USKOK je, nakon provedene istrage, pred Županijskim sudom u Zagrebu podigao optužnicu protiv šestoro hrvatskih državljana: Marine Lovrić Merzel (1963.), Silvia Kobeščaka (1978.), Željka Žužića (1958.), Dalibora Rožankovića (1979.), Bernarda Popeca (1972.), Zvonka Rožića (1953.) i trgovačkog društva Lav auto Popec zbog počinjenja kaznenih djela zlouporabe položaja i ovlasti, primanja i davanja mita, pranja novca, krivotvorenja službene ili poslovne isprave, poticanja na zlouporabu položaja i ovlasti te pomaganja u zlouporabi položaja i ovlasti.

Nakon podizanja optužnice, oglasila se i Marina Lovrić Merzel koja je najavila da će se žaliti. - Ono što mogu reći je da ćemo se žaliti i da ću sigurno dokazati svoju nevinost i da sam radila sve u skladu sa zakonom, kao i svi drugi na tom mjestu - kazala je bivša županica.

Optužnicom se prvookrivljenoj Marini Lovrić Merzel, u vrijeme dok je bila županica Sisačko-moslavačke županije, stavlja na teret da je od lipnja 2011. do rujna 2013. godine, nakon što je Županijska skupština donijela odluku o prodaji 57,33 posto poslovnih udjela Županije u društvu Ceste Sisak, od trećeokrivljenog Željka Žužića, kao stvarnog vlasnika trgovačkog društva IGM Turopolje, zainteresiranog za stjecanje navedenih udjela, zatražila da joj isplati 100.000 eura mita kako bi njegovu društvu, bez obzira na druge zainteresirane kupce i mogući interes udjeličara društva s pravom prvokupa, osigurala stjecanje navedenih poslovnih udjela. Nakon što joj je Žužić krajem kolovoza 2011. godine predao traženi iznos od 100.000 eura bivša je županica, izmjenom utvrđenih uvjeta ugovora, osigurala zaključenje ugovora o prodaji i prijenosu poslovnih udjela tvrtki Željka Žužića u čije ime je ugovor potpisao drugookrivljeni Silvio Kobeščak, direktor tvrtke.

Bivšu županicu je, u vrijeme prodaje, odvjetničko društvo, unajmljeno da provede prodaju Cesta Sisak, pismeno upozorilo da bi prodaja cesta IGM Turopolju mogla dovesti do štete po Županiju, no ona se na to nije obazirala. No, kad je druga tvrtka, Elektrocentar Petek iz Ivanić-Grada, koja je imala pravo prvokupa Cesta Sisak jer je otprije posjedovala dio udjela u toj tvrtki, zbog neosnovanog odbijanja zaključenja ugovora pred Trgovačkim sudom u Zagrebu protiv Županije pokrenulo parnični postupak zbog nadoknade štete, M. Lovrić Merzel je potpisala sudsku nagodbu kojom se Županija tom društvu obvezala isplatiti 200.000 kuna, za koji iznos je, smatra USKOK, oštećen proračun Županije jer je županica bila svjesna štete koju čini prodajom tvrtke IGM Turopolju.

Stan u Zadru

Nadalje, USKOK Marinu Lovrić Merzel, aktualnu saborsku zastupnicu, tereti da je, u namjeri prikazivanja da je novac koji je kao mito primila od Željka Žužića stečen na zakonit način, počinila kazneno djelo pranja novca, i to na način da je, od kolovoza 2011. do rujna 2012. godine, u Sisku i Zadru, s četvrtookrivljenim Daliborom Rožankovićem, njezinim nećakom koji je znao da je novac stečen kaznenim djelom, dogovorila da će kao stvarna vlasnica nekretnine u Zadru na njegovo ime kupiti i urediti te formalno upisati tu nekretninu. Sukladno dogovoru, bivša županica je od primljenog iznosa od 100.000 eura za 680.074,65 kuna kupila stan u Zadru površine 85,40 metara četvornih s kućnim vrtom i dva parkirna mjesta, formalni vlasnik kojega je njezin nećak, a preostalim iznosom je platila unutarnje uređenje stana.

Osim toga M. Lovrić Merzel se tereti da je, od veljače 2012. do srpnja 2013. godine, unatoč činjenici da je Županijska skupština donijela odluku o gradnji Zavoda za hitnu medicinu na lokaciji Jodnog lječilišta u sklopu Opće bolnice Sisak, sukladno dogovoru i na traženje petookrivljenog Bernarda Popeca, direktora sedmookrivljenog društva Lav auto Popec, poduzela sve kako bi osigurala da Županija za potrebe Zavoda za hitnu medicinu od te tvrtke kupi nekretninu i to po cijeni znatno većoj od stvarne.

S obzirom na to da se radilo o prostoru bivšeg autosalona, neadekvatnog za potrebe Zavoda za hitnu medicinu, Županija je, nakon što je bivša županica s B. Popecom zaključila ugovor o kupoprodaji navedene nekretnine za iznos od 9.800.000 kuna, za dodatne radove na prenamjeni prostora platila 1.435.949,61 kunu. Na taj je način, na ime razlike između plaćene i stvarne vrijednosti predmetne nekretnine, bivšem vlasniku prostora pribavljena nepripadna imovinska korist od 4.139.738,74 kune dok je Županija oštećena za taj iznos uvećan za troškove izrade dokumentacije i prenamjene prostora, odnosno ukupno za 5.652.194,35 kuna.

Imenovanje članova Savjeta županice

Optužnicom se bivšoj županici stavlja na teret i da je, od lipnja 2009. do travnja 2014. godine, donijela više odluka i rješenja o osnivanju i imenovanju članova Savjeta županice za što im je neosnovano isplaćivana mjesečna naknada od 5.000 kuna neto, iako je znala da oni iste poslove zbog kojih su imenovani za članove Savjeta već obavljaju u okviru tijela Skupštine i pravnih osoba Županije te da za to primaju odgovarajuću naknadu, odnosno plaću. Na opisani način proračun Županije je s osnova isplaćenih naknada i pripadajućih davanja oštećen za ukupno 6.032.222,36 kuna.

Osim toga, M. Lovrić Merzel je s pojedinim vijećnicima Županije, prijateljima i osobama rodbinski povezanim s članovima njezine obitelji, neosnovano zaključivala ugovore o djelu na temelju kojih im je isplaćivana naknada, iako je znala da se ugovoreni poslovi i usluge neće izvršavati jer Županija za njihovo obavljanje nije imala nikakve potrebe. Među takvim ugovorima je i 81.450 kuna isplaćenih rođakinji bivše županice Snježani Rožanković temeljem ugovora o djelu za prikupljanje, sređivanje, evidentiranje i obrada podataka vezanih za suradnju Županije s medijima, ali i ugovor s tadašnjim čelnikom HVIDRA-e Sisačko-moslavačke županije Markom Klasanom, kome za pružanje konzultantskih usluga vezanih uz prava hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i njihovih obitelji s područja Županije, isplaćeno 104.137,91 kuna.

Time je, smatra USKOK, osobama s kojima su zaključeni ugovori o djelu pribavljena nepripadna imovinska korist od ukupno 364.639,02 kuna, a Županija je s osnova isplaćenih naknada i pripadajućih davanja oštećena za ukupno 673.693,81 kuna.

Županija plaćala privatne ručkove

Osim navedenog, Županija je po nalogu bivše županice Marine Lovrić Merzel od svibnja 2005. do kraja 2013. godine, u više navrata plaćala troškove konzumiranja jela i pića na raznim sastancima, privatnim ručkovima, proslavama rođendana te troškove nabave prehrambenih artikala za privatne potrebe, čime je Lovrić Merzel pribavila nepripadnu korist od 59.636,45 kuna, a Županija je oštećena za ukupno 326.381,71 kunu. Također je županica od 2005. do 2013. godine, službenim karticama plaćala privatne troškove za konzumaciju hrane i pića te goriva, čime je sebi, na štetu Županije, pribavila nepripadnu imovinsku korist od 164.773,00 kuna.

Konačno, nekadašnju SDP-ovu županicu se također tereti da je tijekom lipnja 2009. godine, od Zvonka Rožića, tadašnjeg voditelja Uprave šuma Podružnice Sisak, zatražila da djelatnici Uprave šuma, Podružnica Sisak obavljaju sve poslove potrebne u vezi pripreme, organizacije i održavanja njezine svadbene svečanosti. Prekovremeni rad djelatnika Uprave šuma, Podružnica Sisak Ž. Rožić nije naplatio od bivše županice čime joj je, na štetu Hrvatskih šuma, pribavljena nepripadna imovinska korist od 9.636,22 kune.

>>Marina Lovrić Merzel: Dokazat ću svoju nevinost, sve sam radila po zakonu

>>Službenu karticu Marina Lovrić Merzel je peglala u hotelima

>>Jesu li suci apsolutno neovisni? Skidaju s vlasti dok istraga traje

>>Marina Lovrić Merzel dala ostavku