Suomessa on käyty muutaman vuoden aikana paljon keskustelua naisten sukuelinten silpomisesta (FGM), jota myös usein kutsutaan väärää termiä käyttäen ympärileikkaukseksi. Ympärileikkaus on paras kuvailemaan leikkausta poikien sukuelinten kohdalla, jossa terskan ympäriltä poistetaan esinahkaa. Sukuelinten silpominen taas on paras kuvailemaan naisten sukuelimen leikkaamista, sillä naisten sukuelinten kohdalla – toisin kuin miesten kohdalla – sukuelimestä poistetaan elimen osia, ei nahkaa.

Lukiessa aiheesta tehtävää uutisointia, uskonto joko sivutetaan osittain tai kokonaan. Sukuelinten silpomista tapahtuu monien uskonnollisten ryhmien sisällä, jopa kristittyjen, mutta keskityn tässä pääasiassa islamiin. Hyvin monet arvostettua akateemista titteliä käyttävät yksilöt toteavat, ettei tyttöjen sukuelinten silpominen liity islamiin, joka on valhe itsessään.

Naisten sukuelinten silpominen liittyy islamiin, vaikka se jakaakin mielipiteitä islamilaisissa maissa. Yhdistyneiden Kansakuntien alaisuudessa oleva järjestö World Health Organization (WHO), joka vastustaa kaikkia tyttöjen sukuelinten silpomismuotoja totesi vuonna 1979 Fact Sheet No.23:ssa, että yksi sukuelinten silpomismuotoja on Sunna. Sunna on Profeetta Muhammadin elämäntapa, joka välittyy perimätiedon, eli Hadithin mukaan, joka on islamissa Koraanin jälkeen toiseksi tärkein tekstikokoelma. Sunna tässä kontekstissa tarkoittaa profeetan sanomisia ja määräyksiä, jotka ovat harjoitettavia ideaaleja malleja muslimeille. Profeetta Muhammed on perimätiedon mukaan ottanut kantaa naisten sukuelinten silpomiseen. Tärkein lainaus – jota myös Väestöliitto on lainannut väestötietosarjassaan 13 vuodelta 2004 – on tapaus, jossa Muhammedin on kerrottu sanoneen Medinassa tyttöjen sukuelinten silpomisia harjoittavalle naiselle: ”Älä mene leikkaamisessa liiallisuuksiin, sillä se on parempi naiselle ja tekee hänestä haluttavamman miehelle”. Eräs toinen lainaus perimätiedosta toteaa, että ympärileikkaus on noudatettava malli pojille ja jalo tapa tytöille. Ne islamilaiset koulukunnat, jotka määräävät sukuelinten silpomista, perustelevat toimenpidettä myös sillä, että se vähentää naisten seksuaalista halua. Kuitenkin kaikki neljä islamilaista koulukuntaa pitää naisten sukuelinten silpomista vähintään suotavana.

Vaikkei naisten sukuelinten silpomista nähdä eurooppalaisena ilmiönä, on se ollut sitä joskus. Sukuelinten silpomista perusteltiin mm. Englannissa sillä, että sen uskottiin parantavan naisten psykologisia vaivoja. Sukuelinten silpomista on tutkimusten mukaan harjoitettu myös Etelä-Amerikassa ja Australiassa Pitta-Patta aboriginaalien keskuudessa. Sukuelinten silpomista harjoitetaan edelleen hyvin monessa osaa maailmaa ja toimenpide vaihtelee hyvin paljon alueittain. Vaikkei kaikki sukuelinten silpominen liity uskontoon, on virheellistä kuitenkin todeta, sen olevan vain ja ainoastaan kulttuurillinen ilmiö, jossa uskonnolla ei olisi sijaa.

WHO:n vuoden 1979 Fact Sheet 23:ssa todetaan että sukuelinten silpominen tapahtuu joko keittiöveistä, lasin palaa, partaterää tai terävää kynttä käyttäen. Toimenpide tehdään lähes aina ilman kipulääkkeitä tai nukutusainetta. Naisten sukuelinten silpominen liittyy hyvin tiiviisti kulttuurilliseen tai uskonnolliseen traditioon. Maissa, joissa toimenpidettä harjoitetaan hyvin monet naiset kokevat, että heidän täytyy läpikäydä operaatio ollakseen hyviä musliminaisia. Monet kokevat, että naisten sukuelinten silpominen liittyy nimenomaan naisten alistamiseen.

On hyvin haasteellista käydä naisten sukuelinten silpomista vastaan, mikäli uskonnon kytköstä toimenpiteeseen pyritään väheksymään tai kieltämään. Olen keskustellut ja lukenut uutisia aiheesta paljon ja hyvin usein uskonto mainitaan joko osittain tai ei ollenkaan. Kun uskonnosta on mainintaa, se sivutetaan hyvin nopeasti vastaamatta kysymykseen, liittykö toimenpide islamiin. Hyvänä esimerkkinä Helsingin Sanomien uutinen (Tommi Hannula 14.10.2016), jossa todetaan: ”Tyttöjen ympärileikkaus yhdistetään usein islamiin, vaikka se on islamia vanhempi ja ennen kaikkea aluesidonnainen tapa, jota esiintyy myös kristittyjen keskuudessa.” Vaikka naisten sukuelinten silpominen onkin islamia vanhempi traditio, ei se tarkoita, etteikö islamilla olisi tekemistä sukuelinten silpomisen kanssa ja etteikö sitä harjoitettaisi muslimien keskuudessa. Mikäli naisten sukuelinten silpominen olisi kiellettyä islamissa, ei sitä harjoitettaisi laajasti muslimien keskuudessa kuten somalien tai egyptiläisten, joista suurin osa on silvottu. Jos toimenpide olisi yksiselitteisesti kiellettyä islamissa, eivät monet maailman silvotuista naisista olisi muslimeja.

Monet muslimit saattavat olla liittämättä tyttöjen sukuelinten silpomista islamiin sillä ettei siitä ole mainintaa Koraanissa. Kuitenkin hyvin moni näistä muslimeista pitää poikien ympärileikkausta osana uskonnollista perinnettä ja pakollisena, vaikkei myöskään poikien ympärileikkauksesta ole mainintaa Koraanissa. Perimätiedossa on maininta niin tyttöjen sukuelinten silpomisesta että poikien ympärileikkauksesta, ja silti vain poikien ympärileikkauksia puolustetaan hyvin laajasti ja julkisesti muslimien keskuudessa, mutta islamin yhteyttä naisten sukuelinten silpomiseen kielletään. Miksei johdonmukaisesti puolusteta samalla naisten sukuelinten silpomista? Nähtäväksi jää, aletaanko joskus tulevaisuudessa – kun keskustelu poikien ympärileikkauksesta kiihtyy – kieltämään uskonnon suhde poikien ympärileikkaukseen?