Som manden i front for en skole med 50 år på bagen og selv fem år i rektorstolen, tillader Torben Nielsen fra Arkitektskolen sig at revse Aarhus for udnyttelsen af arkitekturmiljøet i byen.

Annonce

Det begynder med spørgsmålet: Hvordan havde Navitas set ud, hvis Arkitektskolen var flyttet ind, som det oprindeligt var meningen, før kulturministeriet i 2007 bremsede planerne om et fælles uddannelseshus for Arkitektskolen, ingeniørhøjskolen og Maskinmesterskolen kaldet Navitas Park.

På trods af dets ulovlige opførsel får Dokk1 gode ord med på vejen af byens arkitektskole-rektor, som kalder legepladserne foran Dokk1 for ægte inddragende. Foto: Axel Schütt. Fotograferet 16/06/15, klokken 23.15.23.

»Det havde ikke lignet Nordeas hovedkvarter eller et kontorhus for et eller andet multinationalt selskab. Det havde lignet en institution, som ønskede at være inddragende og eksperimenterende, og det gør det ikke i dag,« konkluderer rektor for arkitektskolen Torben Nielsen, efter at have advaret om, at han nu kommer til at provokere en masse mennesker.

Selvom næsten alt ser smukt ud i aftenbelysningen, så revser Arkitektskolens rektor Navitas for at være poleret og ligne kontorhuset for et stort multinationalt selskab. Foto: Axel Schütt. Fotograferet den 22/06/15 klokken 23.00.53 i retning mod City Tower.

Huset på havnen har allerede i sin korte levetid været udsat for massiv kritik af arkitekter, men får igen én på trynen af rektoren, som i fem år har været i front for arkitektskolen med 50 år på bagen. Med det in mente, forstår rektoren, som også i en årrække var underviser på skolen, ikke, at byens politikere ikke i højere grad udnytter det arkitekturmiljø, som byen bugner af.

Havde Arkitektskolen skullet flytte ned på havnen ville huset, som det kommende på Godsbanen, signalere åbenhed og indhold i stedet for maske eller »show off, som det ifølge rektoren gør nu.

»Det gør man ved stor kontakt fra inde til ude. Det handler ikke bare om vinduer, men om, at det er et hus, som er mere tilnærmeligt. Som i højere grad rækker armene ud og skaber miljøer, hvor man har lyst til at være. Jeg har ikke lyst til at være omkring det hus. Det er kun fordi, det ligger på havnen, at det har kvaliteter,« konkluderer han og peger i stedet for på Dokk1.

»De ligger i hver sin ende, og det skriger langt væk at Dokk1 er et inddragende fællesskabshus, og at Navitas er det ikke.«

Annonce

Større debat

Som beskrevet på de forrige sider har Aarhus et stort og levende arkitekturmiljø på grund af Arkitektskolen. Men byen formår ikke at udnytte det, lyder konklusionen fra skolens rektor.

»Skal jeg gå rigtig til byen og dens politikere, så er de for dårlige til at inddrage os i en åben diskussion om de muligheder, byen har for at udvikle sig,« siger han.

Ved at inddrage skolen og byens tegnestuer kunne man åbne for større eksperimenter med studerende og uddannede arkitekter, hvis politikerne havde modet til at lade være at hænge sig alt for meget i regulativer og se lidt stort på de forhindringer, der altid opstår om, at det må man, og det må man ikke.

»I virkeligheden burde byen se sig selv som et ægte laboratorium for arkitektur -udvikling af byen. Men der er for meget fokus på grundsalg og hurtig omsætning. For lidt vision i forhold til lang horisont,« siger han og erkender, at skolen også kunne råbe højere.

Der er allerede et samarbejde, men Torben Nielsen kunne godt tænke sig at udbygge det til en kontinuerlig dialog.

»I virkeligheden skal vi jo fokusere på at lave den gode uddannelse. Men jeg kunne ønske mig en direkte åben dialog om, hvad vi kan bruge hinanden til,« siger han.

Interessen kommer sig af arkitekturens samfundsmæssige engagement, som Torben Nielsen agiterer for.

»Vi kan bidrage med løsninger på, hvordan flygtningelejre ser ud. Hvordan mennesker med særligt handicap får en bedre hverdag. Når vi nu vi skal sidde på motorvejen i flere timer for at transportere os gennem landet, skulle vi så ikke gøre det til en landskabelig oplevelse?« opsummerer han de samfundsmæssige problemstillinger, som arkitekter gerne skulle se på og som skolen prøver at lære de studerende.

Prestige handler ikke kun om designpriser men om, hvad vi bidrager med til verden. Hvad angår Arkitektskolens kommende hus på Godsbanen, ser han hellere at roserne kommer fra brugere end fra diverse førende arkitektblade.