Concret, şase clase pregătitoare de la Şcoala Titu Maiorescu din Iaşi au fost mutate cu tot cu cadre didactice la Şcoala Ion Neculce aflată la câteva sute de metri depărtare. Motivul: suprapopularea şcolii Titu Maiorescu. În aşteptarea prichindeilor, conducerea şcolii gazdă s-a pregătit ca la carte - a mutat copiii propriei şcoli la etaj şi a zugrăvit parterul unităţii de învăţământ pentru copiii „musafiri”, cei mai mulţi din familii cu situaţie financiară bună. „La şcoala Ion Neculce, segregată etnic şi socio-economic învaţă copii săraci, romi şi copii cu cerinţe educaţionale speciale (CES), în timp ce Şcoala Titu Maiorescu este considerată o şcoală de elită în Iaşi şi în timp, a devenit suprapopulată. Fenomenul de segregare s-a agravat când au fost aduşi copii majoritari. Aceştia au fost relocaţi de la şcoala lor de bază, şcoala Titu Maiorescu şi au fost mutaţi la parterul şcolii Ion Neculce. Mai simplu ar fi fost să se comaseseze cele două şcoli, dar nu s-a dorit asta”, a explicat inspectorul şcolar pe minorităţi din Iaşi, Viorel Motaş.

Segregarea din prezent este doar un compromis

Pauzele acordate elevilor la intervale de timp diferite s-au instituit când a început anul şcolar precedent, în septembrie 2018, însă măsurile de segregare propuse sunt mai insidioase şi mai vechi, mai arată Viorel Motaş. În 2017, intenţiile inspectoratului erau să fie construite intrări separate în şcoală pentru elevii celor două unităţi, conform Elenei Motaş, consilier pe problemele romilor din cadrul Prefecturii Iaşi, şi mediatorului şcolar de la Ion Neculce, Lilian Lupu. Părinţii copiilor de la Titu Maiorescu au protestat, însă s-a ajuns la o situaţie de compromis, inspectorii şcolari din Iaşi propunând „soluţii”. „Părinţii copiilor de la Titu Maiorescu au făcut scandal anul trecut, când au aflat că cei mici vor învăţa în aceeaşi clădire cu elevii ghetoizaţi. Dar până la urmă au acceptat, ca soluţie de compromis,” explică Elena Motaş, consilier pe problemele romilor din cadrul Prefecturii Iaşi.

„Directorul de şcoală de atunci şi mediatorul şcolar mi-au spus că se încearcă izolarea unui etaj al Şcolii Ion Neculce, pentru a fi predat şcolii Titu Maiorescu şi că se doreşte construirea unei intrări separate şi grupuri sanitare separate pentru aceşti elevi”, a precizat consilierul Elena Motaş. Aceasta a spus că a reacţionat şi s-a opus măsurii, moment în care s-a renunţat, doar pentru fi pusă în practică un an mai târziu. „În 2017, un inspector de la management, Laurenţiu Năvodaru, a intrat într-o clasă din Şcoala Ion Neculce şi a spus „clasa asta s-a cam înnegrit!”, acolo învăţând copii romi. Pentru mine, ca fostă inspectoare şi de etnie romă, a fost deranjant să aud asta de la un inspector,” a mai arătat Elena Motaş.

„Şcoala Ion Neculce are 200 şi ceva de elevi, dintre care 80% sunt romi. Au adus aici şi copii din centre de plasament, care vin de la 8-10 kilometri distanţă deşi au şcoli în apropiere, doar pentru că aici este „şcoală de ţigani”, a mai spus Elena Motaş. Aceasta mai spune că se încearcă muşamalizarea discriminărilor şi segregărilor pe diferite criterii care au loc în şcolile din Iaşi.

Directorii celor două unităţi de învăţământ nu au putut fi contactaţi de reporterii Adevarul. În cazul Şcolii Ion Neculce, secretarea unităţii de învăţământ a transmis că directoarea nu este disponibilă, iar unitatea nu are un director adjunct. Scenariul s-a repetat şi la Şcoala Titu Maiorescu, unde directorul n-a putut fi contactat.

Nu e ceva întâmplător

Cu multiple cazuri de segregare care ajung în presă şi cu umbra procedurii de infringement din partea Comisiei Europene planând asupra României în această problemă, experţii atrag atenţia că problema este una structurală, iar răspunsurile de avarie sunt departe de a fi utile pentru a ajuta la rezolvare ei. „Conform unui raport UNICEF, 25% din copiii romi din sistemul educaţional românesc învaţă în clase segregate. Nu e ceva întâmplător, deci, nu e ceva episodic, ci un adevărat fenomen”, a declarat sociologul Gelu Duminică.

În scolile segregate, situaţia e atât de gravă încât nu mai vorbim de indicatorul cărţi per capita în bibiliotecă, vorbim de indicatorul copii per carte Gelu Duminică sociolog

Mai mult, segregarea nu e o boală cu efecte limitate, ci este profund conectată de o calitate scăzută a serviciilor educaţionale. În consecintă, stigmatizarea şi discriminarea sunt dublate de profesori slab pregătiţi, materiale şcolare care lipsesc adesea cu desăvârşire şi un abandon sistematic al elevilor romi de către autorităţile din educaţie. „În 2011, am realizat un studiu pe 100 de şcoli care arată că atunci când creşte numărul de copii romi într-o şcoală, calitatea educaţiei scade. În cazurile astea, marea majoritate a profesorilor consideră că e o pedeapsă faptul că ei predau la şcola respectivă”, a mai explicat Duminică.

Tratamentul din sistemul de educaţie are, în mod evident, efecte adânci asupra modului în care arată societate, mai atrage atenţia Gelu Duminică. „Scoala are două mari funcţii – dezvoltarea profesional-academică şi dezvoltarea viitorului cetăţean. În momentul în care îi învăţăm să nu comunice între, să se urască, îi învăţăm că celălalt este inferior doar pentru că are o dizabilitate, este mai sărac sau are altă culoare, cum va arăta cetăţeanul de mâine?”.

Răspunsul Ministerului

Ministerul Educaţiei a început o anchetă pentru elucidarea situaţiei de la Iaşi, iar noul ministru, Monica Anisie, a declarat în timpul recentelor audieri din comisiile de specialitate ale Parlamentului că va „acorda o atenţie maximă problemelor de segregare şcolară din învăţământul preuniversitar”. Chiar dacă fenomenul segregării are o amploare îngrijorătoare în România, premisele unei acţiuni ferme în această direcţie există. În 2016, ministerul Educaţiei sub conducerea lui Mircea Dumitru a început planul de desegregare a şcolilor din România, iar programul-pilot, care ar trebui să înceapă din acest an şcolar, are în vedere trei judeţe cu probleme recunoscut în acest domeniu: Iaşi, Constanţa şi Maramureş.