Všetci študenti aktuálne zažívajú krušné časy. Aj keď sa môžu vzdelávať formou domáceho vyučovania a učitelia ich najmä elektronicky zahŕňajú úlohami, musia v domácej karanténe zvládať aj stres zo sociálnej izolácie či nemožnosti venovať sa krúžkom. Stredoškoláci z Košíc zažili v týchto dňoch ešte oveľa horšie situácie. Internát totiž bez ich vedomia vyhádzal ich súkromné veci z izieb.

Stredoškolské internáty z Košíc sa dostali pod paľbu kritiky po tom, čo svojim študentom otvorili skrinky a všetky ich osobné veci nahádzali do tašiek, kufrov a vriec. Všetky veci, pomiešané a pohádzané, skončili v internátnej klubovni, odkiaľ si ich študenti mohli v priebehu pár hodín pobrať. Krátkosť času, nelogické radenie a najmä pomiešané veci spôsobili, že si študenti vo svojich kufroch často nenašli iba svoje, ale aj cudzie veci. Na problém upozornil mestský poslanec Michal Djordjevič.

Študentka Anička portálu Noizz.sk povedala, že nikto nikoho o ničom neinformoval. „Mne ani mojim rodičom neprišiel žiaden mail ani telefonát od kompetentných. O tom, že nám veci hádzali do jednej miestnosti sme sa dozvedeli len od kamaráta, ktorého otec je vraj známy našej pani riaditeľky. On si stihol ísť pre veci, keď to bolo ok. Na ďalší deň tam šli moje spolubývajúce. Otvorili im miestnosť, kde boli tašky a v nich nahádzané všetky veci pokope. Dievčatá to odfotili a dali na internet, čo aj koluje ďalej. Večer im volal vychovávateľ, že ako si takto dovolili pošpiniť meno internátu, že to majú vymazať, že o tom nemal nik vedieť a jemu teraz vyvolávajú rodičia, čo majú ich deti s vecami,“ opísala Anička.

Ako pokračovala, kontaktovala internát, či si môže prísť pre veci. „Odpoveď bola „dnes nie, napíš mi zajtra", potom zrazu prišla správa, že si máme prísť po veci okamžite! No nie je tak jednoduché prísť okamžite, keď bývam 100 kilometrov od internátu. Na druhý deň sa ozvali, že pre veci si môžme prísť max od 9:00 do 11:00 v piatok, inak svoje veci uvidíme až po tejto mimoriadnej situácii. Ráno som teda vycestovala do Košíc. Keď som dorazila na internát, vyplnila som papiere o tom, že idem prebrať veci. Taktiež ako aj mojim spolubývajúcim vychovávateľka odomkla tzv. klubovňu. Vraj mám brať, čo je moje, ale nemám sa hrabať vo vreciach. Šaty boli pomiešané. Všetko bolo bez akejkoľvek organizácie. Zobrala som si teda svoje kufre, v ktorých mám aj oblečenie iných študentiek…,“ opísala chvíle, ktoré zažila na vlastné oči.

„Je mi ľúto, čo sa stalo, pretože porušili naše základné práva, a to, že k našim súkromným veciam sa dostanú len za našej prítomnosti, ďalej máme na internáte nahlásený prechodný pobyt, pýtam sa preto: Bolo by normálne, keby som vošla niekomu do bytu, vyhádzala mu veci zo skríň a dala všetko do nejakej miestnosti?? Podľa mňa nie,“ uzavrela študentka Anička svoju nepríjemnú skúsenosť.

Podobne na tom s informáciami bola aj študentka Viktória: „Internát nás ani našich zákonných zástupcov neinformoval žiadnou formou. Ja som sa dozvedela o tejto situácii vďaka solidarite dievčat na internáte, ktorým to dala vedieť jedna empatická vychovávateľka. Hneď som zavolala svojej pani vychovávateľke, ktorá mi povedala, že toho veľa nevie a dostali to nariadením od pani riaditeľky. Taktiež, že už niekoľko izieb zbalili do vriec, tak by bolo lepšie, keď prídem pre veci osobne. Hneď ráno som šla na internát a už od 9:00 tam stála. V tom čase tam už bola veľká skupina naštvaných študentov a rodičov. Dozvedela som sa, že nikoho dovnútra internátu nepustia a dokonca ani od nás nevezmú kufre a tašky na veci. Keď som kontaktovala moju vychovávateľku, že som pred internátom a rada by som vedela, čo je s mojimi vecami, tak na mňa zvyšovala hlas so slovami kto nás tam volal, kto to rozkrikoval, nikto o tom nemal vedieť,“ povedala hneď v úvode portálu Noizz.sk Viktória.

Následne, podobne ako v Aničkinom prípade, aj ona dostala papier, na ktorý mala napísať meno a číslo izby, aby vedeli komu baliť veci. „Tí, čo prišli neskôr okolo 10:00 ani nevedeli, že takýto papier exituje a ani sa k nemu nedostali. Údržbári postupne nosili vrecia pred dvere a kričali mená žiakov, ktorých veci priniesli. Na vlastné oči som videla, ako sa veľa vriec potrhalo a krehké veci sa rozbili. Zaobchádzanie z našimi vecami bolo nemiestne a neopatrné. Rozumiem, že im to nariadila pani riaditeľka, aj tomu, že nemali na výber a museli konať, no to ich neoprávňovalo rozkrikovať sa po rodičoch, ktorí sa len zúfalo snažili zistiť, kde sú veci alebo kde je vedenie. Vychovávatelia tiež neboli najmilší a po čase, keď vyšla riaditeľka, tak tiež len arogantne kričala načo sme prišli, veď sme o tom nemali ani vedieť. Keď sa jeden pán ozval, že telefonoval priamo s ňou, tak odišla,“ opísala nepríjemné chvíle Viktória.

„Mala som šťastie, že moje veci boli v celku a snáď aj všetky až na kladku, no našla som si veci, ktoré patrili mojej spolubývajucej. Veci nám balili do plastových čiernych mechov na odpadky, bolo to veľmi nepríjemné. Internát má pre nás byť druhým domovom, za ktorý si platíme, tak by sa k nám mali správať s úctou. Nie som jediná, ktorá tam mala aj hodnotnejšie veci, predsa som tam častejšie ako doma. Nepríde mi normálne, že to chcel internát Antona Garbana ututlať, aby sme sa to nedozvedeli. Máme právo na naše osobné veci. Zamestnanci internátu nemôžu násilne vstupovať do našich skríň, rozrezávať kladky a hrabať sa nám vo veciach bez nášho súhlasu a hlavne bez nášho vedomia. Organizácia a prístup pani riaditeľky zlyhali na plnej čiare a som sklamaná ako to prebiehalo. V poobedných hodinách prišla mestská polícia riešiť pokuty za parkovanie na zeleni a nie to, že je pred budovou internátu zhromaždená veľká skupina ľudí. K veciam som sa dostala o 12:30, pričom z domu sme odchádzali veľmi skoro. Moja mamka má cukrovku a mohla hocikedy odpadnúť, kým sme prišli domov. Celá situácia dopadla fatálne,“ dodala Viktória.

S otázkami na vypratávanie izieb a súkromných vecí študentov sme sa obrátili aj na školský internát Medická 2. Zo sekretariátu nám prišla správa, aby sme sa obrátili na tlačové oddelenie Košického samosprávneho kraja.

Ako nám z úradu odpísali, predseda Košického samosprávneho kraja vydal pokyn, na základe ktorého uložil povinnosť riaditeľom škôl a školských zariadení v zriaďovateľskej pôsobnosti Košického samosprávneho kraja, ktorí disponujú ubytovacími priestormi, zabezpečiť ich vypratanie a dezinfekciu za účelom využitia týchto priestorov vo verejnom záujme. "Vybraných bolo 10 zariadení vo všetkých regiónoch kraja vrátane turistických ubytovní, ktoré sú v správe stredných škôl, ktoré môžu pre prípad potreby slúžiť ako karanténne zariadenia. Aby nedochádzalo k stretávaniu veľkého množstva študentov, žiaci mali byť informovaní, aby si v rovnakých časoch vyzdvihli veci tí, ktorí bývajú v jednej izbe, a to na základe časového harmonogramu. Žiaci tiež mali podpísať protokol o prevzatí vecí. Pokyn bol vydaný 23. marca s tým, že internáty mali byť pripravené do 27. marca," znie stanovisko Košického samosprávneho kraja.

Ako sa v správe, ktorú Noizz.sk obdržal, ďalej uvádza, osem z desiatich školských zariadení týmto pokynom a usmerneniam porozumelo, žiaľ, na dvoch došlo k manažérskemu zlyhaniu:

"Vzniknutá situácia nás mrzí. Pre nedodržanie týchto pokynov vyvodí kraj voči konkrétnym zamestnancom aj riaditeľom zariadení pracovno-právne dôsledky. Kraj zriadil email staznosti@vucke.sk, na ktorý sa môžu obrátiť tí, ktorých veci boli poškodené, prípadne im neboli odovzdané všetky ich osobné veci. Každou sťažnosťou sa bude kraj zaoberať. Čo sa týka dôvodu, pre ktorý kraj vydal takýto pokyn, Ministerstvo vnútra SR vydalo pred dvoma týždňami príkaz na vykonanie úloh a opatrení zameraných na záchranu života, zdravia a majetku počas vyhlásenej mimoriadnej situácie na území Slovenskej republiky. V tomto príkaze určilo povinnosť samosprávnym krajom pripraviť zariadenia krajov pre karanténne umiestnenie osôb s povinnosťou karantény, ktoré nemôžu byť umiestnené do domácej karantény s termínom „ihneď“."

Rastislav Trnka pre portál Noizz.sk uviedol: „So znepokojením pozerám na fotky, ako boli pripravené veci pre študentov bývajúcich na internátoch. Mrzí nás, že na dvoch internátoch nebolo zvládnuté odovzdanie vecí bez zhromažďovania ľudí a zároveň došlo k poškodeniu osobných vecí študentov. Považujem to za manažérske zlyhanie konkrétnych osôb. Študentom na týchto dvoch internátoch sa ospravedlňujeme za komplikácie, budeme sa zaoberať každou sťažnosťou. Ak máte akékoľvek negatívne skúsenosti, prosím, napíšte nám na email, ktorý sme za týmto účelom zriadili.“​