Päihderiippuvaisia synnyttäjiä tuhansia vuosittain Suomessa syntyy vuosittain noin 55 000 lasta. Arvioiden mukaan noin kuusi prosenttia synnyttäjistä on päihderiippuvaisia. Vuosittain syntyy 300-500 lähinnä alkoholin aiheuttamista sikiövaurioista kärsivää lasta. Noin 80 vauvaa kärsii äidin huumeidenkäytön aiheuttamista vieroitusoireista.

26-vuotias Maria oli käyttänyt huumeita lähes kymmenen vuotta. Sitten hän tuli yllättäen raskaaksi.

Maria oli aina halunnut lasta, mutta tiesi tarvitsevansa apua.

– Elämässä meni liian lujaa. Vaikka olin lasta toivonut, raskaus ei siinä kohdassa ollut oikein hyvä juttu, hän sanoo.

Ensimmäistä kertaa Maria ei ollut apua hakemassa. Kymmenen vuoden aikana hän oli pyrkinyt irti päihteistä, saanutkin apua, mutta päihteet eivät olleet päästäneet irti.

Nyt tilanne oli toisenlainen – kyse ei ollut enää vain itsestä.

Katkolta jonon kautta ensikotiin

Maria otti yhteyttä sosiaalitoimeen. Sosiaalitoimi ohjasi hänet huumekatkaisuun. Muutamaa viikkoa myöhemmin hän sai kuulla ensikodista. Sinne ei kuitenkaan päässyt heti, vaan paikkaa piti jonottaa.

Kesä meni odotellessa. Se oli vaikeaa, ja Maria repsahtikin pari kertaa.

Jyväskylän ensikodin oven avautuessa Marian raskaus oli kuudennella kuukaudella. Loppuraskaus ensikodissa oli rauhallinen, pitkäveteinen jopa.

– Kun muilla oli jo ne vauvat. Mutta se oli just hyvä, päästä pysähtymään ennen synnytystä.

Ympärillä olevista vauvoista ja äideistä muodostui Marialle oma tukensa.

– Sitä odotti, että saisi itsekin oman vauvan jo syliin.

"Olisin jossain sairaalassa"

Äitiys kuitenkin mietitytti. Marian oli vaikea uskoa, että hän selviäisi äidiksi tulemisesta. Entä, jos en jaksakaan?

– Tarvitsin tukea ja rohkaisua, ja sitä sain. Ja selvisin. Yksin en olisi selvinnyt, en olisi saanut päihteidenkäyttöä loppumaan. Olisin jossain sairaalassa, ja poika huostaan otettuna.

Ihme pisti kaiken uusiksi

Kaiken kaikkiaan Maria vietti ensikodissa kahdeksan kuukautta: kolme ennen synnytystä, viisi sen jälkeen.

– Mietin kaiken uusiksi. Ajattelin kaiken lapsen kautta ja hänen parhaakseen.

Nyt hän asuu poikansa kanssa kahden, ja arki rullaa hyvin.

– Tavallinen normaali elämä, meidän kahden yhdessäolo, se on onnea.

Marian katse alkaa nyt suuntautua tulevaisuuteen. Hän haluaa olla poikansa kanssa kotona vielä jonkin aikaa, mutta sen jälkeen kiinnostaisi opiskelu.

Mutta miltä se tuntui, tulla äidiksi?

Maria on pitkään hiljaa.

– Ihmeelliseltä.

Marian nimi on muutettu.