Minoritetsungdommer blir overlatt til seg selv av snillistiske politikere | Dara Goldar

Dara Goldar Grunnlegger av Unge Holmlianere og fylkesstyremedlem i Oslo SV

8. august 2019

Den største trusselen mot minoritetsungdommer er ikke diskriminerende politi. Det er ungdomskriminalitet, mener Dara Goldar. Heiko Junge / NTB scanpix

Venstresidens forestilling om at minoriteter alltid må beskyttes fra storsamfunnet står i veien for å bekjempe ungdomskriminalitet.

Kronikk

Dette er en kronikk. Meninger i teksten står for skribentens regning.

Sommeren 2017 mistet en 16-åring livet etter at han ble slått ned av en 18-åring. Foranledningen var at 16-åringen hadde snakket mye med lillesøsteren til 18-åringen.

Oktober 2017 ble en mann i tidlig 20-årene skutt i hodet i et gjengrelatert oppgjør. I dag er han lam fra halsen og ned.

Og for tre uker siden ble en 15-åring knivstukket av en jevnaldrende på grunn av en krangel.

Etter snart to år i ledelsen til Oslo SV har jeg lært at noen samtaler er vanskeligere å ta enn andre. Ungdomskriminaliteten i de innvandrertette bydelene i Oslo er blant disse.

Dara Goldar, grunnlegger av Unge Holmlianere og fylkesstyremedlem i Oslo SV.

Vil heller snakke om politiets rasistiske praksis

Det vises også utad. Ta programmet for kommunevalget. Ordet ungdomskriminalitet blir ikke nevnt. Det i seg selv beviser ingenting, men leser du programmet, står det ingenting om vold og kriminalitet blant unge. Bortsett fra vage formuleringer som «Levekår, fattigdom og utenforskap er en viktig årsak til vold og kriminalitet».

Om minoritetsungdommer står det at mange «føler seg urettferdig behandlet og mistenkeliggjort av politiet». Derfor skal Oslo SV arbeide «for at det innføres en kvitteringsordning mot etnisk profilering i Oslo-politiet».

Underforstått: Ungdomskriminalitet er ikke et stort nok problem til at vi nevner det, men vi snakker gjerne om politiets rasistiske praksis mot minoritetsungdommer.

Stadig flere med kniv og skytevåpen

Samtidig har vold og kriminalitet blant unge skutt fart under rødgrønt byråd. Det er blitt dobbelt så mange gjengangere, altså personer under 18 år med fire eller flere straffbare forhold. Fysisk vold blant unge har økt siden 2013, og økningen har vært spesielt stor de tre siste årene.

Ifølge politiet dreier det seg hovedsakelig om rotløs ungdom med minoritetsbakgrunn. Der min generasjon gjorde opp med nevene, bruker stadig flere i den nye kniv og skytevåpen.

Misforstå meg rett: Jeg ønsker ikke å bagatellisere verken rasisme eller dårlig politiarbeid. Som syvåring opplevde jeg at naboen min på Holmlia, Benjamin Hermansen, ble drept fordi han var brun. Og med foreldre fra Midtøsten har jeg også hatt dårlige opplevelser med politiet.

Jeg ønsker heller ikke å stigmatisere minoritetsungdommer. Etter to år som ildsjel på Holmlia, vet jeg at de aller, aller fleste minoritetsungdommer er flotte, kloke og lovlydige ungdommer.

Les også Barneombudet misfornøyd med byrådet: Etterlyser klare svar og konkrete tiltak for unge lovbrytere.

«Fuck the police»-mentalitet

Men jeg tror det er en tabbe alltid å fokusere på storsamfunnets feil, mens vi unnlater å snakke om ukultur i minoritetsmiljøer. Hva man enn måtte mene om politiaksjonen på Bogerud, er «Fuck the police»-mentalitet et økende problem. Det gjør politiets forebyggende arbeid i innvandrertette bydeler vanskeligere.

Når det forebyggende svikter, betaler de mest sårbare ungdommene prisen. Etter flere år som kriminell, klarte tidligere barneraner Nahom Daniel å komme seg ut av den onde sirkelen. Men å komme seg ut koster. I fjor sommer ble han offer for to knivangrep som gjør at han ikke lenger kan oppholde seg på plassen han vokste opp.

Han er ikke alene. Fra januar til april i år registrerte politiet 38 knivstikkinger – dobbelt så mange som i 2018. Og selv om du overlever, vil du få merker for livet – fysisk og psykisk.

Den største trusselen mot minoritetsungdommer er ikke diskriminerende politi. Det er ungdomskriminalitet.

Les også Rekordmange unge gjengangere i Oslo. Men to steder minker ungdomskriminaliteten.

Hva kan vi gjøre?

Ungdomskriminalitet er et komplekst problem som krever ulike tiltak. Vi må forebygge vold i nære relasjoner, utjevne de store forskjellene i Oslo, gi ungdommer alternative arenaer å lykkes på og ha nærpoliti som evner å bygge tillit.

Vi må også forstå at den største trusselen mot minoriteter ikke alltid kommer fra storsamfunnet – den kan komme innenfra. I dag gjør vi lite med ukultur i minoritetsmiljøer fordi vi ikke ønsker å legge skylden på dem.

Gode intensjoner til tross, det vi i realiteten gjør, er å overlate de mest sårbare ungdommene til seg selv. Ungdommer som ser vold som eneste utvei for å gjenopprette familiens ære. Ungdommer som på grunn av sosiale medier romantiserer gangstertilværelsen. Og ungdommer som ikke får den oppfølgingen de burde fått hjemmefra – ikke fordi foreldrene ikke vil – men fordi de ikke kan godt nok norsk og ikke kjenner systemet her.

Derfor klandrer jeg overhodet ikke kriminelle minoritetsungdommer. De prøver bare å innfri forventninger fra familie og venner – ingen har fortalt dem at det ikke behøver å være slik. De er ofre for et tøft oppvekstmiljø og er blitt overlatt til seg selv av snillistiske politikere.

Forsterker tabuer

Når Oslo SV bevisst unnlater å snakke om disse tingene, forsterker vi bare tabuet knyttet til ukultur i minoritetsmiljøer. Da blir det vanskeligere for politi, skoler og fritidsklubber å drive forebyggende arbeid.

16-åringen jeg nevnte innledningsvis, mistet livet fordi han flørtet med «feil» jente. Han er et offer for æresrelatert vold. Likevel reagerte verken politi, skole, sportsklubben eller lokalpolitikere slik de burde. Mens ryktene florerte blant ungdommene, fikk foreldre svært begrenset med informasjon fra både politi og skole. Noen var redde for å la barna vitne i frykt for represalier fra gjengmedlemmer. Hva skulle foreldrene gjøre? Og hvor utbredt var denne æreskulturen? Ingen ansvarlige gjorde noe.

Vil ikke ha Frp-politikk

Mange på venstresiden vil nok lese denne teksten som at jeg ønsker å adoptere Fremskrittspartiets politikk. Det gjør jeg ikke.

Tvert imot ønsker jeg et troverdig alternativ til Frps lettvinte løsninger. Etter politiaksjonen på Bogerud varslet justisminister Kallmyr at regjeringen vil komme med en handlingsplan mot ungdomskriminalitet. Jeg tipper det betyr tøffere politi og hardere straffer.

Da Frp tidligere i år foreslo dobbel straff i bestemte områder i Oslo, var protestene høylytte fra venstresiden. Men få la vel merke til de to minoritetskvinnene fra Holmlia som fortalte Aftenposten at forslaget er verdt å prøve – de var lei av kriminaliteten i nabolaget.

Det forteller meg at vi ikke har lykkes med å komme med et godt alternativ. Til det beste for nabolagene og ikke minst minoritetsungdommene.

Følg Aftenposten meninger på Facebook og Twitter