Från 1 juli 2018 blir kostnaden för fordonsägare återigen mycket högre om regeringens höstbudget med den nya fordonsskatten går igenom. Vilken slump att Miljöpartiets käpphäst börjar gälla precis före det osäkra riksdagsvalet nästa höst.

Man kan argumentera för att bilarna bör stå för åtgärder för att ta bort skador de orsakar genom sina utsläpp, men i så fall bör det bidra till en verklig förändring av landets fordonsbestånd.

Gör förslaget det? Vi i Medborgerlig Samling konstaterar att så inte är fallet. Istället visar sig detta bonus-malus-förslag vara ännu en kassako, förtäckt i symbolpolitik.

Vad består då förslaget av?

* Miljöbilsbonusen höjs med ynka 5 000 kronor, till totalt 45 000 kronor för en bil utan koldioxidutsläpp, i praktiken en elbil.

* För gas- och hybridbilar, med utsläpp upp till 60 gr Co2/km, gäller en rak nedtrappning av bonusen till som lägst 7 500 kronor.

Detta finansieras genom att:

* den femåriga skattebefrielsen på miljöbilar helt försvinner.

* alla nya bilar som säljs från och med 1 juli 2018, och släpper ut mer än 95 gr Co2/km, får en kraftigt höjd koldioxidavgift under tre år, för att därefter ha samma avgift som äldre bilar.

Ytterligare en punkt, som regeringen ogärna nämner, är att för alla bilar som registrerats före 1 juli 2018 sänks gränsen för oförändrad skatt från dagens cirka 112 g/km till 95 g/km. Detta innefattar i princip alla vanliga familjebilar, eftersom även de flesta nyare årsmodeller ligger väl över 100 g/km i utsläpp.

Ger förslaget några positiva miljöeffekter? Efter ett år beräknas skatten inbringa hela 1,5 miljarder kronor till staten (enligt beräkningar av Motormännens Riksförbund baserade på promemorian från Finansdepartementet), men eftersom inte en enda krona är öronmärkt för miljöfrämjande åtgärder kan man i vanlig ordning konstatera att skattebelasta medborgarna är viktigare än klimatet.

Fordonsskatten skulle också installera sig i kombination med den redan införda hävstångsskatten på bränsle, som vid varje årsskifte automatiskt höjer skatten med konsumentprisindex plus 2 fasta procentenheter. Med en inflationstakt på 2 procent, ger det på tio år en ökning av bränsleskatten på nästan 50 procent!

Vår grundinställning i miljöpolitiken är att marknadskrafter tillsammans med ekonomisk stimulans utgör de bästa verktygen för att åstadkomma miljöförbättringar. Ett sätt är just skatteväxling, men det förutsätter verkliga och miljövänliga alternativ till rimliga kostnader för vanliga människor.

Regeringen ger i budgeten inga som helst nya intressanta omställningsvillkor, varken genom höjd miljöbilspremie eller alternativa färdmedel på t.ex. landsorten. Det i kombination tillsammans med att många hushåll får kraftigt höjda vardagskostnader, gör att vi anser att förslaget hör hemma på skroten.

Fredrik Lidby

talesperson infrastrukturfrågor, Medborgerlig Samling

Jens Norell

nationalekonom och medlem i Medborgerlig Samling