Historiske Oslo: Da Vika var byens søppeldynge

Christiania var en by for adel med stamtrær og borgerskap med formue. Det skapte fattige forsteder utenfor, steder som Christiania både foraktet og utnyttet.

Allerede før Christiania ble anlagt, bodde det fiskere i Vika nedenfor festningen. Området utviklet seg raskt til Christianias første forstad. (Guiaud, litografi etter Auguste Mayer / Oslo Museum) Guiaud, litografi etter Auguste Mayer / Oslo Museum

25. november 2015

I bestemmelsene for sin nye by sa Christian IV at « … gemene Folk, som ingen Handtering og Næring bruger, maa blive og boe udi Opslou », dvs. utenfor bygrensen.

Så rett utenfor Christianias grense grodde forstedene frem, så raskt at byens ledelse allerede i 1646 krevde et kongelig påbud om at « … Beboerne udi Vatterland, Grønland og Pebervigen » skulle flytte derfra.

Da det ikke hjalp, sørget stattholderen i 1658 for at samtlige forstadshus ble brent ned. Hvoretter beboerne bygget dem opp igjen.

Mer om nedbrenningen av Grønland kan du lese om i denne saken

Oslos første «bomring»

Tross forakten for forstedene, nølte Christiania ikke med å bestemme over dem. For eksempel ved å beskytte egen handel med bytoll, håndtert ved tollstasjoner langs innkjørselsveiene ute i forstedene. Disse tollhusene ble kalt «aksisehus», og fortsatt står det et i Trondheimsveien.

For å sikre egen handel, anla Christiania tollsteder ved innfartsveiene. Bytollen opphørte i 1842, men et av disse «aksisehusene» står fortsatt i Trondheimsveien 30. (Foto: Leif Gjerland) Leif Gjerland

Det var videre ikke tillatt å drive større handelsvirksomhet utenfor byen, etter tillatelse av fogden i Christiania kunne man der kun få drive småhandel med begrensninger. Slike småkjøpmenn ble kalt «høkere».Christiania utnyttet forstedene som gravplasser, f.eks. på Hammersborg og i Sofienbergparken. Og for å bli kvitt de mange løse grisene som gikk i Christianias gater, ble det bestemt at de i stedet skulle « … holdes udi Vaterland og Pipervigen».

Mer om Sofienbergparkens mørke fortid kan du lese i denne saken

Langet ut mot forstedene

Videre brukte Christiania forstaden Vika som sin søppeldynge, der haugene med søppel og møkk lå rett ved siden av folks hus. Så sent som i 1785 klager beboerne der over at søppelet forårsaker en «ulidelig stank».

Etter tillatelse fra fogden i Christiania kunne høkere få drive begrenset småhandel i forstedene, f.eks. fra boder med salgsluker ut i gaten, som denne ved Maridalsveien på Sagene. (Foto: Leif Gjerland) Leif Gjerland

Christianias forsteder lå alle i Aker herred, som heller ikke oppviste særlig omsorg for dem. Ja, i 1842 dømte Aker formannskap til og med sine egne områder nord og ned: « Forstedene er et forlatt Vrak, en Pøl som hverken har Belysning eller Oplysning; et Rede for Usedelighet og Fordervelse!».

Videre anbefalte man Christiania å slå opp et skilt ved Vaterlands bro der det skulle stå at her gikk bygrensen — og at utenfor fikk man bare se elendighet!