E o dimineaţă caldă de sâmbătă, neobişnuit de însorită pentru începutul lunii martie. Agitaţie mare peste drum de piaţa de flori „George Coşbuc” din buricul Capitalei, unde, într-o sală de evenimente amenajată în curtea unei foste fabrici, bucureşteni de toate vârstele se aşază cuminţi la coadă în faţa unei mese pe care stau frumos stivuite zeci de CD-uri de pe ale căror copertă te ţintuieşte privirea de un amestec calm-tâmp a unui individ cu părul lung şi grizonat.

Numele său este Braco. „Se pronunţă Braţo”, îmi atrage atenţia, conspirativ, o doamnă aflată la coadă pentru „sesiunea cu privirea binefăcătoare” programată pentru ora 10.30. „Înseamnă fratele mai mic”, mă lămureşte aceeaşi doamnă, despre care aflu, fără să întreb, că o cheamă Lucreţia şi e deja „expertă în d-astea”. După câteva minute şi cu 40 de lei mai uşor, mi se înmânează o chitanţă fiscală pe care observ că TVA-ul este 0%, un bilet cu ora sesiunii la care voi participa şi un fluturaş din care aceeaşi privire a croatului făcător de minuni mă informează că va reveni în România pe 24 iunie.

Însă, până la următoarea şedinţă, suntem poftiţi într-o sală de aşteptare mare şi răcoroasă. Doamna Lucreţia e venită cu o prietenă şi speră să prindă un loc cât mai în faţă, deşi organizatorii evenimentului dau asigurări că, oriunde te-ai aşeza, „şi tu faci parte din grupul care primeşte privirea lui Braco. În aceste momente toţi sunt ca unul şi fiecare din grup are posibilitatea să primească ceva doar uitându-se la Braco”. Sunt oameni de toate vârstele adunaţi în faţa uşii ce-i desparte de cel care, în ultimii ani, a devenit un adevărat fenomen mondial.





Evenimentul a fost sold-out. Foto: Mircea Barbu

Cine este Braco

Născut Iosif Grbavac în Zagreb, capitala Croaţiei, Braco este un aşa-zis „vindecător”. Mentorul său, pe nume Ivica Prokić, a fost un individ cel puţin bizar în înfăţişare, cu multe lanţuri de aur la gât, numeroase ghiuluri pe degete şi un trening în culori ţipătoare ce aducea mai mult a valutist decât a vraci. Ivica Prokić practica aceleaşi sesiuni de spiritualism la începutul anilor '90 prin Balcani. Tânărul Braco i-a devenit învăţăcel, iar după moartea suspectă a mentorului, în 1995, a devenit rapid unul dintre cei mai adoraţi guru din Croaţia, şi nu numai.

Spre deosebire de mentorul său, Braco şi-a simplificat considerabil metoda de interacţiune cu „adepţii” săi. În timpul sesiunii, acesta nu te atinge, nu vorbeşte, nu oferă diagnostice, ci pur şi simplu se urcă pe o platformă şi se holbează preţ de aproximativ zece minute la cei care au plătit bilet să trăiască această experienţă.

Mai mult, ca să fie evitate orice acuzaţii de fraudă, fiecărui participant i se face cunoscut faptul că Braco nu are capacitatea de a vindeca oamenii în aceste sesiunii, dar, prin mărturii prezentate înainte de apariţia acestuia pe scenă, direct sau prin filmuleţe, este puternic sugerat faptul că, după o astfel de întâlnire, oamenii au mărturisit că se simt mai bine, indiferent de cauza afecţiunii.

Printre oamenii celebri pe care croatul i-ar fi impresionat se numără actorul Armand Assante, fotomodelul Naomi Campbell şi o suită de staruri americane de duzină, ale căror vieţi promiscue au fost brusc schimbate în bine după întâlnirea cu Braco. Evident, ca doza de mister să fie şi mai mare, Braco nu mai vorbeşte cu nimeni în afară de apropiaţii săi de câţiva ani buni, „lăsând ca rezultatele muncii sale să fie împărtăşite prin experienţele oamenilor”, conform documentarului despre viaţa sa, disponibil contracost la evenimentele susţinute de acesta.

„Dacă fiecare dintre noi ar tăcea cum tace Braco...”

Cu câteva minute înainte de 10.30, anticamera sălii de conferinţă unde urma să aibă loc „sesiunea cu privirea binefăcătoare” era arhiplină. Peste 400 de oameni au păşit hotărât prin uşile larg deschise, spre satisfacţia organizatorilor, care nu mai pridideau să mai aducă scaune. Evenimentul a fost mai mult decât sold-out. La un calcul simplu, 400 de oameni a câte 40 de lei de căciulă le-au adus organizatorilor încasări de 16 mii de lei. Şi asta doar într-o sesiune, fără să mai punem la socoteală că sunt mulţi cei care participă şi de două-trei ori într-o zi. Iar Braco e gata să te privească de mai multe ori pe zi, în funcţie de mărimea evenimentului şi buzunarul participanţilor.

La Bucureşti, numărul biletelor vândute, conform organizatorilor, a fost de 3.320, adică încasări de aproape 30.000 de euro în mai puţin de 48 de ore. La o primă privire, Braco nu o duce rău deloc. Însă nimeni dintre cei aflaţi în sală nu era cu gândul la bani. Cu faţa luminată şi gâturile lungite ca să-l vadă pe guru, oamenii se foiau nerăbdători pe scaune, în aşteptarea marelui eveniment. Alina Finta, fondatoarea firmei „Evoluăm Împreună” SRL, care l-a adus pe croat în ţara noastră, a oprit muzica şi, într-o linişte desăvârşită, i-a întrebat pe oameni dacă „iubirea le vorbeşte”. Nimeni n-a răspuns, aşa că moderatoarea a continuat pe un ton mieros cu aceleaşi tautologii despre viaţă, fericire şi scopul fiecăruia pe Pământ, doar ca să concluzioneze: „Dacă fiecare dintre noi ar tăcea cum tace Braco...”

Şi când am crezut că tot calvarul şi toată aşteptarea ne vor fi răsplătite cu tăcerea acestuia, organizatorii ne-au mai aruncat o ultimă provocare înaintea iluminării spirituale. Un filmuleţ de câteva minute, disponibil şi pe YouTube, în care ni s-a spus, cu accent american, ce „sentiment plăcut” au avut cei dinaintea noastră la întâlnirea cu Braco.

Peste 400 de persoane au participat la fiecare sesiune a lui Braco. Foto: Mircea Barbu

El însuşi

La terminarea filmului, am fost rugaţi să ne ridicăm în picioare şi avertizaţi că „unii dintre noi vom simţi un sentiment de pace, de bucurie, relaxare, iar alţii vor experimenta un sentiment plăcut de căldură, ca şi cum scânteia divină din voi s-ar aprinde”.

Până să ne dăm seama, o muzică ambientală a pornit şi Braco însuşi, îmbrăcat în alb şi cu pletele fluturându-i, şi-a făcut apariţia printre noi. S-a urcat calm pe un fel de piedestal şi ne-a ţintuit cu privirea. Nu părea să privească pe cineva anume şi nici în gol. În tot acest timp, oamenii fie stăteau cu ochii închişi, fie îl priveau în speranţa unui semn, ceva, care să le confirme că nu au dat banii degeaba şi toate credinţele lor sunt adevărate.

Până să ne dumirim bine ce e cu Braco ăsta, croatul s-a dat jos de pe piedestal şi a ieşit din sală la fel de senin cum a intrat. Au urmat momente bune de tăcere, ca apoi câţiva participanţi să-şi împărtăşească trăirile. Unii au văzut aripi de îngeri, alţii raze de lumină şi căldură, câţiva chiar au plâns şi au auzit mesaje. Evident, autorul acestor rânduri nu a simţit nimic altceva decât un profund sentiment de înşelăciune amestecat cu impostură, motiv pentru care, la ieşire, când i-a mărturisit doamnei Lucreţia că n-a simţit mare lucru, răspunsul acesteia a fost pe măsură: „Nu-i nimic, că poate simţi diseară!”

Precedentul Mudava România a mai experimentat prin asemenea fenomene paranormale de masă la începutul anilor ’90, când făcea furori pretinsul vindecător Constantin Mudava. Acesta susţinea că poate vindeca oamenii prin simple pase cu mâinile, graţie unei aure energetice ieşite din comun pe care o deţinea. În 1996, Constantin Mudava a candidat chiar la Preşedinţia României, dar fără succes.

De ce nu plăteşte TVA

Misterul cotei zero de TVA ne-a fost explicat de către consultantul fiscal Adrian Benţa: „Firma nu e înregistrată în scopuri de TVA, ceea ce înseamnă că cifra de afaceri declarată nu a atins 220.000 de lei. E o societate mică. Ca să nu fii plătitor de TVA, poţi să îţi faci câte firme vrei. Trebuie făcut un calcul. Ok, am facturat 150.000 de lei, cât mai facturez până la sfârşitul anului? Faci o estimare. Încă 50.000. Păi gata, apoi fac altă firmă nouă şi facturez pe ea”. Astfel, firma „Evoluăm împreună” SRL, care a organizat evenimentul, a fost înfiinţată în 2013, dar bonurile fiscale eliberate cu ocazia vizitei lui Braco au drept emiţător o altă firmă, „Om Evoluăm Aum” SRL, înfiinţată în 2016. Cele două firme au aceeaşi adresă şi acelaşi administrator, Alina Finta. În prima firmă, Alina Finta este unic asociat, iar în cea de-a două împarte capitalul social cu Maria Finta.

Ce spun specialiştii despre acest fenomen

Cercetătorul Daniel David, autorul „Pshihologiei poporului român” a explicat pentru „Adevărul” de ce suntem atât de vulenrabili la acest gen de experienţe: „Fenomenul este clar unul psihologic. Oamenii au o serie de expectanţe, aşteptări dacă vreţi să le spune aşa, de la aceste persoane care organizează astfel de sesiuni. Ei dezvoltă o serie de aşteptări prin informări prealabile despre puterile miraculoase prin intermediul filmelor, mărturiilor apropiaţilor sau chiar înainte de sesiunile propriu-zise. În termeni psihologici, aceste răspunsuri se numesc non-voliţionale. De exemplu, o persoană poate să-şi spună că astăzi se va simţi mai bine sau va fi mai relaxată. Odată create, aceste răspunsuri non-voliţionale funcţionează. Exact ca efectul placebo.”

Şi atunci, dacă aceste întâlniri sunt benefice şi funcţionează, unde este riscul? La această întrebare, Daniel David atrage atenţia asupra suprapunerii intenţionate din partea celor care se ocupă cu astfel de şedinţe a mesajului. „Efectul e instabil. E unul pe termen scurt. Motivul pentru care genul acesta de experienţe sunt considerate pseudo-ştiinţă vine de la faptul că, în loc să le atribuim unui efect placebo, le atribuim puterilor speciale ale celui care organizează astfel de întâlniri şi care, de cele mai multe ori, o face contra-cost. Practic, oamenii dau banii pentru ceva ce nu primesc”, a adăugat cercetătorul clujean.