Kristinestadsbon Raimo Nummela öppnade ett café mitt i skogen i Uttermossa i Kristinestad för 20 år sedan. Tack vare den tokiga idén valdes han till nationell byfåne 2011 och nu ska han vara med och utse Sveriges första nationella byfåne.

För 20 år sedan köpte Raimo och Riitta Nummela upp ett gammalt soldattorp i Uttermossa i Kristinestad. Torpet hade stått öde i nästan 50 år tills, som Raimo Nummela själv säger, två tok kom och öppnade ett café i skogen.

- Bara för att retas med folk här i byn så öppnade vi ett café mitt i smällkalla vintern och vi tänkte hålla det några veckoslut bara på skoj, men det blev bara mer och mer och sedan hamnade vi att bygga ut och nu har vi restaurang för 150 gäster, säger Nummela.

- När vi började så skrattade folk åt oss och höll oss lite konstiga och tokiga helt enkelt. Då var jag lite tokig, men i dagens läge är jag mycket tokig för jag har till och med diplom på det, att jag är byfåne.

Raimo och Riitta Nummela vid caféet i Uttermossa. Raimo Nummela sitter tillsammans med frun i en gammal släde. Bild: Yle/Juho Karlsson

Åker till Sverige för att utse byfåne

Nummela tilldelades 2011 titeln Finlands elfte nationella byfåne. I dagens läge finns det 13 officiella byfånar i Finland och den andra september väljs den 14:e i ordningen. Men det finska byfånegillet ska inte stanna där.

I mitten av september åker byfånegillet till Sverige för att utse Sveriges första nationella byfåne.

- Nu har vi sonderat Sverige och haft spioner där och vi har inte spionerat på industrin utan vi har sökt en byfåne. Byfånen klingar negativt i Sverige, men nu har vi hittat en person i Sverige som ska vända det här positivt, konstaterar Nummela.

- Vi har tänkt som så att nu fyller Finland 100 år och vi förväntar oss ingen gåva från Sverige utan vi vill i stället ge Sverige något och vi ska ge Sverige en byfåne.

Raimo Nummela valdes till Finlands elfte nationella byfåne 2011. Här står han vid dörren till Soldattorpet i Uttermossa. Raimo Nummela utanför Soldattorpet i Uttermossa. Bild: Yle/Juho Karlsson

Tanken är att det ska bli en mångårig tradition också i Sverige och efter att man etablerat konceptet i vårt västra grannland ska byfånegillet gå vidare till andra länder.

- Det här är ett koncept som vi har tänkt köra runt hela världen. Vi tar Sverige nu först och sedan tar vi kanske Norge följande år. Norden först och så får vi se sedan.

Inget fåneri

Många associerar säkert ordet byfåne med en galen person som är lite udda och trivs kanske bäst lite avskilt från alla andra. Men det är inte det det handlar om, trots att Raimo och frun Riitta bor för sig själva med fyra kilometer till närmaste granne.

- Det är inget fåneri. Det var någon dam som sade en gång att min man han är nog så tokig så att han ska bli nästa byfåne. Men jag sa att det räcker inte med att man är tokig, det ska vara mycket annat till.

- Vi har ju gäster hela tiden och jag brukar skoja att när vi bodde nere i byn och vi fick gäster så bjöd vi på kaffe och mat, men nu när vi flyttade hit till soldattorpet så betalar alla för det.

Restaurangen i Uttermossa. Caféet vid Soldattorpet i Uttermossa är byggd i gammal stil med byggmaterial från det gamla torpet. Bild: Yle/Juho Karlsson

Vad innebär det att vara nationell byfåne?

- Det innebär egentligen ingenting, men det fodrar ju att man går lite motströms. Att man vågar vara sig själv och vågar göra saker som ingen annan ens vågar tänka på. Och att ha visioner och idéer och vågar ta risker och tänker stort.

- Det ska vara lite extra anamma, man ska hitta kontakter och försöka. Man får inte vara rädd att ta i.