Проспект Григоренка чи Жукова – не вибір назви, а цивілізаційний вибір, який Україна, здавалося б, уже зробила…

Повчальна ситуація в Харкові – у міжчассі, поки новий президент б’ється з парламентом за можливість вступити в права на тиждень раніше (або й розпустити геть Верховну Раду) – мер міста, Генадій Кернес, розпочав «розвідку боєм», щоб дізнатися, як далеко він може зайти, демонтуючи демократичні здобутки попередніх п’яти років.

Отже, що ж збурило громадську думку…

Повернення проспекту Петра Григоренка імені радянського маршала Жукова «не викличе конфронтації» серед жителів Харкова, так само, як і знесення намету волонтерів на площі Свободи, вважає Геннадій Кернес. На його думку, повернення проспекту імені Жукова є «історичною справедливістю» та «в межах чинного законодавства».

Про це він написав на своїй сторінці у Facebook та згодом підтвердив, відповідаючи на запитання журналістів.

«…я вважаю це історична справедливість, мені дуже приємно говорити про це у День перемоги. (…) Я працюю в рамках чинного законодавства. І ми нічого не порушуємо», — пояснив він.

Мер також підтримав ідею "прибрати брудний намет" активістів із площі Свободи. "Йому там не місце. Якщо ця петиція набере достатню кількість голосів, ми будемо виконувати рішення, яке буде ухвалено, – сказав Кернес. - Жодної конфронтації не може бути. Тому що новий президент обіцяв зупинити війну... а на площі Свободи стоїть намет зі снарядом, з усім, нагадуючи про війну, навіщо це потрібно?" – додав він.

Зазначимо для не-харків’ян, що намет на площі Свободи в Харкові було встановлено п'ять років тому. Його використовували для збору допомоги на Майдан, АТО, госпіталь та інші ініціативи. Біля намету встановлено дошку пам'яті загиблим унаслідок теракту біля Палацу спорту в Харкові 22 лютого 2015 року.

На петиційному фронті – без змін…

8 травня на офіційному сайті Харківської міської ради, міського голови та виконавчого комітету було публіковано дві петиції: одна з пропозицією повернути проспекту Петра Григоренка назву проспект Жукова задля «відновлення історичної пам’яті», друга – прибрати намет волонтерів на центральній площі міста – площі Свободи задля «презентабельного вигляду».

Обидві підозріло швидко – за добу – набрали потрібні 5 тисяч голосів. Раніше таких темпів не бувало. На сайті за кілька років зібралися понад 2800 петицій, і з них «повний комплект» набрали трохи більше 20, чотири з яких (позначені на скані), втім, дуже доречні в нинішньому контексті.

Попри набрані голоси мер не поспішав бадьоро, як нині, відгукнутися на думку харків’ян – прямо чи завуальовано відмічені петиції відхилені.

…і з аргументацією не склалося

На ідею «відновлення історичної справедливості» шляхом повернення назви проспекту харків’яни відгукнулися в соцмережах, пояснивши, що «історична назва» проіснувала аж… з 1995 року, а до цього вулиця, що виникла в 60-х роках, називалася Стадіонна.

«Треба чесно дивитися правді в вічі - Харків звільнила радянська армія під командуванням маршала Жукова», - пише автор петиції. Справді, треба чесно дивитися правді в очі – Жуков не командував радянською армією і не командував війсками, що звільнили Харків. На серпень 1943 року, коли було звільнено Харків, він не мав командної посади: як представник ставки «координував» дії фронтів. Визволили Харків війська під командуванням Івана Конєва, а вулиця Конєва в Харкові є – тож з історичною пам’яттю все гаразд. А який «слід в історії Харкова» залишив Жуков, не знає навіть автор петиції. Там, де він справді залишив слід – вулиці його імені немає – роздивіться карту Ржева - російського міста, що стало символом злочину радянського командування, Жукова і Сталіна, які поклали в марних атаках тисячі і тисячі солдатів і офіцерів. Це пам’ять про них має бути увічнена. Погугліть, прочитайте Твардовського – «Я убит подо Ржевом»…

…у Фейсбуці – обмін ударами

Український інститут національної пам'яті звернеться до суду в разі перейменування проспекту Григоренка на проспект Жукова у Харкові, оскільки такі дії є порушенням закону, написав у Facebook голова інституту Володимир В'ятрович.

В'ятрович наголосив, що можливе присвоєння будь-якому об’єкту права власності (об’єкту топоніміки) у Харкові імені Жукова суперечитиме вимогам частини 6-ї статті 3 Закону України "Про присвоєння юридичним особам та об’єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій", а згідно з частиною другою статті 436-1 Кримінального кодексу України дії щодо поширення та публічного використання символіки комуністичного тоталітарного режиму, вчинені особою, яка є представником влади, караються позбавленням волі на строк від 5 до 10 років з конфіскацією майна або без такої.

Мер Харкова Геннадій Кернес, теж у Facebook, прокоментував цю заяву так: «проводячи декомунізацію, харків'ян не запитували».

"Дякую всім вам, хто підтримав петиції. Радий, що наші думки збігаються. Я працюю у рамках закону та повноважень органів місцевого самоврядування, і обидва питання - про військовий намет на площі Свободи і про повернення імені Жукова до Харкова - будуть розглянуті найближчим часом міською радою", - зазначив він.

Волонтери кажуть: «до перемоги» - це до перемоги…

У Харкові волонтери планують відстоювати намет "Все для перемоги", яка з 2014 року знаходиться на площі Свободи. Про це журналістам розповіли координатори збору допомоги та представники націоналістичних рухів.

За словами активістів, вони планують перебувати на площі Свободи до тих пір, поки не будуть деокуповані Донбас і Крим. У зв'язку з цим вони планують відстоювати пост як в судовому порядку, так і за допомогою інших методів. Дії міської влади керівники волонтерів називають "спробою початку проросійського реваншу".

"Зараз йде зміна влади: Порошенко йде, а Зеленський ще не став президентом. І я так розумію, що він (Кернес .- Ред) планує в цей проміжок часу прибрати намет, яку хотів знести кілька років поспіль", - вважає один з координаторів проекту "Все для перемоги" Борис Редін.

"Ми не віддамо намет. Приїдуть наші побратими, готові встати на захист цього місця." Вата "чомусь вирішила, що зі зміною імені президента зміниться курс. Але це не так", - заявив керівник обласного штабу "Правого сектора" Юрій Ліхота .

Активісти також заявили, що меру і членам міськвиконкому загрожує кримінальна відповідальність у разі спроби обмежити свободу мирних зборів.

Сьогодні намет взяла під цілодобову охорону поліція. За словами заступника голови Харківської облдержадміністрації Михайла Черняка, поліцейські чергуватимуть біля неї в зв'язку з загрозою пошкодження конструкції. «Ми живемо в таких умовах, що люди навіть забули про триваючу війну і про те, що кожен день є загиблі. Тільки в нашій області 15 тисяч чоловік брали участь в бойових діях, 203 воїна віддали свої життя», - зазначив він.

Ініціатива Кернеса спричинила бурхливу реакцію в соцмережах

Цікаво, що коментарі тільки проти обох петицій – неначе 5 тисяч прихильники перейменування та зносу намету не знають в інтернет взагалі. Чи їх і справді немає? Показово, що дописи майже всі російською мовою – отакий на сьогодні «український націоналізм». Зацитуємо, для точності, без перекладу:

«Это явный сепарский реванш Гепы, надо готовиться к бойне на площади Свободы

Да, вид у палатки аховый, но ещё более дерьмовый акцент Гепы на том, что нам не нужно напоминание о войне.

Это начало реванша, дальше полномасштабная гражданская война, скажите спасибо клоуну.

Харьковчане,в своём большинстве это гнилой народишко, именно поэтому они и выбрали себе мэра уголовника,, удивляться тут нечему.

в любом стаде есть паршивая овца. А для полуторамиллионого населения этого города 5 тыщ идиотов это сущий пустяк. Это типичная очередная провокация Кернеса. Почему его никто так и не посадит за сепаратизм и ватизм на нары, не понятно.

Потому, что сами такие да уголовники, как и он и работали с ним. Была бы нормальная правоохранительная и судебная система, он уже бы сидел. Если так и дальше будет продолжаться, люди могут взять на себя функции государства, если государство не хочет их выполнять, и устроят самосуд, как было в Одессе, когда полиция прикрывала стреляющих в людей сепаратистов и бездействовала. Это очень о может плохо закончится.

Этот случай иллюстрирует, что применять систему самоуправления (принятие решений через петиции, референдумы и прочее) будет, наверное, очень непросто.

Укрінформ звернувся по коментарі

…до правозахисника, голови Правління Української Гельсінської спілки з прав людини, директор Харківської правозахисної групи Євгена Захарова

Євген Захаров

Ставлення до ідеї знести намет волонтерів - різко негативнее… Дивує, що мер вирішив отак наплювати в душу, адже ініціатор встановлення намету (Ігор Толмачов. – Ред.) загинув під час теракту 2015 року – і така наруга над пам'яттю – аморальний вчинок.

Щодо проспекту, то його історична назва не Жукова, а вулиця Стадіонна. І це не головне. Ми (Харківська правозахисна группа. – Ред.) тривалий час добивалися увічнення пам'яті генерала Григоренка, який був міцно пов'язаний з Харковом (і справа не в тих двох роках, коли він навчався тут у Політехнічному) – тут були близькі йому люди, які в СРСР писали листи на його захист і самі отримали за це позбавлення волі. До них він приїздив в Харків неодноразово – це і для мене близькі люди… Одна з найяскравіших постатей у правозахисному русі в Україні та СРСР – він гідний увічнення, і це було у Харкові зроблено. А тепер – назад?

Що це було з боку Кернеса? Взагалі не розумію його мотивів. Якщо він вважає, що його підтримають харків’яни, то він помиляється. 80 відсотків, які проголосували за Зеленського – аж ніяк не тотожні 80 відсоткам «ватності» харків’ян. У 2015 році ми робили опитування – і проти української державності висловилися 14 відсотків містян: причому за входження до Росії – 7 відсотків, а 7 – за щось типа «ХНР». Навряд чи щось змінилося тут з 2015 року. За Зеленського голосували не з антиукраїнських настроїв, а невдоволені соціальною політикою. Це не ті люди, що підтримують перейменування проспекту. Сподіваюся, що Кернес лише зробив спробу, дізнався про ситуацію і тепер - відступить.

Чи була імітована сама петиція? Кернес – хороший адміністратор, йому нескладно таке було зробити, як організувати потрібну кількість підписів. І те, що автори петицій – досі нікому не відомі «римовані прізвища» Клименко та Костенко, які розмістили свої петиції з різницею в 54 хвилини, з наступними дивами щодо швидкості збору підписів – справді, схоже на імітацію. Пам’ятаю, як нам важко бувало навіть розмістити петицію – не те, що зібрати голоси…

Кернес впертий… але громадська активність може вплинути. Натомість якщо промовчати - це покаже йому можливість так і діяти.

…та до юриста, начальник відділу правового забезпечення Українського інституту національної пам’яті Сергія Рябенка:

Сергій Рябенко

“…Електронна петиція, з точки зору чинного законодавства, це лише одна із форм звернення громадян, на рівні з будь-якими письмовими листами до органів державної влади. Власне, якщо ця петиція набирає певну кількість голосів, то єдиний обов’язок в органу місцевого самоврядування – це розглянути її по суті тих питань, які там порушені.

Однак закон не говорить про те, що петиція обов’язково мусить задовольнятися чи не задовольнятися відповідним органом… І в даному разі, якщо йдеться про ініціативу присвоєння імені Жукова будь-якому об’єкту топоніміки на території міста Харкова, то існує законодавча заборона, яка не дозволяє це зробити, бо суперечитиме вимогам частини 6-ї статті 3 Закону України "Про присвоєння юридичним особам та об’єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій”…

Відтак єдине, що можуть зробити в рамках закону пан Кернес, Харківська рада та її виконавчий орган – це розглянути (кимось з головних спеціалістів чи начальником структурного підрозділу) цю петицію і за підписом мера дати відповідь: “Звернення по суті порушених питань опрацьоване, але… вимоги не можуть бути виконані, оскільки їх виконання суперечить закону”.

Якщо ні – то будь-який мешканець міста Харків як член територіальної громади, може від свого імені оскаржити дії посадових осіб чи органів до адміністративного суду, може звернутися до правоохоронних органів, зокрема, прокуратури, поінформувавши про відповідну ситуацію, з тим, аби вони порушили кримінальне провадження за фактом вчинення прямих дій на поширення або використання символіки комуністичного тоталітарного режиму і встановили відповідальність конкретних осіб.

Є практика минулого і позаминулого року, коли органи місцевого самоврядування в Одесі та місті Баштанка Миколаївської області спробували через рішення місцевих рад повернути частину декомунізованих назв – прокуратура дуже оперативно це оскаржила в адмінсудах і так само, ці ж адмінсуди скасували рішення місцевих рад.

Власне, правоохоронні органи чи прокуратура, діючи в межах своїх повноважень, можуть не чекати звернень і також відповідним чином відреагувати.

Про що все це свідчить

Чи справді нинішній мер Харкова Геннадій Кернес замислив переворот та повернення до СРСР? Чи просто на стику між двома президентами намацує межу того, що він може собі дозволити, і переконатися, наскільки для нього актуальні слова Жванецького «…ви ще не відсиділи за старе». Навіть російська влада не чіпає пам’ятник та вулицю Григоренка в Сімферополі. А харківський мер виявився «ватніший за Путіна».

У новообраного президента України Володимира Зеленського в Харкові виборців – четверо з п’яти. Але скільки серед них насправді «якісної вати», яка вважає російсько-українську війну неіснуючою та вітатиме перейменування проспекту правозахисника на ім’я насильника над правами людини?

Олександр Волинський, Київ