Eksplosiv stigning i antallet af politiske kommentatorer

Politiske kommentatorer får stigende taletid og spalteplads i landets medier, og den måde de italesætter politik kan være med til at forme læserens forståelse af den politiske dagsorden. Det er er altså en magtfuld position, vi har med at gøre. Men kommentatorerne har ikke altid ret, og nærlæser man deres argumentation - som vi vil gøre i de kommende uger - kan den ofte problematiseres.

Først en kort forhistorie

Den politiske kommentar er en forholdsvis ny politisk genre, der fik sit egentlige gennembrud i 2005, da programmerne Jersild og Spin på DR samt Mogensen og Kristiansen på TV2 News, blev store succeser. Herefter tog avismedierne for alvor genren til sig, og antallet af politiske kommentarer og analyser er nærmest eksploderet siden, som den nedenstående graf illustrerer. Således lægger de fleste landsdækkende aviser enten dagligt eller ugentligt spalteplads til en kommentator, der udlægger ugens vigtigste politiske historie.

Graf over antal hits på ”politiske kommentator”, ”politisk redaktør” og ”politisk analytiker” på Infomedia ved en søgning på ”præcis sådan” i ”alle medier”. Kilde: Mette Bengtson, Ph.D-afhandling

Det er ikke ligegyldigt, hvordan medierne skriver om politik

Sigge Winther - der i dag selv er politisk kommentator for Politiken - har i et forskningsprojekt påvist, at den måde medierne skriver om politik på via de politiske kommentatorer, kan være med til at forme læserens forståelse af politik. Skriver kommentatorer således mest om strategi og spin, begynder vi som læsere og borgere i samfundet også selv at snakke, diskutere og forstå politik ud fra den optik.

Den gode og dårlige kommentar

Mette Bengtson er retoriker og har i sin ph.d.-afhandling undersøgt kommentatorernes retorik, og hvad der kendetegner den. Hun har inddelt de forskellige kendetegn ud fra et ideal om, at politisk dækning bør klæde borgerne på, i forhold til at kunne træffe beslutninger om vores fælles anliggender på så oplyst grundlag som muligt. Hendes forskning viser at visse træk ved genren fremmer den politiske forståelse, mens andre mindsker forståelsen.

Ud fra den optik er den gode politiske kommentar derfor den, hvor kommentatoren fremlægger argumentererede påstande med en tydelig afsender. Denne type retorik gør det muligt for læseren at vægte forskellige argumenters styrke eller svaghed og fremmer dermed (ideelt set) læserens forståelse af politik og gør det lettere for den enkelte at tage del i en konstruktiv og demokratisk samfundsdebat.

Den mindre gode kommentar er derimod kendetegnet ved rene postulater uden andet belæg end ’det ved jeg, for jeg er politiske kommentator’, ved benyttelse af anonyme kilder eller bruger ladede ord og vendinger. Denne type retorik tilbyder ikke læseren egentlige argumenter, hvilket kan mindske forståelsen af politik og efterlade læseren som tilskuer til den politiske arena.

Et tænkt eksempel kunne være udsagnet »Helle Thorning-Schmidt er svækket efter dages debat«. Her præsenteres ingen belæg for, hvorfor Helle Thorning skulle være svækket, så det der står tilbage for læseren er, at påstanden blot er rigtig, fordi kommentatoren har sagt det (underforstået at det, kommentatoren siger, er rigtigt).

Retorisk værktøjskasse

I samarbejde med retoriker og ph.d., Mette Bengtson, præsenterer Databloggen i den kommende tid Den Retoriske Guide til Kritisk Læsning af Politiske Kommentarer, så du selv kan gå kommentatorens analyser efter i sømmene.