Helsingin yliopistossa EU- ja ETA-maiden ulkopuolelta tulleiden aloittaneiden opiskelijoiden määrä romahti yli puolella maksujen voimaantulon jälkeen. Yliopistossa uskotaan kyse olevan hetkellisestä notkahduksesta.

Helsingin yliopisto on Suomen kallein korkeakoulu EU- ja ETA-maiden ulkopuolelta tuleville opiskelijoille. INKA SOVERI

Helsingin yliopiston kansainvälisten asioiden päällikkö Markus Laitinen kertoo, että vielä talvella hakijamäärissä ei näkynyt valtavaa notkahdusta, vaikka lukukausimaksut olivatkin tulossa voimaan.

- Kun hakuajat menivät umpeen, niin pudotus oli noin 30 prosentin luokkaa. Silloin ehkä hetkeksi huokaistiin, Laitinen kuvailee.

Huomattavasti isompi rysäys tapahtui kuitenkin siinä, kuinka moni lukukausimaksujen piiriin kuuluvista opiskelijoista lopulta aloitti opiskelupaikassa.

- Se oli kyllä rajumpi se pudotus. Voi sanoa, että yli puolet vähemmän. Uskon kuitenkin, että se on tilapäinen pudotus, Laitinen toteaa.

Laitisen mukaan vertailukelpoisten tarkkojen lukujen antaminen on mahdotonta, sillä lukuvuosimaksujen käyttöönoton yhteydessä Helsingin yliopisto uudisti koulutusohjelmiaan laajasti.

Laitinen uskoo pudotuksen kertovan siitä, että yliopisto on tekemisissä täysin uuden kohderyhmän kanssa.

- Heille tulee paljon kilpailevia tarjouksia muista yliopistoista. Meillä on haasteita esimerkiksi haku- ja valintaprosessin nopeuttamisen kanssa, Laitinen kuvailee.

Edes antelias apurahaohjelma ei houkuttanut valittuja opiskelijoita. Helsingin yliopisto tarjoaa kymmenelle parhaalle hakijalle vapautuksen lukukausimaksuista täysin. Lisäksi 12 opiskelijalle tarjotaan 10 000 euron apurahaa elinkustannuksia varten.

- Yli puolet niistä opiskelijoista, joille me tarjosimme kokonaista maksuhuojennusta, ei silti ottanut paikkaa vastaan. Ei se ole niin, että kun me annetaan joku almu, niin opiskelijat tulevat, vaan senkin jälkeen kilpailuasetelma on tosi tiukka ja elinkustannukset Suomessa kovin korkeita, Laitinen kuvailee.

Hinnat suositusten mukaisia

Lukukausimaksuja suunniteltaessa Helsingin yliopisto käytti apuna kansainvälistä konsulttia. Konsultin avulla yliopisto pääsi käsiksi mittavaan vertailuaineistoon kansainvälisten yliopistojen maksutasoista.

Helsingin yliopisto käytti erityisesti vertailukohteenaan ruotsalaista Lundin yliopistoa.

- Maksutaso on yhdistelmä yliopiston mainetta, imagoa ja asemaa, joita voidaan esimerkiksi rankingeilla mitata sekä toisaalta niitä ohjelmia itsessään. Niitä vertailtiin alakohtaisesti meidän verrokkiyliopistoihin, Laitinen kertoo.

Konsultti ehdotti yliopistolle hintahaarukkaa. Laitisen mukaan yliopisto valitsi hinnan suosituksen alapäästä, jotta tulevina vuosina on varaa tarvittaessa nostaa maksuja.

- Se on varsin normaalia tässä maksullisessa ympäristössä, että jossain vaiheessa hintoja voidaan nostaa.

Helsingin yliopisto on suomalaisista korkeakouluista kallein. Tutkintojen hinnat vaihtelevat 13 000-18 000 euroon.

Laitisen mukaan maksutaso on määritelty oikein. Hinnat ovat hänen mukaansa " sopivia ja suositusten mukaisia " .

Esimerkiksi Times Higher Education -rankingissa Helsingin yliopisto on parhaillaan sijalla 90. Brittiläinen Oxfordin yliopisto puolestaan pitää ykkössijaa.

Miksi kukaan valitsee suomalaisen yliopiston, kun huippuyliopistoon Oxfordiin pääsee halvemmalla, noin 10 000 euron vuosimaksulla?

- Kosketat oikeaa asiaa, mutta näiden vertailu netin pohjalta ei ole ihan helppo asia. Esimerkiksi se Oxfordin 9 000 punnan maksimi koskee maan omia opiskelijoita, mutta heidän overseas-maksut ovat vielä korkeampia kuin meidän, Laitinen perustelee.

Laitisen mukaan esimerkiksi Kaakkois- ja Itä-Aasiassa rankingeilla on tärkeämpi rooli kuin muilla alueilla. Hän kuitenkin uskoo, että rankingien painoarvoa yliarvioidaan helposti.

- Se on vähän sama kuin jalkapalloilija sanoo menevänsä pelaamaan Manchester Unitediin. Kyllä se hakija ehkä osaa sopeuttaa sen ambitionsa sopivaan rankingiin.

Jumppaamista luvassa

Laitinen uskoo, että opiskelijoita riittää suomalaisiin yliopistoihin alkuromahduksesta huolimatta.

- Suomalaisissa yliopistoissa on alakohtaisia huippuja, joten kyllä niihin on varmasti mahdollista löytää hyviä opiskelijoita. Kansainvälisestihän trendi näyttää siltä, että maasta toiseen siirtyminen opiskelupaikan perässä on kasvamassa.

Laitinen kertoo omien keskustelujensa perusteella ymmärtäneensä, että myös muissa suomalaisissa korkeakouluissa aloittaneiden määrä on laskenut.

- Tiedän, että muillakin on ollut vastaavia vaikeuksia. Samanlaista se trendi on kaikkialla. Mutta ennen kuin se markkinointi ja rekrytointi on saatu rullamaan, määrät pysyvät alhaalla. Sitä täytyy tehdä aivan toisella intensiteetillä tässä maksullisessa ympäristössä, Laitinen kuvailee.

Markkinoinnin lisäksi Helsingin yliopistossa ainakin apurahajärjestelmää tullaan kehittämään entisestään. Lisäksi yliopisto aikoo panostaa yhteistyöhön yksittäisten valtioiden kanssa, sillä monilla valtioilla on omia apurahaohjelmia kansalaisilleen, jotka lähtevät ulkomaille opiskelemaan.

- Jumppaamista riittää enemmänkin kuin vähän, Laitinen kertoo.

Muutokset tapahtuvat suhteellisen hitaasti, sillä uudet ratkaisut tulevat voimaan aina vasta seuraavalla hakukierroksella.

- Olen aika luottavainen sen suhteen, että jo seuraavalla hakukierroksella näemme selvää käyrää ylöspäin, Laitinen sanoo.