Jag är lika bestört och besviken som alla andra över att polisen tvingas lägga våldtäktsutredningar på hög. Jag är dock inte särskilt förvånad.

Vi ser nu effekterna av en historiskt stor befolkningsökning som stressar alla system. BUP hinner inte uppfylla vårdgarantin, det saknas bostäder, vårdplatser och skolor i flera av landets kommuner, socialtjänsten har problem att klara sitt uppdrag, liksom tandvården.

LÄS MER: Makthavarna tittar bort när sexbrotten eskalerar

Självklart drabbar den rekordstora befolkningsökningen också polisen. Det handlar inte om att polisen inte tar brott mot kvinnor och barn på allvar: Det handlar om att våra system, myndigheter och vårdinrättningar inte är dimensionerade för att klara en befolkning på tio miljoner.

Största procentuella ökningen sedan 1861

Det tog 35 år för Sverige att växa från åtta miljoner till nio – men bara tretton år att öka med ytterligare en miljon. 2016 ökade Sveriges befolkning med 1,46 procent. Inte sedan 1861 har vi sett en sådan stor procentuell ökning, då 1,49 procent. 1861 berodde befolkningsökningen bland annat på bättre hygien och förlossningsvård, vilket gjorde att färre kvinnor dog i barnsäng och att spädbarnsdödligheten minskade. Den stora befolkningsökningen vi sett nu beror delvis på att vi blir allt äldre – men framförallt på invandringen. Enligt SCB beror cirka åttio procent av befolkningsökningen på invandring.

LÄS MER: Tio misstänkta gripna – ett år efter gruppvåldtäkt

Under 2016 ökade, enligt SCB, antalet folkbokförda i Sverige med 144 136 personer. Samma år kom 163 005 personer hit som invandrare. De som befinner sig i asylprocessen, och ännu inte fått PUT eller TUT, syns alltså inte i folkbokföringen.

Det innebär att antalet människor som befinner sig i Sverige, och därmed är i behov av vård, stöd och hjälp från olika inrättningar och myndigheter, är fler än de som syns i SCB:s statistik över folkbokförda.

Detta sätter alla våra system, hela välfärden, under extrem press. Det tar tid att bygga upp system, utbilda personal, dimensionera lokaler, etc. Det är inte möjligt att trolla fram så många poliser, socionomer, lärare eller barnpsykiatrer som vår hastigt ökade befolkning nu kräver i en handvändning.

Könsobalansen ställer till problem

Den könsmässiga obalansen i den grupp som invandrat under senare år innebär särskilda problem, i all synnerhet för polisen. Under 2015 kom det nittio ensamkommande unga män varje dag, att jämföra med åtta flickor per dygn. Vid 2015 års slut var därför könsfördelningen mellan pojkar och flickor i åldersgruppen 16-17 år uppseendeväckande skev: 123 pojkar på 110 flickor. Vi kan jämföra det med Kina där åldersfördelningen är 117 pojkar på 110 flickor.

Professor Valerie M Hudson diskuterade problematiken i en mycket uppmärksammad artikel, "Abnorma antalet unga män ett problem för Sverige" (GP 19/1 2016). Det är väl känt att unga män utför fler brott än någon annan kategori i samhället. Detta gäller i synnerhet unga män i utanförskap. Att då kraftigt öka denna grupp ställer naturligtvis till problem.

LÄS MER: Polisen tvingas prioritera bort sexbrott

Hudson anger att framförallt våldsbrott, egendomsbrott och brott riktade mot kvinnor ökar. Enligt BRÅ:s rapport från 2005 är sannolikheten för att begå brott som våldtäkt och försök till våldtäkt fem gånger högre hos utrikesfödda än hos män födda i Sverige. I en studie från BRÅ 1996 konstateras att 40 procent av gärningsmännen är invandrare trots att dessa då undersökningen gjordes endast utgjorde 10 procent av befolkningen. Nio år senare, 2015, utgjordes 16 procent av befolkningen, enligt migrationsinfo, av invandrare. You do the math!

Klandra inte polisen. Klandra politiker som inte tagit ansvar för sin befolkning, klandra debattörer, kulturarbetare och opinionsbildare som drivit på en ohållbar utveckling som vi nu alla måste leva med.

Av Ann Heberlein

Lektor i etik, kandidat till riksdagsvalet för M