Tredje sesong av tv-serien «Skam» er godt i gang, etter at den ble sniklansert midt på natta for en stund siden. Det virker som om suksessen fortsetter og at seerne er like oppslukt som de var i vår. Mange hyller serien for å «gi homofile noen moderne rollemodeller». Ja, jeg skjønner det er fint og sånn, men det irriterer meg når folk sier at Isak er homofil.

Serien hylles for mange forskjellige faktorer. Den høster skryt at unge homofile for å være realistisk og forebygge negative holdninger til homofile. Alt dette er utrolig flott, og jeg er enig i at den vinklingen serien har tatt er helt utmerket. Jeg tror mange kjente en klump når Isak googlet «gay test» eller skuffelsen da Even

Gjennom den andre sesongen av denne populære serien ble det stadig vekk hintet om Isaks legning. «Eva» jobbet til tider intenst for å finne ut av legningen hans, og det virket nesten som hun var helt besatt av det. Hvorfor? Fordi «Isak bare MÅ være homofil». Eva tenker ikke over Isaks følelser, hun objektiviserer rett og slett hans følelser.

Jeg aner ikke hvor jeg skal starte, men jeg har så ufattelig masse å si. Nei, Isak og ingen andre «bare må være» noe som helst, spesielt ikke når det kommer til legningen til folk. Det virket nesten som hun ville «dra Isak ut av skapet» hvis hun fikk sjansen. Hvis man først skal gjøre det til en stor greie å fortelle om at man liker en av samme kjønn, bør det være hver enkelt sitt valg.

Det som blir mer og mer tydelig er hvor langt vi egentlig har igjen før etiske verdier om «skeive» mennesker er tilfredsstillende. Måten ikke bare seerne kommenterer i sosiale medier, men måten x antall mediehus framstiller andres legning er usmakelig.

La meg ta hvilken som helst artikkel fra en vilkårlig nettavis. Der står det ordrett at «serien handler om den homofile andreklassingen Isak». Da må jeg spørre alle sammen der ute: hvem har sagt at Isak er homofil? Så vidt jeg vet har ikke Isak, eller for så vidt Even, noen gang sagt «jeg er homofil». Sist gang jeg sjekket var det opp til hver enkelt å avgjøre hvilken legning de selv har.

Dette er noe jeg virkelig håper man kan sette søkelyset på i samfunnet. Bare fordi det er åpenbare følelser av noen slag, og at Even og Isak har kysset hverandre, er det ingenting som tilsier at de automatisk er homofile. Hva om en av dem eller begge to er bifile? Da kan man både føle seg tiltrukket av gutter og jenter. Man føler seg kanskje mer tiltrukket det ene kjønnet, eller så er det likevekt.

For alt vi vet er dette et tilfelle hvor for eksempel Even ellers ville vært med ei jente, men får følelser for Isak – fordi Isak er Isak, og ikke fordi han er gutt? Folk generelt kan alt for lite om legninger og seksualitet. I tilfellet Isak og Even kan det også være snakk om panseksualitet. Vet du ikke hva det er? I state my point. Panseksualitet handler om å få følelser og føle seg tiltrukket av andres personlighet, ikke hvilket kjønn det er snakk om.

Vi ser nå kanskje mer tydelig enn tidligere hvor lett folk har med å sette merkelapper på folk med tvang. Spesielt utmerker det seg om to gutter kysser – da får de stempelet homofile. Kysser to jenter får man kanskje stempelet bifil, men det er relativt sjelden, fordi det er så sosialt akseptert. Det å eksperimentere fører også til merkelapper, selv om det å eksperimentere i seg selv ikke trenger å bety noe som helst.

Det er fortsatt cirka en halv sesong igjen av «Skam». Jeg håper at NRK har valgt noen retninger som kan være med på å skape oppmerksomhet om den uvitenhet og manglende kompetanse folk generelt har om legninger og seksualitet.

Det virker som det drar seg mot en konfrontasjon mellom religion og homofili, med tanke på hyppigheten til de kristne meldingene moren til Isak sender han. Dette skal NRK få en stor tommel opp for, med tanke på den problemstillingen verden over, også her i Norge.

Generelt er denne problemstillingen om hvorvidt man skal gå rundt å føle at man er forpliktet til å dele med verden at man har en annen legning enn heterofil blitt veldig interessant. En fin vinkling vil være at man får fram at det å «komme ut» bare er en gammeldags tenkemåte.

Jeg tenker på måten jeg gjorde det med min far. Han spurte «jeg har forstått det sånn at du liker gutter?» Jeg svarte jo, ja, det var ikke noe hemmelighet. «Hvorfor har du ikke sagt noe?» fikk jeg som respons. Mitt svar ikke noe annet enn: «Hvilken legning jeg har er det ikke min plikt å dele med deg. Du har ikke fortalt meg hvilken legning du har, så hvorfor skal jeg fortelle deg min?» Om «Skam» hadde fått til denne vinklingen tror jeg det kunne hatt ufattelig mye å si for framtida for ikke bare ikke-heterofile, men også heterofile.

Mitt kanskje aller største ønske er at sykdommen uvitenhet blir kurert, at folk tar et oppgjør med seg selv og legger bort den gamle tankegangen. For alt det er verdt, så synes jeg det er utmerket at unge mennesker får noen nye rollemodeller, så lenge man ikke bare kaller det «homofile rollemodeller for homofile mennesker».