Lasten kanssa yleensä sattuu ja tapahtuu. Aina pikkuviikarit eivät kuitenkaan joudu ongelmiin omasta syystään. Äiditkin mokaavat, ja se on sallittua..

Olipa erään kerran äiti, joka löysi mummun vanhan kihartimen kaapin perukoilta, ja siitähän se ajatus sitten lähti.

Jonna Rovio kirjoitti Facebookiin hetkestä, joka todennäköisesti jätti hänen tyttärelleen elinikäiset traumat kiharrusrautoja kohtaan.

Äiti keksi, että kymmenvuotiaan tyttären piikkisuorat vaaleat hiukset voisi muotoilla ihanaksi kiharapilveksi. Hän kiersi piikikkään kihartimen lapsen hiussuortuvan ympärille – tyveen asti. Lapsi alkoi huutaa kivusta, kun kiharrin poltti päänahkaa. Siitä ongelmat vasta alkoivat.

– Eihän se vempula lähtenyt irti tukasta. Otin virrat pois ja aloitin mielettömän selvittämisen. Lapsi itki, että tukkaa ei ainakaan leikata. Hän kulkee mieluummin vaikka kiharrin hiuksissa koko loppuelämän, Rovio kuvailee tilannetta.

Lopulta äiti joutui leikkaamaan kihartimen piikkejä poikki yksi kerrallaan kynsisaksilla. Tunnin urakan jälkeen kiharrin irtosi. Se vei mukanaan osan hiuksista, mutta ei sentään koko tukkoa.

Verta ja mustelmia

Tämä ei ollut ainoa kerta, kun Jonna Rovio mokasi äitinä. Esimerkkejä on hänen mukaansa useita. Yksi niistä johti verta vuotavaan huuleen ja mustelmaiseen leukaan.

– Kietaisin keskimmäisen lapsista pyyhkeeseen suihkun jälkeen siten, että kädetkin olivat pyyhkeen sisällä. Liukas kaakelilattia, ikää vähän yli vuosi ja kädet poissa pelistä on huono yhdistelmä. Naama edellä ipana kaatui lattiaan ja huuli aukesi.

Päivystyskäyntihän siitä seurasi, mutta hampaat eivät onneksi vahingoittuneet. Lapsi selvisi pienillä pintaruhjeilla.

Lapselle voi sanoa, että nyt äiti mokasi. Ja pitää osata pyytää anteeksi. Merja Koivunen

Tällaisia mokia sattuu yllättävän paljon. Vaikka äidin tehtävä on pitää lapsi turvassa, ovat pipit joskus äidin syytä. Nyt ei kuitenkaan puhuta lapsen tarkoituksellisesta satuttamisesta. Vahingoille ei vain voi mitään.

– Lasta voi satuttaa tahtomattaan fyysisesti tai psyykkisesti. Jos näin käy, on siitä hyvä keskustella lapsen kanssa. Lapselle voi sanoa, että nyt äiti mokasi ja kertoa, mistä se johtui, toteaa terveydenhoitaja Merja Koivunen Porin äitiys- ja lastenneuvolasta.

Hän muistuttaa myös anteeksipyynnön tärkeydestä. Sitä odotetaan usein lapsilta, mutta myös äidin on osattava pyytää anteeksi.

Älä murehdi

Mokan sattuessa harmittelu ei auta. Merja Koivunen toivookin äitien ymmärtävän, että kaikki mokaavat joskus. Se on inhimillistä.

– Sanoisin, että älä murehdi. Häpeässä rypeminen vie vain hirveästi energiaa. Ennemminkin kannattaisi miettiä, miten vastaavalta mokalta voisi jatkossa välttyä.

Silloin tällöin mokat nousevat puheenaiheeksi myös neuvolassa. Koivusen mukaan tapahtumille yleensä vain nauretaan yhdessä äidin kanssa.

Puheeksi tulevat kuitenkin lähinnä ne hauskat sattumukset. Harva kehtaa tunnustaa, jos on tehnyt jotain todella noloa.

– Ehkä neuvolassa ei kehdata puhua isoista mokista vaan halutaan antaa se kuva, että meillä menee kaikki hyvin. Vaikka todellisuudessahan mokia sattuu varmasti kaikissa perheissä, Koivunen uskoo.

Miten sinä olet mokannut?

Mokata voi monella tavalla. Vaikka kaikki eivät kehtaa paljastaa pahimpia tilanteita, kirjoittavat äidit ainakin surkuhupaisista sattumuksista avoimesti sosiaalisessa mediassa.

Esimerkiksi liian ahtaissa kengissä kulkevista lapsista löytyy useita tarinoita. Joskus jalkaan ovat eksyneet ihan väärää kokoa olevat kengät, joskus kengässä on ollut legopalikka, sukkamytty tai jopa hiiri.

– Ihana kuulla, että joku muukin yhtä huono äiti löytyy, iloitsee Susanne Ismail nähtyään aiheeseen liittyvän keskustelun Facebookissa.

Villasukat olivat jääneet myttyyn kenkien kärkeen. Oli kyllä todella huono äiti -fiilis sen jälkeen. Susanne Ismail

Ismail kertoo kaksivuotiaan lapsensa valittaneen tänä talvena sinnikkäästi sukistaan aina kun kengät laitettiin jalkaan. Äiti yritti oikoa sukkia ja kurkkasi jopa kenkiin.

– En huomannut, että villasukat olivat jääneet myttyyn kenkien kärkeen. Pari päivää lapsi joutui kulkemaan varpaat rytyssä ennen kuin syy valitukseen löytyi. Oli kyllä todella huono äiti -fiilis sen jälkeen, Ismail toteaa.

Entäpä sitten lapsen kuullen tehdyt lipsautukset? Niitäkin löytyy paljon.

Kippis ja kulaus! Olet elämäni munaus! Mari Leppänen

Esimerkiksi Mari Leppänen kertoi saaneensa tyttärensä alahuulen väpättämään ajattelemattomalla lausahduksellaan.

– Tyttäreni nosti mehulasia: Äiti, kippis ja kulaus! Vaistomaisesti jatkoin: Olet elämäni munaus!