Pernille klarte ikke mer. Det snørte seg i magen.

Læreren hadde akkurat snakket om klimaendringene.

Om det som kommer til å skje. Hyppige tornadoer, ekstrem varme, vanskelig for mennesker og dyr å leve.

I Pernille sitt hode ble det mørkt og farlig. Hun hører om en dyster og usikker fremtid.

Ja, mer enn det. Det er ikke sikkert det blir noe fremtid.

Hun må ut!

Sier til læreren at hun har vondt i magen. Tror det er det som feiler henne. Men akkurat slik har hun aldri kjent det før.

Episoden i klasserommet er et år gammel. Men Pernille glemmer den aldri. Det var det første angstanfallet.

Siden da har den fulgt henne. Angsten for fint vær, for sol, for fremtiden. Klimaangsten. Frykten som gjør at hun føler hun ikke får puste, og som gjør henne så sliten.

Etter det første anfallet i klassen har hun unngått skoletimer der klima og vær er tema. Men det er ikke så enkelt å unngå overskriftene i avisene, eller nyhetene på TV.

Eller tankene.

For hun tenker masse. Grubler. Får angstanfall.

Ser for seg at alle dør

Helsesøster, fastlege og psykolog prøver å hjelpe. De forteller henne hvordan hun kan styre tankene.

Puste i firkant. Puste inn, holde i tre sekunder, puste ut, holde i tre sekunder.

Eller tenke seg til et trygt sted der alt er bra, og så fokusere hardt på det.

– Hjelper teknikkene til å få kontroll på tankene?

– Noen ganger. Ikke alltid.

Tekstmeldingene til mamma Hilde er fulle av bekymring.

Pernille: Det står på en sånn temperatur måler 21 og jeg vet ikke om det er ute eller inne, og nå er jeg kvalm og redd

– Hva er du redd for?

– At jorda skal gå under. Hvis vi ikke gjør noe med det nå så tenker jeg at jorda kommer til å gå under om et par uker eller noe sånt.

– Hva skjer når jorda går under?

– Vet ikke. At det ikke går an å leve her lenger. At alle bare dør.

Ordene henger i luften rundt spisebordet i stuen til familien til Pernille.

Mamma Hilde har sendt et spørsmål til Yr. En bønn om hjelp til å berolige datteren som er så redd for fremtiden.

Hilde skrev:

(...)" Det er mye fokus på klimautfordringer og endringer både på skolen og i nyheter, og hun tror at jorden ganske så snart går under.

Hun er på mange måter blitt veldig redd for sol og varme, og dette hemmer henne i daglige gjøremål. Jeg prøver å trygge henne alt jeg kan, og hun får også god hjelp hos psykolog, men hun sier at det hjelper ikke hva vi sier for vi er ikke eksperter på vær.

Hun er skikkelig tøff og trosser på mange måter angsten hver dag, og det går fremover med henne, men i prosessen hennes kan det også være god hjelp med en trygghet fra en ekspert»

Nå sitter foreldrene helt stille og lar Pernille snakke.

– Når det er varmt ute og masse sol, da tenker jeg veldig mye. Da er det en dårlig dag. Da er angsten der.

Pernille: Jeg er sliten, også er jeg redd jeg skal bli sånn som jeg ble den kvelden Mamma: Det kommer til å gå fint. Hviler du nå? Pernille: Ja

Vil ha eksperthjelp

Det finnes lite kunnskap om hvor bekymret barn er for klimaendringer.

Nærmest kommer vi ved å se på hva 18-30-åringer svarer i undersøkelser.

Over halvparten av dem svarer at de er ganske eller veldig bekymret. Det er dobbelt så mange som i eldre aldersgrupper.

Pernille holder seg rolig på rommet og setter øynene i iPaden når det blir for overveldende. Prøver å tenke på andre ting.

– Det er ganske fortvilende, sier Hilde, mens datteren hører på.

De er åpne om at dette ikke er enkelt for noen av dem. Hverken 12-åringen eller foreldrene.

– Hvis man tar innover seg tankene hennes om at jorden går under, så er det ganske voldsomt. Hun går og tenker på at vi om noen uker ikke kan leve her lenger, sier Hilde.

De prøver å argumentere. Gjøre datteren trygg. Lese, forstå, høre podkaster om klimaendringer. Men temaet føles overveldende stort.

Utrolig vanskelig å forklare enkelt videre til barn.

– Jeg prøver å sile informasjon som jeg kan gi henne. Men samtidig prøver jeg også å skjerme meg selv litt fra budskapet om klimaendringer i avisene, sier pappa Jens Gunnar.

– Vi prøver å gjøre henne trygg. Lese om temaet og fortelle henne om hva som mest sannsynlig kommer til å skje, men da sier hun at hun må vite det fra en ekspert, forteller Hilde.

– Voksne må være ærlige!

Innerst i hjørnet med utsikt mot Holmenkollen har Hans Olav Hygen kontor. Det har han hatt lenge, og det synes.

Dette er hans. Fullt av personlige ting, og sin helt egne forskerorden. Små stabler av papirer og bøker.

– Selvfølgelig. Hvis det kan hjelpe!

Vi har spurt forskeren som er øverste sjef for avdeling for klimatjenester om han vil prøve å hjelpe Pernille.

På veggen henger et diplom som bevis på at han har skrevet en prisvinnende barnebok om temaet.

– FORTELL OM MULIGHETENE: – Lærere har en jobb med å motivere ungdommen. Ikke bare å fortelle hvor ille det kan bli. De har en jobb med å fortelle at det finnes muligheter som ennå ikke er oppdaget. Muligheter som vi trenger skarpe, unge til å oppdage, sier klimaforsker Hans Olav Hygen. Foto: Anders Ekanger / NRK

– Det er ikke feil av en lærer å si til elevene sine at det blir varmere. Det er heller ikke feil å si at enkelte områder i verden kommer til å få problematisk vær, og at mange vil måtte flytte på seg. Man må være ærlig, men man må også fortelle om mulighetene vi får, sier Hygen.

– Hva vil du si til Pernille?

Spill av video

– Jeg vil si at det kommer til å gå bra.

– Hvordan vet du det?

– Jeg vet det ikke helt sikkert. Det må jeg være ærlig å si. Men endringene går sakte slik at vi får tid til å tilpasse oss. Det kommer til å være utfordrende, men får vi folk med oss til å løse utfordringene, så komme det til å gå ganske bra.

– Men det skal jo bli så varmt?

– Ja, det blir varmere, og dårligere skiføre, det må vi bare forberede oss på. Men det blir ikke så varmt at vi ikke kan leve her, svarer han.

– Verden går IKKE under!

Hygen forklarer at Norge kommer til å få svært få problemer med klimaendringer sammenlignet med andre land.

Det kommer til å bli våtere slik at man må passe på hvor man bygger hus og hvor man bor, og det kommer til å bli oftere tørke. Slik som i 2018.

– Men det er det. Her i Norge kommer det til å gå helt fint.

– Vil det ikke bli vanskelig for mennesker og dyr å leve her?

– Det kommer til å bli endringer og utfordringer. Men vi skal så langt fram at vi ikke vet hvordan samfunnet ser ut. Det finnes løsninger der ute som vi ikke vet om enda, og da må vi bruke kreftene våre på å finne ut av dem.

– Men verden går jo under?

– Nei, verden går ikke under. Verden kommer til å eksistere i fire-fem milliarder år til. Det er så lenge til at du ikke trenger å tenke på det.

Fire blanke øyne

Vi er tilbake ved kjøkkenbordet. Pernille og foreldrene Hilde og Jens Gunnar har fått se videointervjuet med klimaforskeren.

De skal også få intervjuet, slik at de kan høre på det igjen når angsten kommer tilbake.

ÅPEN: Pernille og foreldrene snakker åpent om hvor vanskelig det har vært. Nå håper de klimaforskeren kan hjelpe Pernille til å sette de mørke tankene i et større perspektiv. Foto: Anders Ekanger / NRK

Pernille smiler når hun kikker opp på foreldrene som tørker noe vått fra øynene. De er glade, rørt, overrasket og overveldet av at en klimaforsker bryr seg på denne måten. Derfor ler de også mellom tårene.

– Det hjalp egentlig ganske mye dette. Jeg kommer til å huske det med at jorden ikke går under. Og at det ikke vil påvirke Norge så mye, sier Pernille.

Ingen rundt bordet forventer et mirakel, men vi avtaler å snakkes på telefon om et par uker.

– JEG GRÅTER IKKE! En videohilsen fra klimaforskeren til Pernille, får begge foreldrene til å felle noen tårer. – Det er utrolig at vi blir tatt på alvor slik, og håper det kan hjelpe flere, sier Hilde. Foto: Anders Ekanger / NRK

Solstrålen

Det er blitt lørdag og midt i juni. Det er gått halvannen uke siden Pernille fikk hilsenen fra klimaforskeren.

Varmen steiker.

Mor Hilde er på reise i Nord-Norge. Avstanden gjør at hun føler ekstra med Pernille som nok har en vanskelig dag. Hilde tenker også på mannen sin Jens Gunnar som trolig må holde seg inne i huset på grunn av datterens frykt for nettopp slike soldager.

Plutselig får hun en Snap. Det er en video av Pernille som bader!

Hva?

– Da jeg kom hjem igjen søndagskvelden spurte jeg Pernille om hun hadde hatt en fin dag. Hun svarte at hun til og med syns det var deilig med det fine været, forteller Hilde.

– For noen uker siden ville Pernille holdt seg i skyggen på en slik dag. Hun tok riktignok litt sats for å komme seg ut, men ble ikke stressa av det, beskriver Jens Gunnar.

Begge foreldrene merker en helt annen trygghet rundt datteren. De innser at angsten er der fremdeles, men syns mye er forandret.

Det merker også Pernille selv.

Merker at hun klarer å være ute i sola uten at hun å bli livredd.

– Jeg gruer meg litt til sommeren, men jeg var ute i sola og merket at det gikk bra. Da lærte jeg av det, og var enda mer ute i dag. Det kjennes godt, svarer hun.

RAMMET AV KLIMAANGST: 12 år gamle Pernille er redd for klimaendringene, men føler seg tryggere når klimaforskeren har fortalt henne at verden ikke går under og at endringene går sakte. Foto: Anders Ekanger / NRK

LES MER: Slik forandrer klimaet Norge allerede