Hä gå som et å bestäm vöre mötje man sko skrijv jen opa sijda då man håll opå vä grejen man et vell naijn a’ann sko broij sä om. Å så eijnvijses å’åll vä å pråta om hä I ha skreve jen vä mä FAST I et vell hä. Jä veta hvem jä våra – hå:Len åt tjäft’n. I ha töckenden prestationsångest.

Häijn ha vöre bästsommar’n opa lä’äng, om et bäst’n jöning lijve mett. Corona ha sitt dell att I ha bara vöre vä döm som I ha vellt våra vä. I ha konna sta’an heijm om I ha vellt. I ha umgåtts meijr vä nager stottja å I ha väRt att et våra vä ander som säkert ha ha töckt att I ha vöre dåmm. I vork et broij mä om ”sociala

konstruktioner” å I vork verkligen et broij mä om vo ander tö’öck.

I hav ett bött broj om ‘n perschåon som konstant lö:g om ållt å som åller ha riktit broijtt sä om naijn a’ann än som sä schöLw. (Å jä sko veta att I ejentligen tåla om trij pershåon så dö kansche jär eijn bårti döm…. ) Hä jär som I se:g åt ba:na, I veijt ållt å I frå’åg åller na som I et veijt schwa:re opa, så vo tje:n ‘e dell å et tåLa sanningen?

Lev å må!