Joensuulainen ylikonstaapeli Mikko Jaatinen kohtaa väkivaltaa työnsä puolesta usein. Välillä hän joutuu sen kohteeksi itsekin. Viimeisin väkivaltatapaus on viime viikolta.

– Koulukotikarkuri laittoi tosi kovasti hanttiin. Jouduimme lopulta raudoittamaan hänet ja jopa käyttämään kaasua, Jaatinen kertoo.

Tilanteessa poliisiin kohdistui esimerkiksi potkuja, puremista ja lyöntejä.

Jaatinen teki tapauksesta rikosilmoituksen kuten lain mukaan kuuluukin tehdä. Läheskään kaikki poliisit eivät kuitenkaan näin toimi, selviää huomenna perjantaina Itä-Suomen yliopistossa julkaistavasta väitöstutkimuksesta. Se käsittelee poliisien kokemaa väkivaltaa ja voimankäyttöä.

Väitöstutkija Henri Rikanderin mukaan tutkimuksen tärkein löydös on poliisien keskuudessa vallitsevaa sietämisen kulttuuri.

– Väkivalta koetaan usein työhön kuuluvaksi pahaksi. Vähäinen väkivalta ohitetaan olan kohautuksella.

Rikander on huolissaan siitä, ettei lakia virkamiehen väkivaltaisesta vastustamisesta aina sovelleta kuten pitäisi.

Ilmoitushaluttomuuden yksi syy on käräjäoikeudessa todistamisen aiheuttama ylimääräinen työ. Rikanderin mukaan todistaminen tuntuu turhalta varsinkin, jos se toistuu useita kertoja vuodessa.

Henri Rikander on virkavapaalla rikosylikomisarion tehtävistään. Hän tutki väitökirjassaan myös poliisin käyttämiä voimakeinoja. Antti Eintola / Yle

Usein huomiotta jäävät lievimmät väkivallan teot. Tutkimuksen perusteella poliisit saattavat sietää väkivaltaa etenkin alaikäisten ja naisten kohdalla. Ylikonstaapeli Jaatinen ei kuitenkaan tunnista tätä ilmiötä.

– Sen sijaan esimerkiksi mielenterveyspotilaiden kohdalla kaikkia lievimpiä juttuja ei aina kirjata ylös, Jaatinen toteaa.

"On lyöty jopa ämpärillä tai vyönsoljella"

Ylikonstaapeli Jaatinen arvioi, että Joensuun alueella poliisiin kohdistuu väkivaltaa viikoittain. Useimmiten kyseessä on lievä väkivalta kuten rimpuilu pidätystilanteessa. Jaatinen arvioi tällaisten tapausten määrän kasvaneen viime vuosina.

Tutkija Rikander on samaa mieltä. Hän kertoo, että poliisin kohtaama väkivalta on kaksinkertaistunut vajaan 20 vuoden aikana, vaikka yleisellä tasolla väkivalta yhteiskunnassa on vähentynyt.

Poliisiin kohdistuva väkivalta vaihtelee laidasta laitaan. Se on tyypillisimmillään lyömistä ja vastaan laittamista. Lisäksi on puremista, sylkemistä ja erilaisilla esineillä, kuten pullolla lyömistä.

– On lyöty jopa ämpärillä tai vyönsoljella. Mitä tekijälle ikinä sattuukin käteen, Rikander kuvailee.

Vakavimmissa tapauksissa poliiseja on myös kuollut, tai joutunut jäämään pitkälle sairauslomalle.

Ylikonstaapeli Mikko Jaatinen muistuttaa, että poliisiin kohdistuva väkivaltaa on lähtökohtaisesti aina rikos. Ari Haimakainen / Yle

Väkivalta ja voimankäyttötilanteet voivat aiheuttaa poliisille myös henkistä pahoinvointia.

– Vakavimmat tilanteet voivat aiheuttaa ahdistusta ja unettomia öitä. On se henkisesti raskasta. Meillä on tällainen sininen asu päällä, mutta tunteet ovat ihan samanlaisia kuin muillakin ihmisillä, Jaatinen sanoo.

Vanha kaarti ei vähästä hätkähtänyt

Itä-Suomen poliisin luottamusmies Eerik Soininen ei näe tilannetta näin synkkänä. Hänen mielestään väkivaltaan suhtautuminen on poliisien keskuudessa muuttunut. Väkivaltaa ei siedetä enää samaan malliin kuin ennen, ja ilmoituksia sekä sakkoja tehdään entistä enemmän. Soininen uskoo, että syynä on poliisien nuorentuminen.

– Vanhan kaartin ajattelutapa oli, että pitäähän sen paidan vähän kastua, ja että ei ruveta pikkukolhuista valittamaan. Kerran turpaan ottaminen ei ole vielä mitään. Mutta he alkavat olla jo eläkkeellä.

Nuoremmat poliisipolvet ovat Soinisen mukaan sisäistäneet paremmin omat oikeutensa ja velvollisuutensa. Hänestä kenenkään ei pidä ammatin vuoksi sietää väkivaltaa.

Lue lisää:

Yle: Poliisiin kohdistuva väkivalta kasvaa ja kunnioitus näyttää saaneen kolauksen: "Sylkemistä, puremista ja suunsoittoa"

Yle: Kymmenisen luotia vuodessa – poliisi ampuu Suomessa harvoin