Miza este una si aceeasi de la Dan Voiculescu incoace: mlastinirea tuturor e folosita ca sa estompeze marile crime si vinovatii. In fond, daca am fost cu totii delatori, procesele sunt inutile.In loc de lustratie, asadar, ni s-a propus, in anii 1990, o tabula rasa, o ingaduinta de a le permite fostelor cadre sa isi construiasca puterea in noii zori ai democratiei redobandite.Si dupa ce asta s-a intamplat, dupa ce ei s-au pus la adapost, tema vinovatiilor a fost repusa pe agenda, dar in vechea maniera de scoala securista: pentru a desfiinta un individ sau pe altul, in mod direct sau, acolo unde nu se poate, indirect, folosind biografiile rudelor.In schema acestei desfintari publice cu instrumentele Securitatii, in care datul in vileag echivaleaza cu un linsaj in arena, a intrat Vlad Voiculescu, infierat ca este fiul tatalui sau pacatos. Iar pacatul tatalui trece asupra fiului, de vreme ce fiul nu s-a dezis si nici nu da semne ca se va dezice de tata.Una dintre formele de tortura neimaginabile din inchisorile comuniste era aceea a lepadarii de Dumnezeu si de parinti. Detinutii erau fortati sa se dezica de mama si de Dumnezeu, prin blasfemii, pentru ca asta ii facea sa fie din acelasi material cu tortionarii si lichelele. Decazuti astfel din umanitate, ei deveneau, nu-i asa?, la fel, acesta era mesajul pe care comunistii il inoculau intregii societati.Dar Vlad Voiculescu nu s-a dezis de tatal sau si aici e o proba a unei asumari si a unei curatenii intelectuale, in acelasi timp. Nu l-a aparat pentru ceea ce a facut in comunism, pentru cedarile si delatiunile lui - din contra, a avut taria sa spuna ca stie si oameni care au avut curaj sau o luciditate mai buna si nu au cedat santajelor Securitatii -, dar nici nu l-a decazut din postura de tata, cum ar fi fost facil si cum l-ar fi facut din acelasi material ca delatorii de scoala noua. apararea lui Vlad Voiculescu imperfecta? Cu siguranta, pentru ca simte nevoia fiului de a repara cumva expunerea tatalui, la 30 de ani dupa, de vreme ce tatal nu a vizat vreo functie publica si nu a cerut ca vina lui sa ii fie ingaduita.Faptul ca tatal lui Vlad Voiculescu a colaborat cu Securitatea nu il face pe acesta un politician nici mai bun, nici mai rau. Nu spune nimic despre ispravile pe cont propriu si nici nu da seama despre vreun privilegiu aparte pe care sa il fi avut.Tatal nu a fost vreun mare nomenclaturist, care sa transfere in mod direct avantajele puterii asupra fiului. Din contra, tatal a purtat cu el frica si rusinea de a nu fi fost unul dintre cei curajosi.La fel, faptul ca fiul face lucruri bune nu spala pacatul tatalui, asa cum trauma constiintei lui Peter Esterhazy nu a sters vina tatalui, ci l-a facut pe fiu sa recupereze, prin memorie, un atasament fara de care nu se mai simtea om.Vina unui tata devine moneda de santaj a fiului numai in societatile in care memoria sociala e scurt-circuitata de frica si rusine colective, sentimente inoculate tocmai de vinovatii individuali care, improscand mizeria in stanga si dreapta, vor astfel sa scape si sa tina societatea in captivitatea indoielii si a resentimentelor.Miza nu e sa arate ca Vlad Voiculescu este ticalos, ci ca nici macar el, cel care a adus in spate medicamente pentru copiii bolnavi de cancer, nu e pur si erou.Indoiala generalizata, inocularea sentimentului ca totul este precar si ca tot ce e intr-un sens bun se va dovedi a fi rau sunt tehnici care sapa falii intr-o societate, o transforma intr-un teren vulnerabilizat si fertil dezinformarilor. Dennis Deletant, despre mizele mari ale inocularii vinovatiei tuturor : "Convine celor care au profitat dupa Revolutie. Daca ne uitam la procesul de privatizare din Romania - si un asemenea proces a avut loc in Germania si in Cehia -, vedem ca fostii nomenclaturisti au pus mana pe fondurile statului, pe rezervele statului si le-au folosit in scopuri personale. Multi dintre ei au fondat companii. Nu prea se vorbeste despre fondurile Partidului Comunist Roman, nici ale Tineretului Comunist Roman, care sunt in mana PSD-ului, prin FSN.Daca ai in spate aceste resurse financiare si organizatia foarte puternica a fostului PCR, pe care a mostenit-o FSN si pe urma PDSR si PSD, nu e de mirare ca PSD a castigat in mai multe randuri alegerile.Eu am studiat cateva miscari comuniste care erau in clandestinitate si e clar ca ei sunt bine pusi la punct din perspectiva organizatorica.Am fost observator OSCE de cinci ori si am fost chemat ca observator si de Guvernul roman. Am venit oficial si am avut acces, puteam sa aleg unde sa merg si sa vad propaganda electorala, care e situatia la vot. Mi-am dat seama ca organizatia de partid a PSD-ului era mult superioara organizatiilor de partid ale taranistilor, ale liberalilor. Asta explica de ce foarte multa lume s-a dat cu puterea, cum se zice in Romania.Am fost in 1990 in Arges, in 1992, in Vaslui, in 1996 in Vaslui, in 2000, am fost in Targoviste. Am observat de fiecare data cum FSN/PSD mergea cu cate un camionas prin sate si aruncau ziarele lor. Niciun taranist si niciun liberal nu putea sau rareori putea sa faca asta, nu aveau nici bani, nici oameni sa faca asta".