En fredag aften midt i september blev Birgit Rathje, 72 år, påkørt af en højresvingende bil midt i København.

Hun var på vej hjem fra en udstilling i Kastrup til hjemmet på Frederiksberg – en lang, men vant tur for den habile cyklist – da en delebil fra DriveNow i høj fart påkørte hende fra siden i krydset ved Vesterport Station og Palads-biografen.

Bilen ramte hendes venstre ben og cyklens venstre forgaffel og væltede hende omkuld. Flere vidner noterede DriveNow-bilens nummerplade, da bilisten forsvandt.

»Der kom nogle meget søde unge mennesker og hjalp mig. Jeg samlede mig selv op og kørte hjem. Mit ben var nærmest lammet. Det var først, da jeg kom hjem, jeg mærkede, hvor ondt jeg egentlig havde,« siger Birgit Rathje.

Hjemme ringede hun – formentlig ret konfus af smerter og chok, siger hun i dag – til politiet. Hun følte sig affejet.

»De tog ikke imod min anmeldelse. Det kan godt være, at jeg ikke udtrykte mig særligt fornuftigt, men i dag tror jeg, at problemet var, at jeg var cyklet hjem og ikke lå hjælpeløs på asfalten. Men jeg er altså en temmelig sej person,« siger Birgit Rathje.

Om natten blev smerterne i hendes venstre ben dog så uudholdelige, at hun blev indlagt og opereret for et kompliceret benbrud.

Birgit Rathje er sikker på, at bilisten har kunnet mærke påkørslen. Hun var langt fremme i krydset, som hun skulle fortsætte lige over. Cyklen blev slået skæv, og hendes ben brækkede ved påkørslen – ikke ved faldet.

Benet er nu i gang med en langvarig helingsproces. Men det politimæssige efterspil ser ud til at blive endnu længere – faktisk grotesk langt. Trods 32 dage, i alt 11 henvendelser til politiet og egen amatør-efterforskning af sagen lykkedes det ikke for familien at få sagen oprettet hos politiet.

Birgit Rathje og hendes to nevøer, Søren og Jacob, der under hendes indlæggelse gik ind i sagen, modtog efter mere end en måned end ikke et sags- eller journalnummer, og uden en politibekræftelse kan Birgit Rathjes forsikringsselskab heller ikke behandle sagen.

Efter Birgits indledende opkald til politiet har familien kontaktet Københavns Politi ti gange pr. mail og telefon. Den første skriftlige anmeldelse med oplysninger om hændelsen, Birgit Rathjes CPR-nummer og endda en video-rekonstruktion af ulykken, kom således Københavns Politi i hænde allerede 20. september. Uden reaktion.

Artiklen fortsætter under tv-indslaget.

Bilisten kan identificeres

I frustration over at vente på politiet, mens den ansvarlige bilist kører rundt i København, kontaktede Jacob Rathje på egen hånd DriveNow. Han modtog en bekræftelse på, at en bil med den pågældende nummerplade findes i elbil-selskabets flåde. Og det er, svarede en DriveNow-manager, muligt at spore bilens færden og chaufførens identitet på tidspunktet for ulykken:

»Men det er ikke detaljer, som vi må udlevere til offentligheden. (...) Når politiet henvender sig til os, vil vi være i stand til at oplyse dem om, hvem der har kørt bilen,« lød det.

Brødrene Rathje har også kontaktet en natklub nær vejkrydset, hvis overvågningskamera med stor sandsynlighed har filmet og dokumenteret ulykken. Men da de kom i kontakt med natklubben to uger efter ulykken, var det for sent. Natklubben gemmer kun optagelser i 14 dage.

»Vi ved godt, at politiet har for travlt til at tage sig af mindre sager for tiden. Men jeg troede faktisk, at en påkørsel med personskade og med en flugtbilist ville få politiet til at reagere,« siger Jacob Rathje.

Hans bror Søren supplerer:

»Den instinktive vrede, man har mod sådan en flugtbilist, overtager politiet til dels, når ulykken ikke bliver taget alvorligt. Man står tilbage i afmagt. Forsikringssagen kan ingen vegne komme, og de potentielle beviser forvitrer, jo længere tid der går.«

»Vi kan desværre ikke trylle«

Den 12. oktober kontaktede Jacob Rathje Københavns Politi igen. Denne gang båndede han samtalen med en venlig medarbejder i afdelingen for sagsbehandling:

»[Sagerne] ligger efter datoer (...) der er desværre lidt kø på at blive oprettet,« siger medarbejderen.

»Er der en idé om, hvor lang tid det tager at få sagen oprettet?« spørger Jacob Rathje.

»Det kan jeg desværre ikke sige. Der ligger 500 sager og venter lige nu. Det er selvfølgelig for dårligt. Men det er, hvad det er,« siger medarbejderen. Samtalen varer i alt næsten et kvarter. Men når aldrig frem til andet, end at familien må væbne sig med tålmodighed:

»Når sagen er blevet oprettet på et tidspunkt, får I en skriftlig kvittering. Hvis den ikke er kommet om en måneds tid, ville jeg ringe igen. Vi kan desværre ikke trylle den op foran, for der ligger rigtig mange sager, også med flugtbilister,« siger medarbejderen.

Lidt trylleri sker der imidlertid, da Berlingske henvender sig til Københavns Politi den 19. oktober. Da vicepolitiinspektør Peter Månsson fra afdelingen for sagsbehandling vender tilbage et døgn senere, har sagen fået et journalnummer.

»Sagen kommer nok lidt uheldigt ind til os, fordi uheldet er ikke blevet anmeldt til politiet fra selve ulykkesstedet. Det kan give en udfordring, for når den efterfølgende bliver skriftligt anmeldt, så havner den i bunken af skriftlige anmeldelser af færdselsuheld. De sager bliver også behandlet, men ikke som vores førsteprioritet,« siger Peter Månsson.

Hvornår er journalnummeret oprettet?

»Det er oprettet i dag, den 20. oktober.«

Det er så, fordi jeg har henvendt mig som journalist?

»Det er det uden tvivl.«

Er det en fejl, at en sag som Birgits havner i jeres bunke af ikke-hastende sager?

»Nej, det er det i og for sig ikke. Politiet kan ikke køre ud og foretage noget hastende efterforskning, når parterne har forladt stedet. Disse »efteranmeldelser af færdselsuheld«, som vi typisk behandler af forsikringsmæssige grunde, kan godt have en måneds ventetid,« siger Peter Månsson.

Han vurderer, at afdelingens ældste ikke-behandlede anmeldelser er fire-fem uger gamle.

Burde politiet så ikke have kontaktet DriveNow eller vidner tidligere?

»Jo, men parten har vi fat i. Altså DriveNow. Det har vi antagelig gjort i dag også.«

Altså efter Berlingske har kontaktet jer?

»Ja.«

Men havde I gjort det lige nu, hvis en journalist ikke havde ringet?

»Ja, det tror jeg. Det ville ligge omkring det her tidspunkt. Måske var det blevet i overmorgen i stedet for,« siger Peter Månsson.

Ifølge vicepolitiinspektøren ligger der lige nu 480 ubehandlede indkomne henvendelser i hans afdeling.

Af dem er 360 nytilkomne anmeldelser fra borgere, resten er nye oplysninger til allerede eksisterende politisager. Afdelingen har til dato modtaget knap 9.600 mail.

Forvent fire-fem ugers ventetid

Ledende politiinspektør Jan Bjørn kalder det »uheldigt« og »beklageligt«, at familien Rathje har henvendt sig 11 gange uden at få afklaret deres sag. Men en sagsbehandlingstid på fire-fem uger må befolkningen forvente i øjeblikket:

»Det er klart, at i færdselsuheld som dette, hvor der er en flygtet bilist og alvorlig tilskadekomst hos den påkørte, skal vi reagere noget før. Noget andet er, at vi godt kan forstå, at man som borger gerne vil have sin sag behandlet så hurtigt som muligt. Men i øjeblikket er vi nødt til at lave en prioritering. Derfor får sagsbehandling i nogle sager lov til at tage lidt længere tid,« siger politiinspektøren.

Jan Bjørn mener, at politiet trods arbejdspresset har en forsvarlig opgavevaretagelse, hvor »liv prioriteres over ejendom«, som han siger.

»Men jeg kan ikke afvise, at der er enkeltsager, som burde være behandlet hurtigere. Noget kunne tyde på, at den her sag skulle have været prioriteret,« siger Jan Bjørn, der – som Birgit Rathje selv gætter på – garanterer, at politiet var kommet øjeblikkeligt, hvis Birgit havde ringet 112 fra ulykkesstedet i stedet for at fragte sig selv hjem på det brækkede ben.

»Det vigtigste for mig er, at den person, der kørte sindssygt stærkt, skal have en eller anden form for reprimande. Det kunne være gået rigtig galt. Hvis jeg havde været lidt længere fremme i krydset, så tror jeg faktisk ikke, jeg havde siddet her,« siger Birgit Rathje.

Familien Rathje vil meget gerne i kontakt med de tre unge mennesker i alderen 20-25 år, som hjalp Birgit Rathje efter ulykken den 18. september om aftenen. Jacob Rathje har efterlyst dem i et opslag på sin Facebook-profil.