Sirpa Paatero, Maarit Feldt-Ranta ja Tuula Haatainen AOP ja Lehtikuva

Tänään iltapäivällä kansanedustajat Maarit Feldt-Ranta, Tuula Haatainen ja Sirpa Paatero astuvat lavalle kokeneen politiikan toimittajan Unto Hämäläisen tentattaviksi perinteisen Helsingin työväentalon kolmanneksi suurimpaan saliin. Tilaisuus on kaikille avoin, mutta kiinnostuksen ei uskota olevan juhlasalin luokkaa.

Presidenttiehdokkaiksi pyrkivissä ei ole mitään vikaa. He ovat kaikki kokeneita, pitkäaikaisia kansanedustajia. Mutta he kaikki ovat jotain muuta kuin mitä SDP:n puheenjohtaja Antti Rinne alunperin tavoitteli. He ovat hätävaroja, kun Rinteen alkuperäiset aikeet karahtivat kiville. Siksi on paljon mahdollista, että valitsipa SDP:n jäsenistö kolmikosta kenet tahansa jäsenäänestyksessä puolueen presidenttiehdokkaaksi, paikka tammikuun presidentinvaalin kärkikaartissa jää haaveeksi. Heistä yksikään kun ei ollut ykkösvaihtoehto edes oman puolueen johdolle.

Tosin lähihistorian valossa rima ei ole kovin korkealla. Vuoden 2012 presidentinvaalissa SDP:n Paavo Lipponen keräsi surkeat 6,7 prosenttia äänistä ja oli vasta viides.

SDP kompuroi ihan omatoimisesti

SDP voi asettaa presidenttiehdokkaan (siirryt toiseen palveluun) kahdella eri tavalla. Puoluejohto voi esittää yhtä henkilöä, jonka joko puoluekokous tai puoluevaltuusto hyväksyy tai hylkää. Puoluevaltuusto voi myös päättää jäsenäänestyksen järjestämisestä ja se menettely on nyt meneillään.

Ennen kolmea jäsenäänestyksen ehdokasta on kuitenkin nähty merkillisiä kuvioita.

Viime keväänä demarinuoret ehdottivat presidenttiehdokkaaksi puolueen edellistä puheenjohtajaa ja Rinteelle niukasti puheenjohtajan paikan hävinnyttä Jutta Urpilaista. Urpilainen kertoi harkitsevansa ehdokkuutta. Antti Rinne piti Urpilaista hyvänä ehdokkaana.

Viime kesänä toinen entinen puolueen puheenjohtaja Eero Heinäluoma kertoi oma-aloitteisesti, ettei ole perhesyiden takia kiinnostunut ehdokkuudesta, mutta kannattaa Urpilaista. Heinäluoma jäi leskeksi puolitoista vuotta aiemmin. Heinäluoma kirjoitti MTV3:n kolumnissaan (siirryt toiseen palveluun), että "Sdp:n puheenjohtaja on toivonut, että sosialidemokraattien keskuudessa ehdokkuutta tavoittelevat astuisivat esiin. Koen velvollisuudeksi vastata tähän." Rinne harmitteli Heinäluoman kielteistä kantaa.

Urpilainen mietti vanhempainvapaansa ajan eli helmikuulle ja perhesyihin vedoten kieltäytyi ehdokkuudesta. Urpilaisen perheessä on pieni adoptiolapsi.

Rinne oli pettynyt, ja Heinäluoman nimi nousi esiin toistamiseen. "Heinäluoma on hyvä nimi" Rinne sanoi Ylen haastattelussa. Heinäluoma myönsi harkitsevansa uudelleen, mutta ilmoitti kesäkuun alussa, ettei paloa presidenttikisaan syttynyt.

Pahojen kielten mukaan Urpilainen panttasi vastaustaan ja kieltäytyi , koska ei halua millään, pienelläkään, tavalla auttaa Rinnettä puheenjohtajana.

Kesän alussa Urpilainen kuitenkin suostui esimerkiksi ulkoministeri Timo Soinin (Uusi vaihtoehto) rauhanvälityksen erityisedustajaksi (siirryt toiseen palveluun). Tehtävänä on naisten ja nuorten roolin vahvistaminen ja alueellinen painopiste on Afrikka.

Heinäluoman toinen kielteinen vastaus tuli vasta sen jälkeen kun nykyinen presidentti Sauli Niinistö oli ilmoittanut pyrkivänsä toiselle kaudelle. Yhden tulkinnan mukaan Heinäluomalla ei ollut paloa lähteä häviämään Niinistölle yhtä nolosti kuin Lipposelle viime vaaleissa kävi.

Sormi suussa jäsenäänestykseen

Toukokuun lopussa kuultiin viimein, että myös Sauli Niinistö on presidentinvaalissa mukana. Aiemmin ehdokkaiksi oli jo nimetty keskustan Matti Vanhanen, Vihreiden Pekka Haavisto, ja Vasemmistoliiton Merja Kyllönen. SDP:llä ei ollut vielä edes ehdokkaan nimeä.

Silloin SDP:n puoluehallituksessa keksittiin ja puoluevaltuusto päätti (siirryt toiseen palveluun), että jospa sittenkin järjestetäisiin jäsenäänestys. Idea näytti ulkopuolisille todella oudolta: ensin ehdokkaita oli ikään kuin käsinpoimittu, ja kannustettu ehdolle, ja kun eivät ole suostuneet, niin sitten kuin viime hädässä lähdetään etsimään nimeä jäsenäänestyksellä.

Miksei SDP alunperin järjestänyt jäsenäänestystä, kuten järjesti sen (siirryt toiseen palveluun)esimerkiksi viime presidentinvaaleissa vuonna 2012? Lipponen oli silloin puolueväen keskuudessa palvottu, mutta niin vain oli hänenkin alistuttava esivaaliin, jolla ehdokkuus sitten vahvistettiin.

Jäsenäänestys alkaa ensi maanantaina ja ehdokkaan nimi julistetaan syyskuun alun puoluevaltuuston kokouksessa.

Demareissa Niinistön tukijoita

Oman lisänsä demareiden ahdinkoon tuo se, että puolueessa on myös niitä, joiden mielestä presidentti Niinistö on hoitanut tehtävänsä hyvin eikä puolueen oman ehdokkaan asettaminen ole tarpeellista. Tämän on ääneen sanonut esimerkiksi kansanedustaja Erkki Tuomioja, joka teki ulkoministerinä vuosia tiivistä yhteistyötä presidentti Niinistön kanssa. Tuomioja tulkitsee, että Niinistön malli asettua valitsijayhdistyksen, ei kokoomuksen ehdokkaaksi, on kädenojennus vasemmistolle.

Jo viime vaaleissa ison osan demarikannattajista voi päätellä äänestäneen jotakuta muuta kuin Lipposta.

Onko sama toistumassa myös tammikuussa 2018?

PS ja KD ehtinevät edelle

Kesäkuun alun jälkeen ehdokaslista on jatkunut RKP:n Nils Torvaldsilla. Jussi Halla-ahon johtamat perussuomalaiset julkistanevat oman presidenttiehdokkaansa nimen huomenna perjantaina. Vahvimmin veikataan Halla-ahoa itseään tai puolueen varapuheenjohtaja Laura Huhtasaarta.

Kristillisdemokraatit päättävät suhtautumisestaan presidentinvaaliin puoluekokouksessaan Seinäjoella tämän kuun 18.-19. päivänä. Vaihtoehtoina joko oma ehdokas eli käytännössä puheenjohtaja Sari Essayah, tuki jollekiin toiselle ehdokkaalle tai päätöksen siirto marraskuun puoluevaltuustolle. Asia on esillä lauantaina puoluehallituksen kokouksessa.

Sauli Niinistön valitsijayhdistyksen kannattajakortteja on kerätty koko kesä ja keruu jatkuu syyskuulle. Kampanjariveistä kerrotaan, että allekirjoitusten määrä lasketaan vasta kesän lopussa. Nimikirjoituksia on oltava 20 000, jotta valitsijayhdistyksen ehdokkuus toteutuu.

Valitsijayhdistyksen avulla ehdokkaiksi pyrkivät myös europarlamentaarikko Paavo Väyrynen ja MV-lehden päätoimittaja Ilja Janitskin. Myös heidän ehdokkuutensa vaatii 20 000 kannattajakorttia.

Perussuomalaisista eronneiden presidenttikuviot ovat vielä epäselvät. Uusi vaihtoehto-eduskuntaryhmän nokkamiehet perustavat parhaillaan Sininen tulevaisuus -puoluetta, jonka ykköstähtäin on vasta vuoden 2019 eduskuntavaaleissa.