Selv om de mange aktivister og dissidenter, der har måttet tåle fængslinger, tortur og umenneskelige afsavn, efterlader et dybt indtryk, er det noget så tørt som en diplomat, der for mig bedst beskriver, hvor særlig en konference Oslo Freedom Forum er. Luis Almagro er generalsekretær i Organization of American States (OAS), det amerikanske kontinents pendant til Europarådet. Forud for Almagros udnævnelse som generalsekretær var han udenrigsminister i Uruguays centrum-venstre-regering og har også været ambassadør i Kina og Iran.

Man kunne måske forvente, at Almagro ville tale om nødvendigheden af konstruktiv dialog, pragmatisme og alle de ord, vi er vant til at høre, når for eksempel danske regeringer taler om menneskerettighedsudfordringer i Kina eller Saudi-Arabien. Men Almagro er en mand med en mission.

Han blev valgt på mottoet “Flere rettigheder for flere mennesker”, og han har gjort situationen i ét bestemt land til omdrejningspunktet for hans vision om, at Organization of American States skal udgøre det afgørende værn mod genkomsten af diktatur og undertrykkelse i Latinamerika. Det drejer sig selvfølgelig om Venezuela. Jeg får lov til at overvære generalprøven på Almagros tale og bliver med det samme slået over hans gennemslagskraft.

Almagro er ikke nogen stor taler eller retoriker, og han læser ganske monotont op af sine papirer, som han efter hver prøvelæsning gennemgår og tilretter med sin rådgiver. Men den manglende retoriske gennemslagskraft bliver til fulde opvejet af, hvor direkte, kontant og specifik Almagros kritik af Venezuela er. Almagro kalder Venezuela for et “uhæmmet diktatur” og beskylder det nuværende regime for at være “det værste i landets historie”, for at stå bag “international narkohandel” og for at have begået “drab”, “tortur” og “forbrydelser mod menneskeheden”.

I sin PowerPoint-præsentation viser han billeder af ledende venezuelanske ministre og embedsmænd, som han ved navns nævnelse holder direkte ansvarlige for de drab, den tortur og de fængslinger, som præger landet. For at være præcis er der ifølge Almagro dræbt nær ved 70 mennesker i løbet af 50 dages protester, mere end 2.700 er blevet arresteret, og mere end 1.000 er stadig tilbageholdt, mens Venezuela p.t. har 271 politiske fanger, inklusive oppositionslederen Leopoldo Lopez.

Almagro afslutter med en vigtig pointe:

“Jeg kommer fra den politiske venstrefløj. Selve begrebet venstrefløj giver kun mening i et demokratisk system. Det gør det, fordi forsvaret for fundamentale friheder er essentielt for at opnå et retfærdigt, lige og inklusivt samfund, hvilket er, hvad venstrefløjen altid skal kæmpe for. Det er nemmere at angribe sine modstandere på baggrund af ideologiske forskelle end at forsvare demokratiske principper.”