Hannu Virtanen ja Raùl Medina ovat poikkeuksellinen aviopari. Vaikka samaa sukupuolta olevat pääsevätkin nykyään naimisiin, vain ani harvan parin on vihkinyt pappi. Virtanen kertoo, että he halusivat naimisiin nimenomaan papin edessä.

– Minulle oli tärkeää se, että on pappi puhumassa. Se on henkilökohtaisempaa, että puheen rakkaudesta pitää pappi kuin siviilipuolen edustaja tai henkikirjoittaja, Virtanen kuvailee tuntemuksiaan.

Alunperin meksikolaiselle Medinalle kyseessä oli eräänlainen unelmien täyttymys.

– Ajattelin aina, että menisin naimisiin ja liitto siunattaisiin, kuten kaikki muutkin ihmiset maan päällä ajattelevat. Oli fantastinen kokemus, että minut vihittiin rakastamani miehen kanssa, Medina kertoo.

Harva vihkitoimitus on kuitenkaan aiheuttanut yhtä paljon päänsärkyä Suomen evankelis-luterilaiselle kirkolle kuin Virtasen ja Medinan avioliitto. He menivät naimisiin 1. maaliskuuta 2017 heti tasa-arvoisen avioliittolain tultua voimaan.

Parin vihki helsinkiläinen, kirkon piirissä radikaalina tunnettu pappi Kai Sadinmaa, joka on myös julkisuudessa kertonut vihkimisestä avoimesti.

Medina, Sadinmaa ja Virtanen hääpäivänä 1.3.2017. Lars Kastila

Ensin tuomiokapituli, sitten tarvittaessa oikeuslaitos

Vihkimisestä tehtiin kantelu Helsingin hiippakunnan tuomiokapituliin, joka ratkoo muun muassa pappien viranhoitoon liittyviä kysymyksiä. Kantelun peruste on, että Sadinmaa ei ole noudattanut kirkon avioliittokäsitystä.

Maallisen lainsäädännön muutoksesta huolimatta kirkko on ottanut kielteisen kannan samaa sukupuolta olevien parien vihkimiseen. Se katsoo, että avioliitto on miehen ja naisen liitto. Kantansa tueksi kirkko on teettänyt juridisen selvityksen, jonka mukaan se saa jatkossakin määritellä itse ketä vihkii.

Sadinmaa otti tietoisen riskin vihkiessään kaksi samaa sukupuolta olevaa paria avioliittoon. Hän odottaa saavansa teostaan myös rangaistuksen.

Pappi Kai Sadinmaa. Yle

– Katson, että tuomiokapitulin pitäisi antaa minulle jokin rangaistus. Jos he eivät minkäänlaista rangaistusta anna, niin silloinhan se on meille kaikille papeille merkki siitä, että on avoimet ovet, vihkikää, Sadinmaa sanoo.

Jos kurinpitoseurauksia tulee, Sadinmaa aikoo viedä ne oikeuteen.

– Jos he antavat rangaistuksen, aion viedä sen maalliseen oikeuteen. Sitä kirkko ei myöskään halua. Ehkä he yrittävät antaa niin pienen rangaistuksen, että en lähtisi viemään asiaa eteenpäin, mutta on vaikea käsittää, mikä se voisi olla, Sadinmaa pohtii.

Kirkko luottaa uskonnonvapauteen ja autonomiaan

Kirkon tekemä juridinen selvitys nojaa suurelta osin uskonnonvapauteen. Piispainkokouksen pääsihteeri Jyri Komulaisen mukaan avioliittolaki takaa kirkolle oikeuden päättää itse, ketä vihkii.

– Kirkolla on hyvin vahva autonomia ja uskonnonvapaus takaa kirkkojen toimintaedellytykset omilla ehdoillaan. Tällä hetkellä avioliittolaki sanoo, että kirkoilla ja uskonnollisilla yhdyskunnilla on oikeus asettaa myös omia ehtojaan vihkimiselle.

Piipainkokouksen pääsihteeri Jyri Komulainen. Yle

Komulainen kuitenkin myöntää, että kysymys on kirkon kannalta äärimmäisen monimutkainen.

– Tässä papilla on päällekkäin monta roolia. Yhtäältä papilla on viranomaisrooli, koska Suomen avioliittolaki antaa uskonnollisille yhdyskunnille oikeuden hakea oikeutta vihkiä avioliittoon. Luterilaisella ja ortodoksisella papilla vihkioikeus on automaattinen.

– Tässä mielessä uskonnollinen toimija toimii myös viranomaistoimituksen toimittajana, mutta samanaikaisesti se on myös uskonnollisen siunaustilaisuus sen uskontoperinteen mukaisesti, Komulainen muotoilee.

Monissa muissa maissa tasa-arvoinen avioliittolaki ei aiheuttaisi vastaavia ongelmia. Papilla ei niissä ole juridista roolia vaan vihkiminen on ainoastaan uskonnollinen seremonia. Juridisen ongelmansa ratkaisemiseksi myös Suomen evankelis-luterilainen selvittää, mitä vihkimisoikeudesta luopuminen sen kannalta tarkoittaisi.

Kirkko hakee selkänojaa uskonnonvapauden ohella tasa-arvoisen avioliittolain esitöistä. Komulainen katsoo, että niistä löytyy vähintään henkistä tukea.

– Kun eduskunnassa keskusteltiin samaa sukupuolta olevien avioliitosta, pidettiin aivan itsestään selvänä yli puoluerajojen, että kirkot saavat päättää asiasta itse. Siinä mielessä moraalisesti katsoen kirkolla on tässä autonomia, Komulainen sanoo.

Juridinen pähkinä: voiko lain noudattamisesta rangaista?

Ongelma kirkon kannalta muodostuu vasta, jos pappi vie kirkolta saamansa rangaistuksen maallisen tuomioistuimen ratkaistavaksi hallinto-oikeuteen. Sellaisen prosessin lopputulemaa ei täysin varmaksi tiedä kukaan, mutta kirkossakin myönnetään, että moraaliset argumentit saattavat jäädä juridisten jalkoihin.

Oikeustieteen professori Urpo Kangas. Henrietta Hassinen / Yle

Helsingin yliopiston siviilioikeuden professori Urpo Kangas pitää selvänä, ettei kirkon kanta kestä oikeudessa. Hänen mukaansa avioliittoja solmittaessa käytetään aina julkista valtaa, ja siksi mahdollisen oikeusprosessin lopputulema on helppo ennakoida.

– Tuomioistuin joutuu miettimään sitä, että kun virkamies toimii lainmukaisella tavalla, niin voidaanko hänelle siitä antaa varoitus. Se on aika absurdi tilanne. Kokolailla varma ennuste on, että tuomari joka tekee ratkaisun, tuskin voi päätyä kannalle, jonka mukaan varoitus on oikea seuraus siitä, että käyttäytyy lainmukaisella tavalla.

Sadinmaa arvioi itsekin, että samaa sukupuolta olevien parien vihkimisestä seuraa varoitus. Tuomiokapituli päätti soveltaa päätöksessään kirkkolakia, jonka mukaan papin saamasta varoituksesta ei voi valittaa. Kangas kertoo kuitenkin, että koska kirkkolaki on säädetty vanhan perustuslain aikana, valituskielto ei päde.

– Jos tuomiokapituli antaa hänelle varoituksen, siihen varmasti kirjoitetaan kirkkolain mukaisesti, että tästä päätöksestä ei ole valitusoikeutta. Kiellosta huolimatta siitä ratkaisusta voi valittaa, tässä tapauksessa Helsingin hallinto-oikeuteen ja siitä korkeimpaan hallinto-oikeuteen.

Kankaan mukaan uuden perustuslain ajalta löytyy ennakkotapaus, jossa valituskielto on katsottu pätemättömäksi.

– Meillä on vakuutusoikeuden ratkaisu vuodelta 2007, jossa valituskiellosta huolimatta saatiin hakea muutosta. Nykyinen perustuslaki lähtee liikkeelle siitä, että jokaisesta päätöksestä, myös varoituksesta, täytyy voida valittaa, Kangas summaa.

Tuomikapitulilta odotetaan ratkaisua asiaan joko elo- tai syyskuussa.

Sadinmaan kannalta se voi tarkoittaa varoitusta tai jopa papin viran menettämistä. Hän on vihjannut, että jos häntä rangaistaan, kyseeseen voi tulla myös rikosoikeudellinen prosessi tuomiokapitulin jäseniä vastaan.

“Ei vaikuta meidän elämäämme, mutta…”

Virtanen ja Medina blogaavat arjestaan. Berislav Jurišić / Yle

Asian käsittely tuomiokapitulissa ei kuitenkaan vaikuta Virtasen ja Medinan avioliiton pätevyyteen. Maistraatti, joka pitää kirjaa avioliitoista, ei arvioi asian kirkollista puolta lainkaan. Virtanen kertoo, että kirkon suhtautuminen asiaan on mietityttänyt häntä.

– Jotenkin ajatteluni on ollut kaksijakoista. Toisaalta ei vaikuta meidän elämäämme ja avioliittoomme, tekee kirkko mitä tahansa. Mutta toisaalta meille on tärkeää tasa-arvo.

Virtanen näkee kirkon suhtautumisessa ongelmia erityisesti niiden kannalta, joilla kirkko on läheinen.

– Kirkko tällä hetkellä tukee sitä käsitystä, että tässä on jotain epänormaalia, likaista tai väärää, ja se heijastuu koko yhteiskuntaan, koska kirkko ja valtio on Suomessa samaa. Voin kuvitella, että on paljon ihmisiä, joille kirkko on huomattavasti läheisempi. Heille se tuottaa surua ja kärsimystä.

Lisää aiheesta A-studiossa keskiviikkona 5.7.2017 klo 21.05 TV1:ssä.