I Norge er innvandrere overrepresentert i kriminalsaker, men i USA er det motsatt. Hvorfor?

NEW YORK (Nettavisen): Kriminalitet utført av innvandrere har vært et omdiskutert tema i Norge i 2016. Mange har ment mye, og vi har igjen fått se prov på hvor fort debatter om innvandring kan spore av.

Meningene kommer nok til å være delte i fortsettelsen også, men vi kan iallfall forsøke å legge mest mulig data til grunn før diskusjonene går videre.

Nettopp data viser en fascinerende forskjell mellom Norge og USA.

Mens debattene er ganske like – i begge land bruker man kriminalitet aktivt i spørsmålet om hvilken holdning man skal ha til innvandring – er tallene svært forskjellige.

Vi kan kort oppsummere tallene slik:

I Norge er det 13,4 prosent innvandrere, men de står for 23,5 prosent av kriminaliteten.



I USA er det 13,1 prosent innvandrere, men de står for 4,5 prosent av kriminaliteten.

Ligger 10 prosent over

Ifølge Statistisk Sentralbyrå (SSB) ble 27.900 personer i Norge straffet for forbrytelser i 2014.

23,5 prosent av dem hadde utenlandsk statsborgerskap, og av de totalt 6580 utenlandske statsborgerne som ble straffet, kom 4300 fra Europa, 1200 fra Afrika og 860 fra Asia.

Norge har ifølge SSB 698.500 innvandrere, hvilket utgjør 13,4 prosent av den totale befolkningen. Dette tallet er per 1. januar 2016, så det er ikke hundre prosent korrekt å sammenligne det med kriminalstatistikken for 2014, men avviket er nok ikke større enn at konklusjonen blir den samme:

Innvandrere er overrepresentert når det kommer til hvem som begår forbrytelser i Norge. Selv om de utgjør 13,4 prosent av befolkningen i 2016, utgjorde de hele 23,5 prosent av de kriminelle i 2014.

USA ligger 9 prosent under



Hvis vi sammenligner med USA, hvor innvandrerne utgjør omtrent en like stor prosentmessig andel av befolkningen – 13,1 prosent i 2014 – ser vi et helt annet bilde.

I 2014 var det 67.837 innvandrere fengslet i USA per 31. desember, av en total på 1.520.403 fanger. Det betyr at innvandrere utgjorde bare 4,5 prosent av de kriminelle.

Det som gjør disse tallene ekstra fascinerende, er at man som innvandrer i Norge mottar langt mer støtte fra staten enn tilfellet er i USA.

I USA mottar man i praksis ingen støtte, med mindre man er kvalifisert for særskilte ordninger.

Uten at man kan trekke konklusjoner basert på dette, er det naturlig å spørre seg om støtteordningene i Norge virker mot sin hensikt.

Viktige faktorer



Nettavisen har snakket med professor Robin Harper ved York-universitetet om hvilke tanker hun gjør seg om at innvandrere i Norge ikke i like stor grad som i USA trenger å gå rett ut i jobb og være aktiv i nærmiljøet.

PROFESSOR ROBIN HARPER har forsket på nye statsborgere. Foto: Roy Kvatningen (Nettavisen)

Harper forsker på statsborgerskap, med fokus på USA og Tyskland, og spesielt på hva som kjennetegner innvandrere som etter hvert blir statsborgere, altså den gruppen som kan antas å ha integrert seg godt i sitt nye land.

- Én ting som bidrar til vellykket integrering, er å ha folk fra mange forskjellige land som tvinges til å snakke engelsk sammen, fordi det er det eneste fellesspråket de har, eller som tvinges til å jobbe sammen, for det er ingen andre som hjelper dem. Dette fungerer som samlende faktorer for innvandrerne, sier Harper til Nettavisen.

Hun poengterer nettopp mangelen på sikkerhetsnett i USA som en medvirkende forklaring til at landet kan ta imot 1,1 millioner innvandrere hvert år.

- I motsetning til i Norge, har vi i USA praktisk talt ingen form for sosialstønad. Så hvis du ikke jobber, spiser du heller ikke. Du har heller ikke et sted å bo. Det går ikke her. Spesielt ikke for ulovlige innvandrere. De må skaffe seg jobb. Det finnes ikke et sikkerhetsnett.

- Skremt av utkastelse



Det er vanskelig å trekke en direkte linje mellom støtteordninger og lovbrudd. Det er langt enklere å se sammenhengen mellom utkastelse av landet og lovbrudd.

FLERE HUNDRE immigranter holdes innesperret i Nogales i Arizona mens de venter på at amerikanske myndigheter skal behandle deres sak. Bildet er fra 2014. Foto: (Reuters / NTB scanpix)

- Hvis du vil unngå deportasjon, unngår du å begå lovbrudd, konstaterer Robin Harper ved York-universitet i Queens.

Hun jobber ikke spesifikt med innvandring og kriminalitet, så Nettavisen tar derfor også en prat med seniorforsker Walter E. Ewing i organisasjonen American Immigration Council.

Han trekker også fram frykten for deportasjon som en medvirkende årsak til at innvandrere i USA er underrepresentert innenfor kriminalitet.

- Det er vanskelig å fastslå med sikkerhet hvorfor immigranter begår prosentmessig færre lovbrudd, men det skyldes trolig en kombinasjon av to faktorer, sier Ewing til Nettavisen.

SENIORFORSKER Walter Ewing.

- For de første er immigranter en selvgående gruppe som har hatt drivkraft nok til å reise fra sine hjem og legge ut på vanskelige reiser til nye land hvor de kanskje ikke engang kan språket.

- For det andre, siden amerikanske immigrasjonslover er så strenge, kan selv lovlige immigranter bli fengslet og deportert for selv veldig små lovbrudd.

Ewing tror dette fører til en holdning om at den potensielle straffen er så enormt mye større enn den eventuelle gevinsten, at det ikke er verdt risikoen.

En myte

Seniorforskeren hos American Immigraton Council er grundig lei av at innvandrere får skylden for kriminaliteten i USA.

- Myten om at immigrasjon henger sammen med kriminalitet har holdt ut i over et århundre, men er motbevist gang etter gang. Én grunn til at myten likevel lever, er at det er mye enklere å klandre problemene til USA på innvandrere enn på samfunnet i seg selv, sier Walter Ewing til Nettavisen.

Les også Skaper storm med islamblogger