Solen

lyser i ögonen. Sju män sitter tyst och väntar på att fisken ska nappa. Mina brorsdöttrar och jag har gått ned till Maren för att mata fåglarna. Vi hinner inte ens smula sönder brödet innan duvor, änder och måsar samlas kring oss. Ett tjugotal av änderna kommer till och med uppför trappan när de märker att småflickorna inte kan kasta tillräckligt långt. De sju männen, nyanlända syrier och irakier, blir irriterade, oväsendet kommer att skrämma iväg fisken.

När vi har slut på bröd är det tyst igen. Mina brorsdöttrar, fyra och två år, sätter sig ned bredvid fiskarna.