Public Serviceföretagen fortsätter med att utveckla tjänster som ingen efterfrågar och som knappast ingår i deras uppdrag, men som fortsätter att konkurrera med privata aktörer på en redan kämpande mediemarknad. Det senaste tilltaget från Sveriges Television är att anlita namnkunniga debattörer till företagets opinionssajt. Bland namnen märks debattörer som Marcus Birro och Daniel Suhonen, röster som ofta hörs i offentligheten.

Varför licensbetalarnas pengar skall läggas på att arvodera opinionsbildare är en gåta. Till Public Serviceföretagets försvar kan dock sägas att satsningen för en gångs skull visar på en åsiktsmässig bredd. Tidigare satsningar på opinionsområdet, som den misslyckade ungdomssajten Edit, har haft en påtaglig slagsida åt vänster, vilket föranlett omfattande kritik mot förment oberoende Sveriges Television.

LÄS MER: Vänstervridningen inom public service måste upphöra

Men även om slagsidan inte är ett problem i den föreliggande satsningen är det tveksamt om Sveriges Television överhuvudtaget bör vara en plattform för opinionsbildare. Anhängare av public service brukar hävda att de ickekommersiella programföretagen är viktiga eftersom de fyller en lucka som marknaden sällan är intresserad av, med djuplodande och folkbildande program inom kultur och samhälle.

Satsningen på opinion vittnar om en annan verklighet och den inställning som kom i dagen häromåret när ledningen för Sveriges Radio i sin interna tidning slog fast att man hade det uttalade målet att locka läsare från Aftonbladets och andra kommersiella aktörers webbplatser.

Detta väckte stark kritik från bland andra Tidningsutgivarna som menade att licensfinansierade public service på detta sätt riskerade att undergräva marknaden för privata aktörer vilket på sikt riskerar att leda till ett minskat utbud för alla.

Motsvarande kritik riktades mot Sveriges Television efter att numera nedlagda Edit lanserades. På vänstersajten Politism menade man att SVT på ett otillbörligt sätt konkurrerade i marknadssegmentet vänsteropinionsbildning för unga. Förutom den uppenbara ironin i att Politism stod upp för marknadsekonomin låg det en hel del i kritiken. Genom populistiska utspel av olika slag riskerar SVT och SR att minska mångfalden i medieutbudet snarare än att bredda den.

Oavsett om man är en anhängare eller motståndare till statliga medieföretag som idé, finns anledning att vara bekymrad över förytligandet av innehållet i företagens kanaler och webbsidor.

När public service fungerat som bäst har de fungerat som kvalitetsmåttstock som fått de privata aktörerna att höja den egna ribban. När public serviceföretagen i stället ängsligt följer de privata mediehusen i hasorna i en trendkänslig jakt på klick och visningar blir effekten den motsatta.

Positiva exempel finns även inom Sveriges Television. Det nya programformatet Idévärlden är ett utmärkt sätt att ge utrymme åt opinionsbildare och debattörer som har någonting att säga. En renodlad opinionsbildningssajt har dock väldigt lite med public servicetanken att göra.

Lars Anders Johansson

Redaktionschef Timbro