Mistä on kyse? Brittiläinen The Sun-lehti revitteli otsikoissaan Hiljainen kansa -teoksen pelottavuutta Googlen karttakuvissa.

The Sunin mukaan Hiljainen kansa näyttää "zombi-invaasiolta".

Hiljainen kansa -teoksen isä Reijo Kela pohtii, että hiljaisuus voi olla monen mielestä nykyaikana pelottavaa.

Teoksen yhteydessä olevan Niittykahvilan emäntä Ritva Huttunen kertoo, että suurin osa suhtautuu teokseen ilolla ja myönteisesti.

Hiljainen kansa -teos on seissyt Käpylän pellolla Suomussalmella jo vuodesta 1994 (siirryt toiseen palveluun) (Suomussalmi). Turvepäiset, vaatetetut ihmishahmot seisovat mykkinä ja mietiskelevinä viitostien varrella, ja hahmot ovatkin lunastaneet paikkansa suomalaisessa mielenmaisemassa. Onpa ne mainittu Trip Advisor -matkailusivustollakin katsomisen arvoisena kohteena (siirryt toiseen palveluun).

Nyt tuppisuiset hahmot ovat saaneet toisenlaista huomiota: brittiläinen, tabloid-tyylinen The Sun-lehti kirjoitti eilen hiljaisesta kansasta otsikolla: "Onko tässä Google Mapsin karmivin löytö koskaan? Mystinen pelto variksenpelättimiä paljastunut Suomesta (siirryt toiseen palveluun)" (The Sun).

Hiljaisen kansan kesäpäivä. Hanne Kinnunen / Yle

Uutisten lisäksi muun muassa juoru-, urheilu-, lifestyle- ja julkkisjuttuja julkaiseva lehti kertoo, että Hiljainen kansa näyttää "zombi-invaasion alulta" Googlen kartalla. The Sunin jutusta ehti innostua saman tien jo The Express (siirryt toiseen palveluun)-lehtikin, joka kertoo artikkelissaan myös teoksen historiasta.

Tanssija ja koreografi Reijo Kela rakensi Hiljaisen kansan ensimmäisen version jo vuonna 1988 tanssiteostaan varten. Nykyään teos vaatetetaan uudestaan joka kesä ja talvi. Hiljainen kansa lähti Kelan tarpeesta palkata kaikki Suomusalmen työttömät mukaan tanssiesitykseensä, mutta tempauksen hinta olisi hiponut pilviä – ja siitä alkoi turvepäisen kansan tarina.

Kymmeniä tuhansia persoonia pellolla

Reijo Kela vastaa puhelimeen keskeltä metsätöitä, ja koko tapaus naurattaa häntä melkoisesti. Hän pitää asiaa mielenkiintoisena.

– Totta kai hiljaisuus voi olla pelottavaa, myös tänä aikana, kun kaikki on rähinää. Kansa, joka ei vielä ole ottanut kantaa, voi olla pelottava, Kela sanoo.

Muutenkin Kela katsoo, että teoksen pelottavuus voi olla kaikuja maailman tämänhetkisestä tilanteesta, mutta hän kieltäytyy avaamasta asiaa enempää.

– Ainahan kun ihmiset kokoontuvat jonnekin, se voi olla pelottavaa, Kela sanoo nauraen.

Kela pitää kuitenkin hauskana sitä, että teos avaa erilaisia näkökulmia. Hän kertoo, että teos on vieraillut aikanaan Englannissakin.

– Silloin poliisit tulivat katsomaan, onko käynnissä joukkokokoontuminen. He tulivat tarkistamaan asian ja totesivat, että se olikin taideteos.

Hiljaiselle kansalle vaihdetaan talven tullen talvivaatteet ylle. Sini Salmirinne / Yle

The Sun siteeraa Trip Advisoria, jonka mukaan liikkumaton armeija variksenpelättimiä näyttää nyreältä, jopa uhkaavalta. Kela ei kuitenkaan pidä The Sunin "karmivaa" leimaa Hiljaiselle kansalle loukkaavana.

– Ei tässä iässä tarvi enää loukkaantua mistään enää! Kela sanoo ja nauraa jälleen.

Hän itse ajoi teoksen ohi vastikään, ja kokee jopa tietynlaista ylpeyttä teoksestaan, vaikka korostaakin, ettei ylpeyttä tule tulkita väärin.

– On aika hieno asia, että tuollainen oivallus on tapahtunut, ja sitä ylläpidetään. Se tulee entistä mystisemmäksi itselle aina, kun siellä käy. En tiedä, mistä se johtuu. Ei siihen ole mitään järkiperäistä selitystä.

Teoksen vaatteet tulevat lahjoituksena, joten Kela pohtii, että jokaisessa vaatteessa on jonkun kantajansa historia. Kun hiljaista kansaa on tuhatkunta, ja jokaisen vaatteet vaihdetaan kahdesti vuodessa, tulee parinkymmenen vuoden aikana kertyneeksi kymmeniä tuhansia vaatteita.

– 20 000 persoonaa on hiljentynyt pellolle! Kela laskee.

Pellon perällä voi käydä liikuttumassa

Hiljaisen kansan yhteyteen tehdyn Niittykahvilan emäntä Ritva Huttunen on nähnyt turvepäitä katselevaa yleisöä jo vuosien ajan. Hän pitää pelkoreaktiota teokseen äärimmäisen harvinaisena tunteena.

– Yleensä matkailijat kokevat tämän iloisena ja hauskana ja ennen kaikkea puhuttelevana. Se pysäyttää miettimään, mikä tämä teos oikeastaan on, ja tietysti "Hiljainen kansa" -nimikin pistää ajatukset liikkeelle, Huttunen kuvailee.

Huttusen mukaan moni kokee hiljaisen kansan taiteeksi, jota voi itsekin ymmärtää. Teoksen seassa saa kuljeskella, ja vaihtaa vaatteita heinäpäiden kanssa, jos vain tuo oman vaatteen tilalle.

Totta kai hiljaisuus voi olla pelottavaa, myös tänä aikana, kun kaikki on rähinää. Reijo Kela

Lisäksi Huttunen kokee, että maltilliset katselijat voivat kokea jotain erityistä teoksen yhteydessä.

– Ne, jotka malttavat ja ovat avoimia, voivat pellon perällä tuntea henkisen voimakentän, voimakasta tunnetta. Sen verran "zombi" se on, että siellä on voimakenttä, Huttunen kertoo.

Sen enempää hän ei voimakenttää kuitenkaan valota, sillä se pitää Huttusen mukaan käydä itse aistimassa.

Muun muassa tällainen Google Mapsin kuva innoitti The Sunia spekuloimaan Hiljaisen kansan pelottavuudella. Kuvakaappaus Google Mapsista.

Mitä tulee teoksen mainittuun karmivuuteen, Huttunen ei aivan heti löydä syytä sille. Hän aprikoi, että asiaan voi vaikuttaa teoksen sijainti keskellä ei-mitään.

– Jos iltahämärissä tai pimeällä osaa pellolle, voihan se tuntua vähän "creepyltä", Huttunen sanoo.

Siispä Hiljainen kansa on ja pysyy, ja jää matkailijan tulkinnaksi, millaisia tunteita teos herättää. Viime viikolla turvepäät saivat talvitakit yllensä, ja seuraavan kerran kaikki vaatteet vaihdetaan ja päätkin otetaan pois kesäkuussa.

Teosta käy Huttusen mukaan vuosittain katsomassa kolmisenkymmentä tuhatta ihmistä kahvilan aukioloaikoina, joista ulkomaalaisia kävijöitä on kymmenesosa. Heitä tulee neljästäkymmenestä eri maasta joka vuosi.

Hiljainen kansa kiinnostaa siis yhä.

Lue lisää:

Hiljainen kansa sai alkunsa yöllisestä oivalluksesta