Hei, denne artikkelen er over ett år gammel og kan inneholde utdatert informasjon

Mye kan fornektes og forskjønnes når det gjelder utfordringene det svenske samfunnet står overfor etter innvandringsbølgen i fjor, men ett forhold er vanskelig å bortforklare: antallet drap.

I Sverige har det i år vært mellom 12 og 15 drap per måned. Til sammen 121 drap så langt i år (til og med september). Om det fortsetter slik de siste tre månedene, har antallet drap i Sverige økt med over 80 prosent i løpet av bare to år. Og det med en befolkningsøkning på under fire prosent.

Sverige ligger altså an til å få rundt 160 drap i år, i 2015 var det 115 og i 2014 var antallet drap 87. Norge hadde til sammenligning 23 drap i 2015, det laveste antallet på 44 år. Sverige får i år nærmere syv ganger så mange drap som i Norge, og det med bare dobbelt så mange innbyggere.

Noe av årsaken til at antallet drap har gått ned i Norge, og at det ikke er langt høyere i Sverige, er moderne medisin og raskere transport til sykehus. For hvert drap er det flere titalls tilfeller av grov vold og mishandling. I september var det i følge denne oversikten 15 drap, 44 drapsforsøk og 58 tilfeller av grov mishandling i Sverige.

Det er ingen grunn til å tro at én eneste av de innvandrerne som har kommet til Sverige de siste to årene, har kommet for å utøve vold. Samtidig bør heller ingen være i tvil om de fleste menneskene som har kommet til Sverige de siste årene, kommer fra samfunn der vold er mer vanlig. De omfattende innvandringsproblemene Sverige nå står overfor, har å gjøre med at landet har mottatt mange ganger så mange mennesker landet er i stand til å ta imot og integrere på noe som helst fornuftig vis.

Legg så til at nærmere halvparten av de 160 000 asylsøkerne som kom i fjor, allerede har fått avslag på sine søknader. Og det innebærer at mange – som har brukt sine siste sparepenger, eller lånt penger av venner, naboer og familie for å kunne reise – nå blir tvangssendt tilbake og ender i en enda dårligere situasjon enn den de var i da de dro. Mange som har fått avslag, går under jorda, blir rekruttert av kriminelle nettverk og bidrar til at de store utfordringene Sverige allerede har når det gjelder kriminalitet, blir enda verre.

Det er ingenting ved det svenske samfunnet i seg selv som tilsier at innvandringen skal være større dit enn til Norge. Snarere tvert imot, Norge har mer generøse velferdsordninger og vi har lavere arbeidsledighet. Det avgjørende er ett punkt: Sverige signaliserte at det var et land åpent for innvandring. Norge har vært atskillig mer restriktiv når det gjelder innvandring. Men vi kunne altså vært i samme situasjon som Sverige.

For hadde enkelte, toneangivende mennesker i Norge fått lov til å bestemme, hadde vi gitt de samme signalene som Sverige – om en åpnere grense. Og da hadde vi høyst sannsynlig fått erfare de samme, enorme lidelsene den hodeløse svenske innvandringspolitikken har medført.

Mye tyder på den utfordrende situasjonen i Sverige ikke lenger lar seg feie under teppet. Sverigedemokratene er et parti det er lett å mislike, men det er nå i ferd med å bli det største politiske partiet i Sverige. Stemningen har åpenbart snudd.