Ei hissiin rasistin kanssa

18.5.2016

Maria Pettersson

Jussi Halla-aho yrittää joskus tervehtiä, kertoo Euroopan parlamentissa vuosia työskennellyt konkari.

Konkari ei tervehdi takaisin vaan kävelee ohi.

Kun Ranskan Kansallisen rintaman puheenjohtaja Marine Le Pen purjehtii ohi nuorista sliipatuista miehistä koostuvan avustajajoukkonsa ympäröimänä, ihmiset kääntävät selän.

Jos joku keltanokka ei vielä tunnista Eleftherios Synadinosin muhkeita viiksiä ja yrittää astua tämän kanssa samaan hissiin, kollegat kiskovat hänet ulos. Seuraavan hissin odottelu on pienempi harmi kuin matkustaminen pienessä tilassa raivo-oikeistolaisen kreikkalaispuolue Kultaisen Aamunkoiton edustajan kanssa.

Mistä on kyse? Konkari selittää.

"En tervehdi fasisteja tai natseja, koska he haluavat evätä minulta tai läheisiltäni ihmisoikeudet. Virantoimituksessa keskustelen heidän kanssaan mikäli se on välttämätöntä ja he pysyvät asiallisina. Mutta virka ei velvoita tervehtimään heitä."



Suomen eduskunnassa eri poliittisia laitoja edustavat ihmiset matkustavat samalla hissillä. Europarlamentissa ollaan ehdottomampia. Suomessa voidaan käydä nokittelemassa salissa kameroiden edessä ja lähteä kameroiden sammuttua kavereina kaljalle.

Parlamentissa sellainen ei useimmiten tule kysymykseen.

Ihmisiä aletaan hyljeksiä pääasiassa siksi, että heidän poliittiset näkemyksensä ovat kuvottavia. Asiaa voi pahentaa käyttäytymällä ääliömäisesti. Monet ruotsalaiset ja demarit ovat hyvin tietoisia siitä, että Halla-aho luonnehtii ruotsalaisdemareita maailmankaikkeuden alhaisimpien matelijoiden erityisen limaiseksi alalajiksi.

Moukkamainen ja turha heitto takavuosilta vähentää nyt Halla-ahon ja samalla Suomen vaikutusvaltaa parlamentissa. Siitä ovat näreissään muutkin suomalaiset kuin demarit.



Eristäminen ulottuu hissejä ja yksittäisiä edustajia laajemmalle.

Useampi ryhmä on ohjeistanut, että ENF-ryhmältä tulleita aloitteita ja muutosehdotuksia vastustetaan aina. ENF on se Marine Le Penin äärioikeistolainen, EU:n vihaajista koostuva poppoo. Joskus jopa ENF tekee hyviä ehdotuksia, mutta silloinkin esimerkiksi S&D, ALDE ja GUE/NGL äänestävät vastaan. Joskus ne saattavat myöhemmin esittää saman idean itse.



Eri maiden delegaatiot suhtautuvat äärioikeistoon eri tavoin. Useimmat saksalaiset ja ranskalaiset ovat sitä mieltä, ettei tuumaakaan anneta periksi. Voi olla, että äärioikeiston sulkeminen päätöksenteon ulkopuolelle kasvattaa sen suosiota, mutta vaihtoehtoa ei ole. Äärioikeistoa ei voi päästää päättämään Euroopan kohtalosta.

Hollantilaisten mielestä äärioikeisto pitää murskata argumentoimalla kirkkaammin ja osoittamalla, miten väärässä se on. Äärioikeisto ei vain usein lähde asialliseen keskusteluun, vaan höpäjää salissa omiaan.



Parlamentissa eristäminen ei kuitenkaan ole vain politiikkaa, vaan normaali tapa kohdella rasisteja. Olen yrittänyt selittää kollegoille, että Suomessa arvostetaan poliitikkoja, jotka tulevat toimeen kaikkien kanssa. Ajatus ei uppoa.

”Selitä vielä. Teillä arvostetaan poliitikkoja, jotka ovat hyvää pataa rasistien kanssa. Miksi se on arvostettavaa? Ai että yhteistyö helpottuu? Miksi heidän kanssaan halutaan tehdä yhteistyötä? Ai käytöstavat? Miksi rasisteja pitää silitellä, eiväthän hekään välitä muiden tunteista? Siis miksi pitää olla kusipäille mukava? Ymmärrän, että ne rasistit hyötyvät siitä, mutta mitä te saatte siitä? Ja katso, tuossa menee Kultaisen Aamunkoiton Lampros Fountolis, odotetaanpa seuraavaa hissiä.”