Mistä on kyse? Lauantaina Helsingin Sanomat julkaisi puolustusvoimien Viestikoekeskuksesta jutun, joka sisälsi vuodettua salassa pidettävää aineistoa.

Keskusrikospoliisi tutkii tapausta nimikkeellä turvallisuussalaisuuden paljastaminen.

Sunnuntaina poliisi suoritti kotietsinnän Helsingin Sanomien toimittaja Laura Halmisen kotiin. Halminen on toinen jutun kirjoittaneista toimittajista.

Kuohunta puolustusvoimien ja Helsingin Sanomien ympärillä otti lisäkierroksia maanantaiaamulla, kun Helsingin Sanomat kertoi (siirryt toiseen palveluun) poliisin tehneen kotietsinnän toimittaja Laura Halmisen kotiin.

Kyseinen kotietsintä on poikkeuksellinen, sanoo rikos- ja prosessioikeuden professori Matti Tolvanen Itä-Suomen yliopistosta.

Mutta miksi? Yle esittelee kotietsinnöistä neljä seikkaa asian valaisemiseksi.

1. Kotietsintä on rutiinioperaatio, joka tehdään matalalla kynnyksellä

Kotietsinnät ovat poliisille rutiinia. Rikos- ja prosessioikeuden professori Matti Tolvanen arvioi, että Suomen poliisi tekee niitä vuodessa tuhansia.

Peruste kotietsinnälle täyttyy esimerkiksi silloin, jos poliisilla on syytä epäillä rikosta, josta ankarin rangaistus on vähintään kuusi kuukautta vankeutta. Käytännössä poliisille riittää esimerkiksi naapurin uskottava vinkki siitä, että viereisessä huoneistossa kasvatetaan kannabista.

– Lähinnä niitä tehdään takavarikoitavien esineiden löytämiseksi. Kenties tyypillisin tapaus on huumausainerikos, sanoo professori Tolvanen.

2. Erityinen kotietsintä on harvinainen operaatio ja vaatii tuomioistuimen päätöksen

Sen sijaan erityisiä kotietsintöjä Suomen poliisi tekee vuodessa vain kymmenkunta, professori Matti Tolvanen laskee.

– Yleensä asianajotoimistoihin. Ja Kuopiossahan tehtiin poliisin tiloihin erityinen kotietsintä Aarnio-tapauksen (siirryt toiseen palveluun) yhteydessä.

Kotietsintä muuttuu erityiseksi kotietsinnäksi, jos kohteessa voidaan olettaa olevan arkaluonteisia tietoja, joita poliisilla ei ole oikeutta nähdä. Tällaisia paikkoja ovat esimerkiksi lääkärin vastaanotto, asianajajan toimisto tai sanomalehden toimitus.

Mikäli etsintä kohdistuu tällaiseen paikkaan, poliisi tarvitsee etsintään tuomioistuimen päätöksen. Tämä tehdään ripeästi.

– Ratkaisu tehdään yhden tuomarin kokoonpanossa.

Erityisessä kotietsinnässä on myös oltava mukana nimetty etsintävaltuutettu. Valtuutetun tehtävä on varmistaa, että esimerkiksi potilastiedot eivät päädy poliisin nähtäväksi.

– Valtuutettu on aihepiirin asiantuntija, se voi olla vaikka asianajaja. Kuka tahansa ei osaa arvioida, onko kohteessa tietoa joita ei saisi takavarikoida, Tolvanen selventää.

Tällainen materiaali tulee poliisin sinetöidä ja toimittaa tuomioistuimelle. Oikeus arvioi, saako poliisi materiaalin hyödynnettäväksi rikostutkinnassa.

– Poliisi ei saa tutkia aineistoa millään tavalla. Tuomioistuin arvioi sen sitten.

Takavarikkokielto väistyy, jos epäillystä rikoksesta voi saada kuuden vuoden vankeusrangaistuksen. Tämä ei päde kyseiseen kotietsintään. KRP tutkii Helsingin Sanomien tapausta nimikkeellä turvallisuussalaisuuden paljastaminen, josta maksimirangaistus on neljä vuotta.

3. Toimittajan kotiin tehty erityinen kotietsintä on ainutlaatuinen tapaus

Poliisi teki sunnuntaina erityisen kotietsinnän puolustusvoimien tiedustelutoiminnasta kirjoittaneen toimittaja Laura Halmisen kotiin ja takavarikoi suuren määrän todistusaineistoa.

Ylen Aamu-tv:ssä haastateltu Kauppalehden päätoimittaja Arno Ahosniemi ei muistanut yhtäkään vastaavaa tapausta. Vastaavaa ei muista myöskään professori Matti Tolvanen.

– On äärimmäisen poikkeuksellista, että erityinen kotietsintä kohdistuu toimittajan kotiin. Yleensä nämä kohdistuvat työpaikkoihin, toimistoihin ja vastaaviin.

Kotietsintä tehtiin Halmisen kotiin sen jälkeen, kun hän oli omien sanojensa mukaan tuhonnut tietokoneensa kovalevyä vasaralla. Tämä oli johtanut tietokoneen savuamiseen ja palokunnan saapumiseen. Palokunnan mukana asuntoon oli tullut lopulta myös poliisi.

Helsingin Sanomien mukaan (siirryt toiseen palveluun) poliisi oli kutsunut lisävoimia paikalle sen jälkeen kun oli selvinnyt kenelle asunto kuuluu. Kotietsinnän perusteeksi poliisi kertoi epäilyn turvallisuussalaisuuden paljastamisesta.

– Kun tutkinta on aloitettu ja on syytä epäillä, että toimittajalla on rikokseen liittyvää tavaraa, niin kotietsinnän edellytykset täyttyvät, Tolvanen sanoo.

Tolvanen arvioi, että kotietsintään johti nimenomaan tapahtumien poikkeuksellinen kulku.

– Jos on hajottamassa kovalevyä, se antaa poliisille aiheen epäillä, että siellä on aineistoa jota ei haluta poliisin tietoon.

Maanantaina KRP totesi Ylelle, että "Helsingin Sanomien toimittajan asuinrakennuksen kellarissa on pyritty ilmeisesti tuhoamaan käynnissä olevaan esitutkintaan mahdollisesti liittyvää aineistoa".

4. Oliko poliisilla oikeus tutkia toimittajan kotia?

Toimittajan koti on juuri sellainen paikka, jossa poliisi voi olettaa olevan lähdesuojan piirissä olevaa aineistoa. Oliko poliisilla oikeus penkoa sitä?

Yleisestä kotietsinnästä tekee päätöksen poliisi. Sen sijaan erityinen kotietsintä tarvitsee tuomioistuimen päätöksen. Toimittaja Laura Halminen oli todennut kotietsinnästä kertovassa Helsingin Sanomien jutussa (siirryt toiseen palveluun), että poliisilla ei ollut tuomioistuimen päätöstä etsinnän tekemiseksi.

Pakkokeinolain (siirryt toiseen palveluun) mukaan tuomioistuimen päätöstä ei kuitenkaan tarvita, jos erityinen kotietsintä on välttämätöntä toimittaa kiireellisesti. Tällöin poliisi voi päättää etsinnästä ja määrätä etsintävaltuutetun itse. KRP:n mukaan paikalla olikin ollut nimetty etsintävaltuutettu.

– Kun on ollut kiire, on joutunut varmaan näin menettelemään. Monta kertaa käy niin, että tarve erityiselle kotietsinnälle havaitaan vasta paikan päällä, Tolvanen sanoo.

Helsingin sanomien mukaan poliisi oli takavarikoinut Halmisen kotoa muun muassa puhelimia, tietokoneen ja muistitikkuja, jotka suljettiin sinetöityihin pusseihin. Poliisi toimi tapauksessa oikein, Tolvanen arvioi lehtitietojen perusteella.

– Tuntuu siltä, että poliisi on toiminut oikein, kun se on kuitenkin sinetöinyt materiaalin.