Isä ei ole vuosikausiin saanut oikeutta. Seuraavaksi hän yrittää kannella ihmisoikeustuomioistuimeen.

Kuusivuotias tyttö pahoinpideltiin.

Selvisi jo aiempi urkinta.

Alkoi vuosien oikeusrumba.

Savolainen Juha on käynyt oikeustaistoa vuosia. LUKIJAN KUVA

Juha, 54 ja Eija, 53, ovat Savossa asuva opettajapariskunta. Heidän perheessään on kolme lasta, poika ja kaksi tyttöä.

Perheen isä ja äiti ovat käyneet vuosia oikeustaistelua eri viranomaisia, lähinnä poliiseja vastaan.

Tapahtumavyyhti alkoi vuonna 2009 perheen asuessa pienellä savolaispaikkakunnalla.

Tytär oli tuolloin kuusivuotias.

Pihaleikeissä kaksi naapureiden samanikäistä poikaa kuristivat ja väänsivät kädestä tytärtä, joka kertoi asiasta kotona.

- Kun asiaa lähdettiin selvittämään naapuriin, tämä eskaloitui, sanoo Juha.

Poliisin poika

Toinen tyttöä pahoinpidelleistä lapsista oli poliisin poika.

Kun perhe meni selvittämään asiaa, tuli poliisi-isä paikalle.

Hän kertoi Eijalle, että hänen miehestään Juhasta on poliisilla salassa pidettäviä tietoja.

- Hän antoi ymmärtää, että minulla olisi rikollista taustaa tai vastaavaa. Meillä ei ole kellään rikosrekisteriä. Muutama vuosi sitten suoritin järjestyksenvalvojakortin. Edelleen minulla on kaikki aseluvat ja olen pyytänyt rikosrekisteriotteet, että onko siellä merkintöjä. Yhdet ylinopeussakot olen saanut, Juha kertoo.

Joutuivat muuttamaan

Perhe pohti asiaa ja mietti, miten toimia. Aikaa kului puoli vuotta.

Tällä välin perheestä alettiin levittää ikäviä juttuja. Naapurit myös käyttäytyivät tylysti etenkin perheen äitiä kohtaan.

Hänestä tehtiin perättömiä kanteluita ja rikosilmoituksia hänen toimiessaan paikallisen koulun rehtorina. Hänen väitettiin olevan mielenvikainen, vaarallinen ja aiheuttavan vahinkoa lapsille.

- Ohi kulkiessaan naapurin vaimot näyttivät vaimolleni hullun merkkiä ja keskisormea. Koskaan ei tiennyt mitä tulee.

Myös tyttären kiusaaminen koulussa ja koulumatkoilla jatkui niin, että hänelle jouduttiin järjestämään kilometrin koulumatkalle koulukyyti. Poliisi tutki koulussa ja koulumatkoilla tapahtuneet pahoinpitelyt ja kiusaamisen, jonka todettiin tapahtuneen, mutta alle 15-vuotiaat eivät ole rikosoikeudellisessa vastuussa. Jostain syystä poliisi ei tehnyt asiassa lastensuojeluilmoitusta.

- Pojat jatkoivat. Siinä oli nyrkillä lyömistä, tönimistä ja sanallista uhkailua.

Perhe päätti muuttaa pois ja pani talonsa myyntiin. Eija joutui jättämään työnsä rehtorina.

Kymmeniä uteliaita

Selvittääkseen, miten naapurin poliisimies on hänen tietojaan katsonut, Juha kysyi neuvoa Kuopion poliisilaitoksen lakimieheltä. Hän kertoi, että lokitietojen tarkastamista voi pyytää poliisilta. Lakimiehen mukaan naapurin tietoja ei saa katsoa.

Häntä kuulusteltiin ensimmäisen kerran joulukuussa 2010 Itä-Suomen poliisin toimesta.

- Kuulustelun yhteydessä kerroimme nämä tapahtumat ja selvisi, että lokitietopyyntöjä ei ollut tehty, vaikka pyyntö oli. Myös vaimoni pyysi, että ne katsotaan. Tiedot tarkastettiin ja kävi ilmi, että naapuri oli katsonut jo 2009 aikana tietojani.

Miksi naapurin poliisi urkki jo ennen mitään konfliktia isän tietoja, hän ei osaa sanoa.

- Naapurussuhteen takia ei olisi ollut oikeutta tietoja katsoa. Se on ollut uteliaisuutta ja taustan selvittämistä. Lähtökohtaisesti ajattelisin, että se on poliiseilla vähän maan tapa. Kiinnijäämisen riski on olematon ja rikoksista saadut rangaistukset eivät toimi pelotteena.

Toista sataa poliisia urkki

Ensimmäisillä pyyntökerroilla he eivät saaneet täydellistä listaa lokitiedoistaan.

- Meille ei annettu niitä lokitietoja kokonaisuudessaan, vaan poliisi antoi ne niiltä osin, jotka koskivat naapuria ja muutamaa muuta poliisia. Poliisi kieltäytyi päätöksessään luovuttamasta kaikkia tietoja käyttöömme.

Perhe joutui hakemaan lokitietojaan hallinto-oikeuden kautta. He voittivat Pohjois-Suomen hallinto-oikeudessa ja korkeimmassa hallinto-oikeudessa. Itä-Suomen poliisilaitos ei luovuttanut KHO:n määräämiä lokitietoja, vaan luovutti samat tiedot kuin se oli luovuttanut 2010. Isä vei asian ulosottoon, josta jälleen käytiin oikeutta. Käräjäoikeus määräsi tiedot luovutettavaksi. Pohjois-Savon poliisilaitos valitti käräjäoikeuden päätöksestä hovioikeuteen ja voittivat jälleen. Hovioikeuden päätöksestä huolimatta Itä-Suomen poliisilaitoksen oikeusyksikkö luovutti vain osan tiedoista.

- Esimerkiksi vaimoni ja poikani urkinnat salattiin ja siten se salasi suurimman osan tietojamme katsoneiden poliisien urkinnoista.

- KHO:n päätöksen jälkeen tuli toinen päätös Pohjois-Suomen hallinto-oikeudesta. Kajaanissa kihlakunnansyyttäjä luovutti tammikuussa 2016 lokitietoja noin 150 poliisista, jotka ovat katsoneet tietojamme liittyen KHO:n päätökseen. Samalla selvisi, että naapuri oli urkkinut myös 2009-2010 myös vaimoni Eijan ja poikani tietoja. Vaimoni on tehnyt naapurista kolme rikosilmoitusta liittyen lokitietoihin. Näitä ei ole tutkittu, eikä hän ole saanut yhdestäkään tutkinnan lopettamispäätöstä, vaikka on kannellut asiasta muun muassa poliisihallitukseen.

Vuoden 2016 joulukuussa saimme ensimmäiseen rikosilmoitukseemme liittyvät lokitiedot, joista selvisi, että vuosien 2009-2010 välisenä aikana 30 poliisia Keski-Suomesta, Pohjois-Savosta ja Joensuusta on katsonut tietojani. Siinä taisi olla joku hätäkeskuspäivystäjä ja tullinkin virkamies. Syytä en tiedä. Onko se lähtenyt eskaloitumaan naapurin urkintojen ja tekemieni rikosilmoitusten jälkeen?

Hän uskoo tiedon tapauksesta levinneen suusta suuhun ja herättäneen uteliaisuutta samaan tapaan kuin Mika Myllylän urkintatajupakassa.

Hän on saanut myös kolmesti samalta ajanjaksolta naapurin urkintoja koskevat lokitiedot, jotka ovat olleet joka kerta hieman erilaisia, minkä vuoksi hän ei usko niiden luotettavuuteen.

- Lisäksi poliisi jättää tutkimatta noin 10 erilaista rekisteriä, joista voisi paljastua tietojen urkinnat. Yhtenä esimerkkinä poliisin Epri-rekisteri. Poliisin ja syyttäjien salailun vuoksi kaikki tietojemme katsomiseen liittyvät rikokset olivat vanhentuneet. Näyttää siis siltä, että poliisin ja syyttäjien ei tarvitse noudattaa lakia eikä hovioikeuden päätöstä, jos se haluaa suojella rikoksiin syyllistyneitä poliiseja.

Naapuri teki rikosprofiilin

Vyyhteen liittyy vuosien mittaan lukuisa määrä käänteitä ja yksityiskohtia.

Rikosilmoituksia on tehty puolin ja toisin.

Mielenkiintoinen asia on Juhan mielestä se, että kihlakunnansyyttäjä ei ensimmäisessä rikostapauksessa edistänyt tutkintaa.

- Hän ensin sanoi, että naapuri on tehnyt hänestä kantelun, että hän on esteellinen. Hän oli itse todennut valtakunnansyyttäjänvirastolle, että hän ei ole esteellinen. Hän odotti viisi päivää henkilörekisteririkoksen vanhenemisen ohi, että rikos oli vanhentunut, vaikka hänellä oli vuosi aikaa nostaa syyte. Todellisuudessa urkkimiset olivat jatkuneet, eli henkilörekisteririkos ei ollut vanhentunut.

Mies katsoo, että järjestelmän sisällä syyttäjät ja poliisit suojelevat toisiaan.

- Mielenkiintoinen piirre on myös se, että naapuri sai tutkinnan aikana ja ollessaan rikoksesta epäiltynä tehdä minusta rikostutkintaa. Hän luokitteli minut perättömässä profiloinnissaan vaaralliseksi rikolliseksi. Hän oli tehnyt tämmöisen minusta syyteharkinnan aikana virkatyönään ja se oli annettu syyttäjälle lisämateriaaliksi. Minulle sitä ei esitutkinnassa annettu vaan sain sen tietosuojavaltuutetun kautta vasta vuosia myöhemmin.

"Valvontaa ei ole"

Juha on käynyt vuodesta 2010 oikeutta saadakseen tietää, mitä tietoja hänen perheensä jäsenistä on katsottu ja kuka niitä on katsonut. Hän haluaa saada perusteettomasti tietoja urkkineet vastuuseen.

- Väitän, että poliisilla ei ole valvontaa siitä, kuka tietoja katsoo. Käytännössä poliisirikoksia tutkivat poliisit ja syyttäjät jättävät rikokset tutkimatta ja antavat rikoksesta epäilylle poliisille syytesuojan, jonka valtakunnansyyttäjänvirasto hyväksyy.

Edelleen yksi juttu on valtakunnansyyttäjänvirastossa vireillä erästä syyttäjää vastaan.

Seuraavaksi Juha aikoo valittaa Euroopan ihmisoikeustuomioistuimeen, koska haluaa katsoa prosessin loppuun asti.

- Olen pyrkinyt turvaamaan kaikin laillisin keinoin tyttäreni turvallisuuden ja että vaimoa kohdeltaisiin oikeudenmukaisesti.

Iltalehti on saanut tästä jutusta langettavan päätöksen Julkisen sanan neuvostolta. JSN:n ratkaisun voit lukea täältä.

Juha on valmis tarvittaessa viemään asian Euroopan ihmisoikeustuomioistuimeen. LUKIJAN KUVA

ALEKSANTERI PIKKARAINEN aleksanteri.pikkarainen@iltalehti.fi