Amiri tõi omal ajal Eestisse armastus. Praegu elab ta oma eestlannast abikaasa ja kahe lapsega – kolmas on kohe-kohe sündimas – Tartus, peab juuksuriametit ja kõneleb laitmatult eesti keelt. Temaga kohtumise üle oli väga rõõmus ka praegu Vao keskuses elav Afganistanist pärit naine, kes oli juba ammu palvetanud, et saadetaks ometi keegi, kellega pärsia keeles rääkida. Amiriga seda ta ka tegi.

Priidu Puhk, kes oma kaasaga oli kontserdile tulnud paari kilomeetri kauguselt Kiltsist, avaldas arvamust, et pagulaskeskuse elanikele peaks rohkem tööd ja tegevust pakkuma. “Aga pealetükkivad nad küll ei ole. Ei küsi raha ega viina nagu mõni kohalik,” rääkis Priidu, kes Kiltsist Vaosse tööl käib ning nõnda sealse rahvaga ka lävib. “Peaks olema abimajand, kus nad saaksid tööl käia, mitte ei oleks niisama,” pakkus ta lahendust. Mis puudutab pagulaste integratsiooni, siis sellesse tal usku ei ole. “Võta või Narva linn. Või Lasnamäe. Seal on oma kogukonnad, mis ei ole Eestisse integreerunud, kuidas siis nüüd nendega,” arutles mees. “Kuid külaelu nad ei sega, pood saab ju käivet ning pealegi ei teadnud enne Eestis keegi midagi Vao külast.”

Pensionär Elle Kaljulaid, kes üle 40 aasta Vaos elanud ja eile samuti kontserti kuulama tuli, ütles, et ka temal pole pagulaskeskuse inimeste vastu midagi. “Minu majas elab neid mitu peret. Ütlevad mulle alati eesti keeles tere. Rohkem nendega rääkida ei saa, sest ma inglise keelt ei oska. Aga kui vaja, siis näitame kätega,” rääkis memm.

Vao varjupaigataotlejate majutuskeskuse juht Jana Selesneva, kes nii külarahva kui võõramaalaste seas ringi liikus, kõneles, et kui ilm lubab, siis võiks selliseid vabaõhuüritusi teha rohkemgi, ja oli rõõmus erinevate Rakvere kirikute vabatahtlike üle, kes eilsel ettevõtmisel muusikaprogammi, lastega tegelemist, pannkoogiküpsetamist ja riiete jagamist korraldasid.

“Ka meie oleme väga rahul, kui inimesed jäid rahule,” märkis peaasjaajaja Laura Herm.

Praeguse seisuga on Vaos kohalikke elanikke 322, pagulaskeskuses 72. “Praegu on paljud ka tööl, meie majast käiakse tööle Hagarisse, Baltic Log Cabinsisse, E-Betoonelementi, Tallinna pesumajja ja ka siiasamasse Pandivere pansionisse,” loetles Jana Selesneva.

Mis puutub Facebookis ringlevasse Vao kahe maja võrdlusesse – korraliku fassaadiga pagulaskeskus ning kõrval asuv kortermaja, millel krohv praguneb – ja tõstatatud küsimusse selle kohta, kuidas riik hoolib “neist” ja mitte “meist”, siis ütles Jana Selesneva, kelle korter asub samuti sama küla remontimata fassaadiga korterelamus, järgmist: “Keskus on ühiselamu, kus on lihtsad toad, mis inimestele ajutiseks koduks, aga korrusmajade korterid on inimestele päriskoduks – kes peaks meie eest need korda tegema? Me ei suuda oma maja rahvast kokku võtta isegi selleks, et teha ühistut.”

Süüriast Eestisse

Foto: FOTO: Marianne Loorents