Trekløveret som startet Lunsj.no i 2014 sitter i en sofa fra 1972. Latteren sitter løst i lokalene på Alnabru. Både topp- og bunnlinje har vokst hvert eneste år. Daglig leder Bjørn Petersen var den første som startet med firmaabonnement på fruktkurver midt på 90-tallet. Ti år senere solgte han selskapet til ISS, og to av hans medarbeidere fra den tiden er medeiere i Lunsj.no. I fjor omsatte de for 43 millioner kroner og satt igjen med rundt 10 prosent på bunnlinjen.

– Vi er gode på kostnader, sier Petersen og banker hånden i den 48 år gamle sofaputen for å understreke poenget.

Stort marked

Lunsj.no har aldri hatt, og har fortsatt ingen tro på å selge dagligvarer på nett til privatpersoner. Men de leverer lunsj til alt fra små bilverksteder på Oslos østkant til de feteste kontorlokalene på Aker Brygge.

– Området rundt Aker Brygge har vi tapetsert med kunder. Dit kjører vi med full bil og får tømt den på kort tid, sier Bjørnar Dramstad.

– Markedet er godt. Det virker som om bedrifter skjønner verdien av ikke å sende ut en ansatt for å handle. Dessuten løser vi mange problemer, som for eksempel når et firma skal ha ekstra mat til møter eller trenger en ekstra leveranse senere på dagen, sier Petersen.

FRA ØKERN TIL ALNABRU: Lunsj.no har flyttet fra Økern til Alnabru og skal ikke flytte ut av Oslo. Det er der kundene deres er, og de tviholder på ideen om å være nær kunden. Etter at MDG har fått det som de vil, er det også enklere for dem å levere mat i Oslo sentrum fordi det er blitt færre privatbiler. Foto: Hilde Oreld

Kundene spenner fra bedrifter med fem til 150 ansatte. Noen av kundene har egen kantine som får levert råvarer. Andre får ferdige menyer, supper, salater, eller brød og pålegg som de ansatte smører selv. Enkelte har leveranser hver dag, andre en gang i uken.

Lunsj.no bruker leverandører som Asko, Tine, Bama og Åpent Bakeri, og har også mindre leverandører som slakter Strøm-Larsen på Torshov og sprellende fersk fisk fra Fiskcentralen.

– Det er store forskjeller på hvem som bestiller hva. På Oslos østkant velger de hovedsakelig det billigste brødet og det billigste pålegget, gjerne leverpostei. Budsjettene er oftest mye høyere på Oslo vest. Der har flere av våre kunder egne kokker som serverer opptil to varme måltider per dag, sier Lars Olaf Schanz, som legger til at Lunsj.no også leier ut personell ved behov.

– Men allergier er et mye større problem på vestkanten enn østkanten, sier Petersen og lar resten henge i luften.

MDG har gjort det lettere å levere i sentrum

Lunsj.no er blitt Miljøfyrtårn og har byttet ut sine biler med seks elektriske varebiler. For denne innsatsen ble de belønnet med 300.000 kroner i direkte støtte fra Enova. De har også blant annet endret systemet med avfallshåndtering, har sluttet å printe ut ordresedler og droppet plasten på de 500 fruktkurvene de leverer hver uke.

– Nå har vi gjort vårt, så får kundene velge om de vil ha lunsjen levert med gammel dieselbil eller en rimeligere elbil. Det er forresten blitt mye enklere å levere i byen nå, for det er færre privatbiler og mer plass til oss, forteller Dramstad og fortsetter:

– Selv om mange av parkeringsplassene er fjernet, er det god plass i lastesonene. Og parkeringsvaktene er hyggelige. Vi har måttet dele opp rutene på en annen måte etter at de stengte Ruseløkkveien, men det nytter ikke å gnåle. Det handler om å se nye muligheter.

– Ser dere muligheter også utenfor Oslos grenser?

– Vi kunne kanskje vært mye større, men da mister vi kontrollen. Det handler om å være nær kunden og lett kunne rette opp eventuelle feil eller gi det lille ekstra. Den muligheten forsvinner hvis vi skal levere i Drammen eller Follo. Vi skal være Oslobasert, sier Schanz.

Nå har vi gjort vårt, så får kundene velge om de vil ha lunsjen levert med gammel dieselbil eller en rimeligere elbil

– To mil unna har vi tilgang til en million mennesker. Vi slipper å kjøre med halvtomme biler og har biler som er smekk fulle. Slik blir det god butikk av. Og bilene våre kjører ikke langt. Kanskje mellom to og tre mil hver dag. Da blir heller ikke rekkeviddeangst et reelt problem, sier Petersen.