Kommentoin Yle Kioskin torstaina julkaisemaa minuutin videota hallituksen verolinjasta Facebookissa. Eilen olin keskustelemassa aiheesta Yle Kioskin toimittajan Marja Sannikan kanssa. Hän kehotti tutkimaan aihetta lisää, jolloin Yle Kioski voisi tehdä aiheesta toivomani uuden videon. No, tässä tulee.

Miksi asialla on väliä? Siksi, että tätä kirjoittaessa Kioskin videopätkää on katsottu 470 000 (!) kertaa. Yle Kioski haluaa puhutella erityisesti nuoria, joiden maailmankuva on muokkautumassa. Ei ole “ihan sama” minkälaista poliittista selitystä julkisen palvelun viestintäyhtiö tälle kohdeyleisölle tarjoaa.

Tällä viikolla kanssani eduskunnassa työskentelevä 15-vuotias TET-harjoittelija sanoi videosta, että onpa “asenteellista”. Moni hänen tuntemistaan nuorista seuraa politiikkaa pääasiassa Yle Kioskin kautta. Eli eivät kovin kattavasti, sillä Kioski keskittyy pikemmin yhteiskunnallisiin ilmiöihin kuin päivänpolitiikkaan. Siihen sillä on luonnollisesti kaikki oikeus. Silloin kuitenkin yksittäisten politiikkaa sivuavien journalististen teosten painoarvo kasvaa.

Yle Kioskin verovideo on malliesimerkki disinformaatiosta. Se antaa harhaanjohtavaa tietoa, hämmentää enemmän kuin selventää ja toimii siten mainiona propagandana valitsemiaan “pahiksia” (hallitus) vastaan.

On selvää, että hallitusta pitää kritisoida. Erityisesti silloin kun on aihetta. Tasapainoinen journalismi tekee sitä faktoilla ja saattaapa kertoa senkin, jos politiikassa on joskus saatu jotain järjellistä aikaan.

Otos on pieni, mutta miksei Kioskin syksystä löydy yhtään videota, joka kertoisi jostain hallituksen saavutuksesta? Luulisi, että vaikkapa liikennekaari kiinnostaisi erityisesti nuoria. Miksei Yle Kioski tehnyt kriittistä pätkää Vihreiden vaihtoehtobudjetista? Entä tekeekö hallitus leikkauksiakin vain pahuuttaan?

Asenteellisuudesta

On päivänselvää, että klippi tehtiin tarkoitushakuisesti. En muista kertaa, jossa veromuutoksista olisi puhuttu absoluuttisina euroina. Yle Kioskin verovideon keskeinen sisältö on se, että prosenttiosuus suuresta summasta on suurempi kuin pienestä summasta. Kyllä! Video väittää, että hallitus olisi sanonut, ettei näin ole. Se herkuttelee myös sellaisilla käsitteillä kuin “köyhä” (2000 euroa/kk ansaitseva) ja “rikas” (5500 euroa/kk).

Kuten Matti Apunen tuoreessa Suomen idea -kirjassa kirjoittaa, suomalaisessa yhteiskuntaopin oppikirjassa opetetaan maalaamaan mielenosoituskylttiä; IB-lukion taloustieteen oppikirjassa pohditaan verotuksen menetelmiä ja kysynnän ja tarjonnan dynamiikkaa. IB-lukion käynyt nuori osaa varmasti suhtautua Kioskin videoon kuten pitäisi: huumorilla. Itse en siihen pysty, kuten tästä tekstistä huomaa. (En myöskään ole käynyt IB-lukiota.)

Mutta entä valtaosa nuorista? Reilu kolmannes aikuisista suomalaisista ei osaa prosenttilaskuja. Sen sijaan, että Yle Kioski pyrkisi ottamaan tämän huomioon, se antautuu halpaan mielikuvapopulismiin. Näin, vaikka tämän kioskin ei ole pakko myydä mitään.

Sosiaalisen median jaoista selviää, että veroklippiin samaistuivat lähinnä vasemmistolaiset, sosialidemokraattiset, vihreät, kommunistiset, äärikansallismieliset ja eri sävyin sosialistiset (kunnallis-)poliitikot. Valtakunnan politiikassa videota ovat mainostaneet muun muassa Li Andersson (vas.), Maarit Feldt-Ranta (sd.) ja Ville Niinistö (vihr.). Toki näin – kritisoitiinhan siinä hallitusta. Odottelenkin, milloin joku Kioskin video lähtee viraaliksi vaikkapa hallituspuolue-persujen toimesta!

Sannikka on korostanut viime päivien keskusteluissa omaa sitoutumattomuuttaan. Facebook on kuitenkin näköjään jo tehnyt valinnan Sannikan työminän puolesta, sillä se ehdottaa samankaltaisiksi tykkäyskohteiksi muun muassa Li Anderssonia, Sanna Marinia (sd.) ja Vihreää puoluetta. (Kyse on Sannikan julkisesta ammattilaisprofiilista; ei henk.koht. profiilista, joka on jokaisen oma asia!) Facebook ei toki ole aukoton, mutta tulkintakaan tuskin syntyy vain yhden videon perusteella.

[Täsmennys 3.11. Klo 11:45 Sannikka on Yle Kioskin politiikan toimittaja eikä hänen julkinen toimittaja-profiilinsa anna kattavaa tai tarkkarajaista kuvaa Yle Kioskin poliittisesta sisällöstä. Sannikan toimittajaprofiili näyttäisi arvatenkin erilaiselta, mikäli hän työskentelisi jonkin toisen median palveluksessa. Tämän vuoksi – ja Facebookin algoritmin epämääräisyyden vuoksi – mainituille assosiaatioille ei kannata asettaa suurta painoa.]

Jos tämä on Yle Kioskin tapa saada nuoret kiinnostumaan politiikasta, on varmaan parempi, etteivät nuoret kiinnostu politiikasta ainakaan Yle Kioskin välityksellä. Tai sitten tehdään asiaan muutos! Informatiivisen videon voisi tehdä sekä oheisesta Veronmaksajien taulukosta että avaamalla valtion ansiotuloverokertymää tuloluokittain. Näiden tosiasioiden kertomisessa voi halutessaan noudattaa ihan yhtä lailla “Haistakaa X koko valtiovalta” -asennetta.

Seuraavassa käyn läpi Marja Sannikan vastineen verovideo-kommenttiini. Jos yksityiskohdat ovat lukijalle tylsiä, lukemisen voi lopettaa tähän.

Verovideon asiasisällöstä

Sannikka julkaisi perjantaina Facebookissa vastineen kommentilleni videosta. Käyn tässä vastineen kohdat läpi.

MS: “Suurin osa ajatuksistasi näyttää kuitenkin liittyvän veropolitiikkaan ylipäätään, eikä videoon ja siinä käsiteltyyn muutokseen.”



Näin. Yle Kioskin video ei myöskään kerro katsojalle rajoittuvansa tämän budjettikauden päätöksiin. Videossa puhutaan ”hallituksen päätöksestä” ja ”lopputuloksesta” ja siitä jää kuva, että video summaa koko alkaneen hallituskauden tuloksia, vaikka tosiasiallisesti tarkastelussa on eri ansiotuloluokkien ostovoimakorjatun nettotulon muutos vuosien 2016 ja 2017 välillä.

Toimittaja myös käyttää datana nimenomaan eri tuloluokkien ostovoiman muutosta eikä käteen jäävän tulon muutosta toisin kuin videossa kerrotaan.

MS: “Mielestäni hallituksen viesti veronkevennyksistä on ollut osin ristiriitainen, koska se on ollut samaan aikaan sekä muotoa ”jeesaamme enemmän pienituloista” että ”jeesaamme kaikkia saman verran”.



Verojen alentamisessa ei ole periaatteellisella tasolla kyse ”jeesaamisesta”. Kyse on siitä, että ihminen saa itse pitää suuremman osan itse tienaamistaan rahoista. Verokiilan pienentäminen on myös osa niin kutsuttua fiskaalista devalvaatiota, jonka tähtäimenä on saada suomalaista työtä enemmän kaupaksi. Kun työtunnin hinta (veroineen ja sivukuluineen) laskee, sitä ostetaan enemmän tuotteen tai palvelun muodossa.

MS: “Itse videossa sen sijaan en puhu verotuksen oikeudenmukaisuudesta, vaan hallituksen viestinnästä liittyen veronkevennyksiin.”



Viestinnässä voi toki aina olla selkeämpi, mutta valtiovarainministeri Petteri Orpo on kyllä tämän asian selittämisessä kunnostautunut poikkeuksellisen hyvin. Jos Yle Kioski tarkoitushakuisesti leikkaa lyhyitä tiedotustilaisuus- tai täysistuntopuheenkohtia irti kontekstistaan (mukaan lukien rykimiset), niin se on journalistinen valinta. Eri asia on, antaako se totuudenmukaisen kuvan tapahtumista ja auttaako se katsojaa oivaltamaan mistä on kyse.

Toimittaja ei pääse yli eikä ympäri siitä, että hallituksen toimet ja puheet eivät ole ristiriidassa keskenään, koska:

Hallitus on painottanut pieni- ja keskituloisten veroalennuksia. Kun vuoden 2015-2016 sekä 2016-2017 veromuutokset netotetaan yhteen, niin lopputulos on se, että kaikkien paitsi suurituloisimpien ostovoima kasvaa euromääräisesti suunnilleen saman verran. Prosentuaalisesti pienituloiset hyötyvät eniten. Tätä selventävät Veronmaksajien keskusliiton tekemät laskelmat, jotka näkyvät oheisessa taulukossa. Tämän lisäksi hallitus on jättänyt voimaan liudan viime vuosina tehtyjä, suurituloisten verotusta kiristäviä toimenpiteitä, jotka olen listannut aiemmassa kommentissani.



Yle Kioskin video ei missään kohtaa kerro puhuvansa pelkästään tästä budjettikierroksesta. Ja vaikka puhuisikin, niin: Tällä budjettikierroksella kaikkien ansiotuloveroa laskettiin noin 0,6 %-yksiköllä, mikä hyödyttää pienituloisia sekin suhteessa enemmän. Alennus suosii suhteellisesti enemmän pienituloisia, sillä 0,6 %-yksikköä on suurempi osuus heidän veroprosentistaan. Valtiovarainministeri Orpo ja pääministeri Sipilä viittaavat kuitenkin ensisijaisesti tällä budjettikierroksella tehtyyn ratkaisuun, jossa kiky-sopimuksen vaikutusta kompensoitiin erillisellä veroalella pieni- ja keskituloisille. Työmarkkinajärjestöt (!) olisivat painottaneet veroalessa pikemmin suurituloisia. Oikein tai väärin, tässä hallitus laski aktiivisesti pienituloisten verotusta vielä lisää ja on myös viestinyt asiasta avoimesti. Jos toimittaja itse on tulkinnut asian toisin, sitä ei voi esittää journalistisena, yleisenä totena.

Viestinnässä on toki haasteensa, jos voidaan samalla kertaa todeta loogisesti oikein, että kaikkien verotusta laskettiin saman verran (sama prosenttiyksikkö) ja erityisesti pieni- ja keskituloisten verotusta alennettiin (sama prosenttiyksikkö, kiky-päätöksen kompensointi, aikaisemmat veropäätökset).



Tämän vuoksi hallitus ei pyrikään tiivistämään sanomaansa minuutin klippiin, vaan on avannut veropolitiikkaansa tiedotteiden ja tiedotustilaisuuksien lisäksi tuntien ajan eduskunnassa niin valtiovarainministerin kuin pääministerin suulla. Jos linja kuitenkin olisi tiivistetty minuutin videoon, niin johtolanka olisi mennyt näin: “Hallitus on kertonut alentavansa erityisesti pieni- ja keskituloisten verotusta ja niin se myös on tehnyt.”

Editoitu 2.11.2016 klo 16.44. Lisätty puuttuva taulukko.

Editoitu 3.11. klo 11:47. Lisätty täsmennys.

Blogit Liberan blogiin kirjoittavat eri alojen asiantuntijat tai muuten vain mielenkiintoiset henkilöt. Blogit ovat kirjoittajiensa mielipiteitä, eivätkä välttämättä edusta Liberan virallista kantaa.