Kokkolan keskustasta huhtikuun lopulla löydetty jättiläiskettu oli jo lähellä joutua poliisien lopettamaksi, mutta ketun löytäneet naiset toimittivat sen Markku Harjulle, jonka vuodesta 2005 asti toiminut villieläinhoitola saa erilaisia luonnonvaraisia eläimiä hoitoonsa pitkin Suomea.

Sinikettu on mitä todennäköisimmin karannut joltain paikalliselta turkistarhalta. Naisten Utuksi ristimä kettu oleilee nyt Mustasaaressa noin 30 neliömetrin kokoisessa piha-aitauksessa.

Vaikka tilat vaikuttavatkin kettutarhan 0,8 neliömetrin kokoisiin tiloihin nähden suurilta, eivät nekään lain valossa vielä riitä. Jos ketusta tulee villieläinhoitolan asukas, vaaditaan sille 50 neliömetrin tilat, sekä myös vaativa ja kallis silmäleikkaus, jotta sen näkö voidaan pelastaa.

Silmät ummessa

Vaasalaisen eläinklinikka Saaren eläinlääkäri kävi tutkimassa Utun. Tutkimuksissa kävi ilmi, ketun silmät ovat liikajalostuksen vuoksi puoliksi ummessa koska turkki on silmien alapuolella kasvanut liikaa ja kääntynyt vasten pupilleja.

Tämä taas vaatisi useamman tuhannen euron hintaisen silmäleikkauksen, jonka maksajasta ei ole tietoa, sillä Harjun toiminta on pitkälti lahjoitusten varassa.

Ylijalostukseen liittyy myös hedelmällisyysongelmia, liikkumisvaikeuksia ja ylipaino saattaa vääntää myös kettujen jalkoja ja lonkkia epänormaaliin asentoon.

Utu-ketusta uutisoitiin toukokuussa laajasti eri medioissa. Antti Haavisto / Yle

Suomen turkiseläinten kasvattajien liitossa ongelmat ja myös kyseinen Utu-ketun tapaus ovat tiedossa ja niihin on yritetty myös puuttua.

– Ongelma tämän ketun tapauksessa on se, ettemme tiedä mistä tarhalta kettu on peräisin vaikka sitä on liitossa yritetty kyllä selvittääkin. Emme myöskään tiedä, onko se karannut jonkun liittoon kuulumattoman niin sanotun villin toimijan tilalta vai joltain järjestäytyneeltä, sanoo liiton viestintäpäällikkö Olli-Pekka Nissinen.

Vaikka maamme kaikki lähes 1000 kasvatustilaa Suomen turkiseläinten kasvattajien liittoon kuuluvatkin, löytyy maasta silti vajaat sata siihen kuulumatonta, ja liittoon kuuluminen on edelleen vapaaehtoista.

– Liittomme näkemys on se että eläinten terveys ja hyvinvointi on ihan ykkösasia. Sitä painotetaan tilojen sertifioinneissa sekä myös käytännön eläinten hoitotyössä. Ongelmiin ja epäkohtiin pitää puuttua nopeasti, Olli-Pekka Nissinen sanoo.

Ylijalostusta vai ei

Ongelmat ovat olleet tiedossa jo lähes kolmisenkymmentä vuotta sitten, kun Suomessakin kiellettiin ylisuurten kettujen kasvattaminen vuonna 1991.

– Lakeja ja säännöksiä on vaikka kuinka paljon mutta kun niitä ei noudateta, niin se johtaa sitten tällaisiin tapauksiin. On aivan selvää, että ellei tälle ketulle voida esimerksi tuota silmäleikkausta tehdä, se joudutaan lopettamaan, Markku Harju sanoo.

Samaa ihmettelee myös Iltalehdessä haastateltu (siirryt toiseen palveluun) Eläinten hyvinvointikeskuksen erityisasiantuntija Tiina Kauppinen.

Suomen turkiselinkeinon edunvalvonta- ja koulutusjärjestö ProFur joutui ottamaan kantaa vastaavankaltaiseen tapaukseen viime kesänä. Tuolloin julkisuuteen päätyi Suomessa kuvattua video- ja kuvamateriaalia Utun kaltaisista jättiläisketuista.

ProFurin oma eläinlääkäri Johanna Korpela totesi Maaseudun tulevaisuudessa (siirryt toiseen palveluun), että löysä nahka on luonnollinen seuraus laihtumiselle talven jälkeen. Hänen mukaansa turkiseläinten jalostuksessa koon kasvua on tapahtunut useasta syystä, mutta erityistä superketun jalostamista ei ole tapahtunut.

Suomen turkiseläinten kasvattajain liiton toiminnanjohtaja Marja Tiura lupasi kuitenkin tuolloin, että ongelmiin puututaan.

– Liiton lääkärit voivat sanoa mitä haluavat, mutta tässä meillä on elävä todiste siitä että jalostusta on tapahtunut, ja jokainen voi katsoa mihin se on johtanut, Markku Harju sanoo.

Ei pelkkä turkisalan ongelma

Vaikka Harjun villieläinhoitolaan päätyy vuodessa aina muutamia turkistarhaeläimiä, on nyt hoidossa oleva jättikettu ensimmäinen Harjulle päätynyt tapaus. Muut ovat olleet normaalin kokoisia.

Ongelma ja sen lieveilmiöt ovat valitettavan tuttuja myös lemmikkieläimien rodunjalostuksessa, kun yhä useammat koira- ja myös kissarodut alkavat kärsiä ylijalostuksesta.

– Tämä pitää paikkansa ja haluan korostaa että tässä ei ole tarkoituksena nyt potkia yhtä alaa, vaikka tämä tapaus nyt tässä tapetilla voimakkaasti onkin. Aivan jokainen ylijalostetun kotieläimen hankkinut omistaja saa kyllä tässä katsoa peiliin. Muista tuotantoeläimistä nyt puhumattakaan, Markku Harju sanoo vakavana.