Sofia församling i Stockholm har anställt en imam, som skall arbeta med ungdomar i Fryshuset. Beslutet är en naturlig konsekvens av Svenska kyrkans vilja till religionsdialog menar företrädare för Sofia församling. De skriver bland annat:

… det har blivit allt mer uppenbart att religion alls inte bara är en privatsak utan också en alltmer självklar dimension i det offentliga livet. Människor har olika tro och det påverkar våra sätt att tänka och handla.

Vad Sofia församling säger är att religionen numera är en del av politiken och att Svenska Kyrkan avser försvara sina nyvunna positioner.

I en replik i Kyrkans Tidning menar ärkebiskop Antje Jackelén att teologi inte får reduceras till en tipspromenadfråga och frågar retoriskt om Jesus gav en sannare bild av Gud än Muhammed gjorde. En något märklig fråga för att komma från en kristen ärkebiskop. Ärkebiskopen, om någon, bör känna till de avgörande skillnaderna mellan Nya Testamentet och Koranen, haditherna samt profetens sunna. Koranen, haditherna och profetens Sunna är i en mycket större omfattning ett politiskt dokument och en lagbok än Bibeln någonsin varit i modern tid. Dessa tre utgör grundfundamentet för all muslimsk praktik och sharia.

Antje Jackelén är en mycket politisk ärkebiskop, en ärkebiskop som tar plats i det politiska rummet. Siewert Öholm ställer en rad berättigade frågor till Jackelén i Världen Idag som vi hitintills inte erhållit några svar på. Endast, som Öholm konstaterar, stödkampanjer.

Att Jackelén har goda relationer med den muslimska diasporan är inte märkligt med hennes ambition att verka interreligiöst. Frågan är bara hur goda och djupa dessa relationer är. Det senaste kyrkomötet avslog en motion från Kyrkomötet 2015. Motion 2015:106 av Annika Borg och Johanna Andersson avsåg att kartlägga och utvärdera de samarbeten som Svenska Kyrkan har med den muslimska diasporan. Motionärerna, Borg och Andersson, pekar på en rad för Svenska Kyrkan besvärande kopplingar till svenska organisationer associerade med det Muslimska Brödraskapet samt de diametralt olika värdegrunder och synen på såväl kvinnors rättigheter som HBTQ-personers som parterna står för.

Hur Jackelén personligen förhåller sig till begrepp som öppenhet, transparens, utvärdering och kvalitetssäkring i detta avseende är okänt men det följer ett mönster från Siewert Öholms artikel. Där svar borde erhållas möts detta istället med motkampanjer och svårtolkade eller dubbelbottnade bibelcitat.

Motionen kan läsas som inbäddat dokument i slutet på artikeln.

Ett annat exempel på hur politiserad den Svenska Kyrkan blivit är anammandet vid 2012 års Kyrkomöte av det så kallade Kairos-dokumentet. Detta dokument, författat av kristna palestinier, har formuleringar som ligger Hamas nära även om de förespråkar icke-våld. Motstånd mot Israel ses som en kristen plikt samt palestiniers historiska rätt till territoriet.

Hur mycket religion skall vi ha i politiken? Tål politiken religiös intervention? I sammanlandningen ligger en målkonflikt. Bägge övertygelserna strävar efter, med olika medel, att skapa ett bättre samhälle att leva i. Men.Under den nivån, det självklara, uppstår starka skillnader och målkonflikter i dels definitionen på vad som är ett bättre samhälle men även hur vägen dit skall se ut. Den som sammanfattat detta dilemma bäst är den muslimske filosofen Ibn Rushd, eller Averroes, på 1100-talet.

”Endast ett samhälle som håller politik och religion åtskilda kan behandla alla medborgare lika”.

Hur mycket av denna snart 1 000 år gamla visdom vår ärkebiskop och framtida kyrkomöten tar till sig kommer framtiden att utvisa. Och frågan om varför, eller vad som är orsakerna bakom, att vare sig ärkebiskop eller kyrkomöten vill granska alternativt kvalitetssäkra de samarbeten de har med organisationer som står Muslimska Brödraskapet eller andra motstridiga värdegrunder nära.