1

Pop/EDM

Aune Sand

Jordbaermus

Martin K Music

Skal man ta dette på alvor? Nei, selvsagt ikke. Men er det noe bra da? Nei, selvsagt ikke.

Aune Sand bruker all sin tid på å få oppmerksomhet. Og vi i pressen ler så vi ruller på gulvet, men biter likevel på. Nå er Sand ute med en sang av det blodharry slaget. Skjønt sang? Han snakker rolig om underliv i 3 minutter og tre sekunder over et komp som like gjerne kunne vært fra en russebuss nær deg – anno 2005. Du vet sånn med svære synther og gitarloop over en straight 4/4 takt.

«Hun løftet opp det ene benet og la det på skulderen min. Forsiktig berørte hun forhuden min med sin oransje rose. Med en liten hoftebevegelse var jeg dypt inne i henne. Hun var så våt som en elv», starter Sand. Nå er ikke jeg noen anatomiekspert, men oransje rose? Kanskje på tide med en tur til legen?

Sand tangerer i grunn bare seg selv her. Refrenget er også noe for seg; «Når jeg kjente støtet, så føltes det som om jeg svevde i rus. Når du ligger der mellom mine lår og du elsker det». Ikke siden «Dis» har floskler fått slik oppmerksomhet. Men hvem som bruker hvem er ganske klart; Aune Sand bruker pressen.

Følg Dagsavisen på Facebook og Twitter!

For denne sangen vil bli en kultklassiker som vil sette fart i mangt et vorspiel.

Om vi skal ta dette på alvor? Nei, det skal vi ikke, men det tror jeg Sand selv gjør. I hvert fall om vi skal dømme etter omslaget; et bilde av en ung Sand kan tyde på at den godeste Aune Sand står midt i en midtlivskrise. Så da gjenstår spørsmålet, er dette noe bra? Nei, selvsagt ikke, dette er støyforurensing av samme slag du hører på Tryvann i russetiden. Men det er ikke noe å bli sinna for, det da...

Det finnes verre ting her i verden; trekke tenner uten bedøvelse for eksempel.