Klaus Iohannis a ales o punere in scena puternica, pentru a le transmite social-democratilor ca este nu doar gata sa isi joace suspendarea, ci chiar si-o doreste. Nu a tinut un discurs de la Cotroceni, cu insemnele prezidentiale in spate, ci l-a asumat politic, mergand in mijlocul liberalilor, la un Consiliu National al partidului . Daca PSD era gata sa foloseasca acest argument al implicarii partnice, insusi presedintele a livrat munitia.Si nu cred ca a fost o eroare, ci deschiderea unui joc de sah, in care Iohannis a (de) jucat practic mutarea celuilalt.Aceasta dezbatere asupra hainei apolitice a presedintelui se poarta in Romania postdecembrista de la Ion Iliescu incoace, cu mica pauza a mandatului lui Emil Constantinescu, singurul presedinte in functie, de altfel, care nu a mai candidat pentru al doilea mandat. Inainte de vreun contracandidat, l-a invins, spune atunci Constantinescu, Securitatea.pare clar: prevede ca,. Calitatea de membru de partid este insa una tehnica, iar Constitutia nu spune nimic despre atasamentul fata de ideologia unui partid, de pilda, si nici despre cum se gestioneaza, de la Cotroceni, relatia cu un partid in numele caruia ai si primit mandatul.A spus-o insa Curtea Constitutionala, cu ocazia avizului consultativ in privinta suspendarii presedintelui Basescu, in 2008. CCR a spus atunci ca presedintelui "nu i se interzice sa pastreze legaturi cu partidul care l-a sustinut in alegeri sau cu alte partide politice".A fortat Klaus Iohannis aceasta prevedere constitutionala extinsa? In orice caz, asta i-a fost intentia, ca parte a strategiei pe care pare ca o pune in scena, de a provoca un referendum de demitere care sa aduca practic PSD-ul lui Liviu Dragnea in campanie. Iar in campanie PSD nu va infrunta numai electoratul, ci si propriii demoni si propriile lupte intestine, dar va avea parte si de o confruntare deloc confortabila intre Liviu Dragnea si Calin Popescu Tariceanu.Presedintele si echipa lui, nucleul vechi democrat-liberal si liberal, au vazut foarte bine eschivarile lui Liviu Dragnea care, contestat in partid si in coalitie si ramas cu o camarila destul de subtire, arunca zvonuri pe piata, cum a fost zilele trecute cel cu acuzatiile de inalta tradare pe care Parlamentul i le-ar pregati lui Iohannis. Un document absurd, aparut in subterane si care a avut rolul de a-i convinge pe cei carora liderul PSD le este dator cu o Ordonanta a amnistiei si gratierii ca se lucreaza la scenarii de salvare in continuare.Presedintele Klaus Iohannis a intrat in scenariul cel mai provocator. Ar fi putut sa tina acest discurs, fara incurajarile fatise pentru PNL, de la tribuna prezidentiala. Ar fi putut cobori in strada, printre oameni, cum i-a indemnat si pe liberali, si sa semneze initiativa #Farapenali in functii publice. Nu e exclus, desigur, sa o faca, de vreme ce a amintit in discursul de la PNL si despre celelalte partide de buna-credinta din opozitie si sigur s-a referit la opozitia parlamentara, USR, dar si la cea extra-parlamentara, formatiunea fondata de Dacian Ciolos.A ales insa sa isi asume fatis o alianta politica, despre care Constitutia nu spune nimic.Klaus Iohannis nu le-a vorbit, sambata, liberalilor si nici electoratului. Publicul tinta vizat de presedinte a fost social-democratul Liviu Dragnea, cel care are infinit mai multe de riscat intr-o campanie de suspendare, in conditiile in care nu ii este clar daca macar Viorica Dancila ii va sta alaturi.