Mistä on kyse? Lankilan päiväkoti Kotkassa kannustaa lapsia vauhdikkaisiin ja rajuihin leikkeihin

Tavoitteena on päästä eroon turhista kielloista ja rajoituksista

Uusien liikuntasuositusten mukaan lasten pitäisi liikkua tunnin ajan vauhdikkaasti joka päivä

Lankilan päiväkodin pihalla on jyrkkä mäki.Talvella lapset laskivat sitä pitkin pulkalla ja liukurilla. Nyt kivet ovat paljastuneet lumen alta. Lapset pääsevät kiipeämään niiden päälle, jotkut pomppivat kiveltä toiselle.

Päiväkoti haluaa eroon turhasta varoittelusta ja kielloista, siksi se kannustaa lapsia vauhdikkaisiin ja rajuihinkin leikkeihin.

– Lisää puihin ja kiville kiipeilyä, tiivistää Kotkassa sijaitsevan Lankilan päiväkodin johtaja Tiina Montonen.

Vauhtia on pyritty viemään pihalta myös sisäleikkeihin.

– Lapsille annetaan mahdollisuuksia käyttää palloja, trampoliineja ja tunneleita. Pienemmät voivat kiipeillä puolapuilla aikuisten valvonnassa. Lapset saavat myös leikkiä äänekkäämmin sisällä, kertoo Montonen.

Vanhemmat saattavat antaa ohjeistuksia, etteivät halua lapsensa tekevän tiettyjä asioita. Raili Liukkonen

Viime vuonna voimaan tulleiden liikuntasuositusten mukaan lapsen pitäisi liikkua kolme tuntia päivässä. Vauhdikasta liikuntaa pitäisi harrastaa tunti päivässä. Lankilan päiväkoti järjestää torstaina perheille yhteisen liikuntaillan, jotta viesti menisi perille myös vanhemmille.

– Kaikilla lapsilla liikuntasuositus ei täyty päiväkotiaikana, koska jotkut ovat osapäivähoidossa. Tarkoitus on antaa vanhemmille vinkkejä lajeista, joita voi kotonakin harrastaa edullisesti, Montonen toteaa.

Kieltäminen hämärtää omat taidot

Liikuntatieteiden tohtorin, dosentti Arja Sääkslahden mukaan Suomeen on kehittynyt kulttuuri, jossa pyritään suojelemaan lapsia jopa liikaa.

– Valitettavasti meillä on amerikkalaista varovaisuutta, joka on mennyt yli. Jos lasta kielletään kokeilemasta ja tekemästä haastavia asioita, hän ei opi tunnistamaan, mihin taidot riittävät, Sääkslahti sanoo.

Äiti tai isä voi tehdä lapselle karhunpalveluksen, jos hän kieltää lasta testaamasta rajojaan. Kielletty hedelmä kiehtoo.

– Kun aikuisen silmä välttää, houkutus päästä kokeilemaan kasvaa liian suureksi. Sellaisessa tilanteessa helposti yliarvioi omia taitojaan. Ja kun aikuinen huomaa, lapsi saattaa säikähtää sitä. Silloin voi horjahtaa tai ote kirvota.

Lapsi oppii käsityksiä etäisyyksistä, kun juoksee ja korkeuseroista, kun hyppii. Arja Sääkslahti

Sama havainto on tehty Lankilan päiväkodissa.

– Lapset leikkivät rajuja leikkejä, vaikkei lupaa annettaisikaan. He menevät kiven taakse tai jonnekin muualle piiloon leikkimään niitä, sanoo päiväkodin johtaja Tiina Montonen.

Selma halusi kiipeillä Lankilan päiväkodilla. Antti Ojala / Yle

Lapsi oppii paremmin lukemaan riehumalla

Riehumiselle on jopa tieteellinen perusta, joka edesauttaa lapsen kehitystä monilla osa-alueilla. Rymyämisleikeissä lapsi saa voimaa ja oppii tuntemaan oman kehonsa rajat. Näillä on dosentti Arja Sääkslahden mukaan tärkeä merkitys lukemaan ja kirjoittamiseen oppimisessa ja matemaattisissa taidoissa. Aivot oppivat käsittelemään tietoa kehon kautta.

– Lapsi oppii käsityksiä etäisyyksistä, kun juoksee ja korkeuseroista, kun hyppii. Hyvin konkreettista oppia oman kehon kautta on myöhemmin helppo alkaa käsitellä abstraktisti. Oppimisvaikeuksissa on usein huomattu, että taustalla on heikko tasapaino tai vaikeuksia hahmottaa suuntia ja tilaa.

Tömäykset ja tärähtely vahvistavat Sääkslahden mukaan luita ja jänteitä. 7–18-vuotiaiden pitäisi suositusten mukaan hyppiä 50–100 kertaa päivässä.

– Luut ja jänteet voimistuvat, kun niitä rasittaa. Ne saavat stimulaatiota, jota lapsi tarvitsee kasvaakseen.

Myös lapsen tasapainoilusta kapeilla telineillä on hyötyä myöhemmin.

– Jos tulee vaikkapa liukastumisia, ei satuta itseään, kun osaa kaatua hallitusti.

Iäkkäät vanhemmat ovat varovaista porukkaa

Sääkslahden mukaan ylivarovaisuutta esiintyy etenkin yli 30-vuotiaina vanhemmiksi tulleiden äitien ja isien kohdalla.

– Nuoret ovat luottavaisempia tai huolettomampia verrattuna iäkkäämpiin. Voi olla, että vanhemmat ovat unohtaneet, miten hauskoja ne kaikki seikkailut omassa lapsuudessa olivat.Ehkä riskit tiedostetaan nykyään paremmin ja lapsia halutaan siksi suojella, Sääkslahti pohtii.

Jos kivelle pääsee omin voimin, on myös valmiudet istua siellä. Raili Liukkonen

Päiväkodeissa on huomattu, että pihojen vaaranpaikat kuten korkeat kivet, liikuntatelineet ja mäet huolestuttavat monia vanhempia.

– Vanhemmat saattavat antaa omaa lastaan koskevia ohjeistuksia, etteivät halua lapsensa tekevän tiettyjä asioita. Ne tietysti huomioidaan, mutta kannustetaan samalla siihen, ettei turhia kieltoja olisi, kertoo vs. varhaiskasvatusjohtaja Raili Liukkonen Kotkan kaupungilta.

Haavereilta ei voi välttyä

Toisaalta myös päiväkotien sisällä on sekavia käytäntöjä: Liukkosen mukaan Kotkan päiväkodeissa on ilmennyt sitä, että yksi työntekijä voi sallia korkealle kivelle kiipeämisen ja toinen kieltää.

– Kaikkia lapsia ei tarvitse kieltää menemästä. Jos kivelle pääsee omin voimin, on myös valmiudet istua siellä. Jos ei pääse, ei tietenkään auteta, koska silloin lapsella ei ole valmiuksia olla siellä ja tulla alas. Pitäisi olla yhtenäinen linja ja puhua auki, mikä on turvallisuutta.

Ihan kaikkea ei rajuissakaan leikeissä sallita. Toista ei saa satuttaa, ja vauhdikkaammissa leikeissä lastenhoitajat valvovat lapsia tarkasti.

– Pieniä haavereita ja tapaturmia sattuu, niitä ei voida täysin välttää. Törmäyksistä voi tulla kutteja tai aivotärähdyksiäkin saattaa tulla, mutta vakavammat tapaukset ovat harvinaisia. Neuvomme vanhempia aika herkästi käymään lääkärissä etenkin hammastapaturmissa, sanoo Liukkonen.