Niciodată nu este prea târziu ca să faci ce-ţi doreşti în viaţă. Este lecţia pe care o transmite Andrei Tiberiu Dobai, un român care are 51 de ani şi vrea să devină căpitanul unui avion de linie. Anul trecut a obţinut licenţa de pilot, după o viaţă în care a avut nemumărate meserii. Însă întotdeauna şi-a dorit să zboare.

Reporterii Digi24 au urcat alături de Andrei Tiberiu Dobai în cockpitul unui Boeing 737. Într-un simulator de zbor, căci altfel nu aveam voie în cabina piloţilor. A încercat să ne transmită senzaţiile pe care le trăieşte, când este la manşa unui avion de linie. A visat momentul, jumătate de secol.

Povestea lui Andrei începe înainte de Revoluţie, când a fugit din ţară. A riscat tot, pentru o viaţă mai bună. Avea 21 de ani.

„În 1988, m-or prins la graniță, bineînțeles m-au bătut bine, m-au închis, dar a doua oară am reușit, am înotat 8 kilometri pe Mureș în jos”, spune Andrei Tiberiu Dobai, pilot .

Primul popas a fost Budapesta. A supravieţuit timp de două luni, din picturile pe care le realiza. Îşi vindea operele în stradă. Apoi s-a mutat în Austria, unde s-a şi stabilit.

„Am început de la muncitor simplu în fabrică, fast-food, după aia am făcut nişte cursuri, am scris programe pentru maşini industriale. Am lucrat, am fost director de producţie la o firmă. Am fost şi şofer, am fost şi în NATO prin armata austriacă şi am operat în teatrele de criză din Bosnia şi Kosovo”, povestește Andrei Tiberiu Dobai, pilot.

În două decenii a reuşit să strângă banii necesari pentru a-şi urma visul din copilărie. S-a înscris la şcoala de piloţi.

„Aveam doar colegi de 18 -19-20 de ani. Deci ok, nu eram în zona mea de confort, din cauza vârstei, dar lipsit de modestie spun că am luat toate examenele din prima şi am avut colegi de 18 -19 ani care au picat la examene”, spune Andrei Tiberiu Dobai, pilot.

A continuat să muncească pentru a-şi putea plăti cursurile: 110.000 de euro la o Academie din Austria.

„Învăţam cu voce tare şi mă înregistram cu un reportofon. Când mergeam la lucru, în perioada aia eram şofer. Conduceam câte zece ore, dădeam drumul la telefon şi mă scaultam. Şi mă reascultam, până îmi intra în minte”, afirmă Andrei Tiberiu Dobai, pilot.

Andrei recunoaşte că a avut momente când a vrut să renunţe.

„După două luni după ce am început şcoala, m-am speriat în ce m-am băgat, cred că aş fi renunţat dacă nu aş fi dat deja un avans de nu stiu cate zeci de mii de euro”, precizează Andrei Tiberiu Dobai, pilot.

A durat nouă ani până a reuşit să îşi obţină toate licenţele necesare pentru putea pilota un avion de linie. Peste 100 de CV-uri a trimis, până când a fost angajat. Are deja 800 de ore de zbor şi o mulţime de amintiri.

„Era furtună, erau turbulențe foarte mari. Ne-am învârtit în aer 45 de minute până a trecut furtuna şi apoi am venit la aterizare. Nu s-a întâmplat nimic. În schimb, un pasager a leșinat de frică. Nu m-am speriat, eram la început, m-am bazat mult pe căpitan, de fapt”, mărturisește Andrei Tiberiu Dobai.

Acum, la 51 de ani, Tibi se pregăteşte să avanseze în carieră. Vrea să devină căpitan.

„Mi-am propus, decât sa ajung la 60-65 de ani și să mă gândesc: mă, puteam să încerc și nu am încercat și să îmi pară rău, am zis că mai bine încerc și dacă nu reușesc, dar măcar știu că am âncercat”, spune Andrei Tiberiu Dobai, pilot.