Nyheter för maj månad 2015

Sveriges Radios Verkligheten i P3 har pratat med en åtalad cannabispatient.

Andreas Thörns, vars historia vi publicerade här i början på maj, berättelse har upprört många, nu även SR.

Lyssna nedanför.

Upp ↑

Vi publicerar här en text från Facebook av Andreas Thörn med hans tillstånd så klart.

En text som borde få alla att stanna upp och tänka efter.

- - -

Kära vänner, bekanta och medmänniskor.

Det här är en historia om smärta, frustration, hopp och förtvivlan.

En historia om kampen för en bättre hälsa. En historia om medicinsk Cannabis.

Det här är min historia.

Jag skulle vilja påstå att jag är en ganska ordinär man i övre 30-års åldern. Jag bor på landet med min fru och vår gemensamma dotter. Till vardags jobbar jag som verksamhetsansvarig inom vård och omsorg. Jag har intresse för kost, träning och hälsa, både psykisk och fysisk. På fritiden gillar jag att se på film och serier, resa, middagar, ishockey och umgänge med familj och vänner. En typisk medelsvensson antar jag.

Det som skiljer mig från de flesta andra är att jag som 15 åring bröt nacken i en mc olycka som innebar att jag blev totalförlamad från bröstet och nedåt samt delvis i armar och händer. Jag har idag suttit i rullstol i 21 år och är i behov av assistans dygnet runt för att klara min vardag. Jag har trots mitt handikapp aldrig sett mig själv som annorlunda. Jag har alltid haft en positiv inställning till livet i sin helhet och har levt mitt liv som de flesta andra.

Att få en ryggmärgsskadad är en gigantisk omställning i livet och jobbigt i många avseenden. Utöver förlamning får många problem med komplikationer som följd av sin skada. Mina största problem har vart neuropatisk smärta (fantomsmärtor i förlamade områden utan känsel), spasticitet, inflammerade och överansträngda axlar, krånglig mage, sömnproblem, urinvägsbekymmer och prostatit. När dessa komplikationer blir för påtagliga och utdragna händer det att det sätter sig på psyket i form av ångest. Vid några tillfällen har ångesten resulterat i depression. Dessa perioder har vart de värsta i mitt liv. Något jag aldrig vill uppleva igen.

Jag brukar förklara min neuropatiska smärta när den är som värst att det känns som att en pansarvagn har kört över mig under bröstvårtorna och ner till tårna. Smärta i varierande grad är en del av min vardag. Det har vart så i över 20 år och smärtan har gradvis ökat med åren. Jag visar sällan utåt att jag har ont men det är svårt att dölja för familjen. Dagar när man knappt kommer upp ur sängen är det svårt att dölja för någon.

Jag är en renlevnadsmänniska och är mycket noggrann med min hälsa. Äter sunt och kontrollerat. Tidigare drack jag sällan alkohol och numera är jag av hälsoskäl nykterist. Jag tränar regelbundet. Äter inga syntetiska läkemedel (vilket för övrigt är mycket ovanligt bland ryggmärgsskadade), förutom när jag blir akut sjuk som vid t.ex en urinvägsinfektion då en antibiotikakur kan krävas.

Jag har under mina år som skadad ställt extremt höga krav på sjukvården. Jag har alltid engagerat mig i min hälsa. Jag har pratat, lyssnat, föreslagit, tjatat, gnatat, käftat, gråtit och stångat mig blodig för att få den hjälp jag behöver. Vissa läkare lyssnar. Vissa förstår. Vissa skriver ut piller som om det vore påskgodis. Alla läkare har dock en sak gemensamt, ingen har hittills kunnat hjälpa mig. Jag har testat på de flesta läkemedel och behandlingar som finns för mina smärtor och övriga problem. Lyrica, Gabapentin, Sobril, Tradolan, Tramadol, Targiniq, m.m. Biverkningarna för dessa läkemedel har vart fruktansvärda och oacceptabla kontra den sparsamma lindring dessa läkemedel gett mig. I ett sista försök till hjälp för mina smärtor fick jag remiss till smärtkliniken. Jag blev uppringd av en överläkare som kort och gott säger:

”-Vi ser i din journal att du testat de flesta traditionella behandlingarna. Det vi kan göra för dig är att erbjuda en behandling med Metadon. Det finns tyvärr inget annat vi kan göra.” Så löd domen. Det låter kanske konstigt men du läste faktist rätt, Metadon.

Här nånstans kände jag att sjukvården har gjort sitt när det kommer till min smärtproblematik. När dom själva kommer till insikt med att dom faktist inte kan hjälpa mig är det lätt att man tappar hoppet. För tro mig, helvetet kommer ha fryst till is innan jag frivilligt slaktar min kropp med Metadon.

Eftersom jag alltid har vart försiktig med att äta läkemedel som inte drastiskt förbättrar min hälsa eller lindrar mina krämpor har jag intresserat mig för alternativ medicin eller naturläkemedel. Jag har testat örter, rötter, blommor och oljor av alla dess slag. För min smärta och min ångest (som lever i symbios) har jag aldrig upplevt någonting som lindrar.

För många år sedan läste jag en artikel om Cannabis och de smärtlindrande egenskaperna denna växt skulle ha. Efter lite eget forskande bestämde jag mig för att prova cannabis i smärtlindrande syfte. Detta var 15 år sedan. Under en 10-års period testade jag cannabis en handfull gånger. Det var olika typer av ”gatu-gräs” som jag lyckades få tag på. Jag har ganska låg toleransnivå när det kommer till alkohol, tobak och läkemedel. Detsamma skulle gälla för cannabis. Jag fick obehagskänslor och mådde allmänt ganska dåligt av relativt små mängder. En viss effekt mot smärtan upplevde jag men biverkningarna kändes för stora. Cannabis är inte för alla sägs det. Cannabis var inte för mig.

Trodde jag...

För några år sedan satt jag och läste en diskussion om neuropatisk smärta på ett forum för ryggmärgsskadade i USA. I tråden diskuterades smärtlindring med användning av cannabis innehållande höga halter av CBD. Dessutom utan den i mitt fall oönskade effekten av att bli påverkad. Jag blev jättenyfiken och fortsatte min forskning kring CBD och diskussionerna med personerna som använder CBD-rik cannabis för sin smärta. Dessa personer använde cannabis med en fördelning av ca. 1:1 CBD/THC. CBD har till skillnad från THC inte psykoaktiva egenskaper och framkallar inget rus. CBD har bl.a visat sig ha anti-epileptika, anti-depressiva och anti-inflammatoriska egenskaper. Tillsammans agerar CBD som en neutraliserare av THC’s psykoaktiva egenskaper vilket gör att man kan dra nytta av både THC's och CBD's medicinska egenskaper utan att uppleva något rus.

Jag kom i kontakt med några personer på CBD Crew, en grupp hängivna människor som specialiserat sig på att ta fram CBD-rik cannabis av just den typen. Efter långa diskussioner med kunniga personer inom den medicinska cannabisvärlden och djupa moraliska diskussioner med min fru beslutade jag mig för att göra ett försök att medicinera med CBD-rik cannabis. Jag odlade upp min första planta i början av 2013. Plantan skördades, torkades och kurerades. Jag röker inte så jag gjorde olja av den som jag planerade att äta.

Jag började i små doser och ökade sakta doseringen. Resultatet var förbluffande. Som en viktig del av berättelsen måste jag såklart berätta vad cannabis gjort för mig. Jag städade min mail nyligen och hittade ett mail som är skrivet till min läkare i slutet av förra året som beskriver detta ganska väl. Jag och min läkare har hela tiden haft en öppen dialog om mitt användande av cannabis som medicin. Han har fått bevittna dom markanta hälsovinster jag haft med cannabis och han har även gjort noteringar om det i min journal. Nedan följer mailet.

—————————

Hej XXXX,

Sitter och går igenom mina journaler för senaste åren och funderar lite inför framtiden och min hälsa. Nu har det gått mer än ett år sedan jag började självmedcinera med mitt gröna naturläkemedel. Det blir ganska tydligt när jag läser min journal vilken positiv effekt jag haft av denna medicin.

Innan jag började med detta hade jag flera perioder av djup oro och vid ett par tillfällen var det så illa att jag hamnade i depressioner. XxXx var inblandad ett tag och kan säkert intyga att jag inte mådde toppen. En period var det så illa att jag blev tvungen att bli medicinerad under ett halvårs tid med antidepressiva(genom husläkaren). Utöver detta har jag som du känner till bekymmer med bl.a svår värk, sömnsvårigheter, IBS och spastisitet.

Dessa år som jag haft sedan jag introducerade min medicin har vart det bästa åren för mig på många år. Jag har inte haft en enda dag med ens ett inslag av ångest. Min värk är lindrigare. Jag har inga sömnsvårigheter längre. Jag är i stort sett fri från spasticitet. Min IBS är bättre. Jag orkar mer. Jag är positiv, pigg, glad och ser livet med helt andra ögon. Jag har gått upp i arbetstid. Jag har börjat träna regelbundet. Relationen med min fru blomstrar. Lista kan göras oändlig känns det som. Mitt liv har gjort en radikal vändning och min omgivning, fru, dotter och assistenter säger alla att dom ser en helt ny människa i mig.

Mitt nya liv kommer dock med ett pris. Jag begår enligt svensk rättspraxis ett ganska allvarligt brott för att kunna medicinera mig som jag gör. Jag riskerar böter, kanske t.o.m fängelse. Jag riskerar mitt arbete. Jag risker mitt och min familjs rykte. Det är ett väldigt högt pris att betala. Samtidigt riskerar jag att förlora allt detta om jag slutar med min medicin, för jag vågar inte ens tänka tanken på att må som jag gjorde för 2 år sedan. Utöver detta är det inte helt lätt att hela tiden ha tillgång till min medicin. Det börjar bli en omöjlig situation att försöka ha tillräckligt med medicin tillgängligt. Det är dessutom en konstant oro för att denna information ska hamna i fel händer.

…………. [massor av text där jag vädjar om att få testa Sativex, ett av få godkända cannabis läkemedel i Sverige] ………..

—————————

CBD-rik cannabis fungerar oförskämt bra på mig, minst sagt. Tack vare cannabis har jag fått en möjlighet att leva ett liv jag inte trodde var möjligt. Ett liv där jag vaknar varje morgon och kan se fram emot att kliva upp ur sängen. Ett liv där allting inte längre handlar om att stå ut och försöka överleva dagen. Ett liv där min hälsa inte enbart är en bromskloss för mig och min familjs vardag. Ett liv där jag kan arbeta, bidra och vara en del av samhället. Utan märkbara biverkningar.

Två månader efter detta mail, den 22 januari 2015 kom dagen då allt raserades. Jag satt och åt frukost när det knackade på dörren. Utanför stod 2 civilklädda herrar och viftade med sina polisbrickor. Man bad om att få se sig om och började ställa frågor. Jag förstod att lögner inte var på sin plats varpå jag berättade min historia om hur och varför jag använder cannabis som medicin. Man tog dom 3 plantorna jag hade samt den lilla mängd av färdig medicin jag hade kvar. Ett kort förhör hölls och dom lämnade vårt hem. Mer än så tänker jag inte gå in på i detalj om själva tillslaget. Poliserna var respektfulla och det hela var ganska odramatiskt.

När den första chocken lagt sig kom skammen, oron och känslan av vilken liten och betydelselös individ man är.

Efter bara några dagar började smärtorna tillta, spasticiteten ökade varpå sömnen uteblev, magen började krångla och jag började bli påmind om hur mitt liv faktist såg ut tidigare. Ett liv som jag inte kan föreställa mig längre. Efter två veckor brast det. I ren panik ringde jag till min läkare och meddelade att jag vägrar ge upp och jag accepterar inte att leva på det här viset.

Jag har fått Sativex på recept men inte subventionerat vilket min läkare har försökt få igenom. Sativex är otroligt dyrt. Så jag tog av mina sparpengar, hämtade ut Sativex och hoppades på att det skulle fungera så bra som jag trodde. Jag följde instegstrappan för doseringen och gav det en ordentlig och ärlig chans. Effekten jag fick var extrem trötthet, koncentrationsvårigheter och total oförmåga att sköta mitt arbete och min vardag. För mina hälsoproblem gjorde Sativex ingenting för mig förutom en viss minskad spasticitet.

Besvikelsen var total.

Neuropatiska smärtan är nu värre än någonsin, mina IBS besvär är utom kontroll, urinvägarna krånglar, ångesten gör sig påmind och sömnproblemen förstärker alla dessa åkommor. Helt i onödan. Hjälpen finns, jag får bara inte lov att nyttja den. 1 steg fram och 2 steg tillbaka kan summera min tillvaro i dagsläget.

Nu kommer jag att åtalas. Jag kommer ställas inför rätta och straffas.

Man tänker straffa mig för att jag har valt att hjälpa mig själv till ett bättre, hälsosammare och värdigare liv. Jag har valt att värja mig mot ohälsa. Ett val som grundar sig i sjukvårdens oförmåga att kunna hjälpa mig. Ett val som grundar sig i tunga narkotiska läkemedels oförmåga att hjälpa mig.

Det räcker inte med att ta ifrån mig min medicin, min hälsa och min värdighet. Jag ska straffas, till varje pris. Det är nånting väldigt skevt och inhumant med det.

Jag har begått ett lagbrott, det vet jag. Ett brott där det inte finns några brottsoffer.

Men den stora och relevanta frågeställningen är, har jag gjort något fel?

Är det fel att vägra må dåligt?

Är det fel att kunna lindra smärta och andra hälsoproblem?

Är det fel att kunna arbeta, bidra till samhället och ha en dräglig tillvaro?

Är det fel att kunna vara en bättre far, make och vän?

Är det fel att tänka själv och våga ifrågasätta?

Är det fel att välja en god hälsa?

Är det fel att välja livet?

Är det fel att använda medicinsk cannabis för att kunna uppnå ovanstående?

Mitt svar på frågan är förhoppningsvis ganska tydlig efter denna berättelse. Jag har äntligen funnit en medicin som fungerar för mig. En medicin som gett mig livet tillbaka. För mig handlar det om överlevnad och rätten till ett värdigt och hälsosamt liv. Jag har fått frågan om jag ångrar mina val. Svaret är nej, hur ska jag kunna ångra något? Nu vet jag att det finns hjälp för mig. Efter så många års lidande finns det hopp. Hopp om ett bättre liv.

Min kamp börjar här. Jag tänker stå rak i ryggen och göra allt i min makt för rätten till en bättre hälsa. Jag väljer att ta kampen för jag känner ett ansvar inför mig själv, min familj och mina vänner. Jag känner också ett ansvar för alla sjuka, förföljda, nedtryckta och utsatta människor som inte kan, vill eller orkar stå upp för sin rätt till ett humanare liv. Jag är långt ifrån ensam. Vi är allt för många som lider i tystnad. Helt i onödan.

Jag riskerar att bli baktalad, angripen, ifrågasatt, misstrodd och förminskad. Men jag tänker aldrig ge upp. Aldrig.

Vad som faktist spelar roll och kan göra skillnad i slutändan är vad du tycker. Nästa gång kan det vara du, din bästa vän eller dina nära och kära som blir nekad rätten till sin hälsa. Din åsikt, precis som min, betyder något. Jag svarar mer än gärna på frågor och funderingar i ämnet. Dela. Kommentera. Tagga. Maila. Ring. Gör dig hörd. Säg vad du tycker. Ifrågasätt. Stötta. Kritisera. Reagera. Agera.

Tack för att du tog dig tid att höra min historia och extra stort tack alla ni underbara människor som stöttat och hjälpt mig längs vägen.

Uppdatering (150531): Media skriver om Andreas öde. Jag tog cannabis mot min smärta – nu ska jag åtalas & ”Fler läkare bör känna till att medicinsk cannabis är godkänd” .

Upp ↑

Tyska forskare har visat sig kunna hindra tumörtillväxt vid hudcancer.

Resultaten bekräftar värdet av yttre kannabinoider i behandling av hudcancer, skriver författarna.

Hudcancerceller transplanterades på möss och genom att använda THC kunde man se att både apoptos (programmerad celldöd) förekom och angiogenes (nybildning av blodkärl) stoppades.

Man undersökte även det endogena kannabinoidsystemets roll i bildandet av hudcancer, men där hittades inget som påverkar eller frambringar sjukdomen.

Upp ↑

THC har i en studie visat sig kunna förstärka immunförsvaret hos människor som lever med HIV.

Studier med möss har demonstrerat att under vissa omständigheter kan THC förbättra antigen-specifika (ämnen som producerar antikroppar) mot HIV i immunförsvaret.

Forskarna uppskattar att ca 25% av HIV-patienter i USA använder marijuana i terapeutiskt syfte, men det är oklart hur cannabibnoider påverkar HIV-patienters immunförsvar.

I denna studien undersökte man därför om THC hjälper eller stjälper produktion av T-celler eller T-lymfocyter, som är en typ av vita blodkroppar som utgör en del av den adaptiva delen av kroppens immunförsvar. De utbildas för att känna igen specifika patogener.

Vad man fann var en positiv effekt på t-celler, men inte genom cannabinoidreceptorer, som man skulle kunna tro, utan genom en oberoende mekanism.

Upp ↑

Det brittiska bioteknologiföretaget GW Pharmaceuticals har tagit patent på en ny cannabinoid för att behandla epilepsi.

Patentet som lämnades in alldeles nyligen i USA täcker Cannabidivarin (CBDV), en cannabinoid som inte ger någon berusning, för behandling av patienter med epilepsi och specifikt för kontroll av generaliserade anfall, alternativt anfall i tinningloben.

I beskrivning av patentet kan man läsa att det också täcker CBDV's användning ensamt eller i kombination med standardiserade antiepileptika.

- Detta patent är viktigt för oss eftersom vi anser att CBDV har potential att utvecklas till ett betydelsefullt nytt läkemedel mot epilepsi, säger vd Justin Gover.

GW har redan genomfört en rad lovande studier med CBDV och fler ska genomföras under 2015.

Det utfärdade patentet sträcker sig fram till 30 mars 2031.

Upp ↑