Sukeltajat löysivät Tampereen Santalahdesta laivan jäännökset jo 1980-luvulla, mutta pohjassa lojuva laivan kylki ja rikkoutuneet sivukaaret eivät paljon kertoneet.

Kohde on kiinteä muinaisjäännös. Se uhkaa jäädä täyttömaan alle, kun Tampere haluaa kasvaa täyttämällä Näsijärveä.

Hylky tutkittiin tarkemmin vedenalaisessa inventoinnissa vuonna 2015 Hiedanrannan kaavamuutoshankkeen takia, mutta laivan historia ei järvenpohjasta selvinnyt.

Veden alla on kappaleita laivasta. Kuva vuoden 2015 inventointiraportista, Pintafilmi Oy. Pintafilmi Oy

Tutkijat kääntyivät Tampereella hyvin tunnetun höyrylaivahistorioitsijan, Juhani Valannon puoleen. Valanto selvitti, että kyseessä on puurunkoinen höyrylaiva Näsijärwi, kyse on Rosenlewin ensimmäisestä höyryhinaajasta Näsijärvellä. Laiva rakennettiin vuonna 1874 ja se on 27 metriä pitkä.

Laivasta ei ole säilynyt piirustuksia tai kuvia, mutta Valanto on kolunnut laivanrakentajien arkistot tarkkaan. Näsijärwi on Tampereella rakennettu – ja harvinaista kyllä, siellä tehtiin kaksi samanlaista laivaa, mutta eri käyttötarkoituksiin.

Juhani Valanto esittelee kuvaa Muroleen kanavalta, jossa matkustajahöyrylaiva Tampere on matkalla.

– Tämä on Näsijärwen sisaralus. Vain kansirakenteet ovat olleet erilaiset.

Nimi ja koneet kelpasivat uuteen höyrylaivaan

Näsijärwen hylky on monella tavalla mielenkiintoinen. Puurunkoinen höyryhinaaja oli pieni palanen siinä puunjalostuksen ketjussa, jossa puu kulki Näsijärven latvavesiltä Poriin.

Porilainen perheyhtiö Rosenlew oli hankkinut metsätiloja Pohjois-Hämeestä. Laiva hinasi tukkeja Muroleen alapuolelta Santalahteen, josta puut siirrettiin rullarataa pitkin harjun yli Pispalan toiselle puolelle Pyhäjärveen.

Hinaaja Näsijärwestä ei ole löytynyt kuvaa, mutta sen sisaralus s/s Tampere oli rungoltaan samanlainen. Jani Aarnio/Yle

Rosenlew ei halunnut olla vanhanaikainen – ja puurunkoinen Näsijärwi sai väistyä rauta-ajan tieltä. Ensimmäinen Näsijärwi ehti olla käytössä vain kymmenen vuotta, Juhani Valanto kertoo.

– Porissa valmistettiin uusi metallirunkoinen laiva, joka talven aikana vedettiin Tampereelle rekipelillä. Näsijärwestä otettiin höyrykattila ja -kone uuteen alukseen sekä nimi: Näsijärvi.

Juhani Valanto on pohtinut, miten vanhalle rungolle kävi. Jotenkin näin se on mennyt:

Käytöstä poistettu puulaiva hylättiin matalaan veteen Pölkkylän niemen rantaan. Näsijärven tiukat pohjoistuulet kaatoivat toiselle laidalle. Uittotunnelin lähellä ollut hylky häiritsi uittoa, ja veden päälle noussut kylki sahattiin ja rikottiin pois edestä.

Näsijärwi lojui tarpeettomana Pölkkylän niemen vieressä, kunnes aallot kaatoivat sen kyljelleen, Juhani Valanto arvelee. Jani Aarnio/Yle

Veden alla on tällä hetkellä jäljellä pohja ja toinen kyljistä on hautautunut pohjasedimenttiin. Köli on näkyvillä lähes koko matkaltaan.

Tampereen kaupunki aikoo täyttää Santalahden rantaa, siten että hylky jää sen alle. Sadan metrin kaistaleelle tulee ainakin kevyen liikenteen väylä ja siihen sovitellaan myös raitiotietä.

Rantaviiva alkaa muuttua, kun vesistötäyttöön tulee lupa aluehallintovirastolta ja Sulkavuoren jätevedenpuhdistamon louhostyöt etenevät.

Pelastustutkimuksia harvemmin järvissä

Maaperässä olevilla rakennushankkeiden uhkaamilla muinaisjäännöksillä on järjestettävä pelastuskaivaukset rakentajan kustannuksella ennen töiden aloittamista.

Museoviraston vedenalaisista muinaisjäännöksistä vastaava intendentti Maija Matikka kertoo, että sama pätee myös vedenalaisissa kohteissa.

– Meren rannikolla näitä kohteita on aika ajoin ollut, mutta järvialueella tilanne on harvinainen.

Museovirasto ja Tampereen kaupunki ovat aloittaneet keskustelut siitä, miten Näsijärwen jäännösten kanssa edetään.

– Se on tutkittava ja dokumentoitava tarkkaan ennen töiden aloittamista.

Viivoitettu suikale täytetään todennäköisesti keväästä 2019 alkaen. Päälle tulee kevyenliikenteen väylä ja mahdollisesti raitiotie. Google

Maija Matikan mielestä kohde on arvokas Tampereen teollisuus- ja uittohistorian yksityiskohta, mutta epäilee sen säilyttämismahdollisuuksia "maailman tappiin".

Tampereen kaupungin hankekehitysjohtaja Reijo Väliharjun mukaan täyttötöiden tavoiteltu alkamisaika on ensi keväänä.

– Suunnittelemme museoviraston kanssa, kuinka hylyn tutkimukset toteutetaan.

Väliharjun mukaan hylyn kohdan täyttö tehdään vasta kun hylky on asiallisesti tutkittu ja päätetty, miten sen kanssa toimitaan. Hylky joko nostetaan ja siirretään tai se jätetään täyttöjen alle.

Juhani Valanto huokaisee, kun kuulee hylyn tulevaisuudennäkymistä.

– Pahalta tuntuu. Ensinnäkin Pölkkylän niemi on kaunis paikka. Ja hylky voitaisiin säilyttää paikallaan vaikka rakentamalla allas täyttöalueelle. Vettähän sinne olisi helppo järjestää.

Vanhin höyrylaiva makaa Särkänniemen edessä

Juhani Valanto on hahmotellut kuvan s/s Ahdista. Jani Aarnio/Yle

Myös muuta höyrylaivahistoriaa lojuu Tampereen rantavesissä. Tampereen ensimmäinen höyrylaiva oli nimeltään Ahti. Ahdin viimeinen leposija on Mustassalahdessa aivan Särkänniemen huvipuiston kohdalla.

– Ahti oli siipirataslaiva, joka aloitti liikennöinnin vuonna 1858. Siitä alkoi Näsijärven höyrylaivaliikenne, Juhani Valanto kertoo ja esittelee tekemäänsä havainnekuvaa leikkikalunnäköisestä purkista.

Ahdin keulakuva on tallessa Tampereen museokeskus Vapriikissa.

Juhani Valanto kertoo harrastaneensa höyrylaivoja 79 vuotta eikä pelkästään arkistoissa. Suurin urakka oli s/s Visuveden nosto veden alta ja sen kunnostus pienellä porukalla. Harrastus ja laiva on siirtynyt nuoremmalle sukupolvelle.

Juhani Valanto on Visuveden konehuoneessa kuin kotonaan. Jani Aarnio/Yle

S/s Visuvesi on Mustalahden laiturissa. Se oli vilkas höyrylaivaliikenteen keskus.

– Kuljeskelin nelivuotiaana tällä samalla laiturilla ja katselin höyrylaivoja. Niitä oli silloin yhdeksän liikenteessä. Kun matkustajat tulivat, ne heittelivät värikkäitä matkalippuja pois menemään. Keräsin niitä talteen. Siitä se höyrylaivahistorian tallennus minun kohdallani alkoi.

Korjaus 21.8.2018 klo 13:36: täsmennetty, että kyseessä oli Rosenlewin ensimmäinen höyryalus Näsijärvellä.