(Foto: Inquam Photos / Diana Baciu)

Cele patru tone de pasarelă care s-au prăbușit astăzi pe calea ferată lângă gara Ploiești Vest ne arată partea de Românie ruginită, în care nu s-a mai băgat niciun leu din anii 70-80.

În fața unei catastrofe nu foarte greu de imaginat - dacă structura de fier ar fi căzut pe un tren de călători - reprezentanții locali și cei de la căile ferate își fac cruce și se miră că Dumnezeu ne iubește/ că am avut noroc/ că am trecut pe lângă un mare păcat.

Dar câte pasarele cu potențial de ucigaș în masă atârnă de un fir de noroc deasupra șoselelor și căilor ferate din România? Le evaluează sau controlează cineva măcar o dată la câțiva ani ca să le stabilească gradul de uzură? Care este procedura în cazul structurilor care nu țin de CFR (Infrastructură în acest caz) dar care trec „pe deasupra” noastră și pun în pericol oameni?

În județul Prahova al clanului Cosma, care se luptă azi cu DNA-ul, pasarelele care susțin conductele de apă caldă ale regiei din oraș sunt vechi și necontrolate de 40 de ani. Într-o viitoare anchetă penală deschisă în urma acestui incident, ar trebui luați la întrebări toți șefii regiei de căldură din Ploiești care au fost după 90 la conducere, probabil în toate cazurile numiți politic.

12.500 de minute au întârziat trenurile în 2017 din cauza problemelor de la CFR Infrastructură, spunea fostul ministru de la Transporturi din cabinetul Tudose. La fiecare incident ca cel de astăzi, este obligatoriu să ne uităm cu atenție la investițiile făcute în ultimele decenii în calea ferată, șosele, autostrăzi, spitale și școli. Cele construite de comuniști au ieșit din termenul de garanție, fotografiile cu pereții care stau să cadă prin spitalele din țară devin virale.

Deși sunt prin rotație din 1990 la putere, azi cei de la vârf generalizează și își extrag răspunderea pe care ar trebui să și-o asume prin formulări impersonale - nu s-a dorit, nu s-a înțeles, nu s-a făcut, s-a furat mult, a fost multă incompetență. O nouă sintagmă care obsedează clasa politică este s-a vehiculat în spațiul public. O coroniță de cuvinte care arată fuga totală de responsabilitate a celor care pretind că ne conduc și clamează asta numai atunci când le convine. S-a / s-au vehiculat în spațiul public are și subiect, și predicat, are personaje, actori, acțiuni. În cazul scandalului DNA Ploiești, formularea este foarte simplă: niște oameni politici din tată-n fiu și fiică, unii condamnați anterior la închisoare cu executare pentru corupție, aflați la ultimele termene în justiție pentru alte fapte, au prezentat niște înregistrări despre care nimeni nu a stabilit că sunt autentice, la posturile de televiziune deținute de doi oameni de afaceri cu dosare penale, unul din ei condamnat definitiv, unul fugit din țară. Acestea sunt faptele, iar CSM a început, prin Inspecția Judiciară, un control la DNA Ploiești.

În altă situație recentă, premierul Dăncilă făcea o referire nefericită la colegii parlamentari europeni pe care-i descria ca fiind autiști și rău-intenționați. A doua zi, în fața camerelor, doamna premier spunea că îi pare rău că s-a înțeles că i-a jignit pe cei cu autism și familiile lor. De parcă era altceva de înțeles decât ceea ce a formulat domnia sa cu cuvintele sale live, la un post de televiziune.

Îți recomandăm Cine salvează cu adevărat România

Oameni politici care au ocupat, pe rând, toate funcțiile în stat, de la aleși locali, la șefi de consilii județene, prefecți, miniștri, spun astăzi, ridicând din umeri, că nu s-a vrut.

România are o majoritate parlamentară clară, partidele PSD și ALDE ocupă toate funcțiile în administrația centrală și locală. În București, toate primăriile de sector și cea generală sunt ale social-democraților. Și totuși, având tortul, decizia, cuțitul și pâinea în mână în 2017, investițiile statului au fost la minime istorice în ultimii 20 de ani. Bucureștiul nu are parcări și nici nu pare interesat să aibă, clădirile cu risc seismic sunt un pericol public, nivelul noxelor este mortal, circulația rutieră gâtuită, la metrou se poate produce oricând o tragedie în orele aglomerate. Trăim în Bucureștiul în care nu s-a vrut.

În țară, autostrăzile stau, proiectul Iași-Târgu Mureș e doar pe hârtie, ba chiar anulat și adus la stadiul zero, iar țara riscă să piardă milioanele de euro de la UE pentru spitalele regionale. Care să fie explicația lui nu se vrea, cine va răspunde pentru că nu se vrea, pentru că nu sunt atrase fonduri europene, cine răspunde pentru miile de morți de pe șosele pentru că nu avem autostrăzi, cine își asumă responsabilitatea pentru victimele infecțiilor intraspitalicești din spitalele ruină?

Pasarela căzută peste calea ferată de la Ploiești arată rugina în care stăm și nivelul falimentar al unei clase politice fără viziune, care conduce, de aproape 30 de ani, o țară în care nu se vrea.