Kuntien vastuulla olevassa täydentävässä ja ennaltaehkäisevässä toimeentulotuessa on Kelan mukaan enemmän mahdollisuuksia tapauskohtaiseen harkintaan. Kuntaliitto on silti huolissaan asiakkaiden pompottelusta.

Vuoden alussa takkuillen toteutetusta toimeentulotukiuudistuksesta paljastuu yhä piirteitä, jotka saattavat aiempaa enemmän koetella tukalassa tilanteessa olevien tuen hakijoiden jaksamista.

Esimerkiksi käy velkajärjestelyyn päässyt, työttömyysturvalla elävä mieshenkilö, joka haki sairauden takia yllättäen nousseiden menojensa kattamiseksi Kelalta perustoimeentulotukea.

Kela ei perustoimeentulotukea myöntänyt, vaan kehotti häntä kääntymään kunnan sosiaalitoimen puoleen. Kunnalta hän sai hakemansa tuen.

Kelan etuuspalvelujen lakiyksiköstä todetaan tapauksesta yleisellä tasolla, että todennäköisesti sekä Kelassa että kunnassa on toimittu säännösten mukaisesti.

– Ikävä kyllä velanhoitomenot, joita siellä velkajärjestelypuolella järjestellään, eivät ole perustoimeentulotuessa hyväksyttäviä lukuun ottamatta yhtä poikkeusta: asuntolainan korkomenoja voidaan asumismenoina huomioida, mutta muita ei, kertoo lakimies Petri Lemettinen Kelasta.

Kelassa tiukat määräykset

– Velkajärjestely sinänsä ei ole perustoimeentulotuen edellytys, mutta se ei myöskään ole este. Välillisesti se toki kertoo meille, että asiakkaan avuntarve on todellinen. Perustoimeentulotuki on toimeentulotuen normitettu ja laskennallinen osuus, joka muodostuu käytettävissä olevien tulojen ja hyväksyttävien menojen erotuksesta, Lemettinen kertoo.

Toisaalta joskus velkajärjestelyssä olevan asiakkaan hakemus voidaan Kelassakin hyväksyä.

– Monesti tilanne voi olla se, että velkajärjestelyssä olevalla on niin sanottu nollamaksuohjelma, eli järjestelyssä hänen menonsa ovat olleet tuloja suuremmat, ja maksuvaraa ei ole. Silloin on hyvin todennäköistä, että henkilö voi saada Kelasta perustoimeentulotukea. Mutta niissä ylijäämätilanteissa oikea ohjaus on kunnan puolelle, Lemettinen vahvistaa.

Kuntaliitossa kuitenkin katsotaan, että Kelan ja kuntien välisessä toimeentulotukea koskevassa vastuunjaossa on yhä hieromista.

– Kun perustoimeentulotuki siirtyi Kelalle, niin edelleen haetaan yhteisiä näkemyksiä siitä, missä kulkee raja ehkäisevän ja perustoimeentulotuen, ja toisaalta perustoimeentulotuen ja täydentävän toimeentulotuen välillä, eli kuka vastaa, Kela vai kunnat, sanoo Kuntaliiton sosiaali- ja terveysasioista vastaava johtaja Tarja Myllärinen.

Myös Kelassa myönnetään, että yleisesti ottaen kuntien ja Kelan välinen työnjako kaipaa tarkentamista.

Kelan mukaan lainsäädäntö on silti juuri tässä kohtaa selkeä.

Ilkka Kemppinen / Yle Uutisgrafiikka

Kunnissa enemmän harkintavaltaa

– Ehkäisevästä tuesta taitaa olla laissa mainittukin, että se soveltuu ylivelkaantumis- tai taloudellisen tilanteen heikkenemistilanteisiin, toteaa Kelan Lemettinen.

Oikeusrekisterikeskuksen velkajärjestelyrekisteriin on merkitty asioita runsaat 18 200 kappaletta. Tilasto sisältää kuitenkin voimassa olevien velkajärjestelyohjelmien lisäksi peruutetut ja hylätyt hakemukset. Silti kyse on kaikkiin toimeentulotuen hakijoihin nähden suppeasta ryhmästä.

– Suhteessa toimeentulotuen määrällisiin volyymeihin, niin arvelisin, että pienehkö, koska kuukausitasolla me ratkomme 100 000 – 150 000 hakemusta, eli niissä määrissä pienehkö joukkue, Lemettinen arvioi.

Kuntapuolella ollaan silti tiukkana.

– Kuntaliitossa kannetaan huolta siitä, että työnjako saadaan selkeäksi. Ja että ei kuulu meille -ajattelusta päästään selkeään työnjakoon mahdollisimman pian, Myllärinen sanoo.