Tätä sivua on katsottu 5551 kertaa Uskallammeko tarttua hetkeen, ja aloittaa uutta vai...





Teemmekö taas



samat virheet



Suomessa on uskottu yhteiskuntasopimiseen työmarkkinoiden avulla aina talvisodan jälkeisestä tammikuun kihlauksesta saakka, jolloin työnantaja tunnusti vastapuolen olemassaolon.

Sitä on seurannut työosapuolten vaikutusvallan kasvu yhteiskunnassa ennen kaikkea keskitettyjen työmarkkinaratkaisujen avulla.

Kolmikannaksi kutsuttu työelämän osapuolten sopiminen on mennyt  liian - pitkälle aina sosiaalipolitiikkaan ja verotukseen saakka.



Toistuvasti maan hallitukset joutuvat anelemaan työmarkkinaosaspuolilta nopeita avauksia talousahdingossa, mitä ei koskaan tapahdu nopeasti.

Se heikentää Suomen peliä, olemme jatkuvalla aikalisällä.



Kapitalisti opiskelee työmarkkinalogiikkaa.



Yömarkkinalogiikkaa

Käyty yhteiskuntasopimusneuvottelu loppui koska SAK:n rautakouraliitot päättivät jo hallitusta muodostettaessa, että heille ei saa sanella mitään tavoitteina, vaan liittojohtajien ja ay-apparatsikin työllisyys pitää turvata työmarkkinalogiikan mukaan. Työmarkkinalogiikaksi paljastui, että neuvottelua on ensin agendan etsiminen hatusta ja sitä seuraava jatkuva junnaaminen, nyt aina vuoteen 2017 saakka.

Muin tavoin ei voida toimia koska sopimuksethan ovat päällä - saavutetun edun logiikka  ja vasta työehtosopimusten aikataulupaine luo syyn toimia  oman työmarkkinateatterin pääroolin logiikka.



Suomalaiseen yömarkkinalogiikkaan kuuluu, että vaikka piru on irti maan taloudessa ja tarttis tehrä ja isosti, on kivempaa pelata vain aikaa kuten 1990-luvun lamassa, jolloin työmarkkinalogiikan lasku kaatui 500 000 työttömän ja kymmenien tuhansien kaadettujen pk-yritysten niskaan.



Samasta mallista toimia on nimittäin kyse nytkin. Työmarkkinalogiikka toistaa lamoissa itseään.



Metalliliiton pomomies Riku Aalto puhui televisiossa työreformin kaatamisesta, joka oli keskustan termi 1990-luvun alussa. Aalto pelaa samalla tavalla kuin edeltäjänsä Per-Erik Lundh 1991.

Nyt vain ei ole eilinen.



Uusi peli vanhoin kortein

Luin muistin virkistämiseksi vuosien 1991-96 valtiovarainministerin Iiro Viinasen päiväkirjamerkintöjä, jotka kertovat mistä nytkin on kyse. SAK esiintyy neuvottelupöydissä vahvana osapuolena vaikka sen puheenjohtajalla ei ole mitään voimaa sanoa mistään mitään, koska liittopomot olivat jo päättäneet, että neuvotellaan - mutta ei siitä mistä piti neuvotella.

Viinanen kertoo hyvin julmasti kuinka liittopomot 1991-94 pyyhkivät SAK:n silloisella puheenjohtajalla Lauri Ihalaisella pöytää. Ihalainen saikin siksi vain pelata aikaa ja pöyhkeillä kameroiden edessä. Viinanen kutsui Ihalaista marionetiksi.

Sen mukaan Lauri Lyly on nyt vain Riku Aallon sätkynukke. Aalto kertoi, että metallialalla menee lujaa, työttömiä on kuusi tuhatta vähemmän ja vienti vetää. - Soromnoo, miksi katsoisi kauemmaksi tai edes eteensä.



EK:n johtajamarionetilla Jyri Häkämiehellä oli saman verran olematonta liikkumatilaa suuyritysten pomojen naulatessa kannaksi, että palkkakulut pitää saada alas ja ay-liike polvilleen sisäisellä d-vitamiinilla ja kolmikanta nurin; sopiminen työpaikalle.

Elinkeinoelämä vaatii pääministeri Sipilän hoitamaan ja valtion piffamaan tuottavuusloikan, jonka ottaminen kuuluisi sen itsensä innovoitavaksi ja toteutettavaksi. Kamreerimeiningissä kilometritehtailussa tätä ei ymmärretä.



Viinasen muistiinpanoista selviää myös, hänen oman pikkusieluisen kostonhalunsa ja henkilö- ja mediapeliensä lisäksi, kuinka poliitikot äärimmäisen hädän hetkelläkin, mm. kokoomuksen Ilkka Kanerva. Raimo Ilaskivi ja Viinasen nitistämä Kimmo Sasi pelasivat omia kamppaus- ja kostopelejään keskustan siltarumpupoliitikkojen Mauri Pekkarisen ja tilannetajun puutteesta kärsivien Eeva Kuuskosken ja Tytti Isohookana-Asunmaan vaatiessa vain lisää menoja.

Paavo Väyrynen oli ihan oma lukunsa.

Pelejä pelataan taas vaikka hätä on suuri. Demarien 1994 valtava vaalivoitto siintää epätoivoisen puolueen ja ay-pomojen silmissä kun samaa toimintamallia nyt kloonataan



1990-luvulla seuraus oli sosialidemokraattien kannatuksen nousu jopa 33 prosenttiin vaalikauden aikana ja Paavo Lipposelle syntynyt vaalivoitto, jonka jälkeen harjattiin esteistä välittämättä maa uudelle uralle. Nokia kasvatti ympärilleen uuden teollisuusalan, elektroniikkateollisuuden ja paperiteollisuus sai anemiaansa devalvaatiot.

Syntyi kupla menestyvästä Suomesta, joka tosin seisoi vain parin puujalan varassa. Elektroniikkateollisuuden, Nokian, loistovuodet nostivat teollisuusalan osuuden bruttokansantuotteesta seitsemään prosenttiin. D-vitamiinin avulla paperiteollisuuden osuus bruttokansantuotteesta oli 2000-luvun alussa lähes viisi prosenttia.



Mutta entäpä jos Juha Sipilällä ei menekään pupu pöksyyn kuten Esko Aholla ja Pertti Salolaisella?



Minä, Minä, Minä

2000-luvun alussa Suomessa nousi kusi päähän.

Oltiin yhtä kännykkää koko kansa,

Hölmöt tietoyhteiskuntapoliitikot, Olli-Pekka Heinosen munausten sarjalla, tuhosivat julkisen sektorin ICT-edellytykset päästämällä rahastavat monikansalliset markkinavoimat sähläämään käyttöön yhteensopimattomat, kalliit järjestelmät.

Sitten yksityinen puoli, Nokia etunenässä, ryhtyi vain siihen mihin kamreerijohtajat osasivat: tuottavuuden nostamiseen, joiksi pikavoittometsästystä ja yhtiöiden kehittämisen ja innovaatioiden laiminlyöntiä kutsuttiin.



Niinpä ne suuren nousun kaksi puujalkaamme ovat nyt poikki: elektroniikkateollisuuden osuus bruttokansantuotteesta on enää 1,5 prosenttia samoin paperin. Kaksi teollisuuden alaa menetti siis lähes kymmenen prosenttia osastaan kansantuotteesta.

Koko teollisuuden arvonlisä olisi jatkuvalla kasvu-uralla nyt 50 miljardia euroa vuoden 2007 40 miljardin sijaan. Mutta se onkin vain 30 miljardia - eli 20 miljardia vähemmän.

Se tarkoittaa verotuloissa 9 miljardin gäppiä - eli kestävyysvaje on siinä.



Näin kävi koska oli huonoa johtamista. Siksi, että oli saamatonta ja typerää politiikkaa. Siksi, että on kestämätöntä työmarkkinalogiikkaa ja omahyväisyyttä.





Juha Sipilää punnitaan nyt.



Muutos on uutta eikä vanhan varaa

Pääministeri Sipilä sanoi ottavansa vastaan ehdotuksia Suomen muutokseen.

Olkaa hyvä: tehkää toki työaikapankit, sairauspäivän karenssi, arkipyhien poistot ja muut korvaavat toimet, mutta ilman uskallusta ja panosta uuteen tekemiseen kaikki jää vajaaksi.

Pitää synnyttää uutta.

Me emme pärjää vain vanhan teollisuuden varassa enää.



Tarvitaan sitä re-regulaatiota; byrokratiaa purkavaa vastasääntelyä, jolla täytyy luoda parlamentaarinen, demokraattinen muoto, jotta se on muutakin kuin uusliberaalien valtiovastaisuutta. Pysähtynyt holhousvaltio on muutettava hyvin voivaksi aloitevaltioksi. Lopetetaan yhteiskuntasopiminen vanhoista eduista ja instituutioista, mutta toteutetaan yhdessä yhteiskuntamuutosta ja yhteisöjen kehittämistä lapsiamme varten .

Julkishallinto on organisoitava uudelleen tavoitteellisten tulevaisuusvisioiden pohjalta. Kuntiin viiden vuoden rekrytointikielto muuhun kuin koulu- ja sote-toimeen ja normitason raju säästösääntö. Toteutetaan budjettivaltainen kunnanosademokratia kannustamaan kuntalaisten omaa aloitetta ja toimintaa virkamiestyön sijaan. Yhdistetään väliportaan hallinnot samalla kun sote-uudistus tehdään. Uudistuksen rajumyrsky yhdyskuntasuunnitteluun nopeasti koska liikenne ja logistiikka, koko infran luonne muuttuu.

Vanhaa on purettava, uutta rakennettava elinkeinoissa. Elinkeinoelämää on tuettava vain jos se lupaa kehitystä, työ- ja investointivastiketta eikä vain lihota omaa taskua.

Uusia suomalaisia brändejä pitää synnyttää. Bisneksen pohjaa on laajennettava digitalisaation ja ekobisneksen avulla. Myydään vaikkapa Sammon osakkeet ja pannaan pystyyn se vaalien alla lupaamanne panostusrahasto.

Työ pitää ajatella uusiksi 2030-luku näköpiirissä. Työn korvausperusteet on uusittava oikeudenmukaisuuden, tasa-arvon yhteiskunnan edun pohjalta.

Rahanomistajat osallisiksi. Pääomien ja rahanomistuksen verotus on palautettava oikeudenmukaiseksi ja veronkierto ehkäistävä. Pääomaverotus - ja varallisuusvero - progressiivisena voimaan.

Tuottavuuden parantamiseen rohkeasti mukaan robotiikka ja älytuotteet. Tehdään radikaalien teknologioiden käyttöönoton ja kansallisen ipr-omaisuuden, sisältöjen hyödyntämisohjelma, joka on avainasemassa tuotekehityspanoksissa.

Pieni ja paikallinenkin yritystoiminnassa nyt etusijalle. Yrittäjät mukaan uuden sopimiseen kehittämisideoin. Satsataan voimavarat pienyritysten rahoitukseen; tuotekehitykseen ja markkinointiin luomaan vauhtia uuteen saumaan: biotekniikkaan, clean-techiin, edutainmentiin, robotisaatioon, lähityöhön kuten 3D esinetoistamisen ja digijakamisen synnyttämään liiketoimintaan. Ensimmäinen työntekijä sotuvapaasti töihin.

Hyödynnetään markkinoinnissa ja osaamisessa se lisäarvo, jonka muualta tulleet voivat antaa. Ei vain kotiuteta vaan myös sitoutetaan. He kannattavat ja haluavat sitä - olla hyödyttävä osa uutta yhteisöään.

Pakolalsongelma on kasvanut ohi perussuomalaisen politiikan. Meidän on kannettava osamme ei pakosta, vaan valmiina auttamaan heidätkin uuden alkuun niin täällä kuin lähtömaissaan.

S iinä on simppeli toiminta-ajatus.



Keskittykäämme tähän eikä vihapuheisiin ja vitunhokemiseen.

Yhteiskunnan moraalikoodit on selvitettävä, niin ahneus kuin viha on dempattava.



Nuoret siis mukaan huomisen suunnitteluun. Valitaan uusiksi talousviisaiksi hallituksen neuvonantajiksi nuori, mutta kyntensä näyttänyt tutkija-, yrittäjä ja kehittäjäsukupolvi. Heidän tulee realisoida omaan elämäänsä vaikuttava muutos. Y li nelikymppisten kyky oivaltaa ei yksin enää riitä.

Johtamisen on Suomen yrityksissä ja julkishallinnossa sekä kolmannella sektorilla muututtava pikavoittamisen ja henkilökohtaisen edun mallista kestävien menestystekijöiden metsästykseksi . Johdon pitää keskittyä päätehtäväänsä rohkeaan uudistamiseen ja innovatiivisuuden palauttamiseen, alkaa luoda uutta: katse ei kvartaalissa, vaan vuosikymmenissä.



Johtajien asia on muuttaa työpaikkojen pelon ilmapiiri arvostuksen ja motivaation, innostuksen kasvattamiseen.



Riskit

Maalta ja yrityksiltä on suunta kadoksissa.

Innostus ja ja huomisen ymmärrys on mitä meiltä juuri nyt puuttuu kamreerihengen kasvaessa ja oman edun pyynnin vallitessa: syyttelemme ja anelemme tukia kun pitäisi tehdä.



Toki on, stubbilais-eekolaisuudessa, kyse myös ay-liikkeen alas lyömisestä, mikä sujuukin hyvin ay-logiikan - ja muutospuutostautisen SDP:n - ajaessa itseään taantumusvoimaksi, jossa on dynamiikkaa tai edes luokkataistelua saman verran kuin käyvässä säilykepurkissa. Siitä ei hyvä seuraa.



Molemmissa tapauksissa, EK-Metalliliitto, jää huomaamatta pääasia; huominen. Ekologis-digitaalinen, yhtä aikaa maapalloinen ja lokaali vallankumous, jonka keskellä jo elämme.

Ja siitä puhuvilta taas jää näkemättä mikä sen sisäinen arvon muuttaja on: ei suinkaan tekniikka, vaan sen synnyttämä sisältö, aineettomat innovaatiot: IPR, uusi aineeton pääoma: luovat alat, uudet palvelut ja glokalisaation tuotantotavat, uusi yhteiskuntasuunnittelu ja yhteisömallit, kaupunkirakenne ja ihmisten toimintakulttuuri.



Tämä muuttaa työn teon tavat ja jopa tarkoituksen toiseksi paikan ja tarvittavan ajan suhteen.



Keskustan hallituksen historiallinen mahdollisuus on pelastaa juuri nyt MuuSuomi.

Se ei synny tukiaisilla vaan uudella tavalla toimia. Siinä apuna on ja tulee olla digitalisaation ja älykkäät toiminta-, tuotanto- ja kommunikaatiotavat, lähitalous- ja aluedemokratia.

Me emme tarvitse perustuloa vaan kansalaispalkan, joka sisältää hommia yhteisön eteen. Kun sitä kokeillaan tulisi samalla selvittää järjestelmän liittyminen uudenlaisten työosuuskuntien, vapaaehtoistyön, lähitalouden sekä vaikkapa ravintolapäivien, talkoiden ja lähiruuan jakelujärjestelmiin.



Uutuuksia yhteiskunnassa tarvitaan. Me puuhamme Suomessa yhä vain, kolmatta vuosikymmentä, omia huomisen kuvia teollisen yhteiskunnan malleista ja työajasta keskustellen kun työtä ei ole kymmeneksellä eikä säännöllistä työaikaa enemmistöllä.



Me itkemme Kreikan auttamisesta ja kehitysavusta maailman auetessa, Me haluamme sulkea eikä avata ovia muille. Viennistä riippuvainen maa!



Niin ei voi jatkua.



Juha Sipilän 100 päivän uskottavuuskoeaikaa on  toki vain hösöjen mediapelissä - jäljellä kolme viikkoa.



Julkaistu lyhyempänä Hämeenlinnan kaupunkiuutisissa 22.8.2015.



0 kommenttia pikakommentti kommentoi





» Kirjaudu

Tervetuloa!











ekirja





Kansalaismedia





Facebooksivut



Yli 3,2 miljoonaa sivulatausta.tässä blogissa 2007-2016. Kiitos.

ekirjaKansalaismediaFacebooksivut

Uusi blogi: www.kansalaismedia.com 3.6.2017 lähtien, mediatöitäni. myös radiossa, televisiossa ja lehdissä. Uusi tietokirjoja.









Mikä on kolmas itsenäisyystaistelu?

Kuuntele ole hyvä.



Mikä on kolmas itsenäisyystaistelu?Kuuntele ole hyvä.

Saatesanat kuuntele ole hyvä.

Saatesanat kuuntele ole hyvä. Bloggarin esittely:

Veli-Antti Savolainen, tietokirjailija ja lehtimies, on toiminut pitkään mediassa, politiikassa, yrittäjänä ja kirjailijana. Hän kirjoittaa lukuisiin lehtiin; Suomen Urheilulehteen, Tuulilasiin ja palstalleen Hämeenlinnan kaupunkiuutisiin sekä bloggaa.

Savolainen on ollut päätoimittajana mm. Uudessa Suomessa, Iltalehdessä, Apu-lehdessä, Pääkaupunki-, Metropoli-, Aviisi- ja Polttopiste- lehdissä sekä toimituspäällikkönä mm Kauppalehdessä.

Hän on tuottanut satoja tv- ja radio-ohjelmia ja istunut monien yritysten hallituksissa. Savolaisen kirjoja on painettu yli 300 000 kappaletta.

Hän oli Espoon kaupunginvaltuuston jäsen 1973-80.

Savolainen toimi vetäjänä Tasavallan Presidentti Martti Ahtisaaren tietoyhteiskunta-työryhmässä 1999-2000. Hän on ollut valtioneuvoston asettaman Tietoyhteiskuntafoorumin ja sen työvaliokunnan jäsen lukuisia vuosia ja osallistunut monien komiteoiden työhön ja suurten kansallisten hankkeiden johtamiseen.

Savolainen on suosittu luennoitsija, hän on esiintynyt yli kymmenessä maassa. Hän työskenteli Afrikassa 2001-2006 asuen Namibiassa kolme vuotta.



Savolainen on naimissa ja hänellä on kolme lasta ja lastenlasta.



Veli-Antti Savolaisen kirjallista tuotantoa:







Suomen Strategia, holhousvaltiosta aloite- ja yrittäjävaltioon, 1992 Arthouse.

Kohtaamisyhteiskunta, 1996 Edita. Huomisen Aapinen, Primenet 1997. Kisällin Aapinen tietoyhteiskuntaan, 1999 Primenet.

Harmaa Leijona, Senior Citizen at IS, 2001 Primenet Publications. 1999. Espoon Aapinen Primenet 2000. Lion Leap, an ABC to Namibian Information Society, Primenet Books / Namprint Windhoek 2003, Pipan mitta Pielisjokea, neljä tikkuria Kiihtelykseen . Telekarelian Oy:n tarina 2008. Innokit.

Elämän eväät. Track of life, a business history, 2009. HOT.

Joulupukin Muistelmat, perheen multimediakirja, Jaiser Corporation, 2011

Santas Memoirs, familybook . 2011. Jaiser Corporation.



Voit kommentoida juttuja; myös nimimerkillä!

Paina jutun lopussa PIKAKOMMENTTI-näppäintä.



Blogi ilmestyi 2007-2016 nimellä "Valtakunta".

Blogin jutut ovat aikajärjestyksessä.

Vasemmassa palstassa on luettelo ja ylhäällä valikko eri vuosille 2006 lähtie n.









Lisää tietoja » » Ohjeet

» Nettiketti

blogin jutut ilmestyvät myös hämeenlinnan KAUPUNKIuutiset-lehdessä hämeenlinnassa, janakkalassa ja hattulassa.

