“Det här är ren och rituell ondska och de ska ta ansvar för detta” kommenterade Stefan Löfven IS-återvändarnas agerande och behovet av att ställa dessa inför rätta via internationell krigstribunal. Ebba Bush Thor har på liknande vis yttrat sig att “Hela lagboken måste användas” för att få IS-resenärerna fällda.

Som redan påpekats av Johan Westerholm på Ledarsidorna samt av Oisin Cantwell i Aftonbladet, är denna lösning föga realistiskt. Utan att gå in på detaljer, kan vi summera situationen med att Rysslands ovilja att samarbeta genom sin roll i säkerhetsrådet, gör denna lösning döfödd. Jesper Söder, som är känd för att ha slagit mot IS och är positiv till en tribunal, kommenterar detta med ordet “Vi skulle infört tribunallag för länge sedan – nu är det för sent […]Vill man inte [ha en upprepning av Akilovs terrordåd på drottninggatan] då ska man verkligen se till att fängsla dom här”.

En cynisk man skulle här komma med observationen att Svenska makthavare efter flera år av handlingsförlamning kommer med en lösning som på papper låter imponerande och seriös, men som i praktiken inte kan genomföras och vars misslyckande sedan kan skyllas på arvfienden Ryssland. Att en sådan åtgärd löser ingenting, förutom opinionsförlusten som annars kommer av att låta krigserfarna jihadister få flytta hem och bli grannar med ens väljare. Tur att man inte är cyniker, då kan man inte tro på tomten och allt annat roligt.

Den tråkiga sanningen är att ingen tribunal behövs för att åtala IS-återvändarna, som jag påpekat finns det utrymme nog i svensk lag. Trots detta görs inget. För faktum är att det svenska rättsväsendet är djupt dysfunktionellt. Att hantera dessa problem i rättsväsendet är heller inget enkelt eller riskfritt politiskt projekt att ta sig an.

Ett exempel på denna dysfunktionalitet utgörs av mannen på bilden nedan.



Han heter Bherlin Dequilla Gildo. Han har återvänt från att tidigare ha arbetat som terrorist åt IS i Syrien. Fotot är på ett av IS offer (oklart om Gildo själv tagit detta liv). Han omtalar liket som “en av Assads hundar“.

Efter återvändandet till Sverige har han inte åtalats och dömts för fotot. Han har tidigare åtalats för samröre med terrorism i Storbritannien, att åtalet fick läggas ner av politiska skäl.

Bilden med det pixlade ansiktet är tagen från Aftonbladets reportage om en man som stred mot IS.

Han tog också bilder bredvid lik. Han åtalades och dömdes för detta foto. Oviljan att åtala Gildo är heller inte unikt. TV4 har påvisat att en grupp våldsmän har stått utan åtal efter att de återvänt från tjänstgöring åt Assads diktatur när denna förgrep sig mot civilbefolkningen i Syrien – detta trots foto-,videobevis och vittnesmål gällande krigsbrott.

Inom det svenska rättsväsendet finns i dagsläget ett väsentligt utrymme för godtycke, specifikt är det åtalsplikten som inte efterföljs konsekvent. Gildo har polisanmälts, men inget åtal har upprättats. Jag har upprättat en JO-anmälan gällande att åklagarmyndigheten inte åtalar IS-återvändarna. Anmälan lades ner utan åtgärd.



Jag påminns om orden Stefan Lindskog, tidigare ordförande för högsta domstolen, lät förevigas som en kommentar till en dom:

”Förutsatt att rättsläget inte är ‘låst’ genom lag är det inte bara naturligt, utan det är många gånger nödvändigt att de högsta domstolarna tar ansvar för rättsbildningen, när de anpassningar eller förändringar i rättsläget som omständigheterna påkallar inte möts med lagstiftning […]

Eftersom lagstiftaren kan ingripa om de högsta domstolarna går för långt i sin prejudikatverksamhet kan en sådan rättsbildning redan av det skälet inte anses stå i strid mot de grundläggande maktfördelningsprinciper som bör gälla i en demokrati.” (NJA 2012 sida 535).

Dessa ord ignoreras av Svenska åklagare när det gäller IS. Jämför detta med SD-politikern som åtalades för hets mot folkgrupp av en åklagare som ägnade sig åt nätaktivism mot SD parti. På pappret finns en åtalsplikt, men denna efterföljs i dagsläget inte tillräckligt. Om svensk lag ska respekteras, behöver myndigheter agera på ett sätt som försäkrar möjliga lagbrytare att åklagares smak eller blodsocker inte kommer påverka risken för att fällas. Detta godtycke undergräver incitamentsstrukturen för att sköta sig.

Som stiftelsen Doku har uppmärksammat, är en av IS-återvändarna sedan tidigare dömd för

förberedelse till rån. Läser man domen, som upprätthölls i hovrätten, märker man att grunden för att döma honom för förberedelse till rån, var betydligt lägre än beläggen för att döma IS-återvändarna för förberedelse till terrorism.

Sveriges åklagare tycks ha valt att ta Lindskogs ord som ett maxim, när de passar dem. Finner de vissa uttalanden osmakliga? Dags att driva åtal för att se om vi inte kan få fram en bredare tolkning av hets mot folkgrupp. Strider det kraftigt mot allmänhetens moral, samt deras säkerhet att låta IS-återvändare gå fria – då finns det plötsligt inget att göra.

0 0 vote Article Rating