Innostus Krimin ympärillä on hiipunut, mutta niemimaan valtausta tukee lähes 90 prosenttia venäläisistä ja 80 prosenttia kokee liittämisen Venäjän suuruuden palauttamisena.

Duumaan, Venäjän parlamenttiin, on tuotu jopa ehdotus, joka siirtäisi ensi vuoden presidentinvaalit Krimin liittämisen vuosipäivään 18. maaliskuuta, jotta Vladimir Putinin valinta neljännelle kaudelle sujuisi juhlatunnelmissa.

Mitä pitempään Krim on Venäjän, sitä harvempi pitää mahdollisena sen palautumista Ukrainalle, tiivistää tunnelmat sosiologi Denis Volkov. Hän toteaa talouslehti Vedomostissa näkemysten Krimin ympärillä vakiintuneen eikä asenteisiin vaikuta edes se, miten miehityksen seuraukset koetaan.

Levadan mielipidemittauslaitoksen vuoden 2016 kyselyssä vastaajista 64 prosenttia katsoi Krimin tuoneen enemmän hyötyä kuin haittaa, mutta 19 prosenttia piti kielteisiä heijastuksia suurempina.

Volkovin mukaan kysymyksen sanamuodosta riippuen 83–89 prosenttia tukee Krimin liitosta ja sitä vastustaa 8–13 prosenttia. Täysin palautusta vastaan on 83 prosenttia.

Krimiin liittyi Volkovin mukaan aina vuoteen 2014 asti nostalgiaa ja epäoikeudenmukaisuuden tunteita. Nyt niemimaa merkitsee enemmistölle Venäjän suuruuden ja suurvalta-aseman palauttamista. Samalla yhä useampi kertoo hyväksyvänsä nykyhallinnon ja pitää sitä oikeutettuna.

Lisäksi kansainvälisten sopimusten rikkominen näyttää venäläisten silmissä ansiolta, johon vain suurvalta kykenee.

Levadan kyselyssä 80 prosenttia katsoo, ettei mitään maan sitoumuksia rikottu, ja vain viisi prosenttia nimeää tapahtuneen anastukseksi.

Volkov työskentelee Levadan laitoksella. Hän vertailee eri vuosien kyselyjen tuloksia.

Vuoden 2014 vastaajista 62 prosenttia piti välttämättömänä turvata Krimin venäjänkielisen väestön asema Ukrainan kansallismielisten aiheuttaman uhan edessä. Silloin puhuttiin paljon vähemmän historiallisesta oikeudenmukaisuudesta.

Nykyisin 64 prosenttia perustelee liitosta sillä, että ”Krim on aina ollut meidän”, ja näkemykset ukrainalaisten kansallismielisten vaarasta on unohdettu.

Vuonna 1998 venäläisistä 77 prosenttia arvioi, että Krim pitää palauttaa. Silloin tutkimuksen teki Vtsion, jonka työntekijöiden ydinjoukko toimii nykyisin Levadan laitoksessa.

Krimillä pitäisi järjestää kansanäänestys palauttamisesta, arveli 80 prosenttia vastaajista 2002. Vuoden 2009 tutkimuksessa 76 prosenttia hyväksyi painostuksen äänestyksessä. Lisäksi 9 prosenttia oli tuolloin valmiita sotilaalliseen painostukseen.

Krim kytkeytyi Volkovin mukaan aikaisemmin symbolisesti vahvasti neuvostoaikaan: se oli arvostettu lomakohde mutta osa Neuvostoliiton sotilasmahtia. Sitä ei tutkijan mielestä koettu niinkään venäläisenä.

Nyt Krimin liittäminen on toiseksi tärkein ylpeyden aihe venäläisille. Keskeinen on voitto toisessa maailmansodassa, suuressa isänmaallisessa sodassa.

Osana Levadan tutkimuksia tehdään laajempia haastatteluja. Niissä voi Volkovin mukaan tulla esiin näkemyksiä, joissa arvostellaan Krimin kehittämiseen meneviä varoja, mutta niillä ei ole vaikutusta peruskantoihin.

Krim on ennen kaikkea ”geopoliittinen voitto”.

Krimin palauttaminen koettaisiin Volkovin mielestä heikkoutena ja taipumisena Yhdysvaltain ja Euroopan painostukseen. Se merkitsisi saavutetun oman merkityksellisyyden tunteen menettämistä.

Silti kansalaisten kolmen vuoden takainen euforia on Volkovin tulkinnassa vaihtunut arkisiin huoliin hintojen noususta ja apatiaan.

Sen sijaan osa poliittisesta eliitistä haluaa edelleen ottaa Krimistä irti kaiken mahdollisen, mutta onko se edullista Putinille, kysyy toinen tutkija, politologi Tatjana Stanova verkkolehti Republicissa. Hän toteaa, ettei Krim ole maantieteellinen paikka vaan geopoliittinen voitto, jota voidaan käyttää moniin tarkoituksiin.

Stanova viittaa ehdotukseen pitää ensi vuoden maaliskuun presidentinvaalit Krimin liittämisen vuosipäivänä. Lain mukaan vaalipäivä on 11. maaliskuuta, liitos tapahtui 18. maaliskuuta 2014.

Stanovan mielestä riskinä on, että samalla paljastuu, ettei Putinilla olekaan muita saavutuksia. Niin ikään voidaan ruveta kyselemään, eikö Putin tulekaan valituksi ilman Krimiä!

Politologi muistuttaa, miten Syyriassa on toki näytetty voimaa, mutta monille venäläisille on epäselvää, mihin sitä tarvittiin. Lisäksi Isis on edelleen Syyriassa.

Samaten kriisi Ukrainassa jatkuu: Ukraina on selvinnyt ilman Venäjän kaasua eikä maa ole romahtanut, vaikka Kremlin tukemat tutkijat ovat sitä ennustaneet.

Yhdysvaltain uuden presidentin Donald Trumpin kanssa ei ole syntynyt läpimurtoa, ja Venäjän sisällä tilanne on entistä huonompi. Hinnat nousevat eikä uudistuksia ole tehty ja talous elää energian maailmanmarkkinahintojen ehdoilla.

Politologin mielestä Kreml yrittää tällä hetkellä tehdä Krimistä rutiiniasiaa ja hillitä sen ympärillä vellovia tunteita. Esimerkiksi hän ottaa nyt 18. maaliskuuta pidetyn Krimin liittämistä juhlistaneen konsertin ja tukimielenosoituksen, jota ei enää pidetty Kremlin vieressä vaan yliopiston kupeessa.

Perusteluna paikan vaihdokselle oli helpompi pääsy tilaisuuteen.

Presidentinvaalin ja Krimin yhdistämisen takana on Stanovan mukaan Kremlin eliitin vanhoillinen siipi, jota hän kuvaa suoranaiseksi Krimin puolueeksi. Se ajaa perinteisten arvojen ideologiaa, vastustaa sopimuksia Trumpin kanssa ja haaveilee kansallismielisten populistien etenemisestä Euroopassa.

Joukossa on merkittävissä asemissa olevien rinnalla marginaalissa toimivia, joille kaikille Krim on osoitus laillisesta oikeudesta.

Kremlissä on tätä ”krimiläisten” ryhmää vastaan noussut Stanovan mukaan teknokraattinen linja. Siinä painotetaan rationaalia ja epäpoliittista asioiden hoitoa.

Teknokraattien ja vanhoillisten, Krimiä hyödyntävien ideologien välisen taistelun panokset ovat kovat, koska samalla ratkaistaan, mikä on Kremlin politiikan ydin. Tässä taistelussa vastapooleina ovat tutkijan mielestä muun muassa eristäytyminen ja maltillinen globalisaatio.

”Äänestäjien ainoa oikeus on tukea Putinia.”

Stanova huipentaa analyysinsa muistuttamalla, että kaikki tapahtuu maassa, jossa julkinen politiikan teko on haudattu.

Äänestäjille on varattu pelkästään primitiivinen katsojan rooli, jossa ainoa oikeus on tukea Putinia.

Verkkolehti Meduzan toimittaja kertoo, miten osallistui Krimin liittämisen juhlapäivän konserttiin ryhmässä, johon houkuteltiin väkeä lupaamalla osanottajille 300 ruplaa (noin 5 euroa).

Palkka maksettiin kaksi ja puoli tuntia kestäneen tilaisuuden päätyttyä.