Moni haluaa hoidattaa ikänäköään niin sanotulla linssileikkauksella, jossa silmän oman linssin tilalle asennetaan akryylimuovista tehty keinolinssi. Leikkauksen tarkoituksena on parantaa silmän iän myötä heikennyttä taittovoimaa.

Silmän oma linssi korvataan ikänäköleikkauksessa monitehokeinolinssillä. Asiakkaan toiveena on yleensä se, että leikkauksen ansiosta silmälaseista pääsisi kokonaan eroon. Yleensä se onnistuukin, mutta odotusten on oltava realistiset.

— Potilaan pitää ymmärtää, että moniteholinssi on kompromissi. Sillä ei näe äärimmäisen pientä tekstiä läheltä eikä äärimmäisen pieniä kohteita kaukana, eli silmälaseja saattaa edelleen tarvita leikkauksen jälkeenkin, silmäkirurgi Juha Välimäki sanoo.

Välimäki toimii Suomen Silmälääkäriyhdistyksen puheenjohtajana ja Päijät-Hämeen keskussairaalan silmätautien klinikan ylilääkärinä.

Linssileikkaus on silmien plastiikkakirurgiaa

Nykyisen kaltaisia linssileikkauksia moniteho- eli multifokaalilinsseillä on tehty Välimäen mukaan noin kuuden vuoden ajan. Periaatteessa leikkaus on samanlainen operaatio kuin kaihileikkaus, joka taas on maailman yleisin silmäoperaatio. Kaihileikkaus on potilaalle välttämätön, koska kaihin sumentamalla silmällä ei näe. Linssileikkaus taas on vapaaehtoinen toimenpide, ja siksi se pitää hankkia yksityiseltä lääkäriasemalta.

Välimäki kertoo, että haastattelututkimuksissa on ilmennyt, että läheskään kaikki asiakkaat eivät olekaan täysin tyytyväisiä linssileikkaukseen.

Aina kun leikataan, leikkauksessa on myös riski.

— Meillä julkisella puolella nähdään ne tapaukset, kun jotain on mennyt pieleen, mutta onneksi niitä on vähän. Kaihin kanssa riski on pakko ottaa, linssileikkauksessa riski otetaan, vaikka silmä on terve. Siinä mielessä se muistuttaa plastiikkakirurgiaa, Välimäki sanoo.

Välimäki korostaa kuitenkin, ettei tarkoita pelotella leikkauksen riskeillä. Kaihileikkaus on paitsi yleisin myös maailman turvallisin silmäoperaatio.

— On sekin tylsää, jos ei ole ikinä tarvinnut silmälaseja, mutta kun ikää on 50 vuotta, ei enää näekään. Maailma on ulottuvilla, mutta sitä ei näe. Jos silloin on rahaa taskussa, ymmärrän hyvin, että asian haluaa korjata ja jatkaa ilman laseja.

Tekoäly tunnistaa silmän poikkeavuudet

Erilaisten silmäoperaatioiden määrät lisääntyvät jatkuvasti väestön ikääntymisen myötä. Näkökyky on ihmisen tärkein aisti nykymaailmassa itsenäisesti pärjäämiseksi. Esimerkiksi juuri kaihileikkauksia kannattaa tehdä vaikka kuinka vanhoille potilaille, jos potilas voi leikkauksen avulla jatkaa asumista omassa kodissaan.

Tekoälyn jatkuva kehitys mahdollistaa myös sen, että silmäsairaudet pystytään nykyään huomaamaan yhä varhaisemmassa vaiheessa.

Henna Turunen/Päivi Virta-Salo

Katse ylös älylaitteesta

— Silmäsairaudet ovat usein petollisia. Esimerkiksi glaukooma on pitkään oireeton, ihminen ei tiedä siitä mitään, ja silti se etenee. Tekoäly kerää ihmisten silmistä valtavat määrät dataa ja pystyy erottamaan joukosta poikkeavuudet ja siitäkin joukosta poimimaan ne, joilla sairaus etenee. Mitä aiemmin sairaus huomataan, sitä paremmin sitä voidaan hoitaa ja ehkäistä näkövammaisuutta. Se on aivan loistava juttu, Välimäki sanoo.

Välimäki sanoo, että puheet tietokoneiden ja puhelinten tuottamasta haitallisesta sinivalosta ovat silmien kannalta hölynpölyä. Sinivaloa ylipäätään tulee auringosta moninkertainen määrä laitteiden ruutuun verrattuna.

— Sinivalo ei heikennä näköaistia eikä vie kohti sokeutta. Sinivaloa suodattavista laseista ei ole siis mitään hyötyä, ellei nyt korkeintaan psyykkistä, Välimäki sanoo.

Jos on herkkäuninen, laitteiden tuijottelua kannattaa tosin illalla välttää, koska sinivalo piristää.

— Jos haluaa ajatella silmien parasta, olisi hyvä nostaa katse säännöllisesti laitteesta, katsoa kauas ja räpytellä silmiä. Silmäoireet johtuvat usein siitä, että koneen tuijottaminen heikentää räpyttelyrefleksiä. Tarvittaessa voi käyttää kosteuttavia silmätippoja, Välimäki sanoo.

Luonnonvalo hellii myös silmiä

Älylaitteilla saattaa kuitenkin olla jotain tekemistä sen kanssa, että likinäköisyys lisääntyy kehittyneissä maissa niin, että siitä on puhuttu jo epidemiana.

— Kaukoidässä sitä on jopa enemmän kuin Suomessa, kertoo 30 vuotta työkseen ihmisten silmiä korjannut silmätautien erikoislääkäri, taittovirhekirurgi Kimmo Liesto Mehiläisestä.

— Sen syistä on esitetty mielenkiintoisia ajatuksia. Ehkä syynä ovat geenit tai sitten se, että nykyajan lapset kasvavat aiempaa nopeammin, ja silmä ei ehdi kasvuun mukaan.

Likinäköisyyden on ajateltu myös johtuvan siitä, että ihminen katsoo jatkuvasti pitkiä aikoja lähelle.

Periaatteessa on sama, katsooko kirjaa vai puhelinta, mutta nykyään ruutuja tuijotetaan huomattavan suuri osa päivästä jo lapsesta asti. Lähelle katsomisen yhteyttä likinäköisyyden lisääntymiseen ei kuitenkaan ole saatu tieteellisesti todistettua.

— Nykyajan ihminen näkee lähelle mutta ei enää kauas, ja sitä pitää korjata miinuslaseilla, hän sanoo.

Tutkimuksissa on sen sijaan saatu viitteitä siitä, että runsas luonnonvalo on hyväksi silmille. Sillä ei niinkään ole väliä mitä ulkona tekee, kunhan nauttii valosta ja katselee mieluummin maisemia kuin puhelintaan.

— Kollegani Olavi Pärssisen oppeja seuraillen annakin vinkin: menkää ruudun äärestä välillä ylös, ulos ja lenkille, silloin ei tapahdu mitään pahaa, Kimmo Liesto sanoo.

— Kun välillä menee vähän pihalle, jaksaa taas paremmin tehdä lähitöitä sisällä.