Viime aikoina Helsingissä on näkynyt kaikkien uskontojen ”rekrytoijat” ja sanan levittäjät poikkeuksellisen vahvasti. Esimerkiksi äärikristityillä oli pitkään ”Aito avioliitto” –kampanja, ja heillä on muutenkin harva se päivä jäseniä esittämässä hengellisiä lauluja tai puheita kaduilla. Islamilaisilla puolestaan oli suuri ja näyttävä shiia-muslimeiden järjestämä Hussein-kulkue, joka kulki keskustan halki. Jostain syystä shiiojen suurkulkueesta ei uutisoitu mediassa. Minusta se olisi ollut erittäin tärkeää uutisoida tästä ja ottaa asia sitä kautta yhteiskunnalliseen keskusteluun.

Islaminuskoisten määrä Suomessa on kasvanut voimakkaasti turvapaikanhakijoiden tulon myötä. On tärkeää voida puhua avoimesti ja kiihkotta myös uskontoon liittyvistä kysymyksistä.

Kyseisessä shiia-muslimeiden marssissa huomattava määrä shiia-muslimeja suri historiallisen uskonnollisen Hussein-johtajansa puolesta, joka kuoli 1500 vuotta sitten. Mietin vain, miksi islaminuskoiset haluavat niin paljon näkyvyyttä itselleen, vastaavan muistotilaisuuden olisi hyvin voinut järjestää vaikkapa sisätiloissa tai muualla kuin ydinkeskustassa.

Uskon, että tällaisiin marsseihin osallistuvat henkilöt haluavat aiheuttaa tietynlaista levottomuutta: me olemme täällä, ottakaa meidät huomioon, meillä on voimaa ja meitä on paljon.

En voi muuta kuin hämmästellä, miksi joku juuri Suomeen muuttanut haluaa marssia kulkueena Helsingin keskustassa ja hehkuttaa omaa uskontoaan. Maassa jossa on uskonnonvapaus, jokainen voi harjoittaa parhaaksi katsomiaan hengellisiä oppeja yksityisesti. Julkinen tila sen sijaan on kaikille yhteinen. Ranskassa ja monissa muissa maissa uskonnolliset kulkueet, puheet ja marssit ovat julkisilta paikoilta kielletty. Minusta se on hyvä, ja sitä voitaisiin soveltaa Suomessakin. Tällöin sekä islamilaiset että kristityt sananlevittäjät häviäisivät katukuvasta, ja se tekisi keskustasta viihtyisämmän.

Julkisuudessa on esitetty vaatimuksia siitä, että Helsinkiin tulisi avata peräti viisi uutta moskeijaa. Perusteena moskeijoiden rakentamiselle niitä vaatinut imaami sanoi, että niiden avulla voidaan hillitä ja kontrolloida ääri-islamilaisuutta ja radikalisoitumista. Sama imaami halusi muslimeille verotusoikeuden, valtionuskontojen tapaan.

Olen imaamin kanssa eri mieltä siitä, että moskeijoita rakentamalla voidaan vähentää radikalisoitumista. Opetettaisiinko niissä muka fysiikkaa tai ihmisoikeuksia? Tuskin, vaan niissä saarnattaisiin islamin oppeja. Koraania tulkittaessa mm. tasa-arvokysymykset, valtion rooli ja perintökysymykset ovat selkeästi erilailla kuin suomalaisessa kulttuurissa. Valtaosa imaameista rakastaa omaa uskontoaan ja saarnaa sen 100 prosenttisen noudattamisen puolesta. Tämä on omiaan syventämään kuilua valtaväestön ja islaminuskoisten välillä.

Suomessa asuu runsaasti ns. ”liberaalimuslimeja”, jotka vastustavat moskeijoiden rakentamisesta ja liiallisen tilan tai näkyvyyden antamista islaminuskoisille. Liberaalimuslimit ovat islamilaisista maista kotoisin olevia ihmisiä, miehiä ja naisia, jotka eivät noudata islamin uskonnollisia oppeja eivätkä samaistu islamin uskontoon. Heidän mukaansa islam ja demokratia ovat ristiriidassa keskenään, eikä tiukka islam siksi sovi länsimaiseen hyvinvointivaltioon. Heidän mukaan pitäisi tiukemmin valvoa, mitä esimerkiksi kouluissa opetettava islaminuskonto pitää sisällään, ja myös saarnat moskeijoissa olisi hyvä kierrättää viranomaisilla. Liberaalimuslimit Suomessa ja kansainvälisesti ovatkin korostaneet, kuinka sananvapaus ei tarkoita sitä että antaa tilaa kaikille epätasa-arvoisille ideologioille, vaan yhteiskuntamme rakenteiden tulisi tukea kohti liberaalia ja tasa-arvoista maailmankuvaa. Tästä olen samaa mieltä.

Edellisissä blogikirjoituksissani olen kirjoittanut rasismista, muukalaisvihasta, suurmoskeija-hankkeesta, jihadismin kitkemisestä sekä shiia- ja sunnikonflikteista.

Alan Salehzadeh