Interne kommentarer: Dette er en kommentar. Kommentaren gir uttrykk for skribentens holdning.

Hei, denne artikkelen er over ett år gammel og kan inneholde utdatert informasjon

Det skulle bli slik en fin dag. Oppleve byen vår, Oslo, som turist. Slik vi har sett andre byer i Europa fra sightseeingbusser.

Sitte avslappet i 2. etasje på en av disse røde bussene. Nysgjerrig på hva turistene får se og vite.

Forventningsfulle var vi tidlig ute. Ville sikre oss beste plass på øverste hylle.

Men heretter skulle våre forventninger systematisk smuldre opp gjennom 90 minutters tur.

Vi betalte 570 kroner for to (over 600, hvis det bestilles på nettet). Ekskluderende dyrt, og turen er ikke verdt en skarve trikkebillett.

Forbløffende (amazing), sier forhåndsreklamen om turen.

Profesjonell kvalitet, reklamerer eierne av Open Top Sightseeing, om konseptet Hop-on Hop – off.

Jommen sa jeg smør.

Skjønt forbløffet ble vi.

Alt er lurvete. Øretelefonene som skal forbinde oss til guidene på forskjellige språk er ubrukelige. Mitt reisefølge har medbrakte. Anbefales, skjønt jeg anbefaler ingen denne turen.

Mine tildelte øretelefoner ramler ut og jeg må holde på dem for å høre noe som helst. Lyden er dårlig. Det er stressende å prøve og følge stemmen. Som dessuten snakker tilnærmet norsk som gjør det enda vanskeligere.

Bussen er møkkete, setene trange, og et kort stykke ut i turen må vi bytte buss, fordi sjåfør skal ha pause. Unner ham det, men det er klønete løst.

Neste buss er nesten full, vanskelig å finne seter og lydanlegget virket ikke ved ett av dem. Virrer rundt i bussen for å finne en brukbar plass. Nå har vi mistet en god del guiding. Men vi går ikke glipp av stort.

Hvem har skrevet teksten som automatstemmen leser? Er tekstene like magre i andre nordiske byer som har samme konsept? Er sightseeing blitt renhekla business uten engasjement? Og hvem har engasjert talentløse opplesere? Engelsk stemme snakker om munsj. Skal bety Munch.

Teksten er stort sett uinteressant i den grad vi hører. Der vi passerer Operaen forteller stemmen om dens økonomiske vanskeligheter, ikke at den er tegnet av verdenskjente Snøhetta. Et annet sted ber stemmen oss nyte synet til høyre; et attraktivt og vakkert sted. Vi ser utallige containere. Guiding og utsikt fra bussen er ikke koordinert.

«Hop-on hop- off» er en rullende, shabby pengemaskin med sjusk over hele linjen. Eierne baserer seg på lavkostnad, blant annet med tarvelige engangs-ørepropper. At de er ubrukelige er ille, verre at de utgjør overforbruk av plast og dermed forurensing.

«Hop-on Hop-off» er et internasjonalt konsept med busser over store deler av verden. I Norge har glorete busser, overmalt med reklame inntatt flere byer. Da bussene kom til Bergen var de dekket med Oslo-reklame uten at eierne oppdaget det. Automatstemmen i vår buss reklamerer for øvrig underveis for navngitte kjøpesentre. Gidder vi? For 300 kr pr. person?

Mens Oslo blir redusert til dårlig boksmat.

Kan VisitOSLO være bekjent av dette? Bussene er et av mange tilbud de formidler. Kommunen er ansvarlig for løyvene, firmaets eier for innholdet.



«Vi må bli flinkere til å ta hyppige kontroller», sier direktør i VisitOSLO, Christian Lunde.



STRÖMMA TURISM & Sjøfart kjøpte i 2012 majoriteten i Open Top Sightseeing som garanterte hevet kvalitet på opplevelsene.

Jeg har prøvd å ringe eieren flere ganger for å få svar på mange spørsmål, men møter: vennligst legg igjen en beskjed.

De svarer ikke. Har de gjemt seg?

Det ville jeg gjort, hvis jeg hadde vært ansvarlig for et så useriøst opplegg.

