de Dan Tapalaga

Miercuri, 16 august 2017, 15:34

14298 de afisari

Aproape ca nu mai conteaza daca e sfasit de saptamana sau zi obisnuita. Aglomeratia arata la fel si va creste constant. Am facut doar in ultimele doua saptamani mai bine de 2000 de km prin tara cu masina, cu treburi sau intr-o mica vacanta. Din Bucuresti ai doua variante sa ajungi in Ardeal: pe Brasov sau pe Valea Oltului. Ruta pe Brasov o taiem din start de pe lista din cauza Vaii Prahovei, cu mult prea multe puncte de strangulare, arhicunoscute: Comarnic, Sinaia, Bucegi, Azuga, Predeal, unde se pierde mult. Nici drumul de la Brasov la Sibiu nu mai face fata, si acolo se formeaza cozi kilometrice in sate sau la cele cateva treceri la nivel.Pe cealalta ruta se circula in coloana de la Pitesti incolo, dupa iesirea pe A1. Orice accident in trafic genereaza noi blocaje si cozi nesfarsite, in lipsa alternativelor. Pe aceste rute, pana la intrarea pe autostrada, am scos de fiecare data o medie orara calculata pe bord intre 42 si 48 de km/pe ora. Putin mai mult decat o sareta cu doi cai buni. De cand merg catre Sibiu, n-am vazut in viata mea o coada mai mare la sensul giratoriu de dupa Talmaciu, unde drumul spre Sibiu se bifurca spre Brasov. In spatele sensulului, intr-una din zilele trecute, in plina minivacanta, sirul de masini se intindea peste 20 de km, pana incolo pe Valea Oltului.Pe astfel de drumuri, accidentele grave, cu mai multi morti si raniti, au devenit rutina. Scosi din minti, soferii lasa prudenta la o parte, se aventureaza in depasiri riscante, conduc agresiv. Super-aglomerarea soselelor naste noi surse de stres in trafic. Adaugati la asta poluarea cu noxe si fonica a oraselor si satelor imbacsite de masini care abia se tarasc.Un turist strain venit in Romania in vacanta nu se va mai aventura aici a doua oara. Eram la Sibiu acum o saptamana, la intalnirea sasilor. Cu totii se plangeau de traficul infernal din tara. Un organist celebru, asteptat sa tina un concert in Biserica Evanghelica, n-a mai ajuns din cauza unui accident produs in apropiere de Sighisoara, care era sa-l coste viata.Situatia nu poate continua asa. Nu vreau sa ma gandesc ce inseamna aceste drumuri infernale pentru transportatori, pentru comercianti si in general pentru oricine are de mutat marfuri sau prestat servicii de colo-colo prin tara. Economia pierde bani si potentiale investitii amanate din cauza infrastructurii deficitare, afacerile pierd enorm de mult timp care se masoara tot in bani. In treacat fie spus, autostrazile ofera o sansa zonelor izolate. In cazul Harghita-Covasna, de pilda, sunt tot mai convins ca o autostrada care sa treaca pe acolo va diminua considerabil bolboroseala nationalista care se tot amplifica in zona si nu duce la nimic bun.Dincolo de toate, am ajuns rusinea Europei la capitolul autostrazi. Pana si bulgarii ne-au intrecut, mai au putin si turistii romani vor traversa Bulgaria pana in Grecia pe autostrada. Cunosc deja multi care prefera sa-si petreaca vacantele la vecinii din sud profitand de infrastructura lor rutiera mai buna decat a noastra. Dupa aproape trei decenii de la iesirea din comunism, Romania tot nu are o autostrada care sa lege portul Constanta de vestul tarii si care sa lege Bucurestiul de orasele mari din Ardeal, tot mai dezvoltate economic. Cand Transilvania se va lega de vestul Europei prin terminarea tronsoanelor de autostrada, decuplarea economica de sud se va accelera si mai mult.Din toate aceste motive si din altele care probabil mi-au scapat din vedere, constructia de autostrazi ar trebui sa devina proritate nationala. Nu sunt cuvinte mari, am ajuns pur si simplu intr-o situatie disperata si ea reclama masuri exceptionale. Cine nu intelege asta, condamna Romania la subdezvoltare si isi bate joc zilnic de cetatenii ei, obligati sa faca un drum de doua-trei ore in jumatate de zi.Orice guvern care intelege acest lucru si va concentra resursele financiare pe finalizarea acestui proiect vital va castiga mult in increderea si simpatia publicului. Putem fara stadion in Alexandria, putem fara o tona de investitii una mai inutila decat alta si care profita doar unor grupuri mici de cetateni, dar nu mai putem fara modernizarea infrastructurii rutiere. Putina prioritizare a investitiilor, si asa reduse la jumatate, n-ar strica, dar cine taie bani de la autostrazi comite in zilele noastre o crima.Ne deplasam tot mai greu dintr-un punct in altul, ne miscam cu viteze comparabile cu epocile de dinaintea automobilului. Traim deja intr-o tara infundata, o tara tinuta in locde coruptia, prostia sau indolenta conducatorilor ei. E nevoie doar de putina bunavointa si empatie fata de propriul tau popor sa intelegi ca nu mai poate avansa, la propriu. Romania s-a infundat. Macar la capitolul asta putem recupera ceva cu putin efort, daca pariul cu educatia si sanatatea l-am pierdut pe termen lung.Cred ca toti cei aflati acum in vacanta pe meleagurile patriei pot adauga ceva din propria experienta la cele descrise mai sus.Mai multi cititori se declara suparati ca am lasat Moldova in planul doi. Nu este asa, am spus despre constructia de autostrazi ca trebuie sa devina prioritate nationala, nu una anume, si ca e inadmisibil sa nu avem portul Constanta legat de vestul tarii. Asta e o realitate dureroasa. N-am spus ca in Moldova n-ar trebui modernizata infrastructura, dimpotriva, am pledat pentru autostrazi in general ca solutie pentru a scoate zonele mai defavorizate din izolare.