Älä ällisty, jos agentti on humalassa, varoittaa kouluttaja.

”Olemme värvänneet Pohjoismaista yhteistyökumppaneita, mutta vain harvoja vakoojia.”

Tämä tiivistelmä löytyy CIA:n salaisesta lehdestä Studies in Intelligence. Sen vanhimmat numerot on julkaistu arkistoon. Sieltä löytyy vuonna 1971 laadittu ohjeistus agenttien värväämiselle Pohjoismaista.

Kirjoittajatiimin ”Max A. Hatzenbeuhler” mukaan suomalainen ei halua vaikuttaa naurettavalta tai tilannetajuttomalta.

”Jos murrat ujouden rajoille ulottuvan varautuneisuuden muurin, löydät miehen, jonka huumorintaju on suunnattu puhkaisemaan kaikki tärkeily ja mahtipontisuus.”

Sitten se viina, joka saa suomalaisen laulamaan. Muodollisuus kuitenkin palautuu pian. Värvääjän on vakuutettava suomalainen siitä, että ilta oli mukava eikä tämä vaikuttanut hölmöltä, Max pohtii.

”On harvinaista, että sinulla on agentti, jota et koskaan näe vahvassa humalassa.”

Ohjeistuksessa tähdennetään, että suomalainen ei ole perso likaiselle rahalle – hänen motiivinsa on pikemminkin syvä tunne yhteisestä vihollisesta.

Amerikkalaisin silmin suomalaisten luonteesta puuttuu ovela kataluus. Muista piirteistä painotetaan tiukkaa lainkuuliaisuutta.

”Suomalainen noudattaa lakia lähes uskonnollisesti [- -] dokumentteihin ja leimoihin suhtaudutaan kaikilla tasoilla miltei pakkomielteisesti.”

”Hänelle ei saa puhua alentuvasti. Muuten saatte saman reaktion kuin eräs britti: ”Semmoinen pahuksen opettaja.”

”Turha mainita, että suhde ei kukoistanut”, Max huokaa.

Ruotsalaisesta kirjoittaessaan Max äityy ilkeäksi:

”Useimmat tämän maan johtajiin tutustuneet kokevat oikeaksi lohkaisun ’ruotsalaiseen tutustuminen tarkoittaa ruotsalaisen inhoamista’.”

”Hän on omahyväinen, itsekeskeinen, kopea, ahdasmielinen, hurskasteleva, epävarma. Hänellä on liikaa estoja tässä lueteltaviksi.”

Eversti Stig Wennerström toimii esimerkkinä onnistuneesta värväyksestä.

Neuvostoagentit värväsivät hänet vetoamalla paisuneen egon tyydyttämiseen ja runsaaseen rahapalkkioon. Wennerströn sai 15 vuoden vakoojantyöstään 100 000 dollaria ja kulutilin Moskovassa. Se oli silloin suuri summa.

”Ja hän pisti kaiken sileäksi”, kirjoittaja myhäilee.

Tanskalaisen sielunelämän johtolanka on kompromissi. Älä vänkää – ihmiset kiihtyvät, älä taistele – se ei hyödytä.

He tietävät, joskus faktoja tuntematta, miten asiat voitaisiin muualla paremmin hoitaa.

”Mutta jos mainitset Grönlannin, heidän katseensa alkaa harhailla”, Max sivaltaa.

”Agenttityö antaa hänen elämälleen maustetta ja nostaa hänet hänen omassa mielessään massojen yläpuolelle.”

”Moraalisesti selkärangattomat tanskalaiset tekevät yhteistyötä vain, jos tehtävämme on sopusoinnussa hänen oman yhteiskuntansa kanssa. Länsimaisen kulttuurin puolustaminen ei tunnu tavallista tanskalaista kiinnostavan.”

Norjalaisista kertova kappale on ainoa, josta osa on sensuroitu. Se saattaa liittyä raportin toteamukseen: Tiedusteluyhteistyö Norjan kanssa on hyvää, ja tarvetta hankkia agentteja ei juuri ole.

”He ovat suoria, huonoja valehtelemaan eikä heistä tule hyvää palvelijaa”.

Maa on kammottavan kallis ja alkoholin hinta hätkähdyttävä. Siksi norjalaisia on houkuteltava verottomalla viinalla.

Viimeinen neuvoista kuulostaa turhautuneelta vinoilulta:

”Kehu norjalaisia ja Norjaa. Ennen kaikkea, anna heidän puhua loppuun, vaikka se usein kestääkin kauan. ”

Koko CIA:n ohjeistus on luettavissa täältä.