I disse protektionistiske tider, er det afgørende at understrege, at frihandel gør os alle rigere. Skrotter vi fx EU's håbløse toldmur og al importtold i Danmark, bliver vi med et snuptag 20 milliarder kroner rigere.

Importkvoter og told gør samfundet fattigere. Frihandel mellem landene gør alle rigere. Jeg stræber efter et rigere og friere Danmark. Derfor foreslår vi, at Danmark ensidigt fjerner al told på importerede varer og afskaffer alle importkvoter.

Den International Valutafond (IMF) har beregnet, at et udviklet land som Danmark vil kunne vinde op mod 1 pct. af bnp ved ensidigt at åbne sin handel med omverdenen uden at vente på at andre lande gør det samme. Det svarer til en velstandsstigning på 20 mia. kr., som Danmark hidtil har sagt nej til. Hvorfor?

Hovedårsagen er ikke hensynet til danske producenter og danske arbejdspladser. Dansk erhvervsliv er omstillingsparat og konkurrencedygtigt. Nej, årsagen ligger i EU’s toldunion, som i realiteten er en teknisk handelshindring mod omverdenen for at beskytte især sydeuropæiske økonomier mod konkurrence.

Tilmed har EU monopol på at forhandle aftaler på alle EU-landes vegne med lande uden for EU. Traktaten binder således Danmark til at opkræve told og lægge begrænsninger på importen i det omfang, EU-Kommissionen beslutter.

Det Indre Marked, som EU priser sig så højt af, er beskyttet af en høj toldmur, som holder liv i europæiske sektorer, der ikke er konkurrencedygtige, gør varerne dyrere for forbrugerne og bremser en nødvendig modernisering og tilpasning til globaliseringen. Det er en politisk besluttet bremse på økonomisk udvikling – en politisk besluttet begrænsning af den økonomiske frihed.

Det Indre Marked, som EU priser sig så højt af, er beskyttet af en høj toldmur, som holder liv i europæiske sektorer, der ikke er konkurrencedygtige, gør varerne dyrere for forbrugerne og bremser en nødvendig modernisering og tilpasning til globaliseringen. Pernille Vermund, formand for Nye Borgerlige.

EU’s toldunion gør os alle sammen fattigere. Der er opbygget tilstrækkelig med evidens til, at en uddannet økonom ikke vil tøve med at fastslå, at intet land kan fortolde sig til vedvarende økonomisk vækst og øget velstand. Det er en økonomisk sandhed, som understøttes af talrige videnskabelige studier og bakkes op af de fleste økonomer både herhjemme og internationalt. Alligevel opretholder EU en toldunion med handelsbarrierer mod resten af verden. Det er rent ud sagt dumt.

Det går den forkerte vej i øjeblikket, men Storbritanniens beslutning om at erstatte EU-medlemskabet med en fritstilling i den globale økonomi kan vise sig at blive en gylden mulighed for frihandelsorienterede lande såsom Danmark. Vi bør allerede nu begynde en proces, der vil frisætte os fra EU’s toldunion.

Vi skal politisk følge Storbritannien i stedet for Frankrig. Danmark og Storbritannien har en lang fælles historie som handelsnationer. Vores lande er blevet velstående i kraft af vores åbenhed overfor verdenen og vores relative store økonomiske frihed.

Frankrig derimod har en lang tradition for handelshindringer, og kandidaterne til dette års præsidentvalg kappes om at forsikre vælgerne om, at de vil forstærke ’beskyttelsen’ af franske arbejdspladser. Marine Le Pen er den mest højrøstede på den dagsorden, men socialistkandidaten Benoit Hamon er på samme frekvens.

Vi skal politisk følge Storbritannien i stedet for Frankrig. Pernille Vermund, formand for Nye Borgerlige.

Britiske Theresa May derimod har igen og igen fremhævet, at Storbritannien vil søge aftaler om frihandel med ikke alene EU-landene, men med hele verden. Meget peger på, at EU uden Storbritannien vil blive endnu mere protektionistisk og endnu mere politisk ude af stand til at drage fordel af globaliseringen.

Danskerne har aldrig elsket EU som et politisk projekt, men accepteret det på grund af de økonomiske fordele. EU er i dag ikke en vækstmotor i verdensøkonomien. Det er en lavvækstregion. EU slås desuden med en politisk vision om Europas Forenede Stater, der savner folkelig legitimitet og slås med migrationsproblemer, man ikke evner at løse.

De økonomiske argumenter for at deponere dansk handlefrihed i EU er blevet svækket, og de politiske endnu mere uspiselige. Det er tid til at søge nye græsgange – for frihed, frihandel og national suverænitet.