Kari Saarisen kodin kattoremontti oli tuhoon tuomittu heti ensimmäisestä päivästä lähtien. Saarisen mukaan asennusmiehet eivät osanneet pienimmässäkään määrin mitään peltisepäntöitä.

Kari Saarinen

Kari Saarisen kodin kattoa oli uusittu jo muutaman päivän ajan. Vanha huopakatto oli saanut mennä, ja tilalle tehtiin peltikattoa.

Saarinen esitteli paikalle kutsumalleen aluepäällikölle kattoremontin asennusjälkeä.

Päätyräystäspeltien asentamiseen oli käytetty apuna lekaa. Toisen lappeen pellit kiersivät siinä määrin, että peltien alareunasta oli päätetty leikata nakertajalla siivut pois, jotta ne istuisivat paremmin räystäälle.

Lasikuistin kattopellistä oli leikattu paloja pois, koska ne eivät olisi muuten mahtuneet varsinaisen katon lappeen alle.

– Siihen jäivät aukot, joista vesi pääsee vesikattoon. Paloportaat olivat seinällä, mutta matkan varrella niihin oli tullut lommoja ja naarmuja. Samoin oli vesikourujen ja syöksytorvien kanssa. Lapetikkaat olivat niin vinossa, että niiden ylin osa oli jäänyt asentamatta - muuten ne olisivat törmänneet savupiippuun, Saarinen kertoo.

Saarinen oli jo aiemmin huomannut, että räystäälle kiinnitetyt laudat olivat vinossa.

– Ei siihen kummoisia välineitä tarvittu, että sen näki. Toisen lappeen pellit olivat paikallaan, mutta siten, että huomasin joidenkin ruodelautojen puuttuvan pellin alta. Siihen kohtaan, kun joskus astuisi, antaisi pelti periksi heti. Harjalla pellit repsottivat siinä määrin, että siellä ei oltu tehty tuentaa ollenkaan.

Kari Saarinen

Tältä jälki näytti. Kari Saarinen

Asentajat katolla ilman turvavälineitä

Asentajat olivat firmasta, jonka myyntiedustaja oli muutamia viikkoja aiemmin tupsahtanut Karin kotipihaan. Kari oli jo hyvän aikaa suunnitellut vaimonsa kanssa tarjouksen pyytämistä vesikaton, rännien ja kattoturvalaitteiden uusimisesta, joten myyntiedustajan ilmaantuminen oli onnellinen sattuma.

Tarjousta kirjoittaessaan myyntiedustaja kehui yrityksen ammattitaitoiset ja koulutetut asentajat ja kertoi, kuinka heidän asentajansa käyttävät aina turvavälineitä. Telineetkin tulisivat heiltä talon puolesta. Pariskunnalle kerrottiin, että asentamisessa menisi korkeintaan viikko.

Jo ensimmäisenä työpäivänä Saarisen vaimo huomasi, että asentajat heiluivat katolla ilman turvavaljaita ja -telineitä.

– Jyrkällä harjakatolla, jonka harjakorkeus on noin 7, 5 metriä. Räystäältäkin on alas pudotusta reilu neljä metriä. Lupasin reklamoida asiasta illalla.

Remontti oli edennyt hyvää vauhtia, mutta Saarinen huomasi jo ensimmäisen päivän jälkeen, että työtapojen lisäksi asennusjälki oli puutteellista.

Työ oli kuitenkin vielä kesken, joten Saarinen tyytyi vain lähettämään reklamaatiosähköpostia aluepäällikölle.

Kari Saarinen

Saarinen huomasi jo ensimmäisen päivän jälkeen, että työtapojen lisäksi asennusjälki oli puutteellista. Kari Saarinen

”Kaikki olivat kuulemma ammattilaisia”

Toisena asennuspäivänä työt olivat edenneet siinä määrin, että toisen päätyräystään räystäspellit olivat paikallaan, lasikuistin kattopellit, osa vesikouruista ja palo- sekä lapeportaat olivat asennettuina. Edelleenkään missään ei näkynyt turvallisuuskaiteita tai -telineitä.

Saarinen otti valokuvat asennuksesta ja soitti aluepäällikölle.

– Hän tulikin käymään ja kävimme läpi kohdat, joissa oli mielestäni puutteita.

Aluepäällikkö suhtautui asiaan vakavasti. Uusien kattopeltien lisäksi taloon tilattiin metrikaupalla lisää räystäs- ja harjapeltejä sekä vesikouruja ja syöksytorvia.

– Kun kysyin asennusporukan ammattitaidosta aluepäälliköltä, hän sanoi töitä olevan niin paljon, että oli pakko haalia väkeä lisää. Kaikki olivat kuulemma ammattilaisia ja koulutettuja yrityksen puolesta.

Työt jatkuivat, mutta työnjälki ei kohentunut.

Asentajat olivat moukaroineet piipun pellit lähes paikalleen, kun toiselta työmaalta soitettiin, että kyseessä olivat väärät pellit. Oikeat, mittatilaustyönä Saarisen kotiin tehdyt pellit olivat toisella työmaalla.

– Ja ei kun purkamaan. Tässä vaiheessa virheitä oli tehty jo niin paljon, että päätin olla ottamatta työtä vastaan ennen kuin se olisi korjattu ammattitaitoisesti.

Lopulta urakka valmistui. Saarinen ei allekirjoittanut asentajien lappusia, koska hän halusi tarkastaa katon rauhassa viikonlopun aikana. Surkea lopputulos oli selvillä jo ennen tarkastusta.

– Piippu oli saanut peltinsä, mutta liitoskohta harjapeltiin oli ollut niin hankala, että asentajat olivat päättäneet jälleen leikellä peltiä. Tällä kertaa sillä seurauksella, että piipun juureen kasaantuvalle lumelle syntyi suora reitti katteen alle. Moukarilla silotellut räystäspellit repsottivat edelleen. Harjapellin alla lapepeltien päät oli tukematta ja niin edelleen.

Peltiä oli leikelty miten sattuu. Kari Saarinen

Kari Saarinen

”Hänen porukallaan ei olisi ollut mitään asiaa meidän tontillemme”

Saarinen sopi jälleen tapaamisen aluepäällikön kanssa. Työ luvattiin korjata, mutta nyt Saarinen vaati, että työn tekisivät suomalaiset asentajat.

– Kuulostaa varmaan vähän jyrkältä tämä, mutta siinä tilanteessa oli käynyt selväksi, ettei kyseinen asennusporukka osannut pienimmässäkään määrin mitään peltisepäntöitä.

Virheitä korjattiin kolmen päivän ajan. Kaiken kaikkiaan aikaa remonttiin kului noin 5 viikkoa. Saarinen kertoo, että hän joutui vääntämään yrityksen kanssa rahasta, mutta lopulta nimet olivat paperissa. Nyt asennusjälki on Saarisen mukaan kelvollista.

– Hänen porukallaan ei olisi ollut mitään asiaa meidän tontillemme tai ylipäänsä kattotyömaalle.

Saarisella oli onnea matkassa, koska hän ymmärtää rakennusteknisten asioiden päälle. Kari kertoo pohtineensa tapauksen aikana sitä, miten vanhemmat ihmiset pärjäävät kyseisenlaisissa tilanteissa.

Kaikki eivät ymmärrä rakennusteknisistä asioista tarpeeksi, jotta he voisivat asennusjäljen tarkastaa. Kaikki eivät myöskään kykene kiipeämään katolle, vaikka asentamisesta jotain tietäisivät.

- Usein nämä markkinamiehet ovat vielä lipeväkielisiä nuoria miehiä, jotka puhuvat varsinkin vanhukset pyörryksiin. Myydään mitä sattuu ja huimaan hintaan. Hirveä kiire tuntuu asennusten ja nimien kanssa olevan, ettei vaan kukaan ehdi kysyä neuvoa muilta, hän pohtii.