Baha Alhomsi har lige fået fri fra dagens danskundervisning, da han byder inden for i sit og familiens nye hjem i Kalundborg. Væggene i lejligheden er bare, bortset fra et enkelt billede i stuen, der er indrettet med de væsentligste møbler som sofa og spisebord. I fjernsynet kører Ramasjang med dansk børnefjernsyn, som familiens ældste søn, Mohamed på tre år, følger med i med et halvt øje. Hans lillebror, Abdulrahman på halvandet år, sover i soveværelset.

31-årige Baha Alhomsi kom til Danmark i august 2014 som flygtning fra den syriske borgerkrig, og for to måneder siden blev han familiesammenført med sin kone, Amani på 30 år, og deres to børn.

»Jeg ville oprindeligt til Holland, men vi fik at vide, at familiesammenføring gik hurtigere i Danmark, og at livet er mere stabilt her. Jeg var træt og havde brug for et fredeligt sted at være sammen med min familie,« fortæller Baha Alhomsi.

Både Baha og Amani Alhomsi er uddannede ingeniører og har tænkt sig at finde arbejde i Danmark. Men indtil de finder det, er de på kontanthjælp, mens de lærer dansk.

»Jeg arbejdede i otte år i Syrien, og jeg er ikke kommet hertil for pludselig at stoppe med at arbejde. Men den største forhindring er sproget. Arbejdspladserne vil have folk, der taler dansk,« siger Baha Alhomsi, der allerede har bestået tre danskprøver og nu er i gang med den fjerde.

I dag har familien Alhomsi 20.000 kr. efter skat at gøre godt med. Men står det til partierne i blå blok, kan en familie som Alhomsis se frem til at modtage langt færre penge fra det offentlige. Alle borgerlige partier ønsker nemlig en genindførelse af starthjælpen til nytilkomne flygtninge og indvandrere.

Læs også: Blå bloks nye starthjælp vil skabe mere fattigdom

Baha Alhomsi fortæller, at hans penge går til huslejen på 6.000 kr. og diverse andre udgifter til lejligheden, licens og mobiltelefon, mens hans kones penge går til børnenes børnehave, tøj og mad.

»I dag har vi et godt liv, vi kan sende vores børn til aktiviteter, og vi kan tage på restaurant ligesom alle andre normale mennesker i Danmark,« siger Baha Alhomsi. »Men vi har ikke til at spare op. Der er højst 5-700 kr. tilovers hver måned. Det kan være, at vi den næste måned har brug for noget ekstra tøj til min søn eller gerne vil have et sofabord. Eller hvis vi får en høj varmeregning, så skal der være penge til det. Det skal vi spare op til i flere måneder.«

Ifølge Venstres forslag skal en flygtning eller indvandrer som udgangspunkt modtage 5.900 kr. i den såkaldte integrationsydelse. For hvert integrationsmål, som man opfylder, kan man så stige 1.200 kr. Forslaget vil som minimum gælde for nytilkomne udlændinge, men Venstre vil også undersøge, om udlændinge, der allerede er i Danmark, kan blive omfattet. For en familie som Alhomsi vil forslaget, hvis det bliver realiseret, betyde, at Amani, der lige er kommet til landet, vil få 5.900 kr., mens Baha, der har taget danskprøver og snart skal arbejde på et plejehjem som frivillig, vil kunne få 8.300 kr. Kan han derudover umiddelbart bestå en prøve i viden om danske samfundsforhold, vil han kunne få 9.500 kr. I alt vil familien derfor efter skat kunne få omkring 10.000 kr. til rådighed – dvs. halvdelen af hvad de i dag får. Tidligere har undersøgelser peget på, at starthjælpen især går ud over børns deltagelse i f.eks. fritidsaktiviteter, og det ville også blive konsekvensen for familien, siger Baha Alhomsi.

»Hvis de skærer i ydelserne, så kan vi måske blive nødt til at droppe svømning for Mohamad. Men det er svært at forestille sig, hvordan vi ville skulle leve,« siger han og fortsætter: »I dag føler vi, at vores liv er stabilt, og at vi kan planlægge en fremtid. Hvis vi får færre penge, og Mohamad ikke kan komme til aktiviteter, vil det påvirke hans integration. Og det vil også have betydning for, hvilken mad vi kan spise.«

Én ting kan de borgerlige partier blive enige om: Starthjælpen skal genindføres. Det til trods for at eksperter og organisationer advarer om, at det vil øge fattigdommen, skade integrationen, og at det rammer børnene hårdest. For den syriske fl ygtning Baha Alhomsi og hans familie vil det betyde en halvering af rådighedsbeløbet. Ulrik Hasemann

På flugt fra krigen

Da borgerkrigen i Syrien i slutningen 2011 for alvor nåede Homs, hvor familien boede, flygtede Baha Alhomsi og hans familie.

»Der var krig. Regimet kom til vores område og begyndte at tage folk,« fortæller Baha Alhomsi og hans kone, der begge er sunnimu-slimer og derfor var i fare, da regimetro alawitter begyndte at gå efter sunnitter, som ifølge familien blev bortført og dræbt uden for byen. Selv flygtede Baha Alhomsi fra militærtjeneste og fik derfor asyl i Danmark. Inden da boede familien i en periode i Kuwait, men her var det ikke til at finde arbejde, og derfor søgte Baha Alhomsi mod Europa.

Ideen med at give nytilkomne som familien Alhomsi starthjælp er at skabe »en økonomisk tilskyndelse til hurtigere integration i Danmark«, som Venstre formulerer det.

Baha Alhomsi tror dog ikke på, at færre penge til nytilkomne flygtninge som ham selv vil gøre gavn.

»Hvis man har brug for penge og ikke kan få et rigtigt job, vil nogen jo lede efter sort arbejde eller måske begynde at stjæle ting. Hvis folk arbejder sort, betaler de heller ikke skat. Og så får staten heller ikke penge igen for det, den betaler til os,« siger Baha Alhomsi. Han mener dog, at det vil være i orden at skære i ydelserne for dem, der har været flere år i Danmark og endnu ikke har lært dansk eller fået et job.

»Det er forkert ikke at arbejde i måske 15 år, som nogle udlændinge gør. For dem vil det ikke være urimeligt at skære i ydelserne. Men for os nytilkomne hjælper det ikke at skære i ydelserne.«