Af Carla Sands

USA's ambassadør i Danmark

Det storslåede landskab i Arktis strækker sig fra de snedækkede bjergtoppe i Brooks Range-bjergene i Alaska til Grønlands enorme isdække og giver indtryk af bestandighed og evighed.

Men nu hvor nye sejlruter bliver åbnet, og indlandsklimaet bliver mildere, begynder det arktiske landskab hurtigt at ændre sig. Mange nationer og de arktiske samfund selv ser nye investeringsmuligheder, især i Grønland, mens den strategiske betydning af det høje nord tiltrækker fornyet opmærksomhed fra de store magter.

Nogle lande prøver at indføre nye normer for at sætte deres eget stærke aftryk på regionen. Det er mange år siden, det arktiske område har været i så skarpt fokus. Det er en ny virkelighed, som vi skal være opmærksomme på.

Amerikas mål er et sikkert og stabilt Arktis, hvor de arktiske nationer og deres indbyggere sammen arbejder på at skabe fælles velstand, samtidig med at vi også takler de fælles udfordringer.

Da Det Arktiske Råd blev nedsat i 1996 af de otte arktiske nationer, Danmark, Finland, Island, Norge, Sverige, Canada, Rusland og USA, var det en skelsættende bedrift, der fortsat tjener os godt, fordi rådet udgør et multilateralt forum for fælles, fredelig regeringsførelse.

Takket være Det Arktiske Råd har de otte arktiske lande i det store og hele gensidigt respekteret hinandens suveræne interesser i området. Internationale aftaler om videnskabelig forskning, skibstrafikken, redningsarbejde og miljøbeskyttelse er alt sammen konkrete eksempler på det vellykkede ”lavspændingssamarbejde” i regionen.

Men ændringerne i det fysiske miljø i Arktis fører til nye og komplekse muligheder og udfordringer. Mens Grønland står på nippet til at påbegynde en ny æra med innovation og produktivitet, er der regeringer, der opererer efter en anden standard, og som venter på at kunne udnytte muligheden for at indføre deres autoritære værdier i regionens fremtidige udvikling.

Som arktisk nation og som trofast partner er det USA’s højeste ønske at se Grønland og hele den arktiske region trives, men den udvikling må ikke ske på bekostning af sikkerheden og bæredygtigheden i området.

Det aggressive Rusland

Ruslands mønster med en aggressiv opførsel og en forøget militarisering i Arktis er en overhængende global bekymring.

Landet har genopbygget mange af dets baser fra Den Kolde Krigs tid, de har etableret en ny Arktisk kommando og fire nye arktiske brigader, de har opgraderet gamle flyvepladser og anden infrastruktur i Arktis, blandt andet dybvandshavne, og der er etableret nye militærbaser langs landets arktiske kystlinje.

I 2018 indviede Rusland en arktisk flyveplads ved Nagurskoye, hvor man kan udstationere bombefly, der er i stand til at nå Thulebasen i Nordvestgrønland med kort – eller slet ingen – varsel.

Derudover er Rusland i gang med at forlænge basens landingsbane fra 2.500 til 3.500 meter; det gør den meget længere, end der er behov for til defensive kampfly. Alle disse investeringer i ny militærkapacitet afslører Ruslands voksende ambitioner, som udfordrer Vestens fælles mål om en fredelig og velstående region.

Det griske og forurenende Kina

Folkerepublikken Kina kalder sig selv en arktisk stat, selvom der er næsten 1.500 kilometer mellem Arktis og Kina. Folkerepublikken forsøger gradvist at trænge sig ind i regionen, fordi man betragter Arktis som endnu et sted, hvor man kan promovere regimets rovgriske økonomiske interesser og autoritære værdier.

Regimet forsøger at finde fodfæste i regionen ved at bygge isbrydere, blandt andet en atomdreven en af slagsen. Man opstiller ubemandede observationsposter og foretager store og sofistikerede indsamlinger af data i lande i regionen, blandt andet USA, Island, Grønland og Canada. Ifølge den hvidbog, der udkom i 2018 med titlen 'Kinas arktiske politik', forsøger man at etablere en polarudgave af Silkevejen ved at udvikle sejlruter gennem Arktis.

Dette kunne gøre Folkerepublikken i stand til at fremme sine frihedsfjendske værdier og egennyttige økonomiske interesser. Folkerepublikken forsøger også at bemægtige sig regionens værdifulde ressourcer ved at undersøge mulighederne for dobbeltsidig, civil og militær infrastruktur og sikre sig minelicenser til adskillige områder i regionen, som indeholder uran og andre sjældne jordarter.

Når man tager i betragtning, hvor groft Folkerepublikken tilsidesætter internationale regler andre steder i verden – for eksempel i Det Sydkinesiske Hav – og hvordan man har forurenet både sit eget land, vand og luft, er den stigende fokus på Arktis med dets fredelige og skrøbelige miljø særligt alarmerende.

Hjælpepakke til Grønland

Helt ulig Rusland og Folkerepublikken er Amerikas vision for det arktiske område baseret på gennemskuelighed, samarbejde og demokratiske værdier.

USA vil være den foretrukne partner i Arktis, og vi håber på at opnå et sådant partnerskab gennem et direkte engagement, der fremskynder en bæredygtig udvikling og velstand i regionen, alt sammen baseret på idealer om god embedsførelse, gennemskuelighed og den respekt for menneskerettigheder, der har gjort, at frihedselskende samfund trives.

Det snart genåbnede konsulat i Nuuk bliver vores udgangspunkt for en forøget, daglig omgang med det grønlandske folk. Det sidste år har en amerikansk diplomat rejst rundt i Grønland for at udveksle synspunkter og skabe forbindelser til alle mulige mennesker, studerende, erhvervsfolk og repræsentanter fra både stat og kommune. Nu hvor vores diplomatiske tilstedeværelse bliver permanent, håber vi yderligere at kunne uddybe og styrke forholdet mellem USA, Grønland og Danmark.

Det er vores ønske at samarbejde med hele det danske rige for at fremme iværksætteri og innovation og dermed stimulere bæredygtig økonomisk vækst i Arktis. Den amerikanske regering er ved at udarbejde en substantiel pakke med økonomisk støtte, der kan give fornyet energi til væksten i Grønland.

Og for første gang i mere end 30 år fik Færøerne besøg af et amerikansk flådefartøj i 2019 som et tegn på, at vi gerne vil styrke vores indbyrdes sikkerhedsmæssige forhold samt vores økonomiske og videnskabelige samarbejde. USA vil også fortsat bygge bro mellem grønlændere, færinger og amerikanere gennem udvekslingsprogrammer, der styrker vores respektive viden og dermed ansporer den økonomiske udvikling – alt sammen for at øge modstandskraften i de arktiske og subarktiske samfund.

Fremover kan USA hjælpe Grønland med at nå sit store potentiale, åbne nye markeder, forøge den bæredygtige turisme og sætte nye standarder for udviklingen i regionen. De uudnyttede ressourcer i hele Arktis er i sandhed bemærkelsesværdige og omfatter olie og gas, fisk der har betydning for den globale fødevareforsyning, sjældne jordarter, samt vigtigst af alt mennesker, der bestræber sig på at skabe fremgang i deres tilværelse.

Vesten må vågne op

Set ud fra amerikansk perspektiv skal den Arktiske region fortsat være et område, der er stabilt og fri for konflikter, hvor polarnationerne samarbejder i god tro. For at garantere at Arktis forbliver et sikkert område i fremgang, vil USA samarbejde med vores allierede i Europa og Nordamerika. USA vil også fortsætte med at deltage i det betydningsfulde arbejde i Det Arktiske Råd – en organisation, der er helt essentiel for regionens fred og stabilitet.

Selv nu hvor vi forsøger at komme os oven på covid-19-pandemien, kan den vestlige verden ikke længere ignorere betydningen af Arktis med dets unikke, foranderlige miljø, dets strategiske placering og dets potentiale. USA og Trump-administrationen er gået i gang med at få Vesten til at vågne op og bevæge os væk fra vores fælles efterladenhed, før andre mindre pålidelige regeringer begynder at forme regionens værdier i deres eget repressive spejlbillede.

Jeg opfordrer vores allierede til at støtte op om USA i vores bestræbelser på at holde Arktis stabilt og fredeligt, så vi alle får en bedre fremtid, hvor de demokratiske værdier, vi sætter så stor pris på, bliver respekteret og værnet om.

debat@altinget.dk