Det handler om at vise skræv og patter med en fremmedordbog i hånden. I ligestillingens navn skal der rystes røv. Og det hele er kunst, en installation præsenteret som feminismens fjerde bølge. Med Zetland som formidler kunne jeg for nylig læse om bølgens fortrop.

Tre unge, veluddannede kvinder med havfruehår og hvepsetalje er leveringsdygtige i fraser med strejf af påtaget intellekt, der skal tjene som alibi for let gang på den røde løber og retten til at være subjekter. Og en masse, der modsiger det.

Sådan kan de bidrage til at gøre »verden en lille smule nicere«. Og kunsten? Den er en øvelse i at erobre mænds ret til at kneppe med alt og alle uden skyldfølelse, hvad der sådan set er i orden, men ikke ligefrem nytænkning. Og så består den i at rulle alle de sten tilbage, de gamle kvinder har kæmpet for at fjerne.