Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) gav för ett tag sedan ut en rapport om Muslimska brödraskapet i Sverige. På grund av protester tycks myndigheten nu backa från att utveckla den påbörjade granskningen. I tidskriften Fokus framgår det att MSB har utsatts för "påhopp och aggressiva utfall", "aggressiva samtal", och det har krävts information om medarbetare som beställt rapporten (15/6). Anneli Bergholm Söder, chef på MBS:s operativa avdelning, säger att hon jobbat i staten i drygt 30 år och "aldrig varit med om något liknande". Av innehållet i artikeln att tyda blir det inte någon fortsättning på studien på grund av ”allt bråk”.

I stället för att kasta in handduken borde MSB fördjupa granskningen. Uppenbarligen trampade rapportförfattarna - terrorforskaren Magnus Norell, docenten Aje Carlbom och Pierre Durrani som är en före detta medlem i Muslimska brödraskapet - på ömma tår. Som de själva har påpekat har de inte skrivit en forskningsrapport. Det är snarare en blandning av en kunskapsöversikt och ett tydligt debattinlägg i ett känsligt ämne. "Norell, Carlbom och Durrani har lämnat silkesvantarna i byrålådan och tagit upp motorsågen", skrev jag i en recension (VLT, 8/3).

Muslimiska Brödraskapet grundades med målet att skapa en gudsstat styrd med sharialagar. Att brödraskapet finns närvarande i Sverige har även experten och forskaren Lorenzo Vidino, vid The George Washington University i USA, slagit fast. Norell kopplar, med sina medförfattare, alltså ihop denna konservativa rörelse med inflytelserika aktörer. Till de utpekade hör Islamiska förbundet i Sverige, moskén på Södermalm i Stockholm, Islamic Relief som får medel från Sida, Studieförbundet Ibn Rushd, Sveriges Unga Muslimer och friskolekoncernen Framstegsskolan.

Allt kritiskt angrips som "islamofobiskt" eller "rasistiskt", säger Magnus Norell.

Rapporten tar bland annat upp att utnämningen av Mehmet Kaplan som miljöpartistisk bostadsminister kallades "ett genombrott för islamisterna i Sverige" av imam Mahmoud Khalfi vid Stockholms moské. Khalfi sa även att Islamska förbundet är känt för sin tillhörighet till Muslimska brödraskapet.

Vad vi har kunnat konstatera är att Islamiska förbundet med flera har visat sig ha en återkommande "otur" med sina inbjudna talare. När imam Khalfi i radioprogrammet "Människor och tro" får frågan om varför man bjudit in antisemiter svarar han att "våra ungdomar" behöver kända experter, och att det finns en "kontext" (SR, 23/3). Han, likt andra, slår ifrån sig kritiken.

När jag får kontakt med Magnus Norell uttrycker han att det finns en svensk oförmåga och rädsla att närma sig ämnet. Allt kritiskt angrips som "islamofobiskt" eller "rasistiskt", säger han och fortsätter: "Är vi sådana veklingar? Tydligen!"

Norell påpekar att signalen som nu ges av Myndigheten för samhällsskydd och beredskap är att det lönar sig att jävlas, hota och bråka. Om Norells version stämmer är det en farlig signal. Hur ska svenska myndigheter, kommuner och politiker undvika att ge bidrag och legitimitet åt reaktionära krafter, utan just fakta och modig granskning?

Uppdatering: På Twitter skriver Mikael Tofvesson, enhetschef på MSB, att uppgiften att Magnus Norell skulle ha fått beskedet att det inte blir någon fortsättning på studien på grund av "allt bråk" inte stämmer. Tofvesson skriver: "MSB kan inte förklara varför Magnus uppfattar eller journalisten skrev detta. Men vi har dementerat uppgiften." MSB meddelar även att granskningen av Muslimska brödraskapet kommer att fortsätta.