Haluaisitko raportoida valtakunnalliseen potilastiedon arkistoon Omakantaan montako askelta olet tänään kävellyt? Haluaisitko juhlien jälkeen kirjata terveystietoihin montako viinilasillista tulit nauttineeksi? Entä olisiko hauskaa kilvoitella leikkimielisesti virtuaaliyhteisössä terveystiedoilla?

Tällaisten kysymysten eteen suomalaiset joutuvat, mikäli sote-uudistuksen yhteydessä toteutettava omahoito ja digitaaliset arvopalvelut -hanke (siirryt toiseen palveluun) (ODA) toteutuu suunnitellulla tavalla.

Omahoidosta ja digitaalisista arvopalveluista on aika käydä avointa julkista keskustelua, sillä puoliväliriihessä päätettiin SoteDigi-yhtiön perustamisesta. Yhtiö keskittyy valtakunnallisten asiakas- ja potilastietojärjestelmäratkaisujen kehittämiseen sekä säästötavoitteiden saavuttamiseen.

Aihe on kimurantti, koska kansalaisilla ei ole sote-suomi-sanakirjaa. Sote-asiakkaan uutta roolia digitaalisessa palveluketjussa pitääkin tulkita lukuisista raporteista ja selvityksistä. Niistäkin hallintokielellä rakennetusta uudesta digihimmelistä on vaikea saada tolkkua.

Yritetään silti ja katsotaan mitä erilaisissa lähteissä kerrotaan ODA-hankkeesta.

Hankkeessa lisätään sote-asiakkaan, eli kansalaisen, omaa vastuuta terveydestään (omahoito). Näin tehostetaan julkisia terveyspalveluita ja säästetään kustannuksissa. Hanke myös mahdollistaa terveystietojen kaupallisen hyötykäytön (digitaaliset arvopalvelut).

Sitran mukaan säästöä tulee niin paljon, että maan terveyskeskuksista voidaan vähentää puolet vuoteen 2025 mennessä

Teknologian tutkimuskeskuksen mukaan ODA-projekti tekee sote-asiakkaasta osan palveluketjua (siirryt toiseen palveluun). Sote-asiakasta verrataan Ikean asiakkaaseen, joka osallistuu arvonluontiin kuljettamalla ja kokoamalla huonekalut itse.

Omahoito ja digitaaliset arvopalvelut on Sitran käynnistämä hanke. Suunnitelma on rakentaa Omahoidon sähköiset palvelut Kelan tuottaman Omakanta-palvelun päälle. Laaja tietopohja tukee kansalaisten hyvinvoinnin edistämistä.

Sitran mukaan ODA-hanke purkaa terveyskeskusten jonot. Digitaalisella ODA-himmelillä säästöä tulee niin paljon, että maan terveyskeskuksista voidaan vähentää puolet vuoteen 2025 mennessä (siirryt toiseen palveluun). Siis puolet!

Onko kyseessä taikahimmeli?

Ehkä ei, sillä kustannusten vähentäminen omahoidon kautta ei ole Sitran agendalla ensimmäistä kertaa. Vuonna 2005 Sitran yliasiamiehenä toiminut Esko Aho ehdotti kansalaisten elintapoihin perustuvaa (siirryt toiseen palveluun) bonusjärjestelmää. Järjestelmässä turvallisesti ajavat hyötyvät ja kolaroivat maksavat toilailunsa itse.

Kansalaiset: kypärät ja suojavälineet esiin!

Asiakasta tsempataan terveellisiin elämäntapoihin ja onnitellaan esimerkiksi laihtumisesta

ODA-hankkeen idea on kansalaisen hyvinvoinnin seuraaminen ja kansalaisen valmentaminen sosiaali- ja terveydenhuollon yhdistävällä digitaalisella alustalla. Tiedot tallennetaan oman terveystilin kautta kansalliseen järjestelmään.

Kansalainen saa myös mahdollisuuden toimia biohakkerina, eli itsensä mittaajana.

Tavoite on kannustaa ja tuupata ihmisiä liikunnan aloittamiseen, painonhallintaan sekä oman talouden tasapainottamiseen. Apuna toimivat esimerkiksi älypuhelimiin suunnatut sovellukset, joissa asiakasta tsempataan terveellisiin elämäntapoihin ja onnitellaan esimerkiksi laihtumisesta (siirryt toiseen palveluun).

Epäselväksi jää, miten sovellus suhtautuu vääriin valintoihin – kenties tulevaisuudessa tuhmureita torutaan moittivilla herätteillä.

Hankkeen unelmissa kansalainen on asiakas, jolla on omavalmentaja. Valmentaja seuraa asiakkaan edistymistä. Valmentajan käyttöliittymässä näkyvät asiakkaan liikuntaharrastukset, ruokailurytmi ja parisuhteen tila. Valmentaja antaa tehtäviä, kuten tietoiskun lukeminen alkoholinkäytön vaaroista sekä kävelyyn kannustaminen (saat askelmittarin).

ODA-hankkeessa valmentajan (valtio) suhde asiakkaaseen (kansalainen) on tyrmistyttävän holhoava. Valtio on kuin päiväkoti, jossa kansalaisia opastetaan yksinkertaisilla käytösohjeilla.

Oletus lienee, että jokainen taloudellinen ja terveydellinen pulma olisi vältettävissä isällisillä ohjeilla ja hyvällä käytöksellä.

Terveys- ja hyvinvointisovelluksia kehittäville yrityksille avataan markkinoita

ODA-hankkeen unelmat kansalaisista lapsina sisältävät koomisia piirteitä. Projektin hauskuus kuitenkin vähenee mikäli sitä pohtii Kanta-järjestelmän päälle rakentuvana valtakunnallisena tietoarkkitehtuurina. Infostruktuurina, kuten sote-kielellä sanotaan.

Vuonna 2014 luodun Sote-tieto hyötykäyttöön -strategian (siirryt toiseen palveluun) mukaan lainsäädännöllä mahdollistetaan terveystietojen toissijainen käyttö. Toissijainen käyttö tarkoittaa palveluiden yksilöllistä kohdistamista, tutkimusta, tiedolla johtamista, rekisteröintiä ja kaupallista käyttöä.

Toisin sanoen terveys- ja hyvinvointisovelluksia kehittäville yrityksille avataan markkinoita.

Terveystietoja hyödyntävässä terveysteknologiassa on jo pitkään nähty kaupallista potentiaalia. Sosiaali- ja terveysministeriön digilinjauksissa todetaan (siirryt toiseen palveluun), että esimerkiksi Kanta-palvelun tietoaineistojen avaamisella on merkittävä rooli sekä kansalaisten että liiketoiminnan hyvinvoinnin kehitykselle

Linjauksissa visioidaan myös lainsäädännöllisten esteiden poistamista siten, että asiakas voi tuottaa tietoa itsestään ja päättää omien tietojensa hyödyntämisestä.

Avoimeksi tässä skenaariossa jää se, mitä kansalainen oikeastaan myy, kenelle ja miten terveystietojen hinta määritellään. Epäselvää on sekin, miten ja miksi kansalaisen hyvinvointi kytkeytyy liiketoiminnan hyvinvointiin.

Tietojen jakamiseen, myymiseen ja tietosuojaan suhtaudutaan raporteissa yllättävän kepeästi. Ikään kuin terveystietojen jakaminen, palveluiden kohdentaminen tai tiedolla johtaminen olisi ongelmatonta jos tiedoissa ei selkeästi näy yksilön nimi tai sosiaaliturvatunnus.

Aiemmin tapana ei ole ollut suhtautua terveystietoihin leikkimielisesti saati kirjoittaa niitä jaettaviksi tai myytäväksi

Sosiaali- ja terveysministeriön digitalisaatiolinjauksissa ehdotetaan myös sähköisten palvelujen leikkimielistä pelillistämistä. Näin omia terveys- ja hyvinvointitietoja voi hyödyntää oman edistymisensä havainnollistamiseen ja leikkimieliseen kilpailuun muiden kanssa.

Lääkäreiden näkökulmasta hoitotiivistelmien ja lausuntojen kirjoittaminen siirtyy tässä kohdassa niin sanotusti nextille levelille eli seuraavalle tasolle. Aiemmin tapana ei ole ollut suhtautua terveystietoihin leikkimielisesti saati kirjoittaa niitä jaettaviksi tai myytäväksi.

Julkisessa keskustelussa on pitkään kauhisteltu Facebookin tapoja kerätä tietoja toissijaiseen käyttöön. Samalla vakavuudella tulisi suhtautua sote-tietojen hyötykäyttöön.

Kansalaisella on oikeus tietää miksi terveystietoja kerätään, mitä niillä tehdään, ja miten kaikkeen tähän voi itse vaikuttaa. Terveystietojen toissijainen käyttö on herkkä alue, jossa eettisen ja epäeettisen toiminnan välinen raja on hiuksenhieno ja herkästi ylitettävissä.

Mona Mannevuo

Kirjoittaja työskentelee tutkijatohtorina Turun yliopiston historian, kulttuurin ja taiteen tutkimuksen laitoksella. Hän on kiinnostunut valtion ja elinkeinoelämän välisistä suhteista ja niiden historiallisista jatkumoista. Hän ei haikaile menneeseen, mutta suhtautuu kriittisesti epämääräisiin digihimmeleihin ja prosessikaavioihin. Hän kirjoittaa kolumnia yksityishenkilönä eikä hänen näkemyksensä välttämättä heijastele Turun yliopiston kantoja.