L-ați văzut azi pe Andrei Zaharescu ? Purtătorul de cuvînt al guvernului a vibrat în epicentrul jenei, cuprins de evidența că nu are cum să descurce. Anumite situații se numesc fără ieșire pentru că sînt fără ieșire.

miercuri, 28 noiembrie 2012, 12:49

L-ați văzut azi pe Andrei Zaharescu? Purtătorul de cuvînt al guvernului a vibrat în epicentrul jenei, cuprins de evidența că nu are cum să descurce. Anumite situații se numesc fără ieșire pentru că sînt fără ieșire.

Vocea oficială a Palatului Victoriei a încercat să explice jurnaliștilor cum a fost adoptată pe furiș o modificare prin Ordonanță de Urgență la Legea Audiovizualului.

Istoria e următoarea.

Pe 9 noiembrie, două bloguri, reporter virtual și tolo, au publicat informația potrivit căreia guvernul Ponta încearcă să modifice tiptil legea audiovizualului, ca să favorizeze televiziunile în raport cu societățile de cablu, cu agențiile de publicitate și cu CNA.

Pe 14 noiembrie, biroul de presă de la Palatul Victoria era întrebat de Hotnews ce se mai întîmplă cu Ordonanța și răspundea: ”Nu mai e de actualitate”.

Pe 27 noiembrie, Ordonanța se reactualizează rapid și brutal, lăsîndu-l mască inclusiv pe purtătorul de cuvînt, trimis să înfrunte mirările publice. Pe pagina de media găsiți secvența cu Andrei Zaharescu și textul cu modificările împlinite în Ordonanță.

Și mai relevant mi se pare dialogul sub forma aceasta, pe care îl redau așa cum l-am găsit transcris pe siteul guvernului României:

Reporter: Unde este transparenţa, din punctul de vedere al Guvernului?

Andrei Zaharescu: Nu am cum să vă dau un răspuns.

Reporter: Voiam să vă întreb dacă Guvernul cunoaşte Legea transparenţei publice, care spune că 10 zile înainte de aprobarea unui act normativ, inclusiv ordonanţe de urgenţă, trebuie făcut public documentul respectiv?

Andrei Zaharescu: Ce aş putea să vă răspund la asta?

Reporter: De ce nu a fost făcut public documentul? Deci nu există motivaţie din partea Guvernului?

Andrei Zaharescu: Nu pot să vă spun că există o motivaţie din partea Guvernului, pentru că …

Reporter: Și nu ştiţi dacă există sau nu ?

Andrei Zaharescu: Atâta vreme cât a apărut această Ordonanţă, iar dumneavoastră mă întrebaţi de ce nu a fost făcută publică…

Reporter: De ce nu a fost publicat textul ordonanţei?

Andrei Zaharescu: Nu vă pot răspunde.

Acestea sînt faptele. Nu voi face trei lucruri:

1. Nu plîng pe umerii cabliștilor, cărora Ordonanța le impune cîteva reguli, unele absurde desigur sub perspectivă practică, dar nu-i plîng de vreme ce cabliștii înșiși au căpătat în ultimii ani o forță disproporționată pe piața TV din România.

Pentru că ei dețin și canalul de transmisie și conținutul, au ajuns să elimine discreționar canale din grilă, așa cum a făcut deja RCS cu Discovery, tipii pregătind acum epurarea Eurosport și a altor stații concurente cu cele deținute de ei.

Și, cel mai grav, cabliștii au o înțelegere unică a meseriei jurnaliștilor care lucrează pentru ei, pentru că, nu-i așa, dacă tot se îndreaptă spre monopol, la ce mai e necesară și o profesie?!

2. Nu plîng nici pe umerii agențiilor de media, care s-au transformat din intermediari necesari, inițial onești și gata de efort de strategie, în crocodili supraponderali care au luat bani și de la clienți și de furnizori.

Este uluitor cu cîtă nonșalanță și lipsă de măsură și-au pledat în aceste săptămîni cauza, cramponîndu-se de rolul de translator de facturi, pentru că, în fond, teoretic numai asta le răpește schimbarea legii! Ei rămîn cei care gîndesc strategia, fac planificările, dar nu îi mai traversează plățile. Unde-i tragedia?

Dacă totul era în regulă cu aceste facturi, de ce se agită?

Și, mai ales, cîtă neadaptare la realitatea anului 2012 ai cînd spui, în fond așa sună retorica lor, ”legea nu e bună pentru că noi vom avea mari probleme!”. Noi, mereu noi!

Serios?! Dar cînd presa scrisă și-a văzut piața redusă la 20% în doar patru ani sau cînd rebateul pentru internet a urcat spre o treime din sumă împingînd siteurile în faliment și cînd redacțiile se îmbolnăvesc de liliputanism, diminuînd împreună cu ele și accesul publicului la înțelegerea lumii, de ce media n-ar fi avut dreptul și ea să pretindă să fie menajată în criză?! Evident că nu avea, dar merg la limită cu exemplele.

Și atunci, de ce, mereu și mereu, publicitatea trebuie să fie înțeleasă de toți și în virtutea cărei legități economice ea și-a cîștigat dreptul de a fi exceptată de la greutăți?!

3. Pe de altă parte, nu voi fi în nici un fel de partea televiziunilor, favorizatele Ordonanței, absolut jenante în partizanatul lor politic.

În momentul acesta, din cauza relatărilor parțiale și atașate ideologic, nu mai știi ce se petrece cu adevărat în țară. Pînă și ca să afli starea vremii în România ești nevoit să faci media aritmetică între buletinele meteo de la posturile USL și cele ale PD-L!

După cum nu sînt de partea CNA, care își vede puterile limitate, puteri pe care și le-a exercitat la rîndu-i partizan. Nu merită să sufere instituția, dar slăbiciunile celor de acolo au făcut posibilă limitarea.

Las actorii, favorizați și defavorizați deoparte, și mă interesează un singur lucru. Mă întreb de ce Guvernul Ponta s-a grăbit într-un asemenea mod, în ciuda avertismentelor publice? Și dacă pretinde că a îndreptat o lipsă de transparență, ceea ce e valabil doar parțial, de ce s-o facă la rîndu-i netransparent?

Guvernul nu este societate de cablu, televiziune sau agenție de publicitate, care au dreptul să gîndească în termeni comerciali. Guvernul ne reprezintă pe noi. Și de ce vrei să ascunzi de noi ceea ce decizi pentru noi?!

E o eroare? Ntzzz. E mai mult decît atît. Chiar dacă nu televiziunile Intact au stat la baza Ordonanței, deși eu cred că ele au stat, dar să spunem că nu, interesele lor sînt evident favorizate prin gestul guvernului.

Legătura cu Dan Voiculescu, fondator de televiziuni, de partid și om de afaceri, este evidentă. Tridentul aceasta strîns în mîna unui om e prea periculos pentru o democrație cu carnea moale.

Desigur că toate celelalte televiziuni vor fi și ele ajutate. ProTV, de pildă, va cîștiga chiar mai mult, pentru că are cele mai mari încasări de pe piață. Kanal D, cu toată creșterea din ultima vreme, va profita și el. Și ceilalți.

În total, potul e de aproximativ 20 de milione de euro dintr-o piață de publicitate de 200 de milioane. Sigur că, prin negocieri și mijloace indirecte și în complicitate cu aceleași televiziuni, se vor înțelege ei cumva, nu le duceți grija!, agențiile de media vor recupera ceva din rebateul care tocmai a devenit ilegal. Se pot face, de pildă, dealuri camuflate pe net. Se pot face multe. Legal.

Dacă te uiți la rezultatele financiare ale televiziunilor și vezi că mai toate au pierdut bani sau sînt pe zero în 2011, realizezi miza financiară. Puțină lume a sesizat că televiziunile românești au ajuns pe pierdere. Și asta le-a făcut să acționeze.

Dar această mișcare are și alt tip de consecințe, mult mai grave decît cele pe care le poți descifra în bîlbîiala unui purtător de cuvînt, în furia agențiilor de publicitate sau în sticlele de șampanie care se deschid în această noapte în înălțimile cu zăpezi eterne ale turnurilor televiziunilor.

Informarea e una dintre componentele care fac posibilă democrația, iar guvernul României a părut interesat doar de o răfuială de piață.

Acesta e prejudiciul pe termen lung și telespectatorul e cel care va suferi în continuare, pentru că nimeni nu s-a gîndit la el.

În schimb, TVR a terminat de tocat 200 de milioane de euro în 2012 și se pregătește să crească taxa în 2013, iar președintele Traian Băsescu vine și el la TV ca să ne anunțe că a salvat eroic țara în criză prin echilibru.

N-a mai apucat nimeni să-l întrebe cum e asta cu țara salvată cînd românii sînt, conform unui studiu al Credit Suisse, pămîntenii care au sărăcit cel mai mult în ultimul an.

Sigur că e mai greu, că oamenii sînt reali, nu ficțiuni, dar poate că ar fi mai util să fie ajutați întîi românii și, mai apoi, s-or descurca ei să-și salveze țara.