Turvapaikan saaneiden henkilöiden matkustelu kotimaassaan on herättänyt keskustelua eri puolilla Eurooppaa. Belgian viranomaisten mukaan suurin syy maasta turvapaikan saaneiden pakolaisaseman peruuttamiseen on se, että he matkustelevat maissa, joista ovat virallisesti paossa.

Vuonna 2018 jo myönnetyn turvapaikan Belgiasta menetti yhteensä 217 pakolaista. Aikaisempina vuosina luku on ollut keskimäärin 60–70 henkilöä vuodessa. Kotimaassa lomailun ohella suurimpia syitä turvapaikan menettämiseen olivat syyllistyminen rikoksiin tai turvapaikkaa hakiessa annettujen tietojen paljastuminen valheellisiksi.

Belgia myönsi pelkästään yhden vuoden aikana eli vuonna 2018 pakolaisstatuksen yhteensä 8 700 henkilölle. Kokonaisuuden kannalta kysymys on siis pienestä, mutta kiusallisesta ongelmasta, joka syö turvapaikkajärjestelmän uskottavuutta.

Turvapaikan saaneet pakolaiset saavat luonnollisesti matkustaa sekä Belgiassa että muualla Keski-Euroopassa. Jos he menevät maahan, jonka olosuhteiden ja heihin kohdistuvan henkilökohtaisen uhan johdosta heille on myönnetty turvapaikka, viranomaiset katsovat helposti uhan poistuneen ja peruuttavat turvapaikan.

Jos henkilö saa maan kansalaisuuden, lomailurajoitukset poistuvat.

Belgiasta turvapaikan saaneen on oltava käymättä alkuperämaassaan viisi vuotta, jotta oikeus turvapaikkaan ei vaarantuisi. Viranomaisten mukaan osa henkilöistä on yrittänyt välttää matkojensa paljastumista lentämällä kohteeseensa naapurimaista. Viranomaisten välisen matkustajatietojen vaihdon myötä yhä useampi heistä jää kiinni.

Turvapaikan saaneiden matkailusta kotimaissaan on raportoitu myös Saksasta, jonka sisäministeriön mukaan erityisesti Irakista ja Syyriasta tulleilta pakolaisilta on peruutettu turvapaikkoja. Jotkut henkilöt ovat käyneet lomilla tai liikematkoilla alkuperäisissä kotimaissaan jopa säännöllisesti.

Saksan sisäministeri Horst Seehofer sanoi Bild am Sonntag -lehden haastattelussa 18. elokuuta, ettei turvapaikan saaneen syyrialaisen uhka joutua kaltoin kohdelluksi omassa maassaan ole uskottavaa, jos hän käy jatkuvasti siellä lomailemassa.

Pakolaisaseman peruuttaminen ei tapahdu automaattisesti, vaan jokainen tapaus harkitaan erikseen. Saksan viranomaiset voivat hyväksyä matkan, jos sen syynä on esimerkiksi läheisen omaisen sairastuminen tai kuolema.

Maahanmuuttoviraston mukaan Suomessa viraston tietoon tulee vuosittain ”joitain satoja” henkilöitä, jotka saavat kansainvälistä suojelua, mutta ovat matkustaneet kotimaassaan. Lukua voi verrata siihen, että Suomessa on tehty vuodesta 2015 alkaen lähes 18 000 myönteistä päätöstä kansainvälisen suojelun hakemuksiin.

Tulosalueen johtaja Matti Mäkäräinen kertoo, että kaikissa tietoon tulleissa matkustelutapauksissa tehdään esiharkinta, mutta kaikkia ei oteta käsittelyyn rajallisten resurssien vuoksi. Toisinaan matkustelu tulee Maahanmuuttoviraston tietoon, kun henkilö hakee jatkolupaa oleskelulleen.

Myös Suomen viranomaiset harkitsevat matkustelun vaikutuksen suojeluasemaan tapauskohtaisesti.

”Jos päädytään lakkauttamaan (kansainvälisen suojelun) asema, siitä voi tulla kielteinen päätös jatkolupahakemukseen”, Mäkäräinen kertoo.

Myös voimassa oleva määräaikainen oleskelulupa on mahdollista peruuttaa. Mäkäräisen mukaan vuodessa on vain muutama tapaus, joissa oleskelulupa päädytään perumaan kotimaassa lomailun takia.

Yleensä oleskelulupien peruutukset ja maastakarkotukset liittyvät syyllistymiseen rikoksiin.

Suojeluaseman lakkauttamisessa on kyse siitä, että henkilön olosuhteet ovat muuttuneet eikä suojelun tarvetta enää ole. Peruuttaminen taas koskee tilannetta, jossa kansainvälistä suojelua ei olisi alunperinkään pitänyt myöntää. Yleensä silloin taustalla on jokin väärinkäytös.

Vuonna 2018 Suomessa pakolaisasema lakkautettiin 269 henkilöltä ja peruutettiin yhdeksältä henkilöltä. Vuonna 2019 vastaavat luvut ovat tähän mennessä 137 ja 3.