Ulkomaalaisten ja ulkomaalaistaustaisten tekemät seksuaalirikokset ovat nousseet erityisesti Oulun tapahtumien vuoksi valtakunnalliseksi puheenaiheeksi. Poliisin ja Tilastokeskuksen tilastot viime vuosilta kertovat karua kieltä siitä, että ulkomaalaiset ovat yliedustettuina tilastoissa.

Tilanne on erityisen synkkä Helsingissä, sillä vuonna 2018 pääkaupungissa ilmoitettiin tapahtuneeksi 682 seksuaalirikosta. Kasvua edellisvuoteen verrattuna oli lähes puolet. Ulkomaalaisten osuus ilmoitetuissa seksuaalirikoksissa oli yli 38 prosenttia. Helsingin ilmoitetuista raiskauksista yli 53 prosenttia oli ulkomaalaisten tekemiä.

Kyseisessä tilastossa eivät näy ulkomaalaistaustaiset henkilöt. Eli jos henkilö on vaikka viikkoa ennen epäiltyä rikosta saanut Suomen kansalaisuuden, niin hänet lasketaan tilastossa suomalaiseksi.

Nimistä valtaosa Lähi-itäläisiä

Seiska teki selvityksen Helsingissä vuonna 2019 tähän mennessä epäillyistä seksuaalirikoksista, jotka ovat olleet luonteeltaan sellaisia, että tekijää on vaadittu käräjäoikeuden pakkokeino-osastolla vangittavaksi tai matkustuskieltoon. Tilasto kuluneen vuoden osalta näyttää hätkähdyttävältä: jokaisella rikoksesta epäillyllä on ulkomaalainen nimi.

Pakkokeino-osastolla on käsitelty tähän mennessä 11 eri juttua, joissa epäiltyä on vaadittu vangituksi tai matkustuskieltoon. Epäillyistä yhdeksän nimi viittaa Lähi-Itään, yhden nimi itäeurooppaan ja yhden vangitun nimi on ruotsinkielinen.

"Ikäviä ja tuomittavia tapauksia"

Seiska tavoitti Poliisihallituksen poliisitarkastaja Pekka Heikkisen kommentoimaan Helsingin pakkokeino-osaston tilastoa kuluneelta vuodelta.

-Onhan se huolestuttavaa ja hälyttävää, että ulkomaalisten osuus niin suuri, ja se näkyy myös pakkokeinopuolella. Tässä vaiheessa on vaikea mennä sanomaan, onko ulkomaalaisten tekemät seksuaalirikokset kasvussa, Heikkinen tuumaa.

Heikkisen mukaan tilastolle voi olla myös muita selityksiä.

-En halua selitellä mitään, mutta siellä voi taustalla olla myös se, että asiat eivät välttämättä tule poliisin tietoon tuoreeltaan, vaan viiveellä. Jos ei ole mitään tutkinnallisen turvaamiseen liittyvää syytä, niin kantasuomalaista ei välttämättä pidätetä tai vangita. Ulkomaalaisen kohdalla voidaan vangitsemalla estää esimerkiksi maasta poistuminen.

-Joka ikinen teko on liikaa ja yhtään ei pitäisi sattua. Ne ovat ikäviä ja tuomittavia tapauksia, Heikkinen painottaa.

