Viime viikon suurin uutinen oli katastrofiksi muuttunut toimeentulotuen perusosan maksatuksen siirtyminen Kelan hoidettavaksi. Paljastui, että Kela oli valmistautunut huonosti uuteen tehtäväänsä, eikä sillä ollut aavistustakaan uusien asiakkaidensa elämäntilanteiden monimutkaisuudesta ja monimuotoisuudesta. Oli eletty siinä uskossa, että kaikki asiakkaat hallitsevat hakemusten täyttämisen verkossa ja että käsittely on täysin mekaanista rahansiirtoa selkeiden pykälien mukaan.

Tämän uutisen varjoon jäi kannustinloukkuja ja alueellista liikkumista selvittäneen työryhmän raportti. Työryhmä ei tehnyt mitään varsinaisia esityksiä, mutta listasi joukon ajatuksia jatkojalostettavaksi. Tai tarkkaan ottaen ajatuksia oli tasan yksi. Työryhmän mukaan ei kannata selvittää sellaisia pikkuseikkoja kuin jatkoselvityksiä ansiotulojen verotuksesta, palkkatuesta ja verokiilan alentamisesta, arvonlisäverotuksen alarajan korottamisesta eikä vuokrasääntelystä. Alueellisesta liikkuvuudesta ei katsottu tarpeelliseksi tehdä mitään uusia avauksia.

Sitäkin tarkemmin pitää selvittää mahdollisuudet antaa köyhille lisää keppiä. Sosiaaliturvaa pitää alentaa ja sen saamista vaikeuttaa vielä nykyisestään. Jos joku vielä sen jälkeen onnistuu saamaan sosiaaliturvaa, niin sen eteen on tehtävä töitä. Tätä sanotaan vastikkeelliseksi sosiaaliturvaksi.

Tämä kertoo kaiken työryhmän toimeksiannosta. Ei ollut tarkoituskaan selvittää ja purkaa kannustinloukkuja eikä pohtia työn perässä liikkumisen helpottamista. Lähtökohtana näytti olevan, että köyhillä menee liian hyvin, joten heidän elämäänsä pitää hankaloittaa.

Työryhmä ei tehnyt vielä mitään ehdotuksia, mutta tästä voi päätellä mitä on tulossa. Maan hallitus pohtii näitäkin asioita sitten puoliväliriihessä, jonka pitäminen siirrettiin tarkoituksella kunnallisvaalien yli. Näin hallituspuolueille annettiin taas mahdollisuus olla köyhän asialla vaaleihin asti. Vaalien jälkeen rupeaa keppi viuhumaan.

Tämä kaikki tähtää vastikkeellisen sosiaaliturvan runnomiseen läpi. Samaan tähtäävät jatkuvat puheet työttömyyden aiheuttamista kustannuksia ja passiivisen työttömyysturvan kalleudesta. Annetaan sellainen kuva, että työttömät ovat laiskoja lurjuksia, jotka makaavat passiivisina kotona ruhtinaallisia tukia nauttien. Sopimusten mukaista palkkaa ei haluta maksaa, joten ihmiset on saatava töihin sitä halvemmalla tai kokonaan ilman palkkaa. Tämän ajatuksen on sisäistänyt myös Kelan pääjohtaja, joka heti otettuaan viran vastaan julisti haluavansa lakkauttaa vastikkeettoman sosiaaliturvan.

Kannustinloukku tarkoittaa sitä, että työtön pysyy tuilla hengissä tekemättä työtä, josta ei haluta maksaa palkkaa. Tästä loukusta työttömät on ”pelastetttava” ja heidät on ”saatava yhteiskuntaan osallisiksi”. Työtön saa olla, mutta silti on tehtävä työtä yhteiskunnan antaman niukan toimeentulon eteen.

Maahan ollaan kovaa vauhtia tekemässä kurjalistoa, joka joutuu sekä kerjäämään että tekemään kerjäämällä saadun leivän eteen työtä. Näin saadaan hyväosaisten pöydille lisää herkkuja, joita sitten tihkumisteorian mukaan valuu myös köyhille. Mutta ei ilmaiseksi.