Nakon pređenih 82. kilometra video sam svašta mogu vam reći.





Krenuo sam na Biciklu koji nije bog zna šta, ali činjenica da sam prešao više od hiljadu kilometara na istom, nije mala. Spakov'o se i krenuo. Ako ikoga zanima ruta kojom sam išao to će biti 25 maj>Brankov most>Ada>Ostružnički putem do Glavnog put za Obrenovac i zako isto nazad.

Verujem da vas ne zanima previše kako je prošao moj put osim što je bilo zabavno i u nekim delovima umalo d'izginem zbog kamiondžija koji i ne mare za vaših "zakonom dozvoljenih" 0.5-1 metar od desne ivice.





Za one koji nisu čuli vesti, ovih dana se radi na čišćenju Obrenovca i okoline. Elem, da pređem na stvar.

Kako sam vozio biciklo pored reke Save, nije se osećao neki poseban smrad. Više na neki mulj i prljavštinu, onako kako naše reke obično "mirišu", nažalost. Ali čim sam stupio u opštinu Barič koja je neposredno pre Obrenovca, osetio se specifičan smrad. Čitao sam vesti i pisali su o tom neprijatnom mirisu koji vlada Obrenovcom, ali nikada nisam mislio da je baš toliko neprijatan. Taj smrad me je podsećao na mešavinu raznih neprijatnih smradova. Pre svega životinjskih fekalija, mrtvih životinja i truleži. Možda je bila trulež ili nešto drugo, ali nisam pokušavao da previše uživam u tom mirisu.







Na ulazu u Obrenovac, prekoputa hotela na zanimljivu mobilnu stanicu za prenos GSM/Radio signala. Preko puta nje su bile smeštene kućice/šatori crvenog krsta.





Nastavljam pravo do centra Obrenovca u malu turu. Nisam hteo da se zadržavam puno,zbog prašine i tog nekog mog skepticizma od bolesti. Naroda nije bilo nešto puno, mada je ona mala crkvica u centru imala poveći broj ljudi u svom dvorištu zbog česme gde je narod punio balone vode. Video sam tek nekoliko ljudi da nose hirurške maske, ostali i ne baš. Ulice su bile pune smeća,uništenih stvari i stolarije. Nekako mi se činilo da je ovo više bilo masovno čišćenje šuta iz Obrenovca, nego čišćenje uništenih stvari zato što su u tim gomilama većinom bile stare stvari koje nikome ne trebaju. Ovo je slika prekputa Autobuske stanice.





Karađorđeva Ulica(trebalo bi da bude)





Većina ulica i puteva ka delovima Obrenovca su bili kontrolisani Policijom i Vojskom,a ja sam imao priliku da razgovaram sa ovim vojnikom koji je čuvao baš ovu ulicu. Pitao sam ga:

-Da li su maske obavezne za nošenje i da li postoji opasnost od nekakve zaraze?

A on mi je odgovorio mi je sa:

- Vidi, da ti kažem nešto. Nama su rekli da maske nosimo zbog prašine dok su nam delili iste. Za zarazu ti ne mogu dati konkretan odgovor, ali sumnjam da je ima bilo gde.

Na nekim mestima u Obrenovcu su postavljeni rezervoari sa čistom vodom poput ovog:





Grad je bio pun kamiona,vojske i policije. Policija je bila veoma neprijatna, jer su me bukvalno oterali iz jedne ulice. Dok je vojska bila začudo fina i kulturna, prema jednom civilu kao što sam ja. Kasnije sam naišao i na pripadnike žandarmerije koji su sedeli sa lokalnim stanovništvom kod nekog bifea. Iz njihovih osmeha mogao sam da zaključim da su bili prijateljski nastrojeni . Dok sam vozio još malo po Obrenovcu primetio sam da od prodavnica NIŠTA nije radilo. Jedine prodavnice koje sam video da rade jesu neki dragstor koji je bio polu-prazan, bife u kom su neki besposlenici pili pivo i možda neki kafić. Sve ostalo zatvoreno ili obijeno ili u rekonstrukciji.













Nisam se puno zadržavao u Obrenovcu, ali trenutno stanje nije baš najbolje, Nadam se brzom oporavku grada. Imam još slika u ovom albumu ako nekog zanima





dodatak:

Kada sam se vraćao kući, kod Ostružnice mi je izleteo jedan pešak, koji je bio poseban i ne baš tako brz.

Pomogao sam mu da pređe put :)













Sve što sam izostavio dodaću vremenom. :)









Nakon 2 nedelje od kako je poplavljen Obrenovac imao sam jaku želju da posetim ovaj grad i pre svega put do istog. Hteo sam da vidim kakvu štetu je nanela poplava i kako se saniraju posledice. Naravno, šta je to teško, odeš na Autobusku Stanicu kupiš kartu do Obrenovca i nakon sat vremena vožnje se magično teleportuješ tamo. Problem je to što nisam video nikakvu zabavu u tome. Pa sam hrabro odlučio da krenem biciklom do Obrenovca.