Se cade, ca atunci cand Presedintele CCR voteaza decizii, sa inteleaga bine ce voteaza si sa nu se comporte ca un somnambul trezit din somn in mod brusc.

i) A fi Presedinte al Curtii Constitutionale inseamna, in primul rand, a fi primul responsabil cu buna functionare a acestei autoritati care trebuie sa garanteze suprematia Constitutiei, iar nu a fi primul care vorbeste (luandu-l gura pe dinainte) despre „abordarea politica” din cauza careia, la o speta, judecatorii Curtii, dupa 3 amanari (!) nu reuseau sa ajunga la o decizie:

„S-a amânat pentru 4 aprilie pentru că nu am reuşit să ajungem la o soluţie. E nevoie de mai mult studiu. S-au avansat până acum mai multe soluţii, care niciuna dintre ele nu întrunea o majoritate decizională. Acum, ne-am cam apropiat de două variante. E cea mai grea soluţie pe care am avut-o de dat până acum, pentru că problemele sunt mai ales de apreciere politică”, a precizat Dorneanu. (sursa )

Era vorba, daca ati uitat, de Decizia 304/2017, care il viza exclusiv pe Liviu Dragnea, condamnat penal, care era impiedicat de legea 90/2001 sa devina Premier.

ii) A fi Presedintele Curtii implica in cel mai inalt mod respectarea independentei Justitiei, iar nu a face afirmatii de o gravitate fara precedent, prin care, asa cum a constatat CSM in unanimitate, a fost afectata independenta Justitiei. Valer Dorneanu este singurul presedinte al Curtii care, din 1992 incoace, a afectat, prin declaratiile sale, independenta Justitiei. Evident, acele declaratii revoltatoare se refereau (coincidenta?) tot la condamnatul penal Liviu Dragnea, caruia Presedintele Curtii, iesind din neutralitatea la care il obliga legea 47/1992, ii lua public apararea impotriva acuzatiilor aduse de DNA:

„Preşedintele CCR a spus că dosarul în care sunt implicaţi Liviu Dragnea şi fosta sa soţie, Bombonica Prodana, a fost instrumentat de către DNA drept urmare a calităţii celor implicaţi. „Aşa a fost calificat, ca dosar de corupţie. Acolo era un abuz ceva cu angajarea unei persoane… a angajat nişte persoane la ea, deşi n-ar fi lucrat. Păi asta e corupţie? Asta e abuz în serviciu! E instrumentat de DNA ca urmare a calităţii persoanelor implicate în dosar, nu ca urmare a faptului că s-ar fi încadrat exact în corupţie” (sursa, cu video )

iii) A fi Presedintele Curtii inseamna a da dovada de „colaborare loiala” cu alte institutii ale statului roman, bunaoara cu Ministerul de Externe. Aceasta „colaborare loiala” nu trebuie folosita ca maciuca impotriva procurorului sef al DNA pe care Curtea il obliga sa se prezinte in fata unei comisii de „ancheta parlamentara” (Decizia 611/2017), ci ii este opozabila si Presedintelui Curtii, care ar trebui sa tina seama de recomandarile Ministerului de Externe si sa nu faca vizite neavenite in Rusia, la conferinte unde participa si reprezentanti ai unor state separatiste („Osetia de Sud” si „Abhazia”) nerecunoscute de nimeni in afara Rusiei.

Lumina a venit multa vreme de la Rasarit, insa e bine de stiut ca intre timp a venit si Revolutia din 1989 si aderararea Romaniei la NATO si UE, cu obligatiile de rigoare chiar si pentru un Presedinte de Curte, care dadea asigurari jurnalistilor s-a schimbat si acum gandeste altfel in raport cu vremurile apuse in care ridica in slavi, in articole rusinoase, pe dictatorul Nicolae Ceausescu si Partidul Comunist Roman, scriind ca:

„Partidul (Comunist Român – n.r.) nostru a acordat și acordă o atenție deosebită dezvoltării democrației socialiste, considerând-o ca o latură esențială a construcției socialiste. În acest sens, tovarășul Nicolae -Ceaușescu sublinia că «democrația socialistă constituie nu numai o parte inseparabilă a socialismului, ci și o necesitate obiectivă pentru făurirea cu succes a noii orânduiri sociale»“ (sursa)

iv) In fine, a fi Presedintele Curtii inseamna a fi primul care se supune Deciziilor Curtii, odata ce acestea sunt adoptate, motivate si publicate in Monitorul Oficial. Caci legea fundamentala nu a prevazut nicaieri ca Presedintele Curtii Constitutionale este un fel de Papa infailibil si ca el nu se poate simti vizat de obligativitatea „erga omnes” pe care Curtea mereu o invoca. Cata vreme este inca om si nu a trecut la cele vesnice, comparand in fata Dreptului Judecator, Valer Dorneanu este el insusi obligat sa respecte deciziile Curtii, mai ales cand le-a votat.

***

De aceea voi demonta, scurt, cele 5 minciuni grave inserate in precizarile din seara zilei de 5 iunie 2018 cu privire la mandatul expirat al judecatorului Petre Lazaroiu.

https://www.ccr.ro/noutati/precizri-309

In precizarile din 5 iunie, Valer Dorneanu afirma:

„Cu privire la numirea domnului judecător Petre Lăzăroiu. Domnia sa a fost numit de Președintele României (atunci, domnul Traian Băsescu), în temeiul art.142 alin.(3) din Constituție și al art.68 alin.(3) din Legea nr.47/1992, pe o perioadă de 9 ani, care expiră în anul 2019. Anterior, domnul Petre Lăzăroiu a mai exercitat această funcție în perioada 16.09.2008 – 8.06.2010, pe un rest de mandat al fostului judecător Petre Ninosu, care decedase. Prevederile art.68 alin.(3) la care ne-am referit stabilesc că, în cazul în care perioada pentru care a fost numit noul judecător este mai mică de 3 ani (cum este cazul în speță), acesta va putea fi numit, la reînnoirea Curții Constituționale, pentru un mandat complet de 9 ani. Acest text este în vigoare și se bucură în continuare de prezumția de constituționalitate. O prezumtivă (dar nerealistă) schimbare a statutului său n-ar putea avea consecințe decât pe viitor și n-ar afecta deciziile pronunțate anterior de Curte […] Cu privire la invocarea, cu scopul delegitimării mandatului domnului judecător Petre Lăzăroiu, a Deciziei Curții Constituționale nr.136 din 20 martie 2018, publicată în Monitorul Oficial al României, Partea I, nr.383 din 04.05.2018, menționez că aceasta privește o lege de modificare și completare a Legii nr.47/1992 privind organizarea și funcționarea Curții Constituționale, nepromulgată și declarată neconstituțională și care, în prezent, se află în procedura parlamentară de reexaminare. În plus, aceasta se referă la alte circumstanțe decât cele specifice mandatului domnului judecător Petre Lăzăroiu.

1. Prima minciuna, substantiala. “Acest text este în vigoare și se bucură în continuare de prezumția de constituționalitate”.

Decizia 136/2018 a scris negru pe alb ca articolul 68 alin 3 din legea 1992 este neconstitutional. Astfel, i-a fost infranta prezumtia de constitutionalitate:

„Mai mult, acesta are obligaţia de a elimina din dreptul pozitiv soluţia legislativă constatată ca fiind neconstituţională, precum cea care se regăseşte în actualul art. 68 alin. (3) din Legea nr. 47/1992, republicată”.

Termenul „actualul” arata clar ca este vorba despre articolul care era in vigoare la momentul deciziei Curtii. Or, Decizia 136/2018 i-a infrant prezumtia de constitutionalitate si l-a scos din legislatia in vigoare (voi arata mai jos cum).

2. A doua minciuna, procedurala: „aceasta [lege] privește o lege de modificare și completare a Legii nr.47/1992 privind organizarea și funcționarea Curții Constituționale, nepromulgată și declarată neconstituțională și care, în prezent, se află în procedura parlamentară de reexaminare”.

Da, Curtea a examinat o lege care este inca in stadiul de proiect votat si nepromulgat (PLX 147/2017: http://www.cdep.ro/pls/proiecte/upl_pck.proiect?cam=2&idp=16212 )

Insa Curtea insasi nu s-a limitat a controla a priori doar prevederile din proiect (inca nepromulgate), ci si-a extins controlul si asupra articolului 68 alin 3 aflat in vigoare.

E un tip de control pe care Curtea nu l-a efectuat pentru prima data in Decizia 136/2018, ci de mai multe ori in trecut. Astfel:

„Decizia Curții Constituționale nr. 1.257 din 7 octombrie 2009, pronunțată într-un control a priori [asadar, ca in situatia de fata – n.mea, Cetatean], a constatat neconstituționalitatea unei legi de aprobare a ordonanței de urgență. O atare decizie “consacră o interferență între controlul a priori și cel a posteriori de constituționalitate, în sensul că, în cadrul controlului a priori de constituționalitate, s-a declarat că fiind neconstituțională o soluție legislativă cuprinsă într-un act normativ în vigoare [ca in situatia de fata, n.mea, Cetatean]. O atare soluție este justificată de imperativul ca în dreptul pozitiv să nu existe sau să nu rămână în vigoare acte juridice vădit neconstituționale, Curtea neputând rămâne în pasivitate până când Parlamentul în mod ipotetic ar fi respins ordonanța de urgență în cauză”.

Acelasi tip de control, numit de Curte „o interferenta intre controlul a priori si a posteriori” a fost facut in Decizia 1640/2009, prin care se intarea si se mentina solutia dintr-o decizie anterioara:

„În consecință, Curtea reține că Decizia nr. 1.039 din 9 iulie 2009 consacră o interferență între controlul a priori și cel a posteriori de constituționalitate, în sensul că, în cadrul controlului a priori de constituționalitate, s-a declarat ca fiind neconstituțională o soluție legislativă cuprinsă într-un act normativ în vigoare. O atare soluție este justificată de imperativul ca în dreptul pozitiv să nu existe sau să nu rămână în vigoare acte juridice vădit neconstituționale, Curtea neputând rămâne în pasivitate până când Parlamentul în mod ipotetic ar fi respins ordonanța de urgență în cauza ».

Prin urmare, desi a vizat, procedural, o lege inca nepromulgata, Curtea a examinat si a scos din fondul legislativ (pe motiv ca nu este constitutionala) o prevedere aflata in vigoare.

Nu eu am inventat tipul acesta de control si nu e prima data cand Curtea il face. Valer Dorneanu ar trebui sa fie primul care intelege ce a facut, cand a votat favorabil Decizia 136/2018.

III. A treia minciuna, parlamentara : « în prezent, se află în procedura parlamentară de reexaminare”.

Da, asa este, numai ca reexaminarea parlamentara nu are nici o incidenta asupra articolelor declarate neconstitutionale de Curte, care raman pentru vecie neconstitutionale si nu mai pot intra in vigoare. De ce? Pentru ca se opune insasi Constitutia, la art. 147, alin 1, care spune clar ca:

„Dispoziţiile din legile şi ordonanţele în vigoare, precum şi cele din regulamente, constatate ca fiind neconstituţionale, îşi încetează efectele juridice la 45 de zile de la publicarea deciziei Curţii Constituţionale dacă, în acest interval, Parlamentul sau Guvernul, după caz, nu pun de acord prevederile neconstituţionale cu dispoziţiile Constituţiei. Pe durata acestui termen, dispoziţiile constatate ca fiind neconstituţionale sunt suspendate de drept”.

Legea fundamentala a avut grija sa „suspende de drept” prevederile declarate neconstitutionale, indiferent ce face Parlamentul in perioada de 45 de zile acordata pentru examinare (si, evident, el nu poate repune in vigoare o lege deja declarata neconstitutionala).

Curtea insasi a inteles, in Deciziile mai sus citate, ca acest articol 147 alin 1 din Constitutie are o menire sacra:

„imperativul ca în dreptul pozitiv să nu existe sau să nu rămână în vigoare acte juridice vădit neconstituționale, Curtea neputând rămâne în pasivitate până când Parlamentul în mod ipotetic ar fi respins ….” (Deciziile 1257/2009, 1640/2009, 1615/2011 care folosesc toate aceelasi argument).

IV. A patra minciuna, cronologica: „O prezumtivă (dar nerealistă) schimbare a statutului său n-ar putea avea consecințe decât pe viitor și n-ar afecta deciziile pronunțate anterior de Curte […]”.

Valer Dorneanu da dovada de un amatorism juridic fara precedent in istoria Curtii, dovedind ca nu cunoaste intrepretarile anterioare ale Curtii privind efectele „ex nunc” ale deciziilor pronuntate.

Decizia 136/2018 se aplica „pentru viitor”, insa viitorul curge din data de 4 mai 2018, cand a fost publicata in Monitorul Oficial:

„În mod corelativ, potrivit principiului aplicării imediate a legii noi, de la data intrării în vigoare acesteia, ea se aplică tuturor actelor, faptelor și situațiilor juridice viitoare (facta futura), actelor, faptelor și situațiilor juridice în curs de constituire, modificare sau stingere începând cu această dată, precum și efectelor viitoare ale unor situații juridice anterior născute, dar neconsumate la data intrării în vigoare a legii noi (facta pendentia). » (Decizia 755/2014)

Mai tehnic spus:

„Aşa fiind, efectele deciziei de admitere se limitează exclusiv asupra aplicării în timp a dispoziţiei sancţionate, căreia i se refuză ultraactivitatea întemeiată pe principiul «tempus regit actum»” (Decizia 1615/2011).

Practic, articolului 68 alin 3 din legea 47/1992 i s-a refuzat, prin Decizia 136/2018, ultraactivitatea.

Ce inseamna aceasta? Decizia 136/2018 nu poate anula efectele pe care vechea lege le-a produs deja (mandatul lui Petre Lazaroiu consumat pana in data de 4 mai 2018), insa ea stinge efectele anterior nascute insa neconsumate pana la data 4 mai (continuarea mandatului lui Petre Lazaroiu pana in anul 2019).

Cum o face? O spune insasi Curtea in trei decizii:

a) “Într-un atare context, Curtea reține că decizia de constatare a neconstituționalității face parte din ordinea juridică normativă, prin efectul acesteia prevederea neconstituțională încetându-și aplicarea pentru viitor. [din 4 mai 2018 – n.mea, Cetatean] (Decizia 847/2008). b) Decizia 414/2010 a CCR: « lipsirea de temei constituțional a actelor normative primare are drept efect încetarea de drept a actelor subsecvente emise în temeiul acestora (contractele de management, actele administrative date în aplicarea celor două ordonanțe de urgență etc » c) Decizia 163/2013: « Doar constatând neconstituţionalitatea legii sau a unei interpretări a acesteia, actul secundar îşi încetează efectele (a se vedea, mutatis mutandis, Decizia Curţii Constituţionale nr.414 din 14 aprilie 2010, publicată în Monitorul Oficial al României, Partea I, nr.291 din 4 mai 2010, prin care instanţă constituţională a statuat expressis verbis ca « lipsirea de temei constituţional a actelor normative primare are drept efect încetarea de drept a actelor subsecvente emise în temeiul acestora »).

Clar? Decizia 136/2018 nu afecteaza mandatul lui Petre Lazaroiu asa cum a fost el pana la data de 4 mai 2018, insa nu mai permite producerea de efecte juridice de catre decretul 553/2010 (anume continuarea mandatului pana in 2019), intrucat temeiul juridic al continuarii mandatului dupa data de 4 mai a fost declarat neconstitutional si eliminat din legislatia in vigoare.

V. A cincea minciuna, personala: „aceasta se referă la alte circumstanțe decât cele specifice mandatului domnului judecător Petre Lăzăroiu”.

Amatorismul juridic atinge culmi nebanuite. Deciziile Curtii sunt „general obligatorii” (art. 147 alin 4 din Constiutie) si ele se intind dincolo de speta particulara care a ocazionat Decizia 136/2018.

O spune insasi Curtea, intr-o decizie din primii ei ani de functionare:

„o prevedere legală nu poate fi constituţională într-o cauză şi neconstituţională în alte cauze, cât timp legitimitatea sa constituţională se determină prin raportarea acestei prevederi la dispoziţiile sau principiile constituţionale” (Decizia 403/1997)

Deci, si aplicata mandatului lui Petre Lazaroiu, Decizia 136/2018 produce aceleasi efecte, anume lipsirea de efect juridic a articolul 68 alin 3 din legea 47/1992. Nu este vorba de „alte circumstante”, ci sunt fix aceleasi circumstante: constitutionalitatea sau nu a articolului 68 alin 3, care poate viza fie viitori judecatori de la Curte, fie pe cei care se afla acum sunt incidenta acestui articol. Intimplator, Petre Lazaroiu, insa si Tudorel Toader a fost in aceeasi situatie (el, mai norocos, si-a terminat mandatul).

Aditional, aceasta a cincea minciuna este una prin care Valer Dorneanu incearca sa isi acopere comportamentul nelegal, care poate fi contestat in instanta (pe legea 554 a contenciosului administrativ), anume neemitarea ordinului prin care se constata incetarea mandatului lui Petre Lazaroiu si vacantarea postului de judecator constitutional.

De altfel, interpretarea sa facuta in data de 5 iunie 2018 este una pur personala, nu una oficiala, a Curtii. Nici nu s-ar putea face o „intrepretare” la Decizia 136/2018, caci nu exista nici calea procedurala, nu exista nici temei juridic, si, in plus, se opune si Decizia nr. 107/1994 (aproape la fel de veche precum Curtea!)

„Potrivit art. 145 alin. (2) din Constituţie şi art. 26 alin. (4) şi (5) din Legea nr. 47/1992, deciziile definitive ale Curţii Constituţionala sunt obligatorii, astfel încât, un text declarat neconstituţional îşi pierde eficienţa (…). Este motivul pentru care „o prevedere declarată neconstituţională nu mai poate face obiectul unei noi analize a conformităţii sale cu Constituţia”.

Ca sa fie clar:

Articolul 68 alin 3 din legea 47/1992 ramane pe veci neconstitutional. Decizia 136/2018 este opozabila si Presedintelui Curtii, ale carui interpretari la ceas de seara nu au valabilitate juridica, fiind pure opinii personale fara temei juridic pe care instanta de contencios le poate infrange, legal, obligandu-l sa actioneze asa cum cere Decizia 136/2018. Decizia 136/2018 opozabila direct Petre Lazaroiu, caruia i-a intrerupt mandatul si care, actualmente, afecteaza componenta legala (legalitatea constituirii completului) a Curtii, asa cum se poate constata din Decizia 262/2016:

Din analiza dispozițiilor constituționale și legale rezultă că, în exercitarea mandatului său, judecătorul constituțional exercită competențe jurisdicționale supuse regulilor care guvernează un proces echitabil. Garantarea unui proces echitabil, așa cum prevede art. 6 paragraful 1 al Convenției pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale, implică în mod necesar ca: tribunalul să fie stabilit de lege, să fie independent și să fie imparțial. Cât privește prima cerință, și anume ca organul de jurisdicție să fie organizat în conformitate cu voința legiuitorului, Curtea constată că Plenul Curții Constituționale funcționează ca instanță de judecată în temeiul legii, dispozițiile legale privind organizarea și funcționarea instanței respectând exigența menționată nu numai sub aspectul existenței înseși a tribunalului, ci și sub aspectul compoziției completului învestit cu judecarea litigiului. A doua și a treia condiție impuse tribunalului în vederea garantării procesului echitabil sunt cele referitoare la independența și imparțialitatea organului de jurisdicție. Or, potrivit art. 144 și 145 din Constituție, “Funcția de judecător al Curții Constituționale este incompatibilă cu oricare altă funcție publică sau privată, cu excepția funcțiilor didactice din învățământul juridic superior”, iar “Judecătorii Curții Constituționale sunt independenți în exercitarea mandatului lor și inamovibili pe durata acestuia.” Factorii ce asigură independența și imparțialitatea acestui organ de jurisdicție îi constituie modul de desemnare a membrilor săi, durata mandatului și inamovibilitatea membrilor în cursul exercitării acestuia, precum și existența unei protecții adecvate împotriva presiunilor exterioare (în acest sens, a se vedea art. 65 și 66 din Legea nr. 47/1992).

Componenta Curtii incepand cu data de 4 mai 2018 a fost de 8 judecatori si un civil (judecator cu mandatul expirat), ceea ce atrage automat nulitatea deciziilor Curtii emise incepand cu 4 mai 2018, formata in mod nelegal.

Decizia de constatare a incetarii mandatului lui Petre Lazaroiu nu este un act jurisdictional al Curtii, cu regim inatacabil, ci un simplu act administrativ, care poate fi obtinut pe calea contenciosului administrativ („cu obligatia de a face”). O spune insasi Curtea, in Decizia 136/2018:

„…procedura de suspendare a mandatului unui judecător nu are caracter jurisdicțional. Hotărând cu privire la suspendarea mandatului, Curtea nu se pronunță asupra vinovăției judecătorului și nici nu exercită vreo atribuție jurisdicțională proprie, ci doar examinează și decide în ce măsură continuarea exercitării mandatului de către judecătorul în cauză afectează sau nu activitatea acestei autorități » (par. 79 din Decizia 136).

Se impune ca instanta de contencios administrativ sa il aduca pe Valer Dorneanu in cadrele respectarii Constitutiei, asta daca nu cumva o va face Plenul CCR, care, speram, nu va acoperi in mod rusinos ilegalitatile comise de un presedinte ce nu cunoaste si nu respecta nici deciziile pe care le-a votat!

****

Later edit: Sa indice Valer Dorneanu, in sprijinul afirmatiilor sale, un articol dintr-o lege in vigoare, declarat neconstitutional de catre Curte la un moment dat, si care continua sa produca inca efecte chiar si dupa publicarea Deciziei respective in Monitorul Oficial.

Share this: Print

Facebook

Skype

Twitter

WhatsApp

