Kun marokkolainen turvapaikanhakija Abderrahman Bouanane teki viime syksynä terrori-iskun Turun torilla ja tappoi kaksi ihmistä, alkoi spekulointi: olisiko isku voitu estää, jos suojelupoliisilla olisi ollut oikeus tiedustella tietoliikennettä?

Monien mielestä se ei olisi estänyt tekoa.

– Tämä henkilöhän ei ollut yhteyksissä sillä tavalla, että tietoliikennetiedustelu olisi siinä auttanut, kansanedustaja Jyrki Kasvi (Vihr.) sanoo.

Järkyttävä teko antoi kuitenkin lisävauhtia tiedustelulakien säätämiseen. Perustuslain muutosta vaativa iso lakipaketti on nyt eduskunnan käsittelyssä. Hallitus haluaa säätää perustuslain muutoksen kiireellisenä tämän vaalikauden aikana. Se vaatii eduskunnassa 5/6:n enemmistön.

Tärkein tiedusteluviranomaisten uusi valtuus olisi Suomen rajat ylittävän tietoliikenteen tiedustelu.

Suojelupoliisi ja sotilastiedustelu saisivat tiedustella verkkoliikennettä, jos niiden tiedossa olisi toimintaa, joka luo vakavan uhan kansalliselle turvallisuudelle, kuten terrorismi, sotilaallinen toiminta tai ulkomainen tiedustelutoiminta.

Miten tietoliikennetiedustelu käytännössä tehtäisiin? Voisiko kenen tahansa sähköposti tai Whatsapp-viesti päätyä tiedustelun haaviin ja tulla avatuksi?

Tiedustelukohteita: Kybervakoilu, terroristisolu, informaatiovaikuttaminen

Suojelupoliisin päällikkö Antti Pelttari antaa kolme esimerkkiä siitä, millaisista vakavista kansallisen turvallisuuden uhkista tietoliikennetiedustelulla voitaisiin hankkia tietoa:

Ensinnäkin ulkomailta Suomeen ohjattava terrori-isku tai terroristisolun luominen, toiseksi suomalaisyritykseen kohdistuva verkkovakoilu ja kolmanneksi informaatiovaikuttaminen, jossa vieras valtio pyrkii vaikuttamaan suomalaisten keskusteluun ja mielipiteisiin.

– Kaikissa näissä meidän tiedonsaantivaltuudet ovat nykylain nojalla erittäin rajoitetut, Pelttari sanoo.

Uuden lain myötä tällaisista uhkista voitaisiin hankkia tietoa verkkotiedustelulla, vaikka ei epäiltäisi rikosta.

Tiedustelupäällikkö, kenraalimajuri Harri Ohra-aho Jouni Immonen / Yle

– Meidän kohteemme ovat lähtökohtaisesti aina vieraan valtion asevoimat tai niihin rinnastettavat joukot ja niiden joukkojen toiminnan valmistelu, pääesikunnan tiedustelupäällikkö, kenraalimajuri Harri Ohra-aho sanoo.

Hän korostaa, että uutta tiedustelua ei tarvita siksi, että Suomeen kohdistuisi nyt sotilaallinen uhka.

– Mutta tilanteet kehittyvät todella nopeasti ja meidän pitäisi päästä toiminnan seuraamisesta enemmän valmistelujen puolelle. Jos näitä (uusia) toimivaltuuksia ei olisi, niin olisimme enemmän spekulaation varassa. Sitä ei pieni kansakunta kestä.

Ohra-aho viittaa esimerkiksi Ukrainan tapahtumiin.

– Jos mietitään tilannetta vuosina 2012–2013, niin seuraavana vuonna 2014 on valtio, joka on käyttänyt sotilaallista voimaa vallatakseen toisen maan alueen Euroopassa. Tämä on harvinaista pitkään aikaan.

”Pääsy tietoverkkoon ei ole massavalvontaa”

Yhdysvaltain tiedustelutehtävissä toiminut Edward Snowden paljasti vuonna 2013, että Yhdysvaltain turvallisuusvirasto NSA on harjoittanut massaluonteista tiedustelua ympäri maailmaa. Muun muassa ihmisten puhelutietoja oli kerätty salaa.

Suomeen kaavailtu tiedustelulaki puuttuisi perustuslain takaamaan viestintäsalaisuuteen, luottamuksellisen viestin suojaan. Ihmisten viestejä voitaisiin avata ilman rikosepäilyä, kansallisen turvallisuuden nimissä.

Avattaisiinko Suomessa portit massatiedustelulle ja -valvonnalle?

Muun muassa kansainvälisen lain ja ihmisoikeuksien professori Martin Scheinin on ollut sitä mieltä, että tietoliikennekaapelin seuranta on massavalvontaa. Suojelupoliisin päällikkö Antti Pelttari kiistää.

– Massavalvonta on hyvin epämääräinen termi. Meillä täytyy olla pääsy tietoverkkoihin, koska niiden merkitys uhkan liikkumiselle rajojen yli on niin tärkeä. En näe, että pääsy tietoverkkoihin on massavalvontaa.

Kansanedustaja Jyrki Kasvi Jouni Immonen / Yle

Kansanedustaja Jyrki Kasvi vastusti aiemmin tiedustelulakia muun muassa siksi, että se uhkaisi liiaksi yksityisyyden suojaa. Nykyisen lakiesityksen hän kuitenkin hyväksyy. Tekniikan tohtori Kasvi kuuluu tiedustelulakien valmistelun parlamentaariseen seurantaryhmään.

Kasvi esittää tietoliikennetiedustelun ääripäät.

Toisessa laidassa on täysimittainen massatiedustelu, jossa seulotaan tietoverkon kaikkia viestejä. Vastapuolella on täysin kohdennettu tiedustelu, jossa tiedustellaan esimerkiksi vieraan valtion agentin lähettämää sähköpostia. Väliin jää harmaa alue, josta nyt lakiesitystä käsiteltäessä keskustellaan.

Kasvin mielestä Suomen tiedustelulaki asettuisi enemmän kohdennetun kuin massatiedustelun puolelle.

Missä kulkevat Venäjän Itämeren-laivaston viestit?

Tietoliikennetiedustelun kohdentamisessa on monta vaihetta.

Ensin tiedusteluviranomaisilla pitää olla muusta lähteestä saatu tieto vakavasta uhkasta. Lisätietoa siitä voisi saada vain tietoliikenteen tiedustelulla. Lupaa siihen haettaisiin Helsingin käräjäoikeudesta.

– Tiedusteluviranomaisen täytyisi kyetä perustelemaan käräjäoikeudelle uhkan olemassaolo ja ne tosiseikat, jotka sen muodostavat, Antti Pelttari sanoo.

Yle Uutisgrafiikka

Jos tuomioistuin myöntäisi tiedusteluluvan, tiedusteluviranomaiset eivät saisi silti omin päin kytkeytyä tietoverkkoon. Kytkennän tekisi valtion operaattori, Suomen turvallisuusverkko Oy. Tiedustelua valvoisi uusi viranomainen, tiedusteluvaltuutettu.

Tiedustelun ensivaiheessa valitaan Suomen rajat ylittävästä tietoliikenneyhteydestä tietty osa, kuten kuitu tai radiotaajuus. Valinta perustuisi muista lähteistä saatuun tietoon esimerkiksi siitä, mitä yhteyksiä pitkin eri viestit kulkevat.

– Tiedetään, vaikka että Venäjän Itämeren-laivaston Kaliningradin sataman tietoliikenne kulkee usein tässä kaapelissa. Jos haluamme tietää, valmistellaanko siellä vaikka maihinnousua Ahvenanmaalle, kansanedustaja Jyrki Kasvi kuvaa kuvitteellista esimerkkiä.

Algoritmi karsii intohimoisen kirjeenvaihdon

Valtaosa haaviin tulevasta tietoliikenteestä karsitaan automaattisesti heti kättelyssä, kuten Netflixin kaltaisiin videopalveluihin ja tietokonepeleihin liittyvä liikenne.

Tiedusteltavaan uhkaan mahdollisesti liittyviä viestejä haetaan tunnistetietojen perusteella. Ne kertovat muun muassa, mistä viesti on lähetetty eli IP-osoitteen. Tässä vaiheessa viestejä ei seulota sisällön perusteella, kuten hakusanoilla pommi tai henkilön nimi.

Kansanedustaja Kasvi korostaa, että lakiesityksessä on tehty tietoliikenteen automaattiseen seulontaan tiukka rajaus. Hänen mukaansa missään muualla sitä ei ole rajattu pelkkiin tunnistetietoihin.

– Tässä vaiheessa viestejä ei ole yksikään ihminen katsonut, mutta niiden tunnistetiedot on käynyt läpi algoritmi, Kasvi sanoo.

Yle Uutisgrafiikka

Lainvalmistelussa on arvioitu, että kohdennuksen ensivaiheen hakuehdot voisi täyttää 15 prosenttia tiedustelun kohteena olevasta tietoliikenteestä. Siitä 0,5 prosenttia seuloutuisi automaattiseen koneelliseen seulaan. Arvio perustuu kansainväliseen vertailuun.

– Tämän jälkeen se myllytetään vielä siten, että 0,02 prosenttia siitä 0,5 prosentista tulee manuaaliseen käsittelyyn eli puhumme aika pienistä määristä, tiedustelupäällikkö, kenraalimajuri Harri Ohra-aho sanoo.

Tämä osa tietoliikenteestä niin sanotusti lasketaan ämpäriin ja kiikutetaan tarkempaan syyniin suojelupoliisiin tai pääesikunnan tiedusteluosastolle. Siellä viestejä karsittaisiin vielä automaattisesti sisällön perusteella.

– Algoritimi katsoo, että tässä sisällössä ei ole mitään mielenkiintoista. Että tämä on vain jonkun salasuhteen intohimoista kirjeenvaihtoa. Ne kopiot tuhotaan, Jyrki Kasvi kertoo.

Vasta sitten ihmissilmät alkaisivat käydä jäljelle jääneitä viestejä läpi.

–Tämä on kuin pontikan tislaamista, se on sitten sitä ponua mitä on jäljellä, Kasvi kuvaa.

Myös nuhteettoman kansalaisen viesti voi jäädä haaviin

Tiedustelun haaviin jäänyt viesti voitaisiin avata ja tallettaa, jos se liittyy konkreettiseen kansallisen turvallisuuden uhkaan. Onko silti mahdollista, että kenen tahansa viesti voi päätyä avattavaksi?

– Ei todellakaan. Tämä on hyvin tarkkaan kohdennettua ja monivaiheista. Ja jos tähän keruuseen tulee viestejä, jotka eivät meidän tehtäväämme liity, ne hävitetään välittömästi, suojelupoliisin Antti Pelttari vakuuttaa.

Nuhteetonkin kansalainen voi viestiä tietämättään sellaiselle henkilölle, joka on suojelupoliisin tiedustelukohde, kuten potentiaalinen terroristi. Tai lähettää viestejä nettikahvilasta, jonka liikennettä suojelupoliisi tiedustelee. Silloin viestit jäävät tiedustelun haaviin.

– Näin voi käydä. Mutta ei sillä lailla sattumalta, että otanpa tuosta tuon viestin ja tuon viestin, vaan silloin se tulee näiden käräjäoikeudessa määriteltyjen hakuehtojen sivutuotteena, kansanedustaja Jyrki Kasvi sanoo.

– Tämä menee nyt yksityiskohtiin, mutta jos on perusteita, että viesti liittyy tähän kansallisen turvallisuuden uhkaan, silloin se voidaan tutkia, suojelupoliisin päällikkö Antti Pelttari sanoo.

Suojelupoliisi: Tiedustelutietoa ei voida käyttää poliittisiin tarkoituksiin

Kun tiedusteluoperaatio on päättynyt, tiedusteluviranomaisen tulisi ilmoittaa niille henkilöille, joiden viestejä on tiedustelun kuluessa avattu.

– Ilmoittaminen on pääsääntö. Siinä on tiettyjä poikkeuksia, jossa kansallisen turvallisuuden perusteella voidaan lykätä ilmoittamista tai jättää kokonaan ilmoittamatta, Antti Pelttari sanoo.

Kansalainen voi esittää myös tiedusteluvaltuutetulle selvityspyynnön, jos epäilee tiedusteluviranomaisen avanneen viestejään. Kaikista tiedustelun toimenpiteistä tulisi jäädä jälki tiedusteluviranomaisille.

Entä jos viestistä paljastuu tehty rikos tai sen suunnittelu, joka ei liity kansalliseen uhkaan?

– Jos on kyse vakavista rikoksista, varsinkin vakavan rikoksen estämisestä, niin silloin meillä on velvollisuus antaa tämä tieto, käytännössä keskusrikospoliisille, Pelttari sanoo.

Tällöin puhutaan rikoksista, joista voi seurata monen vuoden vankeusrangaistus.

Opposition taholta on esitetty epäilys, että suojelupoliisille voisi kertyä muun muassa tietoliikennetiedustelusta tietoa, jota voitaisiin käyttää myös poliittisiin tarkoituksiin.

Pelttari toteaa, että uusia valtuuksia käytetään vain laissa säädettyihin tarkoituksiin. Tietoliikennetiedustelu kohdistuu poliittiseen toimintaan vain, jos sillä pyritään kumoamaan suomalainen demokraattinen yhteiskuntajärjestys, hän sanoo.

Turvallisuus paranee, uhkana kalteva pinta

Tiedustelulakien tarkoitus on tietysti parantaa suomalaisten turvallisuutta. Tietoliikennetiedustelulla saatua tietoa jalostetaan valtionjohdolle, poliisille ja muille turvallisuusviranomaisille.

– Meillä on paremmat edellytykset ja parempi analyysi kertoa poliittisille ja sotilaallisille päättäjille, miten meidän toimintaympäristömme tulee lähiaikoina kehittymään, tiedustelupäällikkö, kenraalimajuri Harri Ohra-aho sanoo.

Suojelupoliisin päällikkö huomauttaa, että nyt tiedustelun toimivaltuudet on rajattu pelkästään rikosten torjuntaan.

– Samalla myös valtionjohdon tiedonsaanti vakavan kansallisen turvallisuuden uhista on rajoitettu, Antti Pelttari sanoo.

Myös kansanedustaja Jyrki Kasvi uskoo, että tiedustelulait parantavat suomalaisten turvallisuutta.

– Mutta ei se ole tietenkään aukotonta. On varottava sitä kaltevaa pintaa, että me turvallisuuden harhan nimissä annamme aina vaan lisää valtuuksia, ja lopulta huomaamme, että olemme luoneet poliisivaltion.

Aiheesta myös tiistain A-studiossa TV1:ssä klo 21.