Cannabis burde legaliseres fuldstændigt og forhandles gennem staten, mens hårde stoffer »som minimum« burde afkriminaliseres for brugerne. Det skriver formanden for den socialdemokratiske folketingsgruppe Henrik Sass Larsen i sin nye debatbog ’EXODUS – vejen frem for centrum-venstre’.

De seneste 50 års krig mod narkotika har været en total fiasko. Samfundet har strammet loven, hævet straffene og investeret astronomiske beløb i at håndhæve dem. Og lige lidt har det hjulpet.

»Alt, hvad vi har gjort de seneste 50 år, har været nytteløst,« siger Henrik Sass Larsen, da Information møder ham på hans kontor.

»Der er ikke færre, der bruger eller misbruger stoffer. Ethvert skolebarn ved, hvor man kan købe hash. Det har ikke nyttet andet end, at vi har sendt en masse folk i fængsel, og mængden af ressourcer, samfundet bruger på at bekæmpe det, er eksploderet.«

Henrik Sass Larsen er overbevist om, at det ville føre til et drastisk fald i kriminaliteten og enorme besparelser for samfundet, hvis staten overtog hashsalget og stoppede med at straffe brugere af hårde stoffer. De store besparelser kunne man så investere i oplysningskampagner og behandlingsindsatser, påpeger han.

Gruppeformanden erkender, at en ny og mere liberal kurs over for narkotika kan føre til en stigning i danskernes forbrug. Men det er en pris, Henrik Sass Larsen er klar til at betale for at komme de afledte samfundsproblemer til livs.

Sidst Socialdemokratiet havde regeringsmagten afviste daværende justitsminister Morten Bødskov Københavns Kommunes efterhånden rutinemæssige anmodning om at få tilladelse til at indlede et forsøg med fri cannabis. Og partiets formelle linje har ikke ændret sig siden. Henrik Sass Larsen understreger, at holdningerne om narkotikapolitik er hans egne, ikke partiets.

Moralsk uforsvarligt

Henrik Sass Larsen har aldrig tidligere i sin politiske karriere beskæftiget sig med narkotikapolitik. Men en aften sad han med en god ven, hvis søn netop var blevet færdig med politiuddannelsen. Vennen fortalte, hvordan sønnen brugte en væsentlig del af sin tid på at bekæmpe hashhandlen på Christiania.

»Den slags er jo ikke ufarligt, og det fik os til at diskutere, om indsatsen overhovedet nytter noget. Det førte os hurtigt videre til spørgsmålet: Er det egentlig moralsk forsvarligt at sætte unge menneskers liv på spil i en kamp, som vi godt ved ikke fører nogen vegne?« siger han.

Jo grundigere Henrik Sass Larsen undersøgte emnet, jo flere forskere, anklagere og politimænd, han talte med, desto mere overbevist blev han om, at det ikke var forsvarligt at fortsætte nultolerancen over for narkotika.

»Jeg tør ikke sætte et konkret tal på, men mange fængselsansatte vurderer, at omkring to tredjedele af alle landets indsatte sidder der på grund af kriminalitet, som direkte eller indirekte relaterer sig til narkotika,« forklarer Henrik Sass Larsen.

Dels er narkotikabander og rockergruppernes ubetinget største indtægtskilde. Fjerner man den, har de færre penge til at ’ansætte’ folk for, forklarer Henrik Sass Larsen. Og dels begår mange kriminalitet for at få råd til at købe stoffer.

– Finder banderne ikke bare nye måder at tjene penge på? Der er stadig rockere i Holland?

»Det er en gigantisk omsætning. Jeg tror ikke et øjeblik på, at de kan finde en anden forretning, der er tilsvarende lukrativ.«

– Du skriver, at nultolerancen også er en menneskelig katastrofe. Hvad mener du med det?

»For eksempel er det da problematisk, at vi jagter misbrugere, syge mennesker. Vi ved, at de oplever, at de er nødt til at have det her stof. Og så bringer vi dem i en situation, hvor de bliver nødt til at begå kriminalitet for at skaffe det. Så burer vi dem inde i fængslet, hvor de alligevel kan købe det og stifte endnu mere gæld, som betyder, at de skal begå endnu mere kriminalitet, når de kommer ud. Det er håbløst.«

Hovedpointer om stoffer fra Sass Larsens nye bog Henrik Sass Larsen argumenterer i sin nye debatbog ’EXODUS – vejen frem for centrum-venstre’ for afkriminalisering af stoffer. Her følger hans hovedpointer: Mennesket vil – uanset oplysning om det modsatte – tilvælge at anvende stimulanser.

Myndigheder, politi og andre bliver hver dag sat på en umulig opgave. Vores fængsler er hovedsageligt fyldt op med mennesker, hvis kriminalitet stammer fra hash og øvrige stoffer.

Vores nultolerance over for hash og øvrige stoffer er en total fiasko. Det virker ikke og har kun medført flere ofre og flere udgifter. Katastrofen er af episke dimensioner, menneskeligt såvel som økonomisk.

Den nuværende tilstand sikrer kriminelle omfattende økonomiske midler, og myndighederne har kun meget begrænset held med at forhindre dette.

Forbrug af hash og øvrige stoffer skal afkriminaliseres. Det giver ingen mening at forfølge en nultolerance længere.

Legalisér hash og sørg for et kontrolleret salg, som staten står for, og hvor vi indhegner indtjeningen til fordel for dem, som bliver ramt negativt af forbruget.

Igangsæt diskussion og frembring grundlag for, om vi kan tage et yderligere skridt i retning af at legalisere nogle af de øvrige stoffer.

Giv alle dem, som bliver afhængige af stoffer, en kontrolleret behandling, hvor de kan få udleveret stoffer eller tilsvarende behandling gratis.

Følelsesladet debat

Narkotika er sundhedsskadeligt og kan føre til ukontrolabel adfærd, og Henrik Sass Larsen kan sagtens forstå den politiske impuls til at ville slå hårdt ned og forbyde det. Men vi må erkende, at »befolkningen helt åbenlyst ser anderledes på det. De fortsætter, uanset hvor hårde straffene bliver«.

Henrik Sass Larsen efterlyser en »rationel« og »faktabaseret« debat om hash og stoffer. I bogen præsenterer han en tabel, der baserer sig på tal fra Sundhedsstyrelsen. Den viser, at der årligt dør 14.000 danskere af tobaksrygning, 2.900 af alkohol, 1.000 af narkotika og nul mennesker af hash.

»Så er det da vanskeligt at se logikken i, at det ene er lovligt, og det andet er ulovligt,« siger han.

»Jeg ville selv få et chok, hvis min 18-årige datter tog speed. Omvendt har hun fri adgang til at tage en flaske i mit vinskab, og hun kan købe smøger i kiosken. Og mange eksperter vil fortælle dig, at det ligefrem kan være bedre at tage nogle af de her stoffer end at stille sig op i shotsbaren i Gothersgade.«

Men det er svært at holde en objektiv distance, mener Sass Larsen.

Henrik Sass Larsen lægger sig ud med partiets linje på området, når han lægger op til en afkriminalisering af stoffer. Jonas Olufson

Følelser flyver som »granater om ørerne« i debatten om cannabis og narkotika. Vi er simpelthen opdraget til at have en kompromisløs afstandstagen til stoffer.

»Mine egne venner bliver enormt provokeret, når jeg fortæller dem, at deres forbrug af rusmidler – cigaretter og alkohol – faktisk er farligere end det, vi sætter folk i fængsel for,« siger Henrik Sass Larsen.

»Det er noget, der virkelig deler folk. Der er folk i mit eget parti, der synes, det er helt forfærdeligt, at jeg indtager denne her position, og der er folk, der synes, det er det helt rigtige.«

Socialdemokratiet på Christiansborg har konsekvent afvist at legalisere cannabis. I 2014 sagde partiets retsordfører, Trine Bramsen, i DR2 Deadline, at hun ikke var i tvivl om, at det var forkert at legalisere cannabis, »når hun mærkede efter i maven«. Og i februar skrev hun på facebook, at »stoffer er dødsens farlige, og unge må ikke være et sekund i tvivl om, at de skal holde sig langt væk fra dem«.

– Har I ikke et selv et ansvar for, at debatten er meget følelsesladet?

»Bestemt. Det her er et spørgsmål, der deler folk på tværs af partiskel. Trine lægger sig et andet sted end mig. Jeg er ikke sikker på, at det nogensinde vil lykkes mig at overbevise hende.«

Pragmatik

Konkret foreslår Henrik Sass Larsen, at cannabis bliver fuldstændig legaliseret. Han er ikke sikker på, at han vil gå så langt med de øvrige stoffer. »Men jeg er i hvert fald færdig med at jagte almindelige brugere,« siger han.

I Portugal har alle stoffer været afkriminaliseret siden 2001, og kort før jul vedtog det norske Storting en lignende model. Det betyder, at det ikke er ulovligt for brugerne at besidde og indtage stoffer, mens det fortsat er strafbart at handle med og tjene penge på narkotika. Der er altså stadig en ulovlig infrastruktur, der går forud for brugernes lovlige omgang med stoffer. Henrik Sass Larsen har endnu ikke lagt sig fast på, om han ønsker en lignende model, eller om man burde gå hele vejen og legalisere alle stoffer fuldstændigt og etablere statslige salgssteder.

Under alle omstændigheder skal alle de midler, staten sparer på at bekæmpe narkokriminalitet og tjener på et salg af cannabis gå ubeskåret til en fond, der kan finansiere oplysningskampagner og behandlingstilbud.

– Skadevirkninger af narkotika er veldokumenterede. Er det ikke godt, at samfundet sender et klart signal om, at man skal holde sig fra det?

»Jeg opfordrer jo ikke nogen til at ryge hash. Tværtimod. Jeg prøver bare at være pragmatisk. Og jeg er ikke sikker på, at flere vil ryge, fordi det bliver lovligt. For dem, det så går galt for, vil vi have penge til at stille rigelig hjælp og vejledning til rådighed. Som det er nu, er der jo tre måneders ventetid til en psykolog i København.«

– Det er en kendsgerning, at folk ryger mindre, når cigaretter bliver mindre tilgængelige. Hvorfor gå den modsatte vej med narko?

»Men de her ting er jo fuldt ud tilgængelige. Man er et totalt feriehoved, hvis man ikke ved, hvor man kan købe hash, og den lidt opsøgende teenager ved, hvor man kan købe kokain og ecstasy. Det er ikke et spørgsmål, om vi vil have det. Spørgsmålet er, om vi vil forsøge at kontrollere det.«

– At bryde loven og ringe til et suspekt nummer er vel ikke lige så nemt som at gå i den statslige hashforhandler?

»Man har forskellige erfaringer fra de stater i USA, hvor cannabis er legaliseret. Der har mange steder været en stigning i forbruget helt i starten, som så er fladet lidt ud. I Portugal, hvor alle stoffer er afkriminaliserede, er der blevet flere brugere af cannabis og færre af de hårdere ting. Det er muligt, at der vil ske en stigning i forbruget. Men medmindre at den stigning bliver uholdbart stort, anser jeg det for en all right pris at betale i forhold til de øvrige problemer for samfundet, der er forbundet med nultolerancen.«

–Hvorfor så ikke gå hele vejen med hårde stoffer?

»Jeg ved ikke, om det er holdbart at slippe det helt løst. Det må vi diskutere.«