En lille sort fasan fører sig for øjeblikket frem med en sådan kraft, at de ansatte på Boldrup Museum i Nordjylland mener, at fuglen er ved at overtage hele museet.

- Jeg kan komme i tvivl om, hvad den lige har gang i. Men nogle gange tror jeg, at den vil have mit job som leder af skoletjenesten, griner Gert Rubæk.

Fasanen ankom til museet en gang i sommer. Og lige siden har krabaten tiltaget sig mere og mere magt.

Den jagter i bogstaveligste forstand rundt med de ansatte på museet.

Ikke det mindste bange

- Fasanen bliver mere og mere nærgående og går direkte til angreb på os. Den løber efter os og hakker efter os. Den er overhovedet ikke bange. Og det er måske ikke så klog en opførsel midt i jagt-sæsonen.

Gert Rubæk fortæller, at fasanen nøje overvåger, hvad han og kollegaen Per går og laver.

- Hvis vi sidder inde i bygningen, så glor den ind ad vinduerne og hakker på ruden. Går vi ind i et andet rum, så følger den efter. Den observerer, hvilken dør vi bevæger os hen mod. Og når vi går ud af glasdøren, så står den parat til at hakke løs. Det er nærmest som om, at den siger: Kom så ud og kæmp som en mand, beretter Gert Rubæk.

Ikke bange for biler

Biler er fuglen åbenbart heller ikke bange for.

- Når jeg sætter mig ind i bilen for at køre hjem, så jagter den bilen til fods. Den kan løbe lige så stærkt som et menneske. Og når bilen er kommet så meget op i fart, at den ikke kan følge med, så letter den bare. Så sidder jeg inde i kabinen og glor ud af sidevinduet på en flyvende fasan, der kigger ind til mig.

Helt galt går det dog, når vi slår græs med havetraktoren. Den hader traktoren og går amok på både fører og køretøj. Den kommer susende ud af skoven, så snart vi starter traktoren, lyder det fra en hovedrystende skoletjeneste-leder.

Foto:/ritzau/Rene Schütze

Nægter at flytte sig

Ingen ved med sikkerhed, hvor den hidsige fugl kommer fra. Der er muligvis tale om en fasan, som er blevet fodret op og lukket ud til jagt. Og nu har den så lige vendt problemstillingen på hovedet.

- Det er en kok og det er tydeligt, at det handler om teritorium. Den vil åbenbart bo her, hvor museet holder til. Og så er Per og jeg blevet dens hovedfjender. Den er også begyndt at stille sig ud på vejen og nægter at flytte sig når bilerne kommer. Man må sige, at den lever livet farligt, konstaterer Gert Rubæk.