Tko je sad taj mali Petrov, kako se ono zove, Božo. I kakvo je to ime Božo? Aha ime Božidar, hrvatskog je podrijetla i dolazi od „Božji dar“ i davalo se djeci za koje se vjerovalo da su poseban Božji dar. Hm. Dobro. A taj njegov MOST. Kakav vražji most? On bi nešto premošćivao? Odakle? Kamo? Koga? Da ne bi možda nas? Što? Počeo je i koalirati, ma nemoj? Treća politička snaga u RH? Mogao bi osvojiti koje saborsko mjesto? Poremetiti nam planove za formiranje većine?

Ovako ćemo. Dajte ljudi, urazumite se, pa neće nam valjda tamo neki dječarac krojiti nacionalnu politiku. Potrebno je učiniti sve što nam je na raspolaganju da umanjimo njihove mogućnosti za ulazak u sabor. Kritike, napadi, uvrede i ostalo na račun stranke, koalicije i njega osobno, u redu? Kako misliš da se nema što napadati? Pa valjda imaju slabosti? Recimo to da nije moguće preslikati njegovo seoce na cijelu Hrvatsku. Ha, dobra mi je ova, „kaj ne“? I slično. Idemo ljudi! Zapamtite samo domoljubno! Hrvatska raste! Domoljubno! Hrvatska raste! OK?

Moguće je zamisliti ovakav razgovor i njemu odgovarajući zapisnik sa sastanka užeg kampanjskog vodstva bilo koje vodeće stranke u RH, recimo HDZ-a ili SDP-a. Naime, kako stvari stoje, čini se da bi Božo Petrov mogao, možda ne značajno utjecati na, ali svakako poremetiti formiranje vlasti. Učinak bi mogao biti dvojak, tj. neposredan i posredan. Neposredan učinak mogao bi biti taj da ako njegova koalicija zadobije povjerenje dovoljnog broja državljana s pravom glasa i time recimo 1-2 saborska mjesta, onda bi uz sebi slične zastupnike mogla opstruirati formiranje postizborne saborske većine. Posredan učinak mogao bi biti taj da ako već tijekom kampanje ta koalicija pokaže stabilan postotak koji osigurava ulazak u sabor, onda bi se birači mogli odlučiti za njima slične opcije i time dodatno zakomplicirati formiranje većine.

Ono što se ovdje čini presudnim nije ono što MOST može učiniti, jer svoje su na svojoj lokalnoj razini već učinili. Ako netko, čim stupi na vlast, vlastita primanja i primanja gradske uprave smanji na minimalnu razinu, ako tijekom mandata smanji dugovanje za 70%, ako posluje pozitivno, ako pokreće projekte koji daju mjerljive rezultate i neposredno i brzo utječu poboljšanje života građana, ako savjetnici rade volonterski, ako vijećničke naknade iznose 1 HRK, ako ukine naknade članovima nadzornih odbora i upravnih vijeća, ako raskine štetne ugovore, itd., onda je teško prigovarati takvoj udruzi i koaliciji.

No, možda je moguće prigovoriti osobi. Dr. Božo Petrov rođen je 1979. u Metkoviću. Osnovnu školu završio je u rodnom gradu, a klasičnu gimnaziju u Sinju. Diplomirao je i magistrirao na Medicinskom fakultetu Sveučilišta u Mostaru. Psihijatriju je specijalizirao u Kliničkoj bolnici Vrapče u Zagrebu, nakon čega je počeo raditi kao psihijatar u Sveučilišnoj kliničkoj bolnici u Mostaru. 2013. godine kandidira se na izborima u Metkoviću i pobjeđuje Stipu Gabrića Jamba, najdugovječnijeg hrvatskog političara. Možda bi trebalo kopati po podacima iz škola, fakulteta i specijalizacije kako bi se otkrilo štogod dvojbeno, ali načelno govoreći, teško je ovdje naći prigovora (No, on nije jedina osoba koju se može napasti. Potencijalne mete su drugi istaknuti članovi, pa čak i njihove obitelji).

Dakle, ne samo da nema mrlja na karijeri, nego ima i iskustvo u pobjeđivanju dugovječnih političara. To ga čini ne samo izvrsnim lokalnim političarom, nego i opasnim protukandidatom. U Dnevniku NoveTV 11. 10. 2015. izjavio je vrlo opasne stvari. Namjerava po Metkovskom ključu istog trena na državnoj razini zahtijevati „reforme u javnoj i lokalnoj upravi (reducirati broj županija), u poreznom sustavu, u pravosuđu, u rasterećenju gospodarstva raznoraznih nameta“, itd. i tvrdi kako se taj dio „apsolutno mora provesti“. Dakle, to uopće nije stvar za raspravu. Ključne riječi su „Samo prestanite krasti. Prestanite namještati javne natječaje.“

Kao da to nije dovoljno šokantno, još je pozvao predsjednike HDZ-a i SDP-a da zauzmu posljednja mjesta na svojim izbornim listama, kao što će on zauzeti na svojoj, jer želi da „njihova platforma iznjedri najbolje ljude“. No koncu je uslijedio osobit šok. U odbacivanju mogućnosti postizbornog koaliranja s vjerojatnim relativnim pobjednikom izbora, tj. HDZ-om ili SDP-om, Petrov odbacujući koaliranje bez imalo premišljanja tvrdi kako je bolje da se u slučaju nemogućnosti oblikovanja većine ponove izbori, ako se, svjestan i te mogućnosti, ne oblikuje velika koalicija HDZ-a i SDP-a, što bi bez daljnjeg bio svojevrstan poraz ne samo MOST-a, nego i HDZ-a i SDP-a.

Nagradno pitanje glasi, ne što su Božo Petrov, MOST i koalicijski partneri spremni učiniti, jer to je sasvim jasno, nego što su HDZ i SDP spremni učiniti da umanje vjerojatnost njihovog ulaska u sabor? Za sad se čini izglednim da im je malo toga na raspolaganju, a da pritom ne naude i sami sebi. Ipak, ranjena stranka je uvijek najopasnija i spremna je na razne oblike ponašanja kako bi se održala na vlasti. Ovisno o tome koje je tko svjetonazorske i političke provenijencije, moglo bi se ovdje govoriti o 20, 25, ili 30-ak godina vladavine doslovno „iste interesne skupine“ (u bankarskom, gospodarskom, pravosudnom i drugim segmentima društva) čije rezultate rada MOST dovodi u pitanje, a to je vrlo opasno. Zbog toga možemo zamisliti zaključak teksta zamišljenog sastanka opisanog na početku.

Dakle, razumijemo se ljudi (dame i gospodo, drugovi i drugarice). Potrebno je učiniti sve moguće da se spriječi ulazak MOST-a i njima sličnih u sabor. Dosad smo vjerovali kako će neka sredstva biti dovoljna, ali sad je jasno kako je sve dopušteno i to treba početi raditi. Nemojte da mi taj mali Petrov i njegovi uđu u sabor. Padat će glave. Idemo! „Neka se izvrši!“

P.S.

Ovaj tekst nije ni na koji način sponzoriran, financiran, niti drugačije potpomognut, niti podržan od strane MOST-a ili bilo koje druge političke stranke, koalicije, udruge, ili akcije. On predstavlja autorovu osobnu reakciju na najnoviji nastup dr. Bože Petrova u medijima.