Puoli seiskalla alkaa ensi tiistaina terveysviikko. Samaan teemaan kuuluu #ryhtihaaste, jonka tavoitteena on tehdä hetkeksi jokin muutos omiin elämäntapoihin. Kuulostaa hyvältä, mutta onko se sitä?

Haaste on tässä tapauksessa mielestäni kuten jokin kuuri tai dieetti. Sitoudutaan sovituksi ajanjaksoksi tekemään tiettyä asiaa tai jättämällä jokin asia pois. esim. En syö jälkiruokaa kuukauteen tai kuukauden ajan käyn arkiaamuisin lenkillä.

Hetken hurmaa…

En ole aiemmin lämmennyt tälläisille “haasteille”. Mielestäni kyseessä on ollut pieneksi hetkeksi tehtävä parannus, jonka jälkeen palataan takaisin vanhoihin tapoihin. Tästä tulevat mieleen iänikuiset kaalisoppadieetit, jossa porukka näännyttää itseään pari kuukautta tai tipaton tammikuu, jossa kärvistellään kuukausi ja otetaan helmikuussa takaisin korkojen kera.

..vai alkusysäys muutokselle?

Huvittaako minua vai ei? Menen, koska olen päättänyt asian jo etukäteen. Piste.

Nykyään kuitenkin näen haasteet ja kuurit paljon paremmassa valossa. Vaikka niissä on omat ongelmansa, ovat ne mielestäni erinomaisia työkaluja uusien tapojen opetteluun.

Vaikka uskon joustavuuteen, niin olen itse huomannut haasteen tuoman hyödyn. Tulee jonkinlainen oivallus siitä, että asioita ei ala tapahtumaan, vaan itse alkaa tekemään asioita. Kun olen sitoutunut, vaikka vain viikoksi kerrallaan, ei tahdonvoimaa tarvitse kuluttaa joka toinen ilta siihen, että menenkö lenkille vai en. Huvittaako minua vai ei? Menen, koska olen päättänyt asian jo etukäteen. Piste.

Eikä tämä ole mikään sankaritarina, missä edustan teräksistä tahdonlujuutta...

Itselläni tapahtui isoja muutoksia elämässäni reilu vuosi sitten. Ja tästä johtuen oma liikkuminen ja treenaaminen jäi lähes kokonaan. Vaikka olin viettänyt aktiivista elämää jo useita vuosia, ei liikkuminen enää löytänyt tietään takaisin viikottaiseen rutiiniin. Ryhtihaaste oli keksittävä itse. Eikä tämä ole mikään sankaritarina, missä edustan teräksistä tahdonlujuutta ja juoksen Rockyn tavoin korkealla vuorelle Siperiassa, vaan oikeasti pienten muutosten tekemista.

Ja siitä se sitten lähti, viikko kerrallaan. Ensimmäisellä viikolla taisin käydä kävelyllä kolme kertaa. Ensi viikolla haastan itseni juoksemalla puolimaratonin.

Nettihaasteita joka lähtöön

Olen myös todistanut läheltä, kuinka kaveri on löytänyt kesän aikana liikunnan ilon. Kyllä vain, haasteiden avulla. Vaikka sosiaalisessa mediassa leviävät kyykky-, lankku- ja punnerrushaasteet voivat tuntua naurettavilta, on niiden avulla kaverini ensin löytänyt liikkumisen rutiinin ja myöhemmin ilon. Ensin oli yksi haaste, sitten toinen ja myöhemmin muutama päällekkäinen. Jossain vaiheessa mukaan löytyi myös juoksuhaaste. Viime viikolla tämä haasteiden avulla liikkumaan ryhtynyt tyyppi kertoi facebook-päivityksessä juosseensa lähes 23 km yhteen pötköön. Melko haastavaa!

Ei haasteen tarvitse olla kerralla iso muutos elämässä tai valtava tahdonvoiman koetus. Omiin kokemuksiin tukeutuen sanoisin, että kannattaa haastaa just sopivasti. Ja seuraavalla viikolla pikkuisen lisää.