Dela via: Facebook

Twitter

LinkedIn

I helgen har Miljöpartiet kongress i Örebro. Vad de ska prata om gick jag igenom i ett tidigare inlägg, där jag läst igenom det 264 sidor långa motionshäftet.

En person som direkt efter Romsons inledningstal frontade presskonferensen och lyftes sedan fram som någon stjärna på kongressen är Mehmet Kaplan. En av mina favoritministrar.

Budskapet bostadsminister Kaplan hade var:



På Miljöpartiet Stockholm kan man läsa hur de lokalt vill jobba med att “bygga Sverige” – 150 000 bostäder. Till 2030. Och det är ju ett bekvämt mål att sätta. 15 år i tiden och inte bara ett val utan 4 val, med gud vet hur många olika regeringar.



Nu har Mehmet Kaplan efter sommaren suttit som bostadsminister i ett helt år. Vad har hänt då sedan dess? Jag granskade hans första månader i regeringen i vintras redan, och konstaterade då krasst att Kaplan direkt prioriterade att resa utomlands. Faktum är att det var i princip det han gjorde mellan den 3 oktober och årsskiftet.

Vad har han gjort sedan dess kan man undra?

Det verkar vara ungefär lika mycket. Bostadskrisen är ett av landets mest akuta problem, inte minst mot bakgrund att vi ska ta emot 400 000 flyktingar de kommande åren och vi saknar redan minst 250 000 bostäder som det är. Bostadsministern har alltså en av landets viktigaste portföljer.

Kollar man först på Google så kan man se att exempelvis landsbygdsminister Sven-Erik Bucht har fler träffar. Bucht har dessutom ingen annan portfölj än just landsbygd, bland annat vargfrågan.



Kollar man på regeringens kalendarium, som tyvärr brukar lämna en del att önska – är det ingen som ansvarar för den? – får man en viss bild av vad han gjort sedan 1 januari.

Inga utlandsresor mer än en resa till Bryssel i vintras. Men så reste han ändå en del sina första tre månader så man kan ju tycka att det är rimligt att han fokuserar på Sverige. Det är ändå här bostäder ska byggas.



Den 17 mars skrev han en debattartikel på DN Debatt, som för övrigt måste anses som en av de bästa i genren “snömos”, och som jag själv skrev en parodi på här på bloggen.

Där radar han upp sex punkter som han tycker är viktiga och som säger aboslut ingenting och lovar ingenting. En styck miljöparti special alltså med extra fluff.



Han har åkt tåg till bland annat Linköping, Kalmar, Malmö och Avesta och flugit till Sundsvall.

Mest av allt verkar Kaplan ha varit runt i Stockholm faktiskt, och uttalat sig ibland om hur viktigt det är att bygga bostäder och ha en aktiv bostadspolitik. Han har också liksom Löfven hittat det utmärka sättet att slippa ta ansvar den här mandatperioden genom att sätta ett mål långt in i nästa mandatperiod. 250 000 nya bostäder ska ha byggts till 2020.

En hel del av dessa måste som bekant till i storstäderna, för det är de som växer mest och redan idag har störst bostadsbrist. Stockhom är en av dessa.

Och här har Miljöpartiet varit som små arbetarbin i bostadsbyggarkupan. För det finns så otroligt många bostadsprojekt de måste…..rösta nej till.

Som till exempel 1800 bostäder i Solna.

Eller 7500 bostäder i Upplands Väsby. Här röstade de nej till stadsdelen Väsby sjöstad, av samma anledning de alltid röstar nej: naturen. Den är alltid viktigare än folks rättighet att ha ett tak över huvud nämligen.



Tors Torn, ni vet de här “skyskraporna” som skulle byggas i slutet av Torsgatan i Stockholm mot den nya stadsdelen Hagastaden (skyskrapa på svenska betyder “hus högre än 8 våningar”)? Dessa tyckte miljöpartisterna inte heller var bra.

För stora, för höga, för mycket…..hus förmodligen. Republikanerna i Miljöpartiet använder dessutom slottet som någon förevändning varför man inte ska bygga hus flera kilometer bort.



Inget projekt är för lite för att bordläggas av Miljöpartiet, så 155 nya lägenheter i Hägersten förpassades rätt omgående till den högen. Som växer.



Samma sak gjorde de med 2 500 lägenheter i Hammarbyhöjden. (red.anm nu är beslutet taget att bygga dem).



När förslaget att bygga 165 nya lägenheter i Kristineberg slottspark kallade det miljöpartistiska borgarrådet Daniel Helldén dem för “oskälig bostadsmiljö”. Och reserverades. Hellre bo kvar hos mamma än i en slottspark, såklart. Det fattar man ju.



Nu ligger ett förslag att bygga bostäder på Årstafältet, som ligger mellan Årsta, E4:an och Örby egentligen och idag bara är ett gräsfält av ingenting. Alliansen föreslog att ge 15 000 människor en bostad där genom 6 000 nya lägenheter.

Vad tycker Miljöpartiet?

Nej. Såklart.



När folk med rätta är bekymrade över att läget är så allvarligt och att Miljöpartiet säger nej hela tiden ägnar de sig åt att bokstavligt talat slänga ut åhörare ur lokalen.

I helgen klubbas förmodligen nya regler för Miljöpartiets ledning att kunna stänga av folk, slänga ut folk etc. Bli mer auktoritärt och lättstyrt alltså, vilket verkar vara en linje den Nya Miljöpartiet har.



MP återkommer ofta till det här med buller. De är orsaken till gällande knäppa regler ska tilläggas, som sätter stora hinder i vägen för många bostadsprojekt. Caroline Sczyber från Kristdemokraterna har sammanfattat Kaplans inställning i ett artikel på Fastighetsnytt.



Många av bostäderna vi bor i idag, inklusive undertecknad, hade alltså inte kunnat byggas om miljöpartiets idéer om buller gällt då. Värt att tänka på. Vi bor i en stad mycket gammal stad och de äldsta husen som finns kvar idag är från 1600-talet.

Bostadsminister Kaplan bekräftar också att han inte är intresserad av att lätta på reglerna.



Då kommer vi tillbaka till början av det här inlägget. Att Kaplan fördes fram som en stjärna på kongressen.

Nu tror jag att jag vet varför. Han kan trolla.

Jag ser mycket fram emot se honom dra 250 000 bostäder ur en liten hatt.