Hva er vennskap?

Norske myndigheter har altså igjen valgt å vise seg fra sin minst sympatiske side, med holdninger mange av oss vil ha oss frabedt å bli assosiert med.

Denne gangen gjelder det de to kvinnelige filmskaperne Riham Alghazali (21) og Fatema Abuowda (21) fra Gaza som ikke får delta under Nordisk Ungdomsfilmfestival (NUFF) i Tromsø denne uka. Ikke fordi de nektes utreise fra Gaza, men oppsiktsvekkende nok fordi norske myndigheter ikke tar sjansen på å slippe dem inn i Norge.

Utenriksdepartementet (UD) støtter riktignok vennskapsbyprosjektet mellom Tromsø og Gaza med betydelige summer, men med den andre hånda stikker man formelig hele trær i hjulene når prosjektet skal gjennomføres. Hva er vennskap for UD? Kan det regnes som vennskap når du mistenkeliggjør dine venner så mye at du ikke slipper dem inn i ditt eget hus – i redsel for at du ikke blir kvitt dem igjen? Hva slags venn er du da?

Svaret er: En arrogant og nedlatende en.

Vennskapsbyprosjektet med ungdomshusene Tvibit og Kulta er kjernen i hele vennskapsbysamarbeidet med Gaza, og ideen til prosjektet kom etter at filmskaperen Anniken Hoel holdt filmkurs for jenter i Gaza i perioden 2004-2006. I 2006 rettet NUFF søkelyset mot Palestina for første gang. Tre ungdommer fra Gaza kom til NUFF med film, kunnskap og historier de ville dele. For dette vokser begge parter på – som i alle gode vennskap.

Også i 2007 og 2008 kom palestinske ungdommer til festivalen for å bidra – og lære – men med bombingen ved årsskiftet 2008/2009 stoppet praksisen opp.

Denne uka skulle altså Riham Alghazali vise sin kortfilm Madleen under NUFF og sammen med Fatema Abuowda holde innlegg om det å være ung i Gaza på skolevisninger i samarbeid med FN-sambandet.

Det ville være en uhyre etterlengtet mulighet for dem til å synes og høres utenfor murene de er omgitt av hjemme. 1,7 millioner mennesker lever under uverdige forhold i det gigantiske utendørsfengselet Gaza. Mer enn 50 prosent av dem er under 18 år, og for denne befolkningen er det naturligvis essensielt å bli hørt av verden.

Mads Gilbert sier at de unge i Palestina leter sårt etter flik av håp. Og NUFF-deltakelse er en slik flik av håp. Kunst og kultur er en av flere viktige arenaer for formidling og utveksling av kunnskap, noe UD selv innser gjennom for eksempel å kanalisere millionbeløp til kulturutveksling i nordområdene. Situasjonen i Midtøsten er menneskeskapt og kan derfor også løses av mennesker.

Men midt under den arabiske våren er det altså norske myndigheter som er barrieren. Ledelsen i Vennskapsbyprosjektet hevder at norske myndigheter nå forsterker den israelske blokaden. Og den har et poeng. For det er de unge palestinerne som straffes her, de som burde være viktige og selvsagte stemmer å lytte til for oss her i lykkeland.

Leksen til norsk ungdom fra norske myndigheter later å være at de skal tro det verste om folk andre steder fra.

Visumavslaget begrunnes brutalt med at «erfaringer fra spesielle grupper og nasjonaliteter viser at mange unnlater å forlate landet etter endt opphold». Og det henvises til at kvinnene som ikke får komme er unge, ugifte, uten barn og jobb.

Med rene ord: «Dere har det så ille hjemme at vi ikke tør slippe dere inn til oss.»

Det er vennen sin, det.

LES MER: Filmskapere fra Gaza nektes innreise