Eduskunta sanoi tänään kovalla äänellä EI valinnaiselle ruotsin opetukselle. Muutosta vastustivat seuraavat puolueet: Kokoomus, SDP, Vasemmisto, Vihreät, KD, Keskusta ja RKP. Persut sekä indie-eduskuntaryhmät kannattivat aloitetta. Piraattipuolue kannattaa samoin vapaata kielivalintaa osana voimakasta kansainvälistymistä ja koulutuksen uudistamista nykyaikaan.

Läpi meni sen sijaan kokoomuslaisen esittämä ponsi, joka velvoittaa tutkimaan onko mahdollisuuksia/halukkuutta kokeilla alueellisesti joko valinnaisuutta tai esimerkiksi pakkovenäjää. Itse olisin äänestänyt pontta vastaan, koska se on parhaimmillaan mitäänsanomaton ja pahimmillaan vie koulutusta täysin väärään suuntaan (pakkovenäjä tai alueelliset perusteelliset erot opetuksessa).

Maanantaina Tampereella Aamulehden vaalipaneelissa kaikkien puolueiden edustajat kannattivat valinnaista Ruotsia yksimielisesti. Onkin aika kummallista miten eduskunnan näkemys on kovassa ristiriidassa sen viestin kanssa, mikä vaaleissa annetaan. Toki Tampere nyt ei ole erityisen suomenruotsalainen kaupunki, ja ehkä panelistit vain sattumalta olivat tässä asiassa samoilla linjoilla, mutta samanlaista jakautumista olen huomannut muuallakin. Aiempien vaalien vaalikoneissa parhaimmillaan jopa puolet ehdokkaista on kannattanut vapaata kielivalintaa.

Oma kantani on puolueeni linjan mukainen. Vastaan aina, että Suomi on monikielinen maa. Maahanmuuton kautta kulttuurimme monipuolistuu ja samalla myös erilaiset vieraat kielet tulevat näkyvämmiksi ja merkittävämmiksi. Minusta tämä on aivan hyvä asia: jopa voimavara jos se otettaisiin vakavasti eikä jääräpäisesti pidettäisi kiinni historiallisista jäänteistä. Toisen kotimaisen kielen pakollinen opetus on tosin vasta alle 50-vuotias, mitä ei kenties uskoisi siitä hartaudesta, jolla tätä perinnettä halutaan eduskunnassa kunnioittaa.

Historialliset argumentit ovat minusta tässä täysin toisarvoisia. Samoin puolustuspolitiikkaa ja ulkopolitiikkaa on minusta varsin kummallista sekoittaa tähän asiaan. Kyse on koulutuksesta ja sivistyksestä. Valinnaiset kielet palvelisivat paremmin oppilaiden yksilöllisiä taipumuksia ja tarpeita ja parantaisivat siten Suomen kansainvälistä kilpailukykyä. Minusta monikielisyyden tukeminen on myös luonnollinen osa Suomen EU-jäsenyyttä. Pakkoruotsista tulee luopua.

Näissä vaaleissa, kuten kaikissa aiemmissakin, jokaisesta puolueesta löytyy ne pari token-ehdokasta, jotka kannattavat valinnaista ruotsin opetusta. Äänestäkää siis ensiksi puoluetta, hyvät ystävät, ja vasta sitten ihmistä.

Olen ehdolla eduskuntaan Piraattipuolueen listalla Pirkanmaan vaalipiirissä.

Vaalisivuni

FB, Twitter, Google+