Vessapaperia on hamstrattu kriisien yhteydessä ennenkin ilman todellista syytä.

Vessapaperia on hamstrattu kriisien yhteydessä ennenkin ilman todellista syytä. Henrietta Hassinen / Yle

"Kyllä teitä nyt naurattaa, mutta vessapaperista on akuutti pula", sanoi tv-tähti Johnny Carson. Kriisihän siitä syntyi.

Vessapaperia on hamstrattu ennenkin ilman todellista syytä. Tunnetuin tapaus liittyy maailmanlaajuisen öljykriisin aikaan 1973.

Tuolloin huhut wc-paperin loppumisesta muuttuivat varsinkin Japanissa ja Yhdysvalloissa älyttömäksi hamstrauskierteeksi.

Ryntäys japanilaiskauppoihin alkoi huhuista, joiden mukaan öljykuljetusten niukkuus johtaisi nopeasti myös vessapaperin tuotanto-ongelmiin. Tyhjien hyllyjen edessä tilanne näyttikin todelta. Syntyi hamstrauskierre, joka levisi myös Yhdysvaltain Hawaijille. Vessapaperit ostettiin loppuun sitä mukaa, kun niitä kauppoihin saatiin.

Useat kansainväliset uutistoimistot raportoivat Japanin tilanteesta marraskuussa 1973, mutta amerikkalaismedioissa vessapaperiuutiset eivät aluksi ylittäneet uutiskynnystä.

Tilanne sai hieman vauhtia marraskuun 16. päivänä, kun republikaanien kongressiedustaja Harold V. Froelich julkaisi lehdistötiedotteen, jossa hän kertoi Yhdysvaltain hallinnolla olevan vaikeuksia saada paperitulosteita paperin vähyyden vuoksi.

Froelichin ulostulon taustalla olivat edustajan läheiset suhteet Wisconsinin osavaltion selluteollisuuteen.

Joulukuun 11. päivänä Froelich laittoi julkisuuteen uuden ja vakavamman lehdistötiedotteen. Tällä kertaa hän ilmoitti liittovaltion hankinnoista vastaavalla keskuksella olevan vaikeuksia saada riittävästi vessapaperia valtion työntekijöille.

”Vessapaperin vähyys ei ole naurun asia. Se on ongelma, joka voi potentiaalisesti koskettaa jokaista amerikkalaista”, Froelich kirjoitti.

Kolmen kuukauden vessapaperipula

Uutismediat vetivät Froelichin sanomisista mutkia suoriksi ja liioittelivat asian vakavuutta, mutta vakavaksi Yhdysvaltain vessapaperitilanne muuttui vasta joulukuun 19. päivänä 1973.

Tuona iltana 20 miljoonaa amerikkalaista seurasi televisiosta Tonight Show:ta, jonka tähti Johnny Carson oli tuttuun tapaansa vitsikkäällä päällä.

– Sitä on kaikenlaista pulaa näinä päivinä, on pulaa bensiinistä. Mutta tiedättekö, mikä on katoamassa supermarketeista? Vessapaperi! Kyllä teitä nyt naurattaa, mutta vessapaperista on akuutti pula, Carson nauratti yleisöään.

Katso tästä Youtube-tallenne Johnny Carsonin vessapaperipuheesta (siirryt toiseen palveluun).

Carsonin vitsin seurauksena miljoonat amerikkalaiset ryntäsivät kauppoihin ostamaan vessapaperia. Siellä, mistä vessapaperia sai, sen hinta tuplaantui muutamassa päivässä. Mustan pörssin wc-paperikauppa rehotti.

Yhdysvaltain vessapaperikriisi kesti aina helmikuulle 1974. Lopulta kansalaisille selvisi, että mitään pulaa ei koskaan ollutkaan. Kovan julkisuuspaineen alla Johnny Carson pyysi katsojilta anteeksi.

Vessapaperimainos amerikkalaisessa sanomalehdessä vuodelta 1915. Scott Paper Company:sta tuli maailman johtava wc-paperinvalmistaja vuoteen 1925 mennessä. Historic American Newspapers. Lib. of Congress

Tuote, jota ei kehdattu ostaa

Vessapaperi oli alkujaan kiinalainen juttu, mutta koko kansan käyttöön toalettipaperin lanseerasivat amerikkalaiset.

Ensimmäisen vesiklosetissa tapahtuvaan pyyhkimiseen tarkoitetun kaupallisen tuotteen toi markkinoille Joseph C. Gayetty vuonna 1857.

”Gayetty’s Medicated Paper” -arkit olivat yksittäispakattuja. Niihin oli lisätty aaloeiden lehdistä saatua uutetta. Laatikossa myynnissä olleita papereita käytettiin tietysti pyyhkimiseen, mutta häveliäisyyden vuoksi niitä suositeltiin erityisesti peräpukamien hellävaraiseen hoitoon.

Ensimmäisen Yhdysvalloissa patentoidun rullapaperin taustalta oli Seth Wheelerin keksintö vuodelta 1871, mutta vasta Scottin veljesten perustaman Scott Paper Companyn valmistamasta ”toilet paperista” tuli hiljalleen menestystuote.

Scottin veljesten paperista kerrottiin ensimmäistä kertaa jo vuonna 1879. Kesti kuitenkin vuoteen 1890, ennen kuin rullamuotoista paperia alettiin markkinoida. Scottin tuotteessa paperi oli rullattu pahvisen sylinterin päälle.

1800-luvun lopun häveliäässä ilmapiirissä intiimihygieniasta ei Yhdysvalloissa sopinut puhua oikeilla nimillä. Kaupungeissa vesiputket ja viemäröinnit kuitenkin yleistyivät. Sisäklosetteja varten tarvittiin paperia, joka ei tukkisi putkia. Ihmisten tutustuttamiseksi rullia sujautettiin ostoskasseihin muun muassa apteekkituotteiden kylkiäisinä.

Vessapaperi yleistyi ensin rikkaiden vesikloseteissa. Kallistahan se oli ostaa paperia ainoastaan pois heitettäväksi.

Vessapaperin valmistusta Mäntän tehtaan jalostusosastolla 1920-luvulla Serlachius-museo

Lännessä pehmoa ja idässä kovaa kreppiä

Vessapaperista on ollut toki välillä myös aitoa pulaa.

Euroopassa vessapaperia ei sata vuotta sitten riittänyt kaikille halukkaille. 1930-luvulle tultaessa paperia taas riitti. Tyypillinen eurooppalaisvessojen rulla oli tuhannen palan ohut ja karhea kreppipaperirulla.

Toisen maailmansodan loppuaikoina wc-paperia ei monin paikoin enää saanut. Vessoihin leikeltiin jälleen sanomalehtipaperia.

Sodan jälkeen vessapaperista kehittyi kaupallinen menestystuote. Uutta keksittiin jatkuvasti. Ensimmäiset iholle hellemmät pehmopaperit tulivat ensin myyntiin Yhdysvalloissa. Läntisessä Euroopassa ne yleistyivät 60 vuotta sitten.

Mutta rautaesirippu tuli myös vessapaperin väliin.

Kun Länsi-Saksassa pehmopaperi yleistyi jo 1950-luvun lopulla ja kolmikerroksista wc-paperiakin sai jo 1970-luvun alussa, tarjottiin itäsaksalaisille ainoastaan karkeaa kreppipaperia. DDR:ssä jopa vessapaperista on pulaa, toisteltiin 70-luvun länsisaksalaismedioissa.

Suomen wc-paperin valmistus alkoi Nokian paperitehtaalla 1902. G. A. Serlachiuksen tehtaalla Mäntässä valmistus alkoi kuusi vuotta myöhemmin. Pehmopaperia meilläkin on saanut ostaa jo 60-luvun alussa.

Pergamiinin rullausta Mäntän tehtaalla 1956. Serlachius-museo

Tuntemattomasta tuli tuote, jota ilman ei voi enää elää

Palataanpa vielä kiinalaisiin. Tiedot 1 500 vuoden takaa ovat tietysti huteria, mutta todennäköisesti jotkut käyttivät Kiinassa paperia pyyhkimiseen jo 600-luvulla.

Ensimmäiset kirjoitukset siitä, että vesipesun sijaan idässä käytettiin paperia pyyhkimiseen, löytyvät vuodelta 851 peräisin olevasta länsimaisen matkailijan matkakertomuksesta.

Euroopassakin pyyhittiin, mutta ei paperilla. Roomalaisten tiedettiin käyttäneen yhteiskäymälöissään suolavedessä uitettuja merileväpesusieniä, jotka huuhdeltiin käytön jälkeen seuraavaa käyttäjää varten.

Tavallinen kansa käytti luonnon antimia. Sammaleet, oljet, kuivat puunlehdet tai ruoho ja heinä olivat kaikkien saatavilla. Apuna olivat myös tikut ja oksat. Keskiajalla vain kaikkein rikkaimmat käyttivät kankaita takapuolensa pyyhkimiseen.

Keskiajan lopulla kiinalaiset olivat taas aikaansa edellä. Jo 1391 tilasi Kiinan hovi valtion käyttöön suuria määriä yksittäisistä paloista valmistettuja pyyhintäpapereita. Keisarilliselle perheelle itselleen varattiin vuodessa 15 000 erityispehmeää ja parfymoitua paperiarkkia.

Vessapaperi oli pitkään hinnakas tuote. Myös Serlan Paras-toilettipaperi myytiin yksittäispakkauksena rulla kerrallaan. Serlachius-museo

Kaupallisena tuotteena vessapaperirulla täyttää siis vasta 130 vuotta. Kalliista luksustuotteesta kehittyi välttämättömyystarvike noin 60 vuotta sitten.

Siinä missä ilman vesivessaa asuneet suomalaiset käyttivät ulkokäymälöissään pitkään sanomalehtiä, amerikkalaiset suosivat puhelinluetteloja ja postimyyntikatalogeja. Joissakin katalogeissa sivuihin oli tehty jopa irrottamista helpottavat reiät.

Lue myös:

Miksi ihmeessä vessapaperia haalitaan nyt kärrykaupalla? Tutkija: "Itsesuojeluvaisto on tärkein syy"