Det var i januar at statsminister Erna Solberg (H) og regjeringen ga Forskningsrådet i oppdrag å utrede et forskningssenter om høyreekstremisme.

Statsministeren gjorde det den gang klart at regjeringen ønsker en sterkere satsing på forskning om høyreekstremisme. Derfor ville de opprette et senter.

Da søknadsfristen gikk ut 14. oktober, hadde tre grupper søkt om å få senteret. Konkurrentene er Høgskolen i Oslo og Akershus (HiOA), Universitetet i Oslo (UiO) og Universitetet i Bergen (UiB).

Sistnevnte har stor tro på at forskningssenteret havner i Bergen.

Satser tungt

Regjeringen satser tungt på senteret med 50 millioner skutt inn i satsingen. UIB på sin side regner dette som et prestisjeprosjekt, og har selv uttalt at dette er et senter de absolutt vil ha til byen.

– Om UIB får senteret til Bergen, vil vi stille med arbeidskraft og fysiske lokaler. Dette er et prosjekt vi gjerne vil ha hit, sier prorektor ved universitetet Anne Lise Fimreide til BA.

Venter i spenning

Forskningsrådet bekrefter at det ikke er lenge til hvem som får tildelt senteret blir offentliggjort.

– Dette forskningssenteret vil bidra til å styrke forskningen på høyreekstremisme. Forskningen skal gi oss systematisk kunnskap på en rekke områder der vi er sårbare. På den måten kan et slikt senter gi oss et bedre grunnlag for å forebygge og takle uforutsette kriser, sier administrerende direktør i Forskningsrådet Arvid Hallén til BA.

De som har forsket på ekstremisme og de som har forsket på bekjempelse av ekstremisme, har i alle år sittet på hver sin tue. Det vil et slikt senter gjøre bedre.

– Et slikt senter vil sette sammen noen av de fremste forskerne vi har på samfunnsrisiko og forskning på ekstremismen selv, sier Elisabeth Ivarsflaten fra Institutt for sammenlignende politikk.

UIB har sammen med Rokkansenteret søkt om å få tildelt forskningssenteret til Bergen.

Samler kunnskap

BA møter Ivarsflaten, Lise Hellebø Rykkja, som er seniorforsker på Rokkansenteret og Lars Erik Berntzen, som er gjesteforsker på UIB. Alle tre er sentrale i søknaden om ekstremismesenteret til Bergen.

– Det er interessant å se hvordan samfunnet utvikler seg som en reaksjon på en utvikling av høyreekstremisme eller en utvikling av strengere tiltak for å bekjempe slik ekstremisme. Hva gjør det med folk, sier Lise Hellebø Rykkja.

Ivarsflaten tror det vil bety mye for Norge å sette i gang et slikt forskningssenter.

– Grunnen til at vi bør få dette til Bergen er at vi har tung og dyktig fagkompetanse på dette feltet, sier Ivarsflaten.

Bedre rustet for media

Etter den tragiske hendelsen i Paris, ble hun nedringt av journalister som ville snakke om ekstremisme.

– Lørdag var jeg i New York der jeg skulle holde et foredrag om anti islamske holdninger i Europa. Forskningsmiljøene er ikke rustet til å håndtere kunnskapsbehovet som melder seg ved slike alvorlige hendelser. Det planlagte senteret vil øke og spre kompetansen på feltet slik at vi kan håndtere informasjonsbehovet på en mye bedre måte, sier Ivarsflaten.

Alltid fokus etter krise

Det fokuset samfunnet og media får på ekstremisme i etterkant av en krise er interessant.

– Etter hendelsene i Paris er det religiøse ekstremister som har høy fokus, men bare to uker før så snakket vi nesten utelukkende om høyreekstremisme på grunn av asylsenterbrannene i Sverige og Norge. Så fort skifter det fokuset i samfunnet, sier førsteamanuensis Ivarsflaten.

Hun forteller at et slikt forskningssenter gjør at en kan holde fokus på dette uansett.

– Vi har et sammensatt trusselbilde og vi er ikke flinke nok til å opprettholde fokus på flere ulike trusler samtidig. Dette gjelder PST, politiet og media og også oss. Vi er for ofte kun opptatt av gårsdagens trussel, sier Rykkja.

Digital ekstremisme

Lars Erik Berntzen har forsket på de digitale sporene ekstremistene legger fra seg på nettet.

– Dette blir en viktig del av det arbeidet senteret skal gjøre. De høyreekstreme har tatt til nettet, og det er på nettet disse gruppene utveksler ideer og koordinerer seg, sier Berntzen.

Selv om senteret i første omgang skal forske på høyreekstremisme, så er det liten tvil om at andre former for ekstremisme også vil bli et forskningstema for senteret.

– Islamsk ekstremisme har vært hovedfokus for ekstremismeforskningen etter terroren i New York 11. september 2011. Det nye senteret gjør at vi kan holde fokus på et bredere spekter av trusler, sier Berntzen.

– Kan slik forskning ende opp med et strengere samfunn med høyere grad av overvåking?

– Det er en reell problemstilling, sier Ivarsflaten.

– Forsker en på noe som myndighetene også vil ha kunnskap om, så kan en komme opp i slike dilemmaer. Men vi kommer til å forske på myndighetene også. Vi skal ikke bare gi de informasjon om de høyreekstreme, men vi skal også se på hva myndighetene gjør og i hvilken grad det virker. Dette er en måte å forsøke å holde avstand, sier Lise Hellebø Rykkja.