Un reporter l-a întrebat pe L. Dragnea, într-o pauză a Congresului PSD la care și-a adus madmuzeaua sfertseculară, cum era în armată, ca soldat în termen. L. Dragnea a răspuns că mai sărea câteodată gardul unității. „Ca să vă duceți la cinema?”, încearcă o ipoteză jurnalistul.

L. Dragnea i-a aruncat vag disprețuitor pe sub mustață, cu microrânjetul lui de carnivor ostenit: „Care cinema, domle? Eu mă duceam la fete, nu la cinema”.

Adică, nu carecumva să se înțeleagă că marele om ar fi fost un visător cu ochii deschiși, un zânatic, iubind mai mult imaginile de pe ecran decât lumea din jur, un Toma Credincios, care crede ce vede, fără să pipăie. Sau, mai scurt și „mai pă natural, așa”, un futevânt.

L. Dragnea ne asigură că se ducea să facă sex în serie cu mai multe persoane feminine tinere, ca un tip tare și pragmatic ce este, garanție a politicii gangsterești pe care o practică în prezent. Nu i-a trecut vreodată prin cap că se putea face și altceva cu o fată, nu cu mai multe de-odată, de pildă să mergi cu ea la cinema…

Și totuși, L. Dragnea este astăzi producător de cinema. Produce filme de serie B, C, D, E și câte litere mai e, pentru uzul și abuzul debililor mintal.

Scurt-metrajul „Cei 4 veniți să-mi ia gâții, care se mai și uitau chiorâș” se dovedește a fi fost o introducere la blockbusterul „Lovitura de Ștat”, coprodus de Dragnea Studios Unlimited și Ministerul de Interne. Nu întâmplătoare a fost alegerea numelui hotelului unde s-ar fi fost cazat cvartetul ucigaș: Athénée Palace, nu Hilton. Pentru cei săriți azi de 50 de ani, barul de la Athénée Palace era, înainte de `89, în literatura şi filmele securisto-miliţiste, locul predilect de întâlnire al spionilor sosiţi din Vest să facă rău României Socialiste.

După Asasinat, Lovitura de Ștat.

De ștat, nu de stat, căci, așa cum ne informează L. Dragnea, cei 100.000 de români, manifestanți pașnici în Piața Victoriei, au fost finanțați „din extern”, ca să vină la miting. Cu cât? Păi, știm din februarie 2017, de la OUG 13, „50 de lei de copil, 30 de lei de câine”.

De ce au fost puși pe ștatul de plată? Ca să-și strige revolta și dorul de țara care le-a fost furată? Nici vorbă, ci ca să dea o lovitură de ștat.

Îndată ce a zis asta L. Dragnea, Jandarmeria Română a început să lăcrimeze penal la DIICOT că așa e. Că niște zeci de inși înarmați cu peturi, pietre și garduri puteau să ocupe clădirea goală a Guvernului ca s-o dea jos pe Dăncilă plecată în concediu și să ocupe țara, cățărându-se pe birouri și înjurând pe telefoanele scurte.

Domle, ca să dai o lovitură de stat în condițiile astea, care i-ar face să se gândească de două ori pe Lenin, Hitler, Castro, Franco, Pinochet sau Gaddafi, trebuie să fii plătit zdravăn, ce 50 de lei, aici e vorba de milioane de dolari. Și asta, în caz că n-au făcut chetă diasporenii, îl ține punga doar pe „un domn foarte celebru în lume” despre care L. Dragnea spunea că i-a finanțat pe cei 4 gâzi ai săi. Totul se leagă.

„Lovitura de Ștat” cred că se impune ca propunerea României, cu mari șanse de triumf, la nou înființata categorie a premiilor Oscar, Duda de Aur.

P.S.

Republicanii pot obiecta că în limba română există stat de plată, nu ștat. Așa e, dar mi-am îngăduit și eu să-l folosesc, de vreme ce în manualele școlare pesediste 12 este mai mare decât 16.