Evidens

»Har du nogen evidens for det?« spørges der tit, fx når jeg fremfører, at det er sundt at tage bad i lind havresuppe, eller at næsefedt er godt for en smuk og glansfuld pels. Hermed menes, om jeg kan bevise det eller har noget videnskabeligt belæg eller dokumentation for det. Så hvorfor ikke bare sige det: »Har du noget bevis eller belæg for det?« I stedet for at pølsesnakke

Evidens betød oprindeligt det umiddelbart indlysende, men det betyder ALDRIG bevis. Ordet bruges nemlig oftest inden for ikke-eksakte videnskaber, hvor der ikke findes beviser som sådan.

Vær nu kort & cool: Brug de rigtige ord de rigtige steder, og overvej, næste gang du skal lige til at skrive evidens, om det nu er det, du mener, og IKKE BELÆG, DOKUMENTATION, SKØN, ERFARING, eller AKTUELT BEDSTE VIDEN.

Historik

Du kan ikke, gentager: IKKE, bruge historik i betydningen historie, erfaring, baggrund eller synderegister. Hvorfor gør du det så hele tiden? Som her:

»Der er ikke nogen idé i at åbne en restaurant i Kødbyen hvis man ikke vil bruge den autenticitet og historik, der er«.

Hvorfor skriver du ikke bare historie, når det nu er historie, der er tale om?

Et ordbogsopslag ville vise, at historik betyder læren om den historiske videnskab eller kort oversigt over et hændelsesforløb.

Diskurs

Spørg dig selv, hvad du gerne vil sige, før du falder for fristelsen til at bruge ordet diskurs. Er det ikke noget så enkelt som frase, ord, debat, sprogbrug eller simpelthen diskussion, du har brug for?

Diskurs er et fagligt og meget specifik begreb, der har sneget sig ud fra sin akademiske fold for at blive offer for systematisk og lemfældig misbrug. Som fx her:

»...endte vi blot med at være tilskuere [sic] til en ubehøvlet diskurs fra nogle irriterende, uvidende unger.«

Diskurs-begrebet huserer i lingvistikken, hvor det betegner en sproglig enhed bestående af flere sætninger. Og det huserer inden for sociologien, hvor det henviser til den sociale ramme inden for et fællesskab, der definerer, hvordan et emne diskuteres

Italesætte

Ordet Italesætte tilhører Foucaults diskursanalyse, og du har mageløst sjældent brug for det, hvis overhovedet. De 55.000+ hits, jeg får på ordet ved en Google-søgning, er næsten alle eksempler på forkert brug.

»Derfor skal forældrene i langt højere grad på banen, italesætte de unges pengeforbrug og konfrontere dem, så snart der er tegn på problemer.«

Forklare de unge problemet med deres pengeforbrug?

»Arbejdsgiverne skal italesætte deres behov, så vi studerende ved, hvad der forventes af os.«

Gøre rede for? Forklare? Eksplicitere?

Godt råd: Lad være at bruge det ord, med mindre du mener, at intet andet ord er helt så præcist. Ellers ser du dum ud.

Gennemkneppede klichéer:

Har du fravalgt alt det gode, fordi du er doven og ligeglad, eller har du sat dig for at irritere flest mulige mennesker med dine fantasiløse klichéer? Det skulle man tro, hvis du insisterer på at SLÅ EN STREG I SANDET, HOLDE KORTENE TÆT IND TIL KROPPEN og se noget i BAGKLOGSKABENS ULIDELIGT KLARE LYS, altid parat til at prøve kræfter med selvdøde sportsmetaforer - de må for enhver pris dø nu, hverken på den KORTE eller DEN LANGE BANE, bare nu.

Hvis du SPILLER BOLDEN OP eller SPARKER DEN TIL HJØRNE eller opfordrer nogen til at KOMME IND I KAMPEN, er du irriterende. Det skal være slut med at have FØRERTRØJEN PÅ og SÆTTE BARREN HØJT, og hvis du er overrasket, er du så ikke sød at lade være med at sige, at den SÅ DU IKKE KOMME? Det siger alle de andre, der ikke gider tænke sig om, nemlig også. Med stor fare for at kede eller spidse ører til døde.

Lad for guds skyld være med at kalde noget, der ikke indebærer transport af tandbørste over mindst 100 km, en FANTASTISK REJSE. Det hedder OPLEVELSE. Ikke REJSE.

Sig aldrig, at du SØGER NYE UDFORDRINGER, for alle ved, at det betyder, at du er blevet fyret. Og hold dig fra at påstå, at du kan GØRE EN FORSKEL, altid TAGER AKTION PÅ NOGET, kommer UD OVER RAMPEN og SER MULIGHEDER FREM FOR BEGRÆNSNINGER, fordi du HAR JA-HATTEN PÅ. Aldrig.

Fra Susanne Stauns »Kort & Cool - strambuks til skribent og skribente«, der udkommer fredag på Gyldendal.