Nem tudom, mi a neve ennek a helynek, de az ki van írva, hogy ‘szendvicsbár’, meg NYITVA, meg ‘zárva’, meg minden, ami ki lehet írva. Amikor megérkeztem, még nem világított a NYITVA ledtábla, ám az ajtó nyitva volt és ketten már bent is beszélgettek (egyikük a tulajdonos(?) volt) , így kedvesen invitáltak be, hogy persze már nyitva vannak.

pult – mit eszünk?

A mai napon Noncsival, Mogyival és Pingwinnel reggeliztem, ami bizony már négy ember velem együtt és már majdnem egy tömeg. 🙂 Ne lepődjetek meg hát ezen poszt fotóinak profizmusán: nem egy ilyen béna csinálta őket, mint én, hanem Mogyi, akinek ez kicsit jobban megy. 🙂 Nade mit ettünk?

Először is nem enni kértünk, hanem én meg Pingwin cappucino-t.

A kávé lágy íze, meg a tejhab (lehet lassan kávéfüggő leszek, bár csak reggelente iszom 🙂 ), meg a tetején a fincsi kakaópor (már akinek, mert volt fahéj is). Bár mindig ezzel indulna a napom… várjunk csak! Mindig ezzel indul. 🙂 Akkor jó.

Megpróbáltunk szerintem nem tudatosan, de minél többféle (azaz amíg Noncsi nem érkezett meg, addig 3 féle) dolgot kipróbálni a szendvicsek közül. Van olyan szendvics, ami sima szendvics, de nem éppen akkor csinálja, hanem már készen vár rád a pultban és kérheted, hogy jól grillezzék össze az ízeket. Van olyan, amelyiket kérheted, hogy most csinálják, az orrod előtt, friss összetevőkből (talán még a csirkét is ott vágják le, de sajnos ezt nem tudtuk meg, mert – mint az kiderült – a csirke még nem érkezett meg, olyan korán jöttünk). Aztán van olyan szendvics, ami óriásbagettes melegszendvics,

finoman rápakolják a feltéteket, meg a sajtot és aztán – gondolom –

kemencében megsütik neked. Ezen kívül amiket nem próbáltunk ki, de vannak: tekercsek (ez nemtommi. nem volt mellé írva, hogy ízlés szerint ellenállásokkal és tranzisztorokkal, úgyhogy sejtem, hogy nem valami elektronikai dologról van szó), lángosok (meglepően sok féle), hamburgerek, saláták, hot-dogok és óriáspalacsinták (!!) . Úgyhogy, ha reggelizni akarsz, akár amerikai jellegűt, akár fitnessz-vega jellegűt és mindezt a Műegyetem K-épülete mögött, közel a Gellért térhez, ezt itt mind megteheted. Én abszolút meg voltam elégedve a hellyel, az egyetlen baj talán az, hogy (hogy Noncsit idézzem: ) kicsit kicsik az asztalok és nagyok a tálcák, így nem nagyon fértek el négyen egy asztalnál, ha mind kajálni akartok. Persze nagyobb asztalok meg nem férnének be, mert amúgy a hely sem túl nagy – olyan közepesecske -, így a közlekedés nehézkessé válhat, ha befészkeled magad a női magazinok és FHM-ek mellé (amik ki vannak téve olvasásra). De hát valamit valamiért, ugye. 🙂

Napi fennkölt filozófia

A szépsége ennek az egész reggelizős mókának az emberek, akik eljönnek.

itt éppen arra gondolok, hogy “definom”

Mielőtt belevetik magukat a stresszes életükbe, van egy kis sziget reggel, ahol még feltehetik a lábukat a nyugágyban és elolvashatják a napi híreket, elkortyolgathatják a saját kis külön bejáratú kávéjukat és senki nem zargatja őket, amíg nem végeznek és erőtől duzzadó végtagjaikkal visszamásznak a mókuskerékbe, hogy arcukba zúdulhasson a világ. Erről az egészről az jut eszembe, amikor Freegyessel a Schönherz Qpa nevű villanykaros verseny-buli-rendezvényen az utolsó napon, a hajtáson (amikor minden órában végtelen kreatívan megoldandó feladatot kapnak a versenyzők és ennek ellenére, az idő szűke miatt gyakran kevés emlékezetes megoldás születik [de azok nagyon azok]) odamentünk a rendezőkhöz, beálltunk a sorba, mintha feladatot akarnánk beadni és azt mondtuk nekik, hogy:

sziasztok. az van, hogy nem szeretnénk feladatot beadni. nem akarjuk a taknyunkat a hajatokba kenni és nem akarunk kézen állva ventillátorba üríteni, nem akarunk szarabbnál szarabb feladatbeadásokkal traktálni, abból volt már elég és ráadásul még csak alkoholt sem tukmálunk rátok, mert nagy valószínűséggel abból is elegetek van. itt van ez a gitár, ezzel andalító zenétjátszunk nektek 5 percig (de ha nem szeretnétek, azt is abbahagyjuk), addig pihenjétek ki magatokat. csukjátok be a szemeteket, ne gondoljatok semmire, eresszetek el egy mosoly, aztán nézzetek szét: ez a Ti qpátok. ezen dolgoztok egy éve és nemsoká vége lesz. érezzétek jól magatokat, mi pedig köszönjük.

Kíváncsi vagyok, hogy az emberek képesek-e ennyire kikapcsolódni reggeli közben is, vagy ez tökre nem számít? Az a cél, hogy megismerjek minél több helyet, ahol lehet enni, hogy egyek rendszeresen, hogy kicsit korábban keljek fel minden nap és ez rendet teremtsen az életemben, vagy az, hogy emberekkel találkozzak, lássam az arcukat, vagy, hogy kikapcsolódjak a minden előtt, hogy megtervezzem a napomat, hogy tervszerűbben éljek?

Talán kicsit mind. És talán csak azért reggelizek, hogy reggelizzek.

A holnapi nap még mindig nincs meg, de már vannak javaslatok, lehet nem leszünk közel (de azért jó lenne), így lehet javasolni, hogy merre menjünk. 🙂

Update: A Ferenciek terére megyek, a Centrál kávéházba – béla javaslatára. 🙂 Szorri, hogy ilyen későn írom meg, cserébe menjünk oda fél 9-re. Tehát fél 9kor reggeli itt.