Hei, denne artikkelen er over ett år gammel og kan inneholde utdatert informasjon

For halvannen måned siden kom FNs klimapanel med sin mest skremmende rapport så langt. De forklarte oss at verdens ledere må mobilisere alle krefter for å kutte klimagassutslippene raskt, om vi skal unngå katastrofal oppvarming av kloden. Er det noen som husker det?

De dramatiske nyhetene satte en støkk i mange nordmenn, i alle fall i noen dager. Noen av oss begynte til og med å drømme om at alvoret ville synke inn i stortingsflertallet og regjeringen. Men det eneste som har skjedd siden den gang, er at norsk politikk har blitt til enda mer av en såpeopera.

KrF satt med de beste kortene på hånda. Dette er partiet som i sin tid stilte kabinettsspørsmål på klimapolitikken, og nektet å akseptere nye gasskraftverk i Norge. De kunne ha sikret en ny regjering som faktisk gjorde at klimautslippene synker i tråd med Paris-avtalens mål, og stilt knallharde krav både til høyre- og venstresida.

I stedet valgte de å følge Kjell Ingolf Ropstad til høyre for å få gjennomslag for en symbolsk endring i abortloven. En endring som visstnok ikke skal få noen reelle konsekvenser, men skape «kulturendring» blant norske kvinner. Det er naturligvis dypt provoserende, men også totalt politisk urealistisk.

I den nye budsjettavtalen mellom KrF og regjeringen har KrF skaffet mer penger til å gi rabatt på glutenfri mat for cøliakere enn til å løse klimakrisa. Riktignok skaffet KrF 150 millioner til klimafondet ENOVA, men det var mindre penger enn de ønsket seg til et nytt kor til NRK.

Samtidig har de blitt enige med opposisjonen på bakrommet om at vi ikke-røykere kanskje om to år ikke skal kunne få to ekstra vinflasker i taxfree-en. Med all respekt for cøliakere, korentusiaster og folk som liker å kjøpe vin på rabatt: dette burde ikke være de viktigste politiske sakene høsten 2018.

La oss gjøre noen tankeeksperimenter: hvis forskere i høst hadde gitt oss beskjed om at et livsfarlig virus hadde begynt å spre seg, men at vi kunne klare oss dersom alle land samlet kreftene for å utvikle vaksiner, forberede helsevesenet på katastrofen og spre kunnskap for å forebygge smitte, ville det da blitt glemt etter noen uker?

Hvis astronomer oppdaget en meteor på vei mot jorda, og forklarte oss at vi kanskje kunne stoppe den med en heroisk satsing på romfartsteknologi som kunne brukes til å skyte den ut av bane - ville det da havnet under glutenfrie varer, symbolske tiltak mot abort eller taxfree på dagsorden?

Det er bare klimakatastrofen som blir behandlet på denne måten. Politikernes evne og vilje til å totalt ignorere advarslene er nesten umulige å forstå.

Den varslede borgerlige firepartiregjeringen framstår som en gjeng med ungdomsskoleelever som baksnakker hverandre i media. Og det er klart det er spennende å lese om! Siv er sinna på Kjell Ingolf, Helge André er furten på Knut Arild, og Erna er såra av Olaug. Det er visst dette som er politikk nå.

Klimadebatten må vike for den altoverskyggende samarbeidsklimadebatten. Det mest tragikomiske er at ingen av politikerne synes å mene at sakene de diskuterer egentlig er viktige. Naturligvis er det ikke så farlig med vinflaskene, det er prinsippet, forklarer FrP. Så klart KrF ikke forventer færre aborter, det er signalet, forklarer KrF.

Våre etterkommere kommer neppe til å forstå at vi sto i den mest avgjørende tida i menneskehetens historie og kasta bort 90 % av oppmerksomheten vår på å diskutere følelser og symbolske saker, mens vi fortsetter å fylle atmosfæren med klimagasser og havene med plast.

De virkelig skremmende nyhetene er nemlig ikke hva Kjell Ingolf, Siv, Erna og Trine er uenige om, men snarere om hva de er enige om. De er alle enige om å være uenige med verdens fremste forskere om at klimaendringer er vår tids største trussel.

KrF kunne denne høsten bidratt til å gjøre norsk politikk mer meningsfull. De kunne ha brukt sin vippeposisjon til å tvinge igjennom substansielle seire for miljø og klima, slik de gjorde da de satt i regjering under Bondeviks tid.

I stedet har de gjort norsk politikk mer meningsløs enn noensinne.