Hallitusohjelman tavoitteena on julkisen velan taittaminen leikkausten avulla. Kansainvälisen valuuttarahaston IMF:n selvitys ei näe Suomen julkista velkaa riskinä ja varoittaa säästöistä, Helsingin yliopiston tutkimusjohtaja Mika Pantzar arvioi.

Hallitusohjelman julkistusta seuranneella viikolla kansainvälisen valuuttarahaston IMF:n tutkimusosasto julkisti selvityksen (siirryt toiseen palveluun), jonka sanoma Suomelle poikkeaa selvästi Sipilän hallituksen linjauksista.

Hallitusohjelmassa talouspolitiikan linja on muotoiltu sen ehdoilla, että velkaantuminen bruttokansantuotteeseen nähden taittuu vaalikauden loppuun mennessä. IMF:n selvityksen perusteella Suomi taas on niiden valtioiden joukossa, joiden ei välttämättä ole järkevää tällä hetkellä murehtia julkisen velan määrää.

Menoleikkauksia julkisuudessa itsekin kritisoinut Helsingin yliopiston kuluttajatutkimuskeskuksen tutkimusjohtaja Mika Pantzar tutustui selvitykseen Yle Uutisten pyynnöstä.

– Tutkimuksen mukaan joissain maissa valitaan lääke, joka on pahempi kuin tauti, Pantzar sanoo.

– Lääkkeenä on velan osuuden laskeminen bruttokansantuotteesta veronkorotuksilla ja menoleikkauksilla, joka itse asiassa helposti johtaa siihen, että velan osuus kasvaa kun bruttokansantuote romahtaa.

Pantzarin mukaan selvityksen maavertailu osoittaa selvästi, että Suomen talous on hyvin samankaltaisessa tilanteessa Saksan ja Ruotsin kanssa. Talouspolitiikassa on liikkumatilaa eikä julkinen velka kurista.

– Hallitusohjelman talouslinjaukset eivät ole kovin hyvin perusteltuja tämän tutkimuksen valossa. Tutkimuksessa korostetaan julkisten investointien roolia vaikeina aikoina. Tilanteessa, jossa alitetaan täystyöllisyyden taso ja kapasiteettia on ylen määrin käytössä, ei pidä lähteä supistamaan vajetta menoja leikkaamalla tai veroja korottamalla, Pantzar sanoo.

Samanlaisia laskelmia Suomessa on esittänyt Aalto-yliopiston talousprofessori Pertti Haaparanta, mutta näkemykset ovat Suomessa jääneet tiukempaa talouspolitiikkaa korostavien tahojen jalkoihin.

Alijäämämenettelyn uhkaa liioiteltu

Julkisen velan määrästä huolestuneet korostavat Suomen velvoitteita EU-maana. Euroopaan komissio ei asettanut Suomea liiallisen alijäämän menettelyyn, sillä hallitusohjelman sopeuttamista koskevat linjaukset riittivät vakuuttamaan komission. Vaihtoehtona olisi ollut päätyminen komission tiukempaan talousohjaukseen. Onko Suomella näissä olosuhteissa edes mahdollisuutta löyhempään finanssipolitiikkaan?

– Ranska ja Saksa rikkoivat näitä yhdessä sovittuja rajoja ensimmäisenä jo aikoja sitten. IMF:n raportin mukaan budjettialijäämä on tarkastelluissa maissa keskimäärin neljä prosenttia. Suomessa se on sitä samaa. En ole sitä mieltä, että velkaantumista pitäisi jatkaa ikuisesti, mutta silloin kun on suhteellisen matala velkaantumisaste kuten Suomella, Ruotsilla ja Saksalla on, niin silloin velan lyhentäminen on hulluutta, Pantzar vastaa.

Jos maalla on matala velkaantumisaste, on velan lyhentäminen hulluutta. Mika Pantzar

Pantzar kertoo, että komissio on puuttunut myös Ruotsin ja Englannin tilanteeseen, mutta vastaanotto näiden maiden poliitikoiden keskuudessa on ollut myrkyllinen. Suomessa taas on Pantzarin mukaan perinteisesti käytetty ulkomaisia elimiä perustelemaan vaikeita ratkaisuja.

– Aikoinaan kansainvälistä valuuttarahastoa käytettiin samaan tarkoitukseen, mutta tätä raporttia julkisesta velkaantumisesta tuskin käytetään, Pantzar uskoo.

Hallitus saattaa perua osan leikkauksista

Pantzar uskoo, että hallitusohjelman kirjauksista huolimatta realiteetit tulevat lykkäämään leikkauksia parempiin aikoihin. Taloudellisten kysymysten lisäksi myös oikeudenmukaisuuteen liittyvät ongelmat saavat hallituksen vetäytymään tietyistä säästökohteista, hän arvioi.

– Esimerkiksi kysymys vanhusten köyhyydestä täytyy ottaa tosissaan ja veikkaan, että siinä hallitus tulee vetäytymään. En usko, että nykyhallitus haluaa lisätä köyhyyttä. Koulutus- ja terveyssektorilla taas tulee tapahtumaan aika isoja muutoksia.

Velkakeskusteluun Pantzar toivoo bruttokansantuotteen muutosten tuijottamisen sijaan keskittymistä kansakunnan pitkän aikavälin vaurastumiseen. Esimerkiksi homekoulujen korjausta kannattaa Pantzarin mukaan miettiä ennemmin panostuksena Suomen pääomaan, kuin julkisen talouden vajetta kasvattavana menoeränä.

Pantzar pitää Suomen julkisen talouskeskustelun tilaa jyrkän jakautuneena. Leimakirves heilahtaa helposti kyseenalaistajille, mikä vaimentaa soraääniä.

– Akateemiset ekonomistit leimataan puoluepoliittisesti. Jokainen joka vastustaa äärimmilleen vietyä säästöpolitiikkaa leimataan vasemmistolaiseksi. Kysymys voi olla puhtaasti järjen käytöstä. Päätöksiä voi kyseenalaistaa myös puhtaasti porvarillisista lähtökohdista.