Valtion lentokenttäyhtiö Finavia haluaa edelleen salata taustamuistion, joka liittyy valtionyhtiön johdannaissotkujen jälkiselvittelyyn. Helsingin hallinto-oikeus määräsi maaliskuussa, että Valtiontalouden tarkastusviraston muistio on täysin julkinen Finavian hallituksen päätöksentekoa ja hallituksen jäsenten keskusteluja myöten.

- Taustamuistioon ei sisälly sellaisia tietoja, jotka olisi julkisuuslain tai muun lain perusteella pidettävä salassa, oikeus totesi maaliskuisessa ratkaisussaan.

STT pyysi laillisuustarkastuksen taustamuistiota VTV:ltä vajaat kaksi vuotta sitten, mutta iso osa muistiosta salattiin tuolloin. Muistio oli määritelty salaiseksi jo laatimisvaiheessa kirjaamalla poikkeuksellisesti ensimmäiseen kappaleeseen, että muistio on salainen. STT:n lisäksi myös kansanedustaja Mika Raatikainen (ps.) valitti salaamisesta hallinto-oikeuteen.

- Sanotaan näin, että koko (Finavia-)päätöksentekoprosessi on ollut melko sekava. Varmaan olisi parempi, että sitä voisivat muutkin analysoida kuin tarkastusvaliokunnan jäsenet, Raatikainen sanoo.

Muistio on tarkin kuvaus siitä, miten liikenne- ja viestintäministeri Anne Bernerin (kesk.) ministeriö ohjasi Finaviaa tilanteessa, jossa yhtiö hävisi vuosina 2009-2011 tehtyjen johdannaiskauppojen purkamisen seurauksena 34 miljoonaa euroa.

Raatikaisen mukaan muistio toimi lähdemateriaalina eduskunnan tarkastusvaliokunnan mietinnölle. Mietinnössä todettiin, että liikenne- ja viestintäministeriö puuttui valtionyhtiön operatiiviseen toimintaan kyseenalaisella tavalla. Raatikainen on itse saanut koko muistion, mutta se on leimattu salaiseksi.

- Jos emme pysty kommentoimaan julkisesti käyttämäämme materiaalia, ei siitä ole kovin paljon hyötyä avoimuudelle. Koko ajan puhutaan avoimuudesta ja asiakirjajulkisuudesta ja sitten toimitaan näin. Näen tämän myös kansalaisen kannalta. Kyse on yhteisestä päätöksenteosta ja yhteisistä rahoista, joita on hävinnyt yli 30 miljoonaa.

Finavia: Muistiossa on liikesalaisuuksia

Valtion monopoliyhtiö Finavia perustelee salaamistarvetta korkeimpaan hallinto-oikeuteen jättämässään valituslupahakemuksessa ja valituksessa sillä, että hallinto-oikeuden julkiseksi katsoma muistio sisältää yhtiön ja sen liikekumppanien liikesalaisuuksia. Ensin KHO:n ratkaistavaksi tulee se, onko Finavialla edes oikeutta valittaa päätöksestä.

Hallinto-oikeuden päätöksen mukaan muistio ei sisältänyt Finavian tai muiden liikesalaisuuksia.

Oikeuden mukaan tarkastusvirasto salasi taustamuistiosta kohtia, jotka koskevat Finavian hallituksen päätöksentekoa, hallituksen jäsenten keskusteluja, päätöksenteon tueksi laadittuja selvityksiä ja esimerkiksi valtioneuvoston omistajaohjausyksikön laatiman selvityksen sisältöä. Lisäksi muistiosta on hallinto-oikeuden päätöksen mukaan salattu tietoja, jotka koskevat esimerkiksi tarkastusviraston "luottamushenkilöihin kohdistamaa kritiikkiä".

Ministeriö sopi ohi yhtiön hallituksen

Johdannaissopimukset solmittiin aikana, jolloin korkojen uskottiin nousevan, ja sopimusten tarkoitus oli tasoittaa tuleva korkopiikki. Finavia päätyi purkamaan sopimukset, koska yhtiön mukaan ne olisivat muuttuneet matalien korkojen aikana yhtiölle hyvin tappiollisiksi. Sopimukset todettiin yhtiön rahoituspolitiikan vastaisiksi, ja ne päädyttiin purkamaan vielä suurempien tappioiden pelossa.

Muistion jo julkaistusta osuudesta selviää, että ministeriö kielsi Finavian hallitusta nostamasta vahingonkorvauskanteita entistä johtoa vastaan. Lisäksi Finavia ehti vaatia vahingonkorvauksia johdannaiskaupoista tilintarkastusyhtiö Deloittelta, kunnes tyngäksi kutistunut Finavian hallitus päätti perua kanteet joulukuussa 2015.

Ennen kuin Finavian hallitus perui kanteet, ministeriö oli junaillut Finavian hallitukselle kertomatta sovintosopimusta tilintarkastusyhtiön kanssa. Pikaisen valmistelun jälkeen syntynyt sovintosopimus hyväksyttiin Finavian hallituksessa loppuvuodesta 2015.

STT sai syksyllä 2016 LVM:n kansliapäällikön sähköpostin, jonka mukaan Berner itse oli kieltänyt Finavian hallitusta etenemästä johdon johdannaiskanneasiassa ennen yhtiökokouksen järjestämistä.

Yhtiökokousta ei kuitenkaan samana vuonna koskaan järjestetty, vaikka kanneoikeus vuodelta 2010 vanheni vuoden lopussa. VTV:n mukaan juuri yhtiökokous olisi ollut yksi omistajan hyväksyttävä työkalu puuttua kannepäätöksiin.