Acum câteva zile, Gabriela Firea a prezentat un bilanț al celor ”doar 2 ani” de mandat. Mult turcoaz, multe intenții și câteva săgeți către cei care nu au răbdare până în 2020 ca să vadă ”o imagine de ansamblu”.

Sunt consilier municipal și consider că am datoria să iau acest bilanț de jumătate de mandat al Gabrielei Firea și să-l analizez punct cu punct, pe cât posibil, obiectiv. Așa că trec peste turcoaz, noua culoare pe care o folosește Gabriela Firea. Degeaba fuge de la roșul PSD la culoarea USR.

Trecând așadar la ”realizările” Primarului Capitalei, aș spune că ele se încadrează într-una din următoarele trei categorii: proiectele moștenite (cele pentru care nu are niciun merit, dar la care a tăiat panglica), promisiunile electorale (cele care sunt la stadiul de intenție sau sunt încă nefinalizate) și acțiunile de PR (cele cu impact mare la nivel mediatic, dar cu efecte minore la nivel edilitar).

Proiecte moștenite, cu panglică inclusă

Există probabil un zeu orb al norocului care face ca, din când în când, proiectele începute cu ani în urmă să se termine totuși la un moment-dat. Iar fericitul moment coincide cu mandatul unui primar oarecare din București. Nu este nici planificare, nici muncă, nici merit. Este o pură întâmplare. Pur și simplu Gabriela Firea a fost contemporană cu ultima fază a unor proiecte care au agonizat zeci de ani în București, inclusiv cei doi petrecuți cu actualul primar.

Gabriela Firea se laudă așadar copios cu proiectele începute de primarii de dinaintea ei, proiecte care ar fi trebuit să fie gata încă înainte de 2016. Dar tot ce a făcut Gabriela Firea a fost să semneze plățile restante. Asta a fost problema în majoritatea cazurilor: contractele erau deja semnate iar lucrările erau deja începute încă înainte de 2016.

Inactivitatea lui Sorin Oprescu, apoi arestarea acestuia și interimatul timid, de campanie electorală, asigurat de Sava de la PNL au dus la blocarea proiectelor. Și, evident, nesfârșita rezervă de incompetență ce zace nu doar în administrație, dar și în mediul privat adesea. Așadar, singurul lucru pe care l-ar fi avut de făcut Gabriela Firea în 2016 ar fi fost să verifice la sânge stadiul lucrărilor și al contractelor, să plătească ce era de plătit și să se asigure că nu mai apar alte întârzieri. Dar acest lucru nu s-a întâmplat. Gabriela Firea s-a ocupat de circ – la propriu si la figurat -, spectacole și statui în loc să se ocupe de marile proiecte. De-asta întârzierile au continuat și în acești doi ani.

De exemplu, Pasajul de la Piața Sudului. Lucrările au început în 2014 și ar fi trebuit să se termine în 2015. Termenul a fost apoi amânat până la jumătatea lui 2016, iar lucrările s-au terminat cu un an mai târziu. S-au mai pierdut și 15 milioane de euro, bani europeni, din cauza întârzierilor. Gabriela Firea se laudă așadar cu un eșec. Nu doar al ei, desigur. Dar din cei 4 ani cât au durat lucrările (inclusiv întârzieri), unul este în mandatul său. Meritul ei ar fi că a venit la serviciu și că a semnat hârtiile de pe birou. Ceea ce, în România, începe să devină indicator de performanță.

Apoi, Bulevardul Liviu Rebreanu. Proiectul s-a născut în 2007, printr-o hotărâre de Consiliu. Lucrările de reabilitare pentru cei aproape 3 km de bulevard au început în 2011 și s-au terminat în 2017, după o serie întreagă de amânări. Faptul că Gabriela Firea s-a nimerit să fie primarul care taie panglica este pur și simplu o întâmplare. Ar fi putut fi și Viorica Dăncilă la Primărie, rezultatul era același.

Un alt proiect de infrastructură invocat de Gabriela Firea este pasajul Ciurel. Aici, faptele sunt următoarele: discuțiile au început în 2008, lucrările în 2010 și termenul inițial de finalizare a fost stabilit pentru 2013. Evident, termenul nu a fost respectat. În 2016, imediat după preluarea mandatului, Gabriela Firea a spus că pasajul va fi gata în iulie 2017. Apoi termenul a fost împins mai întâi către finalul lui 2017, apoi primăvara lui 2018. Astăzi, Gabriela Firea spune că podul este realizat în procent de 85% și dă asigurări că va fi gata în noiembrie 2018. Curios lucru, exact același procent a fost menționat de primarul Capitalei și în noiembrie anul trecut. La 8 ani de la începerea lucrărilor, la 5 ani de la termenul de finalizare inițial și la 2 ani de când actualul primar și-a început mandatul, Podul Ciurel nu este gata.

Tot proiecte moștenite și cu panglica deja pregătită găsim și la spitalele cu care se laudă Gabriela Firea: Spitalul Foișor (lucrări începute în 2013 cu termen de finalizare în 2015), ambulatoriul Spitalului de copii Victor Gomoiu (lucrări începute în 2012, cu termen de finalizare 2015), clădirea nouă a Spitalului Victor Gomoiu (lucrări începute în 2013, cu termen de finalizare 2015). Paradoxal, singurul merit al Gabrielei Firea este că nu s-a implicat în aceste proiecte. Pe principiul ”ferește-te de hărnicia incompetentului”, cine știe ce s-ar mai fi ales din ele.

Dar să dăm totuși cezarului ce-i al cezarului. Gabriela Firea se laudă că au fost montate garduri care delimitează calea de rulare a tramvaiului 21, iar la Pasajul Lujerului ”s-au înlocuit materiale cu care a fost placat pasajul, s-a curățat canalizarea și s-au înlocuit rigolele”. Așa e, poate să-și atribuie meritele. Dar nu e cam puțin pentru un oraș cu buget de 1,3 miliarde de euro? Nu este cam ridicol ca un primar să menționeze drept mare realizare curățarea canalizării aferente unui pasaj. Ridicol pentru un primar de comună, cu atât mai mult pentru Primarul Capitalei.

Noi promisiuni electorale

Spuneam că, la Gabriela Firea, o a doua categorie de ”fapte” e formată din ”vorbe”. Cum se poate ca într-un raport de activitate, 70% din verbe să fie la plural: ”Vom face”, ”vom achiziționa”, ”vom începe”, ”vom reabilita”? Pluralul și viitorul verbelor nu înseamnă realizări! Sunt intenții, iar intențiile nu pot măsura activitatea la jumătate de mandat. Cum sa te lauzi cu ai realizat ”intenții”? Vorbim despre autobuze? Foarte bine. Unde sunt? În viitor, ne spune Gabriela Firea. Tramvaile, ambulanțele, reabilitările de spitale, modernizările de străzi și bulevarde, investițiile în infrastructură toate sunt în viitor. Și aș vrea să o cred pe Gabriela Firea, dar nu mi-a dat până acum vreun motiv. Îmi amintesc, de exemplu, cum spunea în campania electorală că va rezolva încă din primele luni de mandat majoritatea problemelor Capitalei. Spunea că va transparentiza activitatea Primăriei în primele 100 de zile. Spunea că va fluidiza traficul în câteva luni. Uite că au trecut doi ani și nu s-a întâmplat nimic din ce a promis. Revoluția în trafic e în etapa speranței, iar #calaviena a devenit #calavoluntari. Și tot pe noi ne ceartă acum că avem pretenții la rezultate după doar doi ani de mandat.

Să luăm un exemplu concret, Spitalul Metropolitan. La felul cum prezintă lucrurile, ai putea crede că Primarul tocmai vine de la ceremonia de inaugurare. Doar că Spitalul nu există. Nu există nici măcar proiectul, nu există nici indicatorii, nu există nici studiile, nu există absolut nimic care să semene măcar cu o intenție clar formulată de a construi un spital. Există doar un teren care a trecut de la fosta RATB la Primărie, și o expunere de motive în care se spune că acolo ar putea fi la un moment-dat un spital.

Acțiuni de PR

Preocuparea primordială a Gabrielei Firea în așa-zisul bilanț este cea legată de propria imagine. Mi-a atras atenția, printre altele, felul cum se laudă cu achizițiile pentru cabinetele dentare. Nu mă înțelegeți greșit. E foarte bine că s-a făcut acest lucru, dar este o picătură într-un ocean. Sunt 50 de echipamente care vor ajunge la 50 de școli. Numai că în București sunt 419 unități de învățământ. Apoi vorbim despre investiții de 1 milion de euro, ceea ce înseamnă, 0,037% din bugetul Capitalei pe ultimii doi ani. Nici nu mai spun că investiția în ”mobilier și medicamente” nu este investiție și nici nu este proiect adevăratul sens al cuvântului. Sunt doar cheltuieli de dotare și funcționare. Între timp, unele școli iau foc, iar în altele cade tavanul. Dar astea nu contează pentru că e mai ușor să vopsești gardul în exterior decât să dai afară leopardul din interior.

Tot la capitolul PR intră și lungul șir de stimulente pe care le menționează Gabriela Firea la realizări în domeniul medical: vouchere pentru femeile însărcinate, sprijin pentru cuplurile infertile, programul onco-fertilitate, consultații stomatologice pentru elevi, sprijin financiar pentru bolnavii de cancer. Nu comentez aici programele în sine, dar dacă politica în domeniu medical este rezolvată de primarul general prin stimulente, înseamnă că ceva este profund greșit. Bucureștenii vor spitale cu management performant, vor servicii de calitate, vor, în fond, o brumă din normalitatea pe care o văd în Europa.

Și pentru că am menționat de management performant: mi-a atras atenția felul cum se laudă Gabriela Firea cu ”cele mai mari fonduri” alocate domeniului sanitar. În primul rând, este normal să ai cel mai mare buget pentru spitale, în condițiile în care Capitala are cel mai mare buget din ultimii ani. Este o chestiune de proporții și matematică. În al doilea rând, sunt convinsă că primarul general a alocat mai mulți bani acum, în primul an de când și-a pus prietenii și apropiații în fruntea tuturor spitalelor din București. Am mai vorbit despre concursurile cu un singur candidat, despre mafia comisiilor și despre descalificarea celor care riscau să strice calculele. Pe scurt, cei care sunt azi la conducerea spitalelor sunt fideli până în măduva oaselor cuplului Firea-Pandele și păienjenișului de interese construite în jurul lor. Prin urmare, creșterea bugetului la spitale nu e un beneficiu pentru bucureșteni, atâta vreme cât banii vor fi pe mâna unora ca Narcis Copcă. Degeaba intră mai mulți bani în sistem dacă sistemul este ciuruit, iar banii se scurg în tot felul de buzunare.

Despre companiile municipale înființate în 2016

Nu exagerez când spun că acești ”doar 2 ani” reprezintă cea mai slabă jumătate de mandat a unui primar al Capitalei din 2000 până în prezent. Spun asta pentru că Gabriela Firea nu a gestionat satisfăcător niciun serviciu pe care autoritatea publică locală îl oferă cetățeanului. De asemenea, Gabriela Firea nu rezolvat niciuna dintre multele probleme structurale pe care le-a moștenit. Știu că nici traficul, nici RADET, nici starea infrastructurii nu sunt probleme recente. Însă ceea ce îi reproșez Gabrielei Firea este că nu a făcut niciun pas spre rezolvarea lor. Cel mai grav însă, Gabriela Firea este primul primar din ultimii 20 de ani care, în loc să rezolve ceva, creează el însuși din neant o problemă imensă, nouă și gravă, pe care administrațiile viitoare se vor lupta să o soluționeze.

Este vorba evident despre companiile municipale înființate în 2016. Aceste companii vor fi o povară pentru mulți ani de acum înainte. Și, evident, vor fi o sursă practic inepuizabilă de corupție și clientelism politic. La un an de la înființarea lor, aceste companii sunt nefuncționale. Cele mai multe nu au contracte și nu au venituri, dar au venituri supra-estimate, probabil din împrumuturi sau majorări de capital din bugetul PMB. Companiile risipesc iresponsabil zeci și sute de milioane de euro pe salariile managerilor și ale membrilor consiliilor de administrație sau pentru achiziții inutile. Iar toți acești bani sunt plătiți din taxele bucureștenilor. Companiile vor avea probleme inclusiv de natură juridică. Modul în care se fac angajările, modul în care sunt atribuie contractele și modul în care se fac achizițiile ridică deja semne de întrebare. Este doar o chestiune de timp până când aceste companii vor intra în blocaj. Și apoi, în coșul de probleme structurale pe care le are Capitala. Pe scurt, după o cheltuială de peste 200 de milioane de euro, Companiile municipale sunt un experiment eșuat. Gabriela Firea știe acest lucru, dar, din calcule electorale, nu-și permite să le închidă. Știe că închiderea companiilor ar însemna final de cariera politica și curmarea ambițiilor pe care încă le are.

Singura parte bună a primei jumătăți de mandat a Gabrielei Firea este că s-a dărâmat mitul eficienței echipei Primar – Consiliu – Guvern. Și s-a demonstrat încă o dată că cel mai mult contează competența, nu afilierea politică. Gabriela Firea a putut lucra în voie cu un Guvern PSD, cu o majoritate PSD în consiliu, cu primari PSD la sectoare. Nimeni și nimic nu a stat în calea performanțelor primarului General. Cu toate acestea, performanța nu a venit. Prin urmare, Gabriela Firea și PSD sunt dovada că ”echipa consilieri – primar” sau ”echipa primar general – primari de sectoare” nu reprezintă o garanție a performanței. Și, implicit, că votul util este o iluzie. Cel mai bine este să votezi un primar competent, nu un primar care ”face echipă”. Pentru că echipa fără competență este infinit mai toxică decât competența fără echipă.

Revenind la bilanțul Gabrielei Firea după doi ani de mandat, vreau să amintesc că USR București a prezentat de la finalul lunii mai, care sunt cele mai grave probleme din Capitală. Am vorbit atunci despre cele 7 bombe cu ceas pe care stă Bucureștiul condus de Gabriela Firea. Le prezint succint mai jos:

Cele 7 bombe cu ceas pe care stă Capitala

Ca să știm de unde plecăm, menționez că Bucureștiul a avut în acești doi ani bugete record, cu mult peste ce a avut în alți ani. Bugetul pe 2018 este de 5,7 miliarde de lei, în condițiile în care în 2008 era de doar 4,8 miliarde de lei, din care un sfert din împrumuturi. Banii așadar nu au fost problema. Capitala a avut în acești doi ani cele mai mari bugete din istorie, iar asta pur și simplu nu s-a văzut. Din cauza Gabrielei Firea. Bucureștiul are în continuare 7 mari probleme pe care actualul Primar al Capitalei nu vrea, nu știe sau nu poate să le rezolve.

1. Mobilitatea urbană: infrastructura rutieră, transportul în comun și parcările. Bucureștiul se sufocă la propriu, iar primăria nu a făcut absolut nimic pentru a rezolva acest lucru. Cele 400 de autobuze care vor veni la un moment-dat înseamnă prea puțin și în orice caz prea târziu. Ca să nu mai spun că în timp ce toată Europa încearcă să limiteze utilizarea motoarelor pe motorină, Bucureștiul cumpără autobuze diesel. Cu aceste autobuze, Bucureștiul abia va ajunge la numărul de autobuze din 2007. Ceea ce este oricum insuficient pentru un oraș de dimensiunile și cu bugetul Capitalei. Însă problema autobuzelor este doar o mică parte din ceea ce înseamnă trafic și mobilitate urbană. Nu s-a făcut nimic pentru implementarea Planului de Mobilitate Urbană. Marile investiții în infrastructură bat pasul pe loc. Pasajul Ciurel nu este gata, deși termenul a trecut. Parcările de la intrarea în Capitală multe nu sunt nici măcar începute. Lărgirea carosabilului în Prelungirea Ghencea iarăși bate pasul pe loc. Investiții în metrou ușor sau linii de tramvai, material rulant nu există.

2. RADET. Câteva sute de mii de locuințe riscă să nu mai aibă căldură la iarnă pentru că Gabriela Firea nu a reușit până acum să găsească o soluție la problema RADET. A spus inițial că RADET trebuie să preia ELCEN. Apoi s-a răzgândit și a venit cu un alt plan, PMB sa cumpere actiunile ELCEN. Însă nici prima și nici a doua oară planurile nu au fost prezentate în detaliu. Pur și simplu au fost puse pe furiș pe ordinea de zi și a cerut votul în loc să ceară mai întâi o părere. Este o tăcere asurzitoare pe acest subiect, deși vorbim despre o situație critică și despre un cost care s-ar putea ridica la nu mai puțin de 2 miliarde de lei, aproape jumătate din bugetul Capitalei.

1. Planului Urbanistic General (PUG). Ultima prelungire a PUG-ului actual, adoptat in 2000, expiră in decembrie 2018. Este evident ca noul PUG nu va fi gata la timp, blocat fiind de un Primar General lipsit de viziune. Va exista probabil o inițiativa legislativă care va prelungi din nou termenul de finalizare, astfel incat emiterea de autorizatii de construire sa nu se blocheze dupa decembrie 2018. Dar nu așa se gestionează planificarea urbana intr-o capitală europeană! Mai grav decât faptul că nu va fi gata la timp este faptul că noul PUG riscă sa satisfacă interesele rechinilor imobiliari iar noi, comunitatea, sa fim ignorati. Planul Urbanistic General este cel care va determina într-o măsură covârșitoare dezvoltarea Capitalei pe următorii 10 ani și, prin efecte, pe următorii 50-100 de ani. Este vital să fie discutat în amănunt, consultarea să fie reală și extinsă, iar administrația sa-și asume o viziune coerentă. Altfel, Bucureștiul este condamnat la dezastru. Deja improvizațiile care se fac , de exemplu PUZ sector 4 – sud și PUZ sector 3, condamnă zone extinse ale orasului la o calitate inferioară a locuirii, punand interesele financiare ale imobiliarilor inaintea intereselor bucureștenilor.

4. Poluarea. Poluarea aerului din București a atras o procedură de infringement împotriva României. Iar la orizont se prefigurează ratarea cu brio a tuturor obiectivelor și termenelor pentru colectarea selectivă. Gabriela Firea promitea acum doi ani că va instala echipamente ale Primăriei de monitorizare a calității aerului și că va lua decizii administrative pentru a limita această problemă. Evident, acest lucru nu s-a întâmplat. În schimb, colegii de partid ai Gabrielei Firea au luat în cascadă cele mai proaste măsuri de mediu. Astfel România și Bucureștiul au devenit un veritabil cimitir de mașini și un oraș fruntaș la emisia de noxe în atmosferă. Au contribuit din plin la poluarea aerului traficul infernal și lipsa de soluții privind refacerea spațiilor verzi din Capitală și din jurul ei.

5. Risipa. Banii aruncați pe statui, pe circ și pe evenimente kitsch se vor răzbuna mai devreme sau mai târziu. Pentru că acești bani ar fi trebuit de fapt investiți pentru dezvoltare. Bucureștiul are un raport total dezechilibrat între dezvoltare și funcționare. Anul trecut, după rectificări bugetare succesive prin care s-a tot tăiat de la investiții, s-a ajuns ca procentul sumelor alocate pentru dezvoltare să fie de doar 5% din total buget. Problema nu este doar cuantumul sumelor risipite. Ci faptul că ei nu se întorc sub formă de beneficiu durabil pentru cetățeni. Un concert durează două ore, iar bucureștenii nu se aleg cu nimic. O statuie ascunsă în spatele unor blocuri nu aduce un beneficiu real pentru București. Un festival fantomă de care nimeni nu află este o ocazie ratată de a face ceva care chiar să conteze. Iar asta ca să nu mai spun că este hipertrofiat aparatul administrativ care toacă bani, în loc să fie dezvoltate compartimentele care produc beneficii pentru oraș.

6. Opacitatea. Sunt consilier municipal, particip la toate ședințele de Consiliu și am fost de nenumărate ori în situația în care am primit proiecte de hotărâre în timpul ședinței. Să supui la vot proiecte pe care le aduci consilierilor în ședință este o sfidare. Este și o iresponsabilitate pentru că, eventuale erori materiale nu pot fi identificate la timp. Oricum, constat cu tristețe că mandatul Gabrielei Firea este printre cele mai netransparente din România în acest moment. Nu ni se răspunde la întrebări, este descurajată participarea cetățenilor la ședințe, directorii din Primărie nu ne oferă datele pe baza cărora să putem vota în cunoștință de cauză. Iar toate acestea sunt dublate de o politizare evidentă și de o teribilă epurare pe criterii clientelare.

7. Companiile municipale. Reprezintă ultima, dar deloc cea din urmă bombă cu ceas. Aceste companii vor fi o problemă structurală pentru București pe mulți ani de acum înainte prin faptul că vor fi mereu o sursă de corupție și nepotism. Vor fi structuri prea mari pentru a fi desființate, prea viciate pentru a fi păstrate și reformate. Repet, aceste companii ne-au costat 200 de milioane de euro până acum și estimez că vor mai înghiți încă pe-atât în următorii doi ani. Nu există niciun indiciu și nicio speranță că aceste companii vor fi vreodată viabile. Prin urmare, singura soluție de a fi ținute în viață este să încheie contracte cu Primăria, prin care municipalitatea să plătească lucrări, bunuri și servicii la prețuri cu mult peste prețul pieței. Aparent, ele vor face profit, în realitate însă, vor trăi datorită unei forme de subvenție mascată, plătită din bani publici.

Închei cu o ultimă observație. Îmi spunea cineva că poate un singur lucru a făcut bine și Gabriela Firea. Și anume, oferirea de stimulente, adică bani pentru diverse categorii de cetățeni. Sunt convinsă că există oameni pentru care acești bani chiar înseamnă un ajutor binevenit. Sunt convinsă că este nevoie de ajutoare pentru cei care se confruntă cu dificultăți. În fiecare an, Gabriela Firea dă 10% din bugetul Capitalei pe stimulente. Cumulat se vor aduna până la finalul mandatului 350 milioane de euro. Nu știu dacă e mult sau puțin, pentru că nu am toate datele problemei. Ce știu însă cu precizie este că aceste stimulente și acest ajutor nu ajung la cei care au nevoie. Să nu ne amăgim. Pe Gabriela Firea nu o interesează rezolvarea unor probleme sociale. O interesează însă cu siguranță speranța câștigului electoral. Rapid, facil, cu bani de la buget. Și nu e nimic lăudabil aici.