Taloyhtiöille vesimittausjärjestelmiä toimittavasta Vertosta kerrotaan, että nykyteknologialla ei mittausjärjestelmää pysty jälkiasentamaan järjellisillä kustannuksilla.

Aiemmin käyttöveden laskutus on hoitunut yleensä taloyhtiöiden määrittämillä vesimaksuilla, mutta EU-direktiivi, jota sovitetaan parhaillaan Suomeen, edellyttää asuntokohtaisia etäluettavia vesimittareita, joita myös asukkaat voivat seurata.

Tapio Rask, vanhempi erityisasiantuntija Vertosta, kertoo, että ilman putkiremonttia huoneistokohtaisten vesimittarien asentaminen on lähes mahdotonta.

– Sellaista ei pysty nykytekniikalla tekemään ellei jollain välähdä jokin täysin uusi vedenmittaustapa. On puhuttu, että autotkin lentävät, mutta eipä näy vielä lentävän. Tässäkin teknologia edellyttää yhä tiettyjä asioita eli putki on katkaistava ja väliin asennettava anturi, jonka läpi vesi kulkee.

Vanhoissa taloyhtiöissä muutostyö tulisi erittäin kalliiksi.

– Jos haluamme ennen 2010-lukua rakennettuun taloon asentaa asuntokohtaiset vesimittarit, samassa yhteydessä kannattaa jo tehdä täydellinen putkiremontti. Jos putkiremontti on jo tehty, taloyhtiö ei sitä missään tapauksessa halua lähteä tekemään ennen seuraavaa saneerausta vaikkapa 40 vuoteen.

Rask arvioi, että noin puolet viime vuosien putkiremonteista on sellaisia, että taloyhtiö on valinnut halvimman, paikalta luettavan version. Ne tulevat jäämään pois lakiesityksessä, jossa vaaditaan nimenomaan mittarin etäluettavuutta mittarilta. Näissä taloyhtiöissä laitteisto joudutaan uusimaan.

–Sellaista ei pysty nykytekniikalla tekemään ellei jollain välähdä jokin täysin uusi vedenmittaustapa, arvioi eritysasiantuntija Tapio Rask.­

Rask sanoo, että kustannukset ovat karkeasti noin 500 euroa asuntoa kohden, jos mittarit asennetaan saneerauksen yhteydessä. Samaa luokkaa kustannus on, jos vanhat mittarit, jotka eivät ole etäluettavia, vaihdetaan uusiin. Vanhan laitteen paikalle on kohtuuhelppoa ja edullista asentaa etäluettava malli.

Raskin arvion mukaan aniharva – ehkä prosentti taloyhtiöistä – on tehnyt putkisaneerauksen yhteydessä varauksen eli suunnitellut mittareille mahdollisen asennuspaikan siten, että asennus olisi helppo. Näissä kustannus pyörii 700 eurossa.

– Jos sitäkään ei ole, hinta nousee pilviin, tuhansiin euroihin. Siinä ei ole sitten mitään järkeä taloyhtiölle.

Mittaritoimittajille tilanne on ristiriitainen, sillä toisaalta lakimuutos tuo alalla runsaasti kysyntää. Rask sanoo, että näillä näkymin asiakaskunta rajautuu kuitenkin täysin putkiremonttiyhtiöihin.

– Meille tulee paljon sellaisia puheluita, että taloyhtiössä on virinnyt keskustelu asuntokohtaisesta vesimittarista. Ensimmäinen kysymys on, koska talo on rakennettu tai korjattu. Jos vastaus on vaikka 2008, sanomme heti, että ei kannata jatkaa keskustelua ja haaskata aikaa.

Kiinteät vesimaksut epäreiluja

Helsinkiläinen osakasisännöitsijä Antti Elonen kiittelee myös uudistusta, sillä se korjaa suuria puutteita nykyisessä vesilaskutuksessa.

Antti Elonen tutkii vesimittareiden johdotuksia työmaalla.­

Vaikka laki ei pakottaisikaan nopeisiin investointeihin, Elonen pitää tärkeänä, että asukkaiden asuinkulut jakaantuvat reilusti.

Hän on seurannut taloyhtiöissä laskutuksia ja huoneistokohtaisia lukemia ja havainnut valtavia eroja vedenkulutuksessa.

– Puhumme 40 litrasta henkilöltä päivässä jopa 340 litraan.

Oma kulutus voi tulla yllätyksenä. Yleensä sanotaan, että 1/3 kuluu lämmintä vettä, loput kylmää. Jos lämpimässä suihkussa viettää pitkiä aikoja lauleskellen, voi kuuman veden osuus nousta suuremmaksi.

– Hajonta osoittaa, kuin epäoikeudenmukaista laskutus on ollut vesimaksuissa. Eläkeläismummo maksaa myös paljon treenaavan, jatkuvasti suihkussa käyvän nuoren veden. Myös asuintavat muuttuvat. Eläkeläiset saattavat asua kesän mökillä ja pari kuukautta Espanjassa. Tai työssä käyvä on ison osan matkoilla.