Ingebrigt Steen Jensen i Stabæk Fotball: Om å stå i stormen

Ingebrigt Steen Jensen

14. august 2015

Mottoet «Alltid. Uansett.» er essensen av Stabæk, av fellesskap og forpliktelse, skriver Ingebrigt Steen Jensen. Her fyrer fansen opp før en kamp mot rosenborg i 2012 Stabæk tapte 0-2. Lise Åserud

Derfor er Stabæk Fotballs snuoperasjon viktig, både lokalt og nasjonalt: for å vise at det går an. Det er så mange som tror det motsatte.

Kronikk

Dette er en kronikk. Meninger i teksten står for skribentens regning.

Har du noensinne opplevd et mareritt av motgang, mistanker og moralsk fordømmelse? Som leder eller arbeidstager, politiker, idrettsleder eller frivillig?

Ingebrigt Steen Jensen. Helgesen, Kristian

De fleste av oss skal prøves i løpet av et liv, noen så tøft at det kan gå på livet løs.Da er det godt å vite at andre har stått i det samme og overlevd. Eller til og med kommet styrket ut på den andre siden.

Gjenreist mot alle odds

Søndag 9. august vant Stabæk 2–0 borte mot Strømsgodset og forsterket grepet om sølvplass i Tippeligaen.

Da er det uvirkelig å skru klokken to år tilbake og se hvor klubben var da – i et kaos av nederlag, nedrykk og krise; kastet ut av Telenor Arena, nesten uten sponsorer og forhåndsdømt som idrettens verste svindler.

Ikke én dag, men hver dag i to år sammenhengende.

Hvordan holder man seg oppreist når slikt skjer? Hvordan unngår man at alle forlater skuta? Hvordan gjenreiser man mot alle odds?

Sommeren 2013 spilte Stabæk i Adeccoligaen etter å ha rykket ned fra Tippeligaen med dunder og brak i 2012. Vi fikk 17 poeng og ble soleklart sist. Vi spilte på et forfallent Nadderud stadion etter å ha blitt brøytet ut av Telenor Arena mens tafatte politikere satt og så på.

I «overgangssaken», ble vi siktet, dømt og henrettet i løpet av tre dager, skriver Ingebrigt Steen Jensen. Her forlater sportslig leder Inge Andrè Olsen (bak) og konstituert styreleder i Stabæk Fotball, Jarl Øverby, Nadderud etter et styremøte om saken.Olsen ble siktet av politiet, men frikjent av retten. Sørbø, Krister

Parallelt kom «overgangssaken» der vi ble anklaget for å ha bedratt den franske klubben Nancy for mange millioner kroner. Det vil si, vi ble ikke anklaget; vi ble siktet, dømt og henrettet i løpet av tre dager.«Skyldig etter tiltalen», skrev Dagbladet dagen etter at saken ble omtalt første gang. Trygve Hegnar dømte til og med folk som ikke var tiltalt til lange fengselsstraffer. TV2 fastslo svindel på totalt bristende forutsetninger.

Norges Fotballforbund hjalp til så godt de kunne.

«Eksperter på idrettsjus» tøt ut av morkne stubber og avsa fellende dom.

Brennmerket som svindlere

Dermed forsvant de fleste sponsorene, de fleste av spillerne og 31 av 36 ansatte. Vi sto der uten arena, inntekter, spillere og ansatte og med «svindlere» brennmerket i pannen.

Så vi flyttet til Nadderud i 2012, tapte alle kampene og rykket ned, mens rettssaken om bedrageriet ble fastsatt til sommeren 2013. Ett år til med marerittet rundt oss hver dag.

Vi skulle vært i skyggenes dal vi nå, med brukket rygg og omdømme, men vi er Norges nest beste lag

Hvordan det gikk, vet du sikkert. Alle tiltalte ble blankt frifunnet. Stabæk rykket ned i 2012, men rett opp igjen i 2013. Vi ble nummer 9 i Tippeligaen i fjor etter å ha blitt tippet suverent sist.

Vi ble tippet sist igjen i år. Nå er vi nummer to. Nå er vi to kamper unna en cupfinale. Nå spiller vi kanskje den fineste fotballen i Tippeligaen.

Det er vår største triumf, større enn opprykkene fra 5. divisjon til Tippeligaen tidlig 90-tall, større enn Norgesmesterskapet i 1998 og Tippeligagullet i 2008. Ikke å være nummer to, men å være i det hele tatt.

Vi skulle vært i skyggenes dal vi nå, med brukket rygg og omdømme, men vi er Norges nest beste lag.

Hvordan er det mulig?

Reddet av kulturen

Det handler om det viktigste og vanskeligste av alt i enhver virksomhet: Kulturen.

Det er de sterke kulturene som vinner, i næringslivet, skoleverket, kommunene og frivilligheten. Så Stabæk ble ikke båret gjennom marerittet av et styre eller en trener. Vi ble båret av kulturen.

Stabæk ble ikke båret gjennom marerittet av et styre eller en trener. Vi ble båret av kulturen

Noen av kulturbærerne tok styreplass i svindelbedriften. Andre bestemte seg for å betale spillerlønninger på dugnad, ved å gi en tier hver dag til folkets spillere. Atter andre satte opp skiltene, bemannet kioskene, tok på seg de gule vestene og jublet for den første seieren i 2013, borte mot Follo i sjette serierunde.

Kulturbærerne var der, midt i orkanens øye, som ledere, frivillige og supportere. Fordi du aldri melder deg ut av en sterk kultur.

Det er oppsummert kortere og klokere i Stabæks motto enn noe annet sted: «Alltid. Uansett.» Det er essensen av Stabæk, av fellesskap og forpliktelse.

Ikke «Av og til, når det passer», men alltid og uansett.

Høyere makter grep inn

Folkets tiere ga oss opprykk i 2013. Rettsvesenet ga oss blank frifinnelse for alt. Høyere makter grep inn og tenkte at når den gjengen der står oppreist, etter to års sammenhengende helvete, skal vi jaggu belønne dem. Fru Fortuna fikset fire seiersmål på overtid, tre av dem på brassespark, da vi rykket opp i 2013.

En farao i Egypt sendte Bob Bradley (bildet) til oss, skriver Ingebrigt Steen Jensen. Berit Roald

En farao i Egypt sendte Bob Bradley til oss. En kinesisk mandarin ga oss åtte millioner kroner for Franck Boli så vi overlevde økonomisk.

Så her er vi. Nest best av alle fotballag i Norge.

Bedre enn Vålerenga, Viking, Molde, Strømsgodset, Odd og Brann, selv om alle disse har større arenaer, mer penger, flere tilskuere og rikere sponsorer enn vi har, der vi løper rundt på en nedslitt arena med VIP-lokaler i to rødmalte Moelven-brakker.

Til å bli glad av

Det er til å lære av. Det er til å takke for. Men først og fremst, er det ikke til å bli glad av?

Det går an. Derfor er Stabæk Fotball viktig, både lokalt og nasjonalt. For å vise at det går an.

Det er så mange som tror det motsatte.

Få med deg debattene hos Aftenposten meninger på Facebook og Twitter.