Älypuhelimesta tuli varusmiehen varuste – jos sellaista ei ole, se kuitataan

Puolustusvoimien mittavaan Koulutus 2020 -uudistukseen kuuluu laajamittainen oman puhelimen käyttö. Koska kaikilla ei sellaista ole, se tulee valtiolta.

Mobiililaitteista tuli asevelvollisten koulutusvälineitä. Jollei varusmiehellä ole omaa älylaitetta, hän saa sellaisen käyttöön armeijalta.­

Kännykästä on tullut varusmiehille koulutuksen kannalta tarpeellinen varuste. Puolustusvoimien mittavaan koulutusuudistukseen kuuluu mikroelokuvien käyttäminen koulutuksessa, ja niitä katsellaan omilla puhelimilla.

Jos varusmiehellä ei omaa puhelinta ole, yksikkö antaa hänelle käyttöön tarvittavan laitteen.

Porin prikaatiin kuuluvan Satakunnan pioneeri- ja viestipataljoonan komentaja everstiluutnantti Jarkko Patrikainen kertoo, että mikroelokuvat korvaavat joissakin tapauksessa perinteisen varusmiesjohtajan esimerkkiin perustuvan koulutusmallin, jossa varusmiehet tekevät suorituksen johtajan perässä.

Videon aiheena saattaa olla melkein mikä tahansa aihepiiri, esimerkiksi kevyen kertasingon käyttö. Suljetusta PVMoodle-oppimisympäristöstä toistettavat mikroelokuvat kestävät yleensä 3–5 minuuttia ja sellaisen katsottuaan asevelvollinen on valmiimpi harjoittelemaan asiaa maastossa.

Uudentyyppistä koulutusta pilotoidaan Porin prikaatin ohella Maasotakoulussa ja Rannikkoprikaatissa.

– Lähtökohta on se, että käytetään omia laitteita. Armeijaa varten sellaista ei kuitenkaan tarvitse hankkia, Patrikainen sanoo.

Älypuhelimettomia asevelvollisia varten on komppaniatasolla 5–10 tablettia, jotka varusmies saa lainaan tarveperustaisesti. Ensimmäiset lainalaitteet luovutettiin Porin prikaatissa tammikuussa palvelukseen astuneille varusmiehille. Kyseessä ei ole kuitenkaan varusvarastolta haettaviin taisteluvarusteisiin perustuva pitkäaikainen kuittaus, vaan koulutustarpeen mukainen, välillä lyhytkestoinenkin laina.

Itse laitteet ovat tavanomaisia Samsungin Android-käyttöjärjestelmällä varustettuja tabletteja.

– Lähtökohta on, että laitteet ovat yhteiskäytössä, Patrikainen toteaa.

Alikersantti Eemeli Valkamo katsoo tabletilta PVMoodle-mikroelokuvaa Suomen turvallisuuspolitiikan perusteista.­

Videoiden käyttö on Patrikaisen mukaan luonteva tapa kouluttaa Youtubeen tottuneita nuoria. Varusmiehet ovat parikymppisiä ja kouluttajatkin pari–kolmekymppisiä.

Vaikka useimmilla on omat laitteet ja tarvittavat taidot, ihan kaikilta videokoulutus ei silti onnistu ilman ponnisteluja.

– Nämä asiat eivät ole itsestään selviä ihan kaikille, Patrikainen muotoilee.

Entä onko kännykkä sotilaan varuste siinä missä lapio tai ase?

” Se on varuste, mutta erilainen kuin ase tai lapio.

– Se on kansalaisen varuste. Se on varuste, mutta erilainen kuin ase tai lapio, Patrikainen sanoo.

– Tässä on kysymys arjen välineiden hyödyntämisestä.

Patrikainen huomauttaa, että mikroelokuvista on hyötyä myös reserviläisiä koulutettaessa ja ne ovat pieni osa koko koulutustoimintaa. Armeijassa järjestetään myös yhä harjoituksia, joihin kännyköillä ei ole asiaa.