Det flerkulturelle Norge er en berikelse

22. feb. 2015 21:53 Sist oppdatert 23. februar 2015

Nestlederen i regjeringspartiet Fremskrittspartiet, Per Sandberg, mener at det flerkulturelle Norge har spilt fallitt. Han tar feil.

Leder

Dette er en leder. Lederen gir uttrykk for Aftenpostens syn. Sjefredaktør og politisk redaktør har ansvar for innholdet.

STATISTISK SENTRALBYRÅ måler jevnlig nordmenns holdninger til innvandrere. Tallene er interessante, og særlig utviklingen det siste tiåret er nyttig å ta en titt på.

I 2014 sa ca 70 prosent av de spurte seg enig i at innvandrere beriker det kulturelle livet i Norge. Tallet var omtrent det samme i 2005. I 2014 svarer i underkant av 30 prosent av de spurte at de er enig i at Innvandrere flest er en kilde til utrygghet i samfunnet. I 2005 svarte 40 prosent at de var enige i den påstanden. Frykten må leses som mindre. Til slutt: I 2014 svarte nærmere 70 prosent at innvandrere bør ha samme mulighet, eller litt større mulighet, til å få opphold i Norge. i 2005 lå andelen på under 60 prosent.

Nordmenn lever i et mer flerkulturelt samfunn enn før, og er blitt mer positive til det.

Nordmenn lever i et mer flerkulturelt samfunn enn før, og er blitt mer positive til det.

LEGGER VI Per Sandbergs virkelighetsoppfatning til grunn, er det oppsiktsvekkende at nordmenn har disse holdningene. Nå er ikke den virkelighetsoppfatningen alltid like lett å få grep om, slik den endrer seg før og etter beklagelser, og i ulike intervjuer. Men tar vi utgangspunkt i helgens intervju i Aftenposten, gjentar Sandberg at det flerkulturelle samfunnet har spilt fallitt. Han trekker frem fire forhold. Integreringen av innvandrere, økt antisemittisme, begrensninger i ytringsfriheten og økte forskjeller mellom grupper i Norge. Det er nyttig å se litt nøyere på det første av de fire forholdene, integrering av innvandrerne.

Deler av innvandrerbefolkningen hverken ønsker eller lar seg integrere.

Vi vet det finnes problemstillinger knyttet til likestilling, valgfrihet, skolefrafall og deltakelse i samfunnet som ikke gagner integreringen.

Men fra det til å slå fast at integreringen er mislykket, er det et drøyt stykke. For store deler av innvandrerbefolkningen er integreringen tvert i mot svært vellykket, og de gode eksemplene blir bare flere, ikke færre.

Andelen norskfødte med innvandrerforeldre som tar høyere utdanning øker, for å ta ett eksempel.

Andelen er nå høyere enn blant etnisk norske ungdommer i samme aldersgruppe, i følge 2014-tall fra Integrerings— og mangfoldsdirektoratet.

NORGE HAR gjort feil, men har også lært svært mye om integrering de siste tiårene. Det har vært en læring som har foregått samtidig med at innvandrerne kom til landet, og slik må det være. Flyktingene og asylsøkerne som kommer til Norge har behov for beskyttelse nå. De kan ikke vente til vi har laget en perfekt integreringspolitikk, tilpasset alle varianter. Selvsagt er det ikke perfekt, og erkjennelsen av blant annet skolefrafallsproblematikken og radikaliseringsutfordringen er nettopp eksempler på det. Men disse utfordringene rettferdiggjør ikke de dystre beskrivelsene som blant andre Per Sandberg har så lett for å servere.

Norge er blitt et rikere land med innvandringen. Vi må jobbe for å gjøre integreringen av dem som kommer hit stadig bedre, slik at de - og vi - raskt får gleden av deres deltakelse og bidrag til samfunnet vårt. Derfor er det nødvendig å diskutere god og dårlig integrering. Nordmenns positive holdninger til innvandring er et godt utgangspunkt for at den debatten skal bli god.

LES OGSÅ: