Debatt

Fagforeningspolitiet 22. JULI- KOMMISJONEN

Politiets Fellesforbund gir ledelsen, systemet og bevilgninger skylden for manglene ved norsk politi. De er selv sentrale i etatens ukultur og udyktighet, skriver Ole Gjems-Onstad.

Oppdatert 16. august 2012

Dette er en kronikk. Kronikken gir uttrykk for skribentens holdning. Du kan sende inn kronikker og debattinnlegg til VG her.

Artikkelen er over åtte år gammel

To sannheter

Et demokrati viser sin styrke i evnen til å diskutere vanskelige spørsmål når det lider nederlag. Det er da frie ytringer kan true makten. Rapporten fra 22 juli-kommisjonen opphevet en uformell sensur. Norge har i ett år vært ett land, men to sannheter. Privat har mange rast over politiets sendrektighet den 22 juli 2011. De som våget si noe offentlig, er kalt modige. Ap dempet kritikere med «husk ditt ytringsansvar».

Undersøkelseskommisjoner arbeider ofte med vanskelig tilgjengelige fakta. 22 juli-kommisjonen tok stilling til en hendelse der alle var med i sanntid: Beredskapstroppens overfylte gummibåt som gjorde kystnasjonen Norge til en internasjonal førstesidevits osv. Nå er det legitimt å si høyt det alle så.

Det er ikke riktig at Kommisjonen er knusende i sin kritikk. Det er fakta som overvelder. Kommisjonen er snill når den sier at utrykningen fra Nordre Buskerud skjedde «relativt raskt».

Det er ikke lett å være enig. Fra den første telefonen dit om at ungdom skytes, til en bil var av gårde, tok det 14 minutter. Alt over 2-4 min etter en så imperativ melding bør være uakseptabelt.

Umulig oppgave

En amerikansk ekspert som kommisjonen refererer, sier at ved masseskyting er de fleste drept de første 10 minutter: «En perfekt politirespons som tar elleve minutter, er derfor ikke vellykket.» - Norsk politi lot massemorderen skyte i 73 minutter.

Etter kommisjonen venter en ny oppgave som kanskje er umulig: Å ta et oppgjør med den politietat som sviktet samfunnskontrakten.

Justisminister Faremos refleksreaksjon på rapporten (som hun umulig kan ha lest) er tilbake til sensuren: «Vi kan stole på at vi har et godt politi i Norge.».

Kommisjonen har gjennomgått en prosess. De skulle se på politiets innsats 22 juli, men finner mer generelle vurderinger av norsk politi nødvendig. Politiet var underbemannet 22 juli. Kommisjonens statistikk viser at politiets bemanningsplaner er uten sammenheng med publikums behov for beskyttelse! Det begås flest lovbrudd i juli. Men politiet prioriterer feriebehov fremfor samfunnsbeskyttelse. Mange døde 22 juli på grunn av det. Kommisjonen viser til at arbeidstidsbestemmelsene i avtalene med fagforeningene er en vesentlig grunn til at tjenesteplanene ivaretar politiets private interesser.

Politiets organisasjoner må tenke seg om før de igjen klager over at de er for få på jobb.

Fagforeningsstyrt

Norsk politi er uvanlig fagforeningsstyrt. Arne Johannesen, leder i Politiets Fellesforbund, behandles tidvis av mediene som politidirektør.

Politiet har i sin lønnskamp ikke veket tilbake for ulovlige kampmidler, løslatelse av utenlandske kriminelle som ledd i streik, illojal fremsettelse av lønnsbetingelser under en nasjonal katastrofesituasjon som 22 juli osv.

De tilpasser fakta. Norge har lavere antall politifolk per innbygger, sies det, uten å trekke inn at vi har mindre kriminalitet.

Resultatet er en politietat som tilføres stadig flere og store midler, kr. 13,5 milliarder i 2011, men for mye går til lønn. Politiets uforsonlige fagforeningsstil har resultert i god betaling når man tar hensyn til overtid og andre tillegg, og legger til minst 10-13 % for den foreldede lave pensjonsalderen. Beredskapstroppens første bil hadde bare en mobil GPS som ikke viste Utøya. Politiets biler har generelt ikke elektronisk utstyr. Morderen ville utvilsomt vært stoppet på vei til Utøya hvis politiet med slikt utstyr hadde sendt ut bilnummeret som de hadde. Politiet klager over dårlig utstyr, men deres aggressive lønnskrav har slukt senere års store ekstra bevilgninger.

Ansattes sikkerhet

Fagforeningsmentaliteten i politiet kan også forklare politiets HMS-regler som Kommisjonen ubegrunnet ikke tok opp. I HMS-reglene het det at ansattes sikkerhet alltid skulle prioriteres først. Reglene skal nå være endret. Men de ble etterlevd 22 juli! Kommisjonen refererer også statistikk om at mange i politiet velger ikke å opprettholde den årlige trening som er vilkår for å være innsatspersonell. Hvorfor ta bryderiet?

Norsk politi har problemer fra topp til bunn. Å lytte til lederen for politiets interne gransking, må hos mange ha avfødt spørsmålet: Hva er egentlig kriteriene for politiets lederutvelgelse? Etter å ha konstatert at underbemanning i helgene delvis er et fagforeningsskapt problem, konstaterer Kommisjonen lakonisk: Endring kan skje ved en «forståelse for at helgevakter aksepteres som en naturlig konsekvens av yrkesvalg».

Mer generelt: Hvor mange av politiets 14000 tjenestemenn godtar konsekvensene av en jobb de selv sa ja til?

Publisert: 16.08.12 kl. 11:20 Oppdatert: 16.08.12 kl. 14:54