Pimeä netti -kirjan kirjoittaja Jarno Alastalo Helsingin kirjamessuilla viime viikonloppuna. Kuva: Alma Talent / Minna Karkkola

Nettiyhteisöjen asiantuntija uskoo salatun Tor-verkon käytön yleistyvän tulevaisuudessa. Jarno Alastalo tutkii pimeää nettiä tuoreessa kirjassaan ja ruotii muun muassa ex-lestadiolaisen, seksibilettäjän ja pro-anorektikoiden tarinat. Alastalo korostaa pimeän netin positiivista puolta.

Mielenterveyteen keskittyvää Heimo-yhteisöpalvelua vetävä Alastalo on aiemmin johtanut Suomi24-keskustelupalstaa ja ollut mukana IRC-galleriassa sen alkuajoista saakka. Kirjassaan Pimeä netti hän laajensi pimeän netin käsitettä salatun Tor-verkon ulkopuolelle. Hän huomauttaa, että esimerkiksi Kiinassa tai Turkissa valtion estämä Facebook edustaa pimeää nettiä.

–Pimeä netti on paikka, missä ihmiset voivat touhuta vapaasti ilman muiden ihmisten valvovaa silmää, Alastalo selventää Uudelle Suomelle.

–Se on se netin kolkka, mitä monet eivät näe. Se on pimeydessä. Jotkut käyttävät sitä rikoksiin, mutta monet käyttävät sitä hyvään tai valon löytämiseen. Monelle ihmiselle se voi olla ainut paikka saada vertaistukea.

Alastalo painottaa pimeän netin positiivista puolta, johon hänen mielestään jokaisen ihmisen pitäisi tutustua. Kuka tahansa voi ladata koneelleen parissa minuutissa Tor-verkon, joka ohjaa nettiliikenteen niin sanotulla sipulireitityksellä niin, että käyttäjän sijainti ja henkilöllisyys pysyvät salassa. Verkostoa ylläpidetään vapaaehtoistyöllä. Tor-verkko edistää sananvapautta ja mahdollistaa sensuurin kiertämisen diktatuureissa.

–Jokaisen pitäisi tietää, että siellä on paljon hyvää ja joillekin se voi mahdollistaa keskustelun omasta tilanteesta, mitä ei voi tehdä missään muualla. Joillekin se voi olla hengenpelastajakin, Alastalo sanoo pimeästä netistä.

Alastalo vertaa Tor-verkkoa mihin tahansa internet-selaimeen: se on yhtä helppo ladata kuin Chrome tai Explorer. Suomalainen hakukone Ahmia helpottaa Tor-verkon käyttöä. Se on Tor-verkon Google.

Hyvä, paha Tor-verkko

Alastalon mielestä suomalaista keskustelua Tor-verkosta on leimannut liiaksi rikollisuus ja negatiivisuus. Tor-verkon puolella on Alastalon mukaan paljon hyödyllistä keskustelua, kuten aktivismia ja tiededebattia, jota voi olla nykyään vaikea käydä omalla nimellä esimerkiksi Yhdysvalloissa. Toisaalta esimerkiksi Edward Snowden käytti Tor-verkkoa tietovuotoihinsa.

– Norminetti on harmaan sävyjä, mutta pimeässä netissä näkyy suurempi kirjo. Siellä puhutaan paljon totta ja on siellä vääryyttä ja rikollisuutta, mutta paljon hyvääkin.

Tor on syntynyt hyvään tarkoitukseen, mutta saanut sittemmin riesakseen muun muassa huumekaupan. Alastalo kuitenkin huomauttaa, että suurin osa Tor-verkon liikenteestä keskittyy yhä hyvään puoleen. Hän muistuttaa, että myös julkisen verkon puolella tapahtuu paljon pahaa. Myös tutkija Ari Haasio huomautti toissa viikolla Ylen Aamu-tv:ssä, että esimerkiksi lasten seksuaalinen hyväksikäyttö tapahtuu ennen kaikkea avoimen verkon puolella ja lapsia houkutellaan esimerkiksi somessa.

Alastalo uskoo, että Tor-verkko yleistyy sitä mukaa, mitä enemmän ihmiset haluavat hallita itse omia tietojaan. Hän uskoo, että keskustelu anonymiteetin tarpeellisuudesta kiihtyy, kun tietous ihmisten henkilökohtaisten tietojen hyväksikäyttämisestä kasvaa. Jo nyt puhutaan paljon esimerkiksi siitä, mitä tietoja vaikkapa Google kerää käyttäjästään. Esimerkiksi pankkipalveluita on turvallisempi käyttää Tor-verkossa, joka antaa suojaa hakkereita ja viruksia vastaan. Toisena esimerkkinä Alastalo mainitsee lääkäripalvelut.

Henkistä, fyysistä ja seksuaalista väkivaltaa

Alastalon kirja kertoo yli 20 tarinaa pimeän netin puolelta. Osa haastateltavista käyttää Tor-verkkoa, osa ei. Pimeitä kolkkia Alastalo löysi myös esimerkiksi netin keskustelupalstoilta, joita niitäkin tosin voi käyttää Tor-verkon avulla ja moni Alastalon mukaan varmasti käyttääkin. Alastalo haastatteli esimerkiksi keskustelufoorumi Ylilaudalla nettikiusattua, joka sai tuhansia vihaviestejä.

Alastalo pohtii, että pimeä netti alkaa näkyä tavalliselle netinkäyttäjälle juuri trollaamisen valumisena ihmisten silmille pimeän netin puolelta.

Yksi yllättävimmistä tarinoista, jonka Alastalo löysi netin pimeydestä, on vanhoillislestadiolaisesta liikkeestä eronneen naisen tarina. Hän kertoi kirjoittaneensa salaa yli 15 000 viestiä Suomi24-foorumille 10 vuodessa, ennen kuin sai erottua liikkeestä. Netti ja anonymiteetti olivat hänelle Alastalon mukaan ainut paikka löytää tukea ja keskusteluapua väärinkäytöksiin, jota nainen oli liikkeen piirissä kokenut.

–Siellä on paljon väkivaltaa, mitä sitten tavallaan painetaan villaisella.

Naista ”hoidettiin” ehkäisystä ja jopa kuorolaulusta. Alastalon mukaan hoitaminen tarkoitti liikkeen jäsenten aggressiivista istuntoa, jossa selvitettiin, miksi nainen oli syyllistynyt tiettyihin väärintekoihin. Aviomies pahoinpiteli naista Alastalon mukaan henkisesti, fyysisesti ja seksuaalisesti. Lääkäri oli varoittanut naista hankkimasta enää kuudetta lasta tai hänen terveytensä olisi vaarassa.

Naisen tarina on 2000-luvun alusta ajalta, jolloin lestadiolaisen liikkeen sisäisistä väärinkäytöksistä ei ollut yhtä paljon tietoa kuin tänä päivänä. Nainen pelkäsi henkensä edestä, eikä uskaltanut irtautua liikkeestä. Foorumilta hän sai apua ja tukea.

–Hän pystyi kotona tekemään sitä, mutta aina huolehti siitä, ettei mitään jälkiä jää minnekään.

Alastalon mukaan nainen ei uskonut, että hän joutuisi suoraan tapettavaksi, mutta pelkäsi psyykkistä häirintää ja itsemurhaan ajamista. Alastalon tietojen mukaan foorumin nimimerkkejä on käyty läpi seuroissa ja käsketty ilmiantaa keskustelijat. Mukana on ollut Alastalon mukaan kaikkiaan satoja keskustelijoita.

Alastalo kertoo, että nainen asuu yhä samalla paikkakunnalla ja kaikki on nykyään ”ihan ok”. Paikkakuntalaiset ovat alkaneet suojella naista keskustelun lisääntyessä liikkeen sisällä tapahtuvista väärinkäytöksistä. Nykyään aiheesta on väitöstutkimustakin.

Suhdestatuksena haaremi

Seksibilettäjä, monisuhteinen Minna puolestaan kertoo löytävänsä pimeästä netistä samanhenkistä seuraa. Hänen mielestään ihmisten tapaaminen baarissa on hankalampaa, koska molempien halut ja tarpeet voivat jäädä epäselviksi. Netissä voi jutella pidempään ja löytää varmemmin sopivaa seuraa.

–Jos tapaa baarissa ja lähdetään tekemään jotakin, voi tapahtua kaikenlaista.

Minnalla on Alastalon mukaan lapsia ja mies, joka hyväksyy Minnan elämäntavan ja on myös itse vapaa toimimaan samoin. Toisaalta Minnalla on myös muun muassa vakituinen naisystävä. Hän ei ole Alastalon mukaan aivan kaapissa, mutta ystäväpiirissä ei laajasti tiedetä hänen tavoistaan.

–Hän kuvasi, että hänen suhdestatuksensa on haaremi. Hän on introvertti, mutta harrastaa kerran kuukaudessa seksibileitä.

Pro-anoreksiaryhmän osallistujat taas jäävät foorumille koukkuun kuin heroiiniin. Foorumi tarjoaa Alastalon mukaan vertaistukea huonoimmillaan. Liian lihavaksi itsensä kokeva langanlaiha tyttö voi saada kannustusta laihduttamiseen. Toisaalta foorumilta saa tukea myös rakkaushuoliin tai kouluelämään, kun muualla kohtaa ehkä pelkkää torjuntaa.

–Voit kuolla siihen, jos jatkat sillä tiellä, mutta samalla se voi olla ainoa paikka saada rakkauden sanoja, Alastalo selventää.