Lad os begynde med at tage et kig i Socialdemokratiets klima- og miljøudspil. Her foreslår partiet at udlægge 75.000 hektar såkaldt urørt skov.

I udspillet kan man læse, at 55.000 hektar skal findes på statens arealer, mens 20.000 hektar skal findes på privat grund, som staten enten vil købe eller bytte sig til.

Jakob Ellemann-Jensen har altså ret, når han siger, at alle 75.000 hektar ikke kommer fra statens arealer.

Faktaboks: Urørt skov Urørt skov er skove, hvor skovdriften er ophørt, og som med tiden får mange gamle træer, døde stammer og en stor biodiversitet. Kilde: Naturstyrelsen

Men hvad koster det så?

Der er to tal, vi skal have styr på: De 50 millioner, Dan Jørgensen taler om, og de fire milliarder, Jakob Ellemann-Jensen henviser til.

Lad os starte med Dan Jørgensens 50 millioner. Det er penge, som han påstår, staten vil tabe på udlægning af de 55.000 hektar urørt skov. Tallet stammer fra en beregning fra 2013, som Naturstyrelsen dengang lavede for Altinget. Et nyere estimat fra samme styrelse viser et tab, der er en smule større: Nemlig 65 millioner kroner.

Men tallet er i det hele taget usikkert. Det forklarer Bo Jellesmark Thorsen, institutleder og professor i anvendt økonomi ved Institut for Fødevare- og Ressourceøkonomi på Københavns Universitet.

– Mig bekendt tager tallet udgangspunkt i regnskaber fra Naturstyrelsen, og det er efter min mening for upræcist et grundlag. Omkostningerne vil afhænge meget af, hvilken type skov der udlægges, og hvordan, siger Bo Jellesmark Thorsen.

Men hvordan når Jakob Ellemann-Jensen så frem til et beløb, der er 80 gange så højt?

Det skyldes, at Socialdemokratiet som nævnt også vil anskaffe sig 20.000 hektar privat skov. Og det vil ifølge Miljø- og Fødevareministeriets beregninger i alt løbe op i en engangsudgift på ca. fire milliarder kroner eller 200.000 kroner pr. hektar.

Også det tal er dog ret usikkert ifølge Bo Jellesmark Thorsen. 200.000 kroner er nemlig langt mere end den gennemsnitlige pris på urørt skov.

Det samme siger Jørgen Bo Larsen, professor i skov, natur og biomasse på Københavns Universitet. Han kalder det "et skud ud i den blå luft".

– Beregningerne tager sandsynligvis udgangspunkt i gammel løvskov, som er dyrt og har stort potientiale for biodiversitet. Men skove er ofte plantager, altså områder med løvskov nogle steder og anden slags skov andre steder. Derfor kommer prisen sjældent så højt op, forklarer han.

– Hertil kommer, at man kan bytte sig til skov, såkaldt "mageskifte". Der er givetvis mange private skovejere, som kunne være interesserede i at bytte produktionsretten fra deres områder til andre skovområder, hvor de kan få en løbende indtægt ved almindelig skovdrift, mener han.

Bo Jellesmark Thorsen vurderer også, at ministeriets estimat er for højt:

– Der findes eksempelvis en ordning, hvor private skovejere udlægger urørt skov. Og tager man udgangspunkt i den tilskudsordning, så er prisen på at opkøbe 20.000 hektar privat skov nærmere omkring 2,5 mia. kroner, siger han og tilføjer, at milliardudgiften ikke forsvinder, selvom staten vælger at bytte sig til urørt skov.