Uspjeh referenduma o braku poput tsunamija uzburkao je hrvatsku političku scenu. Ljevica je uvjerljivo poražena na referendumu, HDZ je uplašen da će mu “neki novi igrači” preuzeti gotovo monopolski položaj na desnici, dok je uglavnom ljevičarska nevladina scena dobila ozbiljnu konkurenciju.

Tako su i obojeni i komentari o tome što nam donosi “novi konzervativni pokret”. Iz njih više izbija strah od gubljenja dosadašnjih privilegija i prilično komotnih pozicija, a manje se sagledava što bitno nova donosi “velika mama” Željka Markić i njezini suputnici na konzervativnoj arki. Jedan od ideologa hrvatskog “pokreta čajanke” i predsjednik udruge Vigilare dr. Vice Batarelo najavljuje da neće stati na definiciji braka nego će otvoriti pitanje abortusa, ali i svih drugih zakona koji, kako kaže, idu protiv ljudskog dostojanstva.

Preglomazna država

Batarelu je neprihvatljivo što se u Hrvatskoj može napraviti abortus bez ikakva savjetovanja. Stoga i o tom pitanju treba otvoriti raspravu. Kaže da je nametanje seksualnog odgoja bila kap koja je prelila čašu i na neki način pokrenula konzervativnu lavinu. Kako je sam povratnik iz Australije, uzore je pronašao u konzervativnoj političkoj doktrini anglosaskog svijeta. Uopće ne bježi od usporedbi s konzervativnim pokretom čajanki u SAD-u. Uostalom, novi konzervativci imaju dobru komunikaciju s Robinom Harrisom, bivšim savjetnikom Margaret Thatcher, ali i tvorcem čileanskog gospodarskog čuda Joséom Piãerom. U tom su smislu za smanjenje socijalne države i liberalizaciju radnog zakonodavstva jer bi to otvorilo tržište rada. Smatraju da bi to dovelo do lakšeg otpuštanja, ali, što je posebno bitno, i do bržeg zapošljavanja. – U Hrvatskoj se govori o stečenim pravima. Ako nemamo novca, onda ne možemo govoriti o stečenim pravima – kaže Batarelo. Stalno naglašava da je država preglomazna, agresivna i proždrljiva te da joj treba “smanjiti apetit”. – Ne želim da se država petlja u to kako ću odgajati djecu – kategoričan je Batarelo. Ističe da žele djelovati na političke procese, a zapravo je manje važno hoće li to biti preko stranke ili tako što će njihove ideje preuzeti građani koji će onda tražiti od stranaka da to provedu u djelo. Posebno su zainteresirani za ideološka ministarstva, kao što su kultura i obrazovanje. – Mi smo ovaj posao počeli i bez HDZ-a i Hrasta. I dalje ćemo utjecati na civilno društvo – ističe Batarelo. Posebno mu smeta uporno povezivanje s Katoličkom crkvom. – To su besmislice. Mi znamo kako je cijela stvar započela. Ne dobivamo ništa od Crkve, to što nas pohvali neki biskup ili svećenik, to nema veze. Najvažnije je da sam ja građanin, a to što sam katolik, to je moja privatna stvar, kao što nije pristojno pitati je li netko Srbin ili musliman – zaključuje Batarelo.

Dr. Vjeran Zuppa ne vidi ništa dobra u novom pokretu. Stoga ga čak ne naziva konzervativnim zato što bi to onda značilo da u njemu ima nešto pozitivno. Ovo što se pojavljuje u agresivnoj formi zapravo je zakrabuljeno lice nečega drugog. Zuppa je uvjeren da iza cijelog projekta stoji Katolička crkva, i to onaj njezin militantni dio koji ne sluša poruke pape Franje. – Crkva se koristi jezikom koji više nije jezik izvornog poslanja, nego je vojni govor. To je jezik koji je suprotan onome što vidimo u jeziku i pristupu novog pape – ističe Zuppa. Za njega je znakovita izjava biskupa Pozaića da je Bog stvorio Adama i Evu, a ne Adama i Stevu. Sve se više radi na tome da se katoličke norme počnu provoditi u okviru državnog prava. U novu desnicu i njeno postojanje povjesničar dr. Ivo Banac ne vjeruje. – Jedan je referendum uspio, od drugog, onog o ćirilici, neće biti ništa jer je stupidan tako da ne vidim nikakvu stvarnu opasnost. Meni to više izgleda kao medijska kampanja koja je počela vjerovati sama u sebe – smatra Banac. Ne slaže se ni s tvrdnjama da iza te nove konzervativne opcije stoji Crkva te naglašava da treba razlikovati laičku Crkvu od one hijerarhijske.

– Laički pokreti u svijetu normalna su stvar, a naš je problem što se ovdje sa svime kasni 30 do 40 godina. To su zapravo normalne stvari – smatra Banac. S druge strane naglašava i da novi papa nije sklon kulturnim ratovima i ideologiziranju Crkve tako da će on takve pojave sigurno pokušati suspregnuti. Za profesora Zlatka Milišu 2013. pokazuje se kao godina buđenja, a referendume gleda kao izglasavanje povjerenja bahatoj Vladi. – Ako je cijena ulaska Hrvatske u EU da se ukine brak kao institucija i ako djeca nisu smisao života, osobno sam protiv takvog moderniziranja i s radošću gledam s brdovitog Balkana na moderan svijet – slikovit je Miliša.

Tajna organizacija

Politički analitičar dr. Ivan Rimac nije siguran kako će se desnica preustrojiti. Jasno je, kaže, da Crkva nije imala ništa protiv posljednjih događaja, ali prije svega je uvjeren da je riječ o vrlo jakom političkom aktivističkom angažiranju koje je u Crkvi našlo potporu. Poene na referendumu o braku u početku je, kaže, pokušao dobiti i HDZ, no nije siguran koliko oni kao stranka sve to skupa uopće kontroliraju.

– Karamarko je tu temu poslije odbio i komentirati, čime je pokazao da ne vlada situacijom – smatra Rimac. Stoji li iza Inicijative Opus Dei, za Rimca nije bitno jer uvijek postoje simpatizeri i oni koji mogu pridonijeti financijskoj potpori. Bitne su, kaže, poruke. Poznati teolog Bono Zvonimir Šagi ističe da bi bilo bolje da Opus Dei djeluje javno te da se zna čime se bavi. Zamjera im da nastupaju kao prikrivena udruga pa čak i kao tajna organizacija.