Nesten én million innbyggere i Oslo, Asker og Bærum mangler innsyn i dialogen de har krav på å se mellom politiet og andre samfunnsaktører.

Ved utgangen av 2017 har Oslo politidistrikt bare maktet å levere offentlig postjournal frem til 2. april. Politiet ligger altså ni måneder på etterskudd med postlistene.

Alle offentlige etater skal offentliggjøre en journal over inn- og utgående post. Dette gjelder også politiet, unntatt er dokumentene i straffesaker.

LES POLITIETS TILSVAR: – Ukentlig journal er målet

Omstridt reform

Budstikka har i 2017 omtalt en rekke konsekvenser av politireformen. Samfunnsaktører som den kommunale legevakten, Asker og Bærum handels- og servicebedrifters forening, flere kjøpesentre og andre har vært kritiske til politiets leveranser av tjenester.

Budstikka har også omtalt samordnede kontroller der det er satt inn større ressurser enn tidligere.

Et viktig arbeidsverktøy for pressen for å finne slike saker er nettopp den offentlige postjournalen, men den er ikke levert slik Offentlighetsloven sier at den skal.

Norsk Presseforbund er kritiske til denne praksisen.

– Dette er uholdbart. Journalføring skal skje fortløpende – det vil si senest innen 3–4 virkedager, helst før. Her er det ni måneder siden sist journalføring. Dette er et grovt brudd på kravene, sier Kristine Foss, jurist i Norsk Presseforbund.

LES OGSÅ: Knallhard kritikk fra Politiforum

(Saken fortsetter under faktaboksen)

Offentlighetsloven

– Er nødt til å prioritere dette

– Hvorfor er postlistene viktige for innbyggerne?

– Dette gjør det vanskelig å føre en effektiv kontroll både av politiets oppfølging av enkeltsaker, og konsekvensene av sammenslåingen. En slik praksis gjør at viktige saker kan versere hos politiet uten at samfunnet får vite om dem. Vi vet heller ikke hva som eventuelt ikke følges opp eller hva slags klager som har kommet, sier Foss.

– Hva bør skje fra politiets side?

– Politiet er nødt til å prioritere dette. Det er ikke godt nok å skylde på sykdom og startproblemer. Politiet har plikt etter loven til å innrette seg på en måte som gjør at innsynsretten fungerer – og det innebærer også rask journalføring. Jeg mener det umiddelbart må settes av ressurser til å gjennomføre journalføring tilbake i tid, og få på plass et system som sikrer rask journalføring i tiden fremover, slik loven krever.

LES OGSÅ: Vi er bare så vidt i gang

– Må skje fortløpende

Fagdirektør Kjetil Reithaug i Arkivverket presiserer at det er ulike lover som regulerer saksarkivet og den offentlige journalen.

– Inngående saksdokumenter skal registreres i journalen før de går til saksbehandling. Journalføring må derfor skje fortløpende. Slik vil organets egen journal være oppdatert og denne danner utgangspunktet for den journalen som offentligheten skal ha innsyn i. Den skal tilrettelegges med skjerming før offentligheten får tilgang til den, sier Reithaug.

– Kravet om å legge frem offentlig journal er hjemlet i Offentlighetsloven, og er ikke en del av lovverket Arkivverket håndhever, sier fagdirektøren.

– Hva er mulige sanksjoner?

– Dersom et offentlig organ ikke følger sine forpliktelser etter arkivloven, kan organet i ytterste konsekvens anmeldes for brudd på arkivloven. Dersom et organ bryter sine forpliktelser i forhold til Offentlighetsloven kan dette klages inn for organet selv og eventuelt klages inn for overordnet organ, sier Reithaug.