Är Århusmodellen en succé? Thord Eriksson skriver i Dagens Samhälle om resan Mona Sahlin och företrädare för svenska kommuner gjorde till Århus nyligen. Syftet var att studera den så kallade Århusmodellen, som är stadens internationellt uppmärksammade metod för att motverka radikalisering och terrorism.

Egentligen finns Århusprojektet bara för att hålla koll på en enda moské i Århus. Grimhøjmoskén. Det är i den moskén de personer som rest ner till Syrien för att slåss med IS har gått. Allt i allt anser man att cirka 30 personer som haft kontakt med moskén rest ner. Moskéns sida på Facebook är ingen trevlig läsning. Jag kikade på en tråd från tiden för terrordådet i Köpenhamn i februari. De postade en kort intervju från TV med en av en av de som öppet visat sitt stöd för terrordådet, Adnan Avdic. I kommentarsfältet hittar man inte ett (!) inlägg mot terrordåden. Alla kommentarerna i inlägget betonar att det var Danmarks och Västs fel att terrordådet skedde. Och att vad då, oskyldiga dör ju i Israel.

Kikar man på profilerna på olika medlemmar i moskén är det bedrövligt. IS-flaggor vajar stolt i vinden, postningar av Al Quaidas ideolog Anwar al-Awlaki, jihadflaggor, antisemitism och så vidare. Dagens Samhälle intervjuar i artikeln moskéns ordförande Oussama el-Saadi som beskriver IS med positiva ord. Han förklarar att de unga som reser ner till Syrien för att slåss med IS är folk som försöker hjälpa andra människor. El-Saadi har tidigare uttalat öppet stöd till IS. Det har även moskéns grundare Abu Hamza, som för övrigt begrovs i samma veva som Sahlin besökte Århus.

Sanningen är att Århusprojektet är mycket problematiskt.

Deras modell är en som bryter mot allt annat arbete som görs mot extremism. Arbete mot extremism som fungerat, som KRIS, Kriminellas rätt till revansch i samhället, som EXITs arbete mot nazism, som avhoppargrupper för Hells Angels medlemmar. Sådana verksamheter baseras på att de man hjälper ska ta avstånd från den kriminella så kallade kultur man tillhörde innan. Det är ideologierna, idéerna, vänskapskretsarna som är problemet, inte brotten i sig. Fråga KRIS hur de hanterar personer som kommer till deras möte och fortfarande pratar väl om kriminella och om brottslighet! Århusmodellen går ut på att hjälpa personer trots att de ännu talar väl om terrorism och terrorister och trots att de ännu umgås i kretsar som stöder IS. Det vill säga helt tvärtemot beprövad avhopparverksamhet.

De starka avståndstagandena från terroristernas idéer som Mona Sahlin ofta efterlyser saknas helt hos Århusprojektet. Steffen Nielsen, samordnaren för Århusprojektet, intervjuades i Al Jazeera förra året och sa då: Vi lägger inte en massa energi på att bekämpa ideologier. Vi försöker inte ta bort dina jihadistiska ideer. Du är välkommen att drömma om kalifatet. Men du får inte använda metoder som strider mot dansk lag. Du kan vara al-Shabab, om du vill bara du inte GÖR al-Shabab.

Man tar sig för pannan. Du får vara al-Shabab (terrorist) bara du inte begår al-Shabab (dvs terroristiska handlingar). Till Dagens Samhälle säger han: De säger att de tror på ett kalifat och att de inte tror på demokrati. Det är inte kriminellt att ha sådana tankar, men vi har talat om varför det inte är gångbart i Danmark och de har haft möjlighet att förklara sig.

Med den metoden hade KRIS aldrig hjälpt en enda före detta fånge. Du får gärna gilla mord och rån hos oss och umgås med dina gamla vänner – bara du inte begår brott, är ingen modell som hade imponerat på KRIS.

Vad är problemet med att bara fördöma brottslighet men inte ideologin bakom brottsligheten, så som Århusprojektet gör?

Jo. Terrorism rekryteras inte ur ingenstans. Det finns en radikal konservativ islamism som sprider de värderingar terrorismen bygger på. Såsom Grimhøjmoskén gör. Om de som sprider denna konservativa islamism inte tar avstånd från terror, eller kanske uppmuntrar ungdomar att göra egna val, är det mycket destruktivt.

Om man inte bekämpar ideologin bakom terrorismen kommer man aldrig att vinna kampen mot den.

Företrädarna för Århusmodellen är tydliga med att de i dialogen med en extrem part som Grimhøjmoskén markerar de värderingar samhället bygger på.

Den första juni markerade Grimhøjmoskén i ett offentligt uttalande att det enligt dem är haram (strider mot Gud) att rösta i det danska valet. Det verkar verkligen som om Århusprojektet lyckats markera de värderingar samhället bygger på!

Det här är en opinionstext publicerad i Dagens Samhälle. Åsikterna som uttrycks i artikeln står skribenten/skribenterna för.