Yhteiskuntatieteilijä ja maantieteilijä opettavat kanoille sirkustemppuja.

Kerttu Hakala, 35, on maantieteilijä ja Marjaana Kovanen, 46, on yhteiskuntatieteilijä.

Mikkelin Otavassa asuvat naiset ovat saaneet Suomen Kulttuurirahaston Etelä-Savon rahaston apurahan 6500 euroa maatiaiskanoja esittelevän Kanasirkus-projektin toteuttamiseen.

– Tämä on ympäristökasvatusta ja paluu juurille ja maatiaiskanojen ulosmarssi. Kerromme suomalaisesta maatiaiskanasta, Marjaana Kovanen kertoo.

– Haluamme tuoda julki sitä, että kana on hieno eläin. Kanaa harvemmin ajatellaan yksilönä. Kanasta tulee mieleen suuri hälisevä parvi, mutta ne ovat tosi fiksuja otuksia.

Hakalan ja Kovasen yhdessä pyörittämässä Kanasirkuksessa on 14 kanaa ja yksi kukko. Kanat kuuluvat Kiuruvedeltä löytyneeseen kanakantaan. Ne osaavat hypätä esteitä, antaa jalkaa, hypätä renkaan läpi ja lentää käsivarrelle.

– Teemme tätä puolitoista kuukautta täyspäiväisesti. Se tarkoittaa kanojen kanssa puuhailua ja temppujen opettamista, Kerttu Hakala kertoo syyskuun alussa alkaneesta projektista, joka on Kulttuurirahaston rahoittama.

Lauantaina 1.10. Kanasirkus esiintyi Tertin kartanon Luomuruokatapahtumassa Mikkelissä. Hakala ja Kovanen uskovat, että Kanasirkus on Suomen ensimmäinen ainakin tällä nimellä.

– Luultavasti tämä on ensimmäinen kanasirkus, jolla on Kulttuurirahaston apuraha, Kerttu Hakala sanoo.

Katso yllä olevalta videolta, millaisia temppuja kanat osaavat.

Kerttu Hakala ja Marjaana Kovanen saivat 6500 euron apurahan Kanasirkus-projektiinsa.­

KANAN opettaminen on Hakalan mukaan tosi helppoa silloin kun kana tuntee olonsa turvalliseksi.

– Kana oppii paljon nopeammin kuin esimerkiksi hevonen. Monet koirankouluttajat harjoittelevat kanoilla. Kanoilla on hienovaraiset eleet.

Ensimmäiseksi kanalle opetetaan, että naksautus tarkoittaa palkintoa. Kanat tajuavat ruokakupin läsnäolosta, että tässä on jotain käynnissä.

– Kanoille on tosi luontaista, että nokitaan. Sellaiset temput, että nokitaan, ovat niille tosi helppoja, Kerttu Hakala kertoo.

Parasta kanojen koulutuksessa on Hakalan mukaan nähdä, kuinka kana nauttii oppiessaan uutta. Usein kanat alkavat kilpailla keskenään, kun ne huomaavat, että yhtä kanaa haetaan koulutukseen.

– Toiset kanat saattavat juosta sieltä ja olla huutamassa, että hei, minä seuraavaksi! Ainoa kukkomme on todella herrasmieskukko. Se ei hätäänny, että sieltä otetaan yksi kana.

Välillä tulee tilanteita, että kanat eivät tottele. Sekin vain naurattaa yleisöä.

KANAT ovat Hakalan ja Kovasen yhteisomistuksessa. Perheelliset naiset tutustuivat kanojen kautta muutama vuosi sitten, kun Marjaana Kovasen kanat tarvitsivat hoitopaikan ja Kerttu Hakala otti ne hoitoon.

– Siitä lähtien kanat tulivat joka kesä. Osa niistä muutti meille ja loppujen lopuksi kaikki kanat asuvat minun luonani, Kerttu Hakala kertoo.

Kanasirkuksen kanat kuuluvat Kiuruvedenkannan maatiaiskanoihin, jotka ovat suomalaisten kanojen säilytysohjelmassa. Kiuruveden Aittojärven kannan kanat ovat aika kookkaita, ja niillä on vähän erilaisia hautomistapoja. Noin joka viides kana hautoo.

– Maatiaiskannat kiinnostavat meitä.

Kerttu Hakala on filosofian maisteri ja Marjaana Kovanen on yhteiskuntatieteiden maisteri. Aiemmin Hakala on toiminut Urpolan luontokeskuksen toiminnanohjaajana. Kovanen on ollut monenlaisissa töissä.

– Olen tehnyt töitä maatiaisomenoiden kanssa. Tein graduni maatiaislehmistä kyytöistä. Maatiaiskannoissa on paljon hyviä ominaisuuksia ja jos ne häviävät, niitä ei saada koskaan takaisin, Marjaana Kovanen sanoo.

Suunnitelmissa on jatkaa Kanasirkuksen toimintaa apurahan päättymisen jälkeenkin. Seuraavaksi Kanasirkus nähdään pikkujouluissa. Maailmanvalloitus saa kuitenkin odottaa.

– Ei näiden kanssa pitkälle lähdetä. Ei matkustaminen ole kanoista mukavaa. Ihan lähialueella on tarkoitus olla, Kerttu Hakala sanoo.