Kjersti Løken Stavrum: Hvorfor ønsker politikerne å stenge den offentlige debatten ute?

Kjersti Løken Stavrum

17. mai 2015

I samme åndedrag som det forsikres om at de er for åpenhet, legges kraften inn på å skape hemmelighold. Til overmål rushes dette frem, midt i en prosess der både offentlighetsloven og kommuneloven evalueres, skriver Kjersti Løken Stavrum. Ørn E. Borgen

Åpent næringsliv – lukkede politikere.

Debatt

Dette er et debattinnlegg. Meninger i teksten står for skribentens regning.

Hvis forslaget til endring av offentlighetsloven blir vedtatt, kan vi bare gjette på hvilke saker våre folkevalgte bruker tiden sin på. Og vi vil ikke kunne kreve å få vite det heller.

Etter at Sivilombudsmannen har påpekt at kommuner med parlamentarisk styresett, som Oslo og Bergen, har drevet i strid med loven i lang tid, har et knippe stortingspolitikere kommet til at loven bør endres.

Poenget er å lukke den offentlige debatt ute inntil byrådet blir enige seg imellom. Det er uønsket, slik Oslos byrådsleder ser det, å fremstå med uenighet utad.

Slik legges grunnlaget for folkelige skinndebatter og uthulet lokalt demokrati.

Uvilje mot innspill?

Ja, de er folkevalgte. Ja, de diskuterer saker på vegne av oss alle. Men deres synspunkter må altså ikke forstyrres av at vi alle får vite hva de diskuterer, slik at vi kan komme med innspill og meninger tidlig i en sak, før synspunkter låses.

Innspill og debatt har en egenverdi. Det bidrar til å belyse en sak fra flere sider og gir også beslutningene legitimitet. Som resultat kan vi også få bedre og mer gjennomarbeidede beslutninger.

Ingen bedrift ville våge å lansere noe som helst uten å ha hatt tett kontakt med brukerne eller kundene fra første stund. Årsaken er innlysende; man vil selvfølgelig sikre produktet eller tjenesten et best mulig utgangspunkt og grunnlag i møte med markedet. Kundeundersøkelser og markedskartlegging er ikke tilstrekkelig.

Såkalte beta-varianter lanseres så raskt som mulig for å avdekke svakheter og dra nytte av folks kunnskap – slik at bedriften kan endre, utvikle og finpusse før det hele sjøsettes. Såfremt det er mulig, er det vår tids logikk å bringe inn og trekke veksler på den kraften som finnes blant folk.

Opp mot denne logikken stilles kampen mot åpenhet i Bergen og Oslo i et underlig lys.

Nødvendig informasjon

I en debatt i Dagsnytt 18 om lovforslaget, trakk kommuneadvokaten frem et eksempel for å illustrere hvor selvforklarende ønsket om hemmelige sakslister er for byrådet:

«Hvis Stian Berger Røsland, byrådsleder i Oslo, får et brev fra Christian Ringnes, som han gjorde på et tidspunkt, om å lage en skulpturpark, er det et poeng at han får lov til å drøfte det med de andre byrådene før byrådet kommer med et standpunkt – uten at pressen får se alle elementene i det», sa kommuneadvokat Hanne Harlem.

Jeg vil tvert imot mene at eksempelet viser hvorfor det er nødvendig og naturlig at folk skal få vite hva som diskuteres i byrådet. Dette var en sak av svært stor betydning for byutviklingen og forvaltning av vårt fellesgods.

Det er urovekkende at byrådet tydeligvis er helt trygg på at det ikke er noen fare ved å bestemme seg på kammerset, uten påvirkning utenfra.

I samme åndedrag som det forsikres om at de er for åpenhet, legges kraften inn på å skape hemmelighold. Til overmål rushes dette frem, midt i en prosess der både offentlighetsloven og kommuneloven evalueres.

Hvor kommer denne uviljen mot innspill tidlig i en prosess fra? Er de profesjonelle politikerne i utakt med tiden?

Twitter: @lokenstavrum

Delta i debattene — følg Aftenposten meninger på Facebook og Twitter