У команді Офісу президента поповнення: політтехнолог Михайло Подоляк став антикризовим радником голови ОП Андрія Єрмака. Хто він такий і чим буде займатися на новій посаді?

Працювати на Банковій, за інформацією «НВ», Михайло Подоляк почав із початку квітня. Серед його завдань – вирішення кризових ситуацій. Зокрема, через «більш довірливі розмови з журналістським середовищем».

Напередодні появи цієї інформації у ЗМІ, народний депутат Олександр Дубінський опублікував у своєму Telegram-каналі фото дверей одного з кабінетів в ОП із табличкою «Подоляк М.М.» та додав, що саме ця людина невдовзі може замінити Кирила Тимошенка – нинішнього заступника Андрія Єрмака, відповідального за комунікації.

Утім, у коментарі «НВ» Подоляк зазначив, що є «всього лиш радником голови ОП» і не претендує на високі пости.

Інтерв'юер Януковича

Новоспеченого радника Андрія Єрмака багато хто знає як:

політтехнолога (саме він у 2015-му під час місцевих виборів займався просуванням «Руху за реформи» та його лідера Сергія Думчева , а у 2018-2019 роках був помічений у піарі Віктора Медведчука );

, а у 2018-2019 роках був помічений у піарі ); колишнього головного редактора видання «Обозреватель»

Саме у статусі останнього в червні 2011-го Подоляк став одним із тих небагатьох журналістів, яких запросили до Межигір`я на інтерв'ю Віктора Януковича.

У тогочасного президента він запитав:

Після цього інтерв'ю Подоляк писав: «...президент Янукович (несподівано) рельєфно і відверто міркував про ... недосконалість нинішньої державної інфраструктури в Україні... Президент, всупереч поширеній PR-думці, дуже навіть добре розуміє хвороби тієї країни, якою він керує. Розуміє і пропонує вести діалог саме про це. Про стратегію лікування. Про ключові ініціативи, які дозволять це лікування почати. Несподівано? Звичайно».

Чому Подоляк став одним із тих, кого запросили до Межигір'я?

Видання Depo пізніше пояснювало це тим, що Подоляк був радником глави Адміністрації Януковича Сергія Льовочкіна.

Захисник Юри Єнакієвського

За кілька місяців до цього – у квітні 2011 – Подоляк заявив про те, що став консультантом регіонала Юрія Іванющенка (відомого також як Юра Єнакієвський).

Будучи у цьому статусі він:

Робота на видання Бродського

Сам «Обозреватель», у якому працював головредом Подоляк, належав на той момент голові Держкомітету з питань регуляторної політики та підприємництва Михайлу Бродському. Тоді видання, зокрема, звинувачували у плагіаті та публіцікації неправдивих матеріалів.

Так, наприклад, на початку 2013-го ресурс опублікував інтерв'ю з соратником та тогочасним захисником Юлії Тимошенко – Сергієм Власенком під назвою «Власенко: «Усі бізнес-активи Щербаня отримали «донецькі», яке у «Батьківщині» назвали «сфальшованим».

Сам Подоляк відреагував на цю ситуацію так: «Це просто якийсь нонсенс... Така ситуація викликає підозру в тому, що вона була заздалегідь продумана кимось».

Інтерв'ю, якого не було?

Дещо раніше з інтерв'ю самого Подоляка відбулася подібна історія.

У 2010-му під назвою «НТВ» недоплюнуло до самого себя» вийшла розмова нібито за його участі.

У ній від імені Подоляка наводились слова про те, що він:

«має високопоставлені зв'язки в спецслужбах Росії і України», які «дуже допомогли» йому, як після депортації з Білорусі, так і в подальшому;

не має застережень щодо співпраці з будь-якими політиками, адже головне для нього «гарний замовник» і «ціна питання».

бере участь в інформаційних війнах, завдяки яким «добре заробляє, причому не без задоволення»

Утім, наступного дня після публікації Подоляк заявив, що такого інтерв'ю не давав: «Має місце красива компіляція з десятків «бесід не для протоколу». Бесід, між іншим, не з журналістами, але зі «спецпосланцями». І ще відсотків 20 в «інтерв'ю» –​ дописана невідомими майстрами вигадки. Тобто, не мої слова».

Порушення стандартів журналістики

На адресу Михайла Подоляка неодноразово лунали закиди у порушені журналістських стандартів.

Ось що у 2005 році говорила, наприклад, медіаексперт Наталія Лігачова про його статтю «Таємна вечеря», в якій на той момент головред «Української газети» Михайло Подоляк припускав можливiсть причетностi до отруєння Віктора Ющенка тогочасних високих чиновникiв: «Такі публікації, які з’явилися в «Українській газеті», було зроблено без дотримання жодних журналістських стандартів. Тобто відсутня точка зору людей, яких критикують у статті, – Жванії, Березовського. Уся оповідь скидалася на казку: автор одразу зазначив, що, може, так було, а може, й ні. У той же час описано все так, ніби вже доведено судом, що саме так було».

Сам Подоляк на такі зауваження відповідав: «Що значить професійність? Які докази чи факти мають бути в публікації, де викладено версію? Це все з відкритих джерел. Деякі деталі для того, аби люди зрозуміли, що ми професійно займаємося цим розслідуванням, було використано... Я мав навести думку Давида Жванії, де він каже, що все це вигадки? І як це б виглядало?».

Саме «Таємна вечеря» стала підставою, на основі якої Подоляка у червні 2005 викликали на допит до Генпрокуратури.

Поширення фейків

9 серпня 2017 року на сайті українського «24-го каналу» з'явилась замітка Михайла Подоляка про те, що президент Литви Даля Ґрібаускайте не бажає спілкуватись з українським лідером Петром Порошенком. Її передрукували багато сайтів та видань.

У ній Подоляк, зокрема, писав: «Її відмова від спілкування з Петром Олексійовичем – вкрай погана ознака. Ознака розчарування тих, хто щиро і безплатно любить нас».

Водночас тоночасний завідувач відділу Головного департаменту інформаційної політики Адміністрації президента Володимир Горковенко заявив, що така інформація не відповідає дійсності і є «фейковою мишею».

Радник «Темного демона»

Чим саме Михайло Подоляк буде займатися зараз, на посаді радника Андрія Єрмака? ​

«Криза і робота з нею, не більше того», – так сам він описав це.

На своїй сторінці у Facebook Михайло Подоляк нині позиціонує себе коротко: радник.

До речі, ще 14 березня цього року він ось так характеризував Андрія Єрмака: «Так чи інакше, Єрмак тепер зло. Темний демон за спиною Зеленського. Той, який буде жорстко відмобілізовувати опонентів. Дратувати і викликати у них зубний скрегіт. Рано чи пізно (скоріше рано, враховуючи характер Володимира Олександровича) Зеленський від нього втомиться і намагатиметься послати «доріжкою Богдана». Але зла громадськість вже не відпустить. Хвороби Єрмака точно ті ж, що властиві і всьому оточенню Зеленського. Занадто помітна невідповідність «особистого Я» завданням, які потрібно вирішувати. Грубо кажучи, розмір особистості набагато менший за посаду, яку довелося зайняти. Ну і по дрібницям трішки. Відсутність власної масштабної політплатформи (тому і проявився так швидко протест частини парламентської фракції Слуги народу). Відсутність власної силової команди. Відсутність впливових і авторитетних медійних спікерів, здатних нудно, довго і професійно пояснювати кроки. До. А не по факту. Хоча по факту пояснюють те, що сталося тільки медійні вороги Єрмака. Відсутність чіткого розуміння суспільних настроїв). А без цього у нас ніяк. Навіть якщо ти маєш рацію, пасіонарії швидко тебе з'їдять».

Читайте ще:

Мери проти коронавірусу: як Кличко, Філатов, Кернес, Труханов і Садовий воюють з COVID-19​