Helsingin kaupunki haki kesäkuussa 2013 määräaikaista asiamiestä oikeuspalvelut -osastolleen. Tehtäviin kuului insolvenssioikeuteen eli mm. perintään, ulosottoon ja velkajärjestelyihin liittyviä töitä sekä neuvontaa ja edunvalvontaa. Kelpoisuusehtona oli ylempi korkeakoulututkinto.

Paikkaa haki 35 henkilöä, joista kaksitoista kutsuttiin haastatteluun. Korvauksia hakenutta 53-vuotiasta miestä ei niihin kutsuttu.

(artikkeli jatkuu alla)

(artikkeli jatkuu alla)

Syrjittiinkö ansioituneempaa?

Jutussa oli kyse siitä oliko 53-vuotiasta miestä syrjitty iän tai sukupuolen perusteella. Hän vaati 10000 euron korvauksia.

Mies oli työskennellyt juuri insolvenssioikeuteen erikoistuneessa asianajotoimistossa kymmenen vuotta, toiminut noin 50 konkurssipesän pesänhoitajana ja ollut myös Turun kaupungin palveluksessa.

Vastavalmistunut nainen taas oli ollut kaksi kuukautta lakimiehenä ja seitsemän kuukautta harjoittelijana konkurssiasiamiehen toimistossa.

Oikeus piti miehen työkokemusta huomattavasti laajempana. Miehellä oli tuntemusta myös yhtiö- ja säätiö-oikeudesta, joita myös oli hakemuksessa edellytetty.

"Kaupunki: Työnkuva muuttui"

(artikkeli jatkuu alla)

(artikkeli jatkuu alla)

Käräjäoikeuden mukaan kaupunki ei olisi kuitenkaan saanut syrjäyttää selvästi ansioituneempaa henkilöä uudessakaan tehtävänkuvassa.

Oikeuden mukaan tapauksessa ei ilmennyt mitään seikkoja, joiden takia valitun piti olla nainen. Myöskään mitään ikään liittyvää perustetta ei ollut.