Mircea a urmat cursurile de Design Vestimentar la Şcoala de Arte Francisc Hubic din Oradea. La 18 ani a găsit un morman de piele într-un depozit abandonat şi a început să realizeze brăţări, curele, chimire, borsete - pe care le-a vândut prietenilor. Şi-a dat seama că nu se poate întreţine din asta şi şi-a găsit altceva de lucru, însă în timpul liber a continuat să lucreze în piele.

Daciana făcut, în schimb, canto, pictură, artă fotografică şi fizică. A terminat facultatea de Inginerie Energetică, iar după mai mulţi ani petrecuţi în domeniu s-a reprofilat şi şi-a deschis propria cafenea. În 2011 l-a întâlnit pe Mircea, iar viaţa lor a luat o cu totul altă întorsătură. În acest an, a absolvit şi ea cursurile de Design Vestimentar la Şcoala de Arte Francisc Hubic.

Mircea dă viaţă produselor schiţate alături de Daciana, după indicaţiile şi preferinţele clienţilor. Mircea este cel care desenează, face tiparele şi coase efectiv genţile, în timp ce Daciana promovează produsele, preia comenzile şi ţine legătura cu clienţii. „Noi spunem exact ceea ce suntem. Pentru noi părerile clienţilor sunt cele mai importante. Cea mai mare mulţumire este atunci când produsul ajunge la client şi primim mail: «Este exact ceea ce mi-am dorit»“, explică Mircea.

În micul atelier se lucrează de dimineaţa până seara, perioada sărbătorilor de iarnă fiind una foarte aglomerată. Dar pentru că în tot ce fac pun multă pasiune şi dragoste, la fel ca în relaţia pe care o au de mai bine de şase ani, imposibilul devine posibil, iar munca este ca o joacă.

Preţuri de până la 2.000 de euro

Povestea lor de dragoste este strâns legată de business-ul lor. „Când ne-am cunoscut eu urma să împlinesc 36 de ani, iar Mircea 42. Cred că a fost mâna destinului. Când m-a întrebat “vrei să mergem pe drumul ăsta împreună?”, am ştiut că asta este. După trei săptămâni ne-am mutat împreună la casa cu numărul 74, iar 74 Street Bags de acolo vine“, povesteşte Daciana.

Cei doi lucrează genţi de piele, făcute manual, mai mult pe comandă, iar sub brandul 74 Street Bags funcţionează din 2011, când şi-au expus produsele pe o comunitate online unde au fost primiţi cu braţele deschise. A fost momentul când afacerea lor a început să crească, să primească tot mai multe comenzi de afară. Aşa au fost găsiţi de cei de la revista Vogue UK, de prim-ministrul Australiei, de diverşi muzicieni americani şi de mulţi alţii. Creaţiile lor se vând la preţuri de la 250 de euro până la 2.000 de euro





„99% dintre produse se duc pe comandă. Cu piaţa din România avem cea mai mică tangenţă, pentru că piaţa de aici nu este pregătită pentru ceea ce facem noi. Produsele noastre au un preţ mai mare decât un produs obişnuit, dar sunt produse care au garanţie pe viaţă. Cei de aici nu sunt deschişi pentru aşa ceva şi poate că nici nu îşi permit. Preţul ridicat al produselor noastre vine şi din faptul că materia primă pe care noi o folosim este din categoria lux. Preţul mare reflectă calitatea nu dorinţa noastră de lua bani cât mai mulţi pe un produs “, explică Daciana.

Printre clienţi s-a numărat şi un journalist de la National Geographic, care a dorit o geantă foto care să întâmpine nevoile în timpul călătoriilor.

„Avem nevoie de cât mai multe informaţii ca să putem produce pe personalitatea cumpărătorului. Sunt genţi care de multe ori se nasc de la zero. Este un concept pornit doar în urma unor descrieri ale nevoilor personalităţii persoanei. În urma discuţiilor sau a review-urilor pe care le primim se nasc ideile. Am avut geantă pentru persoană cu diabet, pentru medici, pentru arhitecţi. Am creat genţi multicompartimentate, cu locuşoare speciale, iar asta nu mulţi fac“, povesteşte Mircea.

Fiecare produs pe care-l trimit este ambalat frumos, şi este însoţit de o scrisoare şi de un cadou specific României. „În acest fel, clienţii se simt importanţi. Totul este cu o notă personală. Discuţiile cu ei sunt foarte relaxate. Cum ne-am şti de o viaţă. Am avut o clientă cu care m-am văzut pe Skype în fiecare duminică aproape patru ani. Pentru bucuria pe care le-am creat-o primim, de multe ori, tot felul de atenţii“, povesteşte Daciana.

Anul trecut o organizaţie internaţională le-a acordat un premiu pentru cel mai bun produs ethnic, un ham foto folosit de National Geographic. Tot anul trecut au fost invitaţi să participle la Premiile Emmy din SUA, pentru a lucra cu vedetele de acolo. Nu au ajuns pentru că nu au reuşit să obţină vizele în timp util.