Det er ikke synd på Berit Svendsen | Trine Eilertsen

4. sep. 2018 15:13 Sist oppdatert 4. september 2018

Konserndirektør i Telenor, Berit Svendsen, har fått flere tilbud om andre jobber i konsernet. Vidar Ruud / NTB scanpix

Det blåser på toppene. Også for kvinner.

Kommentar

Dette er en kommentar. Den gir uttrykk for skribentens analyser og meninger.

Det mest interessante med Telenor-saken er at vi har fått innblikk i noe som er ganske vanlig i ganske mange konsernledelser, i ganske mange selskaper.

En vanlig dag på jobben

Det er ikke uvanlig at en ny konsernsjef gjør endringer i ledergruppen.

Det er ikke uvanlig at konserndirektører slutter eller flytter på seg.

Det er ikke uvanlig at det skjer etter en lang periode med samtaler mellom konsernsjef og den det gjelder.

Det er ikke uvanlig at ulike løsninger blir diskutert, utviklet videre eller avvist.

Det er ikke uvanlig at slike samtaler utløser både sinne og skuffelse.

Ingen dementerte

Det som er uvanlig, er at det er blitt kjent at Berit Svendsen og Sigve Brekke har hatt slike samtaler. Den slags pleier å foregå i stor fortrolighet, som regel med kun to personer til stede.

Det er også uvanlig at uenighet på dette nivået ikke dementeres eller parkeres. Det kunne skjedd ved at Sigve Brekke tok en statsministerløsning:

Jeg har tillit til Svendsen inntil jeg ikke har det lenger.

Konsernsjef i Telenor, Sigve Brekke, og styreleder Gunn Wærsted, måtte gå til det uvanlige skritt å ha pressekonferanse om en endring i ledergruppen. Meek, Tore / NTB scanpix

Men Brekke er ikke statsminister, og Svendsen er ikke statsråd. Slike avganger dreier seg ikke nødvendigvis om tillit i klassisk forstand, men kan like gjerne handle om et ønske om eller behov for endringer.

I Telenor, som andre steder, er det ingen som har hevd på lederjobber. Andre kan ha en berettiget forventning om å overta på et tidspunkt, eller det kan finnes et like berettiget ønske om at dagens sjef utvikler seg videre et annet sted. Brekkes ansvar er å finne ut hva som er best for selskapet som helhet.

Svendsen kunne derimot gått ut og sagt at hun ikke var i konflikt med Brekke og at de har en dialog som er normal for ledere på denne nivået. Det har hun ikke gjort.

Det går bra med Svendsen

Berit Svendsen slutter etter en lang og imponerende karriere, og etter å ha takket nei til gode jobber i konsernet. Hennes kompetanse og erfaring vil være ettertraktet andre steder. Det er ikke synd på Berit Svendsen.

I tillegg har hennes støttespillere oppnådd å gjøre dette til en avgang som er større enn seg selv: Den blir symbolet på Telenors ubehjelpelighet i arbeidet med å få frem flere kvinner. Under ligger en eim at av Brekke styres av motvilje mot kvinner. Den motviljen er ikke dokumentert. Rollene han tilbød henne i Telenor, er ikke tullejobber. Svendsen er ikke hellig hverken fordi hun er kvinne, fordi hun har levert gode resultater der hun er, eller fordi ansatte mener hun gjør en god jobb. Ledere vurderes ut fra flere variabler enn det, og vi vil aldri bli kjent med hele vurderingen.

Likevel, dette skjer ikke uten en forhistorie. Brekke har kvittet seg med ledere, han har mistet ledere, og han var en omstridt ansettelse. Ikke alle i Telenor er ferdige med det. Brekke har øyensynlig ikke klart å bygge en kultur som er preget av tilstrekkelig med tillit eller tro på at han bruker nok tid på mangfold i ledelse, for eksempel.

Lettvint Helleland

Likestillingsminister Linda Hofstad Helleland (H) rykker ut på det mest lettvinte: Hun skal snakke med Telenor om at konsernet må lage planer for å få frem flere kvinner. Hun mener å vite at endringene i toppledelsen viser at det går i feil retning hos Telenor. Slik får hun stjerne i boken hos alle som mener å vite at dette utelukkende handler om motstand mot kvinner.

Men Helleland hadde ikke trengt å ta mange telefoner for å finne ut at Telenor har slike planer. Noen telefoner kunne også gitt henne kvalitetssikret informasjon om hvorvidt det faktisk går i feil retning i Telenor, altså i den betydning at det blir færre kvinnelige ledere i Telenor. Men hun sjekker ikke. Og utløser en hastemelding fra NRK der det står at «Regjeringen reagerer på lederskiftet: Dette er uholdbart fra Telenor».

Hvis dette stemmer, blir det interessant å høre hva statsministeren og næringsministeren mener om endringene i Telenor. Ikke minst siden næringsminister Torbjørn Røe Isaksen (H) hittil har ment at det ikke er en sak for ham.

Noe han har hatt helt rett i.