Giv autopiloten et frikvarter

Har du nogensinde oplevet at sidde til et møde og du sad og tænkte over den nærtstående skole-hjem samtale, måden du og din ægtefælle fik sagt farvel her til morgen på, planlægger din aften med ungerne, løse en arbejdsopgave du lige har fået, ting du har glemt eller skal huske at huske. Der er massevis af muligheder.

Vores krop er til møde, men vores opmærksomhed er et helt andet sted.

Måske har du også oplevet at kører på arbejde om morgenen og lige pludselig var du fremme, uden at du ved hvordan det gik til. Du har i tankerne været langt væk.

Du har tænkt, planlagt, dagdrømt og imens kørte du på autopilot.

Du udførte komplicerede aktiviteter som at skifte gear, bedømme bremseafstand, overholde fartgrænser, stoppe for rødt lys, blinke af, uden at være bevidst om du gjorde det.

I virkeligheden ret imponerende.

Kan du forestille dig, hvor mange andre komplicerede som ukomplicerede opgaver du kan udføre på autopilot i løbet af en dag. Opgaver hvor du er tilstede med din krop, men din opmærksomhed er et helt andet sted.

Spørgsmålet kan også sættes lidt på spidsen og lyde sådan her: hvor meget af din dag foregår på den måde, at du er tilstede med din krop men et helt andet sted i dine tanker.

Der kan være adskillige ting vi går glip af, når vi kører på autopilot, nogle ting er vigtigere end andre. Måske tonefaldet i dit barns stemme om morgenen som afslører at det bliver mobbet i skolen og af en eller anden grund ikke kan snakke om det. Men du opdager det ikke fordi din morgenmad med familien foregår på autopilot. Måske er det, det korte glemt i kollegaens ansigtsudtryk som viser at der er problemer på hjemmefronten som hun har brug for at snakke om, men du så det ikke, for du har travlt med at tjekke din mobiltelefon. Måske din vens stemmeleje, da snakken drejer ind på job og karriere, men du hører det ikke, fordi du har travlt med at tænke over en samtale du havde med en kollega tidligere på dagen eller blikket i en kundes øjne som kunne have bragt salget et helt andet sted hen.

Jeg bliver ofte spurgt, hvorfor er det nu så vigtigt det her med at være tilstede med både krop og tanker? Har vi mennesker ikke levet i mange år på den måde og klaret os udmærket?

Det bedste svar jeg kan komme op med er at illustrere det med følgende.

Forestil dig en gennemsigtig flaske med vand og sand i. Forestil dig at du ryster den. Vandet vil være grumset og sandet vil hvirvle rundt i vandet. Lader du flasken stå et stykke tid, falder sandet til ro på bunden og vandet bliver klart.

For 50 år siden, blev denne flaske måske rystet en gang om ugen. I dag bliver den måske rystet flere gange om dagen og sandkornene får ikke meget tid til at falde til ro.

Vores hjerner bliver tæppebanket med informationer fra mails, tv, radio, aviser, internet, smartphones og der er en konstant understrøm af støj på linjen. Vi sidder i stor- rums- kontorer, vi snakker i mobil i toge, busser og det offentlige rum som aldrig før. Skal vi ud og cykle eller løbe en tur, foregår det ofte med musik i ørene, i bilen radio/musik og hjemme kører tv, radio, vaskemaskine, opvaskemaskine, tørretumler, pc osv. Al denne uro gør at flasken rystes, så sandet hvirvles rundt, gang på gang.

Flasken er din bevidsthed, vandet er din hvile og hvert enkelt sandkorn er en tanke.

Udfordringen i dag er at der er rigtig mange ting, der ”slås” om vores bevidsthed, så det kan virkeligt være svært i en hektisk hverdag, at få sandkornene til at falde til ro.

Når din flaske konstant bliver rystet er din bevidsthed grumset og uigennemskuelig, segmenter af tanker hvirvler rundt i hovedet på dig og roen bliver du konstant revet ud af.

Lige nu sidder du måske og tænker; ”jeg har da godt nok travlt, men jeg syntes da at jeg får de overordnede ting med, her i livet” Hertil vil jeg svare. ”det lyder rigtig godt, så behøver du ikke spilde din tid på at læse videre her”

Måske får jeg dog lyst til at spørge dig; Kender du til udtrykket; at stå med det ene ben halvt ude af døren?

Det betyder, at være på vej et andet sted hen.

Kender du det at sidde og drikke god vin og nyde det, som vi nu gør det. Ind i munden ned i halsen og arhhh, det smagte godt. Det ene glas tager det andet glas og fik vi ikke lige smagt ordentligt på denne flaske, kan vi altid gentage handlingen ved at åbne endnu en flaske.

Har du nogensinde været til vinsmagning?

Først stikker du snuden godt ned i glasset og tager et par halv dybe indåndinger. Indtager vinens aromaer via din lugtesans og giver tid til at registrere nuancerne i sanseindtrykket. Herefter, ind i munden med vinen, give tid til at lade vinen ligge lidt i munden og lad vinen komme godt rundt i hele mundhulen, ned under tungen, ovenpå tungen, ud i kinderne, op og ned og rund i alle krogene af din mund. Vi undersøger nysgerrigt alle sanseoplevelserne. Den tid vi giver på denne handling, giver os en helt anden smagsoplevelse. Små nuancer af dufte og subtile smagsoplevelser bliver pludseligt bevidste for os og vi får en helt anden oplevelse af vinen. Selv efter vi har sendt vinen videre ned i vores fordærvelsessystem, kan vi sidde og smage den.

Tænk hvis vi kunne opleve blot lidt af dagen på denne måde. Give tid til at lade sanserne opleve de subtile nuancer i de daglige opgaver, gøremål og samtaler vi har i vores liv.

Men, hvordan gør vi, hvordan kan vi undgå at stå med det ene ben halvt ude af døren. Hvordan får vi krop og tanker til af være på samme sted.

Det hjælper ikke at vi siger til os selv, at nu skal vi tage os sammen, nu skal vi koncentrere os, bide tænderne sammen og forsøge at tvinge tankerne væk. Tanker kan ikke tvinges væk.

Prøv f.eks. at kigge lidt væk fra skærmen i et minuts tid og lad være med at tænke på en hvid bjørn……………………………………….

hvordan gik det?

Hvor mange gange tænkte du på en hvid bjørn.

Det er tit sådan, at jo mere vi modarbejder tanken, jo mere vedholdende bliver den. Bevidstheden er altid, i hvert eneste øjeblik, på udkig efter noget den kan beskæftige sig med.

Men, når vi nu ikke kan tvinge tankerne væk, hvordan kan vi så få flasken til at ligge stille og få tankerne i ro, så de ikke fjerner vores opmærksomhed et helt andet sted hen, end der hvor vores krop opholder sig.

Du kan prøve næste gang du sidder i et møde, en samtale eller en anden situation, som du ved fjerner dine tanker og gør dig fraværende. Læg mærke til hvad du tænker.

Når du bliver opslugt af dine tanker og bliver opmærksom på det, kan du spørge dig selv hvor de gled hen. Var det planlægning, bekymring, fremtid, fortid.

Anerkend, at det er sådan det er og giv slip. Der er ingen grund til at lave dobbelt skade ved også at dømme sig selv, forbliv blot opmærksom og nysgerrig. Hver gang du opdager at du tænker tanker, selvom hensigten var at være tilstede, opøver du evnen til at vide at du tænker når du gør det. Det er en særdeles værdigfuld viden at have om sig selv.

For vi kan alle blive offer for vores tanker og vi kan også alle ligeså vel træne at give slip på dem.