Puolueiden välinen sote-sopu onnistui menemään melkein täyden ympyrän. Ensin todettiin, että ei maakuntamallia, vaan maakuntien sijasta viisi suuraluetta, joilla olisi vastuu sosiaali- ja terveydenhuollosta. Jatkoselvityksessä todettiin, että näillä ei saisi olla omaa tuotantoa (keskussairaalat), vaan ne olisivat vain järjestämisvastuussa olevia. Sitten päätettiin, että tuotantovastuu annettaisiin kunnille tai kuntien muodostamille laajemmille kuntayhtymille. Lopulta todettiin, etteivät yksittäiset kunnat, olivat ne kuinka suuria tahansa, saisi olla tuotantovastuussa, vaan tuotantovastuu olisi aina kuntayhtymillä. Sitten todettiin, että kuntayhtymiä olisi korkeintaan 19, eli suomeksi sanottuna, että maakunnat olisivat tuotantovastuussa.

Nyt meillä on tarkoitus perustaa viisi sote-aluetta, joiden tehtävänä on neljän vuoden välein tehdä yksi päätös siitä, mistä se ostaa ja mitä. Tässä ei ole paljon päänvaivaa, koska ostaa pitää noilta 19 maakunnalta, joita yhden sote-alueen kohdalla on 3-5.

Kun olen yrittänyt kysyä, mihin noita viitta sote-aluetta nyt tarvitaan, olen saanut yleensä vastaukseksi, että ei todella mihinkään. Parempi vastaus on, että niitä tarvitaan karsimaan erikoissairaanhoidon päällekkäisyyksiä ja estämään sairaaloiden kilpavarustelua. Aika raskas organisaatio lakkauttamaan pari aluesairaalaa ja määräämään, missä tekonivelkirurgiaa saa tehdä. Eikä tähän tarkoitukseen edes kovin hyvä, koska se on kuntayhtymä, jossa kunnat voivat sopia, ettei toisten asioihin puututa niin kuin ne sopivat maakuntakaavoituksessakin.

Mitä jos luovuttaisiin noista viidestä sote-alueesta ja tehtäisiin tästä puhdas maakuntamalli, koska sitä se joka tapauksessa käytännössä on. Perustuslakiväkikin saadaan rauhoitetuksi, kun laitetaan tähän suorat vaalit ja verotusoikeus.

Erikoissairaanhoidon päällekkäisyyksien karsimisessa valta kannattaa antaa STM:lle, joka voi jo nyt asetuksilla säädellä yliopistosairaaloiden välistä työnjakoa. Tämä olisi hallintona paljon kevyempi.

Olen puhunut tästä monen henkilön kanssa. Minulla on sellainen käsitys, että eduskunnassakin alkaisi olla selkeä enemmistö puhtaan maakuntamallin kannalla.

Esitys on jo eduskunnassa, mutta tällaisen muutoksen tekeminen siihen olisi lain yksinkertaistamista eikä lakiteknisesti kovin vaikeata.