Nebunia bănoasă a taxiurilor În spatele fiecăreia dintre marile companii de taxiuri stă cel puţin un senator. Nu e o declaraţie a președintelui Consiliului Concurenţei, al cărui interviu îl puteți citi imediat, ci o axiomă de piaţă. O realitate cunoscută de toată lumea din Primărie, de la volan, din dispecerate și din Parlament

miercuri, 21 ianuarie 2015, 9:26

În spatele fiecăreia dintre marile companii de taxiuri stă cel puţin un senator. Nu e o declaraţie a președintelui Consiliului Concurenţei, al cărui interviu îl puteți citi imediat, ci o axiomă de piaţă. O realitate cunoscută de toată lumea din Primărie, de la volan, din dispecerate și din Parlament.

Așa se explică următoarele fapte certe.

În decembrie 2009, marile firme de taximetrie bucureștene fac o înţelegere cu “Pelicanul”, noua stea a taximetriei din Ilfov. Există un document emis chiar de către una dintre firme, act care probează tîrgul. Toţi aveau proptele politice, n-avea nici un sens să se sfîșie între ei.

DEALUL PROMITE URMĂTORII PAȘI:

Pelicanul urcă tarifele de la 1,19 lei/km la 1,39 lei/km Marile firme din București coboară tarifele spre același 1,39 lei/km. În schimbul faptului că Pelicanul renunță la dumping, i se promite ca legea împinsă în Parlament să permită și taxiurilor cu licență de Ilfov să facă bani în București.

Urmarea? În aprilie 2010, legea taximetriei este depusă cu modificări în Parlament. În iulie 2010, ea este adoptată. Prevederile legii sînt, intenţionat, neclare. Ele impun ca poliţia să nu poată amenda un taximetrist care n-are licenţă de Capitală, ci de Ilfov, dar face curse în București, decît dacă i se dovedește “că activitatea este permanentă”.

”Niciodată n-am văzut atît de clar cum o promisiune pusă pe hîrtie de companii s-a transformat într-o lege”, spune cineva din sistem. Și, cu asta, jocul practic s-a încheiat!

Mai mult, legea taximetriei prevede ca Primăria București să încheie un protocol cu Consiliul Judeţean Ilfov pentru ca activitatea “ilfovenilor” în București să fie legală. Dar protocolul nu s-a semnat nici acum, după aproape 5 ani. De ce?

Pentru că semilegalitatea produce bani celor care eliberează licenţele. Dacă firmele și șoferii au sentimentul clandestinităţii, ei vor plăti pentru favoarea licenţei obţinute la limita legii. Acest șantaj operează asupra a peste 5.000 de licenţe de taxiuri “ilfovene” care se adaugă celor 10.000 de licenţe “bucureștene”, transformînd orașul în capitala europeană cu cele mai multe taxiuri pe cap de locuitor, cu cei mai săraci și munciţi taximetriști și cu cele mai murdare și nesigure mașini. De partea cealaltă, miza sînt milioane de euro anual, încasate de politicieni, oameni din primării și alte VIP-uri.

În Parlament se lucrează iar la modificarea legii, iar Consiliul Concurenţei tocmai a dat amenzi totale de 500.000 de euro pentru 6 firme: Pelicanul, Meridian, Cobălcescu, Confort, Cristaxi și AS.

De aici începe discuţia cu Bogdan Chiriţoiu, președintele Consiliului Concurenţei:

– Recent ați sancționat firmele de taxi pentru un cartel de preț.

– Da și vom da și motivarea și recomandările. De pildă, noi sîntem în favoarea eliminării unui plafon maxim al numărului de licențe. Decît să rămînă în ambiguitatea de acum, cînd circulă în București cu două tipuri de licență, de București și de Ilfov, toată lumea fiind nemulțumită, mai bine optăm pentru liberalizare. Licență da, dar număr de licențe, nu.

– Puțin probabil să aveți succes.

– Nici noi nu credem că vom avea. Dar vrem să se schimbe ceva. Legea cea nouă a taximetriei se va vota în Parlament. Ce am reușit e să nu existe un tarif minim pentru că asta ar fi afectat clar consumatorul. Cu un tarif maxim sîntem de acord, dar cu unul minim, care ar fi devenit probabil tarif unic, nu! Tocmai asta am sancționat acum, existența unei înțelegeri la prețul pe kilometru, fixarea lui la 1,39.

– Vi se pare un preț mare?

– Nu, dar nu asta contează. Am sancționat cartelul din 2009, nu prețul din 2015. El a rămas neschimbat de circa 5 ani. În acest timp, prețul benzinei s-a dublat. Înseamnă că, în toți acești ani, firmele au realizat o marjă de profit foarte bună de vreme ce, iată, țin prețul vechi. În costurile lor, combustibilul reprezintă 50%.

– Taximetriștii bucureșteni se plîng din cauza imixtiunii celor din Ilfov.

– Nu am o singură opinie aici. Sînt sincer cu dumneavoastră. Sînt client fidel de taxi și nu-mi dau seama dacă sînt prea multe mașini în București. Cînd plouă nu găsești un taxi. Dar sigur că trebuie respectată legea. De aceea zic că nu am o singură opinie. De pildă, europenii consideră că stăm bine cu taximetria.

«FMI și Comisia Europeană dau România de exemplu în privința liberalizării pieței taximetriei»

– Teoretic, om sta bine cu taxiurile, vorba europenilor. Practic, șoferii trăiesc tot mai prost, își scot tot mai greu planul, iar menținerea semilegalității le bagă bani în buzunar celor care trafichează licențele.

– De acord cu ce spuneți. Am citit și investigațiile pe care Gazeta le-a făcut pe tema taxiurilor. Dar nu credem că un preț minim ar fi soluția. Știu că firmele de taxiuri s-au supărat după amendă, nici nu vrem să le fim simpatici. Înțelegem că prin Primărie se vorbește despre un preț minim de 2,5 lei pe kilometru. Sîntem o țară săracă. Nu cred că, dacă prin absurd s-ar ajunge prin lege la un preț minim, s-ar rezolva problema. Oricum, sperăm ca în Parlament asta cu prețul minim să nu treacă, pe această temă ne luptăm în continuare.

– Ce recomandări veți face?

– Apropo de București și Ilfov, vom recomanda Primăriei să intre în legalitate cumva. Să semneze protocolul, să poată lucra cei care îndeplinesc standardele licențelor de București. Multe dintre licențele pe 5 ani își epuizează termenul în această primăvară. Sigur că va începe o altă discuție, pentru că unele firme nu și-au reînnoit parcul auto și mașinile sînt vechi.

– De ce vă temeți cel mai mult din toată nebunia asta legată de taxi?

– De provizoriul care se face eternitate.