Valepoliisit soittivat ihmisille, joilla oli vanhahtava nimi. Uhrien tileiltä hävisi liki 120 000 euroa.

Onko nimesi vanhahtava, vaikkapa Väinö, Sylvi, Kaarlo tai Hilma? Jos on, niin viime syksynä valepoliisi etsi kaltaisiasi.

Tämä kävi ilmi laajan rikoskokonaisuuden käsittelyssä Keski-Suomen käräjäoikeudessa. Iäkkäitä ihmisiä uhrikseen etsineet ja löytäneet kaksi naista tuomittiin muun muassa useista petosrikoksista ja virkavallan anastuksista ehdottomiin vankeuksiin.

Riihimäkeläinen Jasmin Sandra Unelma Nyman, 25, sai vankeutta kaksi vuotta, neljä kuukautta ja 15 päivää. Orimattilalaisen Teresa Katariina Palmroosin, 24, tuomiolle tuli mittaa kaksi vuotta, kuukausi ja 15 päivää.

Rikoksista vakavimmat olivat törkeät maksuvälinepetokset, joiden avulla naiset saivat haltuunsa kolmessa viikossa yhteensä liki 75 000 euroa. Tekoja oli viisi, joissa Nyman oli tekijänä kaikissa, Palmroos neljässä.

Uhrien tileiltä katosi yhteensä liki 120 000 euroa, mutta tekijät eivät saaneet nostettua kaikkia rahoja itselleen.

Kuusi huijausyritystä meni pieleen. Näistä teoista naiset tuomittiin joko petoksen yrityksistä tai törkeistä petoksen yrityksistä. Potentiaalisesti vaarassa olivat yhteensä yli 200 000 euron rahavarat.

Asianomistajia oli kaikkiaan 23, joista lähes kaikki olivat vähintään noin 70-vuotiaita. Sopivien uhrien etsimisessä naiset käyttivät hyväkseen Fonectan nettisivuja.

Idea oli yksinkertainen: iäkkäitä ihmisiä on helpompi huijata. Erityisesti naiset erikoistuivat Väinöihin, sillä kahdeksan ensimmäisen etunimi oli Väinö. Lisäksi yhden uhrin toinen etunimi oli Väinö.

Potentiaalisimmaksi etunimien yhdistelmäksi naiset katsoivat Väinö Anteron, joita uhrien joukossa oli kolme. Anteroita oli puolestaan toisina tai kolmansina etuniminä uhreista viidellä. Muita useammin kuin kerran esiintyneitä nimiä olivat Johannes ja Viljo.

Tavoitelluista uhreista vain kolme oli naisia. Uhreja naiset etsivät ympäri Suomea, Kurikasta Kiteelle ja Lappeenrannasta Pelloon.

Tekotapa oli perinteinen. Poliiseina esiintyneet naiset tiedustelivat puhelimitse uhriensa verkkopankkitunnuksia ja salasanoja. Naiset väittivät muun muassa estävänsä näin uhrien tilejä uhkaavan rikollisen toiminnan.

Uhri sai yleensä kuulla soiton tulevan Helsingin poliisista. Tarvittaessa luuriin tarttui myös ”tietokoneasiantuntija” selvittämään uhkaavaa rikosta.

Jos utelu onnistui, edessä oli rahanpesu. Naiset siirsivät uhriensa rahoja muiden henkilöiden tileille ja sieltä itselleen. Tässä apuna oli kuusi muuta henkilöä, jotka saivat avustaan palkkioita.

Ankarimman rangaistuksen rahanpesusta – yli yhdeksän kuukautta ehdotonta vankeutta – sai 27-vuotias mies.

Rikossarja käynnistyi Jyväskylästä ja siellä tapahtui myös viimeisin törkeä maksuvälinepetos, jossa uhrin tililtä vietiin yhteensä 60 000 euroa. Rahanpesijän tilille siirretyistä varoista saatiin nostettua 20 000 euroa, minkä jälkeen pankki vaati selvitystä rahojen alkuperästä ja käyttötarkoitusta.

Naiset laativat selvityksen, jonka mukaan rahoilla on tarkoitus maksaa Saksasta tulossa oleva asuntoauto. Uusikin nostoyritys epäonnistui, ja pian poliisi takavarikoikin petoksella saadun summan ja palautti rahat omistajalleen.

Päätekijöillä on entuudestaan mittava rikostausta.