Det er altid spændende, når man skal vende næsen mod sit hjemland. Helt fra man ringer hjem til familien og fortæller dem den glædelige nyhed, til man får sparet sammen til flybilletten samt lommepenge til en selv og familien.

Dernæst kommer ønskesedlerne fra familien. Jeg husker, at min fætter engang sendte mig en liste over, hvad jeg skulle tage med til ham som gave. Blandt hans ønsker var en Iphone 6, en Macbook Pro, en Ipad. Da jeg modtog beskeden, tænkte jeg: »Ved han ikke, at jeg studerer, eller tror han bare, at pengene hænger på træerne i Danmark?«

På gaden råber folk »omu dane, omu dane, omu dane!« efter mig. Det betyder »danskeren«. Så ved hele landsbyen, at den sorte dansker er kommet hjem. Jeg har altid haft det mærkeligt med at blive kigget på som den sorte dansker, når jeg er hjemme. Ikke fordi jeg ikke anser mig selv som dansker, men mere pga hvad ordet dansker fører med sig, når jeg er i Uganda.

At være »Omu dane« betyder, at jeg er mere speciel end alle andre, jeg er ligesom the golden child. At være »Omu dane« betyder, at jeg er rig. At være »Omu dane« betyder, at alle ønsker mit liv. Ikke fordi de kender mit liv i Danmark, men fordi de mener, at græsset er meget grønnere på den anden side.

Engang hørte jeg et rygte i min landsby om, at jeg havde taget kufferter fyldt med penge med til min familie. Selvom jeg kun var studerende associerede de mig med millioner, blot fordi jeg lever i Danmark.

Det spørgsmål, der ofte bliver stillet til mig, når jeg er i Uganda, er : »Hvordan kommer jeg til Europa, kan du hjælpe mig med at komme til Europa?« Jeg spørger så tilbage: »Hvad er det, du vil i Europa?« og svaret er altid, at de gerne vil tjene penge og få et bedre liv. »Jeg vil gerne være lige så rig som du«, bliver der sagt.

Jeg skynder mig at fortælle dem, at jeg ikke er rig. Jeg fortæller dem, at selvom det virker, som om jeg har penge, fordi jeg for eksempel har en Iphone eller Macbook Air, er det noget, jeg enten har sparet op til, eller noget, jeg har købt på afbetaling. Og hvis jeg fortsætter og forklarer dem om de stramninger, der er kommet på udlændingeområdet i Danmark og i hele Europa, eller om arbejdsløsheden, der har ramt Europa samt de vilkår, flygtninge og immigranter lever under, kan jeg stadigvæk se i deres øjne, at de ikke tror på mig. Deres lyst til at tage til Europa er så stor, at uanset hvad vil de gøre det, hvis chancen byder sig. Men hvem er jeg med alle mine privilegier at kunne fortælle dem, at de skal blive i Uganda?

Jeg har set mange ugandere holde ferie i Uganda og ud fra den måde, de fører sig frem på der, ville man aldrig gætte, at deres beskæftigelse for eksempel er rengøring i Danmark.

Jeg har oplevet rengøringsassistenter, SOSU-hjælpere og kontanthjælpsmodtagere opføre sig som millionærer i Uganda. Jeg har set dem i store lejede biler, set dem kaste rundt med penge, som om man plukker dem fra træerne, jeg har set dem komme ind på barer og give en omgang til hver og én i baren, og set dem smide penge efter kvinder, som om det var ingenting.

Medskyldig i drukninger

Så igen, er jeg den rette til at fortælle unge ugandere, der lever fra hånden til munden og knokler for at kunne betale deres børns skolegang, at de ikke skal komme til Europa, når de ser sådan en opførsel blandt ugandere fra Vesten? Og dette gælder ikke blot ugandere fra vesten, det gælder alle afrikanere, der bor i Vesten.

Hvis du som afrikaner fra Vesten har denne opførsel, når du vender tilbage til dit hjemland, skal du vide, at du er medansvarlig for de tusindvis af afrikanere, som drukner i Middelhavet, fordi du giver dem et falsk billede af, hvad Europa er.

Du er medskyldig i, at så meget intelligens og ressourcer forlader kontinentet og i stedet ender på europæisk jord, hvor tusindvis af afrikanske mænd ender i asylcentre uden noget håb om en fremtid i Europa, hvor deres ressourcer aldrig nogensinde vil komme til nytte.

Du er medskyldig i, at afrikanere ender på gaderne i Europa, og må samle flasker, tigge, sælge sig selv, fordi du ikke er ærlig om, hvordan dit liv er i Europa. Du er medskyldig, da du er med til at sælge en illusion, som er så tillokkende, at man vil stræbe efter den med livet som indsats.

December måned er den måned, hvor de fleste afrikanere tager hjem på ferie. Denne december vil jeg opfordre dem, der rejser hjem, til at tænke over, hvilket billede de giver af sig selv, og i stedet give det sande billede. Græsset er som oftest ikke grønnere på den anden side, og i Europas tilfælde VED vi, at det ikke er det. Lad os kollektivt være med til at redde liv og beholde folk på kontinentet, hvor de har et bedre liv end de kunne få her, og ikke være medskyldige i, at de måske ender på Middelhavets bund eller udenfor i kulden som hjemløse.