Slår man upp ordet konst i Nationalencyklopedin får man till svar: "konst (egentligen ’kunnande’, ’färdighet’), kulturyttring vars utförande kräver särskild kunskap och förmåga att bruka denna med personlig behärskning och individuell anpassning till situation och avsikter."

En beskrivning som är vidöppen för olika tolkningar.

Ofta hörs påståendet att "konst ska provocera", inte minst har detta upprepats de senaste dagarna i debatten kring verket "Du gamla du fria" som sedan i tisdags står utställd på Sergels torg i Stockholm.

Men konst ska inte provocera. Konst kan provocera, och gör ofta det. Ibland är det konstnärens avsikt, andra gånger inte. Men oavsett hur man väljer att tolka konstbegreppet är det svårt att hävda att dess uppgift är att provocera, lika lite som man kan hävda att den inte ska göra det. Konst är konst, och ibland är den provocerande för somliga.

Somliga har följaktligen blivit provocerade av Mattias Norströms "Du gamla du fria".

Den böjda flaggstången där svenska flaggan vajar anses vara respektlös mot flaggan och Sverige. Detta trots att konstnärens syfte enligt honom själv inte alls varit att skända vare sig flaggan eller Sverige.

Tidigt på torsdagen greps en person för att han tänkt såga ner flaggan, som han menade "smädade svenska idrottsprestationer och skolavslutningar". Kristdemokraten Erik Slottner tycker att den insinuerar att vi inte ska vara stolta över Sverige och den svenska flaggan. Slottner tycker vidare att verket är "opassande".

Andra har hyllat verket, medan många, därav undertecknad, är helt likgiltiga. Möjligen är det fult. Men konst får vara ful. Den kan vara riktigt fruktansvärt ful, eller vacker. Och naturligtvis är det upp till betraktaren att göra den bedömningen.

Inte heller behöver man som svensk vara stolt över Sverige, eller den svenska flaggan. Det är fullt tillåtet att tycka att flaggan är ful som stryk, eller att skämmas över Sverige.

Och eftersom vi har yttrandefrihet är det också tillåtet att uttrycka dessa uppfattningar. Vare sig man älskar flaggan och låter sig provoceras av en böjd flaggstång eller om man tycker att den är ful och borde bytas ut så får man säga det högt, utan att straffas. Sedan några år får man faktiskt även skända flaggan utan att straffas för det. Och det är helt i sin ordning. Våra rättsvårdande myndigheter har viktigare saker att lägga sina resurser på än att jaga människor som genom konst eller andra uttryck väljer att skända en bit blågult tyg. Ändå vill sverigedemokraterna Mikael Jansson och David Lång åter göra det straffbart att skända flaggan, enligt en riksdagsmotion (2016/17:2548).

Det skulle i praktiken kunna innebära att Norströms verk vore olagligt, om rätten bedömde att det skändade flaggan. Vilket i och för sig är ytterst tveksamt om den skulle ha gjort.

Yttrandefrihetens främsta syfte är att medborgare, inklusive konstnärer, ska ha möjlighet att kritisera och ifrågasätta makten utan att straffas för det, och dit hör även att ifrågasätta nationalsymboler så som den svenska flaggan eller monarkin.

Jag personligen tycker att blått och gult är en vämjelig färgkombination. Jag är inte direkt stolt över flaggan. Men det är inte ett problem, smaken är som bekant delad.

Däremot är jag stolt över svensk yttrandefrihet.

Det är för mig en gåta att de som säger sig älska Sverige och flaggan så mycket att de kallar sig Sverigevänner och har flaggan som bild på sina profiler i sociala medier är de som verkar mest benägna att vilja begränsa yttrandefriheten.

Det är oroväckande att så pass många som i sociala medier upprörs över "Du gamla du fria" och rentav förespråkar förbud ignorerar det faktum att inskränkningar i yttrandefriheten kan komma att drabba dem själva, i en annan tid, där andra värderingar än de som i dag ligger till grund för vår yttrandefrihet kan komma att vara de styrande.

Den böjda flaggstången på Sergels torg har kommit att tydligt peka på exakt vad yttrandefriheten innebär, och utifrån det måste verket sägas vara lyckat, oavsett vad man har för uppfattning om det estetiska utförandet eller hur man tolkar dess budskap.

LÄS MER: Yttrandefrihet i praktiken