Rettelse: I artiklen kan rubrikken misfortåes. Der er ikke tale om, at intellektuelle er de eneste, der kan være racister. Men at når uddannede mennesker er racistiske, bygger det ofte på holdninger, mens uuddannedes ytringer ofte skyldes et uoplyst grundlag, og derfor ikke nødvendigvis er racistiske. Vi beklager fejlen.

Når landbokonen siger, at tyrkerne begår æresdrab, er det ikke nødvendigvis racistisk. Det kan nemlig være, at hun ingen forudsætninger har for at vide bedre, og derfor er det generaliserende udsagn ikke uden videre racistisk. Det mener professor Henning Bech fra Sociologisk Institut på Københavns Universitet og lektor Mehmet Ümit Necef fra Center for Mellemøststudier ved Syddansk Universitet, der sammen har skrevet bogen Er danskerne racister? Indvandrerforskningens problemer.

Ifølge de to forskere har mange danskere ikke haft mulighed for at sætte sig ind i tingene, og når de ikke kan udtale sig på oplyst grundlag, kan udtalelserne ikke opfattes som udtryk for racisme. »De siger jo noget generaliserende i mangel af bedre viden,« siger professor Henning Bech. Blandt gamle møbler, antikke skulpturer og fine glas møder Information professor Henning Bech og lektor Mehmet Ümit Necef i førstnævntes hjem. På et bredt bord af træ ligger tre udgaver af den nye bog. Dens forside er prydet af et stort, rødt spørgsmålstegn, og på de 363 sider rokker de to forskere ved påstanden om, at racismen i Danmark er voksende.

»Jeg kommer selv fra Nordvestjylland, og på de kanter findes husmødre, som faktisk ikke læser avis, og som ikke har de store forudsætninger for at vide noget. Og hvis de et sted har hørt, at tyrkerne begår æresdrab, er det jo ikke nødvendigvis udtryk for en racistisk grundholdning, når de generaliserer om tyrkerne,« siger professor Henning Bech. Baseret på indvandrerforskning fra de seneste 20 år søger de to forskere at afklare, hvorvidt der findes videnskabelig dokumentation for at antage, at der eksisterer en udbredt, voksende racisme i Danmark. Og efter fem års studier kan de to forskere fremlægge to hovedkonklusioner. Den første er positiv og fastslår, at »der er meget mindre videnskabeligt belæg for at tale om racisme i Danmark, end man skulle tro ud fra den mængde af påstande, der florerer i den offentlige debat«. Den anden konklusion er en kritik af forskningen og slår fast, at »den forskningslitteratur, der taler om udbredt dansk racisme, typisk er præget af ikke at leve op til almindelige normer for videnskabelighed.« Men selv om racismen ifølge de to forskere reelt ikke er stigende i Danmark, er der alligevel mange uoplyste, som bliver bebrejdet – ofte utilsigtede – racistiske ytringer. Og det er den forkerte vej at gå, mener forskerne.

»Hvis folk kommer med noget, som for dem er en faktuel udtalelse, er det ikke nødvendigvis racisme. For eksempel at somaliske kvinder bliver omskåret. Det er ikke uden videre rimeligt at kalde det en racistisk udtalelse, fordi FN-undersøgelser viser, at 90 procent af somaliske kvinder bliver omskåret.«

Oplysningsprojekt

Derimod kan intellektuelle og veluddannede mennesker sagtens være racister, mener de to forskere: »Hvis oplyste personer siger, at muslimer begår æresdrab eller dræber deres pigebørn, så er det racistisk,« mener Henning Bech. Han nævner en udtalelse af stifteren af Fremskridtspartiet, Mogens Glistrup, som eksempel: »Tag nu Glistrups gamle udsagn om, at muslimer er som en dråbe arsenik i et glas klart vand. Det er en klar racistisk udtalelse,« siger Henning Bech. Men hvor Glistrups udtalelser var udslag af en holdning, er mange af de udtalelser, der i dag bliver kategoriseret som racisme, udslag af afsenderens manglende viden. Og når vi ikke er opmærksomme på forskellen, overser vi ifølge Henning Bech en vigtig pointe. Nemlig at debatten i langt højere grad bør handle om oplysning. »Alle intellektuelle burde hjælpe til at oplyse om, hvordan de faktuelle forhold reelt er. I stedet for at stemple de uvidende som racister,« siger Henning Bech.

De to forskere vil generelt gerne opfordre til en mere skeptisk holdning i befolkningen over for de påstande om racisme, de møder især i medierne. Her ville det være mere passende, hvis folk i højere grad ville træde et skridt tilbage og overveje situationen en ekstra gang. »Den brede offentlighed skal være skeptisk og parat til at søge andre forklaringer. Folk må simpelthen stille sig dette spørgsmål: Kan der være en anden forklaring end den, forskningen præsenterer? Og for så vidt blive deres egne forskere,« siger Mehmet Ümit Necef. Bogens konklusioner udelukker dog ikke, at der godt kan eksistere racisme i nogle tilfælde. Og at det er rimeligt nogle gange at tale om racisme. Men når mennesker udtrykker sig racistisk, ligger der ofte en reel bekymring bag, påpeger de to forskere, og derfor skal man ikke fare ud og pådutte dem et skældsord. Derimod skal man tage diskussionen op. »Man tjener ikke oplysningen ved at kalde folk racister,« fastslår Henning Bech.

Bogen ’Er danskerne racister? Indvandrerforskningens problemer’ udkommer mandag på forlaget Frydenlund.