Suurten kansainvälisten vakuutusyhtiöiden yhteenliittymät ilmoittivat 23. elokuuta lopettavansa matkavakuutusten myöntämisen Nepaliin matkustaville syyskuun alusta, ellei Nepalin hallitus saa tilannetta hallintaansa.

Nepalin turistiministeriön uudet ohjeet liennyttivät tilannetta, ja vakuutusyhtiöt ovat nyt odottavalla kannalla.

Vuoristovaelluksiin liittyvä petosteollisuus sai alkunsa, kun helikopteriyhtiöt alkoivat maksaa vuosikymmenen alussa pelastuslentoja tilaaville vaellusoppaille 15 prosentin löytöpalkkion jokaisesta pelastettavasta vaeltajasta. Summa vastaa nepalilaista keskivuosiansiota.

Pian helikopteriyhtiöt ja sittemmin pelastustoimintaan erikoistuneet pelastusyhtiöt tai -välittäjät laajensivat toimintaa perustamalla Katmanduun turistien hoitoon tarkoitettuja sairaaloita. Niihin lennätetään pelastettuja, muka hoidettaviksi.

Vuoristotauti syntyy, kun vuorilla nousee liian nopeasti ja liian korkealle. Tavallisesti vaivat alkavat 4 000 metrin yläpuolella merenpinnasta. Herkkyys ilmiölle on voimakkaasti geneettistä. Jotkut saavat taudin herkemmin kuin toiset.

Perinteisesti akuuttia vuoristotautia on hoidettu yksinkertaisesti. On kävelty muutama sata metriä alemmaksi, mikä tavallisesti riittää vaivan korjautumiseen. Jos vaeltaja ei itse ole kyennyt kävelemään, pari paikallista kantajaa on avustanut kulkijan alempaan kylään muutaman kymmenen euron palkkiota vastaan.

Nyt pelastettavia vaeltajia on ryhdytty synnyttämään keinotekoisesti.

Asiakkaita kävelytetään liian nopeasti liian korkealle, erityisesti Everestin alueella. Kertomuksia tällaisesta toiminnasta alkoi ilmestyä Nepalin matkailua käsitteleville keskustelupalstoille vuosikymmenen puolivälissä.

Monet Nepalissa liikkuvat vaeltajat eivät ole kokeneita patikoijia. He ovat tietämättömiä ohuen ilman vaaroista. Kun vuoristotaudin oireita alkaa tulla, petollisesti toimiva opas saa asiakkaan hätääntymään, ja hänelle tilataan helikopteri. Se vie sairaalaan Katmanduun. Ilmaista kävelemistä alempiin kyliin ei ehdoteta.

Jos vaeltaja ei saa vuoristotautia, saatetaan hänen ruokaansa lisätä vaikkapa ruokasoodaa. Se aiheuttaa ikävän vatsataudin ja pehmittää pelastusoperaatiota varten. Tiedot ilmenevät muun muassa Nepalin hallituksen julkaisemasta raportista.

Yhden vaeltajan pelastaminen on kymmenen kertaa tuottoisampaa kuin onnistunut retki.

Muutama vuosikymmen sitten tultiin toimeen kokonaan ilman helikoptereita, mutta viime vuosina on saatettu lennättää 6–9 vaeltajaa kymmenen hengen ryhmästä alas vuorilta – muka hengenpelastussyistä. Pelastuslentoja tehdään vuosittain useita tuhansia.

Joissain tapauksissa vaeltajat ovat itse mukana juonessa, kun retkeltä palaaminen kävellen ei enää tunnukaan mukavalta ajatukselta. Ilmainen paluulento kelpaa, kun vakuutus maksaa.

Vuoristotauti häviää melkein heti itsestään, kun saavutaan alempiin korkeuksiin.

Nepalissa on kuitenkin pidetty potilaita sairaaloissa tarkkailtavina jopa neljä päivää tuhannen dollarin päivähinnalla. Usein vaeltajille on lisäksi määrätty tarpeettomia ja kalliita röntgen- ja magneettikuvauksia ja verikokeita.

Tyypillinen vakuutusyhtiölle lähtevä, lääkärin tarpeelliseksi ja oikeaksi todistama lasku on nykyisin yli 20 000 euroa, joka jaetaan pelastusvälittäjän, vaellustoimiston, helikopteriyhtiön ja sairaalan kesken. Yhden vaeltajan pelastaminen on vaellustoimistolle kymmenen kertaa tuottoisampaa kun onnistunut retki.

British Mountaineering Council esitti lehdessään jo vuonna 2013 arvion, jonka mukaan 80 prosenttia kaikista pelastuslennoista on todennäköisesti tarpeettomia. Vuonna 1989 pelastuslentoja tehtiin 75 lentoa 100 000 vaeltajaa kohden. Viime vuonna määrä oli 3 000 lentoa.

Vakuutusyhtiöiden vaatimuksesta Nepalin hallitus asetti kesäkuussa tutkimusryhmän perehtymään asiaan. 700-sivuinen raportti valmistui heinäkuun lopussa. Siinä on tutkittu noin 500 vaellus- ja kiipeilyturismiin kytkeytyvää yhtiötä. Laaja vakuutuspetosjärjestelmä on tunnustettu mittavaksi elinkeinoksi.

Pystyykö korruptoitunut hallitus pysäyttämään tämän rahantekokoneen? Suuret vakuutusyhtiöt ovat nyt odottavalla kannalla, ja lentojen määrää on saatu vähennettyä.

Finanssialan vakuutuspetostutkinnasta vastaavan johtajan Risto Karhusen mukaan Suomessa ei ole jouduttu tekemisiin Nepalin pelastuspetosten kanssa.

Syyksi hän arvelee sen, että suomalaiset vaeltajat ovat tavallisesti melko kokeneita. Suomalaisten matkatoimistojen ryhmillä on tavallisesti myös mukana suomalainen matkanjohtaja, joka on omiaan estämään petosyritykset.