Når Cecilie Danris kigger ned på sin venstre hånd, kan hun se et lille ar på omkring to centimeter, men lukker hun øjnene, føles det, som om at der sidder en kniv i hånden.

Spoler vi tiden cirka et år tilbage, sad der da også en kniv i Cecilies hånd, og det var bestemt ikke det eneste sted på den 175 centimeter høje krop, at et skarpt knivblad havde brudt hudens overflade. 46 gange nåede Cecilies ekskæreste at stikke hende, før han efterlod den 26-årige kvinde sagesløs i en blodpøl for øjnene af deres fælles datter Cataleya.

Cecilie Danris blev stukket 46 gange af sin ekskæreste i maj 2017. Her ses hun få dage efter overfaldet. Foto: Privatfoto Vis mere Cecilie Danris blev stukket 46 gange af sin ekskæreste i maj 2017. Her ses hun få dage efter overfaldet. Foto: Privatfoto

Cecilie Danris blev stukket 46 gange af sin ekskæreste i maj 2017. Foto: Privatfoto Vis mere Cecilie Danris blev stukket 46 gange af sin ekskæreste i maj 2017. Foto: Privatfoto

Cecilie overlevede på mirakuløs vis, og i februar 2018 blev ekskæresten kendt skyldig i drabsforsøg og modtog en dom på seks års fængsel.

Tiden efter drabsforsøget den 24. maj 2017 har dog været én lang kamp for Cecilie, der i dag er både fysisk og psykisk påvirket af overfaldet og kæmper for at få hverdagen til at hænge sammen. Hukommelsen er blevet markant dårligere, Cecilie har fået angst og nattetimerne hæmmes af mareridt om ekskæresten. Og så har vi slet ikke nævnt de fysiske skavanker. Smerterne i Cecilies venstre hånd er så ekstreme, at hun hverken kan cykle eller bære sin 16 måneder gamle datter med sin venstre arm. De mange knivstik i hovedbunden har også resulteret i voldsom hovedpine og migræne, der dagligt hjemsøger Cecilie.

Cecilie Danris blev stukket 46 gange af sin ekskæreste i maj 2017. Sådan ser arret på hendes mave ud i dag. Foto: Privatfoto Vis mere Cecilie Danris blev stukket 46 gange af sin ekskæreste i maj 2017. Sådan ser arret på hendes mave ud i dag. Foto: Privatfoto Cecilie Danris blev stukket 46 gange af sin ekskæreste i maj 2017. I dag er hun skuffet over systemet. Her ses hun med sin nu 16 måneder gamle datter. Foto: Privatfoto Vis mere Cecilie Danris blev stukket 46 gange af sin ekskæreste i maj 2017. I dag er hun skuffet over systemet. Her ses hun med sin nu 16 måneder gamle datter. Foto: Privatfoto Cecilie Danris blev stukket 46 gange af sin ekskæreste i maj 2017. I dag er hun skuffet over systemet. Her ses hun med sin 16 måneder gamle datter. Foto: Privatfoto Vis mere Cecilie Danris blev stukket 46 gange af sin ekskæreste i maj 2017. I dag er hun skuffet over systemet. Her ses hun med sin 16 måneder gamle datter. Foto: Privatfoto

Det værste er dog hverken de fysiske eller psykiske mén. Cecilie føler sig nemlig komplet glemt af systemet:

»Jeg er blevet fyret fra mit arbejde efter længere tids sygdom, da jeg har ekstremt mange smerter. Jeg har ikke fået tilbudt psykologhjælp, genoptræning eller krisehjælp. Jeg bliver mindet om overfaldet, hver gang jeg ser alle arrene på min krop i spejlet, så dem vil jeg virkelig også gerne have gjort mindre synlige. Jeg er ikke blevet undersøgt af en speciallæge med henblik på erstatning, og da jeg spurgte kommunen om en aflastningsfamilie til min datter, vidste de ikke lige, om det kunne lade sig gøre. Jeg føler, at jeg bliver mødt af en mur hele tiden,« fortæller Cecilie Danris til B.T.

Vil du fortælle din historie? Har du selv været offer for vold og oplevet at være blevet svigtet eller glemt af systemet? Og har du lyst til at fortælle din historie? Så skriv en mail til sebj@bt.dk.

Kort efter drabsforsøget i maj 2017 besøgte kommunen Cecilie og hjalp med at finde en ny lejlighed, men det var så også dér, at kontakten med 'systemet' sluttede brat. Ingen støtteperson. Ingen krisehjælp. Ingen psykologhjælp. Ingen genoptræning.

Og Cecilie står uforstående tilbage.

»Min veninde har haft en kæreste, der havde slået hende, og hun fik to års psykologhjælp, fordi hun flyttede på kvindehjem, men jeg har ikke lyst til at bo sådan et sted med min datter. Selvom jeg ikke bor der, burde jeg da stadig få noget hjælp?,« spørger hun.

Cecilie Danris blev stukket 46 gange af sin ekskæreste i maj 2017. Sådan så hun ud et par uger efter drabsforsøget. Foto: Bax Lindhardt Vis mere Cecilie Danris blev stukket 46 gange af sin ekskæreste i maj 2017. Sådan så hun ud et par uger efter drabsforsøget. Foto: Bax Lindhardt

Med andre ord prøver hun altså at leve et normalt liv, men som systemet er indrettet, betyder det også, at det er op til hende selv at opsøge og finansiere hjælp, og det er endda ikke det værste:

»Systemet er skruet sådan sammen, at man ved psykologhjælp, genoptræning og andre udgifter selv skal lægge ud og efterfølgende sende det ind til Erstatningsnævnet, der behandler sagen,« fortæller Luise Høj, der er Cecilie Danris' advokat, men som her udtaler sig på et generelt plan.

Og her kommer det næste store problem så. Ifølge TV2 er den gennemsnitlige sagsbehandlingstid i Erstatningsnævnet nemlig 199 dage. Det vil altså sige, at Cecilie kan lægge ud for psykologhjælp, genoptræning eller krisehjælp, men så skal hun i gennemsnit vente næsten 200 dage, før sagen bliver behandlet, og hun kan få sine penge, hvis altså Erstatningsnævnet beslutter det.

Luise Høj kalder det i den forbindelse »forståeligt«, at man som Cecilie føler sig magtesløs, når man er så fysisk og psykisk ramt og møder sådan et system. Trine Rønde Kristensen, der er overlæge på Center for Voldsramte på Frederiksberg Hospital kalder det et tegn på »ulighed«.

»Der er ulighed i hjælpen til voldsramte kvinder og mænd. Hvis man ikke har overskuddet eller ressourcerne til selv at søge hjælpen, så er det en svær opgave,« siger hun.

"Der er brug for hjælp" B.T. har i forbindelse med historien interviewet fire kvinder, der alle til dagligt er i berøring med voldsramte kvinder: Trine Lund-Jensen, sekretariatschef, Landsforeningen af Kvindekrisecentre

Trine Rønde Kristensen, overlæge, Center for Voldsramte på Frederiksberg Hospital

Luise Høj, advokat for Cecilie Danris

Lisbeth Jessen, direktør i krisecentret Danner De mener alle fire, at Cecilie Danris’ situation og sag er et godt bevis på, at der er brug for bedre hjælp for voldsramte kvinder. »Det er ekstremt vigtigt, at kvinder, der har været udsat for vold i nære relationer, og som ikke har mulighed eller et ønske om at komme på krisecenter, stadig får tilbud og hjælp som psykologhjælp, rådgivning og meget mere,« forklarer Lisbeth Jessen. Samme holdning deler Luise Høj: »Det er rigtig fint, at man kan få psykologhjælp, hvis man f.eks. er indskrevet på et krisecenter. Men dem, som falder uden for den kategori, er dybest set overladt til sig selv,« siger hun. Der er nemlig ikke alene et problem i, at der som udgangspunkt ikke er gratis psykologhjælp, men flere af eksperterne peger også på problematikken i, at man som voldsramt kvinde selv skal opsøge hjælpen. Det er nemlig ikke helt let: »Man kan have det så socialt og psykisk svært, at man ikke formår at fortælle f.eks. sin praktiserende læge om, hvordan man faktisk har det psykisk, og så får man ikke den hjælp, man ellers kunne have fået hos lægen. Og så koster nogle tilbud også penge, og mange voldsudsatte har ikke råd. Her er der igen ulighed,« siger Trine Rønde Kristensen. Trine Lund-Jensen understreger også, at en voldshandling har enormt store konsekvenser for en persons overskud til at tage initiativ: »De psykiske og fysiske konsekvenser begrænser ens evne til at tage initiativer, fordi man er så meget i affekt og chok af voldshandlingen. Man kan blive bange for at gå udenfor, i frygt for at der sker noget. Man kan være skamfuld over, at det er sket og af den grund have svært ved at tage kontakt til nogen, der kan hjælpe. Jeg har mødt ressourcestærke mennesker, der efter at have været udsat for vold, har svært ved at overskue de mest enkle ting i livet. For mange ændrer sådan en oplevelse jo livet totalt,« siger Trine Lund-Jensen. I den forbindelse nævner flere af eksperterne, at man bør skride ind tidligere og hjælpe voldsramte kvinder til at få den nødvendige hjælp, så de ikke på egen hånd skal opsøge det.

Trine Lund-Jensen, der er sekretariatschef i LOKK (Landsorganisationen af Kvindekrisecentre), er enig og efterlyser bedre hjælp til en voldsramt kvinde som Cecilie:

»Jeg synes godt, at mange kvinder kunne være blevet taget bedre i hånden, og det er vigtigt, at alle kvinder, der har været udsat for vold, kan få et tilbud om gratis psykologhjælp,« siger Trine Lund-Jensen.