ופא אסעד מעוספיה נפל ב-12 בספטמבר 1993 בעת ששירת כחייל מילואים ברצועת עזה. ג'יפ סיור בפיקודו נתקל באש מחבלים. אסעד השיב אש והסתער אך נהרג מהירי יחד עם שני חיילים דרוזים נוספים. "היה לנו קשה בלעדיו", סיפרה אמש (יום א') אשתו הנאדי ל-ynet. "יום הזיכרון הוא יום קשה לכל המשפחות השכולות, אבל אנחנו זוכרים אותו בכל שנייה".

ופא אסעד ובתו עינב

הנאדי אסעד (משמאל), ובנותיה ופא ועינב

אסעד נפל כשנתיים לאחר חתונת בני הזוג, והשאיר אחריו שתי בנות - הקטנה שבהן, שנקראה על שמו, נולדה כחודש וחצי לאחר מותו, וחגגה לאחרונה את אירוסיה. "בפעם האחרונה שדיברנו הוא שאל אותי על הבת הגדולה. הוא דיבר איתה ועם כל בני המשפחה, כאילו הרגיש שהוא הולך למות", נזכרה אשתו. "הגיע הזמן לחיות בשלום ובשלווה במדינה. אני רוצה להגיד לבעלי שאני מאוד מתגעגעת אליו ושהוא בלבי עד סוף חיי".

עינב (22), בתו הגדולה של המנוח, הוסיפה כי "זהו יום טעון ברגשות. פתאום כל המחשבות אצלי עולות: למה אבא לא הגיע היום? למה הוא לא איתנו? אני יודעת שהוא היה אדם גיבור וחזק ועצום שאהב לחיות ואהב את האנשים. אדם עם לב חם. אני מתגעגעת אליו. הנוכחות שלו חסרה

מאוד. הגיע הזמן להפסיק עם המלחמות. אין אימא ואחות שלא כואב לה. זה הזמן לחיות בשלום".

לדבריה, "בהתחלה הייתי שואלת למה לכולם יש אבא שמלווה אותם לבית הספר ולי יש רק אימא. במהלך השנים אימא סיפרה לנו את כל הסיפורים ושמרה שנהיה תמיד קרובים אליו. היא שמרה את המדים שלו והייתה שמה בהם כסף. בכל פעם שבכינו היינו פותחות את הארון ולוקחים מהכיס של המדים דמי כיס, כאילו מאבא".