Uskaltaako ruotsalaislähiöön mennä?

Toimittaja Kari Lumikero tutustui pahamaineisiin ruotsalaislähiöihin ensimmäisen kerran, kun suomalaissiirtolaiset alkoivat muuttaa niihin 1960-luvun lopulla. Hän ei pidä niissä liikkumista vieläkään vaarallisena. Paljon puhuttu ”no go zone” on hänen mukaansa median liioittelua. – Etteikö sinne muka poliisikaan uskaltaisi mennä? Se ei pidä paikkaansa. Toisaalta 5 vuotta sitten tilanteen ollessa kärjistynyt myös palokunta joutui hyökkäysten kohteeksi ja esimerkiksi paloletkuja viilleltiin auki puukoilla. Palokunta sanoi silloin, ettei lähde sammuttamaan sinne tulipaloa ilman poliisin tukea. Lumikero tähdentää, että Ruotsin lähiöissä väkivallanteot, kranaatti-iskut ja ampumiset liittyvät jengisotiin, joiden sivulliseksi välikappaleeksi joutumista kannattaa yrittää välttää. – Tietysti maalaisjärkeä voi käyttää. Ei joka paikkaan esimerkiksi pimeällä viitsi syöksyä. Päiväsaikaan käyn itse esimerkiksi Rinkebyssä, jossa on vihanneskauppoja ja pieniä myyntikojuja. Saatan juoda siellä kupin kahvia ja ihmetellä elämänmenoa. Siellä on hyvin rauhallista, ja se on hyvin sympaattinen paikka.

