Det Kongelige Kapel: Vi vil kun hyre mandlige musikere de næste 476 år (fra arkivet, 1448)

Det nyoprettede Kongelige Kapel erklærer, at man kun vil hyre mandlige musikere indtil først i det 20. århundrede. Det skal sikre opretholdelsen af et patriarkat, som overhovedet ikke er truet.

Tirsdag eftermiddag erklærede Hans Majestæt Christian I til stor applaus fra såvel pøbel som adel, at han ved kongelig forordning lader etablere et kongeligt trompeterkorps, der via fornøjelig musiceren kan underholde hoffet og udenlandske dignitarer, og som ifølge planen i løbet af nogle hundrede år kan blive omdøbt til Det Kongelige Kapel.

Ved en pressekonference på Københavns Slot præsenterede majestæten det nyoprettede korps, og cheftrompetist Laus Vejgaard brugte anledningen til at fremsætte en erklæring om korpsets kønssammensætning.

Ingen trussel mod patriarkatet

“Sandsynligvis har de færreste af jer, som her er forsamlet, tænkt på, hvorfor der ikke er kvinder med i det nyoprettede ensemble, fordi vi lever i en tid, hvor kvinder ikke har nogen roller i offentligheden, ud over som abbedisser og dronninger. Men i fald I skulle have gjort jer slige tanker alligevel, kan jeg berolige alle med, at vi naturligvis ikke vil tillade noget fruentimmer at spille blæseinstrumenter eller slagtøj i mindst 400 år,” erklærede han.

Hans Majestæt Christian I udtrykte sit fulde velbehag med denne politik og erklærede derpå følgende for vitterligt.

“Vi mener, at der er behov for at sætte fokus på en fornuftig og samfundsgavnlig ulighed mellem kønnene, som heldigvis ikke ser ud til at blive forandret, og med Guds nåde og velbehag har vi gjort vort for at opretholde naturens orden.”

Advarer mod glidebaneeffekt

Ifølge Laus Vejgaard vil der muligvis blive plads til en enkelt kvinde i ensemblet først i det 20. århundrede. Cheftrompetisten advarer imidlertid kraftigt kommende generationer mod at lade en sådan udvikling afstedkomme en glidebaneeffekt, hvor stadig flere fruentimmere får lov til at spille musik.

“Hvis ikke vi holder hårdt på formerne, risikerer vi, at kvindelige musikanter indtager hele programmet på obskure spillesteder i udkanten af landets hovedstad. Selvom risikoen først vil foreligge om et halvt årtusinde, er det aldrig for tidligt at udvise rettidig omhu.”