– Suutuin. Vihjailevat kirjoitukset ovat ihmisten aliarviointia. Jos poliitikolla on tuhansia ystäviä, kirjoitukset ovat ilman muuta julkista keskustelua. Liityin jopa Facebookiin, että voin paremmin seurata, mitä FB:ssä sanotaan.

Sosiaalinen Pimiä sai jo lapsena lempinimen Kyläluuta. Hän tuli mielenosoitukseenkin kesken lomanvieton, koska se oli hyvä tilaisuus tavata tuttuja.

Lämmin heinäkuun ilta Helsingissä: Meillä on unelma. Kirsi Pimiä ja 15 000 muuta ovat saapuneet osoittamaan mieltään monimuotoisen ja suvaitsevaisen Suomen puolesta Kansalaistorille Helsingin keskustaan. Poliittiset kannanotot kaikuvat, Anna Puu laulaa, ihmismassa ulottuu Mannerheimintieltä Musiikkitalolle ja Kiasmalle asti.

Syrjintää voi olla esimerkiksi se, jos vakuutusyhtiö ei myönnä matkavakuutusta, koska olet yli 80-vuotias tai diabeetikko.

Syrjintää voi olla esimerkiksi se, jos vakuutusyhtiö ei myönnä matkavakuutusta, koska olet yli 80-vuotias tai diabeetikko. Kyse ei ole marginaaliryhmien oikeuksista.

Ennen valtuutettu puuttui vain etniseen syrjintään, nyt Pimiä käsittelee työkseen kaikkea ihmisten syrjintää: saako yli 50-vuotias työtä, homoseksuaali vuokra-asunnon tai lapsi käydä koulua pelkäämättä kiusaamista. Näistä asioista Pimiä puhuu järjestöjen ja yritysten edustajien kanssa.

Pimiä kertoo inhoavansa ihmisten lokerointia. Hänellä ei ole puoluekirjaa, aatteellisia esikuvia tai mottoa elämänohjeena. Opiskelijapolitiikassakin Pimiä pysytteli puoluepolitiikan ulkopuolella.

Eikö muka, vaikka ihmisoikeuksista vastaavalle ministerille Jari Lindströmille (ps.) sukupuolineutraali avioliittolaki on vaikea hyväksyä, eikä hän halua esitellä sen seurannaislakeja, kuten translakia? Tai kun hallitus kieltää jakamasta kunnille lisää rahaa, vaikka vammaiset tarvitsevat uuden yhdenvertaisuuslain nojalla paremmat palvelut?

– Ei ole, mutta ehkä suomalaiseen keskusteluun on tullut aggressiivisempi sävy.

Uraa oikeustieteilijänä ei ole pedattu perheessä, vaan Pimiä on suvun ensimmäinen korkeakoulutettu. Hän on kotoisin Valkeakoskelta, paperikaupungin porvarispuolelta Säteristä.

Työmyyrän pisin aika työttömänä on kolme päivää. Sen verran kesti valmistumisen ja tuomarinvalan vannomisen jälkeen ennen kuin auskultointipaikka selvisi. Oli lamavuosi 1992 ja pelko työttömyydestä todellinen.

– Ehdin jo siinä ajassa vähän panikoida, että mitä jos työtä ei koskaan löydy.

Vääryys sai Pimiän lämpenemään jo lapsena. Ihmiset eivät ole tasavertaisia, sen hän ymmärsi aikuisia havainnoimalla.

Lapsena tuntui, että tytöt olivat hyviä, mutta pojat vielä parempia. Siitä huolimatta että Kirsi oli jo kolmevuotiaana niin reipas, että uskalsi matkustaa yksin Valkeakoskelta bussilla Hämeenlinnaan sukuloimaan, mutta veli reissasi äidin kanssa.

– Muistan, miten isoäiti toivoi aina serkuista sukuun poikia. Mietin, miksi ne pojat ovat niin paljon toivotumpia kuin tytöt.

Aikuisena selvisi, että mummu toivoi vain sukunimelle jatkajia.

Silmiä avasi edelleen vaihto-oppilasvuosi Australiassa.

– Australia oli esimerkki monikulttuurisesta maasta. Vuoden jälkeen paluu Valkeakoskelle oli kieltämättä järkytys.

Tasavertaisuus kiinnosti jo yliopistossa. Pimiä painottui EU-oikeuteen eikä isojen rahojen yritysjuridiikkaan. Pimiä teki syventävät opinnot EU:n samapalkkaisuusperiaatteesta jo ennen kuin Suomi oli ETA-yhteisössä mukana.

– Erikoista, että 2015 hallitusohjelmassa todetaan, että Suomi on tasa-arvoinen yhteiskunta. Ihan kuin tasa-arvo olisi nyt valmis. Ei se ole. Esimerkiksi samapalkkaisuus ei ole toteutunut.

Positiivinen erityiskohtelu, esimerkiksi sukupuolikiintiöt yritysten hallituksissa, voisi Pimiän mukaan olla käyttökelpoinen siirtymäkauden väline. Norjassa se on edistänyt naisten pääsyä yrityksen johtopaikoille.

Positiivinen syrjintä auttaa jo nyt yli 80-vuotiaita tarvittaessa terveyskeskusten hoitojonojen ohi.

– Positiivisesta erityiskohtelusta yritetään luoda kuvaa vähemmistöjen diktatuurina, vaikka siinä on kyse yhdenvertaisuuden tavoittelemisesta.

Hyvät veljet ja paremmat puolueet

Tasa-arvoa ei ollut saavutettu varsinkaan vuonna 2003, kun Pimiä aloitti valiokuntaneuvoksena eduskunnassa, joka työpaikkana on Pimiän sanoin “mielettömän hieno”. 12 vuotta kestänyt työ opetti myös, miten hitaasti hierarkkiset rakenteet muuttuvat.

– Työkulttuuri oli vanhoillinen. Minäkin olen Tiitisen kanssa kinannut, kohteliaasti tietenkin.

Eduskunnan grand old manin, pääsihteeri Seppo Tiitisen johtama eduskunnan kakkoskerros eli virkamieskäytävä oli miesten ja kolmen suuren puolueen hallussa sata vuotta, mikä näkyi vielä 2000-luvun alussa.

– Kyllä eduskunnassa oli hyvä veli -verkosto, mutta se sotkeutui enemmän puoluepolitiikkaan kuin sukupuoleen. Kun sain viran, apulaispääsihteeri sanoi, että minut nimitettiin siitä huolimatta, että olen vihreä.

Kyllä eduskunnassa oli hyvä veli -verkosto, mutta se sotkeutui enemmän puoluepolitiikkaan kuin sukupuoleen.

Syrjinnästä ei eduskunnan kabinettia syytetty, vaikka puheet meheviä olivatkin.

– Eduskunta on kova paikka juoruilulle. Milloin pohdittiin poliittisia nimityksiä, milloin suosikkien palkankorotuksia, Pimiä kuvailee.

Mutta mitä sen jälkeen tapahtui, tai oikeastaan ei tapahtunut, on Kirsi Pimiän uran takaisku.

Kun apulaispääsihteerin paikka aukesi viime vuonna, Pimiä pääsi kärkihakijoiden joukkoon, mutta tehtävään valittiin mies. Pikemminkin kuin sukupuoleen kohdistuvasta syrjinnästä, Pimiän mukaan lasikatossa on kyse yhdistelmästä oikeaa ajoitusta ja puoluekirjaa.

– Voi tietysti leikkiä ajatuksella, että jos olisin ison puolueen jäsen, olisin voinut tulla valituksi korkeampiin tehtäviin valtionhallinnossa. Mutta kyllä eduskuntauran polkeminen paikallaan oli pettymys.

Perustuslaillinen nainen

Pimiän seuraavien viiden vuoden tärkein tehtävä on taata jokaiselle oikeus elää Suomessa yhdenvertaista elämää.

– Otetaan vaikka esteettömyys. Ei ole pieni asia, jos vammainen ihminen ei saa töitä sen takia, ettei hän pysty kulkemaan julkisilla liikennevälineillä. Sama tilanne on paperittomilla siirtolaisilla, jotka eivät pysty avaamaan pankkitiliä tai toimimaan yhteiskunnassa ilman verkkopankkitunnuksia – eli käytännössä tekemään työtä.

Elokuussa valtuutetun toimistolla soviteltiin kantelu, jossa ravintolayrittäjä vaati romaniperheeltä poikkeuksellisesti maksua ennen ruokailua. Yrittäjä pyysi lapsiperheeltä anteeksi, ja kantelijat saivat kukin 500 euron korvauksen.

– Romaneihin kohdistuu jatkuvasti syrjintää. Heidän ja valtaväestön välillä on paljon ristiriitaa. Asia on tiedostettu vuosikymmeniä sitten, ja on surullista, että se jatkuu.

Laki ei jätä tulkinnanvaraa siitä, onko yhdenvertaisuus iso asia vai ei.

– Jos hymähtelee yhdenvertaisuudelle, hymähtelee Suomen perustuslaille, yhdenvertaisuusvaltuutettu tiivistää