Debattøren Mikael Jalving havde over sommeren et radioprogram. Det hed Je Suis Jalving og startede sådan her:

»Goddag og velkommen til Je Suis Jalving.«

Det skulle handle om folkevandring og islamisk terror, forklarede han i næste sætning. Mikael Jalving var veloplagt. Men alvorlig.

For konsekvenserne af netop folkevandring og islamisk terror kan ifølge ham blive Danmarks og resten af Europas undergang.

»Ro på,« sagde han.

»Verden går ikke under. Men Europa gør, hvis ikke vi handler og standser den invasive tilgang til kontinentet fra især den arabiske verden. Over de kommende uger mellem 10 og 11 vil jeg dele min frygt med dig, der sidder derude og undrer dig over, hvorfor fanden der ikke er nogen, som gør noget.«

Så var programmet ligesom i gang. Mikael Jalving forklarede, at formålet med programmet var at starte en debat om problemerne med den muslimske indvandring til Danmark, som ifølge Jalving bliver ignoreret af medierne og politikerne i Danmark.

Han remsede op: Problemer med indvandrere på overførselsindkomst (dem, der »ryger vandpibe hele dagen«), problemer med kriminelle indvandrere og berøringsangste politikere (»vi er blevet en flok feminiserede svagpissere og tøsedrenge«) og problemer på grund af sammenstød mellem mellemøstlige og vestlige kulturer (»vi forstår slet ikke, at vi er under angreb«).

Men programmet er endt med at starte en debat om et helt andet problem: At Mikael Jalving og Radio24syv ifølge flere kritikere havde forklædt et højrepopulistisk propagandaprogram som et almindeligt debatprogram om indvandring og islam.

Læs også: ’Der er for meget propaganda og folkeforførelse’

De seneste dage har man på sociale medier og i avisernes debatspalter kunnet læse kritikken af programmet, som bliver kaldt »grænseløst demagogisk« i en kronik i Politiken og »groft i tonen, men uendelig slapt i ny viden og dokumentation« af den tidligere chef i Danmarks Radio Jesper Grunwald.

Mikael Jalving tager kritikken roligt.

»Nu skal man jo lige holde sig kategorien for øje: Det er et debatprogram. Derfor er der som i andre debatprogrammer et oplæg, som er formet af værten for at skabe debat. Det er jo lykkedes,« siger han.

’Vi er under angreb’

Je Suis Jalving startede ellers bare som et sommerprogram. Det blev lanceret i slutningen af juni som en del af Radio24syvs sendeplan for perioden fra slutningen af juni til begyndelsen af august, en tid på året hvor genudsendelser og soft news fylder en del i danske medier, men Mikael Jalving ville det anderledes med sit program. Som han sagde i programmet den 5. august:

»Danmark er under pres. Nogle vil sige belejring.«

Det var Mikael Jalvings rolle i de efterfølgende uger at kalde til kamp mod denne belejring af landet. Hver dag fra mandag til fredag i hele juli og begyndelsen af august. I alt 30 programmer af en times varighed, som indledtes med en mellem to og fem minutter lang præambel fra Jalving. Som her fra programmet den 4. august:

»Vi forstår slet ikke, at vi er under angreb.« Kort pause. »Vi forstår slet ikke vore arabiske fjender, og vi er blevet en flok feminiserede svagpissere og tøsedrenge, der ikke forstår at forsvare vores kvinder og børn mod stigende islamisering.«

Tiltagende intensitet.

»Sharia, lovreligiøsitet, kvinders tildækning og i sidste ende jihad. Vi er blevet til lam. Ofre. Får. Halalhippier og mandslinge i forhold til islams raske svende i asyllejre, skoler, fængsler og bander.«

Herefter kunne lytterne ringe eller skrive ind til programmet.

I hvert program inviterede Mikael Jalving en række personer til at være med i debatten, blandt andre den omstridte islamkritiker Lars Hedegaard, præst Sørine Gotfredsen, stifter af det indvandringskritiske parti Nye Borgerlige, Pernille Vermund, grundlægger af en støttekomité for den svenske muhammedtegner Lars Vilks, Helle Merete Brix, og den invandringskritiske blogger på Berlingske Eva Agnete Selsing.

Der var også enkelte medvirkende, som var castet uden for den islamkritiske højrefløj, blandt andre journalist og forfatter David Trads, men det var et mindretal.

Ifølge en kronik i dagbladet Politiken er netop valget af kilder i programmet et af de store problemer.

Det er »en kongerække« af islamkritikere »iscenesat som eksperter«, skriver kronikør og cand.mag. Steffen Groth.

Men ifølge Mikael Jalving er det de personer, som ved mest om indvandringens konsekvenser.

»De personer tilhører den lille gruppe af danske intellektuelle og debattører, som har fulgt den her debat om konsekvenserne af indvandringen i mange år,« siger han.

– Så det har ikke været muligt at finde personer, som har været uenige med din og programmets udgangspunkt?

»De findes da. Men jeg mangler stadig at møde de folk på venstrefløjen eller i mainstream, som kan beskrive det her problem reelt, som andet end semantik.«

Behandles meget forskelligt

I kronikken i Politiken kritiseres Radio24syv for at »tæppebombe lytterne med skrækscenarier og dommedagsprofetier«, »mistænkeliggøre hele den muslimske minoritet i Danmark«, »grave grøfter i vores samfund« og for at have skabt det mest »højrepopulistiske radioprogram i nyere danmarkshistorie«. Blandt andet.

Kanalcheferne Mads Brügger og Mikael Bertelsen svarede i et debatindlæg i samme avis, at kanalen ifølge dens sendetilladelse er forpligtet til at »sende radio beværtet af mennesker med personlige og markante holdninger«.

Men ifølge kronikken er problemet ikke kun valget af medvirkende. Det er også den meget forskellige behandling, de medvirkende fik af Jalving, alt efter om de var enige eller uenige med programmets vært eller ej.

Læs også: ’Det var svært at få venligboere og deres åndsfæller i tale’

Da en lytter ringede ind og sagde om indvandrere og flygtninge, at »halvdelen af dem er bekvemmelighedsflygtninge«, og at »de sætter sig ned og forventer at blive vartet op i hoved og røv«, svarede Jalving, at lytteren kunne overtage hans job som vært.

»Du siger alligevel det, jeg mener,« sagde han.

Da en anden ringede ind et par minutter senere og anførte, at problemerne med indvandringen også handler om, »hvordan politikerne taler om problemerne«, og »hvordan medierne fremlægger problemerne« og efterlyste en løsningsorienteret debat, svarede Jalving:

»Jeg forstår ikke, hvad du siger.«

Til den kritik skriver Mads Brügger og Mikael Bertelsen i deres svar i Politiken, at Radio24syv ikke skal »sende objektive debatprogrammer, hvor sol og vind deles lige« og desuden sendte »et tilsvarende debatprogram, blot med modsat ideologisk fortegn« sidste sommer.

»I år tænkte vi så, at den anden side af sagen skulle sidde i værtsstolen – for vi sender nemlig også taleradio til det blå og til det brune Danmark.«

Je Suis Jalving har også fået kritik fra andre sider, blandt andet i et debatindlæg i Information, hvor Anders Stjernholm og Rezhwan Ikram, henholdsvis formand for og medlem af Ateistisk Selskab, beskriver det som et program bygget af »halve konklusioner på falske præmisser« med potentiale til at grave grøfter og polarisere debatten.

Ifølge Anders Stjernholm og Rezhwan Ikram er programmet en del af en tendens i de danske medier til at gå efter det kontroversielle debatstof.

»Alt for mange redaktører og debatmoderatorer rundt omkring spejder efter kontroversielle figurer frem for rationelle argumenter, når sider og sendeflader skal udfyldes.«

De tilføjer:

»Det kommer der intet godt ud af.«

Ifølge Mads Brügger er der kommet masser af gode ting ud af Je Suis Jalving. Det er et eksempel på, at Radio24syv nok er det mest »mangfoldige og ideologisk bredspektrede forsamlingshus i danmarkshistorien,« skriver han, mens Mikael Jalving fremhæver det som det eneste medie i Danmark ud over internettet, hvor man kan sige sin mening.

»Der er en overvægt af de pæne meningers klub, især når det handler om politisk debat. Og det er jo så tykt, at de fleste af os ikke gider at høre eller se det, der kommer på Danmarks Radio. Folk søger andre steder hen, til blogosfæren eller Radio24syv, som er en lille radio-oase, hvor man konstant tester og udfordrer Danmarks Radios monopol på den gode smag.«