Vil gjerne diskutere hvordan han skal holde 62-åringene i arbeid

VIL HA INN SENIORENE: Arbeids- og sosialminister Robert Eriksson hever aldersgrensen i arbeidslivet i to omganger. Foto:Roger Neumann,VG

Hverken NHO eller LO applauderer: Eriksson vil heve aldersgrensa i arbeidslivet til 75 år

﻿

Regjeringen går inn for å heve aldersgrensen i arbeidslivet til 72 år og senere til 75 år. Hverken LO eller NHO ser noen grunn til å juble for det.

Oppdatert 25. november 2014

Artikkelen er over fem år gammel

På et møte med partene i arbeidslivet i dag, kunngjorde arbeidsminister Robert Eriksson at aldersgrensen i første omgang skal opp til 72 år. Deretter vil regjeringen sammen med partene i arbeidslivet diskutere innretning og premisser for en senere økning til 75 år.

- Symbolpolitikk, sier NHO-direktør Svein Oppegaard.

- Sats heller på å få arbeidstakere mellom 62 og 70-år til å stå lenger i arbeid, sier LO-sjef Gerd Kristiansen.

Arbeidsminister Robert Eriksson mener det ikke er noen motsetninger i det å legge til rette for at arbeideslystne over 70 år kan bli lenger i jobb og det å jobbe for å stanse strømmen av unge, spreke 62-åringer som velger å pensjonere seg.

- Nå gjelder det 70-75-åringene. Jeg er villig til å sette meg ned når som helst med LO og NHO og snakke om 62 til 70-åringene. Jeg har mange ideer og lufter dem gjerne med partene i arbeidslivet, sier arbeidsminister Robert Eriksson.

Direktør for arbeidslivspolitikk i NHO Svein Oppegaard, kaller Erikssons nye aldersgrep for symbolpolitikk.

- Dette vil få liten betydning i arbeidet for å få flere til å stå i jobb. Det er fordi de fleste har forsvunnet ut av arbeidslivet tidlig i 60-årene. Det er mot denne gruppen innsatsen må settes inn, sier Oppegaard.

IKKE IMPONERT: LO-leder Gerd Kristiansen mener Frps arbeids- og sosialminister, Robert Eriksson satser på feil hest når han retter oppmerksomheten mot 72-75 åringene. FOTO: HELGE MIKALSEN/VG Foto:Helge Mikalsen,VG

﻿LO-leder Gerd Kristiansen er helt enig med NHO-direktøren:

- Det er mye viktigere å sette inn tiltak for å få arbeidstakere mellom 62 og 70 år til å stå lengre i arbeidslivet enn å heve grensen til 75 år. De aller fleste arbeidstakere avslutter sitt yrkesaktive liv lenge før de fyller 67, og 70-årsgrensen er ikke til hinder for å fortsette i arbeid dersom arbeidsgiver og arbeidstaker er enige om det.

Dette har LO vært tydelige på i sin høringsuttalelse.

NHO-direktør Svein Oppegaard mener endringer burde vært gjenstand for en mye bredere vurdering.

KRITISK: Direktør for arbeidsliv Svein Oppegaard frykter regjeringens forslag kan svekke seniorers muligheter i arbeidslivet. Foto:Vidar Ruud,NTB scanpix

﻿- Øker man aldersgrensene skaper det et behov for å drøfte folketrygdens ytelser, tjenestepensjonsordningene og særavtaleordninger som seniorer har krav på. Vi mener at forslaget kan virke mot sin hensikt ved at det kan redusere attraktiviteten til seniorer i arbeidslivet og gjøre nødvendige omstillinger vanskeligere, sier Oppegaard.

Arbeidsminister Robert Eriksson klargjorde under møtet i arbeids- og pensjonspolitisk råd tirsdag at pensjonsalderen på 67 år blir stående.

- Men det er mange spreke 67-åringer som blir «pælmet» ut av arbeidslivet mot sin vilje. Vi legger nå til rette for at de skal kunne stå lenger i jobb, sier Eriksson.

- Hvor mange regner du med at dette gjelder?

- Jeg har ikke et konkret tall, men vi vet fra senter for seniorpolitikk at et betydelig antall arbeidstakere som ble spurt ved 50-årsalder svarte at de gjerne vil stå i jobb etter fylte 70 år hvis helsa er på plass. Det er oppløftende signaler. Vi skal ha et inkluderende arbeidsliv og da må vi også legge til rette for at de eldre som vil og kan delta.

- Hvordan vil flere over 70 i arbeide påvirke økonomien?

- Et hvert menneske som deltar i arbeidslivet vil blidra med en samfunnsøkonomisk gevinst, sier arbeidsministeren.

Stivbent

Hovedregelen etter arbeidsmiljøloven i dag er en aldersgrense på 70 år. Arbeidsgivere har samtidig hatt anledning til å avtale en lavere aldersgrense, og derfor er det også store deler av arbeidslivet som opererer med en grense på 67 år.

Robert Eriksson har tidligere vært helt klar på at han mente tiden var overmoden for å endre reglene knytte til 70-årgsgrensen i arbeidsmiljøloven.

- Første gang slike aldersgrenser ble innført var i 1917, og min observasjon er at norsk arbeidsliv har utviklet seg forholdsvis mye siden 1917. Vi lever lenger, og folk ønsker å delta lengre i arbeidslivet, sa Eriksson i august.

Forsker Nils Martin Stølen i Statistisk Sentralbyrå sier at det nye regelverket vil være en klar fordel som dem som føler seg friske nok til å fortsette å jobbe etter 70 år.

- De vil bidra positivt til landets økonomi. På kort sikt vil antallet dette gjelder være begrenset. Etterhvert som befolkningen levealder øker, vil flere ønske å jobbe lenger. Vi vil se det samme som med pensjonsreformen, den positive effekten vil komme på sikt , sier Stølen.

Helsa avgjør

I dokumentene fra høringsrunden ligger blant annet tall fra Norsk Seniorpolitisk Barometer. De viste i 2013 at drøyt halvparten (55 prosent) av alle yrkesaktive sa at de kunne tenke seg å fortsette i arbeid etter at de får rett til pensjon.

Andelen hadde steget over tid, bare 35 prosent kunne tenke seg det samme i 2003. Videre sa 19 prosent i 2013 at de ikke kunne tenke seg å fortsette i arbeid etter at de hadde får rett til pensjon.

Denne andelen har avtatt over tid. I 2003 sa 44 prosent det samme. Den gjennomsnittlige alder for når yrkesaktive kan tenke seg å tre helt ut av arbeidslivet , har også vært økende, fra 61 år i 2003 til 65,1 år i 2013. En stigende andel yrkesaktive kan tenke seg å vente med å tre ut av arbeidslivet til etter fylte 67 år.

I følge høringsdokumentene mener halvparten av alle yrkesaktive at det ikke bør være en øvre aldersgrense for hvor lenge en har rett til å fortsette i arbeid. 1 av 4 mener at det bør være en slik grense, og1 av 4 vet ikke. 3 av 4 mener at 70 åringer kan yte like mye i jobb som 10 - 15 år yngre personer.

Arbeids- og velferdsdirektoratet utførte en registeranalyse for alle seniorer i alderen 61-69 år i Norge for årene 2001-2011 for å se hva som påvirket beslutningen om å gå av med pensjon. Undersøkelsen konkluderte med at de tre enkeltfaktorene som hadde størst innvirkning på beslutningen om å gå av tidlig eller fortsette var disse: 1) Helsetilstanden. 2) Tidspunktet for ektefellens pensjonering og 3)Forekomsten av/tilgangen til tidlig pensjonering og adgangen til å velge.

Publisert: 25.11.14 kl. 16:11 Oppdatert: 25.11.14 kl. 20:12

Les også

Mer om Solberg-regjeringen Arbeidsliv