Slika glavnog lika Cat Claw

Redakcija YU STRIP-a je 1981. godine želela da obogati sadržaj magazina stripom koji bi po duhu bio blizak tradiciji američkih superheroja. Čak je bilo i zamišljeno da se oforme timovi scenarista, olovkara i tušera. Od svih pozvanih autora, odazvali su se jedino Toza Obradović i Bane Kerac sa tri predloga: GEA, kao pandan Konanu tj. Crvenoj Sonji, CAT CLAW kao zenska verzija Spajdermena i CYBORG kao...hm, Terminator tada još nije postojao. Bane je uradio po tri-četiri strane od svakog predloga u olovci i one su ponuđene mahom beogradskim strip crtačima da budu tušeri. Većina njih je to sa gadjenjem odbila, a od onih koji su prihvatili polovina nije ozbiljno shvatila posao, a druga polovina jednostavno nije ni bila sposobna da se upusti u takvo nešto. Eee, da su znali da će Ket Klou biti objavljena u Americi, Francuskoj, Holandiji, Švedskoj, Norveškoj, Turskoj... Na kraju, sve je ostalo na Banetu, a pošto je Bane vec radio Kobru punom parom (epizode sa Sindi) dva superheroja su morala da otpadnu. Izabrana je Cat Claw kao najbliža Banetu koji je oduvek obožavao Džonija Romitu Starijeg, bez diskusije najboljeg crtača Derdevila i Spajdermena.

Prva epizoda (Otrovne kandže / Bane Claws) je bila uradjena po svim Marvelovskim pravilima uključujuci i pojavu Pitera Parkera na klupi u parku, ali se brzo pokazalo da je to, ustvari, ćorsokak. Slavko Draginčić je pokušao da unese malo nereda u Sten Lijeve klišee, ali zbog brojnih obaveza nije mogao da prihvati mesto stalnog scenariste.

Preuzevši na sebe i scenario, Kerac je dobio priliku da sve okrene naglavce. Toliko naglavce da su nepažljivi čitaoci i kritičari odmah proglasili Ket Klou za parodiju. Srećom, većina je odmah shvatila da je Cat Claw najobičniji super-heroj, ni bolji ni gori od ostalih, ali sa jednim značajnim dodatkom: ionako apsurdne superherojske situacije su dovedene do još većeg apsurda. Prosto rečeno, Banetu nista nije bilo sveto. Mešao je žanrove (obični trileri, sapunice, horori i SF), zlobno dovodio klišee do ekstrema (ljigavo"umiranje" Fila Fajerbola na Xtrimitinim rukama), pravio pravu Mak Senetovsku komediju (jurnjava Kate, Ketminatora, policije, Bande Helovinaca i TV ekipe po ulicama Sitija), da bi već u sledećoj epizodi radio najozbiljniji strip na svetu (dramsko razotkrivanje Dr. Stina), ubacivao likove iz svog privatnog okruženja (supruga-TV reporterka, kum kao vozač taksija, kolega Igor Kordej dok crta Velikog Bleka što je apsolutno nespojivo itd.), izmišljao kretenske onomatopeje (DUMUOKO, RASPIZD, TJORAAAK i sl.), koketirao sa muzikom (Helovinci, Eithne N'Bhraonain), filmom (Berthold Schwartzenberger) i drugim stripovima (od Fantoma preko Ripa Kirbija do Snupija itd.). Vrhunac nekritičnog gluparanja je svakako lik Cameron Hill-a (James Walter zvuči bezveze, zar ne?) koji je spoj samog Baneta i James RedHeat Belushija i stvoren je samo zato da ne bi Katu neko drugi potucao ( težak slučaj ljubomoricne paranoje, šta li?). Bane nikad nije izbegavao da proturi neke svoje trenutne ili trajne opsednutosti i da ih podeli sa čitaocima smejuci se na svoj ili njihov racun (vecina naslova epizoda su iskreveljene - ne iskrivljene, nego bas iskreveljene- verzije naslova poznatih filmova (mahom Istvudovih), r'n'r pesama ili hevi metal albuma. Pretakanje muškog šovinizma u uvrnuti feminizam je u stripu o Cat Claw redovna pojava i često izvrgava ruglu i jedne i druge. Toliko, da prave feministkinje izgledaju same sebi kao krotke domaćice, a macho tipovi ionako ništa ne shvataju, posebno ne onu scenu gde pobesnela Kata lomi jaja "sirotom" silovatelju. Ima tu nešto i od Banetove prikrivene Vigilante prirode (Eastwood - Bronson connection), ali se iskreno nadamo da crtač neće početi da rovari po kontejnerima i da se vere po krovovima.

Sinopsis stripa Ket Klou je relativno prost. Karolinu Konor, studentkinju biologije je ogrebala mačka ozracena zracima iz sigma-trona (genijalno, a?) i ona je postala žena, pardon, devojka mačka koja vidi u mraku, može da uvlaci i izbacuje nokte, ima proporcionalno uvećanu snagu, uvek se dočeka na svoje sto bi rek'o Iwantout - o’boy dugačke noge i, pretpostavlja se, poblesavi u februaru. Za razliku od ostalih super-heroja kojima je kostim svetinja, Ket Klou redovno dere svoje mrežaste (kurvanjske?) čarape i gubi delove kostima u bitkama (istina, češće gornji deo nego donji, ali samo zato sto Bane ipak pazi da Cat Claw bude erotična, a ne Hard Core heroina).

Po nekim merilima, daleko su interesantniji likovi oko nje. Dr. Brjus Bejker (opet Istvud), naučnik koji se pretvara u čudovište (opet genijalno, a?); Poručnik Betlbol Bulit, hipohondrični policajac sa razlicitim očima (zamišljen kao pandan Džoni Džemisonu, ali je po količini žući daleko nadmašio uzor), potencijalni pacov i otac novinara Fila Fajerbola koji je trebalo da bude sidro za internu 'love story' stripa, ali je ispalo da je on samo neuspešni muž Renate Rouzblad zvane Ikstrimiti, koja je dobila nadimak akonto svog plućnog talenta i koja je pravi primer ženskog negativca-ne zna šta hoće, a to što hoće, hoće odmah; Bertold Švarcenberger aka Ketminator, povremeni Grgur Monstrum i stalni Ikstrimitin švaler koji toliko voli Katu da bi je najradije ubio; Dr. Sigismund Mors, Grgurov tvorac i jedan od retkih koji su u stripu poginuli (čak dva puta); Nindža Detbringer, patološki ubica; Volter Sokli (Istvud, još jednom), šef Kamerona Hila, a u stvari keltski ratnik zaštitnik i njegova deca - druid Nikolas i ratnica Eithne; Vorlok, veštac zadužen za povratak tri sectice na zemlju; Džini Džouns-otkačena Katina cimerka kao oličenje svega što bi pravi muškarac odmah odveo u krevet, jedina crnka s mozgom plavuše; Klajv Karson-priglupa i napola poštena gomila mišića; frustrirani student Stiven zvani Oko Sokolovo alias Dr. Stin i ostali Helovinci koji su svi dobili imena po pesmama HM grupe Helloween (Dr. Stein, Gorgar, Iwantout, Rise & Fall); Kameron Hil, mešavina Prljavog Harija, detektiva Ridžika i Sledž Hamera što ce reći: živčani siledžija frustriran mišelinkom koju nosi oko struka i beskrajno nesrećan ako neko ima veći od njegovog (misli se na revolver), al' zato dobar u duši k'o pekarska pripravnica: i gomila medijski poznatih lica i Banetovih licnih prijatelja (Herman-barmen, Sergio Aragones sticenik psiičke ustanove, Ervin Rustemagić-gazda (a i šta bi drugo?) bara na ćošku, Lena Olmark-urednica svedskog magazina MAGNUM kao rvačica u blatu, Sigbjorn Stabursvik-urednik norveškog MAGNUMa kao mutant iz Valhale, Manfred Zomer, Paolo Eleuteri Serpieri, Žan Žiro, Aksl Rouz-pajkan, Bivis i Bathed-nacrtani realisticki, Ken Parker, Arnold Švarceneger- Pajaminator, Rob Halford, La Bjonda, Tank Girl, Talični Tom itd.)...