I rapporten konstateras vidare att även den brottslighet som kan kallas organiserad i hög grad trots allt är både spontan och ogenomtänkt. Den slår ett stort hål i myten om den påstådda inre sammahållningen i exempelvis vad rapporten benämner "självdefinierade grupper" med vilket i huvudsak avses de etablerade MC-gängen som Hells angels, Bandidos och några till. Medlemmar samarbetar när det gynnar dem med vad som till vardags ska vara konkurrenter och fiender och konflikter inom de enskilda gängen kan också leda till uppgörelser med grovt våld. Konflikter uppstår oftast kring privata osämja som växer till uppgörelser där ingen senare minns hur det började. Som dubbelmordet i Biskopsgården.

Läs också: Gängmän åtalade för utpressningsförsök med yxhot

Inte heller skapas annat än kortsiktigt och undantagsvis något privat välstånd genom organiserad brottslighet. Gängens egentliga tillgång är vad rapportförfattarna kallar "skrämselkapital". Att uppträda hotfull och skrämma sig till pengar och fördelar på kort sikt. Bara att gå klädd i ett mc-gängs väst kan på så sätt vara en tillgång. Rykte om att vara våldsam och farlig likaså. Såna roller innebär samtidigt att bli bli utmanad om makten och därmed risk för att själv råka ut för grovt våld. Att vara gängman kan innebära en ständigt tärande rädsla - som det heller inte går att söka hjälp för. Man får inte visa sig rädd!

Läs också: Lägenheten där gängmännen gömmer sig

I rapporten talas vidare om "relationsbaserade nätverk", "externdefinierade grupper" och om "projektbaserade konstellationer". I detta finns förortsgängen, vissa etniska grupper, släktbaserade grupperingar och med projektbaserade konsellationer avses brottslighet där personer eller grupperingar med vissa speciella tillgångar samarbetar om exempelvis narkotika- eller spritsmuggling. Det noteras att nya grupper uppstått därför att enskilda inte stått ut med den komplicerade och utdragna rekryteringen till de stora mc-gängen.

Problemområden som Tjärna ängar ägnas stor utrymme. Bränder och stenkastning bedöms som tecken på att en stor del av befolkningen tappat förtroende för samhället. Det uppstår en subkultur och polis och andra myndigheter bli fiender. I rapporten konstateras att såna områden måste "återtas" genom närvaro av polis och myndigheter främst för att vinna fortroende och på skapa trygghet något som måste ske i olika faser och mycket långsiktigt.