Julistus pitkäaikaistyöttömyyden taittumisesta on ennenaikainen. Todellisuudessa vain harva työllistyy, Teemu Muhonen kirjoittaa.

Pitkäaikaistyöttömyys laskee vauhdilla, iloitsee työ- ja elinkeinoministeriö keskiviikkona julkistamassaan katsauksessa.

Uutiset kuulostavat hyviltä: yli vuoden yhtäjaksoisesti työttömänä työnhakijana olleita oli maaliskuun lopulla reilut 110 000 eli yli 10 000 vähemmän kuin vuotta aiemmin.

Ministeriö ennustaa määrän putoavan tänä vuonna 100 000:n pintaan.

Valitettavasti pitkäaikaistyöttömyyden väheneminen ei kuitenkaan johdu siitä, että pitkäaikaistyöttömät pääsisivät sankoin joukoin töihin.

Lisäksi katsaus hieman toisenlaisiin lukuihin vihjaa, että pitkään työttömänä olleiden määrä saattaa yhä kasvaa.

Työn saaminen harvinaista, moni putoaa tilastoista

Ministeriö mittaa pitkäaikaistyöttömien määrää sillä, kuinka moni suomalainen on ollut te-toimistoissa rekisteröityneenä työttömäksi työnhakijaksi yhtämittaisesti vähintään vuoden.

Tilaston ulkopuolelle jäävät ne työttömät, jotka osallistuvat niin sanottuihin työllistymistä edistäviin palveluihin, eli esimerkiksi koulutuksiin tai kuntouttavaan työtoimintaan, tai eivät yksinkertaisesti rekisteröidy työnhakijoiksi.

Yli vuoden kestäneitä työttömyysjaksoja on todella päättynyt viimeisen puolen vuoden aikana selvästi aiempaa enemmän, mutta ylle kootuista te-toimistojen omista tilastoista selviää, että työpaikan saaminen on yhtä harvinaista kuin ennenkin.

Vuoden ensimmäisellä neljänneksellä vain 17 prosenttia yli vuoden kestäneistä työttömyysjaksoista päättyi siihen, että työtön työllistyi avoimille työmarkkinoille.

Sen sijaan palveluihin ja työvoiman ulkopuolelle – kuten eläkkeelle – siirtyneiden määrä on kasvanut.

Vieläkin enemmän on yleistynyt se, että työtön yksinkertaisesti jättää työnhakunsa uusimatta. Syy voi joissain tapauksissa olla se, että työtön on saanut työpaikan mutta te-toimisto ei ole saanut asiasta tietoa.

Tilastoja ylläpitävien virkamiesten mukaan yleisempi syy on ainakin aiemmin ollut se, että työtön ei syystä tai toisesta halua jatkaa työnhakuaan ja pudottautuu järjestelmän ulkopuolelle.

Perusturvaa saavien määrä jo historiallisen korkea

Kelan johtava tutkija Pertti Honkanen toteaakin Taloussanomille, etteivät ministeriön luvut paljasta koko kuvaa pitkäaikaistyöttömyyden kehityksestä.

Yksi vaihtoehtoinen tapa tarkastella työttömyyden pitkittymistä on katsoa, kuinka moni suomalainen elää perusturvan eli työttömän peruspäivärahan tai työmarkkinatuen varassa.

Perusturvan varassa suuri osa on sellaisia, jotka ovat pudonneet noin 1,5 vuotta maksettavalta ansiosidonnaiselta päivärahalta.

Honkasen kokoama kuva kertoo karua kieltään: vaikka pitkäaikaistyöttömien määrä on virallisesti tänä vuonna laskenut, perusturvaa saavien suomalaisten määrä on jatkanut nousuaan ennätyslukemiin.

Perusturvan päälle ansioturvaa saavien määrä vastaavasti kääntyi viime vuonna laskuun, mikä kertoo paitsi työllisyystilanteen hienoisesta parantumisesta myös siitä, että työttömyys pitkittyy edelleen.

Perusturvan varassa eläviä on nyt jopa enemmän kuin 1990-luvun pahimpina vuosina.

Honkanen huomauttaa, että yksiselitteisesti ei perusturvaa saavien määräkään kuvaa pitkäaikaistyöttömyyden kasvua.

Perusturvaa saavien osuuden kasvua voi etenkin pitkällä aikavälillä selittää se, että esimerkiksi pätkätöitä tekevät eivät heti työttömäksi jäädessäänkään ole oikeutettuja ansioturvaan.

Koska viimeisen vuoden aikana työllisyystilanne on ollut hieman paranemaan päin, lyhyen aikavälin kasvua selittänee kuitenkin ennen kaikkea se, että useat putoavat ansioturvalta perusturvalle työttömyyden pitkittymisen vuoksi.

Toivoa on – ainakin osalla

Vaikka harva pitkäaikaistyötön saa töitä ja perusturvaa saavien määrä kasvaa yhä, tunnelin päässä voi nähdä heiveröistä valoa.

Nordean ekonomisti Olli Kärkkäinen huomasi maaliskuussa, että oheisen kuva näyttämä ”virta” pitkäaikaistyöttömyyteen kääntyi lähes viiden vuoden nousuputken jälkeen laskuun viime vuoden lopulla.

Se tarkoittaa sitä, että viime kuukausina yli vuoden työttömyyden rajan ylittäneitä on ollut vähemmän kuin viime vuoden alkupuolella. Tähän myös ministeriö viittaa katsauksessaan.

Käänteestä huolimatta virta pitkäaikaistyöttömyyteen on yhä historiallisesti tarkasteltuna hyvin voimakas. Vasta padon tehokas tukkiminen aiheuttaisi todellisen syyn juhlaan.

Niihinkään pippaloihin ei välttämättä olisi asiaa kuin pienellä osalla kymmenistä tuhansista suomalaisista, jotka ovat jo ehtineet lipua padon väärälle puolelle.