FNs klimapanel legger til grunn en oppvarming på nær fem grader i sitt verst tenkelige scenario for år 2100.

– Slutt å bruke dette som det mest sannsynlige utfallet, skriver to forskere i en kommentar i tidsskriftet Nature. Den ene av disse er Glen Peters, forskningsleder ved Cicero, Senter for klimaforskning i Oslo.

Budskapet rettes til andre forskere og medier og har samtidig satt fyr på en internasjonal debatt om de ulike scenarioene som FNs klimapanel bruker.

Peters mener bruken av verst tenkelig-scenarioet er misvisende, og at tiden er moden for en oppdatering fra FNs klimapanel i 2020.

KRITISK: Glen Peters (Cicero) har skrevet en kommentar i tidsskriftet Nature, sammen med Zeke Hausfather (Berkeley Earth). Foto: Monica Bjermeland / CICERO

– Har blitt mindre sannsynlig

For omtrent et tiår siden laget forskerne fire fremtidsmodeller for global oppvarming relatert til klimagassutslipp.

For det mest katastrofale utfallet (RCP8.5) ble det lagt til grunn at verden hadde en kraftig økning i kullforbruk og en tredobling av utslippene av drivhusgasser.

REDUSERT: Verst tenkelig-scenarioet forutsetter en kraftig økning i kullforbruk, men det går tilbake i Europa og USA. Her fra Prosper Haniel-gruvedriften, den siste i Tyskland, lagt ned i 2018. Foto: PATRIK STOLLARZ / AFP

Fire scenarioer for fremtiden Ekspandér faktaboks Scenarioene kalles RCP, som er en forkortelse for «Representative Concentration Pathway»: RCP2.6: Utslippstoppen nås mellom 2010 og 2020. RCP4.5: Utslippstoppen nås rundt 2040 RCP6.0: Utslippstoppen nås rundt 2080 RCP8.5: Utslippene fortsetter å øke hele veien

– De siste årene har scenarioet heldigvis blitt mindre sannsynlig. Spesielt siden kullforbruket går sterkt tilbake i Europa og USA, og toppen samtidig ser ut til å være nådd i Kina, sier Tore Furevik, direktør ved Bjerknessenteret. Han gir Peters støtte.

Glen Peters mener at verst tenkelig-modellen har blitt fremstilt som mer sannsynlig enn den faktisk er, både av makthavere, medier og forskere. Fokuset har i overkant blitt på det ekstreme.

– I mange år har denne «business as usual»-frasen blitt brukt, uten at forskere og mediene har reflektert nok over hva det betyr. Kommunikasjonen har vært for dårlig. Nyansene har forsvunnet.

En marerittaktig verden Ekspandér faktaboks Det er mye usikkerhet knyttet til hva som kan bli de verst tenkelige konsekvensene av en klode på over fem grader varmere. RCP8.5 forutsetter en marerittaktig verden - selv uten at man tar klimaendringer med i beregningen, i følge klimaforsker Judith Curry, ved Georgia Institute of Technology (judithcurry.com). Dette er en verden med rask befolkningsvekst, hvor verden har hele 12 milliarder mennesker innen 2100. Det har vært få teknologiske fremskritt, lav økonomisk vekst en massiv økning i fattigdom. I tillegg bruker verden mye energi og har høye utslipp. I store deler av Afrika vil ekstrem tørke bety at avlingene blir ødelagte, som igjen kan betyr demonstrasjoner på grunn av matmangel.

Enkelte områder vil få forlenget regnperiode, som igjen resulterer i flom, flere dødsfall, ødelagte jordbruksområder, ødelagt infrastruktur, i tillegg til tap av inntekter og produktivitet.

De mest pessimistiske forskerne melder om at havstigningen kan bli flere meter i slutten av århundret. Kystnære byer slik som New York, London og Shanghai kan komme til å bli ubeboelige.

Øystater i Stillehavet som allerede er hardt rammet av klimaendringer, vil omtrent forsvinne under vannet, eller bli erodert vekk.

Norge vil oppleve mer ekstremvær. Ekstremnedbør, som igjen gir kraftigere og større flom, og fører til jord- og sørpeskred, for eksempel. Og i kystnære områder vil havstigning også øke frekvensen og alvorsgraden til stormflo. Kilder: James Hansen, Verdensbanken, FNs klimapanel, Norsk klimaservicesenter

Frykter resignasjon

– Fortsetter vi å male et verst tenkelig-scenario, blir det vanskelig å få med seg alle menneskene som må bidra til å løse klimaproblemene. Både klimaskeptikerne og de som tror at utfordringene er uløselige, sier Peters.

Han tror bruken av et verst tenkelig-scenario kan få uønsket effekt:

– Responsen kan bli: «Hvorfor skal vi bry oss? Det er ikke noe vi likevel kan gjøre.»

Må kommunisere at det er håp

– Hvordan bør dette kommuniseres?

– Den beste måten å kommunisere på, er å si tingene som de er. Fortelle hvor vi er på vei nå. Ikke hva som kan kollapse om tusen år.

– Vi må fortelle at vi går mot en oppvarming på tre grader med dagens kurs, noe som også gir katastrofale effekter. Men samtidig må vi kommunisere at det gir håp, om vi gjennomfører den riktige politikken. Da kan vi bøye utviklingskurven i retning to grader oppvarming, sier Glen Peters.

– Avlyser ikke klimaendringene

Direktør for Bjerknessenteret, Tore Furevik, sier at verdenssamfunnet fortsatt må jobbe hardt for å klare togradersmålet fra Parisavtalen.

Selv om det verste scenarioet fra i FNs klimapanel blir stadig mindre sannsynlig, så avlyses ikke konsekvensene av klimaendringene.

– Selv en oppvarming på 3–4 grader, som vi i dag kan kalle «current policy», vil ha dramatiske konsekvenser for natur og samfunn, sier Furevik.

Brukes i norsk samfunnsplanlegging

Når Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap (DSB) gir anbefaling om bruk av tall for havnivåstigning til norske planleggere og utbyggere, legges verst tenkelig-scenarioet til grunn (RCP8.5).

– I samråd med Norsk Klimaservicesenter og Kartverket er det disse tallene som skal brukes, sier Elisabeth Longva, avdelingsdirektør i Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap.

Longva sier at beslutningsgrunnlaget er «Klima i Norge 2110», som baseres på FNs femte klimarapport. For havnivåstigning gjelder «Sea Level Change for Norway», som baseres på samme rapport.

– Når neste klimarapport kommer, så vil norske forskere og havnivåeksperter igjen samle seg for å lage en nasjonal rapport med tall for praktisk bruk. Men inntil videre så forholder vi oss til de offisielle tallene, sier Longva.