– Ruotsi on nykyään voimakkaasti kahtia jakautunut yhteiskunta. Suomen tilanne ei ole yhtä paha, mutta se on menossa samaan suuntaan, tiivistää A-teema: Terrorismin uhka -lähetystä varten Ruotsista Suomeen matkaava tietokirjailija Kristiina Koivunen.

Hän haastatteli lukuisia Suomessa ja Ruotsissa asuvia muslimeja, tutkijoita ja viranomaisia viime syksynä ilmestyneeseen kirjaansa Suomen nuoret jihadistit – ja miten radikalisoituminen torjutaan.

Torjuntatyö ei ole Koivusen mielestä sujunut kovin hyvin, etenkään Ruotsissa. Kahtiajako näkyy niin asuinalueilla, koulutuksessa, työmarkkinoilla kuin kuiluna kantaväestön ja maahanmuuttajien välillä.

– On syntynyt ns. varjoyhteiskunta, erillinen järjestelmä, jossa on omat lait ja omat sosiaaliset verkostot. Myös Ruotsin terrori-iskusta epäilty Rakhmat Akilov eli varjoyhteiskunnassa. Hän ei ollut minkään viranomaisen tavoitettavissa, Koivunen muistuttaa.

– Ruotsin keskusrikospoliisin mukaan maasta löytyy jopa 15 asuinaluetta, jotka eivät ole täysin viranomaisten hallinnassa, hän sanoo.

Kansankoti on historiaa

Kirjassaan Koivunen kirjoittaa, että Ruotsi tasa-arvon mallimaana ja kansankotina on historiaa. Varjoyhteiskunnassa rehottavat pimeät työmarkkinat, turvattomuus, yhä raaempi jengirikollisuus ja väkivalta. Siellä vallitsevat omat säännöt ja järjestelmät.

– Suomessa voitaisiin vielä välttää moni Ruotsin ongelma. Taloudellinen eriarvoisuus ruokkii monenlaisia vaikeuksia. Jihadistisen ideologian kannattajat ovat negatiivisen kehityksen ääripää, Koivunen varoittaa.

Tällä viikolla naapurimaassa on etsitty kovempia otteita käännytyspäätöksen saaneille henkilöille. Karkottamista halutaan tehostaa, poliiseja halutaan lisää ja tiedonkulkua viranomaisten välillä halutaan parantaa muuttamalla salassapitosäädöksiä.

Ruotsalaispoliitikot ovat vaatineet lisää säilöönottopaikkoja kielteisen turvapaikan saaneille, lisää sisäisiä ulkomaalaistarkastuksia, ratsioita työpaikoille ja luovutussopimuksia eri maiden kanssa.

Erityisesti sähköisten valvontapantojen käyttöönotto on saanut laajaa kannatusta. Tukholman Drottningatanin huhtikuun 7. päivänä iskusta epäilty Rakhmat Akilov oli määrätty käännytettäväksi, mutta päätöstä ei oltu pantu täytäntöön.

Puhutaan vääristä asioista

Keskustelu Ruotsin mediassa käy kuumana, mutta siellä puhutaan Kristiina Koivusen mielestään vääristä asioista.

– Ruotsissa etsitään teknisiä ratkaisuja, kuten betoniporsaita kävelykaduille, muttei puhuta taustalla olevista ongelmista. Ennen kaikkea pitäisi puhua Ruotsin kahtiajakautuneisuudesta ja varjoyhteiskunnasta. Siitä, että on ihmisiä, jotka tuntevat itsensä täysin ulkopuolisiksi, hän sanoo.

Kirjassaan Koivunen antaa esimerkin koululaitoksesta: mm. opettajien ammattiliitto Ruotsissa on pannut merkille, että suurin osa pakolaislapsista menee kouluun alueilla, joissa oppilaiden vanhempien koulutustaso on keskimääräistä alhaisempi. Moni ei saa koskaan päättötodistusta tai mahdollisuutta jatko-opintoihin.

– Suomalaisessa koulussa ei ole yhtä suuria eroja opetuksessa oppilaiden välillä kuin Ruotsissa. Suomessa ei ole yhtä paljon pimeää työtä, sillä sitä vastaan on toimittu määrätietoisesti. Suomessa ei ole rikollisia katujengejä, eikä yhtä paljon paperittomia, Koivunen vertaa.

Silti hän kirjoittaa, että tilastot myös Suomen muslimiväestön elämästä ovat karua luettavaa: he ovat taloudellista hyvinvointia mittaavissa tilastoissa keskiarvojen alapuolella. Moni asuu pientuloisten alueilla, koulumenestys on heikko ja työttömyysluvut korkeita. Jos töitä löytyy, ne ovat usein matalapalkka-aloilla.

Parakkiasumista jopa 15 vuotta

Vaikka asuinalueet eriarvoistuvat myös Suomessa, moni asia on Koivusen mielestä kuitenkin vielä paremmin kuin Ruotsissa:

– Suomessa kaupunkisuunnittelulla on pyritty siihen, että alueet olisivat mahdollisimman monipuolisia. Esimerkiksi Helsingin Ruoholahdessa on rakennettu sekä omistus- että vuokra-asuntoja. Sellaista ajattelua ei ole Ruotsissa.

Myös asuntopula on Ruotsissa suurempi.

– Meneillään on lakiehdotus, jonka mukaan parakkiasuminen voidaan hyväksyä 15 vuodeksi. Osa oleskeluluvan saaneista asuu jo nyt parakkikylissä. On vaikea sitoutua yhteiskuntaan, ellei voi yhdistää perhettä, ei palata kotimaahan ja jos jopa asuminen on väliaikaista vuodesta toiseen.

Ruotsissa on viranomainen, jolla on vaikuttava nimi: Väkivaltaisen ekstremismin torjunnan kansallinen koordinaattori. (siirryt toiseen palveluun) Jokaisessa 290 kunnassa on lisäksi yhteyshenkilö, joka koordinoi torjuntaa paikallistasolla. Kristiina Koivunen pitää palvelua hyvänä esimerkiksi perheille, jotka epäilevät nuorensa radikalisoituvan.

– Ongelma on se suuri määrä ihmisiä, joita palvelu ei tavoita, kun muutkaan palvelut eivät heitä tavoita, hän muistuttaa.

– Yli 10 000 kielteisen turvapaikan saanutta henkilöä on kadonnut viranomaisten näköpiiristä Ruotsissa. Poliisin arvio on, että lähivuosina kadonneita voi olla 50 000. He ovat paperittomia, mutta vain osa paperittomista, joita ovat myös Ruotsissa kauemmin olleet, syystä tai toisesta laittomasti maahan jääneet ihmiset.

Suomessa paperittomia (siirryt toiseen palveluun) arveltiin olevan tämän vuoden alussa korkeintaan 5000. Määrä kasvaa, kun kielteisen turvapaikkapäätöksen saaneita poistetaan vastaanottokeskuksista.

Huono tilanne kaikille

Kristiina Koivunen uskoo, että ongelmat Euroopassa jatkuvat niin kauan, kun Lähi-idässä soditaan. Ja koska sodat jatkuvat vuosikausia, määräaikaisten tai väliaikaisten järjestelmien kehittäminen ei palvele ketään.

– Kun ihmiset eivät sitoudu, he ajautuvat helpommin vaikeuksiin. Se on kaikkien kannalta huono tilanne.

Koivunen toivoo, että Suomessa ymmärrettäisiin arvioida kokonaisuutta.

– Ilmapiirin pitää olla sellainen, että asioista voidaan puhua kriittisesti, ilman, että rasistit käyttävät sitä lyömäaseena maahanmuuttajia ja muslimeja vastaan. Muuten yhteisöt kääntyvät sisäänpäin, hän sanoo.

"Vuonna 2015 Euroopan unioniin vyöryi poikkeuksellisen suuri määrä turvapaikanhakijoita, 1,3 miljoonaa ihmistä. Ruotsiin heistä päätyi 162 450, Suomeen 32 345 ihmistä,

Ruotsista haki turvapaikkaa kuusi kertaa enemmän ihmisiä kuin Suomesta. Se tarkoittaa Ruotsissa lähes 17, Suomessa vajaata kuutta, turvapaikanhakijaa tuhatta asukasta kohden.

Loppuvuoden 2016 kuntakyselyssä lähes kaikki Suomen kunnan arvioivat maahanmuuttajien määrän kasvavan tulevaisuudessa keskimäärin 70 prosenttia. Tämä tarkoittaisi, että vuonna 2026 Suomessa olisi 240 000 maahanmuuttajaa enemmän kuin nyt.

Pakolaisia on tällä hetkellä maailmassa enemmän kuin koskaan ennen. Euroopan lähialueilla on miljoonia ihmisiä, jotka etsivät turvaa uusista maista."

(Lähde: Turvapaikka Suomesta? Vuoden 2015 turvapaikanhakijat ja turvapaikkaprosessit Suomessa/Turun yliopisto, toimittaja Jussi S. Jauhiainen)

Tukholman ja Pietarin iskut toivat terrorismin Suomen rajoille. Mikä saa ihmisen ajamaan rekan väkijoukkoon? Mitkä ovat terrorismin juuret? Miten Syyrian sodan ratkaiseminen vaikuttaisi terrorismin hillitsemiseen? A-teema: Terrorismin uhka Yle TV1 27.4. klo 21.05 alkaen. #ateema