Norske myndigheter utsetter gravide for unødvendig store lidelser ved å nekte dem tidlig ultralyd slik praksis er i våre naboland, mener lederen av Jordmorforbundet, Eva Sommerseth. Hun har tatt doktorgrad om gravide som får beskjed om at barnet i magen har alvorlige og dødelige sykdommer, og som må ta tabubelagte valg.

– Fikk sjokk

Merete Storhaug er gravid i sjuende måned. Denne gangen har hun fått tre ultralyder ved Rikshospitalet. Det er høyst uvanlig. For i Norge tilbys gravide under 38 år kun en ultralyd i uke 18 av svangerskapet.

Men Storhaug har en vond opplevelse bak seg. For i forrige svangerskap viste ultralydbildet et barn med hjerneskade og ryggmarksbrokk.

– Det var et sjokk. Jeg ble helt iskald. Jeg hadde ikke regnet med det i det hele tatt forteller Storhaug til TV 2 Nyhetene.

Måtte velge bort det uperfekte

Det var på den ene ultralyden, som tilbys alle landets gravide i uke 18, at Storhaug fikk den vonde beskjeden.

Hun fikk beskjed om at barnet var levedyktig men at det ville ha store skader. Da var hun nesten midtveis i svangerskapet.

– Jeg ble så redd. Jeg var så redd for å å bære fram et foster som jeg visste vil ha fysiske og psykiske skader. Samtidig som du må ta et valg. Å velge bort det som ikke er perfekt.

– Hun var så liten og pen

Storhaug måtte bestemme seg fort og hun valgte å søke om senabort.

– Det å gå gjennom en fødsel og føde et barn, selv om det ikke er fullkommet ennå, er veldig vondt. Særlig det å se fosteret etterpå var så trist. Hun var liten og pen. Men jeg så jo tydelig skaden. Jeg var ikke i tvil om at jeg valgte det rette. Men det var vondt. Heldigvis fikk jeg støtte både fra de på sykehuset og familien min. Jeg orket rett og slett ikke å ha et barn som var så skadet, sier Storhaug.

– De føler kaos

Eva Sommerseth har nylig har tatt en doktorgrad om det vanskelig valget gravide må ta når de får beskjed om at noe er galt med barnet i magen på den rutinemessige ultralyden i uke 18.

– De er synlige gravide, de kjenner at barnet i magen lever mens det har en diagnose hengende over seg. De føler kaos og lurer på hva som skjer, sier Sommerseth.

I motsetning til de fleste av våre naboland som tilbyr tidlig ultralyd, har norske politikere bestemt at kvinner må vente til langt ut i svangerskapet før de får ultralyd og informasjon om fosteret er sykt. Samtidig som de da kan søke om senabort.

– Det innebærere det at disse kvinnene må ta ekstensielle verdivalg under tidspress fordi de nærmer seg øvre grense for abort. Det syns jeg ikke norske kvinner fortjener, sier Sommerseth.

Sliter med valget

Sommerseth, som også er leder for Jordmorforbundet, mener politikerne med dagens praksis utsetter gravide for unødig store lidelser. Hun viser til at kvinnene som tar det tabubelagte valget sliter med store påkjenninger.

– Disse kvinnene forteller at de opplever skyld, skam og krenkelse.

Kvalene kunne vært mindre dersom kvinnene hadde fått tidlig ultralyd og informasjon tidligere om at fosteret var sykt, mener Sommerset. Nå krever hun at politikerne også lar norske gravide få dette tilbudet og at de blir informert om hva som kan komme fram av informasjon på en ultralyd før de velger om de vil vite.

– Selv om det alltid vil være veldig vanskelig og vondt å avslutte et svangerskap, tror jeg det vil være noe enklere å gjøre det i uke tolv når du er innenfor grensen til selvbestemt abort, enn i uke 23, 24 hvor du nærmer deg overlevelsesgrensen for barn.

Belastende

Storhaug er ikke i tvil - tidlig ultralyd ville vært mindre belastende.

– Å kunne tatt den aborten i uke ti ville vært veldig mye lettere enn å ta det så sent som jeg gjorde, avslutter hun.