Peder: I dag er der så mange fastfoodrestauranter, og det er næsten blevet lidt upper class at spise burgere. McDonalds var den poppede, mens Burger King var den originale, lidt baldrede. Som Simon siger, så tror jeg, det bunder i, at den der amerikanisering, der kom ind over landet, var lidt cool. Så man oplevede det som om, det hele hang sammen; hiphop og burgere og neonlys eller whatever.

Da Simon kom med ideen om, at Gert K meget firkantet adskilte real hiphop fra det, der ikke var hiphop, så gav det pludselig mening med Burger King. Der var bare en eller anden ting ved idéen om at opdele det i de her kasser, der bare var så dejlig og så utroligt dum.

Jeres figurer hed Gert K og Mads. Hvad var tanken bag de navne?

Peder: Der var denne her hiphop-konvention, at hvis du ikke vidste, hvad du skulle hedde, så tog du bare dit fornavn og brugte forbogstavet fra dit efternavn. Så syntes vi bare, at Gert var et dejligt navn.

Simon: Gert var en fyr, vi kendte. Han var virkelig stærk. Han var den første, jeg kendte, der begyndte at træne. Det gjorde man ikke dengang i folkeskolen.