Kuinka paljon suurituloisten veronkorotuksilla saataisiin valtiolle lisätuloja? Miljardeja, sanoo Aki Korvola Seuran kolumnissaan ”Miljardin myytti”. Siinä hän esittää Tilastokeskuksen Ilkka Lehtisen laskelmiin perustuen, että jos yli 100 000 euroa tienaavien tuloveroprosentti olisi 50 % yhteiskunnan verotulot lisääntyisivät yli miljardilla. Laskelma antaa kuitenkin epäselvän ja harhaanjohtavat kuvan verojärjestelmästämme ja suurituloisten veronkorotusten tulovaikutuksista.

Lisäys 13.1.2013: Tekstin lopusta löytyy nyt tieto siitä, miten Korvolan saamat luvut on laskettu.

Mikä tekee laskelmasta huonon?

Ensiksi on epäselvää, mitä oikeastaan laskettiin. Yli 100 000 euron ansiotuloja saavien marginaaliveroaste on jo nykyisin (kunnasta ja kirkollisverosta riippuen) yli 50 %. Veroja alentamalla ei saada lisää tuloja. Sen täytyy siis tarkoittaa jotakin muuta. Laskelman voi tulkita ainakin kolmella eri tavalla.

1. Nostetaan keskimääräinen veroaste 50 prosenttiin tiukalla tulorajalla

Yksi mahdollisuus on, että laskelmassa on tarkoitettu sitä, että yli 100 000 ansaitsevien keskimääräinen veroaste on 50 %. Miten tämä toteutettaisiin? Ensimmäinen vaihtoehto on, että korotetaan ainoastaan yli 100 000 ansaitsevien veroja. Tällöin keskimääräinen veroaste nostettaisiin 50 prosenttiin, kun tulot ylittäisivät 100 000 euron rajaviivan. Alla näkyy uudistuksen vaikutus käytettävissä oleviin tuloihin eri tulotasoilla Helsingissä asuvalla esimerkkitapauksella. Rajan ylittämisen jälkeen nettotulot laskisivat rajusti ja 100 000 euron bruttotuloissa nettotulot jäisivät pienemmiksi kuin 70 000 euron bruttotuloilla. Kyseinen uudistus vaikuttaa kovin absurdilta. Toki verotutkijan kannalta kyseinen uudistus loisi ainakin tarpeeksi suuren kannustinvaikutuksen.

2. Nostetaan keskimääräinen veroaste 50 prosenttiin kasvattamalla marginaaliveroasteita

Kuinka keskimääräinen veroaste saataisiin nostettua 50 prosenttiin yli 100 000 euroa ansaitseville ilman rajua hyppäystä? Tätä varten tulisi kiristää pieni-/keskituloisten marginaaliveroasteita. Jotta keskimääräinen veroaste nousisi 50 prosenttiin, tulisi veroja kerätä enemmän noin 14 000 euroa alemmilla tulotasoilla. Jos säästetään pienituloiset veronkorotuksilta (valtionverotuksen kaksi alinta porrasta), niin yli 39 100 euron ansiotulojen marginaaliveroastetta tulisi nostaa n. 24 prosenttiyksikköä. Tällöin esim. 3300 euron kuukausipalkalla marginaaliveroaste olisi 62 % ja 6000 euron kuukausituloilla 66 % (kirkkoon kuulumattomalla helsinkiläisellä esimerkkiveronmaksajalla). Näihin kun lisää vielä eläkevakuutusmaksut ja työttömyysvakuutusmaksut, niin efektiivinen marginaaliveroaste on vieläkin korkeampi. On huomioitavaa, että tässä tapauksessa lisääntyneet verotulot eivät tule pelkästään suurituloisilta, vaan keskituloiset maksavat suurimman osan kasvaneista verotuloista.

3. Nostetaan valtion tuloveroastetta 50 prosenttiin 100 000 euroa ylittäviltä tuloilta.

Tässä tapauksessa veronkiristys kohdistuisi ainoastaan suurituloisiin. Marginaaliveroaste nousisi hieman yli 18 prosenttiyksikköä nykyiseen verrattuna. Silloin esimerkiksi 10 000 euron kuukausituloilla marginaaliveroaste olisi 70 % ja efektiivisellä veroasteella mitattuna päästäisiin jopa Ranskan solidaarisuusveron (75 %) yli.

Tällä veronkorotuksella ei kuitenkaan kerättäisi miljardeja. Kun nykyisen 2 prosenttiyksikön solidaarisuusveron staattinen tuottoarvio on 30 milj. € vuodessa, niin tuolla 18 prosenttiyksikön solidaarisuusverolla kerättäisiin n. 270 miljoonaa euroa lisäveroja ilman käyttäytymisvaikutuksia.

Entä pääomatulot?

Kyseisessä laskuharjoituksessa nostettiin tosiaan myös pääomatulojen veroastetta 50 prosenttiin yli 100 000 euron tuloilla (ansiotulot+pääomatulot). Tuleeko sieltä tuo kolmannesta vaihtoehdosta puuttuva 700 milj. euroa? Ei todennäköisesti tule. Pääomatulot ovat pääosin pieniä (keskimääräinen pääomatulo on n. 4000€/v). Tässä tapauksessa tosin pääomatuloveroa nostettaisiin radikaalisti 18 prosenttiyksiköllä.

Lisäys 13.1. Alla vähän lisää keskustelua pääomatuloista. Lisää löytyy kommenteista.

Tuo 4000€ on Verohallinnon taskutilaston tieto kaikilta pääomatuloja saaneilta. Se ei ole paras mahdollinen luku kuvaamaan tätä asiaa. Parempaa tietoa löytyy tosiaan Tilastokeskuksen Veronalaiset tulot -tietokannasta ( http://www.tilastokeskus.fi/til/tvt/tau.html ). Sieltä näkyy, että yli 100 000 € tienanneiden keskimääräiset pääomatulot olivat n. 61000€/v.

Sieltä selviää myös seuraavaa (vuosi 2011):

Yli 100 000 tienanneiden tietoja:

Henkilöitä: 59804

Veronalaiset tulot: 11 miljardia

Ansiotulot: 7,3 miljardia

Pääomatulot: 3.6 miljardia

Jos nyt ajatellaan, että keskituloiset säästettäisiin veronkorotuksilta ja veronkorotukset koskisivat vain tuloja, jotka ovat 100 000 euron yli, niin silloin näitä tuloja on yhteensä 11 miljardia – 59804*100000 = 5 miljardia.

Nyt, jotta tulokseksi saataisiin 1 miljardi lisäveroja, niin tuosta 5 miljardista pitäisi maksaa veroja ylimääräiset 20%. Kun otetaan huomioon, että marginaalivero ansiotuloista on jo yli 50% noilla tulotasoilla, niin sieltä ei pitäisi tällä määritelmällä tulla lisää tuloja. Jos pääomatulot ovat n. 34 % yli 100 000 euroa tienaavien tuloista, niin minun laskupääni ei ainakaan saa tuota yhtälöä täsmäämään sillä että pääomatuloveroastetta nostettaisiin 28 prosentista (vuoden 2011) 50 prosenttiin yli 100 000 euron tuloista.

Mikrosimulaatiomallit päätösten tukena

Veromuutosten vaikutuksia arvioidaan yleensä mikrosimulaatiomallien avulla. Niihin on koodattu koko vero- ja sosiaaliturvajärjestelmä ja edustavan kotitalousaineiston avulla mallit voivat ennustaa kuinka vero- ja sosiaaliturvamuutokset tuovat lisää tuloja/menoja. Tässäkin tapauksessa mikrosimulaatiomallin käyttäminen olisi poistanut laskuvirheet ja epäloogisuudet. Laskelmien käyttö politiikan tukena on ehdottomasti kannatettava asia, mutta harhaanjohtavista tai epäselvistä laskelmista on enemmän haittaa kuin hyötyä.

Paloittain lineaarisessa verojärjestelmässä on tärkeää ymmärtää marginaaliveroasteen ja keskimääräisen veroasteen erot. Tasaverojärjestelmässä veromuutosten laskeminen olisi huomattavasti helpompaa ja silloin voisi turvautua ”tupakankansilaskelmiin”. Monimutkaisissa vero- ja sosiaaliturvajärjestelmissä veromuutosten laskemiseen tarvitaan lähes poikkeuksetta mikrosimulaatiomallin apua ja tupakankansilaskelmat voivat olla hyvin harhaanjohtavia.

Ymmärtävätkö suomalaiset verojärjestelmämme logiikkaa?

Kuinka hyvin suomalaiset ymmärtävät verojärjestelmämme toimintaperiaatteita, kun journalisteilla ja asiantuntijoillakin saattavat verotermit mennä sekaisin? Tulisiko koulujen matematiikanopetuksessa lisätä käytännönläheistä matematiikkaa esim. paloittain lineaarisen verojärjestelmän avulla?

Jälkikirjoitus (13.1.2013) : Mitä todella laskettiin?

Vihreän Langan toimittaja Sammeli Heikkinen oli soittanut Tilastokeskuksen Ilkka Lehtiselle ja kysynyt miten laskelma oli tehty. Alla on suora lainaus Heikkisen blogitekstistä ”Tapaus Korvola: Miljardi vai puolitoista ja mitä sillä on väliä?” :

Lehtinen sanoi antaneensa Korvolalle yksinkertaisia vastauksia yksinkertaisiin kysymyksiin ja korosti, että kyseessä oli yksinkertainen laskelma, jossa ei ole otettu huomioon verojärjestelmän toimintaa. Sain myös saman aineiston kuin Korvola. Lehtinen on hakenut yli 100 000 euroa saavien määrän ja keskitulon Tilastokeskuksen vuoden 2011 tulonjakotilastosta. Sen mukaan varakkaita on noin 70 000 ja keskitulo 187 000 euroa. Sen jälkeen Lehtinen on päivittänyt vuoden 2012 keskituloksi palkkakehitysindeksi avulla 193 000 euroa. Lehtinen kertoi tämän jälkeen käyttäneensä verohallinnon veroprosenttilaskuria, jonka avulla hän sai 193 000 euroa ansaitsevan veroksi noin 81 600 euroa. Tämä tarkoittaisi yli 42 prosentin verotusta. Sitten hän laski samasta tulosta puolet, laski erotuksen ja kertoi sen suurituloisten lukumäärällä. Näin tulokseksi tuli 1046 miljoonaa euroa.

Laskelman toteuttamistapa vastasi siis lähiten ensimmäistä esittämääni vaihtoehtoa. Kyseessä oli yksinkertainen laskelma, joka ei anna todellista kuvaa siitä, mitä tulovaikutuksia suurituloisten veronkorotuksila olisi. Jos laskelmien perusteet olisi esitetty alkuperäisessä Korvolan blogitekstissä, ei väärinkäsityksiä olisi syntynyt.

Mikä oli tämän tarinan opetus?

Verojärjestelmämme on monimutkainen, jonka vuoksi veromuutosten tulovaikutuksia on hyvin vaikeaa arvioida yksinkertaisilla laskuharjoituksilla. Lisää laskelmia tarvittaisiin ja erityisesti hyvin tehtyjä mikrosimulaatioperusteisia laskelmia. Näiden lisäksi toimittajien tulee olla tarkkana laskelmien raportoinnissa, jotta jutuista käy myös ilmi mitä ja miten on todellisuudessa laskettu.Väärinkäsityksistä ja liian yksinkertatetuista laskelmista on talouspolitiikalle vain haittaa.