Suomalaisstudio Remedy on ylittänyt itsensä! Tiivistunnelmainen Control on studion historian paras peli ja ylipäätään yksi parhaista tarinavetoisista toimintapeleistä aikoihin. Control tempaa mukaansa heti alkuminuuteista lähtien, eikä peliohjainta malta laskea käsistään edes lopputekstien rullatessa.

Julkaisu: 27.8.2019

Studio: Remedy

Julkaisija: 505 Games

Saatavilla: PC (Windows, testattu), PlayStation 4 & Xbox One

Pelaajia: 1

Ikäraja: 18

Peliä pelattu arvostelua varten: Noin 13 tuntia

Kuten kerroimme jo Controlin ensituntumissa, alkaa peli siitä kun päähenkilö Jesse Faden saapuu eriskummallisen Federal Bureau of Controlin The Oldest House -nimiseen päämajaan. Alkumetreiltä lähtien on selvää, ettei kyseessä ole ihan jokapäiväinen virasto. Sen sijaan kasvoton ja brutaali betonirakennus kätkee sisuksiinsa valtavia paranormaaleja mysteereitä.

Federal Bureau of Control liittyy tavalla tai toisella Jessen veljen katoamiseen. Jesse haluaa vastauksia ja lähtee etsimään niitä paljon ulkokuortaan suuremman viraston syvyyksistä.

Virastoa vaivaavat kuitenkin omat ongelmansa. Mystinen Hiss on korruptoinut rakennuksen ja suurimman osan sen työntekijöistä. Järkensä ovat säilyttäneet vain harvat, mutta Jesseen Hiss ei jostain syystä vaikuta. Kaiken keskellä viraston johtaja näyttää tehneen itsemurhan, jonka jälkeen Service Weapon valitsee Jessen viraston uudeksi johtajaksi ja kantajakseen.

Service Weapon on mittaamattoman vanha artefakti, joka on vuosien varrella ottanut monia muotoja kuuluessaan eri omistajille. Jessen kädessä artefakti ottaa käsiaseen muodon ja se toimii pelin ainoana aseena.

Controlin tarina nappaa mukaansa heti ensimetreiltä lähtien ja Max Payneista, Alan Wakesta ja Quantum Breakista tutun käsikirjoittaja Sam Laken kädenjälki näkyy tarinassa selvästi. Brutaali ja ulkomuotoaan jatkuvasti muuttava The Oldest House on selkäpiitä karmiva paikka ja onnistuu tuntumaan ahdistavalta, mutta kutsuu silti pelaajan tutkimaan mysteereitään.

Tutkimisella onkin suuri merkitys Controlin kiehtovan taustatarinan kartoittamisessa. Pelimaailma on suurikokoinen ja avoin, mutta pikamatkustuksen avulla samalla sopivan kompakti, jotta aika ei kulu ympäriinsä juoksenteluun.

Vastaan tuleviin mysteereihin löytyy selityksiä ja taustoitusta sieltä täältä löytyvistä muistiinpanoista sekä video- ja ääninauhoista ja sivuhenkilöiden kanssa käydyistä keskusteluista. Pelimaailmaan ripotellut vihjeet eivät toki ole mikään uusi keksintö, mutta Controlin tapauksessa ne kannattaa oikeasti lukea, katsoa ja kuunnella läpi.

Remedy ei ole unohtanut suomalaisia juuriaa, sillä siellä täällä voi kuulla suomenkielistä tanssimusiikkia. Sivuhenkilöistä mieleenpainuvin on suomalaisia sananlaskuja rallienglannilla hokeva talonmies Ahti. Martti Suosalon esittämän Ahdin lisäksi muidenkin henkilöhahmojen näyttely on korkeatasoista.

Kokonaisuudessaan Controlin tarina on kuin lukijansa mukaan tempaava kirja. Pelaajan tekee mieli kääntää aina seuraava sivu, kunnes huomaa kellon olevan neljä aamuyöstä. Itse läpäisin noin 12 tuntia kestäneen Controlin kahdelta istumalta, eikä kesken lopettaminen olisi käynyt edes mielessä muutoin kuin yöunien pakottamana.

Tarina vedetään lopuksi nippuun kiitettävällä tavalla, mutta seikkailua ei malta lopettaa vielä siihen. Aivan kaikkiin juonenlankoihin ei anneta suoraa vastausta, vaan niiden etsimistä täytyy jatkaa vielä varsinaisen kampanjan päättymisen jälkeen. Remedy on luvannut Controliin myös kaksi lisäosaa, joista ensimmäinen ilmestyy kuluvan vuoden lopulla tai ensi vuoden alussa.

Tarinan lisäksi Remedy on onnistunut luomaan Controliin loistavat pelimekaniikat. Käytössä on vain yksi ase, Service Weapon, joka voi kuitenkin muuttaa muotoaan pelin edetessä.

Asetta voi käyttää joko revolveria muistuttavana ”Gripinä” joka on tarkka mutta hieman hidas tai konepistoolimaisena korkean tulinopeuden mutta kehnon tarkkuuden ”Spin”-varianttina. ”Shatter” muistuttaa haulikkoa ja ”Pierce” tarkkuusasetta, jolla voi ampua esteiden lävitse. Aseeseen voi asentaa useita erilaisia modifikaatioita joilla sen ominaisuuksia voi päivittää.

Lisäksi Jesse oppii yliluonnollisia kykyjä, joihin kuuluvat muun muassa telekinesia ja lyhyen matkan teleporttaus. Korruptoituneita vihollisia voi laittaa matalaksi aseen ja erikoiskykyjen yhteispelillä ja Controlin tarjoama toiminta tuntuu erittäin sujuvalta. Uusien kykyjen ansaitsemisen jälkeen voi palata aiemmin läpikäydyille alueille, sillä kykyjen avulla voi edetä aiemmin saavuttamattomissa olleisiin paikkoihin.

Uusia vihollistyyppejä esitellään pitkin matkaa ja toiminta pysyy tuoreena koko seikkailun ajan. Pienenä kauneusvirheenä tarinan loppupuolella on kuitenkin muutama hankala paikka, joissa kuolema korjaa helposti ja edellinen tallennuspiste on ikävän kaukana.

Controlin sivutehtävät kannattaa ehdottomasti pelata läpi. Tehtävien suorittamisesta palkitaan erikoiskyvyillä, joita ei välttämättä saa mistään muualta pelistä. Lisäksi osa tarinan yksityiskohdista on kätketty sivutehtävien alle. Edes kaikkia aseen olomuotoja ei välttämättä ehdi avata tarinan aikana, mikäli paahtaa läpi vain pelkät päätehtävät.

Graafisesti Control näyttää upean omaperäiseltä. Remedyn mukaan pelin suunnittelussa keskeisenä piirteenä on ollut brutalismi, mikä näkyy erityisesti betonisen virastorakennuksen arkkitehtuurissa. Toisena kantavana teemana on värimaailman sekä uuden ja vanhan aiheuttama vahva kontrasti.

PC:llä Controlin suorituskyky oli paikoittain aavistuksen nykivää vaikka käytössä oli kohtuullisen tehokas pelikone. Varsinkin RTX-säteenseuranta tiputti ruudunpäivitysnopeutta reilusti. Remedy on kuitenkin luvannut parantaa suorituskykyä julkaisun yhteydessä saapuvan päivityksen muodossa.

Kokonaisuudessaan Control on erittäin vahva yhdistelmä loistavaa tarinankerrontaa, kiinnostavia pelimekaniikkoja ja kiehtovaa pelimaailmaa. Mikäli Annihilationin, Twin Peaksin ja Alan Waken kaltaiset yliluonnolliset trillerit iskevät omaan makuhermoon, on Control pakko kokea.

CONTROL

”Control on tiivistunnelmainen jännitysnäytelmä ja yksi parhaista tarinavetoisista toimintapeleistä pitkään aikaan”