Suomalaista rahapeliperinnettä edustavat pajatsot ovat häviämässä kartalta. Tuhansista peliautomaateista on jäljellä koko maassa reilut 40 kappaletta. Peliin ja pelaamiseen liittyy lukemattomia legendoja. Jasson huijaaminen on monien tarinoiden aiheena.

Mistä on kyse? Taitavuuskoeautomaatti Bajazzo eli Pajatso tuli Suomeen Saksasta joskus 1920-luvulla

Enimmillään jassoja oli Pohjois-Karjalassa 1970-luvulla parisataa

Maakunnan viimeinen Pajatso poistuu käytöstä kesäkuun alkupäivinä

Pohjois-Karjalassa viedään viimeistä konetta, maakunnan ainoa jasso häviää joensuulaisesta pelipisteestä lähiviikkoina. Vielä 1980-luvulla pajatso löytyi käytännöllisesti katsoen joka baarin nurkasta, kapakoista puhumattakaan.

Yksi aikakausi on loppumassa, maakunnan viimeinen pajatso lähtee Joensuusta kohti Raha-automaattiyhdistyksen pääpaikkaa Helsingissä. Syykin on yksinkertainen; jasso ei ole 2000-luvun pelaajien suosiossa.

Pajatson historian alkuvaiheista Suomessa ei ole varmaa tietoa. Sen verran tiedetään, että ensimmäiset saapuivat Saksasta Suomeen 1920-luvun puolivälissä.

Koneromantiikan ja kieltolain leimaama vuosikymmen oli ilmeisen hedelmällistä aikaa tämän kaltaisen uutuuden juurtua suomalaiseen kulttuuriin. Alunpitäen laite oli nimeltään Taitavuuskoeautomaatti Bajazzo. Mutkikkaalla nimellä koetettiin ilmeisesti tehdä pesäeroa uhkapelaamiseen.

Vuosikymmenien ajan RAY oli yhtä kuin pajatso. Pajatson kulta-aika oli ehdottomasti 1970-luku, jolloin koneita oli pelkästään Pohjois-Karjalassa parisataa.

Pajatsolla eli jassolla onkin paikkansa monen suomalaisen mielenmaisemassa.

Murros alkoi hedelmäpelien ja muiden sähköisten pelikoneiden suosion kasvaessa. Pajatson valta-asema alkoi taittua 1980-luvulla, kuitenkin vielä vuonna 1986 RAY:n automaateista liki 60 prosenttia oli pajatsoja.

Syy pajatsoiden häviämiseen; pelaajat eivät viihdy jasson kimpussa. Matti Asikainen / Yle

Loppujen lopuksi RAY:n yritykset yhdistää pajatso ja hedelmäpeli hedelmäjassoksi eivät tuottaneet toivottua tulosta, perinteinen jasso teki kuitenkin 1995 lyhyehkön comebackin yleisön pyynnöstä. Viimeistään nettipelaamisen yleistyminen tiesi Pajatsoille lopun alkua.

Jasson huijaaminen oli taidetta

RAY:n Itä-Suomen kunnossapitopäällikkö Esko Meriläinen kertoo, että raha-automaattien huijaamiseksi oli olemassa monta konstia.

- Yksinkertaisin keino oli lyödä tai potkaista jassoa sinne alaosaan, se täräytti koneesta rahaa maksuun. Tähän vastattiin asentamalla kotelon sisäpuolelle jouset jotka vaimensivat tärähdystä.

- Yksi suosittu konsti oli työntää herätyskellon jousi koneeseen alakautta. Jousi pysäytti koneeseen lyödyn kolikon ja raha putosi oikeaan reikään antaen voiton. Pajatsoihin asennettiin sitten peltiläppiä estämään jousen työntämistä koneeseen.

Yksinkertaisin keino oli lyödä tai potkaista jassoa sinne alaosaan, se täräytti koneesta rahaa maksuun Esko Meriläinen

- Sitten oli vielä siimaraha, eli kolikkoon porattiin reikä ja siihen sidottiin siima. Tällaisella rahalla sitten pilkittiin konetta, että saatiin voitto. Pilkkimisen estämiseksi laitettiin sellaiset terät jotka katkaisivat siiman.

- Mentiin tavallaan vuorotahtia näiden huijausyritysten kanssa. Joku tuolla keksi keinon huijata konetta, me saimme siitä sitten vinkin. Helsingissä tutkivat sitten ongelmaa ja lopulta aina päästiin jonkinlaiseen ratkaisuun.

Pajatsot oli rakennettu kovaan käyttöön. Meriläinen muistelee, että laitteet särkyivät hyvin harvoin. Jos jotain hajosi, se oli yleensä lasi.