I dag er det okay at knipse fingre, råbe navne og begramse din tjener. Nej, vent – det er det stadig ikke. Servicebranchen er for nogle et karrierevalg og for mange et rastestop, mens man er under uddannelse. Det betyder, at de fleste på et eller andet tidspunkt i deres liv har haft et job i servicebranchen. For nogle er det et kortere eller længere stop, men det betyder sådan set ikke noget. For kort sagt handler det om at opføre sig ordentligt.

Jeg har arbejdet som værtinde på en natklub i over et år, og det betyder, at jeg det seneste år har haft en hverdag med daglig kontakt til nye mennesker. Jeg elsker mit job, så meget som man nu kan elske et job ved siden af studiet. Jeg brænder som person ikke for at blive i servicebranchen.

Når det er sagt vil jeg gerne understrege, at jeg netop sætter stor pris på mit arbejde alligevel. Hvorfor? Jo, på grund af nogle fantastiske kolleger og muligheden for at møde nye mennesker hele tiden. For det er netop det, man gør, når man arbejder i servicebranchen. Man er i konstant kontakt med fremmede mennesker.

Det var først, da en veninde fra en anden klub nævnte, at hun var blevet berørt hele natten, havde været udsat for nedladende navne og var blevet knipset efter, men alligevel fik normaliseret situationen, at jeg blev gjort opmærksom på, hvor surrealistisk det er, at dette er tonen på jobbet.

For jeg kender situationen og møder den mere eller mindre på mine egne vagter. Når jeg ikke selv oplever det, hører jeg det desværre ofte ske for en kollega i stedet. Jeg har desværre hørt flere og flere historier fra venner og bekendte med servicejobs i dagligdagen, som mærker den nedladende tone hos kunden blive mere og mere udbredt.

For det første: Lad os lige slå fast, at du ikke betaler min løn. Det er korrekt, at jeg er på arbejde, og en del af mit arbejde er at servicere dig. Jeg vil gerne gøre mit bedste for, at du har en god oplevelse. Det betyder alt fra, at jeg skynder mig at lave din kaffe på cafeen til, at jeg tørrer op efter dig, når du har spildt din drink for tiende gang.

Jeg gør det med et smil, fordi jeg ved, at det er en del af mit arbejde. Når man arbejder, er det dog acceptabelt, at der undertiden sker fejl. Nogle gange dur dankortterminalen ikke. Nogle gange kan jeg selv spilde eller tabe ting. Nogle gange har jeg ikke fået besked om, at du skal betale et andet beløb end det, der står på min seddel.

Det er okay og lad os finde ud af det sammen. Jeg undskylder gerne min fejl, og jeg kan godt forstå, at du måske har drukket fem genstande for meget og ikke er lige så tålmodig som jeg. Det betyder dog ikke, at du automatisk har tilladelse til at råbe ad mig. Det betyder heller ikke, at selv om du måske bruger 5.000 eller 10.000 kr. her, at du betaler min løn. Du er en af de mange bordgæster i klubben, og jeg er kommet på arbejde for at servicere dig, ikke for at være din personlige slave. Jeg accepterer fuldt ud, at man selvfølgelig må brokke sig som gæst. Men selv brokkeri kan foregå pænt. Jeg spytter ikke i din drink, hvis du er flabet, jeg overvejer det kun.

Lad os desuden også lige slå fast, at ingen, der arbejder i servicebranchen, er under dig. Hverken dem, der arbejder der hele deres liv, eller dem som jeg, der er her, mens vi læser.

Intelligens kan blive slået fast på mange måder, og jeg er egentlig ligeglad med, hvem af os der besidder mest. Men siden de fleste er interesseret i at kommentere vores IQ, så lad mig lige påpege, at jeg både har arbejdet med medicin og jura .

De fleste af mine kollegaer arbejder hårdt på studiet hele dagen, før de tager på arbejde for at servicere dig hele natten. De tanker, der flyver rundt i vores hoveder, er ikke mindre begavede end dine, bare fordi jeg står i en nedringet kjole og holder din champagne til tre et halvt tusind med en lysfontæne.

Det leder mig desuden til den næste store forvirring, der tydeligvis er omkring mit tøj. Det er korrekt, at jeg arbejder i en kjole, der er stram og nedringet. Jeg har også lagt makeup og måske endda sat mit hår. Ja, jeg gør mig nogle gange pæn for din skyld.

Det betyder, at jeg gerne vil se godt ud og måske endda grine ad dine jokes. Jeg kan godt lægge armen på din skulder, fordi det nogle gange er svært at høre alt. Det betyder ikke, at du må tage mig på røven eller brysterne. Du må gerne fløjte efter mig, for jeg kan alligevel ikke høre dig.

Grænserne kan ofte blive mere udvisket når man er i kontakt med alkohol. Det har jeg fuld forståelse for. Jeg har mindre forståelse for, at du tager mig på røven for femte gang, når jeg har bedt dig om at lade være. Kort sagt: Hvis du absolut skal signalere, at du gerne vil have mig med hjem, så fløjt højere og rør mindre.

Der er mange, som også mener, at det er helt okay at bruge skældsord. Luder, kælling og idiot er ikke navne, jeg reagerer på eller definerer mig selv ud fra, så spar på stemmebåndet. Du må gerne være klubbens fuldeste gæst og skeje lidt ekstra ud, når du nu er ude. Men kunne det ikke være sjovt, hvis du gjorde det uden at bruge den slags ord?

Jeg skriver ikke med den dagsorden, at jeg tror, at jeg rent faktisk vil kunne ændre noget. Det ville nu alligevel være en glædelig overraskelse, hvis det gjorde.

Ville det hjælpe, hvis jeg sagde, at jeg meget hellere vil give dig den ekstra opmærksomhed, du søger, hvis du behandler mig på lige fod? Hvis du nu ikke gør mig opmærksom på, at det er mit job at servicere dig, vil du højst sandsynligt opleve, at jeg gør det automatisk og med et større smil.

Jeg skal også nok klare den, hvis du ikke gør, og udover en enkelt gang har jeg ikke personligt oplevet at blive nedgjort til tårer af en gæst. Men ville det ikke være skønt, hvis vi undgik den dårlige stemning? Selvfølgelig skal din aften nok blive nogenlunde den samme ligegyldigt, hvad du vælger at gøre, og det her handler ikke om, at gæsten skal gengælde servicen, bare medmenneskeligheden.