Psykiatrisen vankisairaalan ylilääkäri Hannu Lauerma muistuttaa, että pedofilia sinällään ei ole rikos. Huomattava osa pedofiilisistä henkilöistä ei koskaan syyllisty minkäänlaiseen lasten seksuaaliseen hyväksikäyttöön.

Suomea kuohuttavan, lapsiin kohdistuneen KRP:n seksuaalirikosjutun käsittelystä merkittävä osa tapahtunee Etelä-Pohjanmaan käräjäoikeudessa Seinäjoella.

Kihlakunnansyyttäjä Jaana Nyrhinen Pohjanmaan syyttäjänvirastosta arvelee, että asiaa käsitellään käräjäoikeudessa loppusyksystä.

Esitutkintamateriaali alkaa olla syyttäjän hallussa ja syyteharkinta on tarkoitus saada tehtyä vielä ennen kesälomia.

Nyrhisen mukaan rikosvyyhti on poikkeuksellisen laaja ja siinä on kymmeniä eri rikosnimikkeitä laittoman lapsipornomateriaalin hallussapidosta lasten seksuaaliseen hyväksikäyttöön.

"Ei ole yllätys"

Psykiatrisen vankisairaalan ylilääkäri Hannu Lauerma pitää nyt julkisuudessa olevaa KRP:n seksuaalirikosjuttua poikkeuksellisena, mutta ei aivan yllättävänä.

– Aivan vastaavaa ei ole kuvattu Suomessa aiemmin, mutta ei ole yllätys, että tällaista toimintaa esiintyy myös Suomessa. Sitä näyttää esiintyvän kaikkialla maailmassa, ja niillä, jotka ovat valmiina tällaisiin tekoihin, on olemassa tietty verkostoituminen, Lauerma sanoo.

Lauerma muistuttaa, että on olemassa huomattava joukko pedofiilisiä henkilöitä, jotka eivät koskaan syyllisty minkäänlaiseen lasten seksuaaliseen riistämiseen tai hyväksikäyttöön. Pedofilia on seksuaalisen vietin poikkeava suuntautuminen, mutta ei rikos sinällään.

– Tarvitaan erikseen sellainen mielenlaatu tai tilanne, että ollaan valmiita tekemään pedofiilisia tekoja.

Ylen haastattelussa psykoterapeutti Jussi Nissinen arvioi, että 2–3 prosenttia suomalaisista miehistä on seksuaalisesti kiinnostuneita alle 16-vuotiaista.

Viittaa voimakkaaseen psykopatiaan

Hannu Lauerma puhuu yleisellä tasolla ottamatta kantaa yksittäisiin tapauksiin. Se, että joku on valmis poikkeuksellisen julmiin ja pitkäkestoisiin tekoihin, viittaa hänen mukaansa voimakkaaseen psykopatiaan.

– Tilaan, jossa ihminen ei tunne minkäänlaista myötäkärsimystä tai myötätuntoa muita kohtaan. Se on hyvin pysyvä ja ei tavattoman harvinainen mielenlaadun poikkeama, mutta että se ilmenee juuri tällä tavalla edellyttää, että henkilöllä on samanaikaisesti myös tämä vietin poikkeava suuntautuminen, Lauerma sanoo.

Sekä tekijän että uhrien lähipiireille tekojen paljastuminen voi olla järkytys. Lauerma tietää, että läheisten voi olla mahdoton uskoa todeksi, että näin on voinut tapahtua.

– Monella on hiukan naiivi ajatus, että tunnistaisimme läheisten kielteiset taipumukset jollain tavalla, ja näinhän ei tällaisessa tapauksessa suinkaan ole.