Psykologi Keijo Tahkokallio selittää, mitä pyssy- ja taisteluleikit tarkoittavat lapsen maailmassa, ja miksi ne kiehtovat etenkin poikia.

Lapset juoksevat pihalla kepit miekkoina tai saalistavat toisiaan verenhimoisina dinosauruksina ja aikuista hirvittää leikkien brutaali luonne. Herää kysymys: kuinka rajuja lasten leikit saavat olla? Psykologin mielestä hyvinkin rajut leikit kuuluvat täysin normaaliin kehitykseen.

Mistä on kyse? Psykologi Tahkokallio: Lapsen kehityksen kannalta on tärkeää kokea aggressioita ja ilmentää niitä leikin kautta

Pelottavat asiat opettavat lasta käsittelemään pelon tunteita

Leikit voivat olla paljonkin TV-ohjelmia rajumpia, mutta silti olla normaaleja

Lapsia kiehtovat vauhdikkaat ja jopa hieman pelottavat leikit. Psykologi Keijo Tahkokallion mukaan se on täysin normaalia. Lasten rajut leikit ilmentävät Tahkokallion mukaan lasten luontoa ja ne täytyisikin nähdä harjoitteluna elämää varten.

- Kun puhutaan pienistä lapsista, täytyy ymmärtää, että heidän aivonsa toimivat täysin eri tavalla kuin aikuisten. Lasten aivot tuottavat sellaisia asioita, jotka ovat hyvin biologisia. Kysymys on samasta asiasta, kun kissanpojat tai koiranpennut telmivät keskenään, kertoo Tahkokallio.

Tahkokallio kertoo, että lapsi ilmentää leikeissään ympäristöään ja peilaa sitä mitä maailmassa tapahtuu leikkeihinsä.

Kun puhutaan pienistä lapsista, täytyy ymmärtää, että heidän aivonsa toimivat täysin eri tavalla kuin aikuisten.

- Koska maailmanhistoria on sotien historia, siellä on sankaruutta ja sotimista. Mutta lapset eivät leiki sotaa, lapset leikkivät taisteluja. Lapset eivät leiki tappamista, lapset leikkivät sellaisia asioita, joissa saalistetaan, voitetaan, kuollaan, mutta koetaan myös myötätunnon tunteita kun haavoitutaan.

Rajuja leikkejä ei kuitenkaan ole tarvetta tyrkyttää niitä vieroksuvalle lapselle.

- Toiset lapset eivät tuota näitä leikkejä luonnostaan, mutta jotkut, varsinkin pojat, leikkivät näitä mielellään.

"On tärkeää, että lapsi kokee pelottavia asioita"

Tahkokallion mukaan tavalliset lapset voivat olla hyvin raivopäisiä ja he ovat vihaisia äidille ja isälle. He ovat vihaisia, kun he eivät saa kaikkea mitä haluavat ja ovat mustasukkaisia nuoremmille sisaruksilleen.

Lapset eivät leiki tappamista. Lapset leikkivät sellaisia asioita, joissa saalistetaan, voitetaan, kuollaan, mutta koetaan myös myötätunnon tunteita kun haavoitutaan.

- Lapset ovat tästä kaikesta hämillään ja pelkäävät, että he ovat jotenkin pahoja. Leikeissä lapset ilmentävät tätä aggressiota leikisti tappamalla, ammuskelemalla tai jopa silpomalla, mutta samalla huomaavat, että näissä tunteissa, jotka sisältä kumpuavat ei ole mitään vaaraa.

Tahkokallio painottaa pelottavien asioiden tärkeyttä, mutta korostaa, että leikin maailma voi olla paljon TV-ohjelmia rajumpaa.

- Ei tietenkään saa olla liian pelottavia, mutta leikki on siinä mielessä eri asia kuin TV-ohjelmat, koska leikin maailmassa lapset säätelevät pelon tunteitaan itse. Kuva on armoton ja sen takia joudumme hieman eri tavalla tarkastelemaan TV-ohjelmia.