Vaikka työ sujuisi palkolliselta muita verkkaisemmin ja tulostavoitteet jäisivät kauas, ei tämä yksin riitä irtisanomiseen. ”Alisuoriutumista” potkujen perusteena tutkinut professori Seppo Koskinen sanoo, että irtisanomiseen syyksi on löydyttävä myös työntekijän virhe tai laiminlyönti.

Liukuhihnatyö ei ole enää kaikkien tyypillisintä työtä, mutta eivät ”kellokallet” ja tulostavoitteet ole uppo-outoja nykypäivän valkokaulustyöntekijällekään. Määrällisiä tavoitteita laaditaan yhä useammalla työpaikalla, kun työn tehokkuutta pyritään lisäämään.

Turun yliopiston työoikeuden professori Seppo Koskinen on tutkinut oikeudessa käsiteltyjä työriitoja, joissa irtisanomisen perusteena sanotaan olevan ns. alisuoriutuminen.

Laki ei tunne alisuoriutumista, vaikka ilmaisu onkin työnantajien yleisesti käyttämä. Kansankielellä puhutaan usein vaikkapa laiskuudesta, aikaansaamattomuudesta tai tumpeloinnista, kun työntekijä ei saavuta asetettuja tavoitteita.

Mittarit huutavat tuloksia varsinkin myynti- ja johtotyössä. Professori Seppo Koskinen huomauttaa, että työntekijä ei ole vastuussa yrityksen tulostavoitteesta. Vastuun ja riskin kantaa työnantaja.

Onnistumiseen vaikuttavat useat työntekijöistä riippumattomat seikat, vaikkapa jylläävä talouskriisi. Työnantajalla ei esimerkiksi ollut oikeutta päättää marketin esimiehen työsopimusta heikon tuloksen vuoksi. Työtuomioistun katsoi, että kilpailutilanne oli muuttunut, kun kilpailija oli laajentanut ja paikkakunnalle oli avattu uusia myymälöitä.

Tulos tai ulos?

Pitkään työssä olleen väliaikainen työtuloksen heikentyminen ei yleensä riitä syyksi potkuihin. Syy ei voi myöskään olla työntekijän ikä tai vaikkapa sairaus. On löydyttävä kättä pidempää, selittää professori Seppo Koskinen.

– Oikeuskäytännössä kiinnitetään huomiota siihen, onko työntekijä syyllistynyt johonkin vikaan tai laiminlyöntiin.

Professori vertaa työntekijää kuorolaiseen. – Kuorossa siis on laulettava, vaikka mieluusti jopa nuotilleen. Pelkkä suun aukominen ei riitä. Vaikka olisit eri mieltä linjasta, et voi näyttää ajattelutapaasi.

– Kun sitten vikaa tai laiminlyöntiä etsitään, on kaksi tapaa lähestyä. Toisessa työntekijän suoritusta vertaillaan keskimääräiseen suoritukseen. Toisessa pohditaan, oletko ns. henkinen alisuoriutuja. Eli teetkö vähemmän kuin mitä pystyisit tekemään.

Jos työntekijä jää tavoitteista, on tavoitteiden realistisuudella ja riman alta luikertelemisen toistuvuudella merkitystä. Pelkästään tilastoilla ei voida luotettavasti mitata alisuoriutumista. Esimerkiksi korkein oikeus katsoi vuonna 2014, että kodinkoneliikkeen myyjän potkut pelkän myyntityön kateprosentin alhaisuuden vuoksi olivat perusteettomat. Tämä mittari ei mitannut irtisanomiskynnyksen laillista ylittämistä. Oikeuden mukaan kaksi varoitusta saanut myyjä oli esimerkiksi hyvä asiakaspalvelija.

Kuorolaulua samassa veneessä

Irtisanomisen perusteleminen työnantajan itse asettamilla tavoitteilla ei ole aina laillista. Toisaalta professori Seppo Koskinen korostaa työnantajan ja työntekijän yhteistyön merkitystä. Professori äityy taas viljelemään vertauksia.

– Sen lauluja laulat, jonka leipää syöt. Työpaikan kuorossa on muita tärkeämpiä henkilöitä – ikään kuin kuoronjohtajia. Myös paremmin ja huonommin laulavia. Mutta kaikkien on kuitenkin laulettava sitä samaa laulua. Työnantaja määrää, mitä lauletaan ja millä tavalla.

Professori Koskinen kuvailee alisuoriutujaa istumassa muiden kanssa veneessä. – Jos soudat airot toiseen suuntaan kuin muut, tai haluat kaataa veneen, et voi olla muiden kanssa samassa veneessä.

Turun yliopiston työoikeuden professori Seppo Koskinen Yle

Työtekijällä – riman alittajallakin – on kuitenkin vahva lain suoja. Työsopimuslain keskeinen perusta on työntekijän suojelu.

– Työnantajan on aina käytettävä lievintä mahdollista toimenpidettä. Hänen on selvitettävä se, mistä alisuoriutuminen johtuu. Työnantajan pitää antaa selvät ohjeet siitä, mitä työntekijän tulee tehdä, jottei alisuoriutuminen jatkuisi.

Esimerkiksi pelkästään työkavereitten kertomuksiin perustuva kaivostyöläisen "kielteinen ja työtä välttelevä asenne" ei ollut potkuille pätevä syy. Työtuomioistuin katsoi vuonna 2011, että kaivostyötyöntekijän väitetyt rikkeet, kuten kahvitaukojen venyttäminen ja lapioinnista kieltäytyminen, eivät olleet työsuhteen purkuun johtavia vakavia rikkomuksia tai laiminlyöntejä.

Ennen kuin potkujen tielle päädytään, on työtekijälle annettava varoitus. Ikä, ja sen myötä mahdollisesti laskeva tymäkkyys työssä, ei voi olla potkujen peruste. Tosin käytännössä yt-neuvotteluissa työntekijöistä juuri vanhimmat voivat olla irtisanomislistan kärkipäässä.

Laiva on lastattu isoilla yhteiskunnallisilla kysymyksillä

Paikallisen sopimisen näkövinkkelistä myös työelämän alisuoritumisessa kyse on valtavista yhteiskunnallisista kysymyksistä.

Pääministeri Juha Sipilä käytti taannoin tulppa irti paatista -heitossaan Suomen ja työelämän vertauskuvana venettä. Myös professori Seppo Koskinen jatkaa vene-symboliikalla. Hän sanoo, että työpaikoilla väärään suuntaan soutajan, alisuorittajan, on aika tehdä kurssin muutos.

– Työntekijä tuottaa tuloksen. Kun tätä arvioidaan alisuoriutumisen näkökulmasta, joudutaan miettimään, minkä suuruinen työntekijän tuloksen tulee olla. Työnantajan osuuden lisäksi on tuotettava omat kulut: sekä varsinaiset palkka- että sosiaaliturvakustannukset.

Paikallisen sopimisen lisäämistä on totuttu pitämään elinkeinoelämän ja yrittäjien vaatimuksena. Professori Koskinen hymähtää ja sanoo yllättäen, että paikallisen sopimisen vahvistamisen vaateissa voisi kuulla jopa kaukaisia kaikuja marxilaisesta ajattelusta.

Sekä työntekijän että työnantajan tulee kunnioittaa toisiaan. Seppo Koskinen

– On perustavaa laatua oleva kysymys, kuinka paljon pitää tuottaa organisaatiolle. On väärin ajatella, että me voisimme vaikeuttaa tai hankaloittaa sitä, että organisaatiokin saisi oman osuutensa.

– Vastakkainasettelua työelämässä toki on, mutta nyt pyritään siihen, että vastakkainasettelu häipyisi. Sekä työntekijän että työnantajan tulee kunnioittaa toisiaan. Työnantajan on tiedettävä, että työntekijöiltä se tulos tulee. Työntekijöiden voima on tämän koko ajattelutavan ydin. Ja se on otettava vakavasti – myöskin työntekijöiden.

Sama tuuli kaikille veneille

Vallan siirto työelämäkysymyksissä lähemmäs arjen työpaikkoja on tulikuuma kysymys. Esimerkiksi Suomen Yrittäjät ovat olleet tyytymättömiä nykyisiin mahdollisuuksiinsa poiketa yrityskohtaisella sopimuksella siitä, mitä laissa tai työehtosopimuksessa on työntekijän suojaksi määrätty.

Hallituspuolue kokoomus taas hyväksyi puoluekokouksessaan aloitteen, jossa sitoudutaan yleissitovuuden torppaamiseen. Ammattiyhdistysliike on tästä jo ehtinyt älähtää.

Professori Seppo Koskinen luovuttaisi järjestövaltaa vahvemmin "sorvin ääreen".

– Kun asianomaiset saavat itse päättää asioistaan, he myöskin toimivat vakavammin. Jos asiat päätetään Helsingissä muutamien järjestöihmisten voimin, työpaikalla vieraannutaan vastuusta. Keskitetty järjestelmä vieraannuttaa ihmiset työelämäänsä koskevasta päätöksenteosta.

– Suomi-laivastomme koostuu lukuista pienistä paateista. Meidän pitäisi saada sama tuuli kaikille veneille.