Nettipoliisi Fobba huolestunut koulukiusaamisesta – "Koulu toimii poliisina, syyttäjänä ja tuomioistuimena"

Marko Forss on jo varautunut uuteen Pokémon-ilmiöön, vaikka itse kohupeliä ei ole vielä virallisesti julkaistu Suomessa. Sitä pelaavat jo tuhannet suomalaiset. Lehdistökuva

Don Lehtinen

Nettipoliisi Marko "Fobba" Forss ruotii pitkässä Facebook-kirjoituksessaan koulukiusaamisenongelmia. Tapaukset päätyvät harvoin poliisinratkaistavaksi, vaikka aihetta monesti olisi.

– Yksittäiset poliisin tutkimat pahoinpitelytapaukset voidaan rinnastaa esimerkiksi perheväkivaltatilanteisiin, joissa vuosia jatkunutpsyykkinen piinaaminen eskaloituu pahoinpitelyksi ja poliisi tutkii vain tuon yksittäisen pahoinpitelyn.Esimerkiksi suunsoitto ja haukkuminen voivat pitkällä aikavälillä olla uhrille vielä vahingollisempia kuin yksittäinen pahoinpitely.

Kouluterveyskyselyn mukaan jokaisessa Suomen peruskoulussa kiusataan viikoittain yli kahta kahdeksas- tai yhdeksäsluokkalaista kokolukuvuoden ajan.Forssin tutkimat tilastot paljastavat, että vain harva tapaus etenee poliisille asti. Helsingin alueella Forss onnistui kaivamaan esiin 90tapausta tämän vuoden ensimmäiseltä puolikkaalta.

Näistä 83 oli oppilaiden välisiä tapauksia, seitsemässä epäiltynä oli opettaja. Epäiltyinä olleista oppilaista 35 oli 12–14-vuotiaita. Alle 12-vuotiaita ja 15–17-vuotiaita epäiltyjä oli molempiaparikymmentä. Forssin mukaan harva tapaus päätyy syyttäjälle asti, sillä sovitteluratkaisut ovat yleisiä.

Pahoinpitely oli ensisijainen rikosnimike 47 rikosilmoituksessa. Lieviä pahoinpitelyjä oli yhdeksän. Laittomia uhkauksia oli 11 jakunnianloukkauksia viisi. Nettikiusaamista ilmeni 12 tapauksessa.

Forss uskoo, että etenkin vainoamisilmoituksia pitäisi tulla huomattavasti enemmän. Tämän vuoden puolella rikosilmoituksia oli tullut koulukiusaamiseen liittyen vain kaksi.

– Tämä johtuu pitkälti siitä, että poliisi ei osaa tunnistaa näitä tapauksia riittävän hyvin ja rikosta peilataan liikaa tekijän iän kautta. Uhri kärsii kiusaamisesta vähintään yhtä paljon kuin aikuinenkin, mutta keinot selvitellä ja puuttua siihen ovat aikuiseen verrattuna vajavaiset. Vai miltä kuulostaa esimerkiksi seuraava asetelma: aikuisten välisissä tapauksissa on mahdollisuus vältellä häirikköä ja hakea lähestymiskieltoa, kun taas koulukiusatulla on oppivelvollisuuteen perustuva velvollisuus mennä kouluun ja nähdä joka päivä kiusaajansa?

Koulujen pitäisi huomattavasti useammin hakeutua yhteistyöhön poliisin ja viranomaisten kanssa. Nyt koulut ovat jääneet kiusaamistapausten selvittämisessä yksin.

– Ongelmalliseksi asian koulukiusaamistapauksissa tekee etenkin se, että psyykkisen kiusaamisen muotoja sisältävät teot jäävät yleensä vainkoulun selvitettäväksi, vaikka kyseessä voi olla jopa vainoamisen tunnusmerkistön täyttävä teko. Tällöin koulu toimii poliisina, syyttäjänäja tuomioistuimena, eikä se ole koulun työ. Koulun työ on luonnollisesti opettaa.