Dvojica djelatnika šljunčare u Malom Bukovcu u Varaždinskoj županiji pokušala su spriječiti troje razbojnika u krađi drva koja su tovarili u kombi. No razbojnici su ih napali i ozlijedili 28-godišnjaka, a potom su na automobilu u vlasništvu 67-godišnjaka kamenjem i ciglom razbili sva stakla i svjetla te pobjegli. Među njima bio je i maloljetnik te 39-godišnja žena. Najnoviji je to slučaj koji je uznemirio mještane Općine Mali Bukovec, u kojoj je u posljednjih godinu dana broj kaznenih djela porastao za čak 40 posto! Na Badnjak je u Župancu, selu s 200 stanovnika, pretučena i opljačkana 82-godišnja starica.

– Provalili su joj u kuću i istukli je tako da je završila u bolnici. Sad je smještena u Dom. Ima 82 godine kao i ja. Sama sam, nemam novca, mogu me samo ubiti. Lupali su mi noću po prozoru, krali kokoši i purane. Po cijele noći ne mogu spavati – kaže starica iz Županca koja živi 200 metara od kuće u kojoj, prema tvrdnjama mještana, živi obitelj koja terorizira cijelo selo, pa i okolna naselja. Za Novu godinu nastala je masovna tučnjava, došla je, kaže, i policija, pozvani su i specijalci koji su napravili reda. – Kradu po vrtu, nemamo ništa od povrća. Od straha se ne usudim više ni izlaziti iz kuće. Kći zna doći prespavati tu jer se bojim. U krađe idu kad se ugase lampe javne rasvjete, poslije pola noći pa do 4 ujutro – žali se.

Žena koja živi tri kuće dalje kaže da se doselila iz Zagreba kad su joj umrli roditelji koji su živjeli u Župancu, odakle je i ona rodom. Suprug joj je umro, djeca su ostala u Zagrebu. – Bojim se, naravno da se bojim. Imam dobrog psa čuvara, kujicu Donu koja je agresivna, pa me to malo tješi. Ta vam je obitelj strah i trepet u selu. Samo gledaju gdje žive stari ljudi i samci, pa da mogu haračiti – govori. Predsjednica Mjesnog odbora Zvjezdana Račman kaže nam da najviše problema radi romska obitelj kojoj je susjedna Općina Legrad pomogla kupiti u Župancu kuću.

– Došlo ih je 18, nekoliko mjeseci bilo je u redu, a onda su počeli problem koji su posljednjih mjeseci eskalirali. Imamo reciklažno dvorište na koje ljudi traktorima dovoze otpad, a Općina je morala osigurati zaštitare da čuvaju smeće. Kradu željezo, bijelu tehniku, sve... i onda voze k sebi na dvorište, proberu što se može prodati, a ostalo zapale. Svaki tjedan jedanput je selo u dimu i smradu. Vatrogasci svako malo dolaze na intervencije, susjed se boji da će ga zapaliti, guše nas jer pale plastiku i odjeću koja im ne treba. Ljudi si agregatima griju staklenike, a onda im dolaze po noći krasti naftu.

Ljudima prijete ako se usude zvati policiju. Po selu se događaju masovne krađe kakve se nisu prije događale. Katastrofa... Postali smo selo slučaj. Doselili su se u tu kuću prije godinu i pol, i sad ih već u jednoj kući ima više od 20. Stalno im netko dolazi, zaobilazimo tu kuću u širokom luku. Promijenili su više automobila i jure s neregistriranim autima, ljudi se boje djecu pustiti na ulicu - ogorčeno navodi Z. Račman. Općina pokušava riješiti problem, sastaje se Vijeće za prevenciju koje ih je zamolilo da se pridržavaju reda, ali uzalud. – Ne pokazuju dobru volju da se uklope među ljude i sredinu u koju su došli. Zovemo policiju, ali policija ih ne može kazniti jer imaju zaštićene račune. To je nacionalni problem, ne samo naš. Radimo i plaćamo poreze i za njih, a kako nam vraćaju? Ako ukradeš deset kuna, možeš u zatvor, a oni dnevno kradu i krše propise i nikome ništa.

Valjda svi imamo ista prava i zakon bi trebao biti isti za sve – ističe i dodaje da mještani imaju sve manje živaca i polako se iseljavaju. – Neki kažu da neka i njima država ili Općina daju novac za kuću, pa da se odsele negdje gdje će imati mir i osjećati se sigurnima. Ono što proživljavaju Međimurci, to proživljavamo i mi. A kad dignemo glas, onda nas optužuju da smo protiv nacionalne manjine, što nije istina. Zna se točno tko radi probleme – kaže. Pokušali smo dobiti komentar članova obitelji u koju se upire prstom, no nisu nam otvarali vrata.