Itämeri sai elintärkeän joululahjan jo marraskuussa. Niin sanottu suolapulssi toi Atlantilta gigatonnin verran suolaista vettä hapettomuudesta kärsivään Itämereen.

Viimeisen puolentoista vuoden aikana Itämereen on tullut jo kolme isoa suolapulssia. Kuvassa merentutkimusalus Aranda Helsingin edustalla. PANU NIKKOLA / LENTOKUVA VALLAS OY / SYKE

Tuore suolapulssi toi suolaista vettä Itämereen marraskuun lopussa. Kuvassa tutkija ottamassa vesinäytettä Itämerestä viime vuonna. SYKE / RUOTSIN ILMATIETEEN JA HYDROLOGIAN LAITOS

Suomennettuna suolapulssi tarkoittaa tilannetta, jossa makea vesi poistuu tuulten mukana pois Itämerestä. Tilalle tulee suolaista vettä Atlantilta.

Ja juuri tällainen ilmiö tapahtui 14.–22. marraskuuta.

Suolapulssi vähentää happikatoa, mikä puolestaan vähentää rehevöitymistä ja samalla esimerkiksi sinilevää. Suolaveden lisääntyminen parantaa myös Itämeren kalakantoja.

Ilmiö on sama kuin viime joulukuussa tapahtunut suolapulssi, jonka myötä suolaista vettä saapui neljä gigatonnia.

Vaikka nyt määrä on neljäsosa viime vuoden joulukuun tilanteesta, Suomen Ympäristökeskuksen johtava tutkija Kai Myrberg pitää määrää ”normaalina”.

Valtava hapeton alue

Viime vuosikymmeninä sana normaali ei ole juuri viitannut suolapulssin esiintymiseen.

– Vielä 1950-luvulla niitä tuli ryppäinä useita kertoja vuosikymmenessä. Vuosina 1976–1993 ei ollut yhtään suureksi luokiteltavaa pulssia, Myrberg sanoo.

Vaikka 1,5 vuoden aikana on tullut jo kolme isoa suolapulssia, Myrberg muistuttaa, että tärkeämpää on tilanne pitkällä tähtäimellä.

– Pääasia on se, kuinka paljon Itämeri saa kokonaisuudessaan hapellista vettä, eikä se, kuinka paljon Itämeri saa sitä hapellista vettä kerralla.

Myrbergin mukaan viime vuoden paljon odotetun suolapulssin jälkeen tilanne on huonontunut edelleen Gotlannin altaassa. Siellä hapettomana on melkein Tanskan kokoinen alue.

Mittaushistorian kolmanneksi suurin suolapulssi korvasi hapettomuuden vain osittain.

– Pulssin vaikutus jää yhä lyhytaikaisemmaksi, kun Itämeri on niin hapeton. Vähän kuin tulot olisivat pienemmät kuin menot: se on vähän kuin Suomen talous. Siitä syystä pulsseja pitäisi tulla runsaasti.

Päästöjen vähentäminen tärkeää

Vaikka 1950-luvun jälkeen suolapulsseja on tullut vuosikymmenten välein, Myrbergin mukaan vielä ei ole tiedossa, mikä suolapulssien vähäisyyden aiheuttaa.

Yksi vaihtoehto on ilmastonmuutos, mutta Ympäristökeskuksen johtavan tutkijan mukaan vielä on hankala arvioida, onko se kokosyy pulssien vähentymisestä.

Suurin syy on joka tapauksessa ihmisen toiminta. Kun päästöjä ei ole saatu kuriin, jo ennestään hapettomasta Itämerestä tulee entistä hapettomampi.

– Kun rehevöityminen on lisääntynyt ja pulssit ovat syystä tai toisesta vähentyneet, niin on selvä, että molemmat asiat ovat vaikuttaneet samaan suuntaan, Myrberg muistuttaa.