I arbejdet med at stoppe nordiske gerningsmænd fra at begå sex-overgreb på filippinske børn via internettet spiller én mand en afgørende rolle: Den danske politiinspektør Erik Vand.

Han er udstationeret til Sydøstasien, hvor han fungerer som forbindelsesleddet i samarbejdet med det lokale politi.

Han er politimanden, som optræder i dokumentaren 'Sexovergreb på bestilling', der sendes i aften på DR1.

Til daglig sidder han sammen med en svensk kollega i Bangkok, som en del af et samarbejde mellem de fem nordiske lande, men med hyppige besøg på Filippinerne, hvor sexovergreb på børn over nettet er mest udbredt. Og arbejdet med sexovergrebene fylder en stor del af hans arbejdsliv.

- Antallet af de her sager er bogstaveligt talt desværre eksploderet i de seneste år. I forhold til de samlede antal sager, vi har, så bliver det her prioriteret ret meget lige nu i de nordiske lande.

De tre parter i Sexovergreb på børn over nettet (OSEC) Gerningsmanden: sidder derhjemme, eksempelvis i Danmark, og bestiller et sexshow efter at have fået kontakt. Det kan være alle typer mennesker. Facilitatoren: den som stiller barnet til rådighed. Det kan være forældre eller andre familiemedlemmer, som har et nært forhold til nogle børn. De er altid ludfattige, de har ingenting. Offeret: Barnet, som overgrebet går ud over. Dem er der ifølge FN tusindvis af i Filippinerne.

Ifølge Erik Vand er de seksuelle overgreb bestilt via nettet - eller OSEC, Online Sexual Exploitation of Children, som det hedder hos det lokale politi - i kraftig vækst.

Han forklarer, at der er nogle helt bestemt årsager til, at det netop er i Filippinerne, at hovedparten af overgrebene finder sted.

- Når man sidder hjemme i Danmark og søger efter den slags på nettet, så fører vejene ret ofte til Filippinerne. Det foregår på det åbne net og ofte gennem de sociale medier som Facebook. Så forhandler man sig frem til en pris for et show og overfører pengene.

- Det sker i Filippinerne af tre grunde: Her er fattigdom, som fører til desperation, man vil gøre hvad som helst for ikke at dø af sult. Man taler af historiske årsager rigtigt godt engelsk – selv børnene i slumkvartererne i et vist omfang. Og internettet er udbredt overalt i Filippinerne.

Men selv om det kan virke håbløst at stoppe det voksende antal af overgreb på børn bestilt på nettet, så er der også lys i mørket. Samarbejdet med det lokale politi er blevet bedre i løbet af de sidste par år.

- Det er min opfattelse, at de nu er begyndt at tage det alvorligt. De har blandt andet bygget et nyt filippinsk center til at bekæmpe internetkriminalitet mod børn. Politiet har næsten ingen ressourcer i Filippinerne, men de har brugt penge på det her.

Relationer er afgørende

Og først og fremmest er det afgørende, at man har et godt forhold til lokale politi, hvis man vil have dem til at gøre noget ved de sager, som man fra dansk side har efterforsket.

- I Sydøstasien betyder relationer alting. Det er meget anderledes end i vores del af verden, men man skal virkelig være tæt på, hvis man vil have et samarbejde.

Og selvom kriminaliteten foregår på nettet, bliver den bekæmpet helt analogt.

- Alt er på papir med stempel og blå kuglepen. Det er ikke email, for her bruger de yahoomails og gmails. Og jeg sender ikke bevismateriale med overgreb på børn på en yahoo-mail. Det er i papirform og håndbåret, så tingene tager lang tid. Og det gælder om at sidde sammen med chefen for den afdeling, der har sagen, og snakke med ham eller hende.

Hvis ikke vi gjorde det her, så ville de jo ikke være reddet, og det synes jeg er stærkt motiverende. Erik Vand, dansk forbindelsesofficer for det nordiske politisamarbejde i Sydøstasien

Og bare for at udrydde mistanken, om at det er nødvendigt at smøre det lokale politi med brune kuverter, så understreger Erik Vand, at det slet ikke er muligt.

- Vi er underlagt de samme revisionsregler, som hvis vi var i Danmark. Jeg skal aflevere valide kvitteringer, hvis jeg bruger 1.000 baht eller 1.000 pesos. Så når jeg taler om at holde relationerne ved lige, så er det bare at mødes og drikke en kop kaffe, og det bruger vi ret mange kræfter på.

Ingen penge til korruption

Men netop i den her slags kriminalitet er der tilsyneladende ingen muligheder for at bestikke politifolkene, da det er så relativt små beløb, der bliver tjent i forbindelse med overgrebene, i forhold til eksempelvis narkokriminalitet.