Kommentti: ”Työn sankariksi” ei kannata ryhtyä – uusi työuraeläke on heikennetty työkyvyttömyyseläke

Eläkeuudistuksen yhteydessä käyttöön tuleva työuraeläke on edullisempi työnantajan kuin työntekijän kannalta, kirjoittaa Taloussanomien toimittaja Teemu Muhonen.

Kun eläkeuudistusta valmisteltiin vuonna 2014, yksi suurimmista kiistakysymyksistä oli se, miten niin sanotut ”työn sankarit” eli pitkän ja raskaan työuran tehneet suomalaiset pääsevät eläkeiän noususta huolimatta arvokkaasti vanhuuseläkkeelle.

Ratkaisuksi kehitettiin paljon huomiota saanut työuraeläke, joka tulee käyttöön ensi vuoden alussa, kun eläkeuudistus astuu voimaan.

Ensi vuonna ryntäystä työuraeläkkeelle on turha odottaa, sillä uuden eläkemuodon alaikäraja on 63 vuotta – tismalleen sama kuin ensi vuonna 63 täyttävien eli 1954 syntyneiden suomalaisten vanhuuseläkeikä.

Työuraeläkkeestä tulee varteenotettava vaihtoehto vasta vuosien päästä, sillä vanhuuseläkeikä nousee asteittain vuodesta 2018 eteenpäin. Esimerkiksi vuonna 1962 syntyneiden eläkeikä on 65 vuotta, joten heille työuraeläke voi tarjota portin ulos työelämästä kaksi vuotta aikaisemmin.

Takaportin suosion odotetaan silti jäävän vähäiseksi. Työuraeläkkeelle tulee arvioiden mukaan jäämään vuosittain vain noin 2 000 suomalaista.

Suosion alhaisuudelle on yksinkertainen selitys: työuraeläke on työntekijän kannalta epäedullinen.

Työuraeläkkeen ehtona on sairaus

Työuraeläkkeelle voivat sellaiset suomalaiset, jotka ovat todistetusti tehneet 38 vuoden ajan ”henkisesti tai fyysisesti raskasta työtä”. Mitä sellainen sitten on?

Työn raskautta ei arvioida ammattinimikkeen mukaan, mutta työuraeläkettä koskevan lain mukaan raskaita ovat esimerkiksi ”työliikkeet, jotka sisältävät samanaikaisesti käsien puristusta, kiertoa ja voimaa”.

Jos työntekijä osuu lääkärin mielestä vähintään kahteen kuudesta raskasta työtä määrittelevästä kategoriasta, hänellä on mahdollisuus nousta työn sankariksi – kunhan hänellä on lisäksi lääkärin toteama sairaus, joka heikentää työkykyä.

Lopullisen arvion kelpoisuudesta tekee eläkeyhtiön vakuutuslääkäri.

Listataanpa vielä: työuraeläke vaatii todistettavasti raskaan työuran, heikentyneen työkyvyn, työntekoa haittaavan sairauden ja vakuutuslääkärin puoltavan lausunnon. Miten tämä eroaa työkyvyttömyyseläkkeestä?

Pieni ero on se, että työuraeläkkeen saamiseksi ei vaadita yhtä suurta työkyvyn alenemaa kuin työkyvyttömyyseläkkeen saamiseksi. Merkittävämpi ero on se, että työuraeläke on pienempi.

Työnantaja kiittää, kukkaro ei

Jos esimerkiksi vuonna 1962 syntynyt suomalainen jää työkyvyttömyyseläkkeelle 63-vuotiaana, hänen kuukausieläkkeensä muodostuu sekä hänen siihen saakka kerryttämästään eläkkeestä että niin sanotusta tulevan ajan osasta.

Tulevan ajan osa tarkoittaa sitä, että työntekijälle kertyy eläkettä hänen vakiintuneen palkkansa perusteella myös niiltä kahdelta ”menetetyltä työvuodelta”, jotka hänellä olisi ollut jäljellä ennen 65 vuoden eläkeikää. Siksi työkyvyttömyyseläkkeelle jääminen ei juurikaan heikennä lopullista eläkettä.

Työuraeläkkeelle pääsemisen ehdot ovat hyvin samantyyppiset kuin työkyvyttömyyseläkkeelle pääsemisen, mutta työuraeläkkeeseen ei tule lainkaan tulevan ajan osaa.

Työuraeläke on siis työntekijän näkökulmasta heikennetty versio työkyvyttömyyseläkkeestä, mutta työnantajan näkökulmasta tilanne on päinvastainen. Työntekijöiden jääminen työkyvyttömyyseläkkeelle nostaa yrityksen maksamia vakuutusmaksuja, mutta työuraeläkkeellä ei vastaavaa vaikutusta ole.

Niinpä työn sankarit ovat ennen kaikkea työnantajan sankareita.