Ok. Det var så de overordnede mål, men nedenunder ligger alt det sjove: Hvem skal knokle mere? Hvem skal have mere? Hvem skal slippe billigere? Og hvad er konsekvenserne, hvis man ser bort fra det rent økonomiske?

Mange vil opleve det som justeringer, andre formentlig som omvæltninger.

Kort – og groft – sagt:

Den arbejdende øvre middelklasse vil få lidt flere penge mellem hænderne, og rigtig mange boligejere vil kunne sove mere roligt om natten. De langtidsledige, der lykkes med at komme i job, vil få en reel bonus.

Som ældre skal vi til gengæld (endnu engang) knokle en smule længere end planlagt, og fremtidens akademikere (og endnu værre for dem, der studerer, men aldrig bliver færdige) vil skulle trækkes med studielån i en noget anden størrelsesorden, end vi har været vant til.

De ledige, der ikke lykkes med at komme i job, får (endnu engang) lidt mindre at klare sig for, og måske skal man også tage med, at de, der bekymrer sig meget om klimakampen, risikerer at få deres nattesøvn ødelagt (yderligere).

Hvad skal man så mene om det? Her har du i hvert fald lidt fakta og nogle argumenter for både det ene og det andet, og så må du selv tage stilling, alternativt blive bedre klædt på til diskussionerne om, hvorfor du mener, hvad du mener.

Lad os begynde med tiltagene på skatteområdet, det med sikkerhed kommer til at fylde meget i de politiske forhandlinger. Her er ét tal centralt:

