Mer fotboll går igenom några outsiders till att tillhöra Allsvenskan under dess hundraårsjubileum 2024. Vi börjar med två norrländska kandidater – Ytterhogdals IK och Sandvikens IF.

Swisha gärna en gåva till 0722566989 om du uppskattar läsningen. Det gör stor nyttaoch uppskattas hjärtligt.

Ytterhogdals IK

Ytterhogdals hemmaarena är placerad intill sjö och skog inte långt från downtown Ytterhogdal

Ytterhogdal är en by i Jämtland med 475 invånare. Klubben bildades på 20-talet, men har aldrig åstadkommit något av strålkastarvärde. De senaste åren har man emellertid gjort en mycket intressant satsning. Unga, främst brittiska, spelare värvas till klubben efter att av en eller annan motsvarighet nobbats av sina moderklubbar, som oftast befinner sig i Championship – allså den engelska andradivisionen.



Man har ett ganska nära samarbete med Östersunds FK, vilket bland annat resulterade i att Curtis Edwards flyttade till de jämtska Arsenal-dödarna sommaren 2016. Edwards hade varit något av en omogen bråkstake i Middlesbrough, krävt en plats i a-laget och blivit utsparkad. Därefter hade han gått i två år och jobbat hos sin pappas målarfirma och bara spelat fotboll på söndagarna. En kamrat som gjort flytten till Ytterhogdals IK skickade ett meddelade till Edwards på Facebook om en märklig, sista chans att bli professionell spelare och mittfältaren, som i somras flyttade till Djurgården, tackade ja.

Ytterhogdal i eldigt orange mundering. Foto från YIK:s Facebook-sida.

De flesta av spelarna jobbar också i byn, där många av invånarna blivit gamla och den yngre generationen gärna lämnar orten fort som fan. Fotbollsspelarna har blivit en viktig del av orten i det avseendet. Nu finns det till och med en och annan ung kvinna som stannar kvar med tankarna om att en ung engelsk fotbollsspelare kan inte vore den värsta av verkligheter.



Klubben har klättrat snabbt i seriesystemet under 2010-talet och befinner sig i skrivande stund på andraplats i division 2 Norrland. Lagets stabila klättrande över många år och deras ärligt talat oprövade, potentiellt framgångsrika modell över ganska många år nu gör att klubben inte kan avfärdas.

Samtidigt är det inte troligt att allsvensk fotboll någonsin skulle spelas i Ytterhogdal, även om man skulle nå allsvensk status. En arena som håller allsvenska mått kostar vad tätorten i sin helhet omsätter under ett decennium. Skulle Ytterhogdals IK göra det osannolika väntar troligtvis spel på Jämtkraft Arena i Östersund 14 mil bort, en acceptabel siffra i norrländska sammanhang.

En ny digital matchklocka såg dagens ljus hösten 2016. Alla framsteg är framsteg. Foto från YIK:s Facebook.

I truppen finns för närvarande bland annat Alexander McBurnie, bror till skotske landslagsspelaren Oliver McBurnie som i somras flyttade till nyuppflyttade Premier League-klubben Sheffield United efter att ha fått sitt genombrott i Graham Potters Swansea förra säsongen. 40-årige Bogdan Smishko, i särklass äldst i laget, håller ställningarna i backlinjen. Längre fram ser ett nyförvärv för året, 21-årige Sumali Cissa med bakgrund i Bradford City, ut som en spelare som kan spela på högre nivå.

Jag har svårt att tro att Ytterhogdals IK inte skulle klättra upp i ettan inom något år, även om det sannolikt också hänger på att Östersund inte tappar tråden. Att sedan ta steget upp i Allsvenskan är en annan historia, även om klubbens uppenbarligen breda nätverk skulle kunna generera en del intressanta spelare om man klättrar.

Sandvikens IF

Sandvik är ett stort och enormt viktigt företag i Sandviken. Man har också en stor del i Sandviken IF:s satsning.

BIld: järnriket.com

Storsatsande Sandvikens IF ligger just nu bara fyra i division 1 Norra med he

la nio poäng upp till Akropolis på förstaplatsen. Även om det är högre än fjolårets sjätteplats hade nog Gefle-ikonen Pelle Olssons mannar hoppats på en högre placering. Gårdagens 4-1-seger mot just Gefle smakade dock antagligen mumma – och om det är ett lag från Gävletrakten som kommer att befinna sig i Allsvenskan 2024 är det nog just Sandviken.

Enorma koncernen Sandvik stöttar klubben ekonomiskt, vilket man gjort i olika grad sedan klubben bildades på 20-talet. På den tiden och fram till 50-talet kom det ofta över 20 000 åskådare till matcherna på Jernvallen, som också stod som värd till två matcher i VM 1958. Onekligen finns det fotbollshistoria på orten och med Gävle ute ur beräkningarna, troligtvis under överskådlig framtid, finns det utrymme för ett allsvenskt lag i regionen. Pelle Olsson har ju dessutom gjort resan förut.



Klubben är, med sitt genomsnitt på 1026 åskådare, seriens mest populära klubb. Man följs av just Gefle IF med 984 åskådare innan det är ett långt fall till Carlstad United och deras publiksnitt på 667. I truppen finns spelare som skytteligaledare (15 mål) Leo Englund, tidigare i Sundsvall och välbekanta allsvenska namn som Rene Makondele och Olof Mård.

Ytterhogdals IK och Sandvikens IF är för mig de mest intressanta klubbarna i norrlandsfotbollen just nu, detta trots att Sandvikens placering i Norrland är minst sagt omtvistad. Det ska hur som helst bli intressant att se vad de kan åstadkomma över de närmaste åren. Mer fotboll lovar att återkomma i ärendet.