Elokuvien siirtyminen verkkoon ei ole vain muuttanut niiden hankkimisen tapaa vaan vaikuttaa myös tarjontaan. Jos uutuus on elokuvavalinnan tärkein kriteeri, katselu voi käydä hankalaksi. Esimerkiksi Netflixin valikoima on melko monipuolinen, mutta uutuudet ovat harvassa. Kirjoitushetkellä palvelusta ei löydy ainuttakaan Makuunin Top 30 -nimikkeistä. Palvelu kyllä kertoo, mitä katsoa ja mitä ei.

Kaiken takana on tietenkin raha. Netflixin tapaiset video on demand -palvelut ovat uusi levitystapa, josta elokuvien oikeuksien haltijoiden on yritettävä saada niitä rahoja, jotka ennen tulivat dvd-oikeuksista. Vod-palveluiden tarjonta pysyy kapeana niin kauan kuin palveluntarjoajilla ja oikeudenhaltijoilla on täysin eri käsitys nettioikeuksien arvosta. Esimerkiksi Netflix on vielä liian pieni maksaakseen tarpeeksi, mutta liian suuri, jotta elokuvantekijät uskaltaisivat myydä oikeuksiaan sinne tarjotulla hinnalla. Kun oikeudet ovat yhdessä paikassa, elokuva ei voi olla toisessa palvelussa samaan aikaan.