Eksterne kommentarer: Dette er en debattartikkel. Analyse og standpunkt er skribentens egen.

Mandag starter primærvalget i delstaten Iowa. Demokratene begynner nå å velge hvilken kandidat som skal møte Trump i november.

Skal Trump slås er den sikreste strategien å fenge folk som ikke alltid stemmer.

I 2016 lot hele 45 prosent av stemmeberettigede være å stemme. Den lave valgdeltakelsen gjorde at Trump kunne vinne med bare 25 prosent støtte blant potensielle velgere.

Hillary Clinton mottok litt flere stemmer totalt, men samtidig litt for få i flere vippestater. Obamas seier i 2008 kom som et resultat av at han mobiliserte velgere som ikke alltid stemmer; unge, fattige og de som har mistet troen på partiene.

«Bernie» er USAs best likte senator og presidentkandidat. Mange liker ham og få misliker ham. Han scorer høyt på tillit i de viktigste sakene og har den bredeste appellen blant de mange demografier i smeltedigelen USA.

Skru På Lyd Error Error UT MOT TRUMP: Søndag talte senatoren Bernie Sanders til en forsamling i Pittsburgh, Pennsylvania, og der fikk Donald Trump gjennomgå. Video: CNN. Klipp: Ørjan Ryland Vis mer

Siden 2016 har Sanders slått Trump i de aller fleste teoretiske målinger, men før han kan møte Trump må han altså vinne det demokratiske primærvalget hvor han ligger godt an i de fleste delstater.

Seiere i de tidlige delstatene Iowa og New Hampshire kan fort skape en snøballeffekt som blir vanskelig å stoppe. Det er grunn til å tro at meningsmålinger har en tendens til å undervurdere Sanders sin sanne støtte ettersom de fokuserer mer på tradisjonelle velgere enn de utradisjonelle som han inkluderer i sin allianse.

Trumps støtte er ikke spesielt bred, men den er energisk. Han motiverer en del av velgerbasen fordi han har laget show av å være konflikt med noen som er enda mindre populære: snobbete eliter, store medieselskaper og Washington-etablissmentet.

Hans ivrige fans kan kun bli overvunnet av noen med flere og/eller enda ivrigere fans. «Not Me. Us» Med seg har Sanders en folkebevegelse: Blant de demokratiske kandidatene er det bare han som uke etter uke fyller de største arenaene hvor enn han taler.

Ingen av de andre kandidatene har en mer proppfull kalender enn 78 år gamle Sanders som etter høstens hjerteoperasjon virker mer energisk og balansert enn på lenge.

Skru På Lyd Error Error REVANSJ: Bernie Sanders kunngjør i dag at han stiller til valg som demokratenes presidentkandidat for å ta opp kampen med Donald Trump i 2022. Vis mer

Da han først annonserte sin kampanje, tok det bare en uke før en million mennesker hadde registrert seg som frivillige. Hans organisasjon har bygget videre på 2016-kampanjen med kraftig mobilisering i mange delstater.

Når det kommer til pengestøtte har han sprengt rekord etter rekord - nå med over 5 millioner donasjoner og 34,5 milllioner dollar samlet inn i seneste kvartal. Uten å ta imot en eneste dollar fra storselskaper, milliardærer og Super PACs, utklasser hans kampanjeøkonomi de andre rivalene på demokratisk side.

I den pengestyrte amerikanske politikken utgjør dette et paradigmeskifte: Sanders har bevist at han kan med svært mange små donasjoner og enormt engasjement kan konkurrere med hva Trump og republikanerne samler inn fra USAs oligarker. Obama og Trump vant begge fra utfordrerposisjon.

Den ultimate måten å utfordre det etablerte er å ikke trenge dets penger. Trump mestrer utfordrer-rollen når motstanderne er tradisjonelle politikere som Jeb Bush, Hillary Clinton og Joe Biden, men mot Bernie blir bildet snudd på hodet. Trump tvinges inn i rollen som forsvarer av et upopulært system og representant for grådige oligarker.

På mange måter er Sanders det motsatte av Trump med sin integritet og mangel på «flip-flopping» gjennom en 40 år lang karriere hvor han som en ensom røst har ledet an på saker som definerer vår tid. Ensom er han ikke lenger. 70 prosent av amerikanere sier de er sinte på et politisk system som er rigget i favør de rike og mektige.

Nå som han er i skuddlinjen har de første anti-Bernie-reklamene betalt av skyggefulle Super PAC’er begynt å rulle på TV, og selv om de omstridte Superdelegatene har en mindre rolle å spille etter en regelendring ser det likevel ut som om deler av Det demokratiske partiet mobiliserer for å stoppe Bernie denne gangen også.

Det likner til forveksling på hvordan det republikanske partiapparatet responderte på Trump i 2016. Da som nå, gjør det muligens utfordreren sterkere å møte motstand fra etablert makt. Fargede kvinner er demografien som støtter Sanders mest, og hans organisasjon er historiens mest mangfoldige.

Ved sin side har han den politiske stjerna Alexandria Ocasio-Cortez og talegavene til Nina Turner. Gjennom hele valgsesongen er det Sanders sine kjernesaker som dominerer debatten.

De andre kandidatene har enten måtte adoptere hans agenda eller gå i opposisjon.

Hvorfor skulle reformtilhengere velge en blåkopi når de kan få ekte vare? Vi mennesker tiltrekkes av drama. Så mye at sist amerikanske presidentvalg ble vunnet av en realitykjendis. Å se en type som Bernie utfordre en type som Trump vil være noe nytt. Det er forlokkende.

Ifølge både rapporter og Trumps egne ord og fra private samtaler ser han på Bernie som en tøff motstander. Verden står overfor et veiskille. Sentralt i dette er valget mellom pengemakt og folkemakt. Det finnes de der ute som ikke vil innrømme at de foretrekker fire nye år med Trump fremfor at

Det demokratiske partiet reformeres fra grasrota. Disse er få, men de har makt og posisjoner i dagens samfunn.

Hans motstandere - først blant demokratene og så republikanerne - kommer til å motsette seg hans bevegelse med alt de har, men kommer det til å være nok mot en bevegelse som er større enn en mann?