Skattelettelser og et opgør med formynderstatens regulering af borgernes liv. Det er det borgerlige Danmarks altdominerende krav til en kommende borgerlig regering. Men tilliden til, at Lars Løkke Rasmussen og Venstre af sig selv leverer den vare, er lunken. Manden og partiet, der skal gøre forskellen, er Anders Samuelsens Liberal Alliance.

Sådan lyder resultatet af en rundspørge, Berlingske Politiko har foretaget blandt 28 af landets mest markante borgerlig tænkere og meningsdannere.

Alle på nær én mener, at en lettelse af det samlede skattetryk og mindre statslig regulering af borgernes liv er meget vigtigt (22) eller ret vigtigt (5), og 23 af dem mener, at det projekt vil blive lettere, hvis LA sidder med de afgørende mandater efter næste folketingsvalg. Hele 18 mener, at et V-DF flertal vil gøre det svært for Løkke at føre borgerlig politik.

»LA kan stille krav ved finanslovs- og andre forhandlinger på samme måde, som DF har gjort det under VK, og derved gradvis trække i retning af en mere borgerlig politik,« som Mads Lundbye Hansen, cheføkonom i Cepos udtrykker det.

Lektor ved Aarhus Universitet, dr.phil. Hans Hauge, der også sætter pen til papir her i avisen, sætter ord på et V-DF-samarbejde:

»Et V-DF flertal vil gøre det svært at føre borgerlig politik, for DF er et etatistisk parti – det ønsker mere stat og mindre samfund.«

Mens svenske Ann Sofie Dahl sætter trumf på og kalder Kristian Thulesen-Dahl for »en farlig mand« for de borgerlige, som »slet ikke hører til i blå blok«.

Der er en stemning af, at denne gang må det ikke gå galt for de blå partier hos de borgerlige debattører. Skuffelsen efter ti år med den forrige VK-regering er lagret og er for mange blevet til mistænksomhed over for det store borgerlige parti og dets leder. Mikael Jalving, skribent på Jyllands-Posten:

»Jeg har ikke tillid til Løkkes politiske mod.« Berlingskes Eva Agnete Selsing er heller ikke for optimistisk; hun mener, at Løkkes strategi er som Fogh Rasmussens »fang midtervælgerne«.

Her ser andre, at SRSF-regeringens ryk mod højre giver Løkke en tilladelse til at være borgerlig:

»Løkkes mulighed for at føre borgerlig politik bliver væsentligt forbedret af, at den nuværende regering har lagt en grund med megen blå lovgivning,« siger Ralf Pittelkow, kommentator og redaktør af Den Korte Avis.

Men der er også dem, der rent faktisk ser en mere borgerlig Løkke titte frem fra skyggen af de ti år, hvor man bl.a. lavede landsdækkende annoncer, der reklamerede med, hvor meget man havde ladet den offentlige sektor vokse. Weekendavisens litteraturredaktør Anna Libak siger:

»Jeg tror, Løkke vil føre en klar borgerlig politik. For det første ønsker han ikke at fremstå rødere end de røde, som nu gennemfører økonomiske reformer. For det andet får venstrefløjen vanskeligere ved at argumentere imod hans reformer af velfærdsstaten, fordi de selv har indledt reformeringen af den. For det tredje tror jeg, at LA bliver et større parti.«

At økonomiske reformer og mindre offentlig sektor har generobret den centrale plads fra værdi- og udlændingepolitikkens tiårige dominans er i sig selv et opgør med den tidligere VK-regerings foghske strategi, der hellere førte kulturkamp end økonomisk politik: »Det er udfaldet af kulturkampen, der afgør Danmarks fremtid. Ikke den økonomiske politik.« som Fogh sagde i 2003.

Hos de borgerlige debattører er økonomisk politik også værdipolitik – borgerlig politik skal også gennemføres med borgerlige argumenter om personlig frihed, privat ejendomsret og mere civilsamfund.

Og hvad så med den udlændingepolitik, der om noget er blevet VK-regeringens eftermæle?

Ingen i Berlingskes rundspørge taler om åbne grænser og lukkede kasser, selv om Marlene Raben, advokat og debattør på Politiken, retorisk spørger om »dansk kultur er i fare« og Casper Hunnerup Dahl, ph.d. og Børsen-blogger, ikke bryder sig om »den megen fokus på begrebet ’sammenhængskraft’ og politisk regulering med det formål at bevare ’dansk kultur’.«

De fleste nævner integration som en væsentlig udfordring, nogle ønsker en indvandringspolitik, der kan tiltrække kvalificeret arbejdskraft og samtidig holde en stram kurs over for familiesammenføring. Claes Kastholm, forfatter og Berlingske-skribent ser en formindsket velfærdsstat og en stærk national identet »som hinandens forudsætninger.«

Men der er også et tydeligt mindretal, der primært vil fortsætte det kombinerede fokus på dansk identitet og stram udlændingepolitik. Kasper Støvring, ph.d. og blogger her på avisen: »Sammenhængskraften er betingelsen for frihed: Uden orden, samhørighed, tillid og loyalitet, ingen frihed. Så findes der kun en alles kamp imod alle i lav- eller højintensiv form. Sikkerhed, lov og orden er trods alt vigtigere end økonomisk frihed.«

En mulig konklusion på borgerlighedens fremtid er, som kilder også har nævnt over for Berlingske, at det afgørende skel i dansk politik fremover mindre bliver det mellem højre og venstre, som det bliver det mellem nationalkonservative dyder og liberale forhåbninger. Så mens slaget med venstrefløjen måske er vundet, når handler om den offentlige debat, er kampen om samfundets indretning stadig et åbent spørgsmål. Et spørgsmål det ser ud til, at Anders Samuelsen skal svare på.