Det började med att Jonatan Alfvéns pappa Mikael Alfvén såg tre bilder på tre flickor – 7, 8 och 9 år gamla – i Indien 2009.

– Vad är det här? frågade Mikael.

Och fick till svar att de tre flickorna var prostituerade och användes som sexslavar.

– Det slutade med att pappa grät hela natten och var helt förkrossad efter att ha sett bilderna. Han bestämde sig dagen efter att ”vi måste göra något” och vi fick genast kontakt med vår samarbetspartner i Nepal som vi arbetat med i alla år. Sedan startade vi upp ett barnhem med 34 flickor, berättar sonen Jonatan, 23, från Stockholm.

Sedan dess driver familjen Alfvén organisationen LoveNepal, där Jonatan är involverad, som arbetar för att frita nepalesiska flickor från sexhandel och bordeller i Indien.

– De där tre bilderna var starten för hela arbetet, säger Jonatan.

Jonatan har själv varit på en av bordellerna för att se verkligheten med egna ögon.

Jonatan.

Han säger att miljön och flickornas tillvaro är "totalt omänsklig".

– Jag var inne för bara en månad sedan, jag lurade mig förbi säkerhetsteamet och pekade ut en flicka och gick upp till ett litet rum och pratade med henne om hennes liv. Det var det mest känslosamma samtalet jag haft i hela mitt liv. Att få se den där flickan så förstörd, säger Jonatan.

Flickan trodde först att Jonatan var där i samma ärende som alla andra män som besöker dem dagligen.

– ”Nej, nej, nej, bara prata”, försäkrade Jonatan.

"Som bortglömda fängelsehålor"

Sexhandeln med de unga flickorna, där de flesta är i åldern 9 till 12, har blivit en industri. En välplanerad, utstuderad industri. Och vissa flickor föds in i slaveriet.

– De har kommit på att de ska sänka taken till 1,4 meter för att konstant få flickorna att känna sig nedtryckta, säger Jonatan, och fortsätter:

– Det föds oerhört mycket bebisar i de här områdena och man har kommit på att man ska låta bebisarna sitta vid sina mammor när de blir våldtagna, så att de får se och höra vad som väntar när de blir äldre.

Hur ser områdena ut?

– Vi gick i ett område där det jobbar 10 000 flickor. Majoriteten minderåriga. Det är så fruktansvärt rått och rummen är trånga, de bor som i bortglömda fängelsehålor. Det stinker och är helt… jag vet inte vad jag ska säga. Det känns som att man är i ondskans närvaro när man vandrar omkring där.

En av bordellerna.

Jonatan beskriver bordellerna som "fängelsehålor".

Gör razzior

Den svenska organisationen har fritagit drygt 600 flickor sedan starten 2009 och organisationen lever på donationer för att gå runt. Men fritagningarna kan se väldigt olika ut.

– Vi har flickor som har hoppat ut från fönster på andra eller tredje våningen och sedan flytt. Vi har haft flickor som rymt. Vi har flickor som vi har köpt ut, men vi undviker det, så att de inte får ytterligare pengar på detta, säger Jonatan.

Allra helst samarbetar man med polisen för att genomföra razzior på bordellerna.

Det krävs idogt arbete för att få hjälp.

– Det bästa sättet är att göra en razzia via polisen. I Indien är prostitution lagligt men bordeller är olagliga. Bordellerna ligger dock inte i gömda områden, utan man kan åka förbi en ambassad och sedan ser man flickor på varenda balkong, mitt i centrala Delhi i Indien, trots att lagstiftningen säger att det är förbjudet. Men ingen gör något åt det. Såvida man inte själv går till polisen för att få hjälp, säger Jonatan, och fortsätter:

– Jag pratade med min kontakt där nere nyligen och han sa att ”ibland kan vi göra en razzia och frita en flickas liv men på vägen så försöker jag ta med mig så många flickor jag kan”.

Bordellägarna har dock kommit på nya sätt för att gömma flickorna vid razzior.

– Och då har man gjort små lådor som man placerar flera flickor i och skjuter in i väggen. Så när polisen kommer går det inte att hitta de flickorna. Det är en kamp för att frita, säger Jonatan.

Organisationen arbetar även för att försöka hjälpa flickor innan de hamnar i sexhandeln.

Man har kontaktpersoner i byar i Nepal samt i Indiens fyra största städer som arbetar med att frita, rädda och hjälpa flickor.

– Majoriteten av flickorna är från Nepal och vi tar dem tillbaka till Nepal men inte till byarna, utan till våra barnhem som ligger i Katmandu, säger Jonatan.

"De behandlas som sexleksaker"

Jonatan pratar ivrigt och länge om organisationens arbete.

Jonatan och en av flickorna.

Vissa flickor har levt på bordellerna i många, många år, medan andra klarar sig undan efter ett halvår. Under tiden på bordellerna våldtas flickorna närmare 30 gånger per dag. Tidigare har man lyckats frita en 32-årig kvinna som varit fast på bordellerna sedan hon var 11 – och under dessa år våldtagits över 20 000 gånger.

Men de sexuella övergreppen är inte det enda som flickorna utsätts för.

Det är konstant tortyr.

– Vi har haft flickor som skurits med knivar i underlivet och fått bröstvårtorna avbitna. De behandlas som sexleksaker, det är verkligen så. De ser dem inte som människor, säger Jonatan.

Se ett videoinslag om Jonatans berättelser i tv-spelaren ovan.