NETTHAT: – Vi vet at ungdommer i dag tilbringer fem-seks timer på nett og sosiale medier om dagen. Noen av dem bruker en god del av den tida på ekstremistisk innhold. Vi mangler kunnskap om hvordan det påvirker dem, skriver kronikkforfatterne. Foto: Ed Jones , Afp

Debatt

Ekstremistene på gutterommet

Ekstremister har blitt eksperter på bruk av internett og sosiale

medier. Denne trusselen tar ikke Norge på alvor i dag. Vi må handle nå.

26. september 2015

Dette er en kronikk. Kronikken gir uttrykk for skribentens holdning. Du kan sende inn kronikker og debattinnlegg til VG her.

Artikkelen er over fire år gammel

ZAHRA SABHA, prosjektmedarbeider, Tankesmien Agenda

LINDA NOOR, daglig leder i Minotenk

Voldelig ekstremisme er en av det største truslene mot det norske samfunnet i dag. Det fastslår både PST og E-tjenesten. Samtidig ser vi at radikale miljøer har funnet effektive måter å påvirke sårbare unge ved å bruke internett og sosiale medier. Ekstremistene har inntatt gutterommet gjennom dataskjermen. Tankesmien Agenda presenterer neste uke en analyse av utbredelse og trender i ekstremistiske miljøer på nett.

Zahra Sabha. Foto: ,

Terrorangrepene i Paris og København synliggjorde hvor nær volden har kommet også oss. I Europa ser man at både høyreekstremismen og den islamistiske ekstremismen vokser. Antisemittisk, islamofob og islamistisk vold øker i omfang. Trangen til å bruke vold for å ytre et politisk standpunkt har blitt større.

Ekstremistene har en rekke fellestrekk på tvers av ideologi, religion og etnisitet. Men de politiske målsetningene i de ulike ideologiene forklarer ikke hvorfor noen ekstremister velger å bruke vold, mens andre lar det være.

Noen tastetrykk unna

Linda Noor. Foto: ,

For å finne forklaringen på det, må vi se på andre faktorer. Ofte er voldelig radikalisering snarere en følge av marginalisering enn en videreføring av gruppens politiske ideer. Ekstreme grupper profilerer seg gjerne som en trygg havn for de som har falt utenfor – et sted der mennesker kan finne tilhørighet og felles identitet som de ikke finner der de er. Siden vi i dagens globaliserte verden kan kommunisere mye lettere med andre, akselererer problemet. Gjennom nettet knyttes små, spredte miljøer sammen, og blir større og viktigere.

Internett er en av de viktigste arenaene for ekstreme grupper. Voldelig innhold florerer på sosiale medier som Youtube, Facebook og Twitter. Terrororganisasjoner som Al-Qaida og IS utgir egne online-magasiner, og kommentarfelt fulle av voldelig retorikk er bare noen få tastetrykk unna.

Foreldrene har ofte ingen anelse om hvilke virtuelle nettverk deres barn er en del av. Det hersker dessuten mye usikkerhet rundt gjeldende lover og regler. At det faktisk er slik at hatytringer og oppfordringer til vold over nett er alvorlig kriminalitet, er det mange som ikke vet om.

LES: Et massivt oppgjør med ekstremister

De handler, vi venter

Hatytringer, trusler og voldelige illustrasjoner flytter grensene for hva som anses som akseptabelt å si, mene og gjøre. Propagandaen som rettes mot unge er laget med en klar hensikt om å legitimere vold. Ekstremistene spiller på kjente kulturelle referanser som ungdom kjenner seg igjen i, og som ikke oppleves som spesielt ekstremt. Unge er mer på lettpåvirkelige enn andre. Det gjør dem selvsagt spesielt sårbare for radikalisering. Det vet vi og det vet ekstremistene.

Men foreløpig er det ekstremistene, ikke storsamfunnet, som handler. Det er et enormt behov for å møte og være motstemmer til de intolerante og voldelige holdningene som dominerer i mange nettfora.

Vi investerer ikke nok i slike tiltak når «Stopp hatprat»-kampanjen kun har 4000 følgere på Facebook. Det er veldig lite. Til sammenligning følges bloggeren Sophie Elise av 219.000 på Instagram. Ekstremistene har over 46.000 Twitter-kontoer med over 1000 følgere hver, som også følges av norske brukere.

Kunnskapshull

Det er nå et drøyt år siden regjeringen lanserte sin nye handlingsplan for forebygging av radikalisering og voldelig ekstremisme. Fem av 30 tiltak i handlingsplanen handler om å forebygge radikalisering og rekruttering gjennom internett. Det er bra at regjeringen anerkjenner problemene. Men det skjer alt for lite, og vi har ikke tid til å vente. Vi må handle nå.

Norske barn i alderen 15-16 år, de som er i den aller mest sårbare fasen, bruker 217 minutter om dagen på Internett, ifølge Medietilsynet. I tillegg bruker jenter 150 og gutter 98 minutter på mobilen hver eneste dag. Vi vet at altså ungdommer i dag tilbringer 5-6 timer på nett og sosiale medier om dagen. Noen av dem bruker en god del av den tida på ekstremistisk innhold.

Vi mangler kunnskap om hvordan det påvirker dem. Hva skjer med oss i møtet med videoer av halshugging, skamferte barnelik, bombeoppskrifter, konspirasjonstenkning og romantisering av krig? Det er avgjørende at vi får bedre kunnskap om dette.

I tillegg må ungdom, foreldre og lærere få bedre informasjon om hvordan nettet og sosiale medier brukes i propagandamaskineriet til terrororganisasjoner og ekstreme grupper. Vi må sørge for at våre barn lærer kritisk tenkning og kildekritikk fra tidlig alder. Nettvett står også høyt på listen hos Ludvigsen-utvalget når de skisserer hva slags kunnskap vi trenger i framtidas skole. Nettvett og kildekritikk må handle om mer enn hvordan man beskytter seg mot fremmede. Det må også handle om hvordan våre barn og unge skal beskytte seg mot voldelig og ekstremistisk innhold.

LES: Forsker: Slik blir unge muslimer radikalisert

Lovverk og utenforskap

Kunnskap vi har om radikalisering og voldelig ekstremisme på nett må ut i skolen. Det er avgjørende at arbeidet med disse tingene er koordinert, og at forebygging av nettradikalisering inkluderes i alle ledd.



Nettet er en virkelig samfunnsarena. Ytringsfriheten må fortsatt stå sterkt, og forskningen viser at sensur ikke er effektivt. Men dersom vi skal fortsette i dette sporet, er vi avhengige av at vi er tydelige på hva som er lovfestet rett og galt, og lovovertredelser må få konsekvenser. Lovverket må tydeliggjøres slik at det blir klart at oppfordringer til vold på nett er ulovlig.

Like viktig er det at vi parallelt jobber med å motarbeide utenforskap og sosial marginalisering. Søken etter alternative fellesskap og behovet for tilhørighet er svært hyppige motivasjonsfaktorer for hvorfor enkeltmennesker ender opp i ekstreme grupper.

Oppfølging av utsatt ungdom må også skje på nett – det er der de er.

Publisert: 26.09.15 kl. 12:31

Les også