IS kylässä -kiertue vierailee maanantaina Kurikassa Etelä-Pohjanmaalla. Aiheena on Suomen susitilanne.

Susilaumojen määrä on kasvanut läntisessä Suomessa. Viimeisimmän, kesäkuussa 2018 julkaistun Luonnonvarakeskuksen arvion mukaan susien painopiste on siirtynyt itäisestä Suomesta läntiseen Suomeen. Lännessä jolkotteli maaliskuussa 2018 oli noin 70 prosenttia Suomen susista.

Suurin muutos oli tapahtunut Pohjanmaalla, missä susien määrä oli kaksinkertaistunut vuodesta 2017.

IS kylässä -kiertue vieraileekin maanantaina Kurikassa Etelä-Pohjanmaalla ja aiheena on susitilanne.

Kurikan alueen petoyhdysmies Asko Kahila kertoo, että Kurikan seudulla liikkuu kaksi susilaumaa, joista toinen tosin on hieman hajaantumaan päin. Aivan tuoreita pihahavaintoja ei ole mainittavasti, mutta Kahilan mukaan viime viikolla tehtiin havainto Jokirannassa kylän läpi yksinään jolkotelleesta sudesta.

Syksyllä yhdestä pihasta katosi Kahilan mukaan koira suden suuhun. Muutoin alueen sudet ovat tänä talvena pysytelleet kauempana pihoista kuin viime talvena.

– Nyt on ollut vähemmän niin sanottuja pihakäyntejä viime talveen verrattuna. Sudet ovat olleet enemmän metsäisellä alueella, saaliiksi saatuja hirviä on löytynyt jonkin verran, Kahila kertoo.

– Mutta on niitä pihakäyntejä silti.

Vuoden 2018 Luonnonvarakeskuksen kanta-arvion mukaan Suomessa oli kaikkiaan 165–190 sutta, eli vain vajaa kymmenys enemmän kuin edeltävänä vuonna. Laumojen määrä kasvoi, vuoden 2017 arviossa laumoja oli 14, kun vuonna 2018 vastaava luku oli 20.

Seuraava arvio maamme susikannasta ja sen painopisteistä saadaan vasta kesäkuun alussa. Arviota tehdään tosin nyt jo maaliskuussa.

Luonnonvarakeskuksen susiasiantuntija, tutkimusprofessori Ilpo Kojola ei suostu spekuloimaan vielä tuumaakaan, miltä tämän vuoden arvio tulee näyttämään.

– En, en, en. Vastaus on: en, ennakkoon ei voi oikein sanoa mitään, Kojola toteaa napakasti.

– Tämä susikannan arvioiminen on sen verran iso asia meidän vuosikierrossa, että arvio täytyy tehdä huolella. Mitään ennakkoarviota ei ole mahdollista esittää, Kojola jatkaa.

Vaikka arvion teko on jo alkanut, lopullisempaa tietoa saadaan Kojolan mukaan vasta, kun dna-analyysit saadaan teetettyä.

Susi Ähtärin eläinpuistossa.­

Palataan siis viimeisimpään arvioon, jota sivuttiin tämän artikkelin alussa. Kyseisen arvion mukaan susilaumojen painopiste on siis siirtynyt läntiseen Suomeen. Läntisellä Suomella tarkoitetaan poronhoitoalueen eteläpuolisesta Suomesta Pohjois-, Keski-, ja Etelä-Pohjanmaata, Keskisuomea, koko Hämettä, Varsinaissuomea, Uuttamaata ja Satakuntaa – vaikka eihän susi sitä tiedä, missä maakunnassa kulloinkin liikkuu. Suden reviiri on noin 1 000 neliökilometriä.

Susilaumoja läntisellä alueella oli 16 maaliskuussa 2018. Se tekee yksilöissä 108 – 122 sutta. Vuonna 2017 susia alueella oli läntisellä alueella 70 – 80.

Pohjanmaalla etenkin perhelaumojen määrä kasvoi.

– Se oli ennakoitavissa, että se (laumojen määrä) tuli kasvamaan, koska alueella oli paljon reviireillä eläviä pareja, ja pennut saadessaan ne muodostavat perhelauman.

Kojolan mukaan perhelauman koko on keskimäärin kuusi tai seitsemän sutta.

Kurikan alueella liikkuvista laumoista toinen on niin sanottu Takanevan lauma ja se on liikkunut petoyhdysmies Asko Kahilan mukaan yhtenäisenä, noin kuuden, korkeintaan kahdeksan suden laumana koko talven. Toinen laumoista, Pallonevan lauma on hajanaisempi ja liikuskelee Jalasjärven, Kauhajoen ja Kurikan alueella.

– En tiedä voiko enää puhua laumasta, kun on yksittäisiä havaintoja tehty.

– Lisäksi on yksittäisiä susia havaittu, että liikkuu yksi tai kaksi sutta yhdessä.

Susihavainto Itä-Helsingistä maaliskuulta 2019.­

Susilaumojen painopisteen siirtymisestä läntiseen Suomeen on Luonnonvarakeskuksen tutkimusprofessori Kojolan mukaan monta syytä. Ravintotilanne on yksi selittävä tekijä, mutta ei ainoa.

– Ei voi pelkästään ravintotilanteella perustella, mutta se on yksi tekijä, että lännessä on parempi ravintotilanne kuin itäisessä Suomessa. Mutta eiväthän ne sudet sitä tiedä, että siirrytäänpä pois täältä idästä, kun lännessä on parempi ravintotilanne.

– Lännessä myös lisääntyminen ja pentutuotto on vahvempaa.

Sudet raatelivat lampaita Inkoossa elokuussa 2018.­

Usein susi karttaa ihmistä, mutta tietyillä alueilla hukka alkaa olla jo suhteellisen tottunut ihmiseen ja ihmisen moottoriajoneuvoihin.

– Sanotaan, että läntisessä ja eteläisessä Suomessa susi elää aika ihmisvaikutteisilla reviireillä ja sen on ollut pakko tottua ihmisen läsnäoloon. Ja kyllähän sudet mielellään käyttävät kulkureitteinään pikkuteitä, mutta myös kyläteitä. Lisäksi sattuu pihakäyntejä.

Tämä näkyy esimerkiksi Luonnonvarakeskukselle tulevina susihavaintoina.

– Havaintoja tulee piha-alueilta paljon, koska siellä ihmiset ovat susia näkemässä. Pihahavaintojen sijainti ei suoraan kerro sitä, missä sudet liikkuvat, se kertoo ensisijaisesti sen, missä ihmiset on susia näkemässä.

Kojolan mukaan tarkemmin susien liikkeistä kertoo esimerkiksi gps-pannoitettujen susien liikkuminen ja niiden vierailu pihapiireissä.

Susi (canis lupus) jolkottelee Ähtärin eläinpuistossa vuonna 2017.­

Ensisijaisesti sudet piipahtavat pihoissa yöaikaan. Ainakin merkityt sudet ovat päiväsaikaan kauempana asutuksesta.

– Päivällähän ne ovat yleensä levossa. Liikkuminen tapahtuu hämärässä ja yöaikaan. Yksittäiset kulkijat saattavat liikkua päiväsaikaankin, kun vasta etsivät reviiriään.

Havaintoja tulee Kojolan mukaan ”tosi paljon”. Joukossa on myös virheellisiä havaintoja.

– Meille tulee tuhansia havaintoja (vuodessa). Satoja niistä on kirjattu alle sadan metrin päästä lähimmästä talosta. Se on yhtenä perusteena suden poistoluvan saamiseksi, niin motivaatio niiden havaintojen kirjaamiseen on aika lailla ymmärrettävä asia, Kojola sanoo.

– Mutta taustaksi se tieto, että pihahavainto ei kerro koko totuutta suden käyttäytymisestä. Se on vain yksi osa, mutta ihmisen kannalta esiin nouseva seikka. Suden näkökulmasta se on luonnollisesti eri asia kuin ihmisen näkökulmasta.

Itäisessä Suomessa susien määrä näyttäisi vähentyneen. Itäisellä alueella oli yhteensä 9 laumaa, joista 5 asusti rajan molemmin puolin. Kaikkiaan susimäärä oli 52–57, kun se vuotta aiemmin oli 75–90.

Poronhoitoalueella liikkui Luonnonvarakeskuksen 2018 aineiston mukaan ainoastaan muutama yksittäinen susi.

Susi herättää ihmisessä voimakkaita tunteita. Eri viranomaistahojen, kuten metsähallituksen, maa- ja metsätalousministeriön sekä Suomen riistakeskuksen ylläpitämällä suurpedot.fi sivustolla julkaistiin hiljattain susikannan hoitosuunnitelman valmisteluryhmän tiedote, jonka aiheena oli keskustelu suden laittoman tappamisen kitkemisestä.

Tiedotteessa sanotaan, että poliisi on arvioinut suden laittoman pyynnin olevan Suomessa yleinen ja merkittävä ongelma ja että poliisin tietoon tulee vain 10 prosenttia susien laittomista kaadoista. Työryhmän tiedotteen mukaan laitonta pyyntiä harrastaa usein pieni paikallinen ryhmä, ja kiinnijäämisen pienenee, jos paikalliset yhteisöt vaikenevat asiasta.

Evirassa vuosina 2001–2014 tutkituista susista 17 prosenttia oli tiedotteen mukaan tapettu laittomasti.