Pankki- ja yritysmaailmasta tuttu puheenparsi on tullut jäädäkseen myös kuntien tapaan puhua vaikeista asioista. Kielentutkija puhuu hölynpölyttymisestä, kun julkisessa hallinnossa esimerkiksi säästöjen ja leikkausten sijaan puhutaan kehittämisestä ja uudistamisesta, kirjoittaa toimittaja Kati Teirikko.

Palvelut eivät huonone, ne vain muuttavat muotoaan. Emme puhu säästöistä vaan menojen leikkauksista. Taloustilanne pakottaa tekemään organisatorisia muutoksia.

Lauseet ovat suoria lainauksia jututtamiltani Oulun kaupungin edustajilta, kun olen kysynyt, mistä Oulu jatkossa säästää. Minua on muistutettu useasti siitä, että käytän väärää termiä puhuessani säästöistä.

*Oulussa valtuustoryhmistä *koottu remonttiryhmä sai maanantaina 20 miljoonan euron säästölistan valmiiksi. Kaupunki sulkee lähivuosina muun muassa kouluja, terveysasemia ja kirjastoja. Tosin näitä termejä ei kaupungin tiedotteissa näy. Puhutaan palveluverkon uudistamisesta ja esimerkiksi koulujen kohdalla siitä, että joistakin kouluyksiköistä luovutaan tai tilojen käyttöä tehostetaan.

Lisäksi kerrotaan, että kirjastoverkkoa kehitetään (lue: kirjastoja suljetaan) ja kaupungin palveluja keskitetään monipalvelukeskuksiin (lue: esimerkiksi nuorisotaloja suljetaan). Terveyskeskuksista tulee hyvinvointikeskuksia tai hyvinvointipisteitä.

Kaupungin nettisivuilla luettavissa olevat leikkauslistat vilisevät kysymyksiä herättäviä termejä: monipalvelukeskus, hyvinvointikoulu, eheytetty koulupäivä, kombikirjasto.

On varmasti niin, että yhtä oikeaa nimitystä vaikeille toimenpiteille ei ole. Kielentutkija Vesa Heikkinen muistuttaakin, että kaikki nimeäminen tehdään jostakin näkökulmasta. Muutostilanteessa asioista halutaan kertoa pehmeästi positiivisessa hengessä.

Kehittämisestä tulee kuntalaisille pahimmillaan kirosana. Kehittivät taas palvelujamme - eli ne siirrettiin kauemmas ja meitä juoksutetaan eestaas. Vesa Heikkinen

Julkinen hallinto on ominut Heikkisen mukaan yritysmaailman arvoja ja toimintatapoja.

– Yritysmaailmassa pahin visio- ja strategiapuppu on varmaankin jo takanapäin, mutta osassa julkista hallintoa on vasta päästy vauhtiin, valitettavasti, Heikkinen sanoo.

Otsikon ajatus hölynpölyttymisestä on Heikkiseltä varastettu. Kun kielenkäyttö muuttuu kauas konkreettisesta, kuntalainen saattaa lakata kuuntelemasta kokonaan eikä pahimmassa tapauksessa enää ymmärrä mistä puhutaan.

– Kun kaikille tutusta terveyskeskuksesta tulee esimerkiksi hyvinvointipiste, sanan lisäksi muuttuu muutakin. Osa terveyskeskuksen palveluista esimerkiksi lakkautetaan ja siirretään jonnekin kauemmas, Vesa Heikkinen pohtii.

– Kehittämisestä tulee kuntalaisille pahimmillaan kirosana. Kehittivät taas palvelujamme –eli ne siirrettiin kauemmas ja meitä juoksutetaan eestaas, hän jatkaa.

Mutta hei, kaupunki lupaa uudistusten pyörteissä, että muutokset tehdään yhdessä kuntalaisten kanssa. Löytyisikö keneltäkään tahtotilaa etsiä vaihtoehtoisia toimintamalleja tässä strategisesti haastavassa tilanteessa?