גם ב-2018 המשיך משרד החינוך לתקצב בסכומי עתק את תלמידי התיכון הדתיים ולהפלות את התלמידים החילונים והערבים - כך עולה מנתוני המשרד שמפורסמים הערב, על אופן חלוקת התקציב על ידי המשרד.

שר החינוך הנכנס, הרב רפי פרץ, שאמר אתמול בראיון לערוץ 12 כי הוא תומך בטיפולי המרה ללהט"בים, הצהיר עם כניסתו לתפקיד כי יהיה שר החינוך של כולם - אולם לפי דיווחים בתקשורת, בזמן המשא ומתן הקואליציוני ביקש פרץ להגדיל עוד יותר את התקציבים המועברים לתלמידים הדתיים.

משרד החינוך התגאה בצמצום הפערים, אך מדיניות כזאת כלל לא מיושמת בבתי הספר התיכונים, אלא רק בבתי הספר היסודיים ובחטיבת הביניים, וגם בהם היא אינה מיושמת באופן שמביא לצמצום הפערים. גם בבתי הספר היסודיים, תלמידים ערבים מרקע כלכלי חלש עדיין מקבלים תקציב נמוך יותר מתלמידים יהודים שמצבם הכלכלי זהה, כך שמדיניות ההעדפה המתקנת של המשרד פועלת בקרב תלמידים יהודים בלבד, ומדירה תלמידים ערבים שאינם זוכים לשוויון הזדמנווית.

עברו לתצוגת גלריה

המידע המלא על אופן חלוקת התקציב בין זרמי החינוך נחשף במלואו על ידי TheMarker ב-2013, ומאז פערי התקצוב בין תלמידי התיכון רק התרחבו. הפערים נובעים בין היתר מהחלטת המשרד לסבסד הפרדה מגדרית וכיתות קטנות יותר בבתי הספר הדתיים, וכן שיעורי יהדות בבתי הספר.

בתקופת שר החינוך לשעבר, נפתלי בנט, פערי התקצוב בתיכונים בין דתיים, יהודים וערבים רק עלו, בעוד שפערי התקצוב בחטיבה ובבתי הספר היסודיים הצטמצמו.

בתקופה שבין 2014-2017, עלה תקצוב תלמידי התיכון הדתיים ב-30%, בשיעור הגבוה ביותר, אך בשנה שחלפה הם המשיכו לעלות ב-7%, כך שכיום משרד החינוך מתקצב כל תלמיד תיכון דתי ב-40.3 אלף שקל בשנה - גבוה ב-29% מהתקציב שניתן לתלמידים החילונים בתיכונים בזרם הממלכתי שהסתפקו בתקציב של 31.3 אלף שקל - וגבוה ב-65% מהתקציב שניתן לתלמידים הערבים. התלמידים הערבים נותרו מופלים לרעה, עם תקציב של 24.5 אלף שקל לתלמיד בשנה .

תקציבם של בתי הספר החרדים נחשב נמוך יחסית, מכיוון שהרוב המוחלט של בתי הספר החרדים לבנים אינם מלמדים את לימודי הליבה ולא מגישים לבגרות.

בבתי הספר היסודיים העלות לכל תלמיד דתי גבוהה יותר - 17.7 אלף שקל לכל תלמיד דתי, בהשוואה ל-15.2 אלף שקל שיקבלו התלמידים היהודים בזרם החינוך הממלכתי.

עברו לתצוגת גלריה צילום: איציק בן מלכי

התקציב הנמוך ביותר - לתלמידים מוחלשים מהמגזר הערבי

משרד החינוך אינו נוקט שיטה של שוויון הזדמנויות. על אף הצהרותיו על צמצם פערים, האפליה התקציבית של המשרד קיימת בעיקר בין זרמי החינוך - הממלכתי-דתי, הממלכתי, הערבי והחרדי.

עברו לתצוגת גלריה

תוצאות המדיניות של המשרד ניכרות בתקצוב תלמידים מוחלשים. בבתי הספר היהודים, ככל שככל שתלמיד מגיע מרקע כלכלי חלש יותר - הוא מקבל תקצוב גבוה יותר. כך למשל, תלמיד יהודי מהרקע הכלכלי החלש ביותר יקבל תקציב גבוה ב-50% משל תלמיד יהודי מהרקע כלכלי החזק ביותר.

עם זאת, תלמיד ערבי מהרקע החלש ביותר יקבל תקציב הנמוך ב-14% מתלמיד יהודי מרקע כלכלי זהה. תלמיד ערבי מהרקע המוחלש ביותר יקבל תקציב של 18.3 אלף שקל בשנה, בעוד שהתלמיד היהודי החלש ביותר יתוקצב ב-21.1 אלף שקל בשנה.

בחטיבות הביניים המצב חמור עוד יותר: תלמיד ערבי מהרקע הכלכלי החלש ביותר יקבל תקציב של 21.4 אלף שקל, בעוד שתלמיד יהודי מהרקע הכלכלי המוחלש ביותר יזכה לקבל תקציב של 27.5 אלף שקל - גבוה בכמעט 30%.

מצב זה בא לידי ביטוי גם ברשימת בתי הספר שמקבלים את התקציב הגבוה ביותר ממשרד החינוך, שכוללת בעיקר בתי ספר דתיים. בית הספר היסודי בעל התקציב הגבוה ביותר לכל תלמיד הוא אור שמחה הדתי מכפר חב"ד, שבו כל תלמיד קיבל תקציב של 63.3 אלף שקל.

התיכון שקיבל את התקציב הגבוה ביותר לכל תמיד הוא ישיבה תיכונית אילת, עם 107.4 אלף שקל לכל תלמיד. ברשימה מככבים גם תיכון קרית יערים במטה יהודה, אורט דתי ספניאן בירושלים וישיבת בני עקיבא בחדרה.