WASHINGTON/KØBENHAVN: USA har rullet det store diplomati ud for at overbevise blandt andet Danmark om at øge bevillingerne til forsvaret, så udgifterne når op over de 1,2 procent af bruttonationalproduktet, vi i øjeblikket bruger.

Presset er lige nu stort på de europæiske lande og dermed også på Danmark forud for NATOs topmøde i Warszawa i juli, og de mærker en stigende aktivitet på den diplomatske front med det klare formål at få europæerne overbevist om nødvendigheden af, at de betaler mere til de fælles NATO-udgifter.

Den øgede aggression og trussel fra Rusland er ifølge amerikanerne så reel, at den skal imødegås militært. En ny kold krig er med andre ord indledt. Men der er en række lande, det ikke er gået op for, lyder budskabet fra Washington.

»Jeg tror godt, at den danske regering ved, hvad jeg som amerikansk ambassadør mener om det danske forsvarsbudget. I meget lang tid har vi vidst, at de europæiske lande over en bred kam skærer i deres forsvarsudgifter. Men nu er det på tide at reinvestere. Det bliver et meget vigtigt emne op til topmødet i Warszawa i juli«, siger den amerikanske ambassadør i Danmark, Rufus Gifford, til Berlingske.

USA har bebudet en overraskende firedobling af investeringerne i den europæiske sikkerhed i det såkaldte ERI (European Reassurance Initiative). Det betyder, at USA fra 2017 når op på at betale 3,4 mia. dollar til det såkaldte initiativ. Det sker af to grunde. Dels fordi Rusland ifølge den amerikanske præsident, Barack Obama, udgør en stor trussel for den europæiske sikkerhed og dels for at signalere, at tiden er inde til helt nye investeringer for at erstatte nedslidt og forældet udstyr.

»Den nuværende trend (med at skære ned på forsvaret, red.) må helt stoppe. Og jeg mener helt stoppe. Derfor bliver det et vigtigt emne for USA frem til topmødet at nå til enighed om, at der skal ydes mere til forsvaret generelt i hele Europa,« siger Rufus Gifford.

Svingdørene i det amerikanske udenrigsministerium roterer med europæiske diplomater, der går hjem med besked om, hvad amerikanerne forventer ved det kommende topmøde. Tyskland, Holland, Belgien, Frankrig og også Storbritannien synes at have forstået budskabet og har bebudet øgede forsvarsbudgetter de kommende år. Også Norge overvejer øgede budgetter.

Det er nu, Europa skal levere

Den amerikanske firedobling af budgettet til militær tilstedeværelse i Østeuropa er kommet bag på europæerne. Det var en meget positiv overraskelse, siger flere diplomatiske kilder til Berlingske. Men hvis præsident Obama skal slippe fra det rent politisk i forhold til Kongressen, så skal der også leveres på den anden side af Atlanten.

»Det er nu, at den opbakning skal kunne spores også på forsvarsbudgetterne,« siger den amerikanske ambassadør.

Amerikanerne har længe spurgt, om europæerne stadig er interesserede i den vestlige forsvarsalliance, eller om de er ligeglade, forstået på den måde at de næsten pr. automatik regner med, at USA vil komme dem til hjælp, hvis russernes aggression tager til?

»Jeg tror, at langt de fleste mennesker nu mener, at der er brug for NATO. Det kan man også se i Danmark – især i den sydøstlige del (Bornholm, red.) af Danmark, hvor man føler presset.

Warszawa-mødet i juli skal bygge oven på NATO-topmødet i Wales i 2014, hvor statslederne besluttede at yde mere til forsvaret, og det handler om, hvordan vi opbygger en moderne alliance i det 21. århundrede, der virkelig tager sig af nutidens trusler. En del af det er politisk, en del af det er strategisk, men en del er også økonomisk og handler derfor om investeringer. Det er i meget høj grad et spørgsmål om igen at bakke op om NATO,« siger den amerikanske ambassadør.

»Obamas mål er, at NATO bliver en moderne organisation og en alliance, der er parat til at tage sig af de nye trusler, som jo oplagt er anderledes – selv om de også ligner – de oprindelige trusler fra dengang, NATO blev dannet,« siger Gifford.

»Jeg tror uden tvivl, at Europa politisk vil bakke op om NATO. Men selv om alle skal spare på budgetterne, så er det nu, at den opbakning skal vise sig på forsvarsbudgetterne.«

Også USAs ambassadør i NATOs hovedkvarter i Bruxelles, Douglas Lute, har været ude med riven. I et indlæg i Berlingske i november beskrev ambassadøren, hvordan NATO-landenes regeringschefer på topmødet i Wales forpligtede sig til at standse »enhver yderligere mindskning af forsvarsudgifterne,« og til at bruge mindst to procent af bruttonationalproduktet, BNP, til forsvaret. Desuden lovede de at bruge mindst 20 procent af budgettet til nyt forsvarsmateriel. Ambassadøren påpegede, at en række NATO-lande er ved at opfylde deres løfter. Men dem er Danmark ikke iblandt.

Forsvarschef tror, at kurven er knækket

Der er dog noger, der tyder på, at beslutningstagerne herhjemme nu lytter til de amerikanske ønsker. Forsvarschef Peter Bartram, der siden sin ansættelse i 2012 har haft til opgave at beskære forsvarets budget med 2,7 mia. kr., svarende til 15 procent, siger nu offentligt, at han forventer flere penge til forsvaret i det næste forsvarsforlig, som skal forhandles på plads i 2017. På en række interne møder med forsvarets ansatte og på et debatmøde på Forsvarsakademiet i København har forsvarschefen luftet sin overbevisning om at flere penge er på vej i det næste forsvarsforlig.

»Jeg tror, at forsvarets økonomiske kurve er knækket og at regeringen lever op til det, den har stillet NATO i udsigt (på Wales- topmødet i 2014, red.). Derfor forventer jeg et lidt større forsvar. Jeg ved, at der er en hård kamp med alle mulige andre områder, men jeg tror det alligevel,« sagde forsvarschefen for nylig på Forsvarsakademiet.

Peter Bartram lader ikke politikerne svæve i uvished om resultatet, hvis ikke forsvaret nu styrkes. Dansk forsvar vil blive henvist til bagtroppen eller til sekundære opgaver, når NATO eller allierede koalitioner skal sendes i fremtidige væbnede konflikter.

»Medmindre vi får mere materiel og personel, så kan vi ikke være med fremme som i Afghanistan, hvor vi kunne tage de hårdeste kampe. Vi vil være mere sårbare og kan blive nødt til at tage nogle pauser fra opgaverne. Men det er jo et politisk valg,« fastslog forsvarschefen.

Andre prioriteter æder pengene op

Danske forsvars- og udenrigsordførere er ikke chokerede over presset fra Amerika. Dansk Folkepartis forsvarsordfører, Marie Krarup, kalder det »fornuftigt«, at USA forsøger at presse de europæiske NATO-lande.

»Det er USA, der står i spidsen og har overblikket. Jeg synes bestemt, de skal råbe vagt i gevær, når der er behov for det. Problemet er bare, at heller ikke det får vores politikere til at råbe op, og jeg hører ikke, at der kommer flere penge til forsvaret. Desværre. Venstre er meget valne. Det hele bliver jo ædt op af det her indvandringscirkus,« siger hun.

Tidligere udenrigsminister Holger K. Nielsen (SF) er heller ikke forarget over det amerikanske pres. »Selvfølgelig er det i orden. Det ville derimod ikke være i orden, hvis Danmark bare fulgte trop og sagde javel. Det er en del af spillet, og USA har jo sagt i adskillige år, at forsvarsudgifterne skal op.«

Skal Danmark lytte?

»Jo, men fra dansk side synes jeg ikke, vi har noget at skamme os over. Vi har båret store byrder i både Afghanistan, Irak og Libyen og i de baltiske lande, hvor vi bidrager. Kritik er skudt forbi i forhold til Danmark.«

Betyder den tidligere regerings tilsagn om at arbejde mod forsvarsudgifter på to procent af BNP ikke noget?

»Det er jo en hensigtserklæring. Det skal ses i forhold til de ressourcer, vi har. Finansministeren er enormt presset af flygtningeudgifter og af pres fra Dansk Folkeparti om mere velfærd og Liberal Alliance om skattelettelser. Det er næsten en umulig opgave at få det til at hænge sammen.«

Socialdemokraternes udgangspunkt vil være et uændret forsvarsbudget i næste forligsperiode, fastslår forsvarsordfører Henrik Dam Kristensen.

»Det er Danmark, der suverænt beslutter forsvarsbudgettet. Men jeg vil heller ikke være naiv, for der er jo et samspil. Vores udgangspunkt er, at forsvarsudgifterne ikke skal være større, men vi må jo se, hvilket udspil regeringen kommer med, når vi engang skal forhandle. Men det er jo ikke sådan, at regeringen er helt vild for at forhandle hverken om køb af nye kampfly eller om Beredskabet og Hjemmeværnet. Der er jo larmende tavshed.«

Kan Danmark bare ignorere hensigts-erklæringen i NATO om større forsvarsbevillinger?

»Det mener jeg godt, man kan, i hvert fald her og nu. Lige i øjeblikket, hvor der skal prioriteres til flygtninge, til sygehuse og så videre, har jeg svært ved se en stigning. Vi taler jo i yderste konsekvens om ekstra 15 milliarder kroner om året.«

Budgettet øges, når sikkerheden er truet

Lederen af Institut for Statskundskab på Syddansk Universitet, lektor Jens Ringsmose, har forsket i de faktorer, der historisk har afgjort størrelsen af Danmarks forsvarsudgifter. Han mener, at to betingelser skal være opfyldt for at danske politikere er villige til at øge forsvarsudgifterne.

»Der skal komme et markant allieret pres, og de danske politikere skal føle sikkerheden truet.«

Historisk kan man ifølge Ringsmose se, at der konstant siden Anden Verdenskrig har været amerikansk og allieret pres for at Danmark skal øge forsvarsudgifterne.

»De gange, hvor amerikanerne virkelig har skruet bissen på, og hvor danske politikere har følt Danmarks sikkerhed truet, har presset haft en effekt. I starten af 1950erne, efter Korea-krigen, løftede man forsvarsbudgettet markant,« siger Jens Ringsmose.

Han mener ikke, at de to betingelser – hårdt amerikansk pres og en frygt for landets sikkerhed – er opfyldt for nærværende.

»Presset fra USA er med årene nærmest blevet ritualiseret. Danske beslutningstagere ville nærmest blive overraskede, hvis der kom en runde om nyt forsvarsforlig, hvor der ikke blev lagt pres på om at øge udgifterne.«

Jens Ringsmose tilføjer, at det amerikanske pres ikke er ledsaget af trusler om eksempelvis at hjemtage amerikanske styrker, hvis ikke danskerne og andre NATO-lande med meget lave forsvarsudgifter øger deres budgetter. Han tror heller ikke, at danske politikere for alvor føler dansk sikkerhed truet af Rusland, og derfor tror han ikke på, at forsvarschef Peter Bartram får ret i sin forudsigelse om et forøget budget.

»Det bliver højst symbolsk.«