Susret s jednom osamljenom osobom koja nikoga nije imala, koja je bila potpuno nemoćna i živjela u ruševnoj kući. Bio je to 1969. za isusovca patera Cveka jedan svijet za koji - tada, kako je rekao, nije baš znao. Vraćao se poslije starici iz ruševne kuće. I tada je sve počelo. Tu su korijeni Kapi dobrote, Katoličke udruge koju je sada ostavio. Dobri duh Zagreba, kako su ga brojni zvali, noćas je umro u 86. godini.



- Počeo sam razmišljati i nakon nekog vremena sam se vratio tamo i vidio da je to Božji poziv, Božja milost da krenemo tim putem pomoći ljudima koji se nalaze u toj potrebi i tako je napokon na temelju toga osnovana 1990. i Kap dobrote.



Najveća vrijednost mora biti čovjek, jer ako nećemo početi živjeti jedni za druge, naglašavao je - nestat će nas...



- Ako danas, večeras, zatvorimo svoje srce prema našoj bolesnoj i nemoćnoj braći, onda ćemo čuti riječi sv. Ivana Apostola, kako Božja ljubav može biti u vama, ako nemamo ljubavi prema našem bližnjemu. Mi ne možemo pomoći drugima dok ne doživimo pouku drugoga, dok ne doživimo njegovu tešku životnu situaciju, ali to ne možemo doživjeti u toploj sobi, kraj televizora i vozeći se u luksuznom automobilu, riječi su iz njegove propovjedi.



Zato je u sklopu Katoličke udruge Kap Dobrote pomagao najpotrebitijima. Uvijek s punim torbama u rukama. Za njega - samo kap. Tako ga se sjećaju oni koji su s njim radili. On je smatrao kako sigurno ima dobrih ljudi, ali je tragedija u tome što ih ima premalo.



- Ljubav se, kazao je, potvrđuje djelima. Ljubav traži žrtvu, pa se čovjek teško za nju odlučuje jer je vezana za žrtvu. Kad se daje iz ljubavi odriče se nečega što čovjek sam od svojega otkida, to je, prava ljubav, a ne ono što je višak.



Uz citat "Tko hoće biti moj učenik, neka uzme svoj križ i neka ide za mnom", pater Cvek nije imao puno što dodati - osim kako je za današnji svijet ta ponuda vrlo teško prihvatljiva. Zato je htio da svijet bude ipak malo ljepši. Onaj u koji je zakoračio 1969. kada je prešao staričin prag.



Jedna ljubav prema Bogu i prema čovjeku, to je sve. To je, rekao je pater Cvek - alfa i omega u filmu "KAP LJUBAVI".



Antun Cvek rođen je 10. veljače 1934. u Bizeku gdje je završio prva četiri, dok druga četiri razreda osnovne škole završava u Vrapču. Zatim je upisao Školu učenika u privredi, gdje je izučio zanat za autolimara. Naknadno uz rad u ZET-u upisuje i završava srednju ekonomsku školu.



Godine 1967. otišao je u novicijat Družbe Isusove. Nakon novicijata studira filozofiju i teologiju, a 1974. zaređuje se za svećenika.



1968. s dvojicom subraće, skolastika, osniva grupu za posjete starih, bolesnih te napuštenih osoba i tim se apostolatom bavio do smrti.



1969. u Župi presvetog Srca Isusova pri Bazilici u Palmotićevoj ulici u Zagrebu osnovao je tzv. "Prvu karitativnu grupu" za posjete potrebitima. U isto vrijeme osniva i "Zajednicu kršćanske ljubavi" kao duhovnu i molitvenu potporu radu na terenu.



1990. iz tog apostolata rađa se i Katolička udruga "Kap dobrote" za pomoć najpotrebnijima, koju osniva zajedno sa svojim suradnicima.



2002. utemeljena je Zaklada "Biskup Josip Lang" čiji je suosnivač i u čijem je radu sudjelovao pomažući osobama na kraju svoga životnog puta u Domu -Biskup Josip Lang u Maloj Gorici blizu Petrinje.



Izdao je četiri knjige: "Socijalni križni put", "Iz dnevnika otpisanih", "Živim, a ne postojim" i "Sjeti me se".



Dobitnik je brojnih nagrada i prizanja poput "Reda Danice Hrvatske" 2007. , nagrade "Ponos Hrvatske" 2008. Dobio je godišnju nagradu Crvenoga križa "Milosrdni Samaritanac" 2010., a 2012. je nominiran i za osobu godine, piše katolička udruga "Kap dobrote".