När glassindustrin utvecklar nya glassmaskiner, använder de sig av simuleringar. Det betyder att de testar hela processen på en dator och först när allt fungerar, utvecklas maskinen i verkligheten. Det här kräver avancerade datorresurser. Genom att skräddarsy resurserna, kan simuleringsprogrammen bli nästan dubbelt så snabba som tidigare.

Andreas de Blanche, forskare vid Högskolan Väst och dataspecialist på Tetra Pak, studerar hur olika processer som körs på samma dator påverkar varandra. Han har utvecklat metoder som förutser hur datorresurserna skall fördelas mellan olika simuleringar, för att de skall fungera på bästa sätt.

– En mjukglassmaskin är väldigt svår att simulera, det krävs tiotusentals processer som körs samtidigt på tusentals datorer. Genom att fördela processerna så de olika simuleringarna påverkar varandra så lite som möjligt, kan vi korta programmets körtider med upp till 40 procent, säger Andreas de Blanche.

Han berättar att resultaten går att generalisera för alla typer av program. Under sin anställning på Högskolan Väst har han bedrivit forskarstudier på Chalmers och samarbetat med bland annat dåvarande Volvo Aero (numera GKN) och Volvo IT.

Idag använder sig industriföretag alltmer av simuleringar när de utvecklar nya produkter. Simuleringarna kräver mycket datorkraft och kan ta veckor att utföra. Olika simuleringsprogram kräver olika kapacitet av processor, minne och nätverk. Om kapaciteten är för liten i någon av delarna, uppstår en flaskhals som saktar ner hela simuleringen. Genom att skräddarsy datorresurser för olika simuleringsprograms behov, utnyttjas resurser effektivare och tiden för produktutvecklingen kortas.

Avhandlingen: A Slowdown Prediction Method to Improve Memory Aware Scheduling