Suomalainen kuljettaja voi saa lähes kaksinkertaisen palkan verrattuna puolalaiseen tai virolaiseen, jotka myös ajavat rekkaa Suomen teillä.

Suomalainen kuljettaja voi saa lähes kaksinkertaisen palkan verrattuna puolalaiseen tai virolaiseen, jotka myös ajavat rekkaa Suomen teillä. Harri Vähäkangas / Yle

Makuuhuone, keittiö ja kylpyhuone – kaikki samassa paketissa. Muutaman neliön hytti on varsovalaisen rekkakuskin asunto. Nyt se seisoo marraskuisessa viimassa Vuosaaren sataman lähellä. Alueella, jota rekkamiehet kutsuvat grilliksi.

Samanlaisissa olosuhteissa elää tuhansia kuskeja ympäri Eurooppaa.

He asuvat levähdyspaikoilla, huoltoasemilla, parakeissa – ilman suihkua tai muita mukavuuksia. Jotkut jopa kuukausia, vaikka Euroopan Ihmisoikeustuomioistuimen mukaan näin saisi tehdä korkeintaan kaksi viikkoa putkeen.

Heitä kutsutaan nomadeiksi, kiertolaisiksi.

60-vuotias varsovalainen on heihin verrattuna onnekas. Hän asuu hytissä viikon kerrallaan. Mies ajaa Suomen ja Puolan väliä ja käy täällä kolme neljä kertaa kuussa.

Hän on pukeutunut keltaiseen huomioliiviin kuten mielenosoittajat Ranskassa.

Mutta tämä mies ei nouse barrikadeille, ei vaikka hänelle maksetaan vähemmän kuin työehtosopimuksen mukaan pitäisi.

Varsovalainen on luultavasti pitkän alihankintaketjun viimeinen lenkki. Maantiekuljetukset on pilkottu osiin, eikä asiakas aina tiedä, mistä kuski tulee ja mitä kieltä puhuu.

Suomalaiset yrittäjät pitävät häntä markkinahäirikkönä.

Mies tarjoaa muovirasiasta oman puutarhansa omenia ja sanoo, että hänellä on varaa käydä ravintolassa vasta Latviassa tai Liettuassa.

Suomalainen saa tuplapalkan

Naapurirekan nuorempi puolalainen hyppää asfaltille ja kaivaa farkkujensa taskusta kännykän. Hän esittelee kesällä otettuja kuvia, joissa paistaa keskiyön aurinko Napapiirillä.

Hänkin kertoo ajavansa säännöllisesti pohjoiseen. Keikat voivat kestää viikkoja.

29-vuotias poikamies on tullut kuormineen Suomeen viikkoa ennen kuin tapaamme hänet Vuosaaressa. Sen jälkeen hän on ajanut Suomen sisäistä liikennettä ja käynyt ainakin Nokialla. Mies tienaa noin 1 500 euroa kuukaudessa.

Suomalaiselle samasta työstä maksetaan lähes tuplapalkka, ja sen päälle viikon ulkomaanjosta tulisi pelkkiä päivärahoja yli 400 euroa.

Mutta puolalainen ei valita.

– Bulgaareille ja romanialaisille maksetaan vielä vähemmän, hän naurahtaa.

Tilastojen mukaan puolalainen, kansainvälisiä kuljetuksia ajava kuski tienasi toissa vuonna keskimäärin 600 euroa kuussa ja suomalainen 2800 euroa.

Siihen nähden puolalaisen palkka kuulostaa isolta: sisältyvätkö siihen myös lisät ja päivärahat?

Eurooppalaisten rekkakuskien palkkahaitari vaihtelee vajaasta 500:sta eurosta yli 3000 euroon. Yle Uutisgrafiikka

Keski-ikäinen Viron venäläinen kertoo ajavansa Suomen sisäisiä kuljetuksia. Hänen palkkansa on 10 euroa tunnissa, yöllä ja päivällä.

Kuukausiansioksi laskettuna se tekee noin 1500 euroa, mikä on Suomen ja Viron väliltä.

Rekassa on Viron rekisterikilvet mutta suomalaisen yrityksen nimi. Myöhemmin selviää, että firman omistaja on Viron kansalainen. Kaupparekisterin mukaan kuljetus on yrityksen sivutoimi. Firmalla on tilillään useita maksuhäiriöitä.

Vaatimaton rekka pistää tullimiehen silmään

Seuraavana aamuna Vuosaaren satamassa on ruuhkaa. Tätä kautta ajaa joka arkipäivä Suomeen keskimäärin 600 rekkaa.

Ne tulevat joko Saksasta Travemunden kautta tai Via Balticaa pitkin Tallinnasta.

Tullimiesten tehtävä on valvoa, ettei ulkomainen rekka aja lastin tuotuaan enempää kuin kolme Suomen sisäistä ajoa viikossa. Puhutaan kabotaasista, jota myös tapaamamme puolalaiset ilmeisesti ajavat. Jos kolme ajoa ylittyy, ollaan laittomalla puolella.

Viranomaisten on vaikea pysyä ilmiön kintereillä.

– Satamassa valvonta pelaa, mutta kuinka monta ajoa rekka tekee sisämaassa, sen valvominen on miltei mahdotonta, myöntää tulliylitarkastaja Ari Peltonen.

Hänen mukaansa kabotaasiongelmia oli aiemmin etenkin virolaisten kanssa. Nyt mukaan ovat tulleet puolalaiset, bulgarialaiset ja romanialaiset.

Tullimiehen silmä on harjaantunut poimimaan autovirrasta poikkeavuuksia. Mitä vaatimattomampi rekka, sitä pienempi on kuljettajan palkka, kuuluu nyrkkisääntö.

Laillisestakin kabotaasista eli siitä, että ulkomainen kuljettaja ajaa Suomessa kolme ajoa viikossa, pitäisi maksaa suomalaista palkkaa. Työehtoja valvovilla aluehallintoviranomaisilla ei ole kuitenkaan valtuuksia pysäyttää rekkoja tien päällä ja tarkistaa palkkakuitteja.

Silloin tällöin Uudenmaan Avi ja Tulli järjestävät satamissa yhteisiä iskuja. Jos kuljetus on laiton, se keskeytetään. Kuorma puretaan ja kuljettaja poistetaan maasta. Siihen seuraamukset sitten jäävätkin.

Varsinaisia työehtotarkastuksia Avit ovat tehneet rekkafirmoihin viime vuosina harvemmin kuin kerran kuussa. Käytännössä suurin osa Suomeen tulevista eurooppalaisista kuljetuksista jää valvonnan ulkopuolelle EU-lainsäädännön vuoksi.

Työ lännessä, palkka idästä

Vuosaaren grillillä tapaamamme kuljettajat ovat osa Euroopan laajuista ilmiötä, jossa palkkoja poljetaan ja veroja ja eläkevelvoitteita kierretään.

Hierarkian pohjalla ovat EU:n ulkopuolelta tulevat kiertolaiset kuten ukrainalaiset ja filippiiniläiset. He ajavat Saksassa, Tanskassa, jopa Ruotsissa ja asuvat rekoissaan kuukausia.

Lokakuussa paljastui tapaus (siirryt toiseen palveluun), jossa filippiiniläisille kuljettajille maksettiin kahden euron tuntipalkkaa. Miehet tekivät töitä lähes kellon ympäri ja tienasivat 1000 euroa kuussa.

Heidät oli palkannut tanskalainen kuljetusliike puolalaisen alihankintayrityksen kautta. Tapauksen paljasti tanskalainen kuljetusalan ammattiliitto 3F.

Seuraavan kerroksen muodostavat virolaiset, puolalaiset ja romanialaiset. He ajavat lännessä mutta saavat itäeurooppalaista palkkaa. Tähän kastiin kuuluvat monet Suomen teillä ajavat kuskit, esimerkiksi Vuosaaressa tapaamamme virolaismies.

Euroopan teillä ajaa monen kerroksen väkeä. Pienintä palkkaa saavat EU:n ulkopuolelta, mm. Filippiineiltä ja Ukrainasta, tulevat kuljettajat. Harri Vähäkangas / Yle

Epäterve kilpailu alkoi 10 vuotta sitten

Harri Sandell on istunut rekan nupissa lähes kolmekymmentä vuotta sekä yrittäjänä että kuskina. 1990-luvulla mies itse ajoi Saksassa – sen ajan halpakuskeja olivat suomalaiset.

Onko Ylen tapaamien rekkamiesten kohtelu hänen mielestään riistoa?

– Kyllä, ainakin suomalaisesta vinkkelistä. Toisaalta, kuljettajat saattavat olla tyytyväisiä ja päästä omasta mielestään huippupaikoille, hän sanoo.

Sandellin yritys työllistää 11 kuljettajaa, rekkoja hänellä on kymmenkunta. Jokaisessa autossa on mikroaaltouuni, jääkaappi ja muuntaja.

Suomalaisen kuljettajan peruspalkka lähtee 13 eurosta. Lisäksi hänelle kuuluu 58 euron ulkomaanpäiväraha, työterveyshuolto, loma-oikeus ja vakuutus.

Sandellin mukaan epäterve kilpailu alkoi kymmenkunta vuotta sitten, mutta vielä Suomen teillä ei ole nähty filippiiniläisiä.

On silti tavallista, että kansainvälisiä kuljetuksia ostetaan alihankintana esimerkiksi Baltiasta tai Puolasta. Silloin kuljettajalle voi täysin laillisesti maksaa lähtömaan palkkaa.

Lähetettyjen työntekijöiden direktiivi ei koske kuljettajia mutta lakihanke heidän työolojensa parantamiseksi on Euroopan parlamentin käsittelyssä.

Sandell on kokenut nahoissaan integraation ikävät puolet.

– Kentälle on tullut pelureita, joilla on eri säännöt kuin muilla. On vaikea kilpailla hinnoilla, kun toiset maksavat Suomessa tehdystä työstä puolalaista tai virolaista palkkaa, yrittäjä sanoo.

Ukrainalaiset haluavat Eurooppaan

Turun Merimieskirkon viereisellä sataman parkkipaikalla saamme todisteita Sandellin kiroamasta alihankinnasta. Täällä on parkissa kymmenkunta rekkaa. 56-vuotias liettualainen on juuri herännyt päiväuniltaan.

Mies on osa monimutkaista alihankintaketjua, jossa kuljetuksen tilaa tanskalainen huolintaliike mutta sen operoi liettualainen alihankkija. Kuski saa liettualaista palkkaa vaikka ajaa Pohjoismaissa.

Nyt hän on matkalla Porista Ruotsiin kyydissään komponentteja kansainvälisesti tunnetulle teollisuusbrändille.

Näin rekan ohjaamo toimii myös kuljettajan asuntona.

Etelä-Suomen aluehallintoviraston mukaan räikeimmät puutteet työehdoissa ovat usein juuri tällaisissa kansainvälisissä kuljetuksissa. Työaikojen ja palkkojen setviminen on vaikeaa, kun sekä auto, yritys että työntekijä ovat ulkomailla ja välissä on kieli- ja kulttuurimuuri.

Merimieskirkon ulkowc:n ovi käy, sieltä saa hakea ilmaiseksi hanavettä kanisteriin.

Ukrainalainen Sergei syö hytissään einespizzaa.

– Saan 450 euroa kuussa. Vaimoni on töissä sairaalassa ja tienaa alle 200 euroa, hän kertoo .

42-vuotias mies on kotoisin Kiovasta. Viime vuonna EU:hun tuli yli 100 000 kuljettajaa unionin ulkopuolelta, monet Sergein maanmiehiä.

Eniten kuskeja on tullut Puolaan, jonne on Eurooppalaisen tieliikennealan ammattiliiton ETF:n mukaan perustettu joukko postilaatikkoyrityksiä. Ne palkkaavat kuljettajia esimerkiksi Ukrainasta tai Filippiineiltä kirjavin työehdoin.

Kuskit ajavat Saksassa ja Hollannissa puolalaisella palkalla, verottomilla kulukorvauksilla kikkaillaan ja sosiaalimaksuja vältellään. Myös Sergei on miettinyt lähtöä Puolaan, koska siellä tienestit moninkertaistuisivat.

Mutta nyt hän lähdössä takaisin Kiovaan, jossa hän ottaa uuden lastin ja ajaa sen kanssa takaisin Suomeen.

Siihen mennessä hän on asunut tien päällä kaksi viikkoa.

Lisää aiheesta A-studiossa 18.12.2018 kello 21.07 Yle TV 1:ssä.

Juttua varten on haastalteltu Christina Tillingia Eurooppalaisesta ammattiliitto ETF:stä, Jonas Höglundia tanskalaisesta Ammattiliitto F3.sta, AKT:n aluetoimitsija Ari Lehtolaa, Petri Murtoa Suomen Kuljetus ja logistiikka ry:stä, Mari Vasaraista Autoliikenteen työnantajaliitosta, Kari Onnista Poliisiylihallituksesta ja tarkastaja Veijo Loikkaista Etelä-Suomen Avista.

Tarkennus 19.12. kello 13, Muutettu muotoilu "Turun merimieskirkon parkkipaikalla" muotoon "Turun Merimieskirkon viereisellä sataman parkkipaikalla".