Novi broj Crvenog kadra – mjesečnog biltena Kontra klase. U ovom broju pišemo o neprijateljskom postupanju hrvatskih sudova prema radnicima, na primjeru triju nedavno zabranjenih štrajkova. Na kraju ukratko o borbi protiv rezova u kulturi. Pdf broja nalazi se na dnu stranice.

Sudovi protiv radnika

Početkom veljače nezapaženo je prošla vijest o sudskoj zabrani štrajka u županjskoj tvornici Same Deutz Fahr Žetelice. Ovaj je štrajk trajao gotovo mjesec dana, a njime je 300-tinjak zaposlenika SDF Žetelica tražilo povećanje plaća od 750 kuna na svim razinama, te 8% dodatka na posebne uvjete rada u proizvodnji. Radnici ove inače vrlo profitabilne talijanske firme – koja svake godine na tržište plasira oko 400 kombajna prodajne cijene od oko milijun kuna – radili su uglavnom za 3500 kuna mjesečno, dok ni najviše radničke plaće nisu bile mnogo više od 5000 kuna. Ovi iznimno loši uvjeti rada rezultirali su odlaskom velikog broja mladih radnika u inozemstvo, ali i sve jačem bijesu preostalih zaposlenika, koji su početkom siječnja stupili u štrajk.

Poslodavac se, naravno, odmah požalio Županijskom sudu. Začudo, ovaj je sud sredinom siječnja presudio u korist radnika i štrajk se nastavio. No, ništa zato: takve se pogreške vrlo lako mogu ispraviti daljnjom žalbom Vrhovnom sudu RH, koji je nedavno jasno stao na stranu poslodavca i zabranio štrajk. Sud je kao obrazloženje presude naveo to da kolektivni ugovor u firmi još nije istekao; činjenicu da je aneks ugovora ipak istekao nisu uzeli u obzir. Čak i ako prihvatimo ovo sumnjivo obrazloženje, ostaje činjenica da se radnicima u SDF Žetelicama u svakom praktičnom smislu zabranila borba za povećanje plaća i ostalih radničkih prava.

Razočaranje među županjskim radnicima bilo je veliko, ali bitno je shvatiti da ovakve sudske odluke nisu iznimke, nego sve više i više postaju pravilo. U posljednjih godinu dana pale su još dvije slične presude – protiv radnika Hrvatskog ferijalnog i hostelskog saveza u srpnju, te protiv radnika Croatia Airlinesa u kolovozu. U prvom je slučaju presuda bila perfidna i nejasna, dok je u slučaju CA bila iznimno očita i apsurdna.

O štrajku u Hrvatskom ferijalnom i hostelskom savezu (HFHS) smo već opširno pisali u našoj analizi koja se nalazi na web-stranici Kontra klase, pa ćemo ovdje ponoviti samo osnove. Štrajk je 30. lipnja 2018. istovremeno započeo u zadarskoj i zagrebačkoj podružnici HFHS-a, a povod mu je bio naprasna odluka uprave Ferijalnog saveza o outsourcingu dijela radnica u drugu firmu (Superčisto). Najveći je dio radnika/ca bio prebačen u Superčisto već idućeg dana, nakon čega su oni stupili u „štrajk solidarnosti“ s preostalim radnicima u HFHS-u, te tako u praksi nastavili svoju borbu pod drugim nazivom. I uprava HFHS-a i vlasnik Superčisto su potom pokrenuli tužbe protiv Novog sindikata, koji je vodio štrajk, i pokušali proglasiti štrajk nelegalnim. Županijski je sud na to donio dvosmislenu odluku koja je u principu išla samo na ruku poslodavcu: štrajk je službeno proglašen legalnim, ali se zato dozvolio „lockout“ štrajkaša – zabrana pristupa njihovim radnim mjestima u toku štrajka. Njihova su mjesta potom (uz velike napore i smanjeni radni učinak) preuzeli štrajkolomci, i štrajk je u konačnici uglavnom propao. Ako ovo već nije bio dovoljan dokaz pristranosti sudstva u Hrvatskoj, idući je primjer to nesumnjivo dokazao.

Zaposlenici Croatia Airlinesa – piloti, stjuardese i pomoćno osoblje – još su početkom 2018. odlučili da će tijekom ljeta stupiti u štrajk zbog višemjesečnog kašnjenja u donošenju novog kolektivnog ugovora, koji bi uključivao i povećanje plaća i naknada za bolovanje, kao i zapošljavanje na neodređeno svog kabinskog osoblja. Štrajk je originalno trebao započeti početkom srpnja, no u zadnji je čas intervenirao premijer Plenković i obećao radnicima CA da će do idućeg mjeseca srediti situaciju. Sindikat ORCA je pristao privremeno odgoditi štrajk.

No premijer Plenković je samo učinio ono što političari najbolje rade – odugovlačio. Kad je konačno postalo jasno da od premijerovog obećanja neće biti ništa, ORCA je objavila da radnici/ce CA kreću u štrajk 8. kolovoza. Država i sudstvo su na to reagirali vrlo brzo: već je dan nakon najave štrajka Županijski sud u Zagrebu štrajk proglasio nezakonitim, na veliko oduševeljenje ministra Butkovića. Obrazloženje ove presude bilo je sasvim apsurdno, ali je jasno dalo do znanja koliko je sudstvo zapravo samo oruđe u rukama kapitala – štrajk je proglašen ilegalnim jer bi „nanio financijsku štetu kompaniji“! U principu, štrajk radnika CA je zabranjen jer bi se njime postigao cilj i svrha svakog štrajka u povijesti – nanošenje štete kompaniji i prisiljavanje na nove pregovore. Naravno, iza ove je političke odluke stajala hrvatska Vlada koja je shvatila da na vrhuncu turističke sezone ne bi imala drugog izbora osim popuštanja radničkim zahtjevima. Vrhovni je sud kasnije potvrdio ovu kriminalnu presudu.

Na kraju, nakon čak tri anti-radničke presude hrvatskih sudova unutar manje od godinu dana možemo sa sigurnošću ustvrditi: nezavisno sudstvo je opasna farsa u koju radnici ne smiju polagati povjerenje.

Dosta je rezova!

U ponedjeljak, 4. veljače 2019. kulturni radnici i njihovi simpatizeri održali su prosvjednu akciju pod sloganom „Dosta je rezova!“ ispred Ministarstva kulture.

Prosvjedna akcija samo je jedan od planiranih istupa istoimene inicijative, formirane nakon dugogodišnjeg smanjivanja programskih sredstava, zbog čega najviše pate nezavisne kulturne organizacije. Ministrica Obuljen Koržinek demantira ove navode te ističe kako su se u zadnje dvije godine sredstva povećala za oko 100 milijuna kuna, zanemarujući pritom činjenicu da su ove godine u 10 od 22 kulturnih područja programska sredstva Ministarstva smanjena u odnosu na prošlu – drugim riječima, jednom se području oduzima da bi se drugome dalo.

Snaga inicijative „Dosta je rezova“ je u tome što se ne fokusira na specifične probleme unutar određene kulturne grane, već se zalaže za dostojanstvene radne i životne uvjete svih kulturnih radnika.

Takvim pristupom podsjeća širu javnost na to da djelatnici u kulturi nisu isključeni iz kapitalističkog proizvodnog procesa i da su često prisiljeni raditi u prekarnim uvjetima uz nedostatnu sindikalnu organizaciju.

Tko smo?

Kontra klasa je socijalistički kolektiv baziran u Zagrebu. Sudjelujemo u radničkim borbama u zagrebačkoj regiji te kroz ostvarene kontakte s radnicama i radnicima analiziramo protekle borbe, kako bismo mogli učiti na vlastitim pogreškama.

Osim direktnim aktivizmom, bavimo se i teoretskim radom analize suvremenog društva u suradnji s drugovima i drugaricama iz regije i svijeta. Kapitalizam je i dalje vladajući ekonomski sistem i gura čovječanstvo sve dublje prema ponoru ekološke katastrofe, novim ratovima i sve gorim radnim uvjetima. No, ako ga želimo nadvladati i zamijeniti pravednijim sustavom u čijem srcu nije profit, već ispunjavanje ljudskih potreba, moramo ga moći i razumjeti.

Kao internacionalisti zalažemo se za međunarodno jedinstvo radničke klase u njenoj borbi protiv kapitala, bez obzira na nacionalne, religijske ili druge granice. Ako je kapital internacionalan, takva mora biti i radnička klasa.

Pridruži nam se u borbi za radničko oslobođenje!