Noen ganger er bunnplassering det beste: Norge ligger blant landene med lavest cannabisbruk blant ungdom i Europa, viser nye tall fra Folkehelseinstituttet. Siden årtusenskiftet er bruken nær halvert. I den aktuelle debatten om ruspolitisk reform må vi gjøre endringer, men ikke glemme å ta vare på det som faktisk virker.

Denne uken kom siste statusrapport på rusmiddelbruk i Norge fra Folkehelseinstituttet, «Rusmidler i Norge 2016». Mens det tidvis gis inntrykk av i rusdebatten at cannabisbruk er stadig mer vanlig, gir rapporten fasiten: På befolkningsnivå var det 1,7 prosent som brukte cannabis sist måned. Med andre ord var det 98,3 prosent som ikke gjorde det. Det er ingen økning her. Cannabis er hverken en vanlig del av norsk hverdagskultur eller festkultur. Fra et folkehelseperspektiv er det veldig positivt. Lav bruk begrenser også antallet som får problemer med bruken. Kunnskapsrapporten fra Verdens helseorganisasjon (2016) viser at 1 av 6 unge som bruker cannabis blir avhengig. Det samme gjelder 1 av 3 dagligbrukere. En ny rapport fra The National Academies of Sciences, Engineering and Medicine viser til økt risiko for schizofreni og psykose eller svekket evne til læring, hukommelse og oppmerksomhet ved cannabisbruk. Å holde ungdomsbruken lav er særlig viktig fordi ungdom er mer sårbare for skade ved bruk.

Feil med svartmaling

I den aktuelle rusdebatten framstilles det tidvis som om norsk ruspolitikk har mislykkes på alle punkt. Vi har uten tvil utfordringer. Altfor mange opplever at oppfølging og ettervern svikter etter rusbehandling og soning. Det er også i denne overgangen risikoen for overdosedød er størst, så økt innsats for å unngå «sviktsoner» i rusomsorgen er helt nødvendig. Samtidig skjer det mye positivt, med en opptrappingsplan for rusfeltet som allerede begynner å få effekt gjennom økt behandlingskapasitet og bedre mottaksapparat i kommunene. Den iverksatte strategien mot overdose er et viktig tiltak, blant annet med økt spredning av motgift i nesesprayform. Forskerne bak den nye rapporten peker også på at nyrekrutteringen til de tunge rusmiljøene er redusert. En framstilling om at vi har mislykkes i Norge og derfor må tenke nytt om alt, stemmer rett og slett ikke. På skadereduksjon ligger vi foran mange, blant annet med snart 8.000 mennesker på legemiddelassistert rehabilitering (LAR). Vi trenger bare å se til Sverige, der sprøyteutdeling fortsatt er kontroversielt. Ja, vi har høy narkotikadødelighet, men ikke høyere enn andre europeiske land. Det er ikke et argument mot forbud og innsats, men et argument mot svartmaling og for å gjøre mer av det vi gjør nå: opprettholde forbud for forebygging, gripe inn tidlig, gi helsehjelp til de tunge brukerne og sørge for at flere får behandling og god oppfølging.

Ny ruspolitikk

I flere partier pågår nå en debatt om ruspolitikken som skal vedtas på landsmøtene til våren. Høyres forslag kom i forrige uke. Her befester Høyre det som ser ut til å bli rådende ruspolitikk framover: Forbudet mot narkotika består, men vi må tenke nytt om reaksjoner, slik at vi får en ruspolitikk som virker bedre.

Politisk er det bred enighet om at lite blir bedre av å bøtelegge tunge narkomane som allerede strever med gjeld. Høyres Bent Høie og Arbeiderpartiets Torgeir Micaelsen sier omtrent det samme om hjelp framfor straff til mennesker med rusproblemer som ny hovedretning. En systemendring som vrir fra straffereaksjoner til alternative reaksjoner, inkludert helse, er en naturlig fortsettelse av de endringene som alt er gjort i norsk ruspolitikk. Det er allerede veletablert både som prinsipp og praksis å legge til rette for alternative reaksjoner, som soning i behandlingsinstitusjon, såkalt paragraf 12-soning, eller narkotikaprogram med domstolskontroll, som fra 1. januar gjelder nasjonalt.

Det er etablert et raust rom for alternative reaksjoner innenfor det gjeldende lovverket, både med påtaleunnlatelse og helseoppfølging. Unge som tas for bruk og besittelse i dag, får tilbud om ungdomskontrakter istedenfor bøter. Kristiansand kommune er en av de med lengst erfaring på dette. Erfaringen derfra er at 95 prosent velger dette alternativet. Sju av ti gjennomfører oppfølgingen og hele 95 prosent av disse sier de vil anbefale andre å følge et slikt opplegg. Erfaringene fra helsearbeidere og andre som jobber med slike kontrakter, er at mange unge får god hjelp og stanser en dårlig utvikling i livet. Ungdom på vei inn i rusbruk trenger ikke at rusbruken overses. De trenger et fellesskap som griper inn, også når det ikke er ønsket fra den unge der og da.

De nye tallene viser at summen av norsk ruspolitikk gir gode resultater på flere områder. Dette er viktig å ta med i den videre debatten: Vi må ta vare på det som virker.