Rötöksiä tehdään porukalla ja firman johto on kiinnijääneiden kanssa sormi suussa.

Vaasan yliopisto selvittää työpaikkojen talouspetoksia Professori Annukka Jokipii tutkii työpaikoilla tehtyjä rötöksiä.

Tutkimusaineistona on haastatteluja ja kansalaisilta pyydettyjä kertomuksia.

Tarinoita on kertynyt noin sata. Niitä kerätään vielä vuoden loppuun.

Työpaikoilta varastellaan kyniä ja lehtiöitä – joskus ihan koko paketti printterin paperia. Näin uskotaan.

Todellisuus on hurjempi. Yrityksissä tehdään kaiken kokoista vilunkia. Kyse on myös suurista rahoista.

Vaasan yliopiston professori Annukka Jokipii on lukenut puoli vuotta luottamuksellista postia. Hän tutkii yrityksissä tehtyjä talouspetoksia. Keskeinen osa tutkimusaineistosta on kerätty pyytämällä ihmisiltä kokemuksia ja tarinoita omilta työpaikoiltaan.

Tekojen kirjo yltää pikkutuhmuudesta kavallukseen

Jokipiin aineistossa työpaikoilla tehtaillaan rötöksiä kaikissa kokoluokissa. Neljännes niistä on alle sadan euron tekoja, toinen neljännes alle tuhannen euron, kolmas alle 10 000:n – ja viimeinen neljännes alle tai yli 50 000 euron rötöksiä.

Moni kopiopaperin kähveltäjä tuntee tässä kohtaa itsensä ihan kunnon ihmiseksi.

Muistilehtiön pihistämisestä lahjusten vaatimiseen

Tekotapa vaihtelee. On myyty yrityksen tavaraa ja tuotteita omina. On ryövätty firman laitteita kotikäyttöön tai vaadittu liikeneuvotteluissa itselle etuuksia sopimusta vastaan.

Joskus on syöty, juotu, juhlittu ja lomailtu työpaikan rahoilla. Joku on leimannut kellokortin aamulla, hävinnyt säännöllisesti omille teilleen ja leimannut kortin uudestaan työpäivän päätteeksi.

Murto-osa teoista päätyy poliisin tietoon.

Joskus sopimusneuvotteluissa vaaditaan myös etuuksia itselle, jotta neuvottelut sujuvat. Yle

– Ennestään tiedetään, että kymmenen prosenttia Suomessa ilmitulleista teoista kerrotaan viranomaisille. Ihan tuoretta lukua ei ole, mutta uskoakseni poliisikin tiedostaa, että he saavat tietoonsa vain jäävuoren huipun, Jokipii sanoo.

Kansainväliset tutkimukset tietävät, että väärinkäytöksiin voi upota yrityksen rahoista jopa viisi prosenttia liikevaihdosta. Se on paljon.

– Jos ajatellaan, että jokin yritys joutuisi viemään läpi säästöohjelman, niin sellaisessa operaatiossa viisi prosenttia liikevaihdosta olisi iso raha, Jokipii vertaa.

Tyypillistä työpaikan rosvoa ei ole

Joskus petoksen taustalla on tekijän peliriippuvuus, alkoholismi tai joku muu elämänhallinnan häiriö. Tyypillistä työpaikan rosvoa on silti mahdoton määritellä.

Kansainväliset tutkimukset kertovat, että miehet jäävät teoista naisia useammin kiinni. Jokipiin aineistossa molemmat sukupuolet tekevät rötöksiä yhtä paljon.

Työpaikan rikoksia tekevät kaikki: johtajat ja duunarit, naiset ja miehet. Yle

– Ehkä naiset tekevät omat rötöksensä miehiä nokkelammin, professori naurahtaa.

Eroa ei ole silläkään, onko tekijä duunari vai pomo. Näiden kahden välillä vaihtelee vain teon taloudellinen mittakaava. Johtajilla on valta ja mahdollisuus tehdä rahallisesti isompia syntejä.

Sekään ei erottele tekijöitä, onko kyseessä niin sanottu julkinen työpaikka vai yksityinen yritys.

Työpaikoilla vallitsee vaikenemisen laki

Tähän mennessä Jokipiille on lähetetty noin sata tarinaa. Niistä puolet on tapauksia, joissa rötös on tehty kolmen tai useamman porukalla.

Kahdessa kolmasosassa tapauksista väärinkäytös on ollut myös jatkuvaa. Tekoa on toistettu jopa kymmeniä kertoja.

Eikä tässä vielä kaikki. Tavallisesti kollegat näkevät ensimmäisenä, että jotain hämärää on tekeillä. Kun he ovat ilmoittaneet asiasta yrityksensä johdolle, mitään ei ole tapahtunut. Usein asiasta ei seuraa mitään, Jokipii ihmettelee.

Annukka Jokipiin tutkimusaineisto koostuu haastatteluista ja kansalaisilta pyydetyistä kokemuksista omilta työpaikoiltaan. Mårten Lampén / Yle

– Osassa tapauksia tekijä saa potkut tai vaihtaa työpaikkaa. Mutta lähes puolessa tapauksista teosta vaietaan, professori sanoo.

Oman työntekijän rikollinen käytös tuntuu olevan niin mielikuvituksen ulkolaidalla, että kun petos huomataan, johto on neuvoton – puhumattakaan siitä, että tilanteeseen olisi joku toimintasuunnitelma.

Tilanne ei tee hyvää työpaikan ilmapiirille.

– Hämmennys kuuluu läpi saamistani tarinoista. Niissä tunnetaan vihaa ja pettymystä siitä, miten johto on tilanteen hoitanut. Monet puhuvat ilmapiirin kiristymisestä. Työpaikan sisälle jää vellomaan epäilys, kuka oli syyllinen, kuka ei, Jokipii sanoo.