Kalajoki ja Lempäälä haluavat kehittää uudenlaista mallia uusiutuvan energian, kuten tuulivoiman jakeluun. Ne toivovat, että kokeilut ja ideat huomattaisiin myös lainsäädäntöä uudistettaessa EU-direktiivin myötä.

Kalajoki ja Lempäälä haluavat kehittää uudenlaista mallia uusiutuvan energian, kuten tuulivoiman jakeluun. Ne toivovat, että kokeilut ja ideat huomattaisiin myös lainsäädäntöä uudistettaessa EU-direktiivin myötä. Timo Nykyri / Yle

Sekä Kalajoki että Lempäälä haluavat tarjota asukkailleen edullista sähköä. Suomen lait kuitenkin rajoittavat vielä toteutusta.

Kalajoella unelmoidaan suuresti. Kaupunki selvittää, voisiko se saada alemmas kuluttajia nykyään kismittäviä sähkön siirtohintoja.

Tuulivoiman suurtuottaja-alue haluaisi tarjota edullisempaa sähköä paikallisille yrityksille ja kaupunkilaisilleen pienessä osassa Kalajokea. Koko kaupungin alueella tuotetaan sähköä nelinkertaisesti enemmän kuin siellä käytetään.

– Selvitämme, miltä osin olisi mahdollista toteuttaa omaa verkkoa uusille kaava-alueille. Niin, että energia olisi käyttäjälle edullista, mutta myös ympäristöystävällisesti tuotettua, kaupunginjohtaja Jukka Puoskari kertoo.

Puoskarin mukaan nimenomaan sähkön siirtohintojen nousu on kannustanut kaupunkia selvittämään omaa verkkoa. Viimeksi hinnannoususta ilmoitti Caruna (siirryt toiseen palveluun), kesällä taas Elenia. Runsaita siirtohinnan korotuksia on ollut Suomessa jo useamman vuoden ajan.

Jakeluverkkoa ei niin vain voi perustaa

Kalajoella on jo haarukoitu alueita, jonne kaupunki voisi lähteä uutta projektiaan kehittämään. Meinalan teollisuusalueen kupeeseen ollaan rakentamassa sekä tuuli- että aurinkovoimaa, ja aivan sen lähellä on kaavoittamaton maapläntti. Kaupunginjohtajan mukaan siihen voitaisiin kaavoittaa sekä yrityksiä että asumista, ja näille kiinteistöille haluttaisiin tarjota nykyistä edullisempaa energiaa.

Sähkölasku koostuu kolmesta osasta Sähkölaskussa on eritelty sähkön verkkopalvelun hinta, sähköenergian hinta ja verot.

Pääsääntöisesti kukin osa on noin kolmannes sähkön kokonaishinnasta.

Verkkopalvelun hinta sisältää sähkön toimituksen ja myös sähköverkkojen ylläpidon. Verkkopalvelun hinta on alueellisesti kaikkialla sama, sitä ei voi kilpailuttaa.

Sähköenergia on on asiakkaan kuluttamaa sähköä, joka ostetaan sähkönmyyjältä.

Lisäksi sähkölaskuun lisätään arvonlisävero, sähkövero ja huoltovarmuusmaksu. Lähde: Energiavirasto

Omalle sähköverkolle tarvittaisiin kuitenkin Energiaviraston lupa. Hankalaksi suunnitelmien toteuttamisen tekee se, että kuluttajasähkönsiirrosta vastaa Suomessa kullakin alueella vain yksi yhtiö. Alueella toimivan yhtiön kanssa kilpailevia jakeluverkkoja ei voi Suomen lainsäädännönkään mukaan niin vain rakentaa.

Työ- ja elinkeinoministeriön (TEM) mukaan alueellisten jakeluyhtiön monopoli perustuu siihen, että myös syrjäseudun asukkaat saisivat sähkön samalla hinnalla kuin saman alueen taajamassa.

– Jos systeemi hajautuu, on riskinä, että jossain paikoissa kukaan ei ole kiinnostunut tekemään ja ylläpitämään verkkoa, hallitusneuvos Arto Rajala sanoo.

Kalajoen kaupunginjohtaja Jukka Puoskari näkee nykyjärjestelmän liian joustamattomaksi.

– Jos on kilpailua ja vaihtoehtoja, se kannustaa kohtuulliseen hinnoitteluun. Monopoli on aina hieman hankala, sillä hinnat nousevat ja toimintakin on kankeaa.

Uusia ratkaisuja etsitään

Yksi mahdollisuus saada omaa tuulivoimaa käyttöön olisi perustaa energiayhteisö. EU:n kesäkuisessa direktiivissä (siirryt toiseen palveluun)suhtaudutaan suopeasti pienten, kansalaisten yhdessä tekemien energiayhteisöjen perustamiseen. Ne eivät kuitenkaan olisi varsinaisia jakeluverkkoja, vaikka tuottaisivatkin sähköä jäsenilleen.

Nyt Suomessa vedetään rajaa siitä, mitä energiayhteisö oikeastaan tarkoittaa: saako sen päättävinä jäseninä olla muitakin kuin yksittäisiä kansalaisia? _ _

Kalajoki on Elenian jakeluverkon alueella. Samoin Lempäälä, joka on jo lähtenyt kehittämään uusia ratkaisuja sähkönjakeluun. Kyseessä on TEMin lähes viidellä miljoonalla eurolla tukema hanke (siirryt toiseen palveluun).

Kunnan omistama Lempäälän Energia on rakentamassa tarvittaessa täysin omavaraista verkkoa, jossa energia ja sähkö voisivat kulkea vain yhteisön sisällä. Koska varsinaista, erillistä sähkönjakeluverkkoa ei voi noin vain rakentaa, on sen siis oltava nyt yhteydessä alueelliseen siirtoverkkoon.

Lempäälä Ideaparkin viereen on pystytetty kaksi suurta aurinkopaneelikenttää, joka tuottavat Marjamäen teollisuusalueen uusille yrityksille sähköä. Paneelien tuotantoa tasataan tarvittaessa bioenergialla.

Tulevaisuudessa teollisuusalueen uusille yrityksille tarjoutuu siis mahdollisuus olla osa eräänlaista energiankiertoverkostoa. Esimerkiksi niin, että yhden yrityksen hukkalämpöä voidaan käyttää toisen tarpeisiin.

Vaikka kyse ei ole kansalaisten keskenään jakamasta energiasta, Lempäälässä puhutaan energiayhteisöstä.

– Kun energialainsäädäntö uudistuu, toivomme, että tästä saataisiin yksi energiayhteisön malli, sanoo toimitusjohtaja Toni Laakso Lempäälän Energiasta.

Olennaista ei ole toimia vain sähkön jakeluyhtiönä. Tärkeämpää on Laakson mukaan uusiutuvan energian huoltovarmuus: se, että sähköä ja lämpöä on yrityksille jatkuvasti taatusti tarjolla.

Lempäälän kunnanjohtaja Heidi Rämö kuitenkin kertoo, että edullinen hinta oli yksi kymmenen vuotta sitten tulleen idea lähtökohdista. Hän alleviivaa, ettei se ole kuin osa kokonaisuutta Marjamäen energiayhteisössä.

Kukaan ei tiedä tarkasti, mitä on tulossa

Rämön mukaan energiayhteisöt ja hajautettu energiantuotanto ovat suuria trendejä ainakin Euroopassa. Jos kunta haluaa olla hiilineutraali, on etsittävä uudenlaisia ratkaisuja energiantuotantoon ja -jakamiseen.

– Paine lainsäädännön muutokseen on suuri, Heidi Rämö sanoo.

Kun TEM vetää linjoja energiayhteisöä koskevan direktiivin toteuttamisesta Suomessa, on sillä kuitenkin mahdollisuus sovittaa uusi lainsäädäntö maamme energiapolitiikkaan sopivaksi. Jokainen maa tekee omat ratkaisunsa.

– Nyt mietitään, miten se rajataan, sillä yhteisöjä voi olla erilaisia. Lähtökohtaisesti direktiivi koskee kansalaisten yhteistä sähkönhankintaa. Kysymys ei ole yritystoiminnasta vaan käyttäjien omasta sähkönhankinnasta, Arto Rajala selventää.

EU sallii energiayhteisöt Kaikissa EU-maissa muutetaan nyt energialainsäädäntöä Euroopan sähkön sisämarkkinoita koskevan direktiivin vuoksi.

Direktiivi antaa mahdollisuuden muuan muassa kansalaisista koostuvan energiayhteisön perustamiseen.

Yhteisöissä päätösvalta on ajateltu pääosin kansalaisille, mutta direktiivin mukaan myös paikallisviranomaiset, kunnat tai pienet yritykset voivat olla sen osakkaita.

Direktiivi velvoittaa EU:n jäsenvaltiota, mutta jokainen jäsenvaltio saa suhteuttaa tekemänsä ratkaisut omaan energiapolitiikkaansa. Tuleva lainsäädäntö poikkeaa siis maasta toiseen.

Suomessa mietitään nyt parhaillaan, voiko energiayhteisöön kuulua muitakin kuin yksittäisiä kansalaisia.

Energiayhteisöt voivat käyttää hajautettua tuotantomallia: esimerkiksi koota energian erilaisista pienistä uusiutuvan energian tuotantolahteistä. Lähde: Euroopan unioni

Rajalan mukaan energiayhteisöjen kohdalla puhutaan vielä tällä hetkellä kuluttajien asentamista aurinkopaneeleista sekä muun muassa pientuulivoimasta.

Pohdintaa uusiutuvan energian ympärillä käydään nyt laajasti työ- ja elinkeinoministeriössä. TEM mietti esimerksi, miten uusiutuvan energian lisääntyessä sähköä saadaan jaettua varmemmin niin, ettei se olisi riippuvainen vain yhdestä tuotantomuodosta.

Kuluttajien roolia selvitellään

Lempäälässä lainsäädännön rajojen selvitetään (siirryt toiseen palveluun) paitsi yritysten, myös kuluttajien osalta: olisiko kunnan johdolla mahdollista perustaa omavarainen ja älykäs kuluttajaverkko. Kunnan keskustaan on valmistumassa Lempäälä-talo, johon voitaisiin asentaa esimerkiksi aurinkopaneeleja. Läheiset kunnan vuokra-asunnot voitaisiin ehkä liittää yhdeksi verkon osaseksi.

Myös tämä selvitystyö kulkee energiayhteisön nimellä. Kesällä julkaistussa EU-direktiivissä energiayhteisön päätösvalta ei saa olla kaupallisen tai pääasiallisesti energia-alalla toimivan jäsenen hallussa. TEM joutuu nyt pohtimaan, voiko kuitenkin esimerkiksi kunta olla Suomessa energiayhteistön jäsenenä.

Lempäälän kunnanjohtaja Heidi Rämö muistuttaa, että esimerkiksi Saksassa monipuoliset energiayhteisöratkaisut ovat jo mahdollisia. Kun hakee internetistä saksalaisia energiayhteisöjä, käy ilmi, että muun muassa kokonainen kylä on perustanut energiayhteisön (siirryt toiseen palveluun) useiden tuulivoimaloiden varaan. Sekä omaa että valtakunnallista sähköntarvetta helpottamaan.

– Saksassa ei ole tämäntyyppisiä ongelmia kuin meillä, siellä ei jouduta miettimään haja-asutusalueiden tarpeita, hallitusneuvos Arto Rajala TEMistä tähdentää.

Kalajoki on Suomen tuulivoimaisin kunta. Koko maan tuulivoimakapasiteetista noin 10 prosenttia sijaitsee Kalajoella. Timo Nykyri / Yle

Kalajoella nähdään, että kunta voi olla energiayhteisön jäsen juuri sen vuoksi, että energiaa tehtäisiin sen asukkaille.

– Itse ajattelen niin, että kunta ja kaupunki ovat kuntalaisia varten, että lähiyhteisö on valmiiksi olemassa, Jukka Puoskari miettii.

Inspiraatiota muillekin kunnille?

Jakeluverkkoyhtiö Eleniassa on joka tapauksessa varauduttu siihen, että uusiutuvan energian tuottamiseen ja käyttämiseen on tulossa perinteisestä poikkeavia ratkaisuja. Toimitusjohtaja Tapani Liuhalan mukaan yhtiö haluaa olla edelläkävijä, kun puhutaan uusiutuvaan energiaan liittyvistä ratkaisuista.

Kuluttajilla on jo nyt mahdollista hankkia aurinkopaneeleita omakotitalon katolle ja tuottaa näin sähköä ja energiaa omaan käyttöön ilman sähköveroa ja siirtomaksua. Silti kuluttaja on kiinni alueellisessa sähköverkossa. Elenialla tällaisia asiakkaita on yli kolmetuhatta, kertoo Liuhala.

Kalajokilanen Juha Hannula odottaa mielenkiinnolla, miten Kalajoen sähköverkkohanke etenee. Hänestä sähkön siirtomaksut ovat kohtuuttomia. Timo Nykyri / Yle

Kalajoki ei ole käynyt vielä Elenian kanssa neuvotteluja haaveistaan, mutta Lempäälä on parhaillaan sopimassa uudesta toimintamallista paikallisen jakeluverkkoyhtiön kanssa.

Kalajoella ja Lempäälässä tehdään tulevaisuuden päätöksiä vasta, kun tiedetään paitsi lakipykälien rajat myös se, että ideat ovat taloudellisesti kannattavia.

Todellisuudessa Kalajoen kaupunki näyttää puhuvan mallista, jossa vain osa suunnitellun kaava-alueen kupeessa tuotetusta sähköstä otettaisiin yhteisökäyttöön. Työ- ja elinkeinoministeriöstä arvioidaan, että sähköntuottajienkin on kannattavampaa liittyä verkkoon ja tavoittaa laajat markkinat kuin vain jakaa energiaa tietyllä alueella.

Kalajoella ja Lempäälällä on omat projektinsa, mutta ne ovat myös yhdistäneet voimansa selvittääkseen, millaisia sähköverkkoja säännökset tulevaisuudessa sallivat.

– Jos keskustelemme kuluttajille tarkoitetuista ratkaisuista vuonna 2024 tai 2025, niin tilanne on varmasti muuttunut, Lempäälän Energian Toni Laakso tokaisee.

Kalajoen kunnanjohtaja Jukka Puoskari uskoo, että kuntien esimerkki voisi kannustaa myös muita kiinnostuneita uudenlaisiin päästöttömän energian ratkaisuihin.

Voit keskustella aiheesta kello 22:een saakka.

Lue myös:

Elinkeinoministeri: Sähköverkkojen yksityistäminen oli hutipäätös – Hallitus koettaa panna sähkön siirtohintojen isot korotukset kuriin

Kiinnostaako oma aurinkovoimala taloyhtiönne katolle? Työryhmän ehdotus parantaisi niiden kannattavuutta