9.6.2019 yli miljoona hongkongilaista marssi kiistanalaista luovutuslakia vastaan. Laki olisi antanut Kiinan keskushallinnolle oikeuden vaatia Hong Kongia pidättämään ja luovuttamaan rikoksista epäiltyjä henkilöitä manner-Kiinaan oikeuskäsittelyä varten.

Asiassa on kaksi suurta ongelmaa. Moni Kiinassa kielletty asia on täysin laillinen Hong Kongissa, eli käytännössä Kiina olisi voinut vaatia Hong Kongin poliisia pidättämään ja palauttamaan Kiinaan sellaisia henkilöitä, jotka eivät ole rikkoneet mitään Hong Kongin lakia.

Hongkongilaiset näkevät tämän ongelmalliseksi, koska kiinalainen oikeuslaitos tuomitsee noin 99% syytetyistä jonkinasteiseen tuomioon. Sen lisäksi Amnesty Internationalin mukaan kiinalainen oikeuslaitos syyllistyy lukuisiin epäeettisiin tapoihin ja ihmisoikeusrikkomuksiin puristaessaan tunnustuksia syytetyiltä.

Jopa Hong Kongin suuryritysten omistajat sekä kaupungin lakimiehet ovat olleet mukana marsseilla. Suuryrityksien mukaan kiinalaisten elementtien tuominen Hong Kongiin vain sotkisi afäärejä, eikä brittiläiseen oikeusjärjestelmään tottuneet lakimiehet halua kiinalaista systeemiä.

Yksi maa, kaksi järjestelmää

Hong Kongissa on noudatettu vielä toistaiseksi laillisuusperiaatteella toimivaa brittityylistä oikeusjärjestelmää. Se on jäänne vuodelta 1997, jolloin Iso-Britannia luopui viimeisestä merkittävästä siirtomaa-alueestaan ja palautti saarikaupungin Kiinalle.

Luovutushetkellä ihmisoikeusaktivistit olivat erityisen huolissaan Hong Kongin oikeuslaitoksen riippumattomuudesta sekä lakikirjan itsenäisyydestä. Kiina kuitenkin lupasi toteuttaa Hong Kongin erityishallintoalueella niin sanottua ”Yhden maan, kahden järjestelmän” -politiikkaa. Yhdessä Ison-Britannian kanssa Kiina allekirjoitti julkilausuman, missä Kiina lupasi olla koskematta Hong Kongin lakeihin ja järjestelmiin vähintään 50 vuoden ajan.

Kiina irtisanoutui yksipuolisesti kesällä 2017 kyseisestä julkilausumasta. Kiinan silloinen ulkoministeri Lu Kang totesi: ”Hong Kong on palannut kotimaan syleilyyn nyt 20 vuoden ajan, eikä historiallisella Kiinalais-Brittiläisellä yhteislausumalla ole enää mitään käytännön virkaa. Se ei sido keskushallintoamme Hong Kongin hallinnassa. Isolla-Britannialla ei ole mitään suvereniteettiä, lainsäädäntövaltaa tai valvontaoikeutta Hong Kongiin sen luovuttamisen jälkeen.”

Iso-Britannia on toistuvasti kiistänyt kiinalaisen tulkinnan.

Liennytysyrityksiä

Luovutuslakia yritettiin pehmittää vastareaktion lievittämiseksi. Aluksi lakiin oli kirjattu, että Kiina voisi vaatia Hong Kongia pidättämään vain sellaisista rikoksista epäiltyjä, jotka tuomion saadessaan voisivat saada vähintään kolmen vuoden vankeustuomion. Myöhemmin tätä rajaa nostettiin seitsemään vuoteen.

Hongkongilaiset eivät luota Kiinan keskushallintoon ja tämä laki nähtiin vain kiilan kapeana päänä. Jos laki lyötäisiin nyt kirjoihin, mikä estäisi Hong Kongin Peking-myönteistä parlamenttia muuttamasta lakia tulevaisuudessa niin, että mistä tahansa kiinalaisesta rikoksesta syytetty henkilö pitäisi palauttaa takaisin Kiinaan?

Hong Kongin hallintojohtaja Carrie Lam

Hong Kongin hallintojohtaja Carrie Lam yritti puolustaa lakiehdotusta väittämällä, ettei hän olisi saanut ohjeistusta sitä varten Pekingin keskushallinnosta. Tämä lausunto lähinnä kiihdytti mielenosoittajia, joiden toiseksi vaatimukseksi nousikin samalla hallintojohtaja Lamin ero.

Mielenosoitusten hallinta on hyvin kiinalainen juttu

1.7.2019 Hong Kongissa juhlittiin saarikaupungin kiinalaishallinnon 20-vuotispäivää. Pamppu, pippuri- tai kyynelkaasu eivät olleet saaneet hongkongilaisia rauhoittumaan. Mielenosoittajat murtautuivat juhlapäivän kunniaksi Hong Kongin parlamentin tiloihin julistamaan vaatimuksiaan.

Heinäkuun lopulla New York TImes kirjoitti, kuinka Kiinan puolustusministeriön Wu Qian muistutti Hong Kongia siitä, että sen hallinto voisi tarvittaessa pyytää Kiinan armeijalta apua mielenosoitusten rauhoittamiseen. Samoihin aikoihin Kiinan armeija julkaisi sarjan videoita sosiaalisessa mediassa, missä armeijan joukot suorittivat mellakkaharjoitteita ihan Hong Kongin ulkopuolella.

Syyskuussa mielenosoitukset jatkuivat edelleen, jolloin julkisuuteen vuodettiin nauha, missä hallintojohtaja Lam myönsi haluavansa erota jos hänellä olisi se vaihtoehto. Nauhan tultua julkisuuteen, Lam vakuutti lehdistötilaisuudessa, ettei koskaan ole esittänyt mitään eronpyyntöjä. Samalla Lam ilmoitti vetävänsä luovutuslain pois parlamentin asialistalta, mutta mielenosoittajille tämä ei enää riittänyt.

Kuukausien ajan kestäneissä mielenosoituksissa oli noussut esille neljä muutakin vaatimusta. Hallinnon pitää lopettaa puheet mielenosoituksista ”mellakoina”, kaikki pidätetyt mielenosoittajat pitää vapauttaa, Hong Kongin pitää perustaa itsenäinen tutkintakomissio tutkimaan poliisin käyttämää väkivaltaa mielenosoitusten hallinnassa, ja kaikille hongkongilaisille pitää antaa yleinen äänioikeus.

Viimeinen vaatimus on sama kuin vuoden 2014 sateenvarjoliikkeellä, joka syntyi Kiinan julistettua yksipuoleisesti, ettei hongkongilaisille anneta äänioikeutta parlamenttivaaleihin.

Hong Kongin kriisi karkaa käsistä

3.11.2019 demokraattisia uudistuksia vaativien mielenosoittajien joukkoon hyökkäsi veitsimies, jonka mielenosoittajat saivat taltutettua vasta tämän purtua valtuutettu Andrew Chiun korvan irti. Veitsimies ehti puukottaa neljää ihmistä, kertoo South China Morning Post.

6.11.2019 Peking-mielinen valtuutettu Junius Ho oli vastaanottamassa kukkakimppua vaalikampanjatapahtuman yhteydessä, kun kimppua ojentamassa ollut kansalainen hyökkäsi yllättäen veitsellä Hon kimppuun.

Perjantaina 9.11.2019 Hong Kongin mielenosoituksissa kuoli ensimmäinen ihminen, kun mielenosoittaja Alex Chow putosi parkkihallista, missä poliisi ja mielenosoittajat ottivat yhteen. Tästä kimmastuneina Hong Kongissa järjestettiin mielenosoituksien lisäksi yleislakko ja muistomarssi kuolleen mielenosoittajan muistolle seuraavana maanantaina, 11.11.2019.

Muistomarssin yhteydessä hongkongilainen liikennepoliisi veti aseen esille, tarttui yhteen aseettomaan mielenosoittajaan ja ampui toista aseetonta mielenosoittajaa rintaan. Samassa rytäkässä poliisi yritti ampua kolmatta mielenosoittajaa kahdesti, mutta laukaukset eivät osuneet. CNA:n video on katsottavissa YouTubessa.

Hong Kongin poliisilaitos yritti puolustaa liikennepoliisia sanomalla, että ammuttu mielenosoittaja olisi yrittänyt napata aseen poliisin kädestä. Carrie Lam vieritti syyn tilanteen eskaloitumisesta kokonaan mielenosoittajien niskaan, väittäen heitä ”kansan vihollisiksi”. Samalla Lam vakuuttiedelleen, ettei hänen hallinnollaan ole vieläkään mitään aikomuksia erota tehtävistään tai antaa periksi mielenosoittajien vaatimuksille.

Samana päivänä levisi toinenkin video, missä sanaharkkaan mielenosoittajien kanssa joutunut mies sytytettiin tuleen. Mies sai toisen asteen palovammoja ja on tätä kirjoittaessa sairaalahoidossa.

Mielenosoituksissa poliisi käyttää nyt järjestelmällisesti kyynelkaasua, mihin mielenosoittajat ovat vastanneet heittelemällä tiiliskiviä ja polttopulloja poliiseja kohti.

Kommentti: Kiina on puun ja kuoren välissä

Hong Kongista on muodostunut Kiinalle ongelma, johon sillä ei ole hyviä ratkaisuja.

Toisaalta, Hong Kongin hallinto ei voi myöntyä kaikkiin mielenosoittajien vaatimuksiin. Esimerkiksi Carrie Lamin ero tässä vaiheessa näyttäisi siltä, että mieltäosoittamalla olisi mahdollista saavuttaa poliittisia muutoksia Kiinassa. Tämä voisi kiinnostaa esimerkiksi tiibetiläisiä erittäin paljon.

Mutta Hong Kongin väkivaltaisuudet eivät voi jatkua loputtomiin, varsinkaan nyt kun mielenosoitukset ovat saaneet ensimmäiset kuolonuhrinsa.

Kiina tuskin haluaa lähettää armeijaa rauhoittamaan tilannetta. Se muistanee varsin hyvin kuinka väkevä muun maailman reaktio oli vuoden 1989 Tienanmenin aukion mielenosoitusten purkamiseen, eikä silloin tieto kulkenut internetin vauhdilla ympäri maailmaa.

Kiinalla ei muutenkaan olisi juuri nyt varaa mihinkään kansainvälisiin boikotteihin, mikä olisi todennäköinen reaktio mikäli Kiinan armeija menisi rauhoittamaan Hong Kongia. Vaikka Kiina onkin maailman suurin talousalue, on senkin kasvu näyttänyt virallisissa luvuissa hidastumisen merkkejä, eikä todellista tilannetta tiedetä ehkä edes Pekingissä. Kauppasota Yhdysvaltoja vastaan ei helpota Kiinan tilannetta.

Kiina on kuitenkin valtio, jonka historia ulottuu yli 5 000 vuoden päähän ja Kiinalla on hallintotavastaan johtuen kuitenkin käytössä yksi länsimaailmalle tuntematon valttikortti: aika. Mitä sitten, vaikka yksi kaupunki olisikin avoimessa kapinassa vuoden tai kaksi? Kiinan historia on täynnä epäonnistuneita kapinaliikkeitä ja Kiina voi hyvin odottaa mielenosoittajien kyllästymistä, sillä mikään kansalaisliike ei kestä ikuisesti.

Sitä odotellessa.

Lähteet: China Uncensored [1] [2] [3], The Guardian, Amnesty International, Reuters, BBC [1] [2], New York Times [1] [2], CNA, South China Morning Post [1] [2], Historia.net, Encyclopedia Britannica