Suomalaiset eläkeläiset elävät nuukasti. Pakosta ja elämäntavoista johtuen. He käyttävät elinikäisiä säästöjään, jotta ylipäätään pystyisivät selviytymään elämänsä ehtoossa. He ihmettelevät nykymenoa, jossa kuka tahansa voi tulla ulkomailta Suomeen tekemättä täällä päivääkään töitä, mutta saavat saman eläkkeen kuin he 50 vuoden työurasta. He eivät ajattele, että ulkomaalaisten saamat edut olisivat heiltä pois, mutta heitä loukkaa se, ettei heidän työtään suomalaisen yhteiskunnan hyväksi pidetä edes puupennin arvoisena.

Sanotaan, että työeläke on osa ansaittua palkkaa. 40 vuoden ahkerointi työelämässä on eläkkeellä ollessa 225 euron arvoinen kuukaudessa (työeläke miinus takuueläke). Eikä aina edes sitä. Hyvinvointiyhteiskunta kannustaa loisimaan ja tuhlaamaan kaikki rahat sitä mukaa kun sitä jostain saa. Sekä tulemaan ulkomailta Suomeen aikomattakaan koskaan tehdä mitään.

The Beatles esitti 1967 laulun ”When I’m Sixty-Four”. Olin silloin 17-vuotias ja mietin, miten kukaan voi voi olla noin vanha. Mutta vuodet vierivät hirmuista vauhtia. Tämän päivän kaksikymppiset ovat pian eläkeiässä. Mutta juuri kukaan, etenkään poliitikot, ei mieti edes kymmentä vuotta eteenpäin. Siksi Suomi ajautuu tuhoon ja eläkejärjestelmä on ensimmäisten joukossa, kun Suomi romahtaa.

Paulin aiempaa pohdintaa: Eläkeketjukirjepyramidin sytytyslanka kytee jo (2011) – Eläkeketjukirjepyramidin sytytyslanka palaa jo (2015)

Pientä eläkettä ei kannata edes ansaita

316.000 suomalaista saa eläkettä alle tuhat euroa kuukaudessa. Eläkettä maksetaan 1,5 miljoonalle suomalaiselle. Heistä 55 % on naisia, koska naiset elävät pitempään. 16.000 suomalaista saa eläkettä yli 5000 euroa kuukaudessa.

”Yksinasuva suomalainen on köyhä, jos kuukaudessa jää verojen jälkeen käteen alle 1185 euroa.” Tällä kriteerillä melkein 600.000 eli 39 % eläkeläisistä on köyhiä.

Vieraskielisiä yli 65-vuotiaita on vasta 15.000. Suomessa ei juurikaan keskustella maahanmuuttajien eläköitymisestä. No siinä onkin hidaste, koska tänne on tullut paljon ikänsä lapseksi valehdelleita. Vieraskielisiä on nyt 373.000, heistä 10 vuodessa eläköityy 29.000. Sitä seuraavan 10 vuoden aikana 49.000.

Esimerkkejä:

38 vuotta töissä ollut nainen saa eläkettä 1000,40 euroa

Hänen pikkuveljensä on ollut 35 vuotta ryyppyputkessa tekemättä päivääkään töitä. Sosiaalitoimisto rahoitti ryyppäämisen. Nyt hän saa eläkettä 900 euroa ja eläkeläisen asumistuen päälle. Viina maittaa edelleen.

Monet yrittäjät eivät ole hoitaneet eläketurvaansa tulojen vähyyden takia, ja saavat nyt alle tuhat euroa eläkettä

Afrikan sarvesta Suomeen tullut ei ole koskaan tehnyt päivääkään töitä Suomessa, takuueläke on 775,27e/kk + asumistuki. Jos hän tosiasiassa asuu Afrikassa, on eläkkeen ostovoima maasta riippuen jopa 10.000 euroa kuukaudessa.

Venäjältä Suomeen tullut saa takuueläkkeen, vaikkei olisi tehnyt mitään Suomessa. Hän saa eläkettä myös Venäjältä. Sitä ei aiemmin otettu huomioon Suomessa maksettavaa eläkettä laskettaessa. Nyt vähennys tehdään, mutta uutena kepposena ovat heidän omistamansa asunnot Venäjällä. Ne vuokrataan KELAlta pimeästi tai niissä asutaan itse pitkiäkin aikoja suomalaisella eläkkeellä – hulppeasti. Tällaista asumista on myös Virossa.

Suomessa on yli 100.000 kaksoiskansalaisuuden omaavaa henkilöä. Eläke- ja asuntohuijaaminen on helpointa juuri kaksoiskansalaisille. Kiinnijäämisriskiä ei juurikaan ole. Eniten kaksoiskansalaisista on venäläisiä (alle 30.000), mutta somalejakin on noin 5000.

Eläkeläiset omistusasuntoloukuissa

Suomalaisten lähiöiden rakentaminen aloitettiin 1960-luvulla. Pääkaupunkiseudun lähiöissä asuu omistusasunnoissa 70-80-vuotiaita eläkeläisiä, joiden eläkkeet ovat tuhannen euron tasoa. Kun asunnot on peruskorjattava ja tehtävä putkiremontit, nousevat vastikkeet niin korkeiksi, etteivät eläkeläiset pysty niitä maksamaan. Heidän on pakko myydä asuntonsa, ja muuttaa halvempiin asuntoihin, kauemmas pääkaupunkiseudulta. Pahimmillaan asunto on lahjoitettava pois tai myytävä pilkkahintaan, jotta pääsisi eroon vastikkeiden maksusta.

Marjatta

Tapasin yli 90-vuotiaan eläkeläisen Helsingissä. Kävimme yhdessä hänen pankkitilinsä ja tiliotteensa läpi ja ihmettelin, miten ihmeessä Marjatta (nimi muutettu) ylipäätään pystyy elämään. Rouva elää yksin vuokrahuoneistossa, jossa hän on asunut 45 vuotta, josta viimeiset 20 vuotta leskenä. Asunto on kaksio. Marjatta mietti, että pitäisi muuttaa yksiöön, mutta niidenkin vuokrat ovat kalliita. Eikä iäkkään ihmisen ole helppoa muuttaa uuteen asuntoon, vaikka sellaisen jostain saisi.

Rouva on syntynyt 1920-luvulla pula-ajan kynnyksellä. Äiti kuoli synnytykseen. Isä oli sairas ja pystyi hankkimaan vain vähäisiä tuloja perheelle. Perheen vanhemmat lapset, kolme poikaa ja kaksi tyttöä, joutuivat osallistumaan tulojen hankintaan 11-12 vuotiaasta alkaen. Marjatta meni naimisiin ja muutti miehensä kanssa Helsinkiin 30-vuotiaana. Työt olivat alkaneet heti kansakoulun päätyttyä ja jatkuivat Helsingissä.

Marjatan tulot eläkkeellä

Marjatta teki 35 vuotta työtä siivoojana Helsingissä. Työeläkelaki tuli voimaan 1962. Hänen oma työeläkkeensä jäi pieneksi 50 vuoden työstä huolimatta. ”Onneksi” aviomies kuoli ensin, jolloin hän saa leskeneläkkeenä puolet aviomiehensä eläkkeestä, koska heillä oli kaksi lasta. Kokonaiseläkkeeksi tulee indeksikorotusten jälkeen 1.197 euroa kuukaudessa verojen jälkeen. Marjatta maksaa veroja 118 euroa kk:ssa. Suomessa köyhät eläkeläisetkin maksavat veroja. Vanha sananparsi sanoo ”Ottaja, antaja, kananpaskan kantaja.”

Kodinhoitaja oli kaksi vuotta sitten neuvonut häntä hakemaan korotettua hoitotukea, 153 euroa kuukaudessa. Tietävätkö kaikki 90-vuotiaat tästä etuudesta?

Korotettua hoitotukea voi saada henkilö, joka tarvitsee joka päivä aikaa vievää apua useissa henkilökohtaisissa toiminnoissaan, kuten syömisessä, pukeutumisessa, peseytymisessä tai sosiaalisessa vuorovaikutuksessa tai paljon säännöllistä ohjausta ja valvontaa, kuten muistuttelua, patistelua ja silmälläpitoa.

Asumistuki on 303 euroa. Kokonaistulot 1653 euroa vaikuttavat suurilta, mutta ne eivät kuitenkaan riitä.

Kansaneläke on monelle pieneläkeläiselle merkittävä etuus. Kansaneläkkeen täysi määrä on 629 euroa kuukaudessa. Avio- tai avoliitossa tai rekisteröidyssä parisuhteessa oleville kansaneläke on korkeintaan 558 euroa. Jos työeläkettä ei ole lainkaan, maksetaan lisäksi takuueläkettä kansaneläkkeen päälle. Kansaneläkettä ei saa lainkaan, jos työeläke ylittää 1300 euroa. Kansaneläke alenee 50 % jokaisesta työeläke-eurosta.

Marjatta ei saa kansaneläkettä, koska hänen työeläkkeensä ennen veroja ylittää kansaneläkerajan.

Lumo-koti > VVO > Kojamo > ay-liikkeen verovapaat voitot

Marjatan asunnon vuokra on nyt 965 euroa kuukaudessa. Vuokra on noussut joka vuosi. Vuokranantaja Lumo Kodit Oy kuuluu VVO:hon eli uudelta nimeltään Kojamoon. Kojamo on koiraslohi, joka aikuisena on ahnas peto. Nimi sopii hyvin ay-liikkeen hallitsemalle ahnaalle vuokranantajalle.

Lumon Vuosaaressa olevien yksiöiden vuokra on noin 900 euroa, joten asunnon vaihtaminen pienempään ei toisi säästöjä. Muuttaminen halvempaan asuntoon pois kokonaan pääkaupunkiseudulta olisi 90-vuotiaalle kohtuutonta. Muutto kodistaan 45 vuoden asumisen jälkeen voi koitua pikakuolemaksi.

Kojamon liikevaihto (=vuokratuotot) olivat viime vuonna 337 miljoonaa euroa. Tilikauden voitto ennen veroja oli 267 M euroa. Se sisältää kansainvälisen tilinpäätöskäytännön mukaan tuloutettuja arvonmuutoksia 126 miljoonaa. Osinkoja tuloksesta jaettiin 50 miljoonaa euroa vakuutusyhtiöille Ilmarinen ja Varma sekä ay-järjestöille. Kaikki nuo tahot saavat osingot verovapaasti.

Suomalaisten eläketurva on monella tavalla mielenkiintoinen kupla. Kojamon vuokria eivät kaikki asukkaat pysty maksamaan ja ne maksetaan asumistuesta. Korkeista vuokrista jaetaan suuret osingot.

Menumat – puhuva jääkaappi

Marjatta ei enää kykene laittamaan itse ruokaa, koska hänen kätensä ovat sairauden runtelemat. Kahvinkeitto vielä onnistuu.

Puhuvaan jääkaappiin tuodaan kahden viikon ruoat kerralla, sillä annoksia on tilattava kerralla vähintään 12. Perinteistä suomalaista ruokaa kuten uunimakkaraa, siskonmakkarakeittoa ja janssonin kiusausta. Yhden annoksen hinta on 5,57 euroa. Lisäksi maksetaan joka päivältä 2,35 euron palvelumaksu. Maaliskuussa tilattujen ruokien maksu oli 159 euroa.

Lounasruokaravintoloissa siskonmakkarakeiton saa 6-9 eurolla ja lisukkeina salaatin, leivän, juomat ja jälkiruoan.

Marjatta saa päivässä vain yhden aterian, joko lounaan tai päivällisen. Ei voi mitään, että mieleen tulee VOK-ateriat nuorille miehille: aamupala, lounas, päivällinen ja iltapala plus kaikki vaatimansa välipalat – ja kaikki tietenkin maksuttomasti.

”Parikymppinen toimittaja testasi viikon vanhusten kotiateriapalvelun valmisruokia ja sai tarpeekseen perunasta.” Puhuvan jääkaapin perunamuusi ei ole isoäidin perunamuhennosta koskaan nähnytkään.

Näitä vanhusten ruokia kannattaa verrata kuvakollaasiin turvapaikanhakijoiden ruokajuhlista, jossa ilmaista ruokaa riittää ja vähäpukeisia suomalaisia naisia. Suomalaisnaisilla riittää aikaa irakilaisten viihdyttämiseen, mutta ei heitä saisi vanhainkotiin vanhuksia ulkoiluttamaan.

Kodinhoitopalvelut

Marjatta asuu kotona, mutta hän ei enää pärjää omin voimin. Siksi hänen luonaan käy joka päivä kodinhoitaja. Helsingin kaupunki veloittaa käynneistä 235 euroa kuukaudessa. Maksu on sitä suurempi, mitä suurempi eläke hoidettavalla on.

Kaupunki säästää suuria summia, kun se yrittää pitää vanhukset kotonaan niin kauan kuin mahdollista. Laitospaikkoja on vähennetty reippaasti, mistä on aiheutunut pahimmillaan vanhusten heitteillejättöjä.

Huonokuntoinen iäkäs nainen olisi joutunut maksamaan Ilolansalossa 4000 euroa kuukaudessa asumisestaan. Tällaista summaa ei ole kuin rikkailla käyttää elämänehtoolla. Hän sinnitteli yksin kotona, kunnes tilanne oli niin vaikea, että hänet otettiin hoitokotiin. Maksu oli kaikki eläkkeet, paitsi 150 euroa, jonka saa käyttää itse kuukausittain.

Laitokseen meno tarkoittaa lopullisia jäähyväisiä omalle entiselle elämälle. Paluuta ei ole, koska laitosaikana rahat eivät riittäisi edes omistusasunnon hoitovastikkeeseen. Naisen kunto huononi, vaikka ympärillä oli hyvää hoitohenkilökuntaa 24/7. Ihmisen terveys kun on kiinni muustakin kuin hyvästä hoidosta, etenkin mielialasta.

Elämänlaatua parantaisi paljon pelkästään se, että työttömyyskorvauksen vastineeksi velvoitettaisiin työttömiä ulkoiluttamaan laitoksissa olevia vanhuksia edes 2-3 kertaa viikossa.

Lopuilla rahoilla ruokaa, lääkkeitä ja kodintarvikkeita

Perusmenojen jälkeen Marjatalle jää 295 euroa kuukaudessa. Niillä hän ostaa lääkkeitä, ruokaa (kahvia, leipää jne), välttämättömiä kodintarvikkeita kuten pesuaineita ja vessapaperia sekä maksaa kännykän ja turvapuhelimen kk-maksun (50 euroa). Taksimatkoja Marjatalle kaupunki maksaa yhden viikossa asiointeja varten. Kauppaan hän ei enää omin voimin pääse.

Ostoksia varten hän oli nostanut helmikuussa kaksi kertaa 80 euroa, maaliskuussa ei mitään. Suomalaisia vanhuksia kunnioitti nuori mies, joka varasti kaupan kassajonosta tulleen Marjatan lompakon. Siitä varovaisuus kertanostoissa.

Rahat eivät riitä. Marjatta käyttää elämiseen elinikäisiä säästöjään, jotka alkavat huveta. Hänen suurin huolensa onkin, millä hän elää sen jälkeen kun säästöjä ei enää ole.

Eläkkeet nousevat – hinnat nousevat nopeammin

Eläkkeitä on heikennetty useaan otteeseen viimeisen 20 vuoden aikana. On tehty isoja korjauksia kuten eläkepalkkaperusteen heikentäminen, iän mukaan tapahtuva alentaminen elinaikakertoimella ja eläkeiän korottaminen. Sitten on pienempiä heikennyksiä, joita ei aina heikennykseksi huomaa. Esimerkiksi indeksikorotuksen laahaaminen aina vuoden perässä ja indeksin irrallisuus todellisesta elämästä.

Ennen sotia syntyneiden eläkeläisten eläkkeet ovat 15-20 prosenttia korkeammat samasta työstä kuin suurten ikäluokkien eläkeläisillä. Vuodesta 2005 alkaen eläke maksetaan koko työuran palkkojen mukaan. Aiemmin eläkkeet perustuivat viimeisten parhaiden työvuosien palkkoihin. Tätä eläkelaskentatapaa on heikennetty useaan kertaan. Ei ole mitään syytä epäillä, etteikö heikennyksiä jatkettaisi tulevina vuosikymmeninä.

Sosiaali- ja terveysministeriö vahvisti lokakuussa työeläketurvaa koskevat indeksit vuodelle 2018. Viime vuoteen verrattuna työeläkeindeksi nousi 0,55 prosenttia ja palkkakerroin 0,14 prosenttia. Työeläkeindeksiä laskettaessa palkkojen muutoksen osuus on 20 prosenttia ja hintojen muutoksen 80 prosenttia. Tästä on riittänyt kansalaisliikkeelle valittamista huonosta kohtelusta. Liike haluaa, että palkkojen muutos korottaisi täysimääräisesti eläkkeitä.

Ystäväni eläke nousi vuoden alussa 5,50 euroa 1000 euroon eli juuri tuon 0,55 %. Korotuksesta otettiin veroina takaisin 0,50 euroa.

Tarkistin mielenkiinnosta korotukset. Tilastojen 1 desimaalia käyttäen hinnat nousivat 0,7 % viime vuonna ja palkat 0,2 %. Näistä yhteensä tulisi 0,598 %:n korotustarve. Mutta mutta. Hinnat ovat nousseet tänä vuonna tammi – maaliskuussa 0,593 %. Kansalainen häviää aina.

Jos Senioriliike olisi saanut tahtonsa läpi, olisi eläkkeitä korotettu tämän vuoden alussa vain 0,2 %. Koko melske on ollut turhaa. Nyt eläkkeellä on ihmisiä, joiden töitä ei enää ole. Miksi heidän eläkkeensä pitäisi nousta peliohjelmoijien palkkojen korotusten vauhdissa.

Pohdin vuosia sitten, että inflaatio on valhe. Se lasketaan alhaisemmaksi kuin mitä kansalainen sen tosielämässä kokee. Tuskin mikään on muuttunut. Vuosi sitten HSL korotti Vantaan kk-seutulipun hintaa 4,10 euroa. Vuoden alun eläkekorotus ei muuhun riittänytkään.

”Palkkakertoimeksi vahvistettiin 1,391. Vuoteen 2017 verrattuna palkkakerroin nousee 0,14 prosenttia. Palkkakerrointa käytetään tulevan työeläkkeen laskennassa. Sillä tarkistetaan vuosiansiot eläkkeen alkamisvuoden tasoon. Palkkakertoimessa palkkojen muutoksen osuus on 80 prosenttia ja hintojen muutoksen 20 prosenttia.”

Laitoshoito, tehostettu palveluasuminen tai kotihoito

Laitoshoidossa asiakkaan maksu määrätään asiakkaan eläkkeen mukaan. Laitoshoito saa maksaa korkeintaan 85 % nettotuloista. Vanhukselle pitää jättää käyttörahaa 108 euroa kuukaudessa.

Tehostetussa palveluasumisessa kunta tai muu palvelujen järjestäjä päättää maksun suuruuden. Kaipa silloinkin tavoitteena on viedä eläkeläisen rahat ennen kuin päivät ovat täynnä. 90-vuotiaan ikäihmisen omat lapset ovat jo eläkkeellä, joten eivät he perintöä tarvitse. Parempi kunta kuin uskonnolliset lahkot, jotka kilvan käyvät ikäihmisten luona perintöä kärttäen.

Asiakasmaksut harvoin riittävät hoidettavan ikäihmisen palvelun aiheuttamiin kuluihin. Laitoshoito tunnetusti on erittäin kallista. Yhteiskunnan kannalta tilanne vain pahenee. Ennusteiden mukaan länsimaissa joka kolmas elää yli 100-vuotiaaksi vuosisadan vaihtuessa. Vain pieni osa ihmisistä on aidosti työkykyinen 70-vuotiaana. Ja vaikka olisikin, motivaatio työhön voi olla heikko, jos eläke on sama vaikkei olisi koskaan tehnyt päivääkään töitä.

Tehokkain ratkaisu olisi lopettaa lääkkeiden ja hoitomenetelmien kehittäminen verorahoilla.

Kuoleman odotusta

Ihmiset ovat eriarvoisia eri elämäntilanteissa

Hyvinvoivissa lapsissa on tulevaisuus

Opiskelijat ennen ”Meissä on tulevaisuus”

Maahanmuuttajien osaaminen voi tuoda kunnalle kultamunia, jotka luovat vaurautta ja hyvinvointia kaikille kuntalaisille

Ikäihmiset ovat ongelma, josta yritetään päästä eroon halvalla.

Suomalaisesta lapsesta ja nuoresta, maan toivosta, tulee ongelmajätettä, kun hän ei enää eläkeläisenä pysty kartuttamaan yhteistä kassaa. Muualta tulleesta tulee ihmisarvon ikoni ja Suomen toivo, kun hän laskee jalkansa maamme kamaralle. Tällöin rahasta puhuminen on karkea ihmisarvon loukkaus.

Sote-uudistuksella tavoitellaan kolmen miljardin euron säästöjä suhteessa nykyiseen kustannuskehitykseen. Tästä 0,7 miljardia tulisi vanhuspalveluista. Jotta se olisi mahdollista 40 % ympärivuorokautisen palveluasumisen asiakkaista siirrettäisiin kotihoitoon. No, tavoitteet eivät tule toteutumaan, mutta silti vanhusten hoitoa tullaan heikentämään.

Parhaassakin laitoksessa eläkeläisen elämä olisi kuoleman odotusta. Marjatan kaikki omanikäiset ystävät ja sukulaiset ovat kuolleet. Hän ihmetteleekin, eikö hän pääse koskaan pois tästä maailmasta. Päivät ovat tylsiä. Vaihtelua tuovat kodinhoitajien sekä omien lasten ja lastenlasten käynnit. Aika kuluu televisiota katsellen (YLE veroakin tulee maksettavaksi). Hän kuitenkin lukee edelleen Helsingin Sanomia (439 euroa vuodessa – Marjatta saa sen lahjaksi lapsiltaan) ja on selvillä maailman nykyisestä hulluuden tilasta siinä määrin kuin YLE ja HS yleisölle kertovat.

Marjatta äänestäisi edelleen sosialidemokraatteja, jos jaksaisi mennä äänestyspaikalle. Näin hyvin toimii valtamedian aivopesu. Vaikka hän ihmettelee, ettei kaikki ole yhteiskunnassa hyvin, hän saa niin valikoitua tietoa mediasta, ettei hän osaa nähdä, että nykymeno on politiikkojen tekemien valintojen seurausta.

Mitä mieltä on kehittää uusia lääkkeitä ja hoitotapoja, jotta ihmiset voisivat elää kurjia viime vuosiaan pitempään. Mietin, että jos elämäni on joskus Marjatan elämää, laitan jokaiseen taskuuni viiden dollarin setelin ja lähden kävelemään Angolan metsiin. Näin pääsen eroon rahoista ja hengestä vielä saman päivän aikana. Eutanasian laillistaminenkaan ei auttaisi elämän ankeuteen.

—

Tilisanomat lehti 3/2018 ilmestyy netissä ja paperilehdessä 24.5.18. Siinä kirjoitan yrittäjien eläkkeistä.

Yrittäjä olemattomalla eläkkeellä

Viime vuonna edesmennyt vanhin sisareni kertoi eläkepäiviensä vietosta vielä voimiensa tunnossa ollessaan. Hän päätti selostuksensa ”… voi hemmetti, kun elämä voi olla tylsää.”