Slik brukes TV-ruten til å viske ut skillet mellom fantasi og virkelighet for russere

MOSKVA (Aftenposten): Nå tror halvparten av russerne at de ikke lenger klarer å skille sannhet og løgn på de russiske TV-kanalene.

Skjermdump fra programmet «La oss snakke» på Russlands største fjernsynskanal 1. Kanal, hvor faren til den drepte Putin-kritikeren Aleksandr Litvinenko opptrådte sammen med mannen som trolig drepte hans sønn. Kreml-kontrollert TV bruker alle mulige triks for å utviske skillet mellom fantasi og virkelighet for russiske TV-seere. Kanal 1.

24. mars 2018 19:00 Sist oppdatert 24. mars 2018

– Vi har utrolige avsløringer i kveld, sier programlederen på det russiske TV-program «La oss snakke» på 1. Kanal tirsdag kveld.

I løpet av den neste timen får russiske fjernsynsseere presentert en lang rekke «fakta» om drapet på Putin-kritikeren Aleksandr Litvinenko og giftangrepet mot Sergej Skripal og hans datter i Storbritannia:

«Britene har gjort dette selv for å skade Russland, svekke Putin foran presidentvalget og avspore Brexit-debatten».

«England bruker dette for å overta fotball-VM».

Også Sverige ble pekt ut som en mulig syndebukk av russiske myndigheter, selv om uttalelsen senere ble moderert til å være «kommentar», ikke en anklage.

106 millioner russere ser jevnlig på kanalen.

Propaganda-TV-kvelden har så vidt begynt på Russlands største, Kreml-styrte kanal.

Skjermdump av TV-programmet «La oss snakke» på den Kreml-kontrollerte 1. Kanal: Mannen til venstre er Andrej Lugovoj, som ifølge en britisk dommer-undersøkelse drepte Aleksandr Litvinenko i 2006 og etterlot seg et spor av polonium-210 både før og etter drapet. Mannen til høyre er Litvinenkos far Walter Litvinenko, som brukes av TV-kanalen til å forsøke renvaske mannen som trolig er hans sønns drapsmann. 1. Kanal

Applausen står i taket da kveldens høydepunkt inntreffer:

Walter Litvinenko, faren til Putin-kritikeren Aleksandr Litvinenko som ble døde i 2006 etter å ha fått servert en kopp grønn te med radioaktivt polonium-210 i en hotellrestaurant i London, føres inn på scenen.

Fra 2006 til 2012 sa faren at han ikke var i tvil om at Putin og russisk sikkerhetstjeneste sto bak drapet på sønnen.

Tilbake i Russland har TV-kanalen fått faren til å skifte forklaring og i stedet legge skylden på den myrdede sønnens nærmeste hjelper.

Ved siden av ham i TV-studioet sitter en mann og smiler.

Duma-representanten Andrej Lugovoj er mannen som ifølge en britisk dommerundersøkelse drepte sønnen og etterlot seg et spor av polonium-210 både før og etter drapet.

Hva venter russere og oss i nabolandene nå? – Vi hadde ikke noe alternativ til Putin.

Putin holder tale på et valgshow etter at han vant helgens presidentvalg. Ifølge Kreml var det 30.000 mennesker på valgshowet, selv om det i virkeligheten knapt var flere enn noen tusen på Manege-plassen. Det var rett og slett ikke plass til 30.000 mennesker på den lille plassen som følge av scene, sperringer og sikkerhetssluser. SPUTNIK / REUTERS

Slik påvirker Kreml russiske TV-seere

TV-showet er bare et av svært mange eksempler på hvordan Kremls mediekontroll virker:

– Det store flertallet, om ikke alle deltagerne, i debattprogrammet støtter Kremls versjon, sier Russland-kjenneren og medieviteren Richard Bærug, som denne uken gir ut boken «Putins presse» om hvordan Kremls kontroll over mediene fungerer.

– Pro-Kreml uttalelser blir møtt med applaus og programmet nærmest oversvømmes av konspirasjonsteorier. Mange tror sikkert på hovedbudskapet som blir hamret inn, sier Bærug.

Russland-kjenneren og medieviteren Richard Bærug, som har analysert russiske medier i boken «Putins presse» som kommer ut denne uken. – Det statlige mediemonopolet har klart å bryte ned ønsket om å vite sannheten hos nesten halvparten av befolkningen, sier Bærug. Privat

Klarer ikke lenger skille sannhet og løgn

Tall fra det uavhengige målingsinstituttet Levada viser at 46 prosent av russerne selv sier at de ikke klarer å skille mellom sannhet og løgn.

Nesten halvparten mener dessuten befolkningen uansett ikke behøver å vite sannheten:

– Dette kan tyde på at det statlige mediemonopolet har klart å bryte ned ønsket om å vite sannheten hos nesten halvparten av befolkningen, sier Bærug.

– I en verden der idealene har kollapset og det meste er mikset og kaotisk, har allikevel – eller kanskje derfor – presidenten overveldende tillit innad i Russland.

Bærug peker på at selv om dette har gitt Putin en overveldende støtte, betaler Russland en høy pris for dette internasjonalt.

– De siste årenes åpenbare løgner har vært så omfattende at de trolig har bidratt til å kvele tilliten til Putin, Lavrov og resten av det russiske lederskapet i flere år fremover i store deler av det internasjonale, demokratiske samfunnet, mener Bærug.

– En slik total mistillit betyr at hva enn ledelsen i Kreml sier, uansett om det er sant eller ikke, vil det bli mistenkt for å være løgn.

Det skjedde mye rart i valglokalene da russerne valgte Putin: Dette avslørte videokameraene.

Omslag av boken Putins presse av Richard Bærum, som omhandler hvordan de russiske TV-kanalene er blitt et avgjørende maktmiddel for Kreml som sikrer Putin en historisk høy oppslutning.

Disse mytene får feste i Russland

Holdningene blant russere i dag viser at mange konspirasjonsteorier og løgner i dag oppfattes som virkelighet:

En stor andel russere tror Ukraina styres av høyreekstremistiske Pravi Sektor, selv om partiet bare fikk 0,7 prosent av stemmene ved presidentvalget i Ukraina etter Maidan.

Mange russere er overbevist om at det aldri har vært russiske soldater i Ukraina, selv om hundrevis har kommet hjem i likkister eller blitt tatt til fange ved fronten i Donbass.

De Kreml-kontrollerte mediene har også snudd russeres syn på både den allmektige sikkerhetstjenesten FSB og diktatoren Josef Stalin, som stadig flere russere har et positivt forhold til.

Bildet er fra et besøk i Russia Today i desember 2015, hvor Putin blir vist rundt av RT-sjef Margarita Simonjan. Mikhail Klimentyev / TT / NTB scanpix

Norge «som et helvete på jord»

Boken «Putins presse» viser også hvordan russisk propaganda også har rammet Norge spesifikt.

En av dem som oftest har uttalt seg i russiske fjernsynskanaler siden 2011, er en russiske kvinne som tapte en sak om barnefordeling mot sin norske mann.

I Russland opptrer hun som en «ekspert» på Norge:

«Norge er et av de mest perverse landene i verden», et primitivt land som på 60-tallet var «på afrikansk nivå» og ikke engang hadde noe alfabet for 100 år siden, sa «Norges-eksperten» i ett av mange Norges-intervjuer.

«I Norge er sex mellom brødre og søstre normen. For dem er incest helt normalt», er en hennes uttalelser på russisk fjernsyn.

Russiske TV-seere har også fått høre – uimotsagt – at «norske barn ofte er syke, lider av Downs syndrom og genetiske sykdommer på grunn av de hyppige seksuelle kontaktene nære slektninger imellom. Derfor er de fleste norske barn funksjonshemmede».

Ifølge «Norges-eksperten» fører dette til at det norske barnevernet tar alle russiske barn de kan.

– Utlendinger føder stort sett friske barn, for de har ikke slike incesttradisjoner som nordmennene, het det i et russiskortodoks TV-program.

Bildet er en skjermdump fra filmen «Sønn», som handle rom hvordan russere kjemper for at ikke slemme vestlige land skal stjele barna deres. Historien er bygget på versjonen til en russiske kvinne, som etter å ha tapt en barnefordelingssak hevdet at russiske barn blir voldtatt i Norge av pedofile og at norske barn læres opp til incest i norsk skole. Filmen skal vises på Russlands største TV-kanal i løpet av våren, ifølge regjeringsavisen Rossijskaja Gazeta. Skjermdump fra filmen Sønn

Kan vente mer russisk fjernsyn

Medieanalysen til Bærug viser at den beryktede «Norges-eksperten» har vært minst 60 ganger i Russlands tre største nyhetssendinger på 1. Kanal, Vesti og NTV bare fra 2011 til 2015.

I løpet av våren dukker hennes historier om Skandinavia igjen i miniserien «Sønn» på Russlands største TV-kanal 1. Kanal. Serien handler om hvordan russiske barn stjeles av Vesten.

Filmen baserer seg på den russiske kvinnens erfaringer fra Norge og hun har vært rådgiver for filmskaperne, ifølge avisen Rossijskaja Gazeta, den offisielle avisen til Russlands regjering.

Vi videreutvikler våre artikler.

Hjelp oss å forbedre, gi din tilbakemelding. Gi tilbakemelding