Dl Sorin Grindeanu calcă, în premieră absolută, reguli ale PCR aplicate vreme de decenii. Când un tovarăș din conducerea superioară se făcea vinovat de o deviere de la linia Partidului, punând în discuție, de fapt, autoritatea liderului suprem, de obicei tovarășul nu era omorât de tot, i se dădea o funcție de plan secund pe undeva, cu condiția să nu mai crâcnească de acum încolo.

Exemplul cel mai cunoscut, fondatorul PSD, Ion Iliescu, „trimis în meserie” de Nicolae Ceaușescu, după o „disidență” de ședință, „în cadru organizat”.

Apoi, restul era tăcere.

Premierul Grindeanu refuză să-și dea demisia și să tacă, în schimbul șefiei ASF sau chiar funcției de vicepremier. Cu toate că Partidul i-a tras Guvernul de sub el. Ceea ce e bine, pentru că, astfel, cei doi penali din fruntea coaliției de guvernare, Dragnea și Tăriceanu, sunt siliți să-și dea arama pe față.

De ce recurge Dragnea la asemenea mari mijloace pentru a-l da jos pe Grindeanu, expunând Partidul privirilor buimăcite ale votanților PSD? Mai întâi, pentru că ministrul Justiției, Tudorel Toader, adus de Grindeanu după episodul OUG 13, n-a vrut să-i schimbe din funcții pe procurorul-șef DNA Kovesi și pe procurorul general Augustin Lazăr. Nerealizarea acestui obiectiv, netrecut în programul de guvernare, dar esențial în lupta pe care Dragnea o duce cu Justiția, a însemnat chiar mai mult decât atât. A însemnat știrbirea gravă a autorității totale, discreționare, cu care Dragnea conduce PSD. Căci, la partidele de sorginte comunistă, autoritatea liderului sau e totală, sau nu va mai fi deloc.

Apoi, amânarea dublărilor de salarii pentru bugetari, punctul forte al minciunii electorale cu care PSD a câștigat alegerile, a pus capac. Dacă înghițea și asta, Dragnea începea să lase sânge și știa că poate fi executat de rechinii Partidului, așa cum s-a întâmplat cu Iliescu, Năstase, Geoană sau Ponta, exoflisit chiar de Dragnea.

Așa se explică fabricarea iute, pe șest și pe tăcute a evaluării Guvernului de către un ins judecat pentru mită și trafic de influență, omul cu tablourile dosite în pereți, Darius Vâlcov. Au fost aruncate în zisa „evaluare”, ca neîndeplinite, obiective cu termene în 2018, altele la care se lucrează, precum și măsuri la care însuși Dragnea anunțase că renunță, cum ar fi TVA zero pe publicitate și tranzacții imobiliare. Totul, pentru a oferi opiniei publice o justificare oricât de confuză și contradictorie, a înlăturării lui Grindeanu.

Aflăm, din același „raport” al unei „comisii” necunoscute, că Guvernul Grindeanu se face vinovat, în cele 6 luni de existență, de a nu fi strâns relațiile cu Uniunea Sovietică. Ceea ce aruncă o lumină dătătoare de fiori asupra agendei negre a PSD cu privire la soarta României... Președintele Iohannis tocmai a fost la Washinghton pentru a reconfirma și întări poziția statului român ca membru fidel al NATO și al parteneratului strategic cu SUA.

Distrugând Guvernul „ruinător de țară” Grindeanu, care nu vrea și pace ca situația românilor „să fie foarte bună, nu doar bunicică” (bunicică rimează cu Bombonică), L. Dragnea își dă cu levierul în genunchi ca imagine, căci el, și nimeni altul, e cel care a învestit și garantat acest Guvern.

Va ajunge, astfel, din nou, la mâna președintelui Iohannis pentru numirea unui nou prim-ministru, și de data asta nu din postura de lider nord-coreean pe care o avea după alegeri.

Dar mai grav pentru Dragnea și PSD e că aceia care i-au votat ar putea să se trezească...