Lad os starte hos Kenneth Bernard Karlsson. Han er leder af den forskergruppe på DTU, som har udviklet modellen. Og han siger til Detektor:

– Modellen kan hverken bruges til at rangere partiernes klimapolitik eller til at vurdere, hvilket parti der har den grønneste klimapolitik. Det skyldes først og fremmest, at modellen ikke medtager partiernes målsætninger; hvad partierne rent faktisk vil gøre, hvis de får regeringsmagten, eller hvad, de kan få et flertal i Folketinget med på.

Modellen er en såkaldt "tekno-økonomisk" energi- og klimamodel, som er bygget til at sammenligne effekten af konkrete klimatiltag på tværs af sektorer; i for eksempel transportsektoren, industrisektoren og landbrugssektoren.

Den kan bruges til at se på, hvilken effekt partiernes konkrete forslag vil have på klimaet inden for hver sektor. Men den kan ikke give en samlet vurdering af, hvor ambitiøse partierne er, siger Kenneth Bernard Karlsson.

– Det svarer til, at man går på slankekur, og vi så sammenligner de forskellige kost- og motionsplaner, men ikke hvor ambitiøst vægttabet skal være, siger Mikkel Simonsen, som er ph.d.-studerende på DTU og har været med til at udvikle modellen.

Derfor er de to DTU-forskere kede af den måde, modellen er blevet brugt af partier og medier.