Tästä on kyse Hämeellä ja hämäläisillä on pidempi ja vaikuttavampi historia kuin aiemmin on luultu.

Uudet arkeologiset löydöt vahvistavat tarinoita siitä, että Hämeessä on ollut vahvoja yhteisöjä jo puolitoista tuhatta vuotta sitten.

Aiemmin Hämettä pidettiin ennen tuhatlukua erämaa-alueena, jossa siellä täällä oli satunnainen asukas. Nyt kuva on muuttunut.

Laurinkallio kohoaa jylhänä talvisessa maisemassa Hämeenlinnan Tuuloksessa. Sen lounaisrinne on jyrkkä ja äärimmäisen vaikeakulkuinen louhikko. Ei ole ihme, että muinaiset asukkaat tekivät kalliosta turvapaikan. Laurinkallio on yksi Hämeen kymmenistä linnavuorista.

Noin tuhat vuotta sitten kallion juurella käytiin taistelu. Emeritustutkija Simo Vanhatalolla on perusteet oletukselleen taistelusta.

– Yleensä vanhat aselöydöt tehdään kalmistoista. Täältä emme ole kalmistoa löytäneet, mutta silti runsaasti aseita, jotka ovat vielä kohtuullisen lähellä maan pintaa. Esimerkiksi taipuneet keihäänkärjet ja katkennut miekka viittaavat taisteluun, arvioi Vanhatalo.

Selvää on, että taistelussa puolustajina olivat hämäläiset. Oliko vastassa joukko novgorodilaisia? Heidän rosvoretkistään Hämeeseen on kertomuksia jo tuhatluvun alkuvuosilta. Vai ovatko asialla olleet viikingit? Hekin tekivät retkiä Suomeen ja Hämeeseen jo aiemmin.

Vuosille 1030–1050 ajoitetussa ruotsalaisessa riimukivessä (siirryt toiseen palveluun) (Wikipedia) on kirjoitus, jonka mukaan kiven on pystyttänyt Brusi veljelleen Egilille, joka kuoli taistelussa Hämeessä. Sitä ei tiedetä tarkkaan, mitä viikingit Hämeellä tuolloin tarkoittivat.

Toisaalta voi tietenkin olla, että jo tuhat vuotta sitten veljeä oli vastassa veli eli kahakka oli alueen asukkaiden välinen.

Yhteisöjä vai kokonaisia kyliä?

Kahakoiden käyminen merkitsee sitä, että hämäläisillä oli yhteisöjä jo rautakauden lopulla. Rautakauden katsotaan päättyneen Suomessa 1200–1300-luvulla. Emeritustutkija Simo Vanhatalo pitää asiaa varmana.

Laurinkallion kupeesta löytynyt taipunut keihäänkärki. Simo Vanhatalo arvioi, että keihäs on saattanut taipua osuessaan kilpeen. Janne Rantanen

– Uudet löydöt antavat selvän viitteen siitä, että Hämeessä oli enemmän asukkaita kuin aiemmin oletettiin. Alueella oli myös yhteisöjä, kenties jopa kyliäkin.

Eräs merkittävimpiä suomalaisia arkeologisia kaivauksia vime vuosina on tehty Tursiannotkon rautakautisella asuinpaikalla Pirkkalankylässä Pirkanmaalla. Kaivausten löydöistä on koottu Tampereelle Museokeskus Vapriikkiin Birckala 1017 (siirryt toiseen palveluun) -näyttely, joka antaa hyvän kuvan ihmisten elämästä vuosina 800–1200.

Tursiannotkon rautakautista asuinpaikkaa tutkimassa ollut filosofian maisteri Sami Raninen Museovirastosta arvioi, että Tursiannotkossa saattaa olla ollut kylämäistä asutusta jo rautakaudella.

– Rautakautisia asuinpaikkoja on Suomessa tutkittu vielä aika vähän, joten myös rautakautisten kyläyhteisöjen mahdollisesta olemassaolosta on vähän tietoa. Tursiannotkon keskiaikaisen kylätontin synnyn ajoittaminen onkin tärkeää, sanoo Sami Raninen.

Simo Vanhataloa hieman huvittavat arviot siitä, mikä on kylä.

– Olen kysynyt joskus, että onko yksi talo kylä ja saanut siihen joiltain tutkijoilta myöntävän vastauksen, naurahtaa Vanhatalo.

– Joka tapauksessa on selvää, että sotajoukon kokoaminen vaatii pitkälle menevää yhteistoimintaa.

Metallinpaljastimet mullistivat löydöt

Metallinpaljastimet käsissään arkeologian harrastajat ovat kulkeneet ahkerasti pitkin Hämeen ja Etelä-Suomen maastoja. He ovat löytäneet viime vuosina valtavan määrän muinaisia esineitä ja hautapaikkoja. Harrastajat havaitsivat ensimmäisenä myös Laurinkallion todennäköisen taistelukentän.

Tutkimukset jäävät ammattilaisille ja tutkittavaa riittää.

– Sitä riittää ja tuntuu, ettei loppua tule, mietti Museovirastosta eläkkeelle jäänyt Simo Vanhatalo. Hän jatkaa eläkkeelläkin tutkijan toimiaan.

Emeritustutkija Simo Vanhatalo Laurinkallion löytöpaikalla. Antti Ruonaniemi / Yle

Vaikka "piipparimiesten" kunniaksi on annettava huomattava määrä historiallisia löytöjä, niitä tekevät myös ammattilaiset. Esimerkiksi Janakkalan kuuluisan miekkamiehen kaivoivat esille arkeologit. Tosin harrastajien tekemät kiinnostavat löydöt houkuttelivat arkeologit paikalle.

Uudet löydöt ja niiden määrä muuttaa erityisesti Hämeen historiaa vuosina 500–1000.

– Jo neljäsataaluvulta lähtien tänne on tullut aseita, jotka ovat Pohjois-Saksasta, saksilaisten valmistamia. Eli kyllä Häme jo tuolloin on kuulunut Eurooppaan.

– Täällä on ollut hyvin järjestäytynyt yhteiskunta jo rautakauden lopulla, päättelee Vanhatalo.

Dna tuo lisävalaistusta

Siitä ei ole pitkä aika, kun rautakautinen Häme kuvattiin vielä erämaaksi, jossa saattoi olla pieni vaatimaton tönö siellä täällä. Yksin Tursiannotkosta löytynyt 4 kertaa 6 metriä laaja savupirtti osoittaa, että asumukset saattoivat olla ihan kohtuullisen kokoisia.

Laurinkallio kohoaa edelleen Pyhäjärven läheisyydessä, vaikka järvi on vuosien saatossa vetäytynyt kauemmaksi linnavuoresta. Kuka voitti kahakan linnavuoren kupeessa? Sitä tuskin koskaan saadaan selville.

Linnavuoria on vanhan Hämeen alueella kymmeniä. Lähistöltä löydettäneen vielä paljon uusia löytöjä. Vielä on arvoitus, kuinka paljon ne ja uudet tekniikat, kuten parantuneet dna-analyysit, tuovat lisätietoa tulevaisuudessa.

– On todella jännittävää nähdä, mitä kaikkea saamme tietää seuraavan kymmenen vuoden aikana, tuumaa pitkän tutkijan uran tehnyt Simo Vanhatalo.