Ce ți-au dat, profesore?

Dintr-un personaj alunecos, aluziv și ezitant, obișnuit să joace la două capete, să facă echilibristică între centrele de putere și să păstreze minime aparențe de onorabilitate, Tudorel Toader s-a transformat peste noapte într-un fel de porcușor agresiv. Cu adevărat notabilă, demnă de toată atenția, este radicalizarea ministrului justiției împotriva procurorilor, împotriva ”statului paralel” și în apărarea borfașilor. Și mai straniu au sunat precizările aparent inutile, în tot cazul nesolicitate, despre posibilitatea de a reveni oricând în funcția de rector la Iași, pe care și-a păstrat-o, sau la cabinetul său de avocatură, înghețat pe durata mandatului la minister.

Am văzut apoi cum Tudorel Toader a renunțat total la morga de profesor și mare știutor de carte pentru a anunța câteva orori care au stupefiat sistemul judiciar. Orice penalist cu minimă conștiință juridică ar fi refuzat să-și bată joc de principii elementare de drept, așa cum a făcut-o Tudorel Toader miercuri seara la Antena 3.

Toți juriștii au râs cu gura până la urechi auzind cum însuși ministrul justiției anunță sobru că va propune o Ordonanță de Urgență după revenirea guvernului din concediu. Ori avem o urgență, ori nu mai avem din moment ce ea suportă amânare și se poate rezolva după vacanță. Orice reglementare care poate aștepta încă o săptămână sau două nu-și mai justifică rezolvarea prin procedura urgenței. Logică elementară.

Ministrul justiției a anunțat că dorește să introducă noi cauze de revizuire în Codul de Procedură Penală, astfel încât, atenție mare la formulare, ”să-i dea celui care are sentimentul că-i condamnat pe nedrept, pe protocoale, pe interceptări nelegale, să-i dăm posibilitatea să se convingă dacă condamnarea lui este dreaptă sau nedreaptă”.

Nu știu dacă există ceva mai rușinos în istoria justiției române. Așadar, un ministrul al justiției propune legi în funcție de sentimentele unor condamnați, consiliază pușcăriași și le explică ce pot face pentru a scăpa de sentințe definitive. Ce poate fi mai revoltător decât un ministru al justiției care acționează ca avocat al borfașilor, nu ca servitor al interesului public și al statului.

Fost judecător la Curtea Constituțională, Tudorel Toader s-a acoperit de ridicol după ce specialiștii din sistem, respectiv judecătorul CSM Bogdan Mateescu, i-au explicat că există o decizie recentă a CCR ușor de înțeles chiar și de un nejurist: ”Legiuitorului îi este interzis să supună hotărârile judecătorești unor noi căi de atac reglementate după pronunțarea acestora”. (Vezi detalii aici)

Probele supreme de rea-credință le-a oferit odată cu atacurile dezlănțuite la adresa procurorilor, criticați că răspund invitațiilor unor ambasade sau amenințati cu epurarea pe criterii de vechime, în caz că nu le îndeplinesc. Numai că și la capitolul epurări, Tudorel Toader a invocat o lege care nu-i permite să se atingă de procurorii DNA așa cum și-ar dori. Toate acestea sunt dovezi de servilism total, nu de prostie sau de ignoranță. (Vezi detalii aici)

Tudorel Toader livrează, vrea să le arate stăpânilor săi că merită mai mult. Din acest motiv, s-a dezlănuțit.



Dacă ne întoarcem puțin la începutul articolului, ne amintim că ministrul justiției a precizat în mod straniu, nesolicitat, că la Iași îl așteaptă oricând fotoliul de rector și cabinetul de avocatură. Acum mai putem face un pas. Tudorel Toader știa că anunță grozăvii atât de mari, încât a simțit nevoia să sugereze în avans, înainte de a-l întreba cineva, că nu execută ordinele borfașilor pentru a obține vreun favor, că nu duce lipsă de funcții, onoruri sau bani. Atunci de ce a coborât atât de jos?

Totuși, ce ți-au dat, profesore? Cu ce te-au cumpărat borfașii ca să te răzbuni cu atât de multă ură pe întreg sistemul judiciar, să-l ameninți și să-l dinamitezi cu propunerile tale? M-aș mira sincer să-l vedem candidat la europarlamentare pe listele PSD sau parașutat în altă sinecură externă, având în vedere că ministrul Toader nu vorbește nicio limbă străină și ar avea nevoie, ca de obicei, de un traducător care să-l însoțească peste tot.

După cât rău a făcut și face justiției din România, cum ar mai putea continua ca profesor sau ca jurist onorabil în țară? Un student de la Facultatea de Drept de la Iași i-a transmis deja asta: ”Moralmente, nu mai exişti şi nu ar trebui să te mai întorci la catedră vreodată”.