Mellanårsvalet i USA var i många avseenden en tråkig historia. Republikanerna vann en ännu större majoritet i senaten och tog hem många viktiga guvernörsposter. Trots detta finns det en del ljuspunkter.

Bland annat är det oerhört viktigt att Demokraterna faktiskt vann representanthuset med ganska stor marginal. Den största ökningen på decennier. Det innebär att det äntligen finns vissa möjligheter att bromsa och blockera Donald Trumps politiska agenda. Det gör också att representanthuset kan granska presidenten på ett helt annat sätt, till exempel genom att begära ut papper kring hans dubiösa skatteaffärer.

Ett intressant faktum när det gäller Demokraternas förlust i senaten, är att flera av de demokrater som förlorade tillhörde högerfalangen inom partiet. För de socialister som ställde upp gick det i viss mån bättre.

En annan positiv utveckling är att Demokraterna segrade i ett antal guvernörsval. Detta gör att de kan motverka så kallad gerrymandering, det vill säga förändringar i valkretsindelning som görs enbart för att gynna ett visst parti eller en viss kandidat. Den främsta segern när det gäller guvernörsvalet är att Demokraternas kandidat Tony Evers lyckades kasta ut Scott Walker från guvernörsposten i Wisconsin. Scott Walker har suttit i två mandatperioder och är mest känd för att ha infört den fackföreningsfientliga lagen Right to Work, krossat fackföreningarna i delstaten, kört dess utbildningssystem i botten och sänkt medellönerna.

Tony Evers har i sin kampanj fokuserat på Scott Walker som karriärpolitiker. Han har kritiserat Republikanernas sjukvårdsplan och lyft situationen i utbildningssektorn.

Det har inneburit att Scott Walker har fått gå på defensiven under hela sin kampanj. Han har bland annat anklagat Tony Evers för att vilja höja skatterna.

Sammanfattningsvis var mellanårsvalet i USA en historia av både mörker och ljus. Det var ett val där unga väljare, latinamerikanska väljare och kvinnor vallfärdade till valurnorna för att motverka Trump i största möjliga mån. Tack vare detta vann Demokraterna bland annat en plats i senaten för Nevada och orsakade det jämnaste guvernörsvalet i Texas på en generation. Den politiska situationen i USA fick också ovanligt många kvinnor och människor från landets minoriteter att ställa upp i valet, vilket gör att kongressen nu är ovanligt blandad vad gäller genus och etnicitet.

Samtidigt har den vita nationalismen normaliserats på ett skrämmande sätt. Ett exempel på det är att Steve King, representant för Iowa i senaten, har jämfört papperslösa migranter med boskap och nyligen gick ut till stöd för en nynazist som kampanjade för att bli borgmästare i Toronto. Trots sin hatiska retorik vann Steve King valet till senaten med omkring 8500 röster.

Utvecklingen i USA kan få den mest optimistiske att tappa modet. Därför är det viktigt att påminna sig om ljuspunkterna. Om de socialister som har vunnit sina val, om de gräsrotsrörelser som kämpat och kämpar för förändring, och om det faktum att för första gången sedan Donald Trump blev vald till president, så kommer motståndet mot honom att ha ett visst inflytande i kongressen.

Text och foto: Emma Lundström