I et innlegg i DN 19. desember skriver finansminister Siv Jensen at den økonomiske ulikheten i Norge er på vei ned.

Men hun støtter seg da til den tradisjonelle offisielle statistikken, uten å nevne at denne statistikken er i endring.

Forsker Rolf Aaberge i SSB, som er en internasjonal kapasitet på ulikhetsforskning, sier Siv Jensen baserer seg på mangelfulle tall.

Rolf Aaberge, forskere ved Statistisk sentralbyrå. Mer...

– Den offisielle statistikken er mangelfull fordi betydelige eierinntekter ikke inngår i datagrunnlaget for denne statistikken for årene etter 2006, da utbytteskatten ble innført, sier Aaberge.

Før utbytteskatten ble innført, ble størsteparten av eierinntektene i bedriftene betalt ut som utbytte. Etter 2006 er stadig større beløp tilbakeholdt som kapital i selskapene.

Les Jensens innlegg her: Siv Jensen i innlegg: Fritaksmetoden forblir

– Tar vi hensyn til de tilbakeholdte eierinntektene finner vi betydelige høyere ulikhet enn det den offisielle statistikken viser fra og med 2006, sier Aaberge.

Ulikhetene er mye større

Milliardærenes skattefrie pengebinger Etter at fritaksmetoden gjorde aksjegevinster og utbytter skattefrie dersom mottageren var et selskap, har landets rikeste samlet opp store overskudd i sine holdingselskaper.

De aller rikeste har årlig rundt 80 milliarder kroner i skattefrie utbytter og aksjegevinster i sine holdingselskaper.

Overskuddet beskattes først når det tas ut av selskapene som utbytte. Ved å beholde mesteparten av pengene i selskapene, så slipper man denne skatteregningen. Har man stor nok formue, er det begrenset behov for å ta ut penger til privat hånd.

Derfor kan de aller rikeste kanskje utsette skatten i all evighet. Dette var noe Skauge-utvalget, som utredet skattereformen, advarte mot.

I selskapene til de 650 rikeste personene er det opptjent overskudd på over 400 milliarder kroner. Dersom dette skulle tas ut som utbytte, ville skatten blitt på cirka 125 milliarder kroner.

De siste årene har formuesulikheten i samfunnet økt kraftig. Gini-indeksen for formue har hoppet fra rundt 60 til 72, noe som indikerer høy ulikhet. En forklaring er de store overskuddene som akkumuleres seg i disse holdingselskapene.

I dokumentaren «Milliardærenes skattefrie pengebinger» skrev DN om oppdaterte tall fra SSB, som har satt i gang et arbeid for å få mer presise tall for ulikhet. Dette arbeidet er omtalt i regjeringens ulikhetsmelding «Muligheter for alle – Fordeling og sosial bærekraft».

Der går det frem at ulikheten i realiteten er større enn det statistikken viser. Jensen har altså brukt gamle tall.

– Når finansministeren viser til en marginal nedgang i ulikheten fra 2017 til 2018, så baserer hun seg på SSBs offisielle statistikk. Arbeidet med den nye statistikken er omtalt i ulikhetsmeldingen, sier Aaberge.

– I virkeligheten er ulikhetene mye større de siste ti årene enn det den offisielle statistikken viser. Den viktigste drivkraften bak økningen i ulikhet de siste 20–30 årene er økningen i inntektsandelene til de rikeste i Norge, sier Aaberge.

Artikkelen fortsetter under annonsen

Ikke fullgodt bilde

De som forsker på ulikhet bruker det som kalles en Gini-indeks som mål. Det som står i stortingsmeldingen er dette:

Gini-indeksen Gini-indeksen er et vanlig mål på ulikhet i et samfunn. Den kan måle ulikhet i henholdsvis inntekt og formue.

inntekt og formue. For formue: Dersom gini-indeksen er 100 er det en person som eier alt. Dersom gini-indeksen er 0 eier alle like mye. I Norge har formue-gini hoppet fra rundt 60 til 72 siden 2006 og innføringen av skattereformen.

For inntekt: Gini på 100 betyr at en person har all inntekt, 0 betyr at all tjener like mye. I Norge har inntekts-gini ligget ganske flatt i samme periode. Det skyldes at alt overskudd opptjent i selskapene ikke tas ut som utbytte, og dermed kommer de ikke inn i statistikken, som baserer seg på ligningsinntekt.

«Store svingninger i utbetaling av utbytte gjør at Gini-indeksen for inntekt etter skatt, slik denne anslås ved skatteligningen, ikke gir et fullgodt bilde av utviklingen i ulikhet fra et år til det neste. For å fange opp den underliggende utviklingen burde en ideelt sett både ta hensyn til utbetalt og tilbakeholdt utbytte ved beregning av inntektstallene. I Statistisk sentralbyrå arbeides det med et prosjekt som kaster mer lys over dette spørsmålet for Norges del, ved at en forsøker å tilordne tilbakeholdt overskudd til eierne av bedriftene. Foreløpige tall for Gini-indeks for dette justerte inntektsbegrepet viser høyere Gini-indeks enn SSBs ordinære serie for hele beregningsperioden 2001 til 2016. Forskjellen mellom den justerte serien og de ordinære tallene fra SSB øker fra 4 prosentenheter i 2002 til 13 prosentenheter i 2007. For årene etter 2007 ligger den justerte Gini-indeksen om lag 7 prosentenheter over de ordinære tallene, dvs. rundt 32 prosent.»

Gøran Skaalmo forklarer Gini-indeksen Skattereformen i 2006 har gitt mulighet for store skattefrie inntekter for de rike. Les dokumentaren Milliardærenes skattefrie pengebinge: dn.no/pengebingene 01:04 Publisert: 11.12.19 — 03:17

Burde visst

– Dette burde jo både finansministeren og embetsverket i Finansdepartementet vite, siden det står omtalt på side 28 i Fordelingsmeldingen, sier Aaberge.

Noe som kompliserer den offentlige debatten, er at finansministeren baserer seg på statistikk over hvordan inntektene er fordelt. Som Aaberge og flere forskere har påpekt, har dette datagrunnlaget betydelige mangler.

Ser man imidlertid på statistikk over ulikheter i formue, viser den en tydelig økende ulikhet i hvordan formuen er fordelt.

DNs dokumentar om konsekvensene av fritaksmodellen går inn i denne motsetningen: At statistikkene viser at formuesulikheten skyter i været, mens ulikhet i inntekt tilsynelatende er flat eller litt negativ, som finansministeren påpeker. Tall fra skattemyndigheten og DNs egne analyser, viser at inntekter som er fritatt skatt på grunn av fritaksmodellen i skattereglene, bidrar til å forklare denne forskjellen.

Ikke perfekt bilde

Finansministeren svarer slik på kritikken via epost:

– Hverken inntektsstatistikken eller gini-koeffisienten gir et perfekt og nøyaktig bilde av hvilke økonomiske ressurser folk i Norge disponerer og hvordan ressursene er fordelt. Jeg mener derfor at venstresiden ofte overdriver fokuset på marginale endringer i gini, og basert på det påpeker jeg at den målte ulikheten gikk ned, om enn marginalt, fra 2017 til 2018, sier Jensen.

Gøran Skaalmo forklarer fritaksmodellen Skattereformen i 2006 har gitt mulighet for store skattefrie inntekter for de rike. Les dokumentaren Milliardærenes skattefrie pengebinge: dn.no/pengebingene 01:13 Publisert: 10.12.19 — 04:16

– Det er riktig at tilbakeholdt overskudd ikke er inkludert i tallene som ligger til grunn for gini. Aaberges arbeid med å tilordne tilbakeholdt overskudd i selskapene til personlige eiere er interessant, men foreløpig er dette upublisert stoff. Jeg ser frem til at det blir offentlig. Enda mer verdifullt blir det hvis det også blir beregnet sammenlignbare tall for andre land. Når det er sagt, vil jeg understreke at tilbakeholdt overskudd i selskapene ikke er tilgjengelig for personlig forbruk før det er tatt ut som utbytte og beskattet.

Hun viser også til Mulighetsmeldingen som viser at skatt og overføringer reduserer ulikheten med 40 prosent, og at den reduseres ytterligere 20 prosent dersom vi tar med verdien av den enkeltes bruke av tjenester innenfor helse, omsorg og utdannelse.

– Det viktigste er uansett at ulikheten i Norge er lav og at samfunnet vårt på ingen måte er tjent med at det skapes en vrangforestilling om at den stiger raskt. Norge er et av verdens beste land å bo i. Og hvis vi legger til rette for at flest mulig har en jobb å gå til, øker vi sjansen for at det vil være slik i fremtiden også, sier finansministeren.

Teoretisk synsing

DNs saker har skapt sterke reaksjoner fra miljøer som er opptatt av lavere skatt på formue og for selskaper.

Reaksjonene går blant annet på at skattefrie utbytter i holdingselskaper er beskattet tidligere i bedrifter som eies av holdingselskaper, og at ubeskattede utbytter som står i holdingselskaper, kan reinvesteres i ny virksomhet.

– Mange av dem som uttaler seg nå baserer argumentasjonen sin på teoretisk synsing, men uten å undersøke om de har empirisk støtte for antagelsene som ligger bak synsingen. Det er viktig at denne skatte- og ulikhetsdebatten føres på bakgrunn av tilgjengelige data og empirisk forskning, sier Aaberge. (Vilkår)Copyright Dagens Næringsliv AS og/eller våre leverandører. Vi vil gjerne at du deler våre saker ved bruk av lenke, som leder direkte til våre sider. Kopiering eller annen form for bruk av hele eller deler av innholdet, kan kun skje etter skriftlig tillatelse eller som tillatt ved lov. For ytterligere vilkår se her.