko pamćenje hrvatskih građana. Kada splasne ogorčenost i kroz pepeo izbije trava, ako je suditi prema već viđenom, malo tko će razmišljati o nekim budućim požarima koji će vatrogascima opet donijeti kratkotrajnu titulu 'jedinih i pravih heroja'.'

No ovdje možemo s pravom dodati da će posljedice požara u Splitsko-dalmatinskoj županiji trajati mnogo dulje nego navodno kratko pamćenje pogođenih od požara. Naime, trebat će najmanje 15 do 20 godina da se oporave opožarena područja koja će pred svaku turističku sezonu uvijek iznova podsjećati ljude da je politika zatajila. Ekolozi upozoravaju da zemlje jugoistočne Europe trebaju uložiti milijarde eura za podizanje tzv. mješovitih šuma, u što treba uključiti i fondove Europske Unije. Nekad su ta područja od Hrvatske, preko Crne Gore i Albanije do Grčke bila pošumljena od vrhova planina do obala mora, ali su Mlečani i domaći ljudi nemilice sjekli šume za izgradnju Republike svetoga Marka i njezinu brodogradnju, a da nisu ponovno sadili neophodna stabla tako da su danas brojna područja u spomenutim državama goli kamen bez zemljine kore. Iz nedavnih požara treba izvući pouku da bez šuma nema boljega života u turističkim predjelima, onako kako je to jezgrovito izrazio predsjednik Italije Sergio Mattarella: 'Šumski požari unakazuju ljepotu naše domovine.' Ono što vrijedi za Italiju u još većoj mjeri vrijedi i za Hrvatsku.

Gojko Borić

Hrvatski tjednik