Sedan sexualbrottslagen skärptes 2005 har det skett en oroande utveckling. Sedan ändringen trädde i kraft har flera barn dömts eller stått åtalade för sexuella övergrepp trots att de haft ömsesidigt, frivilligt sex.

Thomas Bodström och RFSU:s generalsekreterare Åsa Regnér har skrivit om den oroande utvecklingen. Det de ”glömde” att ta upp är hur domarna har fördelats könsmässigt. Här kommer några exempel där ömsesidig sex förekommit:

18-årig pojke och 14-årig flicka – pojken åtalas för sexuellt utnyttjande.

15-årig pojke och 12-årig flicka – pojken dömd för våldtäkt.

17-årig flicka och 14-årig pojke – flickan åtalas för sexuellt utnyttjande men frias.

Flicka i övre tonåren och 14-årig pojke – flickan åtalas för våldtäkt men frias helt.

15-årig pojke och 13-årig flicka – pojken frias från sexuellt utnyttjande av barn i tingsrätt, men döms i hovrätt.

Listan kan göras lång. För att förenkla det hela kan jag nämna att INGEN tjej som haft sex med en minderårig pojke har dömts sedan 2005. Däremot har merparten av pojkarna dömts. Har de friats i tingsrätten har åklagaren tagit det till hovrätten.

Vilka signaler ger detta pojkar i 15-årsåldern som ska göra sin sexualdebut med sin flickvän?

Det vi ser här kära medborgare är en djupt strukturell diskriminering som gör 15–16-åriga pojkar till sexualbrottslingar. Frågan vi måste ställa oss är vilka står bakom denna strukturella diskriminering? Vilka upprätthåller och till och med göder den? Hur kommer vi till rätta med detta problem?

Örebro

”Ödmjuk igen”