Hen over vinteren forsøgte jeg i flere omgange at bringe spørgsmålet om falske nyheder ind i en dansk sammenhæng. Det er ikke noget større problem, fik jeg i flere omgange at vide af både Pelle Dragsted og Maria Reumert Gjerding. Nogle gange – sådan lød argumentet – er vi politisk uenige. Og denne politiske uenighed bør ikke dømmes ude med etiketter som ”falske nyheder”.

Men jeg vil tillade mig at insistere. Det er faktisk temmelig svært at føre en fornuftig samtale om, hvordan vi skal ordne forholdene i samfundet på bedste vis, når man skal bruge en uforholdsmæssig stor del af sin tid på at dementere helt urimelige og misvisende påstande fra sine politiske modstandere.

Lad mig tage nogle eksempler fra den seneste tid.

Hvad tjener en SOSU-assistent eller en SOSU-hjælper egentlig? Her kan man opstille alle mulige hjemmestrikkede definitioner på, hvad løn er. Men det bør man ikke. Man bør naturligvis henholde sig Lønkommissionen, som fastslog, at arbejdsgiverens pensionsbidrag og faste tillæg er en del af lønnen.

Citat I stedet fører manipulationen til, at alle politikere kommer til at virke uvederhæftige. Altså også de politikere, manipulationen så at sige går ud over. Henrik Dahl

Og bruger man lønkommissionens metode til at definere løn, så tjente den typiske SOSU-assistent i 2014 32.200 kroner pr. måned, mens SOSU-hjælperen tjente 31.800 pr. måned.

Er det entydigt sådan, at ulighed hæmmer den økonomiske vækst? Nej – det er det ikke. Det fastslår en af de højeste, økonomiske autoriteter i dette land, nemlig Det Økonomiske Råds formandskab, også kaldet Vismændene.

Ulighed kan skabe problemer i et land, hvis den er meget stor, og hvis myndighederne er komplet ligeglade med problemet. Gennemfører et land derimod OECD’s hovedanbefalinger til at bekæmpe ulighed – progressivt skattesystem, effektivt uddannelsessystem, velordnet arbejdsmarked og høj erhvervsdeltagelse for kvinder – er der god sandsynlighed for, at specielt en mindre ulighed ikke vil være noget væsentligt samfundsproblem.'

Læs mere: Pressefrihedsdag – nu med bitter smag

Og som den opmærksomme læser allerede har regnet ud: De fire hovedanbefalinger fra OECD’s berømte rapport ”In it Together” er for længst gjort til virkelighed i Danmark.

Er det entydigt sådan, at alle problemer i SKAT skyldes Kristian Jensen? Han siger selv, at han har en vis del af ansvaret, fordi han var skatteminister fra 2004 til 2010. Men hvordan er vi kommet frem til 2017? Har der slet ikke været nogen skatteminister eller nogen regering i den periode? Er EFI ikke blevet sat i drift engang mellem 2011 og 2015? Er der ikke blevet refunderet en masse udbytteskat på ulovligt grundlag mellem 2011 og 2015?

Selvfølgelig var der også en regering mellem 2011 og 2015. Den blev oven i købet ledet af de socialdemokrater, der har så travlt med at give al skylden for problemerne til en mand, der fratrådte sin stilling som skatteminister for syv år siden.

Bevidst manipulation med lønoplysninger. Fordrejning af forskningen på ulighedsområdet. Tilsløring af forholdet mellem OECD’s anbefalinger og den faktisk førte politik i Danmark. Bevidst manipulation med spørgsmålet om SKAT’s sammenbrud: Det er de vilkår, jeg dagligt må arbejde med som politiker.

Om man skal kalde det ”falske nyheder”, eller om man skal kalde det grov vildledning, uredelighed og manipulation, er en diskussion værdig (og jeg deltager meget gerne).

Men at kalde det en sober fremlæggelse af sagens kendsgerninger for den politiske offentlighed – det er Fanden gale mig en overdrivelse.

Mens jeg skriver disse linjer, vil tilfældet, at jeg har en henvendelse liggende fra nogle studerende. Jeg har ikke fået svaret på den endnu, fordi det ikke er lykkedes mig at finde det nødvendige hul i kalenderen til at hjælpe dem. Men det, de gerne vil diskutere, er begrebet politikerlede.

Hvad jeg tror, jeg vil svare, når vi engang får afholdt vores møde, er, at al den grove manipulation med offentligheden – som jeg har givet eksempler på ovenfor – desværre ikke fører til, at afsenderen stilles i et dårligt lys.

Læs mere: Ny måling: Danske medier kæmper med troværdigheden

I stedet fører manipulationen til, at alle politikere kommer til at virke uvederhæftige. Altså også de politikere, manipulationen så at sige går ud over. Lige nu kæmper min gode ven og kollega Joachim B. Olsen imod nok et karaktermordforsøg fra FOA, selvom han har givet det absolut mest retvisende svar på, hvad man tjener på SOSU-området.

Og alle os andre skal bruge oceaner af tid på at forklare, at vi – i de fleste tilfælde med glæde – har været med til at gennemføre eller opretholde OECD’s hovedanbefalinger imod ulighed. Eller at en rimelig undersøgelse af problemerne i SKAT nødvendigvis må omfatte hele perioden fra strukturreformen frem til i dag.

Desværre kunne medierne godt gøre mere. For de kunne jo godt træde i karakter og sige, at der faktisk findes en officiel måde at beregne løn. Eller at anbefalingerne fra OECD’s berømte rapport om lighed faktisk i vidt omfang er gennemført i Danmark. Eller at Danmark faktisk havde en regering fra 2011 til 2015.

Men de vil gerne være fair; det er et professionsideal. Derfor siger de, at den ene part siger dette, mens den anden part siger hint. Uden at meddele læserne og seerne og lytterne, at den ene part faktisk manipulerer groft, mens den anden part så nogenlunde holder sig til sandheden.

Så falske nyheder og grov manipulation er desværre et arbejdsvilkår for os politikere. Og de fører ikke blot til forvirring om verdens sande tilstand. De fører også til, at politikerleden bliver værre, end den burde.

Derfor håber jeg, at alle – inklusive mig selv – vil stramme kraftigt op og gøre deres allerbedste for ikke at manipulere og være uredelige.

.....

Henrik Dahl er folketingsmedlem for Liberal Alliance. Klummen er alene udtryk for skribentens egne holdninger.