Då får talman Andreas Norlén besked från Stefan Löfven och Moderaternas Ulf Kristersson om hur arbetet att få fram ett regeringsunderlag går.

Hittills har det varit dödstyst från de inblandade. Efter den första telefonrapporten den 28 december var allt talmannen sade att han pratat med huvudkandidaterna och ”tagit del av deras respektive bedömningar av processen som gäller regeringsbildningen”.

Inget färdigt förslag

Något färdigt förhandlingsförslag från någon part finns ännu inte på bordet, enligt vad TT erfar.

Liberalerna har kallat in sitt partiråd till den 13 januari, dagen innan talmannen ska presentera en statsministerkandidat, men orsaken är inte något förhandlingsförslag som ligger på bordet. Det handlar i stället om att vara förberedd på att man då måste ta ställning, oavsett vad som ligger på bordet.

Flera av de inblandades närmaste personer är fortfarande på semester och vill för TT inte säga i vilket skede förhandlingarna befinner sig.

De låsta positionerna är kända sen tidigare. Löfvens och Kristerssons problem med att blidka Annie Lööf (C) skiljer sig dock åt påtagligt.

Svårt ändra spelplanen

För Löfvens del handlar det om att ge efter och erbjuda något mer som Annie Lööf blir nöjd med. Här har motståndet från Lööf bland annat handlat om att hon vill gå längre när det gäller arbetsrätten. Löfven har öppnat för det, samtidigt som LO-basen Karl-Petter Thorwaldsson säger att det inte bör ske, då är det bättre med ett extraval.

Samtidigt är detta en del av förhandlingsspelet. Thorwaldsson sitter i den lilla kretsen av makthavare i partiets verkställande utskott, tillsammans med Stefan Löfven. De två gör inte upp via medierna.

För Kristersson ser det svårare ut att kunna ändra spelplanen, eftersom C och L:s nej till honom för drygt en månad sedan bygger på ett principiellt motstånd mot att stödja en regering som blir beroende av SD:s aktiva stöd och inte om hur mycket av sin politik de skulle få igenom.

Bland centerpartister har det börjat pratas om någon sorts garanti från Kristersson att SD inte skulle få något inflytande. Hur den skulle se ut är svårt att se och den skulle inte ändra på mandatmatematiken att en sådan regering skulle bli utlämnad till SD:s röster varje gång de rödgröna röstar mot.

Därtill är det tveksamt om SD skulle acceptera en sådan anti-SD-klausul och ändå släppa fram Kristersson.

LÄS MER: Stefan Löfven röstas ned som statsminister