Mistä on kyse? Teatteriohjaaja Eino Saari on haastatellut 50 suomalaista miestä heidän kosketushistorioistaan. Haastatteluaineistoa kertyi lähes 150 tuntia.

Tarinat kertovat isän puutteesta, lapsuuden niukoista kosketusmaailmoista, vaativista miehuuden malleista, seksuaalisuudesta ja kosketuksen kaipuusta.

Luontevimmat kosketussuhteet rakentuivat kumppaneiden, lasten ja läheisten kanssa. Toisten miesten välisen toverillisen koskettamisen suhteen miehet olivat tarkkoja.

Kajaani"Väkisinhalailullahan se lähti! Juostiin tyttöjen pukuhuoneeseen ja katseltiin niitä nakuina. Sitten tuli pornolehdet. Ja jätkien kanssa lähdettiin perjantaisin raitille tappelemaan. Haettiin sitä kovaa kosketusta."

Kajaanilainen teatteriohjaaja Eino Saari on haastatellut puolentoista vuoden aikana 50:tä erilaista suomalaista miestä heidän kokemuksistaan ja suhteestaan kosketukseen.

– Luin muutama vuosi sitten kulttuuriantropologi Taina Kinnusen koskettavan teoksen Vahvat yksin, heikot sylityksin. Teoksen lähdeaineistona oli suomalaisten kosketuselämänkertoja, joista liki 90 prosenttia oli naisten käsialaa. Jäin pohtimaan, minkä takia suomalaiset miehet vaikenevat aiheesta, Saari kertoo.

Ylisukupolviset traumat toistuivat miesten puheissa hyvin raskaana ja monenkirjavana lastina. Eino Saari

Saari sanoo yllättyneensä positiivisesti siitä, miten auliisti miehet lähtivät puhumaan aiheesta. Haastattelut kestivät puolesta tunnista viiteen ja puoleen tuntiin, ja materiaalia kertyi kaikkiaan lähes 150 tuntia.

– Mitä nuorempiin sukupolviin mennään, sitä vapaammin he kykenivät aiheesta puhumaan. 60–70-vuotiaissa miehissä oli enemmän jäyhyyttä ja juroutta. Minulta kesti hetken aikaa ymmärtää, että näillä miehillä ei ole ollut välttämättä koko elämänsä aikana keinoja pohtia ja puhua aiheesta.

Kosketuksen jano on sammumaton

Laaja haastatteluaineisto sekä lukuisat tutkija- ja asiantuntijahaastattelut muodostavat dokumentaarisen rungon Kajaanin kaupunginteatterissa lauantaina 2. syyskuuta ensi-iltansa saaneeseen esitykseen Miehen kosketus (siirryt toiseen palveluun)(Kajaanin kaupunki). Esityksessä on mukana isoja teemoja, joihin moni mies palasi tai jotka yhdistivät eri-ikäisiä miehiä.

– Niitä olivat läsnä olevan isän puute, lapsuuden kosketusmaisemien niukkuus ja ankarat tai vieraiksi mielletyt miehuuden mallit, joiden keskellä miehet joutuvat kamppailemaan. Seksuaalisuuden alueella on uutena, ehkä trendikkäänä ilmiönä seksuaalinen haluttomuus ja kosketuksen kaipuu, kertoo esityksen ohjaaja ja käsikirjoittaja Eino Saari.

Näyttelijät Heikki Törmi, Panu Huotari, Kimmo Penttilä ja Janne Kinnunen pohtivat lavalla, minkälainen nuorten poikien kosketusmaailma on tällä hetkellä. Laura Tolonen / Yle

Pakahtuneeseen kosketukseen on monia syitä. Saaren mukaan suomalaiset tyypillisesti välttelevät läheisiä kiintymyssuhteita.

– Kosketuksen jano tuntuu sammumattomalta. Johtuuko se ankarista luonnonolosuhteista, jotka ovat vallinneet täällä tuhansia vuosia? Vai viime vuosisadan sotien perinnöstä? Ylisukupolviset traumat toistuivat miesten puheissa hyvin raskaana ja monenkirjavana lastina, Saari kuvailee.

Näillä miehillä ei ole ollut välttämättä koko elämänsä aikana keinoja pohtia ja puhua aiheesta. Eino Saari

Saaren haastattelemista miehistä monet löysivät elämästään myös sellaisen osa-alueen, jossa he olivat tasapainoisessa tilassa suhteessa koskettamiseen ja kosketetuksi tulemiseen.

– Isoisäikään ehtineet ihmiset saattoivat puhua hyvin hellyttävin kielikuvin omista lapsenlapsistaan ja siitä, miten helppoa heidän kanssaan on sylitellä, painia ja etsiä läheisyyttä. Samaan aikaan he saattoivat kertoa omista vanhemmistaan, joilla ei ollut aikaa olla läsnä lapsen kanssa.

Urheiluhurmos sallii koskettamisen

Haastattelut toivat esiin myös tabuja suhteessa kosketukseen. Teatteriohjaaja Eino Saaren mukaan ne ovat aiheita, joilla saadaan edelleen aikaan jonkinlainen kollektiivinen moraalipaniikki.

Keskeisiä tabuja ovat opettajan ja oppilaan välinen kosketus sekä miehen ja lapsen kosketus etenkin silloin, kun lapsi ei ole hänen omansa. Esimerkiksi Yhdysvalloissa ja Kanadassa on kouluja (siirryt toiseen palveluun) (NBC news), joissa lapset eivät saa koskettaa toisiaan.

– Enemmistö miehistä liitti tabujen rinnalle miesten välisen kosketuksen, homoseksuaaliksi leimautumisen. Kulttuurissamme elää aika sitkeänä homofobisuus. Koetaan, että homoseksuaalisuus ikään kuin uhkaa tai järkyttää miehuutta ja maskuliinisuutta.

Näytelmän käsikirjoittaja ja ohjaaja Eino Saari on haastatellut 50:tä suomalaista miestä heidän kokemuksistaan ja suhteestaan kosketukseen. Niko Mannonen / Yle

Luontevimmat kosketussuhteet rakentuivat kumppaneiden, lasten ja läheisten kanssa. Toisten miesten välisen hellän, toverillisen koskettamisen suhteen miehet olivat tarkkoja.

Koskettaminen on sallittua tutussa kaveriporukassa, vaikkapa jalkapallojoukkueessa, kun urheiluhurmoksessa (siirryt toiseen palveluun) (Helsingin Sanomat) maalin jälkeen koko joukkue ryntää halaamaan toisiaan.

– Urheilu on sellainen kohta, missä miehet saavat olla lähekkäin luvan kanssa. Uskon, että se osittain selittää erilaisten liikunnallisten lajien suosiota, Saari sanoo.

Ihminen ei ole olemassa ilman kosketusta

”Kaunein kosketusmuistoni? Sellaiset kesäyöt, kun kumpikaan meistä ei vaan voinut nukkua! Meidän piti olla niin lähellä toisiamme kuin olla voi. Meidän suut olivat näin, lähellä toisiaan, ja silmät, näin, mutta emme suudelleet, emme koskeneet, ja jotenkin sisällämme oli vain sitä kesäyön valoa. Sinistä väriä, mesimarjojen tuoksua. Tässä, iholla.”

Ihminen kaipaa kosketusta koko elämänsä ajan. Väestöliiton psykologi Anna Salmi muistuttaa, että iho on ihmisen suurin elin. Pieni lapsi tulee todeksi sylissä, kosketuksen ja katseiden kautta.

– Mekaaninen kosketus ei riitä siihen, että ihminen kehittyisi normaaliksi. Ihminen tarvitsee eritystä kosketusta, pehmeää ja rakastavaa. Se kertoo pienelle ihmiselle tämän arvosta ja määrittelee kehon rajoja. Voi jopa sanoa, että ilman kosketusta ei ole olemassa.

Miehille kosketus on usein merkki läheisyydestä ja siitä, että suhde toimii. Anna Salmi

Sivelevä, lämmin koskettaminen alentaa stressiä ja saa aivot erittämään mielihyvähormonia.

– Esimerkiksi parisuhteissa tämä on tärkeää, koska se myös ylläpitää läheisyyttä. Joskus saatetaan unohtaa, että olemme biologisia eläimiä ja säätelemme koko ajan toistemme fysiologiaa. Kosketus luo turvaa ja yhteyttä, psykologi Anna Salmi sanoo.

Miellyttävä kosketus poistaa hetkeksi kuvitelmaa siitä, että olemme täällä yksin pärjäämässä, kamppailemassa omien pienten ja suurten ongelmien kanssa, näkee teatteriohjaaja Eino Saari.

– Suomalaisille miehille on kuitenkin hyvin tyypillistä se, että hän käpertyy ongelmiensa kanssa yksinäisyyteen. Parisuhteessakin jäädään helposti suorittamaan yksin, Saari sanoo.

Dokumenttiteatteriesitykseen on haastateltu 50:n miehen lisäksi 25:tä tutkijaa tai asiantuntijaa. Näyttämöllä nähdään muun muassa kouluterveydenhoitaja Janne Liisa Lusikka Kinnunen. Laura Tolonen / Yle

Koskettaminen on tärkeää hyvinvoinnille ja ihmissuhteiden ylläpitämiselle. Pelkkä puhuminen ei riitä pitämään yllä läheisiä ihmissuhteita, vaan sanatonta viestintää tarvitaan tukemaan puhetta.

– Uskon, että miehille kosketus on usein merkki läheisyydestä ja siitä, että suhde toimii. En puhu vain seksistä, vaan ylipäätään fyysisestä läheisyydestä, sanoo psykologi Anna Salmi.

Suomalaiset miehet ja naiset kokevat läheisyyden ja kosketuksen yhtä tärkeiksi. Siitä huolimatta miehet eivät vieläkään välttämättä uskalla kertoa kaipaavansa kosketusta.

– Poikia, miehiä on kasvatettu pitkään siihen suuntaan, että omien tarpeiden tai keskeneräisyyksien esiin tuominen ei ole toivottavaa. Sodat ja karuissa olosuhteissa selviytymisen pakko ovat suosineet kasvatuksessa karaistamista. Ehkä siksi joissain tutkimuksissa suomalaisista miehistä puolet ovat olleet välttelevästi kiintyneitä, Salmi pohtii.

Urheilu on sellainen kohta, missä miehet saavat olla lähekkäin luvan kanssa. Eino Saari

Ihminen oppii omasta lapsuudestaan, suhteessa hoitajiin, että elämässä pitää pärjätä yksin, Salmi selventää.

– Stressiä säädellään vetäytymällä ja omia tarpeita ei tuoda esiin. Minusta alamme pikkuhiljaa tulemaan siihen suuntaan, että myös miehet voivat kertoa toiveistaan ja tunteistaan. Onneksi, Salmi toteaa.

Luontevampi suhde koskettamiseen kuten mihin tahansa tulee toistojen kautta. Salmi kehottaa hyppäämään tuntemattomaan. Omassa parisuhteessa voi yrittää vaikka ohi mennessään koskettaa toista olkapäähän.

– Pikkuhiljaa kosketusta voi lisätä. Päättää vaikka, että tänään kosketan puolisoa päivän aikana viisi kertaa. Myös "läksykosketus" auttaa. Tämä on havaittu tutkimuksissa, joissa pareja on käsketty koskettamaan toisiaan. Parisuhdetyytyväisyys on parantunut ja vähitellen koskettaminen on tullut luontevammaksi, Salmi kertoo.

Viisi miestä – viisi omakohtaista kertomusta

Miehen kosketuksessa näyttämöllä on viisi miestä, jotka tulkitsevat suomalaisten miesten tarinoita sekä asiantuntijoiden ajatuksia aiheesta. Näytelmässä on lisäksi mukana näyttelijöiden omakohtaisia kertomuksia.

– Jotta pystyy asettumaan näiden ihmisten asemaan, jotka saattavat istua katsomossa katsomassa tulkintaamme heidän tarinoistaan, joutuu perusteellisesti pohtimaan myös omaa suhdettaan kosketukseen, omiin rajoihin ja toisiin miehiin, esityksen käsikirjoittaja ja ohjaaja Eino Saari sanoo.

Miehen kosketus on Kajaanin kaupunginteatterin ja Vaara-kollektiivin yhteistyötä. Näyttämöllä ovat Heikki Törmi, Mikko Orpana (takana), Kimmo Penttilä, Panu Huotari (takana) ja Janne Kinnunen. Laura Tolonen / Yle

Kosketuksen puute tuntuu tarinoissa kaihona, arpena sielun syvyyksissä. Suruna, jonkin keskeisen asian poissaolona omassa elämässä. Miesten tarinoita käsitellään näyttämöllä kuitenkin leikkisällä otteella. Se on Saaren mukaan tärkeää.

– Toivoisin, että täällä olisi lupa olla, tuntea, ajatella ja reagoida rauhassa ja pohtia omaa suhdettaan kosketukseen. Varmasti myös surukokemukselle on sijansa, mutta olemme pyrkineet säilyttämään paitsi hyvin maskuliinisen ja miehekkään, myös poikaviikarimaisen otteen aiheeseen.

Tämä on näkynyt myös näytelmän harjoituksissa. Treenisaliin pyrittiin luomaan lempeä ja turvallinen ilmapiiri.

– Emme ole vain kirmailleet toistemme syleihin, vaan olemme kunnioittaneet yksilöllisiä rajoja ja puhuneet aiheeseen liittyvistä tunteista, tuntemuksista, muistoista ja kokemuksista riittävästi. Sitä kautta toivon, että harjoituksiin syntynyt hyvä toverillinen henki lähtee pikkuhiljaa esityksen myötä leviämään, Saari sanoo.

Lue lisää:

Perjantai: Miehen voima ja herkkyys

Kosketus voi myös ahdistaa – "Nykyinen sukupolvi opettelee koskettamista"

Useissa parisuhteissa kärsitään yksinäisyydestä – "Moni suomalainen on kosketuspulassa"