Uusi Espoon sairaala avattiin vuonna 2017. Nyt hoitajat kertovat siellä havaitsemistaan epäkohdista.

Uusi Espoon sairaala avattiin vuonna 2017. Nyt hoitajat kertovat siellä havaitsemistaan epäkohdista. Esa Syväkuru / YLE

Jatkuvaa stressiä, loppuun palamista ja tilanteita, jotka koettelivat eettisiä motiiveja – niistä koostuivat sairaanhoitaja Ulrikan työvuodet Espoon sairaalassa.

– En voinut tehdä siellä moraalisesti hyvää työtä, Ulrika kertoo Svenska Ylen haastattelussa. Hän aloitti työt Espoon sairaalassa vuonna 2017 mutta irtisanoutui sieltä alkusyksystä.

Ulrika ei esiinny jutussa omalla nimellään, sillä hän pelkää, että se voisi vaikuttaa hänen mahdollisuuksiinsa työllistyä tulevaisuudessa.

Espoon sairaalassa Ulrikalla oli kahden lähihoitajan kanssa hoidettavana yhteensä 15 potilasta samaan aikaan. Ulrika vastasi yksin lääkejakelusta. Jos kaikkia potilaita ei ehditty hoitaa, lääkäri saattoi määrätä heille rauhoittavia lääkkeitä, Ulrika kertoo.

– Se oli hyvin yleistä, vaikka se olikin väärin.

Vaikka hoitohenkilökunnan lähtökohtana oli ajatella potilaan parasta, kiireessä Ulrika ja hänen kollegansa olivat antaneet potilaille myös vääriä lääkkeitä.

– Potilaita sidottiin sänkyihin kiinni vöillä, Ulrika jatkaa.

Vuonna 2017 avattu Espoon sairaala eroaa muista vanhemmista sairaaloista siten, että kaikilla potilailla on omat huoneet. Näin potilaat saavat omaa rauhaa ja yksityisyyttä. Ulrika huomauttaa tämän merkitsevän myös lisää työtä hoitajille: samanaikaisesti ei voi valvoa kuin yhtä potilasta.

Ulrikan mukaan kymmenkunta hoitajaa on palanut hänen osastollaan loppuun viimeisen vuoden aikana. Yle ei ole saanut vahvistusta väitteelle.

Ulrika sanoo olleensa itse monta kertaa sairauslomalla uupumuksen vuoksi.

– Saatoin olla töissä 14 tuntia, enkä kerennyt käymään kertaakaan vessassa.

Sairaala kiistää väitteet kiireen vuoksi määrätyistä rauhoittavista

Ulrikan lisäksi kuusi muuta Espoon sairaalan työntekijää – entistä ja nykyistä, neljältä eri osastolta – vahvistaa Svenska Ylelle, että työmäärä sairaalassa on kohtuuttoman suuri. Kaksi heistä kertoo antaneensa potilaille rauhoittavia lääkkeitä, koska aikaa potilaiden hoitamiseen ei ole ollut.

Espoon sairaalan ylilääkärin Roope Leppäsen mukaan väitteet eivät pidä paikkaansa.

– Rauhoittavia määrätään vain potilaille, jotka niitä tarvitsevat.

Leppäsen mukaan sairaalaan otetaan lisähenkilökuntaa silloin, jos erityistä valvontaa vaativia potilaita on tavanomaista enemmän. Leppänen kiistää väitteet henkilöstöpulasta, vaikka tänä vuonna lisähenkilökuntaa on otettu normaalia enemmän. Joskus henkilöstön saatavuus lisävuoroihin on kuitenkin ollut hankalaa.

Espoon sairaalan johdon mukaan myöskään henkilöstön tiuha vaihtuvuus ei vaikuta hoidon laatuun.

– Meillä on paljon henkilöstöä, yli 400 ihmistä. Työmarkkinatilanne on sellainen, että hoitajille on töitä, joten liikkuvuuttakin on jonkin verran. Moni on lähtenyt, mutta enemmän on palannut.

Seuraataanko Espoon sairaalassa irtisanoutumisten määrää?

– Me emme saa suoraan sitä tietoa.

Omainen: "Hoitajilla ei ollut aikaa tutustua isän potilaspäiväkirjaan"

Markus Lundellia hoidettiin viime kesänä kaksi viikkoa Espoon sairaalassa haimasyövän vuoksi. Hän menehtyi alkusyksystä, ja Lundellin tytärtä Jeanettea kesän sairaalakokemukset kaihertavat yhä.

– He eivät ottaneet isäni hoitoa minkäänlaiseen hallintaan. Hoitajilla ei ollut aikaa tutustua hänen potilaspäiväkirjaansa, Jeanette Lundell sanoo Svenska Ylelle.

Jeanette Lundellin isän Markus Lundellin hoitojaksoon Espoon sairaalassa mahtui useita laiminlyöntejä. Yle / Charlotte Lindberg, Pekka Koli

Lundell kertoo, että hoitajat olivat saattaneet jättää hänen isänsä tarkistamatta neljäksi tunniksi. Pahimmillaan hänen isäänsä ei ollut käytetty vessassa neljään päivään.

Lundell itse työskentelee kotihoidon sairaanhoitajana.

– Kysyin henkilökunnalta asiasta, ja he sanoivat, että päiväkirjassakaan ei ollut mitään merkintöjä vessakäynneistä. Samanaikaisesti isäni sai joka päivä ison annoksen lääkkeitä, joiden yleinen sivuvaikutus on ummetus.

Silti Lundellin isälle ei määrätty säännöllistä laksatiivia ummetuksen lievitykseen. Lundellin mielestä sen pitäisi olla peruskäytäntö.

– Olin vihainen, sillä hänellä oli paljon kipuja ja sen lisäksi hänen täytyi käydä läpi kaikki tämä. Lopulta hoitajat myönsivät tehneensä hoitovirheen.

Lundell kertoo hoitohenkilökunnan antaneen hänen isälleen myös rauhoittavia lääkkeitä kipupiikkeihin, joiden seurauksena isä oli muuttunut aggressiiviseksi.

– Hän olisi tarvinnut asianmukaista kivunlievitystä. Sanoin hoitohenkilökunnalle monta kertaa, että isäni tarvitsisi kipupumpun, joka annostelisi lääkettä tasaisesti. Sitä hän ei koskaan saanut.

Lundell epäilee, että rauhoittavat lääkkeet yhdessä muiden lääkkeiden kanssa aiheuttivat hänen isälleen hengityshäiriöitä. Hän aikoo valittaa isänsä kohtelusta.

Ylilääkäri Leppäsen mukaan neljä tuntia tarkastuskäyntien välissä ei ole normaali käytäntö, mutta jos potilas voi hyvin ja pärjää itsekseen, voi hänet jättää yksin hieman pidemmäksi aikaa.

– Joskus voi mennä neljäkin tuntia tarkastuskäyntien välillä, hän sanoo.

Kantelu rauhoittavista ja sänkyyn sitomisesta

Aluehallintavirasto (avi) on saanut yhden potilaalle annettuun rauhoittaviin lääkkeisiin liittyvän kantelun Espoon sairaalasta. Vuonna 2017 alkusyksystä potilaalle oli annettu rauhoittavia lääkkeitä ja hänet oli sidottu sänkyyn vastoin tahtoa.

Avi katsoo, että rauhoittavien lääkkeiden määrääminen ja itsemääräämisoikeuden riisto olivat kyseisessä tapauksessa hyväksyttäviä hoitotoimenpiteitä. Liian suurien rauhoittavien annosten antamisesta hoitohenkilökunta sai kuitenkin moitteita.

Potilaspäiväkirjamerkintöjen mukaan potilas oli ollut ilman valvontaa viisi ja puoli tuntia yön aikana, vaikka sänkyyn sidottuja potilaita pitäisi käydä katsomassa vähintään kerran tunnissa.

Päivystyshenkilökunnan mukaan potilasta oli käyty katsomassa, mutta kiireen vuoksi käynnit oli unohdettu kirjata potilaspäiväkirjaan.

Ylilääkäri Roope Leppäsen mukaan hoitajien pitäisi olla aina tietoisia siitä, mitä potilaspäiväkirjat pitävät sisällään. Leppänen myöntää, että silti potilas voi joskus jäädä ilman valvontaa pitkäksikin aikaa. Sitominen on raskas rajoitustoimi, ja silloin yksikköön pyritään järjestämään lisähenkilökuntaa tai vierihoitaja.

– En tunne tapausta, mutta jos potilasta ei ole käyty katsomassa, on menetelty ohjeidemme vastaisesti, ylilääkäri toteaa.

Espoon sairaalaa koskevat muistutukset ovat lisääntyneet vuoden 2017 jälkeen suhteessa potilaiden määrään. Leppänen ei kuitenkaan näe muistutuksien lisääntynyttä määrää hälyttävänä.

– Kiinnitämme enemmän huomiota muistutuksien sisältöön kuin määrään.

Tutkija: Hoitajat ovat kuormittuneita koko maassa

Sairaalahenkilökunnan stressaantuneisuus ei kuulosta epätavalliselta Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen tutkimuspäällikön Timo Sinervon korvaan.

– Sairaanhoitohenkilökunta on kuormittunut koko maassa – erityisesti sairaaloissa, joissa on paljon iäkkäitä potilaita. Esimerkiksi muistisairaiden rajoittamista valitettavasti tapahtuu.

Sinervo tutkii muun muassa sosiaali- ja terveydenhuollon henkilökunnan jaksamista. Hänen mukaansa uupumiseen on lukuisia syitä. Yksi niistä on, että iäkkäät potilaat kärsivät usein monista eri sairauksista.

– Useilla kunnilla on myös taloudellisesti tiukkaa eikä resursseja ole siksi riittävästi.

Stressin lisäksi hoitohenkilökunta on usein tyytymätön sairaalan johtoon ja omaa työtään koskeviin vaikutusmahdollisuuksiin.

– Yhdysvaltalainen tutkimus on osoittanut yhteyden henkilökunnan voinnin ja potilaskuolleisuuden välillä. Samanlainen tutkimus on tehty myös suomalaisista vanhuksista ja vuodeosastoista.

Entisen tutkimuskeskus Stakesin tutkimus vuodelta 2007 (siirryt toiseen palveluun) osoittaa, että hoitohenkilökunnan stressitasolla ja mahdollisuuksilla vaikuttaa omaan työhön on yhteys määrättyjen rauhoittavien lääkkeiden määrään ja potilaiden itsemäärämisoikeuden riistämiseen.

Potilaat kirjataan nopeasti ulos

Svenska Ylen haastatteleman Ulrikan mielestä sairaalan johto luo kovia paineita hoitohenkilökunnalle: vanhat potilaat täytyy lähettää nopealla tahdilla kotiin, jotta voidaan ottaa uusia tilalle.

Ylilääkäri Roope Leppänen myöntää, että potilaat pyritään kotiuttamaan nopeasti.

– Erityisesti iäkkäät potilaat pyritään kotiuttamaan nopeasti, sillä riski saada infektio kasvaa, jos he ovat sairaalassa pidempään. Silti kotiutukset eivät ole lisääntyneet tai nopeutuneet, Leppänen sanoo.

Sairaanhoitaja Ulrika ei usko palaavansa Espoon sairaalaan.

– On kauhea ajatella, miltä tuntuisi, jos minua tai sukulaistani hoidettaisiin siellä.

Juttua korjattu 6.11.2019 klo 6:25: THL:n tutkimuspäällikkö ei sanonut Svenska Ylen haastattelussa, että Espoon sairaalan hoitomenetelmät eivät kuulosta epätavallisilta, vaan että yleisellä tasolla sairaalahenkilökunnan stressaantuneisuus ei kuulosta epätavalliselta. Sinervo kuitenkin vahvisti Ylelle, että myös muistisairaiden rajoittamista tapahtuu. Espoon sairaalan hoitomenetelmiin hän ei ottanut kantaa.

Lue alkuperäinen juttu:

Patienter på Esbo Sjukhus ges lugnande medel då ingen har tid att sköta dem