Jesidivähemmistöön kuuluva Nadia Murad vietti Isisin amoilla kolme kuukautta, ennen kuin hän onnistui pakenemaan.

Isis tuli Nadia Muradin kotikylään elokuussa 2014. Varoittava puhelinsoitto oli myöhässä. Lukiolaistyttö, hänen perheensä tai naapurit eivät ehtineet paeta.

– He pysäyttivät kaikki ja alkoivat erotella miehiä tytöistä ja naisista, kertoo Nadia Murad ruotsalaislehdille.

Hän on todistanut ajastaan seksiorjana YK:n turvallisuusneuvostolle joulukuussa (siirryt toiseen palveluun). Hän on matkustanut Lähi-idän ja Euroopan halki kertoakseen kokemuksistaan. Nyt hän on Ruotsissa.

Isis ampui kaikki miehet

Isis ampui kaikki Nadia Muradin kotikylän miehet, sairaat ja vanhukset. Muradin kuusi veljeä ja hänen äitinsä tapettiin. Hänet ja kylän muut tytöt kuljetettiin linja-autolla Mosuliin Irakiin.

– Bussissa terroristit kertoivat, että emme ole muslimeja, ja meistä tulisi seksiorjia. Sitten he alkoivat kosketella meitä epäkunnioittavalla tavalla.

Seksiorjana kolme kuukautta

Isis piti häntä seksiorjanaan kolme kuukautta. Hänet raiskattiin toistuvasti, ja hänet pakotettiin rukoilemaan ennen jokaista raiskausta.

– He antoivat meidät lahjoina kenelle halusivat. Kaikki, jotka halusivat, käyttivät meitä seksuaalisesti hyväkseen. Se oli heidän tulkintansa sharia-laeista.

– Minua käytettiin hyväksi kaikin mahdollisin tavoin. Raiskattiin. Vaihdettiin. Myytiin. Vaikeinta oli, että he saattoivat tulla koska vain... He saattoivat tulla koska vain ja raiskata minut.

Onnistui pakenemaan

Jonkin ajan kuluttua yksi Isisin autonkuljettajista osti Nadia Muradin. Yhtenä päivänä hän jätti Muradin yksin kotiin.

Nadia Murad juoksi kadulle ja hakkasi kaikille oville, kunnes yksi perhe otti hänet suojaan ja salakuljetti hänet myöhemmin turvaan. Nyt hän on saanut turvapaikan Saksasta ja elää siellä.

"Minulla ei ole mitään suunnitelmia"

Joka tunti ja minuutti hän ajattelee tyttöjä, jotka ovat vielä vankeudessa.

– Minulla ei ole mitään suunnitelmia. Muuta kuin matkustaa ja kertoa. Ainoa, mitä toivon on, että muutkin tytöt vapautuvat.

Miten oikein voit?

– En oikein tiedä, mutta se, mitä haluan sanoa, on tärkeää. Meidän haavamme ovat syviä, ja joka kerta, kun puhun niistä, ne vuotavat verta.