Kommentti: Kaikki eivät ole ihastuneet Lidliin, ja minä kuulun heihin

Lidlin pitkäjänteinen työ kantaa nyt hedelmää. Kaikki eivät siitä huolimatta ole ihastuneet saksalaisketjuun.

Kun Lidl tuli 15 vuotta sitten Suomeen, koko kauppaketju kalskahti ankealta.

Lidlissä tuntui käyvän vain tietty osa kansasta.

Oli jollain tavoin jopa noloa tehdä ostokset Lidlistä. Mitä sieltä edes sai, saksalaisia makkaroita ja puolivalmisteita, karkkia ja oman merkin virvoitusjuomia?

Lidlissä käyminen ei ole ollut noloa enää aikoihin, sillä koko kauppaketjun maine on muuttunut merkittävästi. Siitä voidaan puhua jonkinlaisena menestystarinana.

Mainetta mitatessa yrityksen täytyy ”olla hyvä vähän kaikessa”

Mainetta ja työnantajakuvaa tutkiva T-media on mitannut Lidlin mainetta vuodesta 2013 alkaen. T-median kehitysjohtaja Riku Ruokolahti kertoo, että maineluku on noussut jatkuvasti.

Maineen mittareina ovat innovaatiot, vuorovaikutus, tuotteet ja palvelut, työpaikka, vastuullisuus, hallinto, talous ja johto.

– Tämä on yritykselle melko raaka mittari. Mitataan kokonaisuutta, ja se tarkoittaa, että täytyy olla hyvä vähän kaikessa, Ruokolahti sanoo.

Lidl on kohentanut viime vuosina etenkin työnantajakuvaansa. Se yllättää: varsinkin Suomen-vuosiensa alkuvaiheessa Lidlillä oli erityisen huono maine juuri työnantajana.

– Neljän viime vuoden aikana Lidl on selkeästi parantanut työnantajakuvaansa ja vastuullisuuttaan. Kun näiden asioiden eteen on johdonmukaisesti tehty töitä, on saatu toivottuja vaikutuksia aikaan.

Ruokolahti muistuttaa, että Lidl on merkittävän kokoluokan työnantaja ja kaupan ala hyvin työvoimavaltainen toimiala. Jos työntekijöillä olisi yrityksestä huonoja kokemuksia, niistä kyllä kuultaisiin.

Lidlin Sipponen: ”Kaikkien tarpeisiin ei voi vastata”

Suomen Lidlin toimitusjohtaja Lauri Sipponen kertoi Helsingin Sanomien viime viikolla julkaisemassa jutussa, että Lidl on kaikesta huolimatta osalle suomalaisista yhä punainen vaate. Se kauppaketju, josta ei pidetä.

Sipponen kertoi Taloussanomille sähköpostitse, ettei ”miljoonien ihmisten kuluttajakaupassa voi kaikkien ihmisten tarpeisiin vastata”.

– Muun muassa myymäläverkoston sijainti ja laajuus, valikoiman painopisteet ja kuluttajien omat preferenssit ja jopa ennakkoluulo määrittävät aina asiakaskunnan koostumusta. Investoimalla, toimintaa kehittämällä ja aktiivisella viestinnällä ja mainonnalla voidaan onneksi näihin tekijöihin aktiivisesti vaikuttaa, Sipponen kirjoitti.

Monen marketin kierros kiristää pinnaa

Keitä nämä suomalaiset sitten ovat, nämä, joille edullinen ruoka ja muut halvat päivittäistavarat eivät kelpaa?

Tähän on helppo vastata: muun muassa sellaisia kuin minä.

Tietysti minullekin kelpaisi edullinen kauppakassi, kelpaisi todella. En vain löydä Lidlistä koskaan ruokatarpeita edes pariksi päiväksi, viikosta puhumattakaan.

Olen toki antanut Lidlille mahdollisuuksia vuosien varrella, useitakin. Saksalaisketjun rantautuminen Suomeen oli mielestäni aikanaan kerrassaan mahtava asia, toisihan se enemmän kilpailua. Ja ruokaa saisi halvalla!

Vuonna 2003 Kontulan uudenkarhea Lidl näytti varastomyymälältä. Tuotteet poimittiin pahvilaatikoista. Myymälän yleisilme oli epäsiisti ja sotkuinen.

Siihen aikaan paistopisteitä ei ainakaan Suomen Lidleissä ollut. Leivät oli pakattu muoviin, ja ne olivat homeessa. Muuta vihertävää Lidleistä ei silloin löytynytkään, kasvisvalikoima oli olematon.

Nykyisin suhtaudun Lidliin kuin lyhyeen, eksoottiseen ulkomaanmatkaan. Joka käynnillä löytyy uusia tuotteita, mutta ostoskorissani on silti kerta toisensa jälkeen pelkkiä heräteostosherkkuja. Pähkinöitä, suklaata.

Maksan, kerään kummalliset ostokseni ketjun muovikassiin ja suuntaan vielä toiseen marketiin. Siihen, josta saan yhdellä käynnillä kaiken sen, mitä tarvitsenkin. Perheellisen näkökulmasta ei ole kovin houkuttelevaa hoitaa viikon ruokaostoksia illansuussa väsyneenä, monen marketin kautta.

En boikotoi Lidliä, en missään nimessä. Ehkä käyn siellä taas, kun makeannälkä iskee. Tai haluan yllättyä: tällaistakin myydään!

Käykää te muut sillä aikaa, te, jotka löydätte Lidlistä sen, mitä haettekin. Työnantajakuva vaikuttaa nimittäin sen verran hyvältä, että saksalaisketju on varmasti asiakkaansa ansainnut.