Se împlinește un an de când, în spelunca aia de tablă unde se întâlneau sataniști și drogați să cânte cântece deocheate, oculta antiromânească a pus foc ca să-l dea jos pe Victor Ponta, cel mai premier bun, mândru că e român, și să-l pună pe Csolos ăsta, omul lui Soros, care, cu Iohannis și cu Kovesi, vinde țara la străini.

Asta comemorează astăzi un număr de concetățeni pe care nu vreau să-l știu. Iar pentru destui alții, această zi nu înseamnă nimic. Pe tronsonul în care am vorbit joi seara la Digi24 despre Colectiv, audiența a fost cu 30% mai jos decât pe cel despre Gorghiu, Dragnea, Nicușor Dan și partidele lor.

Mai rău decât să mori, e să mori degeaba. Or să fie procesiuni, lumânări, flori, discursuri, amintiri înlăcrimate la televizor. Folositoare celor omorâți de corupție, nepăsare și prostie, cât extinctoarele lipsă din cuptorul Colectiv.

Tot ce le-ar fi putut face țărâna mai ușoară în anul ăsta era schimbarea la fețe a României. Eu, unul, am sperat în noiembrie trecut, deși nu mai am vârsta, că revolta din stradă va deveni revoluție. Că acest popor are destul spirit ca să scoată în față niște lideri civici naturali, capabili să închege formațiuni de luptă împotriva Structurilor, să lanseze programe, ideologii, candidați care să-i învingă în alegeri pe putrezii „clasici” ai primăriilor și Parlamentului.

Înseamnă mai mult înlăturarea politicanilor pe cale electorală, decât să-i ia DNA la snop.

Dar, tresărirea s-a stins, românește, mai repede decât incendiul din Colectiv. Pe aici, răscoalele nu se transformă „prin noi înșine” în revoluții, e nevoie întotdeauna de un brânci din afară.

Nicio reformă, nici a sistemului sanitar, nici a intervențiilor de urgență, nu poate fi înfăptuită câtă vreme dăm cu ochii de aceleași fețe în „elita” conducătoare. După un an, a ieșit o fierotanie de dilatație din Podul Grant. Lua câteva minute ca să fie retezată. Circulația a fost sufocată vineri dimineață mai bine de 3 (trei) ore până când au dezamorsat „bomba” asta pusă de un terorist sărac...



Dacă se mai întâmplă încă un Colectiv sau ceva și mai grav, vom constata că nici la numărătoarea morților nu ne-am perfecționat. Poate doar să-i băgăm în barocamera pentru ten frumos de la spitalul Floreasca, ca să arate bine în coșciug...

Mai rău decât să mori degeaba, e să trăiești degeaba.

