Dela via: Facebook

Twitter

LinkedIn

Jag skriver som bekant en del om bostadspolitik. Och en del om Miljöpartiet. De gillar miljonprogram.

Kombinerar du dessa två har du hela Miljöpartiets bostadsprogram i princip, för miljonprogram verkar vara deras enda idé.

De vill renovera områdena “klimatsmart”. De har som sagt också en bostadssubvention (vad annars?) som ett magiskt trollspö ska trolla fram 15 000 bostäder. Vi behöver 600 000 bostäder på 10 år.

När reglerna behöver bli färre vill MP kräva att alla nya lägenheter måste vara klimatsmarta.

Hur fler krav på byggandet och renovering av befintliga lägenheter ska skapa FLER bostäder behöver inte MP svara på.

För Kaplan har ju bott 20 år i miljonprogram.



En gammal veteran i Miljöpartiet är Esabelle Dingizian. Hon började sin politiska bana just med bostadsfrågor, i sin hemkommun Botkyrka.



När hon var aktiv i Botkyrka i valrörelsen 2010 kom hon med ett av valrörelsens för mig mest minnesvärda MP-förslag: införa clowner på äldreboenden. Nu har detta inget med resten av inlägget egentligen att göra men jag kunde inte låta bli att ta med detta eftersom det är en personlig favorit.

(jag tycker clowner är otäcka förresten)



Det har gått bra för Esabelle. Nu är hon nämligen riksdagens andre vice talman sedan Miljöpartiet bildade regering med Socialdemokrater.

Miljonprogrammen blev Miljöpartiets fokus redan 2012, för då bestämde partiet att det var där de skulle hitta sina väljare och medlemmar.

Detta var ett år innan renovering av miljonprogrammen blev officiell politik.

Gissar att de där samtalet de hade ute i förorterna när de värvarde medlemmar gick lättare när de kunde lova miljarder om de hamnar i regering.

I maj 2013 tog Miljöpartiets stämma beslutet att renovera miljonprogrammen skulle bli deras bostadspolitiska huvudfråga, faktiskt blev det den enda fråga de fortfarande har.

Samma år i december kan man läsa i Fastighetstidningen om Greg Dingizian som nu satsar stort på att köpa upp och renovera miljonprogram.

Detta är Esabelle Dingizians bror.

Greg har hållit på med fastigheter halva sitt liv så det är i sig inget nytt. Men att tjäna pengar på renovering av miljonprogram är nytt. Han köper upp lägenheter runt om i hela Sverige – Linköping, Markaryd etc. Målet är 1 miljon kvadratmeter och börsen.

En mer passande rubrik hade kanske varit “Gregs väg mot miljöpartiets miljarder”?

Greg Dingizian är en riktigt entreprenör och ingen lastar honom för att han hittat en smart affärsidé – det blev ju som förväntat ett halvår innan valet. Han verkar dessutom ha rätt rimliga åsikter själv, med bland annat uttalade syftet att tjäna så mycket pengar som möjligt. Man undrar hur familjemiddagarna är när hans syster tycker att altruism är en bra affärsegenskap och att höja hyror inte är rimligt….

Men nu sitter alltså Miljöpartiet och deras miljonprogramsidéer i regeringen och pengaregnet har redan börjat.

En miljard kronor per år ska gå till just miljardprogrammen och renovering av dessa. Ka-tjing för Gregs företag Victoria Park alltså.



Det finns fler som fattat att planera för politisk miljonprograms-vurm.

Byggföretaget NCC bestämde sig redan 2010 att ta fram ett koncept för renovering av just dessa.

2013 konstaterade Expressen att Gustav Fridolins fru, Jennie Fridolin jobbar på NCC med just detta och om de skulle hamna i regering skulle detta innebära fina affärer för hennes företag.

The rest is history, som man brukar säga.

Jennie Fridolin jobbar fortfarande på NCC med just miljonprogram, hon intervjuades här den 25 augusti 2014, det vill säga bara några veckor före valet.

Och i maj 2015 rasslade det till på NCC:s konto.

Då berättade de att de fått ett kontrakt av Stockholmshem – Miljöpartiet styr även Stockholms stad sedan september 2014 – på 500 miljoner kronor.

För att……renovera miljonprogram.

Grattis NCC. Och grattis Jennie Fridolin, som ju jobbar i Stockholm. Det är är hennes affärsområde som ska göra det.

Det är inte bara renoveringar som ska till miljonprogrammet. Regeringen lägger även 130 miljoner kronor på “kultur- och demokratiinsatser”.

130 miljoner kronor är mycket pengar. Det tycker i alla fall Anders Lindberg på Aftonbladet Ledare, som idag stör sig på att Bert Karlssons flyktingsföreläggningsföretag omsatte 167 miljoner förra året.

Därför föreslår Lindberg att staten “tar” Karlssons bolag.

Eftersom jag har rätt stora problem med socialister som tycker att ta privata företag är en bra idé, och dessutom 2015, tänkte jag föreslå att kulturen i så fall kanske kan vänta i miljonprogrammen.

När vi nu väntar 180 000 flyktingar 2015 totalt kan jag tycka att clowner och konst får stå tillbaka för just akuta insatser och om nu 167 miljoner kronor är mycket är 128 miljoner det också. Alla får liksom offra något här.

Sedan har jag en till invändning mot den förda bostadspolitiken:

DET BLIR INGA FLER BOSTÄDER AV ATT RENOVERA

Under tiden regeringen försöker ta in den informationen har vi idag kunnat höra att de från att förra veckan sagt att “allt är under kontroll” till att nu säga”läget är akut och vi måste börja bygga tält

Friggebodar, Attefallhus och……Reintält?

Ovan kommentar är ärligt snodd av någon smart person på Twitter som flög förbi i flödet

