Vanliga datorer använder processorer som är miljontals gånger snabbare än de första programmerbara datorerna i slutet av 1940-talet, men de bygger fortfarande på samma grundläggande upplägg som utvecklades av John von Neumann.

Det innebär att instruktioner utförs en efter en i en serie. Moderna datorer har ofta flera cpu:er (kallade kärnor) i en sammankopplad processor som kan göra vissa beräkningar parallellt, men en ny typ av processor utvecklad av en grupp forskare vid Lunds Universitet lovar parallelism på en helt annan nivå.

Forskarna, med Dan V. Nicolau Jr i spetsen, har använt nanoteknik och speciella protein för att utföra beräkningar av problem inom kombinatorik. Forskarna byggde upp ett slags labyrinter av nanokanaler, där den rätta vägen motsvarar lösningen på ett visst matematiskt problem. Genom att släppa iväg många proteiner samtidigt som alla tar olika vägar genom labyrinten kan lösningen snabbt hittas.

Tekniker påminner om hur de tilltänkta så kallade kvantdatorerna fungerar.

Skillnaden i effektivitet mot en traditionell dator är extrem: Enligt Heiner Linke, chef på Nano Lund, drar bio-datorn en hundratal så mycket ström. Rent matematiskt handlar det om att lösa N^2-problem istället för 2^N-problem.

Resultaten har publicerats i Proceedings of the National Academy of Sciences, och forskarna hoppas att en kommersiell produkt kan vara klar inom tio år.