Nuoren pariskunnan joulunvietto miehen isän talossa venähti pitkäksi, sillä heidän piti ”selvitellä asuntoasioitaan”.

Aikamiespoika vaimoineen majoittui isänsä omakotitaloon.

Tunnelma talossa oli pojan aiemman väkivaltaisuuden vuoksi kireä.

Isä väittää pojan lyöneen häntä ja tarttui

"

kymmenen vuoden piinan

"

päätteeksi puukkoon.

Oulun suunnalla asunut aikamiespoika majoittui vastoin isänsä todellista tahtoa vanhempiensa talon yläkertaan. Kuvassa Puolangan kyläraitti. PERTTI HÄRKÖNEN

62-vuotias mies iski puukolla kolmekymppistä poikaansa 12 kertaa kaulalle, rintakehään ja vasempaan käteen.

Uhri menehtyi vaimonsa elvytystoimista huolimatta ennen ambulanssin saapumista.

Tapaus sattui Puolangan kuntakeskuksessa sijaitsevassa omakotitalossa 1. päivä helmikuuta kuluvaa vuotta. Oulun seudulla asuva aikamiespoika oli tullut joulunviettoon vaimonsa kanssa.

He olivat jääneet taloon omasta pyynnöstään, väitteensä mukaan - " selvittääkseen asuntoasioitaan " . Käytännössä poika asui puolisonsa kanssa talon yläkerrassa, isä alakerrassa. Äiti oli kuollut muutamia vuosia aiemmin.

Järjestely ei ollut talon varsinaisille asukkaalle mieleen, sillä heidän poikansa oli käyttänyt huumeita sekä kinunnut ja kiristänyt rahaa vanhemmiltaan viimeiset kymmenen vuotta. Hän oli myös pahoinpidellyt isäänsä.

62-vuotiaan mukaan poika oli kerran tullut heidän taloonsa " kirveen ja kavereiden kanssa " .

Kolme soittoa hätänumeroon

Tammi-helmikuun vaihteessa tunnelma talossa kiristyi. Syy oli osin talon isännän itsensä, sillä hän käytti runsaasti alkoholia.

62-vuotias sai sydänoireita, joiden vuoksi pyysi soittamaan hätäkeskukseen.

Talossa kävi ambulanssi. Ensihoitajat eivät kuitenkaan ottaneet reilussa humalassa ollutta miestä kyytiinsä, vaan hän sai kehotuksen mennä seuraavaan päivänä hoitoon.

62-vuotias pelkäsi Kainuun käräjäoikeudessa kertomansa mukaan poikaansa. Tämä saattoi olla väkivaltainen. Hän soitti pelkonsa vuoksi kahdesti hätäkeskukseen ja kertoi väkivaltaisen poikansa asuvan talossaan.

62-vuotias väitti hätäkeskuspäivystäjälle poikansa uhkaavan häntä.

Päivystäjä ei nähnyt kuitenkaan tarvetta välittömiin toimenpiteisiin kummallakaan kerralla.

Jälkimmäisellä soittokerralla päivystäjän päätöstä helpotti se, että aikamiespojan vaimo tuli puhelimeen ja totesi rauhoittavansa miehensä ja tämän isän suhdetta. Vaimo mainitsi menevänsä kohta nukkumaan soittajan pojan kanssa.

Viimeinen pisara

Henkirikospäivänä talon isäntä oli tuhdissa humalassa. Hän kaipasi kuitenkin vielä lisää juotavaa ja nousi yläkertaan pyytääkseen pojaltaan alkoholia.

Taskuunsa hän otti " turvakseen " keittiön pöydältä puukon.

Yläkerrassa isän ja pojan välinen kireys purkautui väkivallaksi. Poika löi isänsä mukaan häntä nyrkillä kasvoihin.

Tämä oli vanhemman miehen mukaan " viimeinen pisara kymmenen vuoden piinaan " . Hän otti puukon taskustaan ja alkoi lyödä.

Ensimmäisen iskun jälkeisistä tapahtumista 62-vuotias ei kertomansa mukaan muista mitään.

Uhrin vaimo oli muutaman metrin päässä tai tuli viimeistään sillä hetkellä paikalle yläkertaan. Hän näki kertomansa mukaan yhden puukon iskun.

Tuon iskun jälkeen 62-vuotias lopetti ja lähti paikalta.

Vaimo soitti hätäkeskukseen ja yritti ohjeiden mukaan turhaan elvyttää miestään.

Myöntää surman

Poliisi otti kiinni talon isännän. Hän on ollut telkien takana siitä lähtien.

62-vuotias sai Kainuun käräjäoikeudessa syytteen taposta.

Syytetty myönsi syyttäjän teonkuvauksen oikeaksi. Hän on puukkoa käyttänyt ja aiheuttanut täten poikansa kuoleman.

Sitä vastoin 62-vuotias kiisti rikoksen olevan tappo. Hän katsoo, että teko on lieventävien asianhaarojen vallitessa tehty surma.

Oikeudessa uhrin vaimo todisti, että tunnelma talossa oli ollut kireä, muttei viimeisenä päivänä mitenkään uhkaava.

Juuri ennen puukotusta uhri oli vaimonsa kertomuksen mukaan ottanut alkoholia kyselevän isänsä olkapäästä kiinni tarkoituksenaan johdattaa tämä pois huoneesta. Nuorempi mies käytti kireää äänensävyä, mutta ei lyönyt isäänsä.

Lesken kertomus

Vaimon mukaan yhtäkkiä appiukko otti puukon taskustaan ja alkoi lyödä sillä.

Tilanne oli nopeasti ohi. Appiukko lähti pois etsimään viinaa muualta talosta. Nainen jäi yksin vakavasti loukkaantuneen miehensä luo, yritti auttaa tätä ja soitti hätäkeskukseen.

Naisen oikeudessa kertoman mukaan hänen miehensä viimeiset sanat olivat: " Sillä on puukko, nyt tulee verta paljon! "

Naisen mukaan hänen tuolloinen appiukkonsa ei enää myöhemmässä vaiheessa kiinnittänyt poikansa tai häneen mitään huomiota.

Oikeudessa vaimo kertoi myös, ettei hänen miehensä ollut estänyt isään poistumasta huoneesta. Uhri ei ollut myöskään iskenyt nyrkillä isäänsä.

Kainuun käräjäoikeus passitti Markku Tapio Karjalaisen takaisin vankilaan tuomiotaan kärsimään. Kuvassa Oulun vankila. ALEKSANTERI PIKKARAINEN

Todisteita nyrkiniskusta

Ruumiinavauksessa vainajasta löydettiin 12 puukoniskua.

Leski puhui vain yhdestä iskusta. Oikeus kiinnitti tähän huomiota ja katsoi, ettei nainen nähnyt tilannetta kokonaisuudessaan.

On siksi mahdollista, ettei nainen nähnyt pojan lyövän isäänsä nyrkillä. Tuon iskun tapahtumisen puolesta puhuu se, että paikalle saapunut todistaja oli vähän myöhemmin nähnyt 62-vuotiaan silmänympäryksen punoittavan.

Silmänympärysvamma näkyy myös todisteena olleesta valokuvasta.

Käräjäoikeus katsoo kuitenkin, ettei yksi nyrkinisku anna oikeutta puolustautua puukolla. 12 Veitseniskut kaulaan ja kehoon oli täysin ylimitoitettu voimakeino.

62-vuotias ei ollut hätävarjelutilanteessa. Mikään ei olisi estänyt häntä poistumasta huoneesta. Kyse ei ollut hätävarjelun liioitteluna tehdystä teosta.

Alin mahdollinen rangaistus

Kohdistaessaan puukoniskuja toisen ihmisen kaulaan ja vartaloon tiesi syytetty käräjäoikeuden mukaan, että niistä hyvin todennäköisesti voi aiheutua toisen kuolema.

Hän syyllistyi tappoon eikä väittämäänsä surmaan.

Oikeus otti kuitenkin huomioon esitetyt lieventävät seikat. Kaksi syytetyn naapuria ja ystävää todisti siitä, ettei taposta syytetty aiemmin ole ollut väkivaltainen. Poika sen sijaan oli uhannut vanhempiaan väkivallalla ja oli myös sitä heihin kohdistanut.

Pojan aiemmista tekemisistä on myös kirjallisia todisteita: Kajaanin käräjäoikeuden ratkaisu, rikosilmoitus pahoinpitelystä sekä tapahtumapäivän hätäkeskuspuhelujen tallenteet.

Näillä perustein Kainuun käräjäoikeus luki taposta rangaistuksen. Oikeus tuomitsi Markku Tapio Karjalaisen kahdeksan vuoden pituiseen vankeusrangaistukseen. Kahdeksan vuotta on lievin mahdollinen taposta tuomittava rangaistus.

Noista vuosista vähennetään ne lähes neljä kuukautta, jotka Karjalainen on ollut tutkintavankina.

Oikeus passitti Karjalaisen suoraan takaisin vankilaan rangaistustaan suorittamaan.

Korvauksia vain leskelle

Entiselle miniälleen Karjalaisen tulee korvata erinäisten juoksevien kulujen ohella läheisen kuoleman aiheuttamasta kärsimyksestä 5 000 euroa.

Vaimo näki veriteon. Puoliso kuoli hänen käsiinsä ennen pelastushenkilöstön saapumista. Tästä " tilapäisestä haitasta " oikeus määräsi Karjalaisen korvaamaan naiselle 1 500 euroa.

Uhrin vasta viisivuotias poika vaati myös korvausta sekä elatusta isoisältään aina siihen saakka kunnes tulee täysi-ikäiseksi.

Oikeus hylkäsi pojan puolesta esitetyt vaatimukset.

Perusteluna on se, että poika oli jo parivuotiaana otettu huostaan, hän asuu uudessa perheessä eikä hän myöskään ole ollut isänsä eläessä riippuvainen tämän taloudellisesta tuesta. Isä ei ollut myöskään erityisen läheinen pienelle pojalleen, poika oli tavannut viime vuosina vain harvoin biologisen isänsä.

Todettakoon, ettei vainajan vaimo ollut rikosaikaan hänen aviovaimonsa. Heidän avioliittonsa päättyi pari vuotta sitten, mutta he olivat palanneet yhteen ja naisen kertoman mukaan suunnittelivat uudelleen avioitumista. Lapsi on myös heidän yhteinsen, mutta kuten sanottu lapsi on huostaanotettu.

Käräjäoikeuden tiistaina antama tuomio ei ole vielä lainvoimainen, eli siitä voi vielä valittaa Rovaniemen hovioikeuteen.

Korjattu 26.4 kello 11.31 se, että Markku Karjalaisen vaimo kuoli jo joitakin vuosi sitten. Hän asui yksin talossaan. Tekstiä on muutettu tämän tiedon mukaiseksi.