Huivipäiset tyttöskeittarit ovat harvinainen näky skeittipuistoissa. Helsinkiläiset Sahra ja Halima Abokor Sheikh murtavat muslimityttöihin liittyviä stereotypioita.

– Kyllä se aina välillä tulee silmien eteen, huikkaa Halima Abokor Sheikh, osoittaa hijabiaan ja potkaisee skeittilautaansa vauhtia.

Tikkurilassa tuulee niin, että hento huivi lepattaa ilmassa.

Osa ohikulkijoista pysähtyy ja hieraisee silmiään. Skeittaavat muslimisiskokset Halima, 20, ja Sahra Abokor Sheikh, 19, kääntävät katseita puoleensa.

Halima päätyi ostamaan polvisuojat kaaduttuaan monta kertaa polvilleen. Markku Rantala / Yle

Kerrasta koukkuun

Huivipäiset muslimitytöt kuuluvat skeittipuistoissa selkeään vähemmistöön.

Kaksi vuotta sitten aloitettu harrastus imaisi siskokset kuitenkin nopeasti mukaansa. Alkuperäinen kipinä lajiin löytyi Youtube-videosta.

– Katsoimme yhdessä siskoni kanssa skeittivideota ja mietimme, että vitsit, tuo näyttää kivalta. Kokeilusta jäimme koukkuun, kertoo Sahra.

Muslimitytöille harvinaisempi harrastus nostatti siskosten perheessä ensin kulmakarvoja. Skeittaus kuulosti rajulta lajivalinnalta nuorille tytöille. Perheen suhtautuminen muuttui kuitenkin nopeasti.

– Nykyään ihmetystä herättää enää se, jos emme ole olleet hetkeen skeittaamassa, naurahtaa Halima.

"Kun tilasimme ensimmäisiä lautojamme netistä, emme tienneet mitä halusimme tai minkä kokoisia pitäisi tilata", myöntää Sahra. Markku Rantala / Yle

Huivi pipoa korvaamassa

Ihmettelijöitä riittää perheen ulkopuolella.

– Välillä kuulee ohimennen, että hei, tuo huntupäinen skeittaa. Jotkut ovat napanneet kuviakin, kertoo Sahra.

Huomio ei ole silti siskoksia häirinnyt. Yksittäisiä kysymyksiä uskonnon vaikutuksesta lajivalintaan tai huivi päässä skeittaamiseen on tullut, mutta enimmäkseen ihmiset tyytyvät seuraamaan tyttöjen toimintaa kauempaa.

Uteliaiden kysymyksiin vastaaminen käy helposti. Islam ei kiellä lajin harrastamista eikä hijab päässä skeittaaminen eroa paljolti pipo päässä skeittaamisesta. Kesällä huivi voi hiostaa, mutta syksyisin ja talvisin se tarjoaa päälle lämmikettä.

– Muslimityttöskeittarit ovat harvinainen näky, joten uteliaisuus on ihan ymmärrettävää, toteaa Halima.

Tyttöjä näkyy yhä enemmän skeittipuistoissa. Abokor Sheikhin siskokset ovat innostaneet jo muutamia naispuolisia ystäviään skeittaamaan. Markku Rantala / Yle

Liikuntaan vaikuttavat omat halut, eivät säännöt

Muslimityttöjen liikunnasta puhuttaessa esiin nousee usein liikunnan vähyys. (siirryt toiseen palveluun)

Aktiivisesti skeittausta harrastavat Sahra ja Halima eivät tunnista ongelmaa ainakaan omassa ystäväpiirissään.

– Liikkumattomuus ei liity siihen, etteivätkö muslimitytöt saisi liikkua. Jokainen on vapaa harrastamaan sitä, mitä haluaa. Kyse on vain halusta tehdä asioita, pohtii Halima.

Sahra komppaa siskoaan.

– Jos on kiinnostunut kokkauksesta, kokkaa. Jos haluaa skeitata, skeittaa. Ei ulospäin voi aina sanoa, että kuka harrastaa mitäkin.

Harrastuksen alkuaikoina siskokset valitsivat treeniajankohtia, jolloin skeittipuistoissa ei olisi paljoa väkeä. "Olliet opettelimme tyhjällä koulunpihalla" kertoo Halima. Markku Rantala / Yle

Abokor Sheikhin siskoksille skeittaus on ollut oikea lajivalinta.

Tavoitteet eivät ole kilpatasolla eivätkä edes yksittäisissä tempuissa, vaan harrastaminen jatkuu niin kauan kuin siitä riittää iloa. Puheista päätellen se ei ole loppumassa ainakaan hetkeen.

– Jos skeittaa pitkästä aikaa, niin tajuaa, että tämähän minulta puuttui. Tätä tunnetta kaipaa elämäänsä, hymyilee Sahra.