- Hvor ville det være rart med en tillidsmand, der talte kollegerne op og ikke ned, skriver Mette Gjerskov i sit blogindlæg. Foto: Thomas Lekfeldt / Scanpix Denmark

BLOG: Jeg har åbenbart været håbløst naiv, når jeg forventede, at en formand for Folketinget ville være min tillidsmand. At formanden ville forklare vores vaner og skikke på Christiansborg, være fortaler for hårdtarbejdende folketingsmedlemmer og i det hele taget formidle, forklare og forsvare den seriøsitet omkring det politiske arbejde, jeg oplever hos mine kolleger. At formanden ville være med til at bygge bro mellem borgere og politikere i en tid, hvor mistro og politikerlede hærger. Men nej, i stedet graver vores formand grøfter og taler dårligt om kollegerne.

Tænk at have en tillidsmand, der taler kollegerne ned!

Sociale medier skaber dialog

Som et andet fortidslevn dundrer hun imod brugen af sociale medier i folketingssalen. Som om vores smartphones, IPad og pc’er kun kan forbindes til Facebook, og ikke til de mange tjenester, Folketinget selv udbyder elektronisk. Måtte det være tilladt at minde formanden om, at lovforslag, dagsordener, ministersvar, mails, ritzautelegrammer og nyhedssites - alle sammen helt nødvendige arbejdsredskaber – findes på vores elektronik. Og måtte det være tilladt at hævde, at sociale medier har givet både politikere og borgere en unik mulighed for dialog.

Hvad lavede folketingsmedlemmer dog i folketingssalen i de gode gamle dage, formanden ønsker sig tilbage til? Det kan jeg godt svare på: de læste avis og gennemgik stakkevis af post. Nøjagtig som i dag – nu gør vi det bare elektronisk. Og så er vi også nogle, som holder os i tæt kontakt med omverdenen med et tweet eller et opslag på Facebook – eller sågar en mail. Den slags kontakt, man ikke kunne have med borgerne i de såkaldt gode gamle dage.

Hurra for de nye muligheder. Nu behøver borgerne ikke vente uger eller måneder på, at politikerne kommer på besøg i et forsamlingshus i nærheden. Nej, nu kan de få forklaringer, svar og holdninger med det samme. Og de kan påvirke politikerne med deres egne kommentarer. På sociale medier eller mail. Er det ikke forunderligt? Og godt for demokratiet?

Det er nemt at vælge den populististiske linje

Den eneste reelle forskel på nu og så de gode gamle dage er, at dengang kunne politikere tillade sig at tage en lille lur og sågar pille næse i folketingssalen uden at nogen opdagede det. Sådan er det ikke i dag, hvor vi er konstant kameraovervåget.

Det er nemt at vælge den populistiske linje. Nemt at tale til politikerleden om ukoncentrerede folketingsmedlemmer. Men som Folketingets tillidsmand, kunne formanden have valgt at forklare, hvorfor folketingsmedlemmer – til alle tider - har siddet i folketingssalen til nogle af de lange debatter og kun lyttet med et halvt øre.

Forklaringen er simpel – hvert parti har en talsmand, og det er som udgangspunkt den eneste person fra partiet, der udtaler sig i debatten. Når et lovforslag sættes til debat i folketingssalen, er det allerede gennemtygget i samtlige partier. Ikke kun de principielle, afgørende eller kontroversielle forslag. Men ALLE forslag er blevet vendt og drejet i partierne. Det sker på gruppemøder inden debatten i folketingssalen. Det er der, partierne vejer for og imod. Det er der linjen lægges. Når vi efterfølgende sidder i folketingssalen, lytter vi efter overraskelser og huller i argumenterne. Vi bakker op om vores ordfører på sagen – og ordføreren er med garanti fuldt koncentreret om debatten. Og som til alle tider, multitasker vi andre med post og nyheder – og bemærkninger på sociale medier hist og pist.

Suk, hvor ville det være rart med en tillidsmand, der talte kollegerne op og ikke ned. En tillidsmand, der byggede broer i stedet for at grave grøfter. På alle andre arbejdspladser end Folketinget, ville en tillidsmand af den kaliber have fået sparket af kollegerne.