Sverigedemokraterna har blivit de politiska blockens Svartepetter. Båda block behöver dem för att få igenom sin politik – eftersom minoritetsregeringen endast i undantagsfall bemödat sig med att säkra ett majoritetsstöd i omröstningar – men ingen sida vill ha dem på sitt lag.

De få gånger SD röstar med vänsterblocket anklagas speciellt Socialdemokraterna förkasta all heder och ära genom att "samarbeta" med dem. Röstar SD med högerblocket kallas de alliansens femte parti.

Sanningen är förstås att SD inte hör hemma i endera av blocken. Inte ens fast SD i 154 av 164 gånger då de haft möjlighet att avgöra i en fråga i riksdagen har röstat med regeringen, som tankesmedjan Tiden slår fast i rapporten "Stödpartiet".

SD är ett rasistiskt parti och hör som sådant till en helt egen kategori.

Men SD är samtidigt långt mer höger än många av deras väljare verkar medvetna om. I fråga efter fråga efter fråga väljer de politiken som gynnar helt andra väljargrupper än den egna.

Tidigare undersökningar har visat att SD i valen 2006 och 2010 lockade fler väljare från vänster än höger. Socialdemokraterna speciellt tappade på SD:s bekostnad.

Kanske handlade det om väljare som tyckte SD lät som gamla socialdemokrater när de talade om "folkhemmet" och välfärden och om hur allt var bättre förr. Väljare som dessutom verkade tro att SD var ett arbetarparti, ett fackvänligt parti.

Trots att SD sedan dess övergått till att inte bara kalla partiet "socialkonservativt" och "nationalistiskt" - och på det (i alla fall det förstnämnda) plockat röster från främst Moderaterna så behåller de greppet om LO-medlemmarna. Bland dessa är SD näst största parti efter Socialdemokraterna, enligt en mätning i november.

Och man undrar förstås hur sjutton det gick till.

Är det så enkelt som att LO-männen (för det är bland dessa SD är starkast) tycker att invandringsfrågan är viktigare för dem i deras val av parti, än frågor som i betydligt högre utsträckning påverkar deras vardag?

Eller har man bara dålig koll på var SD egentligen står politiskt? Att hela förslaget om en förstärkning av välfärden vilar på kalkyler om sänkta kostnader för invandring ingen seriös ekonom skulle backa upp.

Har man dessutom missat att SD bara under den senaste mandatperioden röstat emot en nedläggning av Fas 3, emot en nollvision om dödsolyckor i arbetslivet, emot regler som skulle ge den med många och långa visstidsanställningar hos samma arbetsgivare fast anställning – och emot rätten till heltid?

Det sista är extra pikant eftersom SD precis efter att ha röstat emot rätten till heltid gjorde ett utspel om att man av jämställdhetsskäl ville jobba för just rätt till heltid, noterar Tiden.

SD är inte heller anhängare till turordningsreglerna som sätter stopp för en arbetsgivare att säga upp anställda efter eget tycke och har gått längre än något annat parti genom att kräva fem undantag istället för dagens två.

Det är inga små fackliga undantag vi talar om här, utan grundläggande frågor som de fackliga männen villigt byter bort mot främlingsfientlighet. Vad kan LO göra åt det?