Kommentar

Ja, det er forskjell på kjønnene

Av Astrid Meland

Jentene tar mer og mer over. Har alt snakket om likestilling gjort at vi har glemt guttene?

5. februar 2019

Dette er en kommentar. Kommentaren gir uttrykk for skribentens holdning

Artikkelen er over ett år gammel

Menn topper de dårlige statistikkene: Lærevansker. Kriminalitet. Fengsel. Skole-frafall. Tidlig død. Sosialhjelp. Selvmord.

De flotte statistikkene, derimot, har kvinner øverst. Norske kvinnene raser forbi på medisin og jus. Flere kvinner enn menn tar mastergrad nå. En langt høyere andel kvinner blir forelder. Kvinner lever lenger.

Hva skal vi gjøre med guttene? Det spørsmålet har forsker Camilla Stoltenberg og et regjeringsnedsatt utvalg syslet med det siste halvannet året. Det handler om kjønn og skoleresultater. Og nå er rapporten klar.

Det er på mange måter et nybrottsarbeid de har gjort.

les også Stoltenberg-utvalget splittet om fleksibel skolestart

For i landene vi liker å sammenligne oss med, skjer det samme: Jentene gjør det bedre enn guttene på skolen. Men ingen utformer politikk for guttene.

Likestillingsdebatten handler fortsatt mest om at vi har for få kvinnelige sjefer. Det snakkes mindre om taper-guttene som havner på NAV.

Til og med virkelighetsbeskrivelsen er det uenighet om. For det er jo beviselig slik at kvinnene fortsatt er i mindretall i stillinger som gir makt og innflytelse: Nærligslivet er mannstungt. En typisk professor er fortsatt mann.

Men hva med folk utenom toppsjiktet?

les også Utvalg: Heldagsskole for alle de fire første skoleårene

Stoltenberg-utvalget har gått tilbake til skolestart, og møtt oppgaven bredt og fordomsfritt. At de snakker såpass mye om arv i tillegg til miljø, vil sikkert irritere både skole- og kjønnsforskere, som ikke liker kjønnsforskjeller.

Stoltenberg er også opptatt av miljøforklaringer, som foreldres utdanning, økonomi, skilsmisse og utformingene av fagene på skolen.

Men utvalget serverer egne kapittel om biologi og kjønnsforskjeller. Gutter og jenter har ulike preferanser og ulik sans for risiko og konkurranse, sies det. Guttene topper det siste, mens jentene har bedre selvdisiplin, er dyktigere til å regulerer følelsene og planlegge fremover. Vi vet selvsagt alt for lite, men mye av forskjellene i skoleprestasjoner kan faktisk forklares med noe så enkelt som jenters evne til kontroll.

En gutt født sent på året kan i praksis henge et par år etter jenter født tidlig på året ved skolestart. Han eksploderer typisk i frustrasjon, ADHD og slåssing, mens jentene imploderer, med angst og sjenanse.

les også Passer ikke skolen for guttene?

Av sine 64 forslag til tiltak kommer Stoltenberg med en kvikk-fiks. Om vi endrer måten vi beregner karakterpoeng på, kan vi utligne en god del av kjønnsforskjellen. Matte for eksempel, undervises det mye i, men faget teller ikke mer på vitnemålet enn et lite, uviktig valgfag. Språkfag derimot, kryr det av karakterer i, både i muntlig og skriftlig. Dette kan endres.

Og om vi legger inn mer undervisning i fag som ligner matematikk, for eksempel koding, vil guttene kunne ta igjen en del av forspranget.

les også Daniel-André Tande: – Jeg var en skoletaper

Men vi støter raskt på problemer. For det er meningsløst å utligne kjønnsforskjeller ved å gjøre jentene dårligere. «Feminister» vil si det er dette vi har gjort i alle år, ved å legge en rekke sosiale og juridiske hindre i veien for kvinner. «Maskulinister» derimot, vil si at det er mennene vi diskriminerer, med kjønnskvotering som i praksis har betydd å plassere menn bak i køen.

Begge deler kan godt ha skjedd samtidig. Vi får stadig mer av fasiten. I takt med likestillingstiltakene, får vi tro miljøet jevnt over er blitt likere.

Glasstaket i hvert fall blitt tynnere for kvinner, mens guttene sliter mer. Vi kommer til å få flere kvinnlige professorer, ettersom det er flest kvinnelige doktorgradsstudenter. I næringslivet er det fortsatt mannstungt. Det kan være kvinnene kommer etter også der. Utdanning er ikke irrelevant.

Men har vi samtidig laget nye hinder, for guttene?

les også Norsk skole på OECD-toppen i kjønnsforskjeller

I likestillingsdebattene er det mye snakk om folk på toppen. Det er ikke så untaturlig, for det er fremdeles flest menn der makt og penger er. Det er kampanjer for å få flere kvinner inn der. Men det er ingen kampanjer for å få flere kvinnelige betongarbeidere eller søppeltømmere.

Det er bare de vellykkede mennene vi sammenligner kvinner med. Og det kan man bli sur av. Men da glemmer vi alle de mennene som er lavest på rangstigen, de som ikke har jobb, er i fengsel, ikke får seg partner eller barn.

Det er mindre snakk om dem. Med unntak av når vi snakker om skoleprestasjoner. Og her leverer Stoltenberg-utvalget en vektig introduksjon.

les også Jens Stoltenberg om barneskoletiden: - Jeg kunne ikke lese eller skrive

At vektleggingen av fag og karaktersystemet er en ulempe for guttene, det kan oversettes med at guttene diskrimineres. Utvaget bruker ikke det ordet, her er det fortsatt bare kvinner som blir diskriminert (på arbeidsmarkedet). Men samme hva man kaller det, så går denne urettferdigheten ut over gutter, og særlig de svake.

Det betyr ikke at vi bør ruste opp til kjønnskrig.

Men i kampen for å løfte jentene, kan vi ha kommet i skade for å glemme guttene.

Som gruppe har de i hvert fall stadig mindre å skryte av.

Guttene i norsk skole er nå bare best i én ting. Det er i gym. Og det er bra det. Men det er grenser for hvor langt man kommer med stille lengde og kulestøt.

Publisert: 05.02.19 kl. 10:08

Mer om Skole Likestilling