"Laseissa kuohuvaa, yö meitä odottaa."

Anne Mattila laulaa kappaletta tulevalle levylleen kotitalonsa pihapiiriin rakennetussa studiotalossa Karviassa Satakunnassa. Biisi on menevää iskelmäpoppia.

Pian 34 vuotta täyttävä Mattila on yksi Suomen menestyneimmistä iskelmälaulajista. Hänen ensimmäisen albuminsa julkaisemisesta on kulunut jo parikymmentä vuotta.

Ura käynnistyi räjähdysmäisesti vuonna 2001 Asfalttiviidakko-kappaleella. Sitä seurasi kulta- ja platinalevyjä sekä hurja määrä keikkoja.

– Keikkakalenteri täyttyi ja kun juhannuksena lähdettiin, takaisin tultiin syyskuussa. Mun kaikki tavarat olivat auton takakontissa. Sitä elämää jatkui yli kymmenen vuotta. Loppuun en kuitenkaan palanut missään vaiheessa.

Muutama vuosi sitten Mattila huomasi, että asiat olivat muuttuneet. Perinteisestä iskelmästä oli tullut marginaalimusiikkia.

– Iskelmämusiikista tuli hylkiö. Minulta kysyttiin, että ai sä teet iskelmää. Tuli sellainen olo, että tämä on huonompaa musiikkia, vaikka sitä tehdään aivan yhtä pieteettillä kuin muutakin musiikkia.

– Perinteisen iskelmän kohdalla tapahtui muutamia vuosi sitten notkahdus radiosoitossa. Keikkojeni määrissä se ei ole näkynyt kuitenkaan mitenkään, sanoo Anne Mattila. Ville Vedenpää / Yle

Levy-yhtiöt menevät Spotify-suosion perässä

Kiinnostus perinteistä iskelmämusiikkia kohtaan on hiipunut suurissa levy-yhtiöissä. Yhtenä syynä on muutos musiikin kuluttamisessa, sillä jo 80 prosenttia musiikista kulutetaan suoratoistopalveluiden kuten Spotifyn kautta.

Näissä palveluissa kuunnelluinta musiikkia ovat kotimainen hip hop ja pop. Soitetuimpien kappaleiden listoilla eivät iskelmäkappaleet keiku.

Universal Music Finlandin toimitusjohtaja Kimmo Valtanen sanoo, että heidän levy-yhtiössään panostus iskelmään on vähentynyt.

– Mielestäni ollaan siirrytty Katri Helenan ajasta Gasellien aikaan. Raha seuraa sitä, jota kuunnellaan ja sen tyyppistä musiikkia me tuotamme enemmän. Tässä tilanteessa iskelmäartistit ja perinteiset rockbändit ovat haastavammassa tilanteessa, koska heidän yleisönsä eivät juuri näitä palveluita käytä.

Iskelmää kuluttava yleisö ei Valtasen mukaan ole vielä ottanut haltuun suoratoistopalveluita ja kuluttaa musiikkia vielä cd-levyiltä. Niitäkään ei monessa automarketissa enää myydä.

Anne Mattila pyörittää kotikunnassaan Karviassa taiteilijakahvilaa, jossa on esillä hänen maalauksiaan ja siellä järjestetään myös konsertteja. Suositussa matkailukohteessa vieraili viime vuonna yli 30 000 kävijää. Ville Vedenpää / Yle

Iskelmämusiikki ei myöskään soi radioissa entiseen tapaan. Suomen kuunnelluin radiokanava Yle Radio Suomi on perinteisesti mielletty iskelmäkanavaksi. Musiikkipäällikkö Johan Lindroosin mukaan kanavalla soitetusta musiikista noin neljännes on iskelmä- ja tanssimusiikkia.

Iskelmä soi Yle Radio Suomessa soittolistoilla sekä muutamissa erikoisohjelmissa kuten Iskelmäradio ja Sekahaku.

– Ei olla lähdetty linjaamaan kuinka paljon eri genren musiikki soi tai ei saa soida. Valinnat tehdään aina biisikohtaisesti. Jos kappale sopii profiiliin ja kokonaisuuteen, niin silloin sillä on mahdollisuus mennä soittoon, olisipa genre mikä tahansa, Lindroos sanoo.

Mikä on tänä päivänä iskelmää?

Iskusävelmä eli iskelmä on monen mielessä suomalaisten tunteiden tulkki. Musiikkityyli on kuitenkin muuttunut paljon vuosien varrella. Tänä päivänä Iskelmä-radiokanavalla soivat Dingo ja Haloo Helsinki!. Muutama vuosi sitten Pate Mustajärvi palkittiin Iskelmä-Finlandialla.

Musiikin tyylilajit sekoittuvat ja iskelmävaikutteita voi kuulla jopa suomalaisessa rap-musiikissa.

Universal Musicin Kimmo Valtasen mielestä perinteinen iskelmä ei ole enää trendikästä, koska se ei ole onnistunut tarpeeksi uusiutumaan ajan myötä.

– Voi olla, että ne iskelmän merkkiteokset ovat kuin Seitsemän veljestä tai joku muu klassikkoteos. Luetaanko näitä kirjoja nykypäivänä? Musiikille käy samalla tavalla. Sen täytyy puhutella tässä ja nyt.

Kymmeniä iskelmälevyjä tuottanut muusikko Riku Niemi sanoo, että perinteinen iskelmämusiikki on agraariajan ilmiö, joka on yhdistänyt kansaa. Suuren yleisön musiikkityyliä ei ole kuitenkaan arvostettu taidemuotona. Iskelmä on jäänyt taiteen ja populaarikulttuurin väliin.

Niemen mukaan perinteisen iskelmän alamäki näkyy myös alan ammattilaisissa.

– Tekijäkaarti on tilanteessa, jossa ei löydetä kaupallista potentiaalia. Se aiheuttaa liikettä muihin suuntiin. Talenttia siirtyy muihin genreihin.

Ohjat omiin käsiin

Anne Mattila nauraa sormilleen. Ne eivät ole huolitellun iskelmätähden sormet, sillä kynsilakat ovat kuluneet miltei pois ja tilalla on maaliläikkiä.

Hän on rakentamassa taitelijakahvilansa pihaan uutta talvikonserttisalia, minkä pitäisi avautua kesäksi. Laulaja osti muutama vuosi sitten kotipaikaltaan Karviasta vanhan pienen maatilan, jonne hän halusi tuoda esille taideteoksiaan.

Tilasta on kasvanut suosittu matkailukohde, jossa on hänen äitinsä pyörittämä kahvila sekä konserttitoimintaa. Viime vuonna Annen kulttuurikahvilassa kävi yli 30 000 vierailijaa.

Hurjimpien keikkavuosien jälkeen Anne Mattila tyhjensi kalenteriaan ja panosti pitkäaikaiseen harrastukseensa maalaamiseen. – Tajusin, että nakersin sillä työmäärällä omaa sisimpääni. Aloin toteuttaa toista puolta itsestäni. Se kyllä kannatti ja teki hyvää myös musiikille ja keikoille. Ville Vedenpää / Yle

Kun levy-yhtiöt eivät enää osoittaneet kiinnostusta iskelmään, Anne Mattila otti ohjat omiin käsiinsä. Hän perusti oman levy-yhtiön Jorma Kääriäisen innoittamana, joka oli tehnyt saman aiemmin.

Nyt Mattila säveltää, sanoittaa ja tuottaa musiikkiaan ja on jopa tehnyt itselleen musiikkivideon.

– Tein jo vuosia sitten itseni riippumattomaksi muista. Saa kirjoittaa omaa juttuaan sellaiseksi kuin haluaa.

Mattila sanoo, että vaikka iskelmää juuri nyt hyljeksitään, sen kuulijakunta ei ole kadonnut minnekään. Se näkyy erityisesti keikoilla, joilla porukkaa riittää entiseen malliin. Mattilalla keikkakalenteri on täynnä loppuvuoteen saakka.

– Kyllä ihmiset tykkäävät iskelmästä keikkalavoilla ja mitä enemmän mennään 80- ja 90-luvun iskelmiin, niin sitä enemmän nuoriso on siellä bilettämässä ja tanssimassa.

Iskelmätähti uskoo, että meno keikkalavoillakin tulee muuttumaan ja kymmenen vuoden päästä sinne ei tulla pelkästään tanssimaan.

– Sinne tullaan kokonaisvaltaisesti kuuntelemaan musiikkia ja fiilistelemään tunnelmaa. Se juttu on hauskanpitäminen, sitä ei saisi unohtaa, Mattila nauraa.