Alle 250 euron palautukset menevät helposti kulutukseen, mutta isommat, yli tuhannen euron palautukset käytetään useammin säästämiseen ja sijoittamiseen

Alle 250 euron palautukset menevät helposti kulutukseen, mutta isommat, yli tuhannen euron palautukset käytetään useammin säästämiseen ja sijoittamiseen Henrietta Hassinen / Yle

Kuinka iso on Suomen julkinen talous?

Julkisuudessa lentelee silloin tällöin virheellisiä arvioita, kuten "melkein 60 prosenttia koko bruttokansantuotteesta". Tällöin hälytyskellojen pitäisi soida heti: KLINGKLINGKLING.

Viimeksi kellot pärähtivät soimaan keskiviikkona 25. tammikuuta, kun Suomen yrittäjien pääekonomisti Mika Kuismanen vieraili A-studiossa:

– Mun mielestä on absurdia väittää, etteikö meidän julkiset menot, jotka on about 57 prosenttia BKT:sta, etteikö siellä olisi jotain sellaista, jota me pystytään sopeuttamaan, Kuismanen sanoi keskustelussa hallituksen taloustavoitteista (voit katsoa oikean kohdan tästä linkistä kohdasta 10.20).

Kuismanen käytti virheellistä tai ainakin epätarkkaa muotoilua, mistä Ylelle tuli katsojapalautetta. Oikeasti kyse on siitä, että julkisten menojen suhde BKT:hen eli bruttokansantuotteeseen on 57,7 prosenttia – ja tuoreilla luvuilla tasan 57 prosenttia. Bruttokansantuote ei koostu julkisista menoista eli kyse on vain kokoluokan vertailusta, siis koulutyyliin omenoilla selitettynä näin:

Yle Uutisgrafiikka

Vaikka sanoissa välttäisi suoranaiset virheet, julkisten menojen ja BKT:n suhdeluvun käytössä on silti ongelma. Se ei oikein kuvaa julkisen sektorin kokoa, Tilastokeskuksen yliaktuaari Tuomas Rothovius sanoo.

Julkiset menot eivät ole osa bruttokansantuotetta vaan sananmukaisesti menoja. Bruttokansantuote taas ei koostu menoista, vaan siitä mitä Suomi tuottaa eli tuotettujen tavaroiden ja palvelujen yhteenlaskettua arvoa: ravintolassa myytyjä aterioita, opettajan pitämiä oppitunteja ja tehtaassa koottuja tuotteita.

Yle Uutisgrafiikka

Lisätään kahden omenakasan rinnalle kolmas, eli verrataan julkisten menojen suhdetta yksityisten menojen ja BKT:n suhteeseen. Yksityiset menot ovat paljon julkisia menoja suuremmat ja ylittävät bruttokansantuotteen koon:

Yle Uutisgrafiikka

Hetkinen! Miten joku voi olla yli 100 prosenttia? Juuri siksi, että BKT on eri asia kuin julkiset tai yksityiset menot, Rothovius selittää.

– Menot ja tulot kuvaavat rahavirtoja, bruttokansantuote taas tuotannon arvonlisäystä. Jos yksityisen sektorin kaikki menot otetaan huomioon, summa ylittää BKT:n huomattavasti.

Unohdetaan äskeisestä keskimmäinen omenakasa eli BKT. Julkisten ja yksityisten menojen vertailu johtaa oikeille jäljille, eli että yksityinen sektori on selvästi julkista suurempi.

Mitä mittareita sitten pitäisi katsoa? Tilastokeskus suosittelee kahta mittaria. Joko katsomaan sitä, paljonko bruttokansantuotteesta on yksityistä ja julkista, tai sitten sitä moniko suomalainen on julkisella puolella töissä.

Nämä kaksi mittaria ovat 30 viime vuoden aikana kehittyneet näin:

Yle Uutisgrafiikka

Näillä mittareilla julkisen talouden koko asettuisi 20–25 prosenttiin koko taloudesta.

– Näissä näkyy juuri se asia, johon pyritään viittaamaan. Eli kuinka isoa osaa taloudesta julkinen talous pyörittää, Rothovius sanoo.

Ongelma 57 prosentin luvun käytössä on Tilastokeskuksen mukaan myös se, että luku voi tuottaa aivan väärän mielikuvan. Siis suoraviivaisesti sen, että julkisen sektorin koko olisi 60 prosenttia Suomen taloudesta.

– Niin sen saattaa äkkiseltään ymmärtää, ja sehän kuulostaa aivan kamalalta. Ei ihme jos sen kuultuaan haluaa leikkauksia julkisiin menoihin, yliaktuaari Rothovius sanoo.

Eri maissa julkinen sektori on tunnetusti eri kokoinen. Joissain maissa esimerkiksi eläkkeet ovat enimmäkseen yksityisen sektorin heiniä, Suomessa suurelta osin julkisella sektorilla. Graafissa erottuvat myös taantuma-ajat eli 1990-luvun alun lama ja vuonna 2008 alkanut taantuma. Taantuma-aikoina julkiset menot lisääntyvät, kun esimerkiksi työttömyyskorvauksia maksetaan enemmän.

Viime vuosina julkisen talouden osuus koko taloudesta on hieman kasvanut, ja tähän julkisen talouden kriitikotkin ovat kiinnittäneet huomiota. Suomen julkisen sektorin koko on EU-maista kärkipäätä ja Pohjoismaiden joukossa pienimpiä:

Yle Uutisgrafiikka

Jutun alussa hälytyskello KLINGKLINGKLING soi Suomen yrittäjien pääekonomisti Mika Kuismaselle. Oliko A-studion virhe lipsahdus?

– Oli. Tarkoitin julkisten menojen suhdetta bruttokansantuotteesta, Kuismanen sanoo.

Vuonna 2014 samanlainen virhe johti Julkisen sanan neuvoston langettavaan päätökseen (siirryt toiseen palveluun). Tuolloin Helsingin Uutiset ei suostunut oikaisemaan ulkopuolisen kolumnistinsa väitettä "julkiset menot ovat pian 60 prosenttia kansantuotteesta" (siirryt toiseen palveluun).

Kuismanen on pääekonomisti. Helsingin Uutisten vieraskolumnisti Johannes Koroma oli toimitusjohtaja EK:ta edeltäneessä Teollisuuden ja Työnantajain Keskusliitossa (TT). Julkisten menojen ja BKT:n suhdelukua on käyttänyt myös presidentti Sauli Niinistö.

Miksi taloustuntijatkin käyttävät lukua 60 prosenttia, ellei se kuvaa julkisen talouden kokoa pätevästi?

– Ymmärrän Tilastokeskuksen kritiikin, se on tavallaan ihan totta. Mutta tämä on yksi mittari, ja mielestäni kannattaa käyttää monia mittareita. Mitä useammalta kantilta asiaa katsoo, sitä paremman kuvan saa, Kuismanen sanoo.

Onko luvun käyttö riski, jos yleisölle jää mielikuva että julkinen talous on melkein 60 prosenttia koko taloudesta?

– Eihän sellaista riskiä tietysti voi poislaskea, etteikö yleisö voisi näinkin tulkita. Mutta se on yksi mittari, eikä tulkinta välttämättä ole minusta huono tai vaarallinen.

Onko kyse siitä, että 60 prosenttia on dramaattisempi luku kuin 20 prosenttia, jos haluaa kritisoida julkista taloutta?

– Hyvä kysymys, mutta en ole itse ajatellut asiaa tuolta kantilta. Luulen, että yksi tekijä joka on tuonut BKT-luvut tapetille on yhteinen eurooppalainen säännöstö. EU:ssa esimerkiksi velkaantuneisuutta tai rakenteellista alijäämää suhteutetaan juuri bruttokansantuotteeseen, ja niitä on alettu käyttää myös kotimaisessa keskustelussa.

Pitäisikö 57 prosentin rinnalla käyttää myös yksityisten menojen suhdetta BKT:hen, 180 prosenttia?

– Ilman muuta. Jos näitä kahta käytettäisiin, se antaisi meidän taloudestamme vain täydemmän kuvan. Itsekin sitä tulee viljeltyä liian vähän.