Ylilääkitsemistä, vääriä diagnooseja ja kuolemia, jotka olisi ehkä voitu välttää.

Ilta-Sanomat uutisoi hiljattain mielenterveyspotilaan äidistä, joka avautui lapsensa kaltoinkohtelusta suljetulla osastolla.

Nyt Ilta-Sanomien lukijat kertovat kauhukokemuksiaan siitä, miten heidän ja heidän läheistensä psykiatrisia sairauksia on hoidettu:

”Apu lapselleni oli lukittu huone ja väärä lääkitys”

”Tyttäreni kotiutettiin psykiatrisesta sairaalasta klo 14 kun kaikki oli hyvin, klo 23.05 tuli poliisi ilmoittamaan minulle suruviestin... tytär oli tehnyt itsemurhan. Ei ollut siis kaikki hyvin. Tapauksesta on nyt kuusi vuotta mutta muistan tuon päivän kuin eilisen.” En ole katkera, mutta...

”Lapseni vietiin lähes väkisin repien keskussairaalan nuorisopsykiatriselle. Minua ei uskottu, vaikka asuin murkkuikäisen lapseni kanssa. Apu lapselle oli lukittu huone, väärä lääkitys (oliko ollenkaan?), peruutetut psykologin tapaamiset ja henkilökunta nettikoppiin ruudun ääreen.” Äiti-vaan?

”Oma nuoreni joutui kuukaudeksi suljetulle, kun käyttäytyi itsetuhoisesti. Hän sanoi, ettei kukaan hoitohenkilökunnasta juttele hänelle vaikka hänellä olisi kova tarve puhua. Jotkut hoitajat jopa tiuskivat, hän oli nauhoittanut niitä kännykällään, olin järkyttynyt tylytyksestä.” Äidin tuska

”Menetin kolme rakasta ihmistä”

”Kolme rakasta ihmistä menetin hoitoon pääsemisen puutteessa. Autoin monta kertaa viemällä keskussairaalaan, josta joko laitettiin rauhoittava lääke ja kotiin takaisin tai psykiatrisessa hoidossa ’annettiin viettää’ noin 3 päivää. Apua ei mistään saanut ja 8 vuoden aikana menetin nämä ihmiset. He eivät enää jaksaneet.” Äippä

”Aina vedotaan resurssipulaan, kun on asiakkaiden kaltoinkohtelua. Itse havaitsin aika usein työskennellessäni lastensuojelussa, että kyse oli useimmiten työntekijän omista hallitsemattomista tunnetiloista, joita hän purki asiakkaaseen, jos asiakas oireili.” Maalainen

”Skitsoreniaa sairastavalle olisi tärkeää, että omaiset ovat mukana hoidossa. Akuuttivaiheissa potilaasta ei saa mitään tietoja. Se, että lapsi ilmestyy ovelle karattuaan suljetulta, luo melkoista paniikkia, kun et tiedä onko karannut vai luvallisilla teillä.” Skitsofreenikon äiti

”Olin tuhlannut pakkohoidon aikana tuhansia euroja”

”Ihmettelen suuresti niitä potilaan oikeuksia, joihin nojaten minulta ei otettu pois rahoja, puhelinta ja tietokonetta. Olin tuhlannut pakkohoidon aikana tuhansia euroja ja kirjoitellut nettiin vaikka mitä erikoista. Pääsin myös ulos, kun olin vielä täysin sekaisin. Onneksi löysin yksityiseltä puolelta hyvän psykiatrin ja terapeutin.” Bipo yrittää tiivistää

”Alkuun minulle määrättiin iso kasa lääkkeitä. Olin niin sekaisin, että aiheutin vaaratilanteita, itselleni ja muille... kävelin jopa linja-auton alle. Se oli se viimeinen niitti. Omin nokkineni lopetin lääkkeet. Olen oppinut ymmärtämään sairauttani ja elämään sen kanssa.” Pöö

”Minua lääkittiin 13-vuotiaana tyttönä nuorisopsykiatrian suljetulla osastolla sellaisilla lääkeannoksilla, joilla saadaan 150 kg mies tiedottomaan tilaan. Oli erilaisia neuroleptejä ja bentsoja. Ilman diagnoosia. Lopulta lääkäri totesi, ettei minua oteta enää vastaan, sillä en kärsi mielenterveysongelmista. Silti lääkitystä jatkettiin.” Matilda

”Jouduin vielä kerran toimimaan: järjestämään sisareni hautajaiset”

”Sairastuin 2004 vakavaan toistuvasti uusiutuvaan masennukseen. Pyynnöistäni huolimatta psykoterapian saaminen kesti yli 10 vuotta! Lisäksi suurin osa psykiatreista on ollut todella törkeitä. Haukutaan suoraan puhelimessa saamattomaksi luuseriksi.” NainenVm83

”Kun yritin auttaa siskoani, jolla oli menossa maaninen vaihe, olin joutua syytteeseen vainoamisesta. Sairaalan lääkäri, joka ei ymmärtänyt suomen kieltä, totesi kyseessä olevan kiusaustapaus. Maaninen potilashan on usein etevä näyttelijä.

Tilanne jatkui rajuna alkoholin käyttönä, talousvahinkoina ym. Kun yritin hakea apua, niin minulle ilmoitettiin, että raastupa kutsuu, jos vielä puutun. Jouduin kolmen kuukauden kuluttua kuitenkin vielä kerran toimimaan. Järjestämään sisareni hautajaiset.” Masa

Lääkäri kehotti ottamaan lisää koiria

”Hain terapiapäätöstä todella pahaan yksinolon pelkoon, joka teki elämästä helvettiä. Se, että pystyin olemaan kotona, oli vain ja ainoastaan kahden ison koiramme ansiota. Silloinkin valvoin yön ja kuulin ääniä ja tuntui, että joku pomppi rinnan päällä ja veti ranteita ja nilkkoja nippusiteillä yhteen.

Tohtorin mielestä ratkaisu oli ottaa lisää isoja koiria jotta tuntisin oloni turvalliseksi. En tiennyt olisiko pitänyt itkeä vai nauraa.” Sude

”Se on valitettavaa, että meitä psykologeja on hyvin rajallisesti ja niin on resursseja ja kykyä auttaakin. Klinikalla itsekin ollessani oli vähän turhautunut ja avuton olo kun olisi halunnut enemmän olla läsnä ja avuksi, mutta siihen ei ollut mahdollisuutta.” Psykologian opiskelija

Omaisen lääkkeitä ei tarkistettu yli 10 vuoteen

”Omaisen lääkkeitä ei ole tarkistettu yli 10 vuoteen, hän sairastaa kaksisuuntaista mielialahäiriötä. Mielenterveyshoitaja kehotti vaimoa jättämään miehensä jos ei jaksa, ja kerran on lähetetty ambulanssi.” Hurlumhei

”Lapseni vietiin psykiatriselle ja kuukaudeksi eristyksiin. Päättivät, että 11-vuotias lapsi ei ole saanut vauvana tarpeeksi huomiota ja kohtelivat siis vauvana häntä.

Hoitajat jopa syöttivät häntä niin kuin vauvaa, kaksi mieshoitajaa kylvetti ja kuukauden eristyksen aikana hoitajat ulkoiluttivat jos sattui huvittamaan, lasta pidettiin myös kellarihuoneessa. Pisimmät kinnipidot kestivät 1 tunti 45 minuuttia.” Huolestunut

Millaisia kokemuksia sinulla on psykiatristen sairauksien hoidosta Suomessa? Keskustele alla.