Hei, denne artikkelen er over ett år gammel og kan inneholde utdatert informasjon

Noe er i ferd med å endre seg i den private delen av barnehagesektoren.

Mens private barnehager tidligere stort sett var eid av lokale stiftelser, foreninger og foreldregrupper, tar store barnehagekjeder over i stadig større grad.

Hvis utviklingen fortsetter, vil kjedebarnehagene være i flertall i 2025.

-Trenden går klart i den retningen, sier Trond Erik Lunder ved Telemarksforsking til Dagbladet.

Han har utarbeidet en rapport som ser på konsekvensene av framveksten av store barnehager, på oppdrag for en gruppe som kaller seg Aksjonsgruppa for enkeltstående barnehager.

Barnehager som ikke er en del av en kjede, er redusert fra 2330 barnehager i 2013 til 1996 barnehager i 2017, ifølge rapporten.

- Vil vite konsekvensene

Bente Seierstad har vært i barnehagebransjen i 20 år, og er en av dem som står bak aksjonsgruppa. Hun sier endringene de erfarte, var bakgrunnen for at de ba Telemarksforskning om et notat om bransjen.

- Noe skjedde etter landsmøtet i Private Barnehagers Landsforbund i 2017. Da satt det 300 personer i salen, men det viste seg at ni eiere satt med over 50 prosent av stemmene. Vi ville vite hva det betyr at så få eiere skal styre sektoren framover, forteller hun.

Høyere avkastning

På oppdrag for regjeringen har Telamarksforskning tidligere avdekket at private barnehager i 2017 fikk nesten 1 milliard kroner mer til pensjonsutgifter enn det de faktisk benyttet.

I den nye gjennomgangen kommer det fram at kjeder med over 20 barnehager har dobbelt så høy avkastning per barn som de barnehagene som ikke er i kjeder.

De enkeltstående barnehagene har et gjennomsnittlig årsresultat per barn i heltidsplass på 2394 kroner, mens de største kjedene har et overskudd på 5427 kroner.

Årsresultatet kan sies å representere de ressursene som ikke brukes til barnehagedrift, skriver Lunner, som selv var overrasket over funnet.

Høyere overskudd kan delvis spores tilbake til lavere bemanning, også når en ser bare på dem som jobber direkte med barna, heter det i rapporten.

Velges ikke bort

Samtidig beskriver rapporten en markedssvikt.

Barnehager som bruker lite ressurser på barnehagedrift, blir ikke nødvendigvis valgt bort av foreldrene. Fritt brukervalg og konkurranse regulerer ikke sektoren på den måten det var tenkt.

I rapporten peker forskeren på flere områder med stor dominans fra én eier, som Sauherad kommune, der samtlige barnehager er drevet av én privat eier.

Han mener at BDOs funn i en tidligere rapport - at avkastningen i barnehager er klart høyere enn i sammenliknbare bransjer - tyder på markedssvikt.

Blant momenter som svekker sammenhengen mellom kvalitet og etterspørsel nevner han sosiale bånd og geografiske forhold.

- I tettbygde strøk vil det kanskje være mer konkurranse, men slik det ser ut, må man enten regulere for å kvalitetssikre mer, eller så må man få et mer håndterbart system for økonomiske tilsyn. De reguleringene som har vært fram til nå, har ikke vært tilstrekkelige, sier Lunder til Dagbladet.

- Ikke samsvar

Foreldrene og storsamfunnet har bare delvis sammenfallende kvalitetsbegrep. For eksempel vil åpningstider og geografisk nærhet ha større betydning for foreldrene enn for samfunnet.

- Når du er en stor eier er det mulig å redusere kvaliteten uten å bli utkonkurrert. Ofte vises det til foreldreundersøkelser, men det er bare en status på hvordan foreldrene opplever barnehagene, ikke om det er i tråd med samfunnsoppdraget. Det behøver ikke være samsvar. En barnehage kan gjøre mye, som ikke henger sammen med samfunnsmandatet, men så lenge foreldrene er fornøyd, er dette det viktigste, sier Seierstad, som peker på dette som et av de interessante funnene.

Telemarksforskning ser ikke ensidig negativt på framveksten av kjeder. Stordriftsfordeler kan også gi grunnlag for høyere kvalitet og mer effektiv bruk av ressursene

- Mister troverdighet

For de enkeltstående barnehagene har saker om store verdier som er hentet ut av private barnehager vekket bekymring. Rapporten viser også at de store har mest innflytelse politisk.

- Det gjør at vi får svekket troverdighet og går utover oss andre, enkeltstående ideelle barnehager som bruker hver krone på barna, som det står i loven at vi skal. I dag er det store forskjeller fra kommune til kommune på hvor mye tilskudd en får. Jeg tror ikke vi får gjort noe med det, når det avdekkes at de store tar så mye. Det framstår det utad som her er det allerede altfor mye penger.

- Kjeder og enkeltstående barnehager har ulike interesser. I rapporten kommer det tydelig fram at vi har mindre innflytelse over utviklingen av sektoren enn de store kjedene.