Cu ajutorul inestimabil al Alinei şi al Luciei, care au răspuns prompt la apelul meu pe FB, suntem acum în măsură să vă prezentăm înjurături româneşti – not new, da’ în mod sigur improved, cel puţin din punct de vedere ortografic. (Diacritica fiind mai puţin pudică decât gramaticile canonice.)

Futu-i (mama mă-sii)

Futu-ţi…

Futu-te-n...

Futu-vă… / Futu-vă-n…

Fute-m-aş… – inversiune de la condiţionalul m-aş fute.

Băga-mi-aş… – inversiune de la condiţionalul mi-aş băga.

Băga-ţi-aş (sârmă-n nas, desigur) – inversiune de la condiţionalul ţi-aş băga.

Băga-ţi-ai – inversiune de la condiţionalul ţi-ai băga.

Băgaţi-vă – inversiune de la vă băgaţi.

Bagă-ţi. – O să-mi bag.

Băgaţi. – O să băgăm.

Bagă-ţi-o. – O să mi-o bag.

Băgaţi-o. – O s-o băgăm.

Suge-mi-ai – inversiune de la condiţionalul mi-ai suge.

Suge-mi-o – imperativ cu două complemente (suge mie/mi- pe ea/-o)

Să mi-o sugi/sugă – conjunctiv cu două complemente, ca mai sus.

Sugeţi – O să sugem.

Suge-ţi – O să-mi sug.

Linge-mi-ai – inversiune de la condiţionalul mi-ai linge.

Linge-m-ai – inversiune de la condiţionalul m-ai linge.

Linge-te-aş – inversiune de la condiţionalul te-aş linge.

Linge-ţi-aş – inversiune de la condiţionalul ţi-aş linge.

Linge-ţi! – O să-mi ling.

Lingeţi! – O să lingem.

Mânca-mi-ai – inversiune de la condiţionalul mi-ai mânca.

Mânca-te-aş – inversiune de la condiţionalul te-aş mânca.

Mânca-ţi-aş (cu varianta mânca-ţ-aş) – inversiune de la condiţionalul ţi-aş mânca.

Căca-m-aş (în nasul tău, evident) – inversiune de la condiţionalul m-aş căca.

Să ţi-o trag – conjunctiv cu două pronume: să trag ţie/ţi- pe ea/-o.

I-aş trage-o – condiţional cu două pronume ei/îi/i- aş trage pe ea/-o.

Trage-ţi! – O să-mi trag.

Trageţi! – O să tragem.

De-a-n pulea.

Muie (nu mue, da?)

Coaie (nu coae!).

De dat, daţi într-un cuvânt. Doar dacă nu vreţi să-i ziceţi dă-ţi singur (ce poate, mă rog). Adică dacă nu-i ziceţi să-şi dea singur.

Da-ţi-aş (orice-aveţi a da) – inversiune de la condiţionalul ţi-aş da. (De-aş putea.)

A lua, indiferent ce, pe unde, cum şi la ce luaţi, se conjugă după cum urmează: iau, iei, ia, luăm, luaţi, iau.

Lua-ţi-aş (orice, oricum doriţi a lua) – inversiune de la condiţionalul ţi-aş lua.

Labagii, labagiii.

Şi mai urmează.

Etichete: Nelinişti ortografice