Itsenäisyyspäivänä 2017 valokuvasin pyörätielle pysäköityä poliisiautoa. Poliisi vaati minulta henkilötodistuksen näyttämistä, sulki minut putkaan ja väitti, että kieltäydyin kertomasta henkilötietojani. Juttu oli tuolloin näkyvästi mediassa.

Käräjäoikeus tuomitsi minut niskoittelusta poliisia vastaan. Tuomio ei ole lainvoimainen. Valitin hovioikeuteen, joka otti asian käsittelyynsä. Käsittely on edelleen kesken.

Tein rikosilmoituksen poliisin toiminnasta. Yhteensä kuutta poliisia epäiltiin tuottamuksellisesta virkavelvollisuuden rikkomisesta ja tuottamuksellisesta vapaudenriistosta. He olivat minut kiinniottaneita poliiseja ja poliisiasemalla vuorossa olleita poliiseja.

Nyt kihlakunnansyyttäjä on tehnyt syyttämättäjättämispäätöksen kaikkien kuuden poliisin osalta. Perusteena oli, että minua ei olisi saanut laittaa säilöön, mutta ei voitu todentaa, kuka poliisissa oli tästä toimenpiteestä vastuussa. Kiinniottolomake on kadonnut.

Alla on syyttämättäjättämispäätös, joka koskee asemalla työskennellyttä ja kiinnioton kirjannutta poliisia K. Teksti on lähes sama kaikissa kuudessa syyttämättäjättämispäätöksessä, lukuun ottamatta perusteluiden viimeistä kappaletta, joka on hieman erilainen eri päätöksissä. Poliisien nimet olen korvannut nimikirjaimilla ja korostukset olen lisännyt.

Tutkitut tai epäillyt rikokset ja lainkohdat

TUOTTAMUKSELLINEN VIRKAVELVOLLISUUDEN RIKKOMINEN

6.12.2017 HELSINKI

(R-numero)

Rikoslaki 40 luku 10 §

2. TUOTTAMUKSELLINEN VAPAUDENRIISTO

6.12.2017 HELSINKI

(R-numero)

Rikoslaki 25 luku 6 §

Tapahtumatiedot

Itsenäisyyspäivänä joukkojenhallintatehtävissä olleet poliisit I, S ja J.L. ovat puhuttaneet kadulla pyöräillyttä Marjut Ollitervoa, koska tilannejohtokeskukselta oli tullut viesti kahdesta naisesta, jotka olivat heittäneet pulloja väkijoukkoon ja koska Ollitervon tuntomerkit olivat sopineet pullonheittäjiin.

Poliisien mukaan Ollitervo on kysyttäessä kieltäytynyt kertomasta henkilötietojaan ja ilmoittanut, ettei hänellä ole henkilöllisyystodistusta mukanaan sekä yrittänyt poistua paikalta. J.L. on partion johtajana päättänyt, että Ollitervolle annetaan tiedoksi rangaistusvaatimus niskoittelusta, koska hän on kieltäytynyt ilmoittamasta henkilötietojaan. Poliisit ovat tutkineet Ollitervon repun ja löytäneet sieltä hänen ajokorttinsa.

Poliisipartio on ohjeistuksen mukaan pyytänyt paikalle erillisen kuljetuspartion viemään Ollitervo Kisahallin poliisiasemalle rangaistusvaatimuksen tiedoksi antamista varten, koska partion velvollisuutena on ollut pysytellä joukkojenhallintatehtävissä oopperatalon luona. Tässä vaiheessa poliiseille on selvinnnyt, että pullonheittäjät ovat muita henkilöitä.

Partioon kuulunut O.L. on kirjoittanut Ollitervosta kiinniottolomakkeen. O.L. on kertonut merkinneensä toimenpidetietoihin, että Ollitervolle tulee antaa tiedoksi rangaistusvaatimus niskoittelusta, koska on kieltäytynyt antamasta henkilötietojaan. O.L. on antanut lomakkeen kuljetuspartioon kuuluneelle G:lle. Poliisien mukaan kuljetuspartiolle on ilmoitettu, että Ollitervo on päästettävä vapaaksi rangaistusvaatimuksen tiedoksi antamisen jälkeen.

G on kertonut jättäneensä O.L:n laatiman kiinniottolomakkeen vastaanottotiskille jättäessään Ollitervon poliisiasemalle. G ei muista lomakkeen sisältöä.

Poliisiasemalla Ollitervo on pantu säilöön ja hänelle on annettu tiedoksi rangaistusvaatimus niskoittelusta.

K on kirjannut vastaanotossa Ollitervon tiedot poliisiasian tietojärjestelmään. Kiinniottamisen ja säilöönottamisen kirjaamislomakkeelle, ns. KIP-lomakkeelle on kirjattu, että Ollitervo on otettu kiinni klo 17.40 Poliisilain 2 luvun 10 § 2 momentin nojalla rikoksilta ja häiriöiltä suojaamiseksi. Perusteluina on ollut: “Ei suostunut antamaan henkilöllisyystietojaan. Vastasi tuntomerkkejä epäillystä pullon heittäjästä. Paikalta poistaminen riittämätön toimenpide. Ollitervolle sakko niskoittelusta.”

K ei muista tätä tapahtumaa, mutta hän on kertonut, että kirjaus tehdään partiolta saadun kiinniottolomakkeen perusteella ja partion mahdollisesti suullisesti antamien tietojen perusteella. K on kertonut, että partiolta saadut kiinnottolomakkeet pannaan yhdessä poliisilaitoksella laadittavan KIP-lomakkeen kanssa erilliseen laatikkoon.

O.L:n laatimaa kiinniottolomaketta ei ollut jälkikäteen löytynyt.

Kuljetuspartioon kuulunut G on kertonut, että joko hän tai kuljetuspartiossa toisena ollut T on myöhemmin soittanut poliisiasemalla kiinniotoista vastanneelle M.I:lle ja varmistanut sen, että Ollitervo on päästetty vapaaksi rangaistusvaatimuksen antamisen jälkeen. Tällöin virhe on havaittu, ja M.I. on tehnyt vapauttavan päätöksen klo 19.17.

Päätös

Jätän syytteen nostamatta epäillystä rikoksesta, koska ei ole olemassa todennäköisiä syitä rikoksesta epäillyn syyllisyyden tueksi.

Perustelut

Riidatonta on, että Ollitervo olisi pitänyt vapauttaa rangaistusvaatimuksen tiedoksi antamisen jälkeen. Kysymys on siitä, kenen menettelyn johdosta poliisiasemalla on tehty väärä Poliisilain 2 luvun 10 § 2 momenttiin viittaava kirjaus, jonka perusteella Ollitervo on pantu säilöön.

O.L. on kertonut kirjanneensa kiinniottolomakkeeseen toimenpiteeksi ainoastaan rangaistusvaatimuksen tiedoksi antamisen. Kirjausta ei ole todennettavissa, koska lomaketta ei ole löytynyt. Ollitervoa puhuttaneen partion mukana kuljetuspartiolle oli kuitenkin ilmoitettu, että Ollitervo on päästettävä vapaaksi rangaistusvaatimuksen jälkeen.

Ollitervon poliisiasemalle jättänyt G on kertonut jättäneensä samalla poliisiasemalle O.L:n laatiman, myöhemmin kadonneen kiinniottolomakkeen. Poliisiasemalla kirjauksen tehneen K:n mukaan kirjaukset tehdään henkilön mukana tuodun kiinniottolomakkeen perusteella ja mahdollisesti partion suullisesti antamien tietojen perusteella.

Epäselväksi on jäänyt se, onko virheellinen säilöönpano johtunut poliisiasemalle jätetyn kiinniottolomakkeen virheellisestä tai epäselvästä kirjauksesta, kuljetuspartion poliisiasemalle alun perin antamasta virheellisestä informaatiosta vai K:n virheellisestä kirjauksesta poliisiasemalla.

Poliisiasemalle annettu informaatio ei liene kuitenkaan ollut täysin yksiselitteinen, koska Ollitervon vapauttaminen on varmistettu jälkikäteen.

Lainkohta

Laki oikeudenkäynnistä rikosasioissa 1 luku 6 § 1 mom. 3 -kohta ja 6 a § 1 mom. 1-kohta

Asemalla kirjauksen tehnyt poliisi K oli kirjannut järjestelmään kiinnioton perusteeksi rikoksilta ja häiriöiltä suojaamisen. En usko, että hänellä oli mitään syytä keksiä omasta päästään kiinniottoperusteita tai kirjata järjestelmään mitään muuta kuin mitä kiinniottolomakkeessa luki. Kertomansa mukaan K toimi annettujen ohjeiden mukaisesti eikä tehnyt itsenäisiä päätöksiä, ja epäselvissä tilanteissa hän kysyi apua kokeneemmilta kollegoilta. Tämä on varsin uskottavaa, sillä K oli vastikään poliisiammattikorkeakoulusta valmistunut, eikä hän ollut aiemmin työskennellyt Kisahallin putkalla.

Kiinniottolomake oli poliisin hallussa, siinä oli todennäköisesti todisteita poliisia vastaan, ja se on mystillisesti kadonnut. Esitutkintapöytäkirjan mukaan muiden saman päivän aikana jouha-ryhmien toimesta kiinniotettujen henkilöiden kiinniottolomakkeet olivat paikoillaan.

Minua oopperan edustalla puhutelleet ja kiinniottaneet poliisit olivat S ja I. Niskoitteluasia käsiteltiin käräjäoikeudessa tästä tutkinnasta erillisenä. Niskoittelun esitutkinnassa S kertoi, että olin kieltäytynyt kertomasta henkilötietojani. Oikeudessa S taas kertoi, että olin tarjoutunut kertomaan poliisille henkilötietoni.

Vapaudenriiston tutkinnasta käy ilmi, että henkilöllisyyteni selvisi poliiseille jo paikan päällä, sekä se, että en ollut pulloja heitellyt henkilö. Saman illan aikana 6.12. lopuillekin poliiseille selvisi myös, että minua ei olisi pitänyt laittaa putkaan ja että poliisin toiminnassa oli tapahtunut virhe. Paikalla olleiden poliisien virallinen kertomus on, ettei minua ollut tarkoitus laittaa putkaan alunperinkään.

11.12.2017 Helsingin Sanomien haastattelussa ylikomisario Jere Roimu kertoo keskustelleensa paikalla olleiden poliisien kanssa. Roimu kertoo, että minut otettiin kiinni henkilöllisyyden selvittämiseksi, ja että poliisin toiminnassa 6.12. ei ollut moitteita. Myös poliisin omassa tiedotteessa 11.12. Roimu kertoo kiinnioton perusteeksi henkilöllisyyden selvittämisen.

Esitutkintapöytäkirjan mukaan kukaan poliiseista ei tiedä, kuka antoi määräyksen koppiin laittamisestani. Jotenkin kuitenkin ihmeen kaupalla sinne koppiin jouduin. Ja vielä 11.12.2017 ylikomisario Jere Roimun mielestä tämä ei ollut virhe.

Minusta on todella ihmeellistä, että poliisissa kukaan ei ole vastuussa tämän tason mokasta. Kun ihmisen vapauteen kajotaan viranomaisvallalla, tulee sille olla laillinen peruste, ja jonkun tulee olla päätöksestä vastuussa. Ei ole oikeusvaltion periaatteiden mukaista, että poliisi voi mielivallalla laittaa ihmisen putkaan ilman seuraamuksia ja kuitata koko homman sillä, että oho virhe, mutta kas, todisteet ovat kadonneet, ette voi todistaa kuka meistä se oli.

Kun kukaan, edes esimies ei ole siitä vastuussa, eikä seuraamuksia tule kenellekään, poliisilla ei ole mitään syytä muuttaa mielivaltaista vallankäyttöään. Tai löperöjä käytäntöjään ihmisten vapauteen kajoamisessa, jos joku nyt vielä vilpittömästi uskoo, että kyseessä oli aito vahinko, ja se kiinniottopaperikin varmaan ihan itsestään lensi ikkunasta ulos tuulenpuuskan mukana, minkä jälkeen varmaan poliisisusikoira Roi söi sen.

Poliisilla on valtaa mutta ei vastuuta teoistaan.

Tällaisesta kehityskuviosta on todellakin syytä olla huolissaan. Sinunkin, vaikka olisit etuoikeutettu kunnon kansalainen, etkä olisi vielä koskaan joutunut poliisin mielivallan uhriksi.

Otsakekuvan pyörätielle pysäköity poliisiauto ei liity tapaukseen.

Edit 21.6.2019: Lisätty kuva Iltalehden jutusta ja selvennetty yhtä huonosti muotoiltua virkettä, jossa oli mahdollisuus väärintulkintaan.