DESTIN CRUNT

DOLIU… Este durere mare, în aceste zile, în satul Gusitei, comuna Dimitrie Cantemir, dupã ce Denisa Edliscã, o fetitã de nici 10 ani a decedat luni seara pe ulita din sat. Micuta si-a dat ultima suflare în bratele bunicii, care a mai trãit un moment asemãnãtor în urmã cu nouã ani, cu mama copilei. “Denisa a fost abandonatã de tatã la nastere, iar de la 7 luni a rãmas si fãrã mamã. O boalã necrutãtoare a luat-o de lângã mine. Amândouã au murit în bratele mele. Nu este durere mai mare pentru o mamã sã vadã cum moare copilul ei. Acum, Dumnezeu mi-a luat si nepotica pe care am iubit-o si am crescut-o ca pe propriul copil”, ne-a declarat, cu lacrimi în ochi, bunica fetitei. Deocamdatã nu se cunosc cauzele decesului, însã medicii nu exclud, judecând dupã simptome, ca micuta sã fi suferit de o malformatie congenitalã.

“Buni, stai linistitã cã Dumnezeu e mare si eu cred în El”. Acestea au fost cuvintele cu care Denisa si-a întâmpinat bunica, în momentul când acesta s-a întors de la spitalul din Husi. De nouã ani, de când si-a dus fiica la groapã, unitatea sanitarã a devenit a doua casã pentru Maria Edliscã, care urmeazã un tratament pentru depresie. Luni, când s-a întors acasã, femeia si-a gãsit nepotica albã ca varul. Fetita se simtea foarte rãu si vomita aproape încontinuu. Bunica a simtit cã ceva e în neregulã cu fetita si si-a chemat o vecinã în ajutor. La ora 14:20 aceasta a apelat prima datã numãrul unic de urgentã. Starea de sãnãtate a copilei s-a agravat însã în mod alarmant. Dupã o orã, fetita nu-si mai putea simti mâinile si abia mai tinea ochii deschisi. “Eu sunt bolnavã, vai de capul meu, abia venisem de la spital. Când m-am întors acasã am vãzut cã se simte cam rãu. Am întrebat-o ce are. Mi-a spus cã o doare capul. Sotul mi-a zis cã fata s-a simtit rãu toatã noaptea, a vomitat. Am început sã plâng, mã gândeam cã o pierd si pe ea asa cum am pierdut-o pe mama ei. Denisa mi-a zis sã stau linistitã, ca Dumnezeu e mare si crede în El. Avea un fel de arsitã. A cerut sã bea suc. I-am cumparat, dar n-a bãut. Nici de mâncat nu a mâncat nimic”, ne-a declarat bunica fetei.

“Salvarea a ajuns dupã douã ore, prea târziu pentru a mai face ceva”

Potrivit rudelor micutei, primul apel la 112 a fost dat la ora 14:20, iar salvarea a ajuns la caz abia la ora 16:10, dupã aproape douã ore. Valentina Haracu este vecina familiei Edliscã care a avut grijã de Denisa cât timp bunica fetei a fost internatã în spital. “Luni dimineatã am venit, am vãzut fetita, dupã care bunicul ei s-a dus la magazin sã-i cumpere o bananã si o parã. Era îmbrãcatã în pijamale. Când m-am întors la 11, fata avea un fel de somnolentã. Am întrebat-o dacã vrea sã o duc la spital. Mi-a zis cã nu vrea, cã ea o asteaptã pe mamaia acasã. Am lãsat-o cu bunicul ei, sã aibã grijã de ea. Când am revenit la ora 14:00, bunica ei era acasã. Ceruse sã fie externatã, parcã a avut o presimtire. În acel moment fata nu-si mai putea nici mãcar tine capul. Am sunat la salvare. De la celãlalt capãt al firului mi-au zis cã atunci când va pleca ambulanta din Husi spre Gusitei ne vor suna. Eu am plecat acasã. Fata nu a mai avut rãbdare si i-a zis bunicii sã vinã la mine. Cât am asteptat salvarea la poartã, l-am vãzut pe bunicul fetei care mergea înainte cu o sacosã, iar din spate venea bunica cu fetita în brate. La un moment dat Denisa a lesinat. Am sunat din nou la 112. Recunos cã în acel moment mi-am iesit din fire. M-au tinut aproape o orã la telefon. Îmi spuneau cã mai au putin si intrã în sat si în acelasi timp îmi ziceau cum sã-i fac eu resuscitare fetei. Am sunat la 14:20 iar salvarea a ajuns aici la 16:10. La patru fãrã ceva fata deja murise. Era în bratele bunicii ei. A dat sã o apuce dupã gât, dar i-a cãzut mânuta. Atunci mi-am dat seama cã nu se mai poate face nimic”, ne-a spus Valentina Haracu. Potrivit acesteia, Denisa nu suferea de vreo boalã gravã. “Fata nu a zãcut de la nicio boalã. O singurã datã a fost în pital, anul trecut, de la o simplã rãcealã. Dupã sase zile i-au dat drumul acasã. Acum nu era rãcitã. Pânã cu o zi înainte nu avea nimic. Luni dupã-amiazã a vomitat prima datã, apoi a mai vomitat marti dimineatã încã o datã. I-a fãcut bunicul ei de mâncare, dar nu a vrut. A cerut parã, a cerut bananã, suc, dar fãrã sã mãnânce si sã bea nimic.”

Deja-vu, dupã episodul cu mama Denisei

Pentru Maria Edliscã, este a doua oarã când o persoanã dragã îi moare în brate. În urmã cu nouã ani a trecut printr-un episod asemãnãtor, cu mama copilei. “Când a murit Loredana, fata mea, la 18 ani jumate, a murit în bratele mele. Înainte am fost cu ea la Iasi. Acolo i s-au luat analize, apoi au operat-o. Când au venit rezultatele de la Bucuresti, doctorii de la Iasi ne-au zis cã putem sã mergem oriunde cu ea, cã niciun doctor nu mai are ce sã-i facã, pentru cã are cancer la gât. Când ne-am întors la Husi, domnul doctor care a luat cazul mi-a luat banii si mi-a spus cã fata mi se îndreaptã. Mi-a spus sã revin peste o sãptãmânã. Când m-am întors, fata mi-a murit în brate.Tatãl Denisei, un tigan din Liesti care se ocupa cu fierul vechi, n-a venit niciodatã sã o vadã. A fost la nasterea ei si atunci mi-a furat banii. Ca ginere, i-am dat niste bani sã tinã la dânsul, în caz de era nevoie sã dãm la doctor. A luat banii si a plecat, iar de atunci nu l-am mai vãzut”, a mai spus bunica Denisei.

“Prima orã toti copiii au plâns, inclusiv eu”

LACRIMI…A fost tristete mare ieri, la scoala din Gusitei, acolo unde Denisa era printre cei mai apreciati elevi. Dupã aproape 24 de ore de la tragedie, învãtãtoarei Rodica Gutu nici nu-i venea sã creadã cã Denisa nu mai este. “Era un copil linistit, cu bun simt, educat, cu note bune la scoalã. Avea doar note de bine si foarte bine. Asearã m-a sunat domnul director sã mã anunte cã Denisa a murit. Am rãmas fãrã cuvinte. Era crescutã numai de bunici, care aveau grijã foarte mare de ea. Avea pachetel în fiecare zi, haine noi tot timpul. Îmi aduc aminte cã într-o zi a venit bunica ei în clasã, cu o geacã nouã, sã i-o probeze, cã i-a plãcut fetitei foarte mult. Mi-a zis cã a fãcut un efort sã cumpere acea geacã, numai ca fetita sã fie multumitã. E strigãtor la cer ce s-a întâmplat. Azi (n.r. miercuri) mi-a fost foarte greu sã tin orele. Cel putin la prima orã toti copiii plângeau, inclusiv eu. O fetitã, care am înteles cã era verisoarã cu Denisa, a cerut sã plece acasã pentru cã nu a mai putut sã stea la scoalã. Le-am spus cã probabil mamei i-a fost dor de ea si a chemat-o la dânsa. Am încercat sã le explic ce s-a întâmplat, în asa fel încât sã nu fie si mai mult afectati. E o situatie tragicã, acum nu putem decât sã ne rugãm pentru sufletelul ei”, a declarat, vãdit emotionatã, învãtãtoarea Rodica Gutu. Asearã, pânã la închiderea editiei, nicio informatie privind cauza decesului Denisei nu a fost publicatã de cãtre reprezentantii SJU Vaslui. Surse din cadrul unitãtii sanitare nu exclud faptul ca fetita sã fi suferit de o malformatie congenitalã.