Två personal, ibland bara en, ska lägga 8-10 äldre på kvällen. Städning måste klämmas in och de får själva städa allmänna rum och toaletter. Vikarier kommer och går eller annars blir man helt utan. I hemtjänsten springer personalen in med andan i halsen, oftast klockas tiden de får vara där, matlådor lämnas för flera dagar i rad, mikron sätts på sen får personalen gå när maten tas ut. Visstidsanställningar liksom deltider är vardagsmat.

Det här handlar om människorna, de allra flesta kvinnor, som varje dag tar hand om våra äldre. En ny rapport från Kommunal visar nu att arbetsmiljön i äldreomsorgen är så undermålig att 22 procent av medlemmarna helst vill byta bransch inom tre år (se länk).

Så här kan vi inte ha det. Det påverkar självklart kvaliteten i äldreomsorgen till det sämre och innebär att personalbristen i framtiden kommer att vara stor. 3 500 sökande till Omvårdnadsprogrammet i hela landet visar tydligt på hur oattraktivt ett sådant viktigt yrke som undersköterskans har blivit. Alla kvinnor livsvillkor påverkas eftersom det är vi som får rycka in på obetald fritid eller gå ned i arbetstid för att fixa omsorgen när det brister.

Högerregeringen har satsat 140 gånger mer på skattesänkningar, mest till dem som redan har det bäst. Det visar att högerns prioritering alltid är sänkt skatt. Och det får konsekvenser eftersom skatt är det som finansierar äldreomsorgen. För de 15 miljarder regeringen väljer att lägga på sänkt skatt i årets budget kunde 10 000 tals undersköterskor anställts, taxor sänkts, matens kvalitet i äldreomsorgen förbättrats, löner höjts och delade turer blivit ett minne blott. Det hade varit guld värt för alla de anställda i äldreomsorgen och för alla oss kvinnor som på så sätt får bättre livsvillkor. Inte minst hade det gett en mycket bättre kvalitet i äldreomsorgen.

Det finns en tydlig skiljelinje i vad höger och vänster värderar högst i den ekonomiska politiken. Högern sätter skattesänkningar, girighet och privata vinstintressen först.

Vänsterpartiet vill se ett samhälle byggt på omtanke och gemenskap där vi tar ansvar för varandra, där människovärdet sätts främst. Där kvinnors livsvillkor får stå i centrum.

Ulla Andersson, ekonomiskpolitisk talesperson(V)

Eva Olofsson, vårdpolitisk talesperson (V)