Det er kun få uger siden, AIDS-Linien kunne fejre sin 30-års fødselsdag, men den fest, som både de ansatte og frivillige havde glædet sig til, blev til gravøl.

Få dage inden festen modtog linjens 45 frivillige en mail, hvor de med øjeblikkelig varsel blev fjernet fra rådgivningsarbejdet. Begrundelsen er, at linjen fremover skal bemandes med fem allerede fastansatte, der har en ’terapeutisk og/eller sundhedsfaglig baggrund’, Men det argument forstår sygeplejerske og frivillig hos AIDS-Linien Tina Bruun slet ikke.

»Jeg har 25 års erfaring som sygeplejerske på infektionsmedicinske afdelinger, og jeg været tilknyttet AIDS-Fondet som frivillig siden 2003 med flere vagter hver måned. I alle årene har der været obligatorisk videreuddannelse i al ny viden på området. Hvis ikke det gør mig kvalificeret, så ved jeg ikke, hvem der er,« siger Tina Bruun.

Det spørgsmål kan Jan Gerstoft, der er overlæge og professor på Rigshospitalets infektionsmedicinske afdeling, heller ikke svare på.

»Jeg er i mit arbejde med hiv-smittede ikke stødt på nogen, der er blevet forkert rådgivet af de frivillige. De har udvist stor omhu, ja flere af dem er jo kolleger her fra afdelingen,« siger han.

Udover Tina Bruun er der blandt de øvrige frivillige syv sygeplejersker, tre læger, en krisepsykolog, en fysioterapeut, to sexologer, en jurist og en præst.

Buffer for det offentlige

I praksis har omstruktureringen på AIDS-Linien betydet, at telefontiden er reduceret til perioden mellem 10 og 14 på hverdage. Før var der åbent fra 9-20 på hverdage, og man kunne også ringe, maile eller chatte i weekender og på helligdage. Ifølge hiv-rådgiver Tinne Laursen fra Aarhus Universitetshospital Skejby er den begrænsede telefontid problematisk.

»AIDS-Linien har haft en utrolig stor betydning og i mange situationer været en buffer for det offentlige. F.eks. har jeg flere gange stået med en fortvivlet nysmittet lige inden fyraften, hvor de professionelle skal hjem, og så har jeg kunnet henvise til linjen og vidst, at vedkommende var i gode hænder. Selvom hiv ikke er en dødsdom i dag, rammer en diagnose meget hårdt,« siger Tinne Laursen.

Antallet af hiv-smittede i Danmark har ligget stabilt de sidste år, men i perioden 2014-2015 steg henvendelserne til AIDS-Linien fra 7.547 til 8.432.

»Når flere og flere bruger linjen, er det, fordi der er et behov for den type rådgivning, og jeg kan slet ikke forstå, det er nationalt forsvarligt at indskrænke det så markant. Når man kun kan henvende sig mellem 10 og 14, bliver det korte og kliniske spørgsmål og samtaler. Men hvad med dem, der er mest skrøbelige, som ringer om aftenen, når de er bange og fyldt med spørgsmål? De frivillige gjorde et fantastisk arbejde, og det er helt uforståeligt, at ledelsen siger nej tak til deres indsats,« siger Tinne Laursen.

Direktøren har sagt op

Det er en enig ledelse, der har truffet beslutningen om at fjerne de 45 frivillige. Direktøren i AIDS-Fondet, Klaus Legau, forklarer:

»Vi er i gang med at omlægge strukturen i fondet. Rådgivningen skal integreres i det øvrige forebyggelsesarbejde, og det gør vi bedst ved at lade fastansatte stå for den. Jeg har stor respekt for det arbejde, de frivillige på AIDS-Linien har udført, men vi skal ikke fastholde noget, der ikke længere er brug for.«

Klaus Legau beklager, at de frivilliges afgang blev begrundet med, at der skulle være bedre sundhedsfaglig bemanding på rådgivningen.

»Nu er det heldigvis sådan, at jeg ikke har stået i denne situation en hel masse gange, så jeg har lavet nogle fodfejl. Der er intet at udsætte på de frivilliges faglighed, og jeg håber, de vil fortsætte deres arbejde i fondet – i andre opgaver.«

For Tina Bruun er det tilbud en ringe trøst.

»Det er rådgivningsarbejdet, jeg brænder for. Med al respekt for dem, der deler kondomer ud i homomiljøet fredag nat, så er det ikke det, jeg vil, og der er mig bekendt heller ingen af de andre frivillige fra linjen, der har fundet nyt arbejde i fondet.«

Nyt arbejde har direktøren, Klaus Legau, til gengæld fået pr. første februar. Kort efter at de frivillige blev fjernet, sagde han sit job i AIDS-Fondet op.

»Der kom et tilbud, jeg ikke kunne sige nej til, selvom det er et pokkers uheldigt tidspunkt,« forklarer han.

Klaus Legaus opsigelse gør situationen endnu mere uforklarlig for de frivillige.

»Han starter en slags revolution, hvor han efterlader 45 mennesker, der har givet deres tid, faglighed og hjerteblod til en sag, de brænder for, og så går han sin vej? Jeg håber virkelig, der kommer en ny direktør, der kan se værdien i vores arbejde,« siger Tina Bruun.

Den drøm punkterer Gitte Kronborg, der er bestyrelsesformand i AIDS-Fondet.

»Det er absolut intentionen at fastholde den strategi, Klaus Legau og bestyrelsen har påbegyndt. Også med en ny direktør.«

Det siger brugerne af AIDS-Linien: Karsten, 56 år: »Jeg havde været sammen med en prostitueret, og vi brugte ikke prævention. Efterfølgende hørte jeg et rygte om, at hun var hiv-smittet, og så gik jeg sgu i panik. Hos lægen fik jeg taget en test, men jeg måtte vente tre måneder på et svar. I den periode tænkte jeg ikke på andet, og det, der reddede mig fra at gå helt ned, var, at jeg kunne ringe til AIDS-Linien både tidligt og sent. Næsten hver uge ringede jeg og fik information, trøst og forståelse. Hvor skulle jeg ellers have fået det i så skamfuld en situation?« Allan, 36 år: »Som biseksuel har jeg altid været ekstremt nervøs for at blive smittet med HIV. Selv efter sex med prævention, har jeg følt, jeg fik alle mulige symptomer, og når angsten har været ødelæggende, har jeg ringet til AIDS-Linien. Det, man taler med AIDS-Linien om, kan man ikke dele med andre. Heller ikke andre kriserådgivninger. Det har jeg prøvet en enkelt gang, men det blev en underlig snak, fordi det handlede om noget seksuelt, som de intet vidste om.« Klaus, 52 år: »Jeg arbejder som operationssygeplejerske og for nogle år siden, havde jeg et uheld med en brugt skalpel. Min eneste tanke var om patienten fejlede noget. Jeg fik taget en test med det samme, men der ville gå tre måneder, før der var et svar. Jeg følte mig handlingslammet, men ringede så til AIDS-Linien, og her var der tid og kompetence til at berolige og forklare på en helt anden måde, end der er i det travle sundhedsvæsen, jeg selv er en del af.« Brian, 53 år: »Det er 23 år siden, jeg blev smittet med hiv, og jeg har haft samtaler med rådgivere mange gange i løbet af årene. Den bredspektrede faglige sammensætning på linjen har givet kvalificeret hjælp til både medicinske, seksuelle, juridiske og psykologiske spørgsmål. F.eks. hvordan man fortæller sin omgangskreds, at man er smittet. Eller hvordan det bedst håndteres, når arbejdspladsen modtager anonyme breve om, at man er smittet.«