Pieni veronkierto-opas selvittää seikkaperäisesti, miksi pienituloiset maksavat eniten veroja – usein jopa euroissa.

Sarjakuvataiteilija Hanna Arvelan Pieni veronkierto-opas kertoo, miten on mahdollista välttää ansiotuloverotus – siis jos on tarpeeksi rahaa tehdä niin. Se kertoo, miksi pieni- ja keskituloiset maksavat ansiotuloistaan veroja moninkertaisesti kaikkein rikkaimpiin verrattuna.

Matti Vanhasen hallitus, jonka verotuksesta vastaavana valtiovarainministerinä toimi Jyrki Katainen, laillisti osinkojen verosuunnittelun vuonna 2009. Sitä ennen toimintaa kutsuttiin veronkierroksi.

Käytännössä se tarkoittaa, että rikkaat voivat nostaa ansiotulonsa verottomina osinkoina holding-yhtiön kautta. Palkkatulot muutetaan pääomatuloiksi, joita voidaan jakaa vuosittain edullisella kahdeksan prosentin verotuksella aina 150 000 euroon asti. Jakamalla osinkoja perheenjäsenille minimoi kaukokatseinen tienaaja myös perikuntansa perintöverot.

– Kunnon köyhät kyykkyyn -laki. Eikä yksikään puolue ei ole tehnyt aloitetta estääkseen tätä, toteaa Arvela.

Hänen mukaansa korkein hallinto-oikeus ei ole pelkästään myötäillyt veronkierron laillistamista, se on toiminut sille suorastaan suunnannäyttäjänä.

ILMOITUS

– KHO:n ennakkopäätökset lääkärien tuloista vahvistavat lailliseksi toiminnan, joka rikkoo räikeästi perustuslain yhdenvertaisuuspykälää.

Samat palvelut ilman veroja

Holding-yhtiön ainoa tarkoitus on kiertää veroja. Sellaisen perustaminen vaatii vain noin kolme tuhatta euroa, mutta osinkojen maksamiseen yhtiöllä on oltava nettovarallisuutta huomattavasti enemmän. Sitä voi kartuttaa lisäämällä kaiken henkilökohtaisen omistuksensa yhtiön nimiin – asuntoa lukuun ottamatta.

Holding-yhtiön nettovarallisuuden arvosta kahdeksan prosenttia ja enimmillään 150 000 euroa per osakas on nostettavissa miltei verottomina osinkoina. Vain neljännes osingoista lasketaan veronalaiseksi pääomatuloiksi, josta siitäkin menee vain 30 prosenttia veroa. Työntekijä pääsee maksamaan saman verran veroja jo alle 20 000 euron ansiotuloilla.

Esimerkiksi, jos osakas haluaa nostaa verovapaita osinkoja 60 000 euroa vuodessa, on holdingyhtiön nettovarallisuuden oltava 750 000 euroa. Osakas maksaa pääomatuloveroa 15 000 eurosta, siis 45 00 euroa vuodessa. Euromääräisesti saman verran veroja pääsee maksamaan noin 27 000 euron vuosittaisilla ansiotuloilla, siis noin 2200 euron kuukausipalkalla.

Osinkotuloiksi muutettua palkkaa nauttiva ei maksa kunnallisveroa, mutta kaikki kunnan palvelut ovat yhtä lailla hänen käytettävissään. Verovapaat pääomatulot eivät vaikuta päivähoitomaksuihin eivätkä moniin yhteiskunnalta saataviin tukiin, eivätkä ne näy veroluetteloissa.

– Tämä on kuin jokin paha uni, Hanna Arvela sanoo.

Verovapaita tuloja jaettiin Suomessa yksityisille henkilöille vuosina 2005–2013 noin 18 miljardia euroa. Vuosittain se tarkoittaa yli kahden miljardin vajetta verokirstussa kaikkein rikkaimpien osalta. Osinkojen osuus näistä ei ole tiedossa.

”En saanut asialta rauhaa”

Arvelan mukaan yksi syy hiljaisuuteen asian ympärillä on sen monimutkaisuus.

– Meillä on kyllä tiedostavaa väkeä, mutta entä jos ne eivät tiedä, mitä pitäisi tiedostaa? Kuinka moni meistä lukee iltasaduksi verolakeja, Arvela havainnollistaa.

Hän on tehnyt yhteiskunnallista sarjakuvataidetta aiemminkin. Arvelan mukaan kantaaottavuus on taiteessa hyväksyttyä, jopa haluttua tässä ajassa.

– Enemmänkin siitä kiitellään kuin syytellään. Mutta jos ei halua tehdä sisustus- tai viihdetaidetta, niin mitä muuta taide on? Näitä juttuja on hyvä tehdä myös huumorin kautta, asettaen asiat naurunalaisiksi ja nauraen samalla itselle.

Mikä sai sarjakuvataitelijan kiinnostumaan juuri osinkoverotuksesta?

– En ole kiinnostunut osinkoverotuksesta sinänsä, vaan yhteiskunnallisena taiteilijana epäkohdista yleensä. Mielestäni tämä asia ei ole saanut ansaitsemaansa huomiota. En saanut siltä rauhaa, ennen kuin olin tehnyt kaiken voitavani.

Tässä tapauksessa se tarkoitti Pientä veronkierto-opasta. Sen jälkeen asia on muiden käsissä.

– Kohta osaamme kaikki kiertää veroja!

Pieni veronkierto-opas