Foreløpig er de få, motstanderne av forslaget fra kommunelovutvalget om at en lokalpolitiker skal kunne fengsles hvis han eller hun offentliggjør opplysninger fra en debatt i kommunestyret – opplysninger administrasjonen synes det er behagelig å holde hemmelig. Alle opplysninger som kan unntas offentlighet, for eksempel fordi de står i interne dokumenter, kan nemlig føre til slik rettergang og fengsel.

Tenk litt over dette. Hvilke land er det som vil fengsle folkevalgte fordi de ikke føyer seg etter hva flertallet synes velgerne skal få informasjon om? Det er ikke land vi bør like å sammenlikne oss med.

Slik kan altså Norge bli, om forslaget til ny kommunelov blir vedtatt. Nei, jeg tuller ikke. I ytterste konsekvens kan det skje. Om dette blir mulig vil det være en skam for demokratiet i Norge.

Vi har i dag et meget godt lovverk knyttet til taushetsplikt for politikere og offentlig ansatte. Det ligger i forvaltningsloven, hvor det finnes regler om hva som skal være hemmelig.

At man ønsker å stramme inn på reglene knyttet til hva som er underlagt taushetsplikt, må være et politisk fair synspunkt. For eksempel er det ikke unaturlig å diskutere om den siste delen av personnummeret er noe det bør være taushet om, med unntak for journalister i deres journalistiske virksomhet.

Men slike prinsipielle diskusjoner er helt fraværende når Advokatforeningen og andre går inn for å fengsle folkevalgte som gjør velgerne oppmerksomme på ting flertallet finner det opportunt å hemmeligholde.

Tenk deg at formannskapet møtes like før valget, for å diskutere den alvorlige utviklingen i verdipapirene kommunen har investert i. Administrasjonen belegger opplysningene med taushetsplikt, noe flertallet er enig i. Mindretallet vil da med en ny kommunelov i hånd kunne fengsles for å fortelle velgerne i forkant av valget, at kommunen står overfor en finansiell bombe.

Eller ta Moxnes-saken i Oslo. Jeg tror mange har irritert seg over den, ikke minst siden Moxnes kommer fra et parti som irriterer mange. Han publiserte opplysninger kommunen ville holde hemmelig – inkludert kritikk av ledere i Oslo kommune. Slike opplysninger ser vi mange steder at kommunen foretrekker å sladde. Med en ny kommunelov vil det ikke bare bli lov å holde kritikk hemmelig, det vil i tillegg bli straffbart å publisere opplysninger som forvaltningsloven definerer som ikke underlagt taushetsplikt! Da er vi farlig nær hva Franz Kafka beskriver i sin berømte bok Prosessen.

Vi har ikke demokrati fordi det skal være bekvemmelig for dem som forvalter dine og mine skattepenger. Å få tillit fra velgerne betyr at du får makt, og at du skal stå til ansvar for alt du gjør. Da må velgerne faktisk ha informasjon om hva du foretar deg. Ikke silte, striglete kommunikasjonsbudskap i sosiale medier, men harde fakta.

Men også dette er nå i fare. Heretter skal møtene også kunne lukkes ut fra hvem som er til stede.

I dag kan alle møter i kommunestyret lukkes når kommuneadvokaten skal orientere – så sant det som man skal diskutere dekkes av reglene om taushetsplikt i forvaltningsloven. Dette er logisk, og i all hovedsak enkelt. Om kommunestyret skal orienteres om en forestående rettssak, tvist eller forhandlinger, er det masse og riktig plass i lovverket til å holde diskusjonene hemmelige. Men at en yrkesgruppe per definisjon skal kunne ha hemmelige møter med politikerne, det er faktisk ganske skremmende. Jeg tror ikke kommuneadvokatene er veike eller redde for å bli gjengitt i lokalavisene. Tvert imot er de antakelig kloke mennesker som kan bringe viktige juridiske resonnement til den politiske debatten, resonnement kommunens eiere selvsagt må kunne ta del i. For hvis kommuneadvokaten skal redegjøre bak lukkete dører, hvorfor ikke også økonomisjefen? Eller barnevernslederen, skolesjefen og styreren på sykehjemmet?

Det blir spennende å se om KS berører dette alvorlige angrepet på demokratiet i sin høringsuttalelse. Uansett er det dessverre et dystert klima for åpenhet. På Stortinget ser det ikke ut til å være en eneste politiker med åpenhet som fundament for sitt politiske virke. Hvilke partier som er for eller mot åpenhet henger stort sett sammen med hva som er opportunt der og da. De siste ti årene kan jeg bare komme på to politikere som utrettelig har slåss for åpenhet: Tidligere stortingspolitiker Gunnar Kvassheim (V) og SVs Ivar Johansen i Oslo.

Åpenhet er en altfor viktig verdi for det liberale demokratiet, til at vi kan slå oss til ro med at det sikkert går bra. Lovverket er til for å sette grenser for hva vi skal tillate i vårt samfunn. Med forslaget til ny kommunelov vil vi tillate at altfor mye kan foregå i det skjulte og holdes unna kommunens eiere. Det er naivt å tro annet enn at det som kan holdes skjult, vil bli skjult. Ikke av alle, men av noen.

Håpet nå er at Kommunaldepartementet ser det samme som ekspertene i Justisdepartementet og presseorganisasjonene, og skrinlegger hele den dårlige ideen. Bygg videre på den gode forvaltningsloven i stedet, og ta prinsipielle diskusjoner om den. Men slutt å underminere demokratiet ved å lage en kommunelov som på enkelte punkter rett og slett kan bli skammens lov.