Aflăm de aici, din publicația coordonată de fostul/actualul consilier personal al viceprimarului Claudiu Maior, deci suntem îndreptățiți să spunem publicația apropiată Primăriei, că s-a iaugurat o nouă pistă de biciclete, realizată prin trasarea unor marcaje rutiere pe str. Ion Eliade Rădulescu. Ce nu spune publicația, este că lucrarea este destul de precar executată, bordurile lipsă nefiind completate, iar vegetația din vecinătate nu a fost curățată nici ea. Pentru cei dintre dumneavoastră care nu știu, str. Ion Eliade Rădulescu este strada care face legătura dintre străzile Băneasa și Libertății, prin spatele unității militare, așa cum se vede în poza de mai sus.

Astfel, rețeaua de piste de biciclete din oraș se îmbogățește cu 500 de m și se adaugă pistelor deja existente pe str. Libertății, pe str. Livezeni de la intersecția cu str. Sf. Ioan până la ieșire din oraș, cea de la Podul Mureș spre Sîncrai, până la ieșire din oraș, cea de pe malul Mureșului de la Apele Române până la Podul Mureș și cea de pe Platoul Cornești. Orice apariție de noi piste de biciclete este de salutat, fie că vorbim de 20 de metri, 500 sau câțiva kilometri. Măsura unui oraș modern din punct de vedere urbanistic și al mobilității urbane este dată și de infrastructura rutieră destinată bicicliștilor. Din această perspectivă privind lucrurile, vestea e excelentă.

Însă dacă reparcurgem recensământul pistelor de bicicletă amenajate în Tîrgu-Mureș, orice biciclist va rămâne cel puțin dezamăgit. Fiecare pistă de bicicletă are minusuri, mai mari sau mai mici, unele fiind aproape inutile pentru transportul în comun, cel mult putând căpăta o destinație de agrement. Să le luăm pe rând. Cea de pe str. Libertății, este amenajată pe un trotuar adiacent unei străzi aflate la marginea orașului, cu rol de drum ocolitor pentru camioane, pe o porțiune din traseul destinat devierii traficului greu pe direcțiile Sighișoara – Reghin și Cluj – Reghin. Așadar, e și inutilă pentru transportul în comun, pentru că e la marginea orașului, iar pentru agrement e inatractivă din cauza traficului greu. Pista de la Platoul Cornești este și ea lipsită de caracter utilitar, fiind folositoare doar pentru agrement. Fiind însă prea scurtă (e chiar mai scurtă decât pista de alergare din aceeași zonă) și plasată pe Platoul Cornești, până la care nu ai acces special amenajat pentru biciclete, este și ea destul de puțin folosită. Cea de pe str. Livezeni este folosită cel mai mult pentru agrement sau, în scop utilitar, de locuitorii din Livezeni. Este însă prost executată, cu suișuri și coborâșuri abrupte la fiecare podeț, motiv pentru care unii bicicliști nici n-o folosesc, preferând marginea drumului. Cea de pe malul Mureșului dintre Apele Române și podul Mureș este strict de agrement, dată fiind poziționarea pe dig. Suprapunerea peste zona pietonală și suprafața de rulare o fac însă destul de neatractivă chiar și pentru agrement. În fine, similară cu cea de pe str. Livezeni ca poziționare la marginea orașului, e cea dintre Podul Mureș și localitatea Sîncraiu de Mureș. Aceasta e folosită în special de locuitorii din Sâncraiu de Mureș în scop utilitar. Și cu asta recensământul pistelor de bicicletă amenajate în Tîrgu-Mureș s-a terminat. Trebuie totuși să spunem că săptămâna trecută același viceprimar Claudiu Maior ne comunica pe Facebook vestea că o nouă pistă se va amenaja în Aleea Carpați de-a lungul canalului turbinei, de la Direcția Apelor până la intersecția cu str. Călărașilor.

Iar acum vă invit să aruncați o privire pe imaginea de mai sus, o hartă disponibilă prin aplicația Strava, care ne arată cu albastru cele mai intens circulate străzi de către bicicliști. Veți observa că niciuna din pistele existente nu se suprapune cu cele mai intens circulate artere de către bicicliști, sigura care se apropie fiind cea de pe str. Livezeni, evitată însă, după cum spuneam, din cauza execuției proaste. Harta e disponibilă gratuit și n-ar strica să o vadă și specialiștii din Primărie. Chiar dacă informațiile le sunt furnizate adesea și de societatea civilă, care și-a trimis începând de anul trecut reprezentant în comisia de circulație.

Cu toate acestea, constatăm că pistele de biciclete sunt făcute în continuare izolat, cel mai adesea în zonele de la marginea orașului, adesea sunt precar executate și deci, în continuare rămân la limita inutilității. Iar astfel, în majoritatea timpului, mai toți bicicliștii din oraș sunt nevoiți să folosească în continuare infrastructura rutieră destinată autoturismelor.