Ovo bi se svaki dan moglo pisati u nastavcima. Tek što sam za Telegram šibnula komentar uzimajući za primjer državnog inspektora Andriju Mikulića, sudačku zvijezdu Ivana Turudića, te dvojicu pripadnika policijske vrhuške, Josipa Ćelića i Darka Cara – koji nam zorno pokazuju kako se unutar vladajuće kaste poštuje zakon – u istu priču banuo je i Davor Bernardić.

Što političar smije, a što ne smije navodno ne zna i ne shvaća ni predsjednik SDP-a koji sebe vidi u fotelji premijera. Kao što navodno ne znaju ni ovi prije njega. I kao što navodno nisu znali ni mnogi drugi prije njih, otkriveni i neotkriveni.

Još jedan koji ne shvaća

Dakle Bernardić, još jedno nevinašce u vrhu vrhova hrvatske politike, besplatno je završio trogodišnji studij visoke poslovne škole Cotrugli Business School, a kad ga je na zub uzelo Povjerenstvo za sprečavanje sukoba interesa, malo je reći da je bio zgrožen. Pa kako? Pa zašto? Pa molim vas! Pa smješta mi se. Naravno da mi se smješta.

A kad je jučer antikorupcijska ekipa Nataše Novaković napokon objavila ono što je svakome moglo biti jasno na prvi pogled, a to je da se Bernardić ogriješio o pravila obnašanja javne dužnosti, našeg je poštenjačinu zamalo udarila kap.

Vođa najveće opozicijske stranke, koji se nedavno proglasio čelnom figurom i okupljačem višestranačke ‘antikorupcijske koalicije’, ustobočio se na Povjerenstvo kao Alija Đerzelez na troglavu aždahu. – Ni u snu nisam mogao pretpostaviti da će stjecanje novih znanja u Hrvatskoj biti proglašeno sukobom interesa – s intelektualnim je gađenjem zagrmio Bernardić.

Nije problem stjecanje novih znanja

No, da se baš ne igramo mačke i miša kao djeca od šest godina, moramo Bernardiću hitno javiti da njegovom slučaju nije problem ‘stjecanje novih znanja’. Pa tko na bijelom svijetu ne bi bio radostan da Bernardić postane puno pametniji nego što jest? Nego je, dakako, stvar u tome da se studij na Cotrugli Business Schoolu plaća ukupno 263.000 kuna, a Bernardić ga je dobio džabe.

Drugi studenti, ukratko, imaju kesnuti tih recimo 35 hiljadarki eura da bi stekli stanovita nova znanja. Njihovi roditelji moraju dobro dirinčiti da im to plate. Dočim je šef SDP-a s upravom škole potpisao neki ‘obrambeni’ ugovor u kome stoji da će oni njemu pokloniti stipendiju, a on će za njih odraditi neke sate nečega i uz to postati njihovo ‘zaštitno lice’ i ‘aktivni ambasador’.

Pustimo sad na stranu uistinu neobičnu pobudu dotične visoke škole da joj reklamno lice postane upravo Davor Bernardić. Ali ne može se baš pustiti da predsjednik SDP-a publiku vuče za nos. Jer ako je korupcija kad političaru netko pokloni sat od 1000 kuna – a prema pravilima jest – onda je njegova besplatna stipendija korupcija puta 263. Toliko je valjda mogao naučiti u privatnoj poslovnoj školi čijom se diplomom okitio a da za to nije dao ni bijele lipe.

Komično je kad se zgraža HDZ

Tako da bi bilo dobro da se pokrije ušima i ispriča se javnosti kad već ne mora nikome ništa vratiti niti mu Povjerenstvo može odrezati ikakvu kaznu. Pritom se, naravno, mora konstatirati kako je dosta komično slušati koruptivni HDZ kako se naslađuje nalazom Povjerenstva o financijskom aranžmanu s Bernardićevim školovanjem i kako se Gordan Jandroković zgraža što je šef opozicije u sukobu interesa stekao materijalni dobitak.

Ali da im je Bernardić perfektno i razlogom došao na volej, to apsolutno jest. I to još pred samu kampanju za predsjedničke izbore izbivši svom vlastitom kandidatu SDP-a Zoranu Milanoviću svaki adut da govori o korupciji u hrvatskoj politici. To fakat može samo Bernardić. Završi sto škola. I opet badava.