„Jeho odchod byl klidný a po celou dobu byl obklopen rodinou a svými nejbližšími,“ dodala Martina Formanová. Poslední rozloučení bude v úzkém rodinném kruhu.



Miloš Forman přišel na svět 18. února 1932 v Čáslavi a po celý svůj profesní život zastával názor, že pravda je už ze své podstaty nudnější než lež, takže je třeba vyprávět pravdu pokud možno zábavně. Což dělal důsledně a zjevně úspěšně, jak dokazuje nejen sbírka jeho cen.

Forman loni oslavil významné životní jubileum. Podívejte se na jeho tvorbu:

18. února 2017

„Na Formana“ slyší ve vzácné shodě kritici i diváci, nemluvě o studentkách, které na polistopadovém karlovarském festivalu tehdy již prošedivělého hosta označovaly za nejšarmantnějšího muže široko daleko. Možná jej každý nemiloval, ale všichni uznávali.



Pouze jeden z jeho generačních vrstevníků se nechal slyšet, že „Forman vždycky myslel jen na sebe,“ ale to je vcelku logická výbava každého umělce, který chce něco dokázat, natož sirotka odkázaného od raného dětství jen na staršího bratr a vlastní síly.

Otec i matka zahynuli v koncentračním táboře, majetek po nich zabavili komunisté. Možná proto v Miloši Formanovi zakořenily jednak černý humor coby výraz vzdoru, jednak silná touha po svobodě, kvůli níž narážel doma i za mořem, kam po ruské invazi emigroval.

Stačí zmínit dva případy. Poslední československý Formanův film Hoří, má panenko byl sice nominován na Oscara, ale doma proti němu protestovali dotčení hasiči a skončil na léta v trezoru. Za americký snímek Lid versus Larry Flynt měl režisér také šanci na Oscara, ale zase tam odrážel útoky tvrdící, že v něm oslavuje pornografa, a provokativní plakáty se v některých zemích odstraňovaly. Přitom na Flyntově osudu pouze opakoval ústavní jistotu Spojených států, že svoboda slova je nedělitelná.

V roce 2009 jsme natočili s Milošem Formanem exkluzivní rozhovor:

V tom byl američtější než mnohý Američan. Ostatně obhajoba důstojnosti a svobodných práv jedince vůči systému mu vynesla i první zámořský triumf, pět Oscarů pro Přelet nad kukaččím hnízdem, a proti totalitám všeho druhu vypovídal i režisérův poslední film Goyovy přízraky, zasazený do dob inkvizice.

Ačkoli byl v rodině filmařských rodáků považovaný za největšího světáka, zůstával i krajanem. „Jsem velmi hrdý, protože Amadeus je americký film, na kterém pracovalo hodně československých umělců i techniků,“ děkoval za poctu snímku, jenž vybojoval osm Oscarů.

Když pak Amadea přivezl do české metropole v obnovené premiéře, shrnul svůj postoj: „Dokud jsem žil v Praze, nevšímal jsem si, jak je krásná, bral jsem to jako samozřejmost. Podobně si Američané zvykli na svou svobodu, už jim ani nepřijde, že není zadarmo a že je třeba si na ni tvrdě vydělat. Amerika není dokonalá, má své dobré i špatné stránky, ale relativně vzato je to země opravdu svobodná.“

Trvale žil ve Státech se svou třetí ženou Martinou a jejich syny, dvojčaty Jamesem a Andrewem, udržoval však blízké styky i s Petrem a Matějem, rovněž dvojčaty, která měl s Věrou Křesadlovou; dokonce s nimi pracoval na představení Dobře placená procházka pro Národní divadlo.

Forman často opakoval, že v životě vždy dělal všechno pro to, aby vyhrál. A skutečně vyhrál, i když před lety pro MF DNES popsal sám sebe následovně: „Ano, jsem šťastný. Ano, jsem úspěšný. Ano, jsem nostalgický. Ne, nehodlám bilancovat. Ne, nemám nové nápady. Ne, nemám víc přátel než nepřátel. A nejsem už klasikem.“

Česká televize během víkendu připomene Miloše Formana hned několikrát. V sobotu v 15:45 na ČT 1 začne dokumentem Miloslava Šmídmajera Co tě nezabije a od 21:10 bude na stejném kanále pokračovat oscarovým snímkem Přelet nad kukaččím hnízdem.

V sobotu ještě ČT art uvede od 20:20 Formanův portrét z cyklu Zlatá šedesátá a v neděli od 20:20 diváci uvidí muzikál Vlasy. Připomínku režiséra ČT zakončí dokumentem Drž se toho snu.

Připomenout režiséra chce i televize Nova, která do programu stanice Nova Cinema na neděli zařadila od 22:00 film Lid versus Larry Flynt.