SIKTET: Trude Drevland er siktet for grov korrupsjon i cruise-saken. Men korrupsjon i Kommune-Norge er vanligere enn vi tror, mener eksperter.

KORRUPSJON

I går sprakk nyheten om at Hordaland politidistrikt har tatt ut siktelse for grov korrupsjon mot ordfører Trude Drevland (H) i den såkalte cruise-saken. Også kommunens havnedirektør Inge Tangerås er siktet, ifølge bergenspolitiet. Det var Bergens Tidende som først omtalte siktelsen.

Korrupsjonsforsker Tina Søreide ved Norges Handelshøyskole (NHH) tror ikke at saken i Bergen er enestående.

– Vi har utfordringer knyttet til Kommune-Norge. Ironisk nok kan dette oppstå særlig i kommuner med gode samarbeidsforhold. I disse kommunene kan de som har ansvar for å drive kontroll, vegre seg for å ta opp korrupsjonsmistanker om det kan ødelegge for typiske samarbeidsprosjekter. Dersom man for eksempel driver med en utbygging, og mistenker at en bror gir fordeler til en søster, kan korrupsjonsanklager stoppe hele utbyggingen. Så tier man gjerne stille for ikke å ramme prosjektet, sier hun.

Drevland-saken: • Bergensordfører Trude Drevland (H) og hennes sønn fikk i juni i fjor påspandert tur med privatjet og luksushotell i to dager i Venezia av skipsreder Torstein Hagen. • Drevland takket også ja til et gratis cruise fra den tyrkiske byen Istanbul. Reisen ble avlyst etter medieomtale om hennes forhold til rederen. • Drevland har engasjert seg personlig for at næringsministter Monica Mæland (H) skulle endre regelverket i Norsk internasjonalt skipsregister (NIS), slik at Hagens cruise­ rederi kunne registrere norske skip i Norge.

Viktig uansett utfall

Siktelsene som er tatt ut, kommer etter at politiet i Hordaland gjenopptok saken i slutten av august etter at den først ble henlagt i slutten av mai ­– etter én dags etterforskning.

Søreide sier til Klassekampen at hun anser det som positivt at politiet nå markerer at de tar saken alvorlig. Selv om summene ikke er de største, mener hun saken er prinsipielt viktig.

– Utfallet av denne saken vil markere hvilke forventninger man har til folkevalgte. At de selv skjønner når de blir forsøkt bestukket, er jo et minstekrav for å kunne bekjempe korrupsjon, sier Søreide.

Hun understreker at ingen ennå er dømt i saken.

Selv om hendelsesforløpet stort sett er kjent og ubestridt, blir det endelige utfallet for ordføreren i en eventuell rettssak uansett interessant, mener Søreide:

Blir alle frifunnet, vil retten slå fast en liberal rettstilstand der det skal mye til for å bli dømt for korrupsjon, sier Søreide. Og motsatt: Blir alle dømt, vil retten slå fast at folkevalgte har et selvstendig ansvar for å forstå hva som er ulovlig korrupsjon.

– Men hvis retten skulle finne at bare rederen eller rederiet, som foreløpig ikke er siktet, kan holdes ansvarlig, så vil retten i praksis si at Drevland var utsatt for bestikkelse uten å skjønne det selv. Hun forsto ikke alvoret i det at noen forsøkte å påvirke henne med bestikkelser, sier Søreide.

Korrupsjonsforskeren understreker at en rettslig frifinnelse ikke er en moralsk frifinnelse.

– Grensa for hva som er akseptabelt for folkevalgte er lavere enn grensa for straffskyld. Det er mye som ikke er greit, men som ikke er strafferettslig ulovlig, sier hun.

Halve folket tror det skjer

Tor Dølvik er spesialrådgiver i Transparency International Norge. Også han frykter at Kommune-Norge kan være mer preget av korrupsjon enn vi liker å tro.

– Mye tyder på at det foregår kameraderi og vennetjenester i større grad enn vi liker å tro, sier han.

Dølvik viser til undersøkelser som peker på at fire av ti kjenner til at noen i sin kommune har blitt tilbudt en utilbørlig fordel.

– Og i Innbyggerundersøkelsen til Direktoratet for forvaltning og IKT (Difi) mener nesten annenhver nordmann at det foregår korrupsjon i det offentlige. Hvor kommer det inntrykket fra? Er det egne erfaringer eller noe de har hørt? Folket sitter med et inntrykk av at kommunene ikke er så ubestikkelige som de burde være, sier Dølvik.

Transparency International Norge mener mye kan forebygges:

– Om Bergen kommune hadde hatt retningslinjer for hvordan ordføreren skal fremme byens næringsliv, kunne mye av balubaen vært unngått. I vår desentraliserte velferdsmodell er det viktig å vise seg ubestikkelig, mener han. Dølvik ønsker ikke å kommentere Drevland-saken spesielt, men påpeker på et generelt grunnlag at en siktelse for grov korrupsjon er «veldig alvorlig».

– Hva kan kommunene selv gjøre?

– Ofte er det ikke mangel på regelverk, men det må settes på dagsordenen. Det hjelper ikke å ha ti år gamle etiske retningslinjer liggende i en skuff.

Selv om mange peker på at ukultur lett kan oppstå i småkommuner med tette bånd, mener Dølvik de verste sakene kommer i storkommunene:

– Romerikskommunene, Oslo, og selvsagt alt rabalderet i Bergen. Stor organisasjoner forvalter store ressurser. Fordelen kan være at organisasjonene er mer profesjonelle, men det er ingen vaksine, mener korrupsjonseksperten. politikk@klassekampen.no