Vi foreslår et nytt universitet - fritt for politikere og byråkrater | Einar N. Strømmen og Tor G. Syvertsen

Tor G. Syvertsen

Einar N. Strømmen

14. des. 2015 09:56 Sist oppdatert 21. desember 2015

Politikere og departementsbyråkrater har lagt beslag på akademia, slik at forskning og produksjon av akademisk arbeidskraft er blitt gjenstand for politisk maktutøvelse, skriver artikkelforfatterne. Frank May

Et forelesningsfritt læringsmiljø og en digital porteføje i stedet for eksamen. Det er på tide å tenke nytt i akademia.

Debatt

Dette er et debattinnlegg. Meninger i teksten står for skribentens regning.

Ordet universitet kommer fra latin universitas magistrorum et scholarium , som betyr samfunn av lærere og vitenskapsmenn .

Universitetene var autonome enheter, deres viktigste oppgaver var vitenskap og lærdom.

Offentlig finansiering til tross, de var skjermet fra politisk styring.

I demokratier har universiteter spilt en fri rolle liksom pressen, og har fungert som kritikere av offentlige såvel som private maktutøvere.

I løpet av de senere tiår har dette endret seg.

Universitetene i den vestlige verden er redusert til økonomiske enheter som er mest opptatt av å produsere studiepoeng og publikasjoner, alt i den hensikt å finansiere et skinnhellig aristokrati av byråkrater og direktører.

Universitetene er blitt lydige instrumenter for den politiske eliten som til enhver tid sitter i regjering.

Politikere og departementsbyråkrater har lagt beslag på akademia, slik at forskning og produksjon av akademisk arbeidskraft er blitt gjenstand for politisk maktutøvelse.

Publikasjonshysteri

«Publish or perish» er slagordet som gjelder.

Det spiller liten rolle hva du publiserer, så lenge det bidrar til instituttets publiseringspoeng.

Det spiller liten rolle hva du publiserer, så lenge det bidrar til instituttets publiseringspoeng.

Akademiske meritter er ikke lenger nok for å få et professorat, sjarm og veltalenhet er blitt viktige egenskaper for å hente inn penger fra NFR eller EU’s forskningsprogrammer slik at du kan finansiere en herskare doktorgrad-studenter som kan publisere for deg.

Allerede for 70 år siden advarte Vannevar Bush (1890-1974) mot økende publikasjonsmani: «Publiseringsmengden har gått langt utover vår evne til å gjøre oss noen nytte av den » (vår oversettelse).

Gjentakelse av eksperimenter og kontroll av andres arbeider er nå fullstendig fraværende i forskningsmiljøene.

Sensasjonsoppslag om helse og miljø slår an i media, og setter dermed dagsorden for universitetsbyråkratiet.

Sensasjonsoppslag om helse og miljø slår an i media, og setter dermed dagsorden for universitetsbyråkratiet.

Publikasjonshysteriet er et alvorlig hinder mot å kunne skape det «kunnskapssamfunnet» mange fabler om.

For studentene er universitetsutdannelse blitt et spørsmål om å ta eksamener og å få en grad, da venter det en velbetalt jobb å gå til.

Læring eller selvstendig tenkning er ikke påkrevet.

I Nederland, England og Danmark har studentene gjort opprør mot et byråkratiske og skruppelløst produksjonsystem.

Så langt har norske studenter vært lydige og tause som graven.

Eksamen er utdatert

Dessverre, kvalitet er erstattet av kvantitet, eksamensforberedelser er blitt substitutt for akademisk læring, og profitt fra eksterne forskningsprosjekter er blitt viktigere enn uavhengig vitenskapelig tenkning og arbeid.

Begrepet vitenskap har en lang etymologisk historie.

Det engelske science stammer fra det latinske ordet scientia , som betyr kunnskap, viten, og videre fra sciens (genetiv scientis ), intelligent og kunnskapsrik, eller presens partisipp av scire , å vite (opprinnelig trolig fra å kunne skille fra hverandre, scindere , å kutte eller dele).

Et fruktbart universitet må være et åpent og vidsynt miljø hvor studenter, professorer og driftstab arbeider sammen om de to hovedoppgavene: vitenskap og læring.

Vårt slagord er Seneca’s Docendo discimus som betyr ved undervisning lærer vi , og vi har en visjon.

Den er basert på prinsippene fra Platon’s akademi om læring og vitenskap i vår tid.

Vi ser for oss at dagens universitet blir erstattet av et akademi hvor studenter og professorer lærer og underviser hverandre, i grupper hvor læring hele tiden justeres til individuell interesse og stil, et sted hvor læring er rettet mot oppnåelige mål i form av fysiske eller digitale objekter og rapporter, helt uten krampaktige eksamener gitt under urealistiske betingelser.

Eksamen har til hensikt å rangere studentene, hovedsaklig med hensyn til ferdigheter, men uten relevans for personlig talent, nysgjerrighet eller virkelig kunnskap.

Den som er flinkest til å ta eksamen får beste karakter. Systemet er utdatert.

Den som er flinkest til å ta eksamen får beste karakter. Systemet er utdatert.

Det bør erstattes av digital portefølje opparbeidet gjennom hele læringsperioden, f.eks. lagret på GitHub, Google Drive eller Dropbox, en dynamisk portefølje som kan suppleres gjennom hele det lærende liv.

Vil slutte med forelesning

Vi ser for oss et forelesningsfritt læringsmiljø.

På norsk betyr forelesning bokstavelig talt å lese for . Det engelske begrepet «lecture», kommer fra latin lectura eller lectus , som betyr opplesning , opprinnelig fra legere , å lese, å samle, å plukke ut, å velge .

Forelesning var betimelig undervisningsform i en tid da bøker var mangelvare, og universitetets eneste kopi kunne bli mangfoldiggjort ved opplesning og avskrift (diktat).

Forelesninger er fortsatt den dominerende undervisningsform ved norske universiteter.

Vi ser for oss et forelesningsfritt læringsmiljø.

I dette akademiet skal den eneste uskrevne kontrakten mellom professorene og skattebetalerne være at studentene utgjør det bærende fundamentet; studentene er det eneste elementet et universitet ikke kan være foruten.

De utgjør den dynamiske kraften i systemet, og ressursene som allokeres til læring må reflektere at de er samfunnets fremtid.

All akademisk aktivitet må tuftes på kvalitet, design og bærekraft.

Disse må være integrerte bestanddeler av alt arbeid og læring, f.eks. slik det er gjort ved Otago Polytechnic i New Zealand av Samuel Mann.

Den umiddelbare virkningen vil være at det blir ikke lenger behov for en hemmende administrativ stab.

I den grad det er behov for administrative rutiner kan de bli automatisert og overlatt til roboter.

I den grad det er behov for administrative rutiner kan de bli automatisert og overlatt til roboter.

Store ressurser kan frigjøres til vitenskap og læring.

Vi foreslår et nytt universitet, et akademi fritt for politikere og byråkrater.

Ledelsen velges på demokratisk vis av og fra studentene og professorene.

Forstenede tanker og visjoner

Vi bruker betegnelsen P -Akademiet, dvs. en Permanent Beta-organisasjon som er i konstant forandring og flyt av innovasjon, utvikling og forbedring, et akademi av mangfold hvor tanker og idéer forsterker hverandre og åpner for nye måter å se verden på.

Dette i sterk kontrast til dagens innadvendte fagmonolitter som stenger for både innsyn og utsyn.

Vi øyner et akademi som er åpent for studenter, læring, samfunn og verden, i motsetning til våre klosteraktige universiteter som er lukkede, forstenede systemer.

Læring og kunnskap skal deles, men også uhemmet kunne knabbes fra hvor det enn måtte finnes i den digitale sfæren og andre steder.

Ilya Prigogine (1917-2003) sa: «Alle levende systemer er åpne »(vår oversettelse).

I dette akademiet er det menneskene som arbeider med læring og vitenskap, dvs. studenter, professorer og teknisk/administrativt ansatte, som er de skapende ressurser.

Fire prinsipper ligger til grunn for P-Akademiet, men kan også fritt anvendes i andre sammenhenger:

Erstatt fakturaforskning med åpen vitenskap.

Erstatt forelesning med aktiv personlig læring.

Erstatt eksamen med formativ evaluering av digital portefølje.

Erstatt ansatte administratorer med valgte ledere.

Tiden er overmoden til å innse at det viktigste hinder for et fruktbart akademi er forstenede tanker og visnede visjoner hos herskende politikere og byråkrater.

Lese mer om univesitetene?

Forsker Anine Kierulf:

Les også «Du kan fint nå toppen i akademia uten overhodet å drive folkeopplysning. Det er et problem»

Kyrre Lekve:

Les også Det er på tide å ønske forskerne velkommen til det normale arbeidslivet. Med fast ansettelse

Flere forskere har opplevd kritikk fra universitetsledelse etter utspill på sosiale medier. Nå krever forskerne mer opplysning om sine rettigheter:

Les også Forskere usikre på hva de kan uttale seg om på Facebook

Si din mening og se hva andre mener — følg Aftenposten meninger på Facebook og Twitter