Zana Muhammad, förbundsordförande, samt Omar Mustafa förbundsrektor för studieförbundet Ibn Rushd har begärt av Folkbildningrådet att bli granskade för att undanröja all kritik mot studieförbundet. De uppmanar sina kritiker att ta reda på fakta i sin debattartikel i SvD då de menar att en starkt selektiv bild präglar kritiken. Själva är denna sfär inte riktigt lika noggranna när det kommer till sakframställan när det kommer till just kritiken. Ett antal faktorer pekar på att det är en extern granskning som krävs, inte en granskning som kan präglas av delikatessjäv.

Att begäran att få bli granskade publicerades den 24 april är ingen slump. Samma dag hade Folkbildningsrådet sitt årliga representantskap, eller årsmöte, då nya styrelseledamöter skulle väljas samt att Statskontorets granskning av Folkbildningsrådets verksamhet presenterades.

Under en längre tid har Folkbildningsrådets styrelse haft diskussioner om Ibn Rushds verksamhet och styrelsen är djupt splittrad i synen på Ibn Rushds verskamhet. Monica Fundin Pourshahid, S och Socialdemokrater för Tro och Solidaritet är den styrelseledamot som reagerat kraftigast mot kraven på granskning uppger källor med insyn. Inom ramen för folkbildningsuppdraget bedriver Ibn Rushd bland annat Dawa, eller muslimskt frälsningsarbete samt kurser i somalisk folkdans. Somalisk folkdans har den egenheten att den separerar kvinnor från män.

Fakta Studieförbundet Ibn Rushd Studieförbundet Ibn Rushd vill stärka muslimer och ge icke-muslimer kunskap om islam. Tillsammans med sina medlemsorganisationer arbetar Ibn Rushd med studiecirklar och kulturarrangemang. Ibn Rushd har samarbete med ett stort antal av de muslimska föreningarna i Sverige. År 2016 uppgick posten erållna bidrag och övriga intäkter till 34 791 231 SEK. Ibn Rushd erhöll 2017 ett riktat projektstöd från SST, Statens nämnd för Trossamfund, om knappt 600 000 för att starta islamofobi.se. Enligt verksamhetsplanen för 2017/18 skall Ibn Rushd bedriva bland annat Dawa vilket är muslimskt missionsarbete. Verksamhetsplanen är allmänt känd och har av Folkbildngsrådet bedömts ligga inom ramen för folkbildningsarbetet som regleras i SFS 2015:218. Ingenstans i denna förordning medges religiöst missionsarbete.

Folkbildningsrådet får dock hård kritik från Statskontoret i sin granskning för sin oförmåga att granska medlemsorganisationerna. Det saknas i stora drag såväl kompetens som resurser att göra den ingående granskning som skulle krävas samtidigt som Folkbildningsrådets egen personal är i huvudsak rekryterad från medlemsorganisationer som Ibn Rushd och ABF varför delikatessjäv inte kan uteslutas.

Detta innebär att en rimlig tolkning är att Ibn Rushd nu försöker få till en granskning av sin egen moderorganisation Folkbildningsrådet, som enligt Statskontoret är behäftad med brister, i syfte att att undvika en extern granskning.

Källor till Ledarsidorna på utbildningsdepartementet uppger att det finns krafter som vill överrida Folkbildnginsrådet och tillsätta en extern granskning, något som då skulle hindra intervention i granskningsarbetet från bland annat Monica Fundin Pourshahid och Socialdemokrater för Tro och Solidaritet.

I sak går det att invända mot det mesta som Zana Muhammad och Omar Mustafa anför i debattartikeln som stått obesvarad. Ibn Rushd-sfären har ett mycket stort inflytande på dagens regering och då kultur- respektive utrikesdepartementen i synnerhet. Mustafa har kunnat delta i UD:s handelsdelegationer samt i möten för speciellt utvalda på kulturdepartementet. Tro och Solidaritet har även medarbetare placerade på finansdepartementet genom Jonas Bergström, politisk rådgivare åt Ardalan Shekarabi.

Ibn Rushd står som organsiatör tillsammans med Sveriges Unga Muslimer, SUM, för ett flertal engagemang, bland annat de ”Muslimska Familjedagarna”. Dessa dagar, en årlig sammankomst, präglas ofta av att de har bjudit in jihadist- och shariaföresåråkare. 2018 års familjedagar var inget undantag. Denna verksamhet har lett till att MUCF, Myndigheten för Ungdoms och Civilsamhällesfrågor, har dragit in statsbidraget. SUM har i sitt försvar sagt att de inte kan ta något ansvar för vad föreläsarna säger vid sidan av deras arrangemang men vill inte erkänna att det är just dessa föreläsares utsagor utanför SUM:s arrangemang som de blir inbjudna.

Ibn Rushd vill till varje pris undvika att Folkbildningsrådet eller Utbildnigsdepartementet tillsätter en extern oberoende granskning. Skulle Ibn Rushd bli av med statsbidragen skulle det innebära ett kraftigt finansiellt avbräck för den islamistiska miljön i Sverige men även i Europa.

Det narrativ som dessa bygger upp går hand i hand det narrativ som den alternativa CERD-rapporten som Ibn Rushd-sfären låtit ta fram om islamofobin i Sverige. Rapporten är koordinerad av Fatima Doubakil, Helena Hummasten, Rashid Musa, Zaynab Ouahabi och Mohamed Temsamani. Samtliga dessa är ledande befattningshavare inom Ibn Rushdsfären. Musa känd från Sveriges Unga Muslimer, Hummasten som svärmor till den svenske medborgare som släpps nu i november från danskt fängelse för sina förberedelser av terrorattentat mot Jyllandsposten samt Mohamed Temsamani som ansvarar för trosfrågor på Ibn Rushd. Temsamani gjorde sin politiska praktik i Muhammed Mursis, Muslimska Brödraskapets presidentkandidat och senare president innan han avsattes, i Egypten.

Personkopplingarna mellan Ibn Rushd-sfären och Muslimska Brödraskapet är återkommande för både Ibn Rushd och Sveriges Unga Muslimer samt även andra organisationer i samma sfär.

Den alternativa CERD-rapporten skiljer sig inte nämnvärt från SETA-rapporten om islamofobi i Europa som Ledarsidorna.se redogjort för tidigare. Den togs fram av den turkiska tankesmedjan SETA i samarbete med Uppsala Universitets professor Mattias Gardell och där den turkiske utrikesministern var key-note speaker vid lanseringen. Gardell presenteras som verksam vid Uppsala Universitet med sitt fulla CV.

Det som förenar dessa rapporter är den alternativa historiebeskrivning de ger till varför Mehmet Kaplan, MP, tvingades avgå. I bägge rapporterna framhålls att avgången berodde på en islamofobiska skäl. Vare sig Musa, Hummasten et al eller professor Mattias Gardell redogör för sakskälen – Kaplans nära relation med de ”Grå Vargarna” och andra islamistiska högerextrema organisationer som kan kopplas både till Erdogans AKP men även såväl Hamas som Muslimska Brödraskapet.

De Grå Vargarna, som Kaplan under lättsamma former umgicks med, gjorde under en sexårsperiod sig skyldig till mer än 600 mord på bland annat kurder och armenier. Ett mord var tredje dag. Det är allmänt känt att Turkiets nuvarande regim, som står Muslimska Brödraskapet nära, stimulerar en kurdofobisk politik och har som ambition att lösa det kurdiska problemet på permanent basis i samarbete med Teheran.

Men det finns fler anmärkningsvärda brister i Musa, Hummasten et al narrativ. Orsakssambanden om varför muslimska barn tvångsomhändertas menar CERD-rapporten beror på att socialtjänsten är ”färgblind” och nämner inget om tvångsäktenskap och hederskultur som ligger bakom i flera fall.

Det finns en stor stress i den svenska islamistiska miljön nu som beror på en alltmer noggrann granskning. Stressen styrks av de två rapporter, den alternativa CERD respektive den turkiskfinansierade SETA rapporten som Uppsala Universitet bidragit till som i alla väsentliga delar sätter ett annat narrativ som i sig präglas av svepande påståenden och brister i underbyggnad..

Om Ibn Rushd blir bedömd på samma kriterier som Sveriges Unga Muslimer blev av MUCF kan det inte uteslutas att stora delar av statsbidragen kommer att dras in eller att Ibn Rushd inrikting på bland annat Muslimska Familjedagarna helt ändrar karaktär.

I plusartikeln redogörs för de allvarligaste påståendena i CERD-rapporten samt med såväl CERD-rapporten, Statskontorets granskning och referenser till Uppsala Universitets bidrag till SETA-rapporten. Även Mehmet Kaplans personband till författarna av CERD-rapporten och Ibn Rushd-sfären i övrigt redovisas.

Missa inte våra fördjupande reportage och extramaterial i våra avslöjanden. Med Plus får du tillgång till alla artiklar, bilder och videoklipp. Glöm inte att med fler prenumeranter kan vi satsa ännu mer på relevant journalistik.