Piše Katarina Lujak

Osmi album je vani. Zvuči i rokerski i pankerski... kakve su reakcije publike?Ovo je prvi album koji ste snimili bez trube Stipe Mađora-Božinovića. Vraćate li se i u nastupima osnovnoj formaciji samo s gitarama, basom i bubnjem?Kako vam zvuče kritike dijela publike kako gubite oštrinu u pjesmama poput “Tijane” ili “Vjeruj u mene”. Stoje li takve primjedbe nakon nekog vremena... “Džinovski” je izašao prije više od 20 godina?Kao neumorni kritičari hrvatske svakodnevice znate pogoditi gdje najviše boli. Pjesma “Firma” ima pank/rokerski refren: “Bog, domovina, nacija, svi na pod ovo je privatizacija! Napravite mjesta za obitelji dvjesta!“ i sigurno se veliki dio hrvatske populacije može s njima poistovjetiti...Tri godine dijeli bend od obljetnice 30 godina zajedničkog rada, vaši prvi fanovi danas imaju djecu. Dobar dio regionalne pankerske scene također ustrajno radi poput Six Packa ili Atheist Rapa. Djeluje li ta brojka zastrašujuće?Mnogi hrvatski mladi bendovi, autori i glazbenici, unatoč tehnologiji koja im omogućava da lakše dođu do publike, ne mogu živjeti od svoje glazbe i rade konvencionalne poslove. Možeš li sažeti dio svog iskustva, budući da si godinama radio kao profesor njemačkog i engleskog?”Dan zatvorenih vrata” dostupan je u CD izdanju, u MP3 opciji, kao i svaka pjesma posebno. Zanimljivo je da ga se može kupiti i preko online glazbenih platformi, no unatoč tome fanovi ga mogu besplatno preslušavati preko Youtubea? Čime ste se vodili, budući da se trenutačno veliki dio glazbenika žali na premali postotak od digitalne prodaje i streaminga.Nalikuje li budućnost više na prošlost u kojoj su glazbenici više živjeli od live svirki ?Kada će koncert u sklopu promocije novog albuma?