Tutkija Mikko Salasuon mukaan Y-sukupolvelle ei ole tarjolla vauraampaa ja parempaa elämää kuin edelliselle sukupolville.

Tutkija Mikko Salasuon mukaan nyt tarvitaan keskustelua sukupolvipolitiikasta. Nuorisolle tärkeitä asioita ovat muun muassa ilmastonmuutos, äänestysikärajan laskeminen ja perustulo.­

Nuorisotutkija Mikko Salasuo ei usko sukupolvien väliseen sotaan 60-luvun malliin.

– Miten Y-sukupolven kertomus jatkuu niin, että sillä on tulevaisuus, jossa kaikki jäsenet tuntevat olevansa osa sitä, on aika tärkeä kysymys.

– Tämä on sukupolvien välisessä vertailussa ratkaisevaa.

Suomen Pankin tutkijoiden Petri Mäki-Fräntin ja Helvi Kinnusen analyysissa sukupolvien välinen tulokehitys ei enää toimi vanhaan malliin, jossa sukupolvi on aina edeltäjäänsä hyvätuloisempi.

Vielä 1960-luvulla tilanne oli juuri näin eli työssä käyvä ikäluokka tienasi takuuvarmasti kaksi kertaa niin paljon kuin eläkeläinen. Vuosituhannen vaihtuessa tilanne muuttui. Tilastojen perusteella joutuu päätymään karuun johtopäätökseen: 25–34-vuotiaiden tulokehitys on polkenut paikallaan samalla kun eläkeikäisten tulot ovat kasvaneet.

Nuorten taloudellinen asema suhteessa vanhempiin ikäluokkiin on siis heikentynyt.

Tieto ei sinänsä ole uusi.

Nuorisotutkija Mikko Salasuon mukaan kolmekymppisten Y-sukupolven köyhtyminen on historiallisesti merkittävä käänne vaurastumiseen ja talouskasvuun perustuvassa hyvinvointiyhteiskunnassa.­

Samanlaisia havaintoja on tehty muuallakin, muun muassa Yhdysvalloissa. Salasuon mukaan Yhdysvalloissa käänne tapahtui aiemmin eli 1970-luvulla syntyneellä X-sukupolvella, josta alettiin puhua petettynä sukupolvena.

Muotisanaparia käyttäen isossa kuvassa muutos on historiallinen. Samanlainen sukupolven sosiaalinen liikkuminen alaspäin havaittiin 1800-luvulla. 1900-luvun vahva talouskasvu piiskasi sukupolvia vaurastumaan, nyt 2000-luvulla Y-sukupolven ja sitä seuraavien sukupolvien sosiaalinen asema ja vaurastuminen eivät enää automaattisesti kasva.

– Kyllä tämä on länsimaiselle elämäntavalle, ei pelkästään länsimaiselle vaan koko globaalille elämäntavalle haaste. Jatkuvan taloudellisen kasvun itsestäänselvyyttä ei ole. Muutos sukupolvien välisessä tulonjaossa on dramaattinen, ihanteet ja hyvän elämän käsitteet murenevat.

Tässä myllerryksessä muuttuvat myös arvot.

Salasuon mukaan sukupolvet muokkaavat arvokenttäänsä yhteiskunnallisten muutosten kautta, ja niin tekee kolmekymppisten Y-sukupolvikin. Sille työ ei ole pakkoa, kärsimystä ja raatamista, jotka määrittivät aikaisemmin koko ihmisen elämän. Nykynuorille työn sisältö on tärkeämpi kuin siitä saatava tulo. Kun ei ole mahdollista suuriin tuloihin, Y-sukupolvelle sillä ei ole samanlaista merkitystäkään. Lisäksi ympäristö- ja ilmastoasiat ovat tärkeämpiä.

Sukupolvet yleensä muokkaavat omaa elämistään tilanteen mukaan. Salasuo ottaa esimerkin 1800-luvun nälkävuosilta. Silloin nuoriso pysyi paikallaan ja otti vitsauksen eräänlaisena suurempien voimien rangaistuksena. Seuraava sukupolvi ei jäänyt odottelemaan uusia nälkävuosia sormi suussa, vaan hyppäsi laivaan ja lähti Amerikkaan etsimään hyvää ja kestävää elämää.

Salasuo uskoo, että asialle on vielä jotain tehtävissä.

Se vaatii keskustelua sukupolvipolitiikasta, ja siihen kuuluvat asioina perustulo, äänioikeusikärajan laskeminen ja koulutus.

– Näen, että sukupolvipolitiikka on nyt tärkeämpää kuin kertaakaan sotien jälkeen.

Keskustelussa joudutaan Salasuon mukaan väistämättä pohtimaan sukupolvien välistä tulonjakoa. Ja tässä keskustelussa pitää aidosti kuulua myös nuorten ääni.

– Nuorten sukupolvien paikka näyttää olevan ylläpitää vanhempien sukupolvien hyvinvointia ja vaurautta. He ovat siis eräänlaisia ”mailapoikia”. He ovat olemassa jatkaakseen aiempien sukupolvien hyvinvointia. Siksi tarvitaan sukupolvipolitiikkaa. Etteivät nuoret koe olevansa petetty sukupolvi.

Joskus tuntuu, että nuoriso haluaa edeltävien sukupolvien vaurauden ikään kuin tekemättä mitään. Halutaan hyvät tulot, omistamista, autoja, matkoja, mutta ne pitäisi saada annettuna. Onko näin?

– Tämä on tärkeä huomio, avainkysymys. Lapsi tai nuori – jonka perheessä käydään ulkomailla, ostetaan kännykät ja harrastetaan – sosiaalistetaan siihen, mikä elämässä on hyvää ja tavoiteltavaa.

Jos olet lapsena tottunut kaikkiin vauraan kulutusyhteiskunnan tarjoamiin herkkuihin, paluu itsenäiseen arkeen aikuisena voi olla haastavaa: ei pääsekään kiinni kaikkeen siihen, mihin on tottunut.

– Huomataan, että vanhasta maailmasta tuleva aineellinen hyvinvointi ei koskekaan minua.

Salasuon mielestä petetty sukupolvi tarkoittaa juuri tätä, ja tähän kristallisoituu koko keskustelu sukupolvien välisistä ihanteista ja tuloeroista.