Hvad kan man egentlig vide om gevinster eller tab ved en frihandelsaftale mellem EU og USA, som fjerner eksisterende toldbarrierer og strømliner europæiske og amerikanske love, regler og standarder på en række områder?

Mindre og mindre kunne man fristes til at svare i lyset af de stadig flere studier af spørgsmålet, som dukker op i takt med, at forhandlingerne om den såkaldte transatlantiske TTIP-aftale skrider frem.

Af samme grund vil SF’s Holger K. Nielsen nu have handels- og udviklingsminister Mogens Jensen (S) til at iværksætte en uafhængig faglig vurdering af en mulig aftales økonomiske og politiske konsekvenser, herunder for Danmark

I dag i Stockholm fremlægger de to svenske tænketanke Cogito og Katalys en fælles gennemgang af hele syv foreliggende analyser af en TTIP-aftales tænkelige betydning for økonomisk vækst, beskæftigelse og husstandsøkonomi i EU. Gennemgangen, udarbejdet for tænketankene af nationaløkonomen Markus Larsson og kandidat i internationale studier Rikard Allvin, konkluderer således:

»De potentielle økonomiske gevinster ved TTIP er meget svære at forudsige, og disse er givetvis helt afhængige af aftalens endelige udseende. Dog præges de studier, som citeres flittigst i debatten, af en mængde tvivlsomme forhold og ambitiøse antagelser stablet oven på hinanden. Der findes i den nuværende situation intet bevis for, at TTIP skulle være en vitaminindsprøjtning til Europas gældsplagede økonomier.«

De foreliggende studier svinger lige fra en forudsigelse i den såkaldte CEPR-rapport om et løft for EU’s BNP på 0,48 pct. eller 119 mia. euro efter en tiårig indfasningsperiode til en forudsigelse i det såkaldte Capaldo-studie af et jobtab i EU på 600.000 og et BNP-tab, der er størst i Nordeuropa: minus 0,5 pct.

CEPR-studiet er det, som EU-Kommissionen og den danske regering konsekvent refererer til. Afgørende for resultaterne er især, hvilke antagelser man gør i det enkelte studie, samt hvilken økonomisk model man efterfølgende lader sin computer regne på.

Hvad kan politikerne enes om?

Helt centralt er ifølge de svenske tænketankes gennemgang, hvor radikalt man forestiller sig, at EU’s og USA’s eksisterende love, regler og standarder kan strømlines og dermed muliggøre en øget handel hen over Atlanten. Altså hvor langt det faktisk vil vise sig politisk muligt at fjerne eller mindske de forskelle i regelværket, der i dag udgør såkaldt tekniske eller ikke-toldmæssige handelshindringer. Jo større harmonisering, desto større økonomisk gevinst ved aftalen, hedder det typisk.

EU-Kommissionen og CEPR-studiet baserer sig i sine udmeldinger om dette på en rapport lavet af konsulentfirmaet Ecorys i 2009, som efter at have spurgt erhvervsfolk, lovgivere og eksperter til råds anslår, at halvdelen af handelshindringerne faktisk er politisk påvirkelige – i Ecorys’ terminologi ’actionable’. De regelsæt, der af konsulentfirmaet anses for urørlige i TTIP-sammenhæng, er sådanne, som er bestemt af forskelle i sprog, kultur, vaner m.m.

Af disse politisk påvirkelige, ’actionable’, handelshindringer antager CEPR i et såkaldt ambitiøst scenarie, at politikerne i EU og USA faktisk kan enes om at fjerne halvdelen via en TTIP-aftale. Det er i dette ambitiøse scenarie, EU-Kommissionen henter de tal for økonomisk TTIP-gevinst, som man vedvarende bruger i debatten – de 119 mia. euro i BNP-løft etc.

Flere af de senere studier kritiserer imidlertid disse centrale antagelser i Ecorys- og CEPR-studierne.

»Ihukommende den manglende succes for tidligere forsøg på reguleringsmæssigt samarbejde mellem EU og USA synes dette at være et meget ambitiøst (og urealistisk) mål,« skriver f.eks. politologerne Ferdi De Ville og Gabriel Siles-Brügge fra henholdsvis Ghent University og University of Manchester. De har i tidsskriftet New Political Economy offentliggjort en kritisk analyse af de modelberegninger, Ecorys og CEPR har gennemført. »En øvelse i håndtering af fiktive forventninger« kalder De Ville og Siles-Brügge de pågældende modelstudier.

»Når man ser nærmere på disse forudsigelser, bliver det ikke blot klart, at de bygger på meget diskutable antagelser, men også at disse modeller dækker over mange vanskelige og politisk følsomme beslutninger,« skriver de to politologer.

De venter, at det på en række konkrete områder vil vise sig politisk umuligt at slå bro over Atlanten, og at det ambitiøse scenarie, EU-Kommissionen henviser til, derfor er for ambitiøst. Et kritisk studie udført af Austrian Foundation for Development Research for Europa-parlamentets Grønne gruppe hæfter sig ved, at Ecorys’ skøn for ’actionability’ bl.a. baserer sig på rundspørgen blandt erhvervsfolk og derfor »grundlæggende er et mere eller mindre sofistikeret gæt fra en gruppe personer med særinteresser«. En større granskning foretaget af parlamentets forskningsservice, EPRS, taler om »fundamentale vanskeligheder« ved at definere, hvad der er politisk påvirkeligt og kalder det f.eks. en »grov forenkling«, når Ecorys opererer med én teknisk handelsbarriere for hver sektor i erhvervslivet, endskønt der inden for hver sektor er meget forskellige virksomheder og produkter, som er påvirket meget forskelligt af dagens mange love, regler og standarder.

Dagens redegørelse fra de to svenske tænketanke siger, at »EU-Kommissionens retorik præges af et åbenbart problem, når man på den ene side påpeger, at miljø- og forbrugerbeskyttelse ikke skal udvandes, og at retten til at regulere skal forsvares, samtidig med at man mener, at afskaffelsen af halvdelen af alle politisk påvirkelige ikke-toldmæssige handelshindringer er et realistisk resultat af forhandlingerne. Reelt udgøres mange af de politisk påvirkelige ikke-toldmæssige handelsbarrierer netop af lovgivning om miljø- og forbrugerbeskyttelse.«

Ecorys siger selv om sin estimering af, hvor meget regelværk der er politisk påvirkeligt:

»Endskønt det metodemæssigt er bedre end at antage, at alle regelbaserede forskelle kan håndteres, er brugen af actionability-begrebet et skøn og må nødvendigvis tolkes med forsigtighed.«

Næste skridt i øvelsen er at putte denne og andre antagelser ind i en computermodel og regne på, hvad det økonomiske udbytte af en således defineret TTIP-aftale så kan blive.

Ligevægtsmodellen

Dette er af Ecorys og CEPR samt i det såkaldte Bertelsmann-studie gjort ved brug af en såkaldt generel ligevægtsmodel, i fagsproget CGE. Også det er genstand for megen diskussion og for kritik i flere af de øvrige foreliggende studier.

Parlamentets EPRS-granskning gør f.eks. opmærksom på, at mens det er relativt let at regne på effekten af at fjerne en toldbarriere – fordi den er direkte opgjort i penge – er det ulig meget vanskeligere at oversætte en teknisk handelsbarriere – f.eks. en bestemt lovregel – til en præcis økonomisk effekt, der kan puttes ind i modellen.

»Den reguleringsmæssige kerne i TTIP gør det ekstremt svært for økonomer at få overblik over den forventede økonomiske betydning af forhandlingsresultatet,« påpeger EPRS, som samtidig finder, at der ikke findes bedre modeller til denne slags bedømmelser end den type CGE-model, CEPR har brugt.

En anden markant forenkling i generelle ligevægtsmodeller er ifølge parlamentets forskningstjeneste, at de antager »perfekt ligevægt mellem udbud og efterspørgsel af arbejdskraft på lang sigt«.

Det betyder, at hvis TTIP-aftalen rammer et givent erhverv i EU, fordi mere konkurrencedygtige amerikanske virksomheder får øget markedsadgang, og dette fører til nedgang og fyringer i det pågældende erhverv, så får det i CGE-modellen ingen overordnet effekt på beskæftigelsen, fordi modellen – pr. definition – opererer med ligevægt i form af fuld overførsel af de arbejdsløse til nye job i andre sektorer. I et TTIP-studie udført af økonomen Jeronim Capaldo, Tufts University, bruges en helt anden type model, FN-modellen, som kan belyse ændringer i beskæftigelsen. Endskønt også denne model rummer usikkerhed og antagelser og har sine kritikere – heriblandt EU’s handelskommissær Cecilia Malmström, der kalder den »uegnet« – leverer den et bud på beskæftigelseseffekten i EU af en TTIP-aftale: minus 600.000 arbejdspladser.

SF: Giv os en uvildig granskning

Over godt 100 sider gennemgår dagens rapport fra de svenske tænketanke Cogito og Katalys de forskellige foreliggende studier og granskninger af en mulig TTIP-aftale. Rapportens forfattere konkluderer, at de økonomiske prognoser bør »tages med et ordentligt gran salt«.

Rapporten ser også på andre aspekter af aftalen, herunder det kontroversielle ISDS-element, dvs. det overnationale voldgiftstribunal, der skal give investorer øget beskyttelse mod regeringsindgreb.

»Vi håber, at den demokratiske samtale om TTIP og ISDS nu tager fart i offentligheden. Endnu er der tid til at påvirke denne aftale,« skriver tænketankene.

SF’s medlem af Folketingets Europaudvalg, Holger K. Nielsen, vil på baggrund af rapporten have den danske regering til at tage den faglige debat om TTIP-aftalens økonomiske og politiske konsekvenser alvorligt.

»I stedet for bare at sige halleluja til TTIP, som handelsminister Mogens Jensen har gjort, må den danske regering sørge for, at der bliver foretaget en uafhængig dansk analyse af det her, så vi kan få et mere kritisk syn på det og mere specifikke vurderinger af, hvad TTIP kan få af konsekvenser for Danmark og dansk økonomi, men også en vurdering af de politiske konsekvenser. Der er bestemt behov for et bedre vidensgrundlag for en diskussion, end vi har i øjeblikket,« siger Holger K. Nielsen. Han vil nu via et spørgsmål til handels- og udviklingsminister Mogens Jensen (S) bede om en sådan uvildig granskning.

Det nuværende lettiske EU-formandskabs udenrigsminister Edgar Rinkevics sagde forleden, at TTIP-forhandlingerne, som foregår mellem EU-Kommissionen og den amerikanske regering, næppe kan afsluttes i år, sådan som det hidtil har været ambitionen.