

















Det finnes gode og dårlige måter å håndtere en salatitråkking på. Da jeg for noen dager siden blogget om at solariumskjeden Brun og Blid brukte den kjente kvakksalveren Joseph Mercola som vitenskapelig alibi for sitt syn om at solarium er bra for helsen, valgte de feil strategi.

De kunne, og burde, ha valgt å svare med at de ikke var klar over hvem han var, at dette var en glipp og de ville gjennomgå interne rutiner, at Brun og Blid er en seriøs aktør som ikke ønsker å videreformidle informasjon fra tvilsomme kilder, og at de ville fjerne henvisninger til mercola.com omgående.

Det gjorde de ikke.

De valgte heller å legge ut en artikkel hvor de angrep meg som person, kalte meg inkompetent, synsende, drevet utelukkende av et ønske om mange blogglesere, at jeg forvrengte fakta, og at jeg var uvitende. Etter et par timer ble artikkelen fjernet fra nettsidene til Brun og Blid.

Denne artikkelen valgte jeg å belyse i en ny bloggpost som jeg la ut i går formiddag. Her kritiserte jeg at Brun og Blid viste til en medlemsforening de selv er den største aktøren i som «objektiv tredjepart», og at de viser til ensidig forskning i sin påstand om at solariebruk er sunt. Jeg viste også til enda mer forskning som gikk i mot deres og Mercolas syn, og påpekte at personangrep kanskje ikke var beste strategi å velge som svar på kritikk.

De kunne, og burde, da valgt å svare med at de beklaget tilsvaret som ble lagt ut, at dette var en glipp og de ville gjennomgå interne rutiner, og at Brun og Blid er en seriøs aktør som ikke ønsker å svare flåsete på kritikk.

Det gjorde de ikke.

Hva de faktisk valgte er jeg litt usikker på. Kanskje de tok påskeferie. Kanskje de glemte hele saken. Men én mann gjorde ikke det, og som den korte mailkorrespondansen gjengitt øverst viser, så var han ivrig på å få tak i meg. På sin særdeles uprofesjonelle måte.

Playground

Da jeg fikk første mailen som kun inneholdt et telefonnummer og ikke noe mer, så var jeg usikker på om det var spam eller tull, så jeg svarte med et enkelt spørsmål. Først etter noen timer fikk jeg det korte svaret, og i samme øyeblikk ringte mobilen min.

Han som ringte presenterte seg som PR-rådgiver for Brun og Blid via selskapet Playground, og han ville fortelle meg at jeg ikke trengte å føle meg så fryktelig viktig bare fordi de hadde tatt ned artikkelen om meg. Det som hadde skjedd var at han hadde skrevet dette tilsvaret som ble lagt ut, men etter et par timer hadde han bedt Brun og Blid om å fjerne det igjen, fordi han følte at sånne som meg ikke fortjente noe svar eller oppmerksomhet.

Deretter fortsatte han med stort sett de samme beskyldningene om at jeg var kunnskapsløs og ensidig som han hadde skrevet i det publiserte tilsvaret, men føyde også til at han oppfattet meg som «kantete og tungnem». Han ga meg lov til å sitere ham på hva som helst fra telefonsamtalen fordi den selverklærte PR-eksperten sa han ville kontakte Gunnar Stavrum i Nettavisen for å klage på meg.

En av hans hovedinnvendinger var at jeg ikke var balansert nok i min fremstilling av saken. Det er en ganske fascinerende kritikk når selskapet han er rådgiver for og som han representerte i sin samtale med meg selv ikke har lagt ut lenker til en eneste studie som finner farer ved bruk av solarium. Jeg viser derimot til en systematisk review og metaanalyse hos BMJ, en oversiktsartikkel i Tidsskrift for Den norske legeforening, samt Kreftforeningen som igjen viser til WHO/IARC, hudleger i Norge og i Europa, strålevernsmyndigheter i Norge og internasjonalt, andre lands kreftforeninger, Norsk Dermatologisk Selskap (representerer de fleste av landets hudleger), Kreftregisteret, Oslo Universitetssykehus, og Universitetet i Oslo.

Norsk Solarieforening/Brun og Blid viser kun til Johan Moan som mener det er sunt med litt solariumsbruk, og noen nøye utvalgte artikler som hevder at vitamin D er gunstig for helsen. Moan er for øvrig enig i at for mye UV-stråling kan gi hudkreft, men mener altså at dette oppveies av fordelene med å få mer D-vitamin ved solariumbruk.

Kanskje Moan har rett i det, men det er ikke vitenskapelig konsensus per i dag, og det er hvertfall ikke balansert når man bare gir kundene hans syn på saken.

Å ringe en relativt profilert blogger kl 18 på skjærtorsdag for å fortelle ham at han er tungnem og uvitende er kanskje ikke den beste PR-strategi. Tvert i mot er det vel kanskje en av de dårligste strategiene man kan velge når man allerede fra starten har håndtert saken feil. Hvis jeg satt i ledelsen hos Brun og Blid ville jeg revurdert mitt kundeforhold til en så talentløs PR-rådgiver.

Jeg lurer på om denne «PR-eksperten» har lest Rådgiverplakaten som er lagt ut på Playgrounds egne nettsider? Mye kan tyde på at han burde gjenoppfriske sin forståelse av denne.

Johan Moan

Solariumbransjen har visst enorm tiltro til Johan Moan ved Radiumhospitalet, og han er åpenbart en seriøs forsker og flink fyr. Men hva er det egentlig han har å vise til i denne saken? PR-rådgiveren ba meg lese høringsutspillet fra Radiumhospitalet som Moan er hovedforfatter av. Dette høringsutspillet ble skrevet i forbindelse med myndighetenes vurdering av om de skulle forby solarium for unge under 18 år.

Innholdet i høringsutspillet er særdeles tynt, etter mitt syn. Moan sier i praksis at D-vitamin er viktig, mange nordmenn har for lite, det fører til kreft, og ti minutter solarium to ganger i uken vil gi nok D-vitamin og dermed forebygge mange krefttilfeller.

Det problematiske med dette er at ti minutter dagslys to ganger i uken også vil gi nok D-vitamin, og påstanden om at D-vitaminmangel øker risikoen for mange krefttyper er slettes ikke slått fast slik Moan synes å mene. Det amerikanske National Cancer Institute (NCI) skriver:

* Some studies suggest that higher intakes of vitamin D from food and/or supplements and higher levels of vitamin D in the blood are associated with reduced risks of colorectal cancer; however, the research results overall have been inconsistent. * Whether vitamin D is associated with reduced risks of other cancers, including breast, prostate, and pancreatic cancers, remains unclear.

Et søk viser systematiske gjennomganger og metaanalyser som ikke finner noen klar sammenheng mellom D-vitamin og brystkreft, prostatakreft, kreft i skjoldbrukskjertelen, eggstokkene (nope), eller for kreftdødelighet generelt (kanskje med unntak av hos eldre?). Eneste det synes å finnes en mulig sammenheng med er tykktarmskreft.

Det er altså ingen klar sammenheng, slik Moan påstår. Og i den grad det finnes en sammenheng, så kan man få tilstrekkelig vitamin D ved å eksponere ansikt og armer for dagslys i 5-20 minutter annenhver dag, litt avhengig av hudtype. Med andre ord vil man få nok vitamin D ved å spasere til et Brun og Blid solstudio på dagtid, og så spare pengene ved å snu i døren og spasere hjem igjen.

Man kan også innta vitamin D som kosttilskudd, eller passe på å få i seg nok via maten. Jeg kan derfor vanskelig se at å anbefale solariumsbruk til ungdommer er fornuftig når det er en unødvendig kostbar og risikofylt måte å få nok vitamin D på. Undersøkelser blant Oslo-ungdom har vist at mange ungdommer ikke begrenser seg til ti-minutters økter og at solbrenthet fra solarium synes å være mer regelen enn unntaket.

På nettstedet kollokvium.no er det skrevet en grei oppsummering om hva forskningen viser om vitamin D, og et utdrag fra denne lyder:

[…] et offentlig ekspertpanel i USA kunngjorde at folk flest ikke trenger å ta vitamin-D tilskudd. De hevder at en dagsdose på 600IU, som man kan få i seg gjennom mat eller ved å sole seg, er nok. Konklusjonen ble trukket etter å ha gått igjennom 1000 vitenskapelige artikler og resulterte i en rapport på like mange sider. Ekspertpanelet mener dessuten at mesteparten av forskningen som er gjort på D-vitamin har for lav kvalitet til å kunne si noe sikkert om at store doser har helsebringende effekter. Det frykter i stedet at man kan gå i samme fella som man gjorde da man trodde at økt inntakt av betakaroten, som blir omdannet til A-vitamin i kroppen, beskyttet mot sykdom. Når grundige studier endelig ble gjort, viste deg seg at store inntak av vitaminet økte risikoen for å få kreft.

Solarium og føflekkreft

Brun og Blid går jevnlig hardt ut og hevder at solarium forhindrer heller enn fører til hudkreft, og at det ikke er noen særlig økning i antall tilfeller føflekkreft i Norge. Det tror jeg ikke norske hudleger er enige med dem i. Aftenposten skrev i går en sak om hvordan stadig flere yngre får kreft etter soling:

Norske kreftspesialister frykter at stadig flere yngre mennesker skal få hudkreft som følge av soling. Norge ligger allerede i verdenstoppen i antall hudkrefttilfeller.

Kreftregisteret sin statistikk viser en økning fra 9,9 tilfeller føflekkreft per 100 000 menn i perioden 1981-85, til 17,2 i 2006-10. For kvinner er tallene henholdsvis 12,4 og 18,2. For andre typer hudkreft er økningen fra 7,5 til 16,1 for menn, og fra 4,3 til 10,7 for kvinner. En ganske klar økning, med andre ord.

Mye av årsaken til dette er våre endrede solvaner de siste tiår, og ikke minst mer hyppige turer til solfylte land. Men bruk av solarium er sannsynligvis en medvirkende årsak, og er knyttet til økt risiko for hudkreft. Statens Strålevern skriver:

Størstedelen av solens UV-stråling som når jorden er UVA. Det er UVA som gir den raske brunfargen når vi soler oss. UVB bidrar sterkest til at vi blir solbrente når vi er uforsiktige. Men det gir en mer varig brunfarge og gjør også at det ytterste hudlaget blir tykkere. UV-strålingen i solarier er mye mer intens enn solen i Norge om sommeren. Solarier kan gi opp til 50 prosent mer UVB enn norsk sommersol, og 2-4 ganger så mye UVA. Du kan derfor lett bli solbrent i solarium. WHO har klassifisert bruk av solarium som kreftfremkallende. Statens strålevern anbefaler ikke bruk av solarium.

Kreftregisteret peker på at det finnes indikasjoner på at solarier er en medvirkende årsak til denne økningen:

Åttedobling siden 1950

Forskning viser at solariebruk innebærer økt risiko for føflekkreft, særlig når bruken starter i tidlig ungdom og ved langvaring og hyppig bruk. Siden midten av 1950-tallet har vi sett en nær åttedobling i forekomsten av føflekkreft i Norge. I aldersgruppen 15-54 år er dette den nest hyppigst forekommende kreftformen for begge kjønn samlet. Forskning viser også en signifikant økt forekomst av føflekkreft hos de som starter med solariebruk i ung alder. Tall fra Island viser økning

Siden det tar tid å utvikle hudkreft, tar det tid før økt solariebruk viser seg i kreftstatistikken som økt forekomst. Tall fra Island kan likevel gi indikasjoner på effekten av omfattende solariebruk. Solariene kom til Island på 1980-tallet og ble fort populære, spesielt blant unge jenter. Føflekkreft i den islandske befolkningen var uvanlig frem til 1990, men deretter har forekomsten økt kraftig. Befolkningen på Island er lyse i huden slik som flertallet i den norske befolkningen. Det er derfor grunn til å mene at solariebruk er en vesentlig bidragsyter til den økte forekomsten.

WHOs ekspertkomite på kreft, IARC, slo også fast i 2009 at solarium er kreftfremkallende:

IARC er ekspertkomiteen til Verdens Helseorganisasjons (WHO), og har gjort om betegnelsen fra «trolig» til «er» etter en gjennomgang av forskning som konkluderte med at risikoen for å få malignt melanom (føflekkreft) – den farligste typen hudkreft – økte med 75 prosent for folk som startet med regelmessig bruk av solarium før de var 30 år, skriver BBC.

Tidsskriftet skriver følgende om dette:

IARC publiserte i 2006 en kritisk gjennomgang av forskningslitteraturen om positive og negative konsekvenser av solariebruk, med vekt på om det øker risikoen for hudkreft. Deres metaanalyse, basert på 19 enkeltstudier, viste at variabelverdien «brukt» sammenliknet med «aldri brukt» (solarium) innebar økt risiko for malignt melanom. Bruk av solarium før fylte 35 år (sju enkeltstudier) viste en klarere sammenheng med økt risiko for malignt melanom. I en tilsvarende metaanalyse av plateepitelkarsinom (tre enkeltstudier) innebar «brukt» sammenliknet med «aldri brukt» økt risiko, mens dette ikke var tilfellet når det gjaldt basalcellekarsinom (fire enkeltstudier). I flere pasient-kontroll-studier er det funnet sammenheng mellom okulært malignt melanom og bruk av solarium. På bakgrunn av IARC-rapporten ble solariebruk i 2009 klassifisert som karsinogent.

Helsedirektoratet sine nasjonale retningslinjer for kreft sier:

* På bakgrunn av de kjente skader UV-stråler forårsaker i huden, og den økte risiko for melanom som er dokumentert for brukere av solarium frarådes bruk av solarium. * Personer under 18 år bør ikke bruke solarium.

Når Brun og Blid sin PR-rådgiver slakter meg for å være kunnskapsløs og ensidig fordi jeg ikke legger mer vekt på Moan enn alle andre kilder, så fremstår det som merkelig – og egentlig ganske kunnskapsløst og ensidig.

Fusk og fanteri

Hadde dette vært en enkelthendelse hadde det heller kanskje ikke vært en så stor sak. Men solariumkjeden Brun og Blid har en historikk med grums og lovbrudd i markedsføringen. En ansatt i Kreftforeningen, Beate Sørum, har tidligere blogget om hvordan solariumsbransjen driver en tvilsom, og muligens lovstridig, snikmarkedsføring av virksomheten sin:

Et siste eksempel på skjult reklame fra solariebransjen – mer eller mindre anonym kommentering i ulike debattfora. Gjør et google-søk på “Kreftforeningen og hjernevask”, og du får opp side på side med kommentarer i både nettaviser, debattforum og blogger, som stiller min arbeidsgiver i et mildt sagt ufint lys av en Asle Eikeland. Vi finner også de samme kommentarene under ulike nick. Eikeland strør om seg med udokumenterte fakta og går hardt ut for å sverte både Kreftforeningen og Statens Strålevern. Ikke med et ord nevner Eikeland at han er bl.a. daglig leder for Solarieforeningen og største eier i Velværegrossisten – landest største leverandør av solarier, som leverer til bl.a. landets største solariekjede Brun og Blid, og antagelig har betydelige økonomiske interesser i å fremstille solarium i et positivt lys. Kan vi kalle dette reklame?

Jeg gjorde selv noen søk på denne Asle Eikeland, og noe av det første jeg fant var at han også nylig (28.02.2013) hadde vært inne på Store Norske Leksikon for å redigere oppføringen om solarium der for å stille det i et noe bedre lys:

Det som er merket med gult er hans tillegg, og det som er overstrøket vil han skal tas bort. Ikke de verste av endringer, men likevel interessant at han som har så sterke kommersielle interesser i salg av solarium bruker tid på å infiltrere alt fra kommentarfelt hvor han slenger dritt om Kreftforeningen, til å redigere oppslagsverk i favør av solariumsbruk.

Ikke minst er det interessant at Brun og Blid viste til Norsk Solarieforening som «objektiv tredjepart», når Eikeland kanskje er den i Norge med de sterkeste kommersielle interesser i solarium, driver selv 17 solstudioer innenfor «Brun og Blid»-franchiset, er leder for kjeden «Brun og Blid», og er styremedlem i nettopp Norsk Solarieforening. Objektiv, my ass.

Typisk språkbruk fra Eikeland finner vi også i denne artikkelen (med den selvfølgelige tittelen «HJERNEVASKET AV MYNDIGHETENE») hvor han blant annet mener at aldersgrensen for bruk av solarium er en konspirasjon:

IARC rapporten er finansiert av noen av de største aktørene i kosmetikkindustrien. Disse selger solfaktorkremer, og har ingen fokus på de positive sidene med sol. Statens strålevern og Kreftforeningen bruker rapporten til å fremme forslag om å innføre 18-års grense på solarium.

Myndighetene har heller ikke sett så blidt på Brun og Blid sin oppførsel tidligere. I 2008 fikk de refs for å ha sendt ut en pressemelding hvor de blant annet skrev:

Har du en lys hudtype bør du beregne fire uker soling før du ønsker å vise bare legger.

Dette er stikk i strid med hva solstudioene skal orientere kundene om. Retningslinjene sier nemlig at om man har hudtype 1 (lys hud) så frarådes man å ta solarium overhodet.

Forbrukerombudet reagerte dengang på markedsføringen, og det gjorde de også i 2010:

– Vi har funnet påstander om helseeffekt ved bruk av solarier, henvisninger til sykdommer og lidelser det ikke er tillatt å behandle og henvisninger til autoritative kilder, for eksempel leger, i deres markedsføringskampanjer, sier jurist i Forbrukerombudet, Sara Holthe Jaklin til Side2.

Her reagerte de også på at Brun og Blid ga råd om hvordan man kunne bli brun på kortest mulig tid, noe som er farlig med tanke på risiko for føflekkreft.

Forbrukerombudet slo den gang også fast at Brun og Blid sin virksomhet måtte anses som en form for alternativ behandling når de reklamerte med helseeffekter, og at de derfor måtte forholde seg til dette regelverket. Det har de åpenbart valgt å ignorere fullstendig, for i en kampanje fra juni i fjor kjører de på igjen:

Her kommer påstander om helseeffekter fra soling haglende, alt fra benskjørhet til kreft, og dette er klare brudd på lovverket. Man har ikke lov til å fremme påstander om helseeffekter av alternativ behandling, og heller ikke vise til forskning som skal dokumentere en helseeffekt. Å henvise til autoriteter som kan gi inntrykk av en helseeffekt er heller ikke lovlig. Alt dette bryter Brun og Blid så det synger i solarieveggene.

Sponsing og smøring

Man kan også spørre seg hvor ryddig det er at Brun og Blid gir 100 000 kroner til kreftforskerne ved Radiumhospitalet som de selv bruker som vitenskapelig alibi for sin virksomhet?

Johan Moan og hans kolleger ved Radiumhospitalet kan selvsagt ikke lastes for dette, og pengene går til et godt formål, men det kan være verdt å merke seg at Brun og Blid åpenbart finner det nyttig å forsøke å blidgjøre de forskere som er på deres side.

De sponser også en hel rekke rosabloggere for å skrive positivt om kjeden. Det kan utarte seg omtrent som dette:

Velinvesterte penger altså. Og det kan endre opp i mer tragiske tilfeller som med bloggeren Lars Tangen som tok en overdose UV-stråling godt hjulpet av Brun og Blid.

Dette leder oss til følgende observasjon: Solariumkjeden mener på den ene side at det holder å bare fraråde unge tenåringer å bruke solarium heller enn å forby det, samtidig som de deler de ut solkort for tusenvis av kroner til de samme ungdommene. Mer kynisk og falskt kan det neppe bli.

Konklusjon

Det er altså mye å ta tak i når det gjelder denne kjeden. De bryter lovverket gang på gang og nekter å rette seg etter Forbrukerombudets påbud. De gir en gave til de samme kreftforskere som legger frem anbefalinger som går i egen favør. De dytter ungdommer til å bruke mest mulig solarium, samtidig som de later som om de følger regelverket om å fraråde ungdommer å ta sol. Det viser hvor viktig aldersgrensen som ble innført 1. juli 2012 er.

De har en særdeles uryddig sammenblanding av interesser i ledelsen, hvor de bruker egen medlemsforening ledet av sin egen største solstudio-aktør som «objektiv tredjepart» når de møter kritikk, og de har en PR-rådgiver som ikke forstår seg på vitenskapelig forskning og som ringer opp kritikere for å «irettesette» dem på vegne av klienten. Eller seg selv. Jeg er litt usikker på om han forsøkte å forsvare Brun og Blid eller sin egen tilsvarsfadese.

Denne PR-rådgiverens tidligere selskap ble for noen år siden utestengt fra bransjeforeningen Norske Informasjonsrådgivere grunnet skittent spill. Deres taktikk dengang var å leie inn konsulenter til å spre negative historier til media om en klients konkurrent, så det kan jo bli interessant å se hvordan vedkommende reagerer på å møte mer kritikk fra min side.

I det hele tatt en ganske guffen smørje hvor kommersielle mål overkjører både etikk og lovverk. Og en ting er sikkert: Selv om denne «omdømmeeksperten» (oh, the irony) ikke er særlig blid, så må han hvertfall være brun etter å ha bæsjet så kraftig på leggen som han har gjort de siste dagene. Det blir også spennende å se om Brun og Blid modererer denne kritiske kommentartråden inne på deres Facebookside når de våkner fra påskedvalen igjen…

Likte du dette? I så fall kan du støtte Saksynt på Patreon for å få tilgang til mer ekslusivt innhold og hjelpe meg til å produsere mer av det jeg brenner for!