Det var sent på kvällen fredagen den 18 september 2015. Kocken Robert Norrbom hade avslutat sitt arbetspass på restaurangen Udda och satte sig i bilen för att köra hem till Timrå och sambon Lina Ohlsson.

– Men det tog lite längre tid att komma hem än vanligt kan man säga.

På E4 i Birsta hade en bil krockat med en älg som sedan slungades in i Roberts bil. Lina var van vid att sambon kom hem efter 23.00, men när han inte dök upp började hon att ringa honom. Efter det sjätte försöket sa en röst i telefonen att numret inte gick att nå.

– Jag gick in på ST och tittade om det hade varit någon olycka. Det stod att fyra bilar var inblandade i en krock på E4 i Birsta. Jag och en vän satte oss i bilen och körde dit direkt, säger hon.

Läs också: Älg påkörd av flera bilar – person allvarligt skadad

När de kom fram såg hon registreringsskylten hänga på Roberts totalkvaddade bil.

– Jag fick panik och stannade mitt på E4. En bärgare skrek att jag skulle flytta på mig men jag kunde inte köra. En polis kom fram och försökte lugna mig och på något sätt kunde jag köra till sjukhuset sedan, säger Lina.

Robert själv minns ingenting av olyckan.

– Inte ett smack.

Efter att ha krockat med älgen var han i chock och började gå i riktning hemåt. När ambulansen hittade honom svimmade han av.

Elva tänder var krossade. Han hade glassplitter från framrutan i ansiktet. Fyra revben var av, näsbenet och nyckelbenet också. Han fick flera hjärnblödningar. Lillfingret var krossat och han hade åtskilliga skrubbsår.

– Jag låg i respirator i fyra dygn. De försökte väcka mig men jag var arg och hade ont. De fick söva om mig flera gånger, säger Robert.

I tre veckor var han inlagd innan han fick komma hem. Då började vägen tillbaka.

– Det är mycket skitsnack om Sundsvalls sjukhus. Men de har bemött mig bra både under tiden på sjukhuset och i eftervården. Jag har fortfarande många sjukhusbesök och jag fick nya tänder senast häromdagen. Min tandläkare gör ett fantastiskt jobb. Nu kan jag tugga, säger han.

Robert har fått klämma glasbitar ur huden i ansiktet. Ingen vet säkert om allt glas är borta. Han besväras av en whiplashskada som gör att han har svårt att lyfta armarna som förut.

– I början var jag sur och grinig. Men en dag fick jag för mig att jag skulle vända det. Det handlar mycket om inställning och att ha bra människor omkring sig, säger Robert.

I början av december var han tillbaka på jobbet två timmar om dagen. Nu jobbar han heltid igen sedan i början av april.

– Jag hade världens bästa minne förut. Det har blivit mycket sämre och det känns skit. När jag kom tillbaka till jobbet mindes jag ingenting och fick lära om allt. Det har varit en tuff tid men jag lever och det är det viktiga, säger Robert.

Familjen, vännerna, jobbet och gymmet har stöttat under den tuffa perioden. I dag, lördag, fyller han 25 år och om några veckor väntar något stort för paret. Då ska de bli föräldrar till en liten pojke.

– Det ger extra kraft att det är en liten bebis på väg, säger Robert.

Robert var vältränad och skulle testa att tävla i tyngdlyftning innan han var med om olyckan. Han vägde 92 kilo när han kom in med ambulansen och efter någon vecka på sjukhuset hade han tappat 22 kilo.

Men det har han tagit igen och de som läser hans journal är förvånade över återhämtningen.

– Troligen har det gått så bra för att jag hade en bra fysik. Läkarna säger att det är något av ett mirakel. De väntar sig att jag ska komma in förlamad. Men så kommer jag in som vem som helst, säger Robert.

■ ■ För mer nyheter om Timrå, klicka här – och följ ST.nu på Facebook.