Tässä on ryhmä, jolle ratikan värillä on oikeasti merkitystä! – ”Ei vaaleanpunainen, vaan syvän pinkki”

RAITIOTIE Näkövammaiset haluavat ratikasta mieluiten syvän pinkin, sillä heikkonäköiset erottavat sen ympäristöstä paremmin kuin muut ehdotetut värit.

Tampereen seudun Näkövammaiset ry:n viestintä- ja koulutusvastaava Maija Borén sekä näkövammaistoimija Annami Poivaara Hämeenkadulla ratikkaa odottamassa. Riina Haapala

Riina Haapala

Tampereen tulevien raitiovaunujen värillä on väliä. Näkövammaisille väri ei ole aate- tai estetiikka- vaan turvallisuuskysymys.

– Siinä pitää olla riittävästi väriä, jotta väri ei häivy tietyissä olosuhteissa, sanoo näkövammaistoimija Annami Poivaara

Ratikan värivaihtoehdoiksi on esitetty vaaleansininen, tummansininen ja punainen. Julkisuudessa on vaadittu pinkkiä ratikkaa.

– Raitiovaunu on kiiltävää metallia ja kun aurinko paistaa, heikkonäköisellä vaaleansininen katoaa ympäristöön, Poivaara kertoo.

Tampereen seudun Näkövammaiset ry:n mukaan Pirkanmaalla on yli 5 000 näkövammaista, joista 75 prosenttia on heikkonäköisiä. Raitiovaunu on hyvin hiljainen kulkupeli, joten näkövammaisen on vaikea kuulla, milloin se tulee.

– Näkyvyyden kannalta ei ole merkitystä, onko raitiovaunu tummansininen, punainen vai pinkki. Mutta joukkoliikenteen bussit ovat tummansinisiä, joten sitten ei erottaisi, kumpi on tulossa, Poivaara sanoo.

Jalan kulkiessa molempia täytyy toki varoa. Poivaaran mukaan myöskään punainen väri ei erotu liikenteestä aivan yhtä hyvin, vaikka sille voisi historiallisia perusteitakin ajatella.

– Kylläinen pinkki olisi sellainen, joka erottuisi ja luo kontrastin. Se olisi todella hyvä väri. Kylläistä pinkkiä ei ole juurikaan liikenteessä.

Turvallisuus on kuitenkin muutakin, kuin vain pelkkä väri. Poivaaran mukaan olisi tärkeää, että raitiovaunun kuljettajalle tulisi kellopeli, jota voisi soittaa, kun huomaa ihmisen valkoisen kepin tai opaskoiran kanssa olevan tulossa tielle.

– Voisi soittaa sitä, että varokaa.

Poivaara kävi myös Oulussa tutustumassa vaneriseen makettiin. Matkalla oli hänen lisäkseen myös muun muassa pyörätuolin ja opaskoiran käyttäjä. Poivaara kiittelee, että muutosehdotukset otettiin hyvin huomioon ja niitä myös testattiin. Esimerkiksi kaiteiden paikkaa muutettiin ja otettiin huomioon se, mihin ohjausraita kannattaa laittaa. Ohjausraita kulkee ratikan lattiassa ja on tarkoitettu erityisesti valkoista keppiä käyttäville näkövammaisille ohjaamaan nämä turvallisesti ja nopeasti istumaan.

– Ratikan sisätilasta tulee busseihin verrattuna paljon avarampi tila. Ja avara tila on näkövammaiselle vaikein.

Näkövammaisille tärkeitä ovat myös pysäkkikuulutukset, jotta tietää, missä jäädä pois. Kun sisään mennään keskiovesta, ei voi pyytää kuljettajaa jättämään tietyllä pysäkillä pois. Myös linjat pitäisi pystyä erottamaan jollain tavalla toisistaan, kun kuljettajalta ei voi kysyä.