Bamses vetenskaplige vän Skalman hade en skylt på väggen i sitt hem och ibland på sin självgående skottkärra: ”Denna gång ska Hypatia försvaras!” Vem var Hypatia? Hon var en grekisk filosof, matematiker och astronom, faktiskt världens första kända kvinnliga matematiker. Hypatia undervisade i Alexandria i Egypten, som då, i början av 400-talet e. Kr, var en romersk provins.

Hypatia dödades av fanatiska munkar i mars år 415. Den händelsen har blivit en symbol för konflikten mellan förnuft och blind tro, mellan hellenistisk filosofi och den framväxande medeltida dogmatismen. Den 15 mars högtidlighålls av vissa som Hypatia-dagen. Men Hypatia var inte hatad av alla kristna. Det fanns de som beundrade henne. I prästen och historikern Charles Kingsleys roman från 1853 möter vi Filemon, en munk som reser till Alexandria och blir den grekiska filosofens lärjunge. ”Jag har en mängd tvivel att stilla”, säger han till henne, ”en mängd frågor att ställa om den stora, forntida värld, som jag inte vet någonting om – till vars hemligheter det sägs att du ensam äger nyckeln. Jag är kristen, men jag törstar efter kunskap.”

Filemon hade växt upp i ett kloster i öknen där han hade hållits borta från två onda ting: kvinnor och hedningarnas kunskap. Hypatia var både kvinna och hedning, men blir hans lärare. Han börjar ifrågasätta sin tidigare världsbild: ”Han hade hittills bara sett en sida. Tänk om det fanns två sidor? Hade han inte rätt att – var det inte klokt och riktigt att han skulle få se båda sidor och sedan döma?” Ja, tänk om det finns två sidor? Jag känner igen detta från min tid som muslim. I moskén fick vi bara höra en sida och varnades för den andra. Kritiker var otrogna. I flera islamiska stater är det förbjudet att öppet kritisera till exempel Koranens gudomliga ursprung. Anledningen är förstås rädsla för att den som har tillgång till två sidor ska börja tvivla. Religionen riskerar att förlora sin makt. En muslimsk Hypatia-gestalt, en som försvarar förnuftet mot blind tro, är den brittiska imamen Usama Hasan. Han hade modet att försvara Darwins utvecklingslära i en moské i London. För de flesta västerlänningar låter det inte som något märkvärdigt, men i ett islamiskt sammanhang är det oerhört.

Usama Hasan är alltså den förste någonsin som från en predikstol i en moské försvarat evolutionsläran. För detta var han nära att bli lynchad av moskéfolket och gå samma öde till mötes som Hypatia. Stämningen blev mycket upphetsad. Usama fick sedan en saudisk dödsfatwa på sig. Enligt undersökningar som har gjorts är en majoritet av världens muslimer antingen okunniga om – eller förkastar – evolutionsläran. Kreationismen är det normala synsättet. Under tjugo års tid – sedan jag var sjutton år gammal – har jag besökt moskéer både i Sverige och utomlands. Jag har gått dit för att be och lyssna till predikningar och delta i korancirklar och annat. Jag har mött tusentals troende muslimer. Det har hänt att Darwin och evolutionen har kommit på tal. Jag har aldrig, ja, aldrig, hört någon troende muslim försvara evolutionsläran. Och då syftar jag inte på religiösa ledare och predikanter – bland dem råder så gott som total konsensus om att kreationismen är den riktiga uppfattningen – utan på lekmännen, moskéfolket, de vanliga muslimerna. Mina iakttagelser stämmer alltså med de opinionsundersökningar som har gjorts.

Min erfarenhet är att många muslimer inte bara anser att evolutionsläran är felaktig utan att man dessutom tror att den är resultatet av någon slags sammansvärjning. Darwin framställs ofta som en illasinnad skurk, en mer eller mindre demonisk figur. Det finns massor av islamiska hemsidor på Internet som förkastar vetenskapen om människans utveckling och prånglar ut bisarra konspirationsteorier om Darwin. Inte sällan med antisemitiska inslag. En av de mest kända muslimska kreationisterna är turken Harun Yahya, som påstår att evolutionen är påhittad av ”det globala frimureriet”.

Varför är man så rädd för evolutionsläran? Helt enkelt därför att den är omöjlig att förena med en bokstavlig läsning av Koranen. När jag talar om islam med svenskar – både i verkligheten och i sociala medier – märker jag att många tror att muslimer är ungefär som kristna, det vill säga att det finns en grupp bokstavstrogna och en annan minst lika stor eller större grupp icke-bokstavstrogna. Så är inte fallet. Bokstavstron är absolut norm. I alla moskéer jag har varit, både sunnitiska och shiitiska, är det helt otänkbart att föreslå ett mer liberalt, icke-bokstavstroget förhållande till Koranen. Det är lika med att lämna islam. En muslim som erkänner det faktum att livet har utvecklats kan inte längre läsa Koranens berättelse om skapelsen bokstavligt. I och med detta öppnas tvivlets port. Hur kommer det sig att Gud, som framställs som den allvisa skaparen av hela universum, inte kände till evolutionen? Det kanske är så att den är skriven av människor med sin tids kunskaper. För det finns ju ingenting i Koranen som inte 600-talets människor skulle ha kunnat veta.

Mina vänner som är lärare berättar att det framför allt – men inte bara – är elever med muslimsk bakgrund som ifrågasätter evolutionsläran. Vissa föräldrar upprörs över att deras barn får lära sig att människan inte har skapats som hon är utan har utvecklats från andra primater. De håller i stället fast vid myten om Adam och Eva. Den svenska skolan har ett ansvar att stå på sig.

I debatten om islamisk fundamentalism får man ofta höra att det behövs en annan teologi, en reform av lärorna. Det är helt nödvändigt. Men kanske bör man också satsa på att sprida vetenskap, det vill säga en korrekt beskrivning av verkligheten. Den som förstår och accepterar hur evolutionsläran fungerar kan inte längre läsa Koranen bokstavligt och det kommer i sin tur automatiskt att leda till ett nytt tänkande om Koranen.

Den 5 januari 2013 deltog Usama Hasan i en debatt mot den amerikanske, fundamentalistiske predikanten Yasir Qadhi under rubriken ”Have Muslims Misunderstood Evolution?” Yasir Qadhi försökte inte ens bemöta evolutionsläran vetenskapligt. Hans argumentation gick enbart ut på att visa att den ”strider mot Koranen”. Det räcker. Något som ”strider mot Koranen” kan ju inte vara sant.

Ledande muslimska predikanter med miljontals följare på Twitter och Facebook förkastar evolutionsläran. Den saudiske predikanten Mohammad Al-Arifi, som har 21 miljoner följare på Facebook och 14 miljoner följare på Twitter, säger att Darwin har fel eftersom hans insikter strider mot Koranens skapelseberättelse. Koranen säger att Gud skapade människan som hon är, betonar han.

På sajten Islam Questions & Answers (Islam QA) kan muslimer ställa frågor till lärda män om vad som är rätt och fel. År 2015 listades den av Alexa som världens populäraste islamiska sajt. Jag tittade på en fråga som någon ställt om evolutionen. Var den sann eller inte? Som svar fick frågeställaren citat ur Koranen. Sanningen är det som finns i Koranen, inte det som vetenskapsmännen kommit fram till genom studier av naturen!

I muslimska länder är man van att fira martyrer för den blinda tron, ja som de som dött i jihad. Men en förnuftets martyr som Hypatia är så gott som okänd. Hypatia-dagen den 15 mars är ett bra tillfälle att hörsamma Skalmans uppmaning att försvara förnuftets män och kvinnor som mot islams skriftlärda vågar stå upp för vetenskapen.

Mohamed Omar