Úgy tűnik, hogy a 2018évet sem fogjuk megúszni olyan szempontból, hogy ne kelljen mély és fájdalmas búcsút vennünk valamelyik kedvenc zenészünktől, mivel tegnap egy újabb taggal bővült, a már amúgy is népes mennyországi allstar funky csapat, ugyanis Szobics Ferenc, ismertebb művész nevén Dj Zefil sorsáról úgy döntöttek odafent hogy itt kell hagynia a földi létet, és ezáltal háttérzenét biztosítson az égiek zenekarában

Ráadásul a hírről szinte az elsők között értesülhettem mert épp az egyik legjobb barátommal beszélgettem Messengeren, amikor is a következő üzenetében már az állt, hogy nem fogom elhinni, de Dj Zefil elhunyt. Amikor ezt elolvastam és sikerült sokadjára eljutnia az agyamba, hogy mégis mi történt, akkor teljesen elment az életkedvem, hiszen Dj Zefil nem csak a számomra volt az egyik legnagyobb hazai bakelitlemez harcos, hanem sok más olyan fiatal szemében is, akik hozzám hasonlóan szintén rajonganak a magyar hip-hopért A munkássága alatt pedig olyan hazai előadókkal működött közre, mint pl. Mc Gőz, Funktasztikus, Mikee Mykanic, Mr. Siid, Mc Kemon.

De ami szerintem a leglényegesebb információ vele kapcsolatban, hogy Stephco és Nadir mellett ő is a tagja volt a Crazy Stylez nevű rendezvényszervező csapatnak, akiknek lényegében nem csak az köszönhető, hogy a tengeren túlról származó és nagy népszerűségnek örvendő fekete zenei stílus szeretete begyűrűzött kis hazánkba, de nagyon sok olyan amcsi előadót is meghívtak koncertezni a fővárosba, mint pl. Method Man & Redman, Snoop Dogg, Xzibit, Keith Murray, Busta Rhymes, Das Efx, és Chamillionare. Ezáltal pedig picit még közelebb hozva az Egyesült Államokbeli életérzést. Jó tény és való hogy azért már előtte is volt idehaza rap meg hiphop, de be kell látnia mindenkinek, hogy akkoriban még eléggé gyerekcipőben járt ez az egész, és Zefilék voltak azok akik úgy tényleg adtak neki egy nagyobb löketett, hogy még inkább beinduljon az, amit manapság magyar rap-nek hívunk.

Nekem a Zefilel való első személyes találkozásom az 2008. május 10-én, a Living Room nevű szórakozóhelyen volt, mivel pont ő is ott zenélt, ahová aznap este én is lementem a barátaimmal megünnepelni a 18. születésnapomat. Bár már azért úgy előtte is hallottam az arcról, meg ismertem a munkásságát, hiszen akkoriban eléggé kiemelten követtem őt MySpace-n, meg néha-néha úgy írogattam is neki az ottani üzenőfalára barátkozás céljából. Ami viszont számomra igen meglepő volt a részéről, hogy amikor először mentem oda a dj pulthoz, és mutattam neki a telefonomban az sms piszkozatot, hogy ki vagyok, és honnan is ismerem, akkor tök közvetlenül kezelte le a helyzetet, mert pacsit kaptam, meg azért úgy láttam rajta hogy ő is örül annak hogy végre személyesen is megismerhetett. Úgyhogy tényleg köszönöm az életnek hogy megismerhettem őt valamilyen szinten, mert hanem is lettem vele annyira közeli baráti kontaktba mint szerettem volna, azért valahol csak ő segített fejlődni abban emberileg miszerint nyugodtan menjek oda az olyan előadókhoz is haverkodni meg beszélgetni akikre felnézek.

Nyugodj Békében Dj Zefil, és még 1x köszönök mindent, főleg azokat a remek hip-hop/rnb/és funky partikat amiket Living Roomba adtál a 2008-2009 év klubszezonjában.