100 procent förnybart eller 100 procent fossilfritt? Moderaternas, Liberalernas och Kristdemokraternas krav på en ny energiöverenskommelse innan årsskiftet har rört om i grytan. Flera bedömare menar att M och KD nu förbereder sig för att hoppa av den nuvarande energiöverenskommelsen. Samtidigt har MP och Centerpartiet Stefan Löfven i ett hårt grepp. Just nu står Socialdemokraterna i mitten av den svenska energipolitiken och måste välja väg.

På debatt- och ledarsidor spretar tolkningarna. Vissa menar att det är bekvämt för regeringen att sitta still i båten medan andra menar att det här är läget som S har väntat på för att kunna bryta sig ur MP:s klor – inte minst för industrins skull.

Oavsett måste ett val göras, och energiminister Anders Ygeman (S) kommer sannolikt att sätta sig ned och diskutera med M och KD, även om inställningen har varit sval. ”Frågan är om man kan få stöd från fem partier och då är det svårt att se att man kan ändra något grundläggande i överenskommelsen”, sa han till TT häromdagen. Totalt har fyra partier visat intresse för en helt ny energiöverenskommelse, eftersom även SD välkomnade utspelet från M och KD som bland annat innebär mål om ”100 procent fossilfritt” istället för ”100 procent förnybart”, vilket i så fall skulle öppna för fortsatt kärnkraft.

Slår direkt på elpriser – 150 000 per person

Anders Ygeman har tidigare pekat på prognoser från Energimyndigheten, som visar att Sverige klarar elförsörjningen både med och utan kärnkraft. Men här får han mothugg av Peter Szakalos, teknisk doktor i korrosionsvetenskap vid KTH, som menar att ny kärnkraft i Sverige på sikt skulle spara minst 1 000 miljarder kronor, jämfört med om kärnkraften fasas ut. Han menar att Ygeman och andra hänvisar till siffror som inte räknar in kostnaderna för att garantera leveranssäkerhet och tillförlitlighet när de pratar om alternativ till den väderoberoende kärnkraften.

– Enligt Sweco kommer det att krävas investeringar på dryga 1 500 miljarder kronor till 2040 för att garantera leveranssäkerheten utan kärnkraften, och dessa kostnader kommer i slutändan att läggas på landets elkonsumenter. Antingen direkt på elpriserna eller via nätavgifter som motsvarar 150 000 kronor per person eller 300 000 kronor per hushåll, säger han.

Samtidigt är Peter Szakalos medveten om att det i den energipolitiska debatten ofta framförs kritik mot att nybyggen av kärnkraft i Europa, inte minst i Finland, har drabbats av stora förseningar och därför ifrågasatts ur kostnadssynpunkt i Sverige. Men dessa argument bygger på att vind- och solkraftsproducenter inte behöver bära kostnaden för att säkra leveranssäkerheten i det framtida elsystemet, menar han.

”Blir minst 1 000 miljarder billigare”

Kostnaden för att ersätta de kvarvarande kärnreaktorerna med moderna franska ”EPR-enheter” kan idag uppskattas till omkring 500 miljarder kronor, berättar han. Andra leverantörer från Korea, USA och Japan kan förmodligen erbjuda lägre priser.

– Oavsett val av leverantör blir belastningen på den svenska ekonomin minst 1 000 miljarder kronor billigare med ny kärnkraft. Det finns ingen tvekan om att en omställning till 100 procent förnybar elproduktion i Sverige är ett oerhört kostsamt projekt, och att kärnkraft ur ett systemperspektiv skulle bli väldigt mycket billigare, säger han.

Janne Wallenius, professor i reaktorsfysik vid KTH, förtydligar att besparingen på 1 000 miljarder kronor bygger på att kärnkraftverk har en livslängd på 60-80 år medan nya vindkraftsverk har en livslängd på omkring 25-30 år.

– Det betyder att även om det är billigare att bygga ny vindkraft än ny kärnkraft idag, så kommer man år 2050 att vara tvungen att ersätta hela den vindkraftspark som just nu kraftigt byggs ut. Det vill säga, ersätter vi gammal kärnkraft med ny kärnkraft har vi en kostnad på 500 miljarder kronor för detta under tiden 2020 till 2050. Men ersätter vi gammal kärnkraft med vindkraft, solkraft, ny vattenkraft och elnätsförstärkningar kostar detta mer än 1500 miljarder kronor under åren 2020 till 2090, säger han.

– Problemet är att kärnkraftverkens mycket långa livslängd inte ges något värde i balansräkningen, fortsätter han.

Forskarna: Debatten måste skifta fokus

Peter Szakalos har tidigare arbetat med kullager för vindkraft och menar att vindkraftsparker till och med behöver bytas ut vart 20:e år.

– När det gäller livslängd går det fyra vindkraftsparker per kärnkraftverk. Moderna kärnkraftverk har en livslängd på omkring 80 år och kan producera alla dagar på året, till skillnad från vindkraftverken.

Han tycker därför att debatten om 100 procent förnybart är tråkig. Mer fokus borde ligga på klimatomställningen.

– Det är bra att man satsar på vindparker, det är såklart en fördel att de inte har något avfall. Men man bör vara realist. Utan ett rejält tekniksprång väldigt snart, så är vi tvungna att ha kärnkraften ett bra tag till. Det finns helt enkelt inga alternativ i nuläget, även om det kan komma i framtiden, säger han.

Tyska exemplet borde vara varningsklocka

En seriös diskussion borde utgå från elbehoven idag och i framtiden, menar Peter Szakalos. Koldioxidfri produktion och mål om att till exempel elektrifiera hela stålindustrin går inte riktigt ihop med att fasa ut kärnkraften, betonar han. Elbehovet i Sverige kommer att öka med minst 60 procent fram till 2045, enligt beräkningar från Svenskt Näringsliv, vilket motsvarar den sammanslagna elproduktionen i Finland och Lettland. Varningar kommer från flera håll, utan mer el är risken att klimatomställningen misslyckas och att utsläppsmålen till 2045 inte nås.

– Utmaningen är enorm. Det finns en överdriven optimism hos framför allt MP, de tar inte till sig skarpa siffror. Att avveckla kärnkraften är att skjuta sig i foten, säger Peter Szakalos och exemplifierar med utvecklingen i Tyskland.

– Energipriserna har gått upp våldsamt. Jag har svårt att se hur Sverige skulle tackla en liknande situation, även om vi har vattenkraften. Tillgång till billig el är ju en grundsten för en framgångsrik industri. Skulle vi kunna kombinera vind och kärnkraft, så skulle vi kunna exportera till kolproducerande länder som Polen och göra skillnad på riktigt – det vill säga göra ett globalt ”footprint”, säger han.

Det tyska exemplet borde fungera som en varningsklocka, menar han.

– De har till viss del hamnat i knät på Putin och blivit beroende av rysk naturgas. Jag har väldigt svårt att se att EU tycker att det är bra, säger han.

– Jag tror att Stefan Löfven personligen ser behovet av kärnkraft, men det landar i symbolpolitik. Frågan är hur mycket makten spelar roll? MP skulle ju strimla S om Löfven svängde kring kärnkraften. Men nu finns det ju flera partier som ser behoven i framtiden, säger Peter Szakalos.

Sker snabb utveckling

Det finns ingen tvekan om att en omställning till 100 procent förnybar elproduktion i Sverige är ett oerhört kostsamt projekt, och att kärnkraft ur ett systemperspektiv skulle bli väldigt mycket billigare, enligt Peter Szakalos. Det borde åtminstone finnas med i kalkylen när olika alternativ ställs mot varandra, påpekar han.

Just nu pågår dessutom en snabb utveckling inom kärnkraftsområdet och ett flertal företag hoppas kunna erbjuda leverans av små, seriekopplade reaktorer med en elektrisk effekt på mellan 2 och 200 MW för olika typer av marknader. Forskningen har även gjort framsteg när det gäller akilleshälen, att ta hand om och återvinna långlivat och högaktivt avfall, så att slutförvaret blir så litet som möjligt, berättar han. Men kritik har riktats mot att kostnaden för elproduktion i små reaktorer kan bli dyr, vilket det kan ligga en del i, medger Peter Szakalos. Det behövs mer forskning.

Men tiden för att bygga och ta en reaktor i drift skulle kunna minskas från dagens i genomsnitt sju år ner till två, anser Janne Wallenius.

Behövs mer detaljerade siffror

Om Sverige vill göra skillnad på riktigt borde vi försöka ligga långt fram i den här utvecklingen, menar Peter Szakalos. Då skulle vi kunna uppnå konkurrenskraftiga kostnader för elproduktion, minska investeringsrisker och tidigt kunna åtgärda kvalitetsproblem i leverantörskedjan, anser han.

Redan 2030 skulle dessa små reaktorer kunna installeras i delar av Sverige där det råder kraftig brist på lokal elproduktion, så att kommuner inte tvingas tacka nej till etableringar av elintensiv industri, enligt Janne Wallenius.

Utan kärnkraft skulle snittpriserna för el i Sverige dock fortfarande bli lägre än i Tyskland, tack vare vår vattenkraft, menar han. Men industrin räknar ändå med en fördubbling av elpriserna på den nordiska marknaden.

– Vi skulle alltså hamna på ett elpris på runt 60-70 öre kWh i ett system utan kärnkraft, säger han.

Oavsett vilken väg S väljer, så vill forskarna att debatten nyanseras.

– Det som behövs är mer detaljerade siffror på hur mycket CO2-utsläppen skulle öka med omställningen till 100 förnybart, och beräkningar på hur mycket det genomsnittliga elpriset ökar på grund av den ökade instabiliteten på elmarknaden, säger Janne Wallenius.

Professor vänder sig mot beräkningarna

Men Lennart Söder, professor i elkraftteknik vid KTH, köper varken resonemangen eller beräkningarna från Janne Wallenius och Peter Szakalos. Han menar att siffran om 1 000 miljarder bygger på orimliga antaganden och feltolkningar av Sweco-rapporten ”100 % förnybart – en rapport till Skellefteå kraft”, vilket han menar också har påpekats för forskarna utan åtgärd.

– Tyvärr är många av siffrorna helt tagna ur luften. Till exempel används kostnaden 420 miljarder för ”svängmassa” när Sweco snarare uppskattat den till 17,5 miljarder. Inte heller har det räknats med någon driftkostnad i kärnkraftverk utan bara investeringen, säger Lennart Söder och menar att det förnybara systemet till och med kan bli billigare om beräkningarna görs på rätt sätt.