Työmarkkinoilla on nähtävissä selvää polarisaatiota, jossa keskipalkkaisten työllisyys on vähentynyt. Keskipalkkaisten ammattien työvoimaosuus on laskenut 12 prosenttiyksikköä vuosina 1995–2008. Kehitystä on selvittänyt Valtion taloudellinen tutkimuskeskus.

Yle Uutiset kertoi viime kuussa, että perinteiset toimisto- ja teollisuustehtävät ovat entistä harvemmassa kahdesta syystä: rutiininomaisia töitä on korvattu tietokoneilla ja myös siirretty halvempiin maihin. Tämä on näkynyt matkatoimistoissa, sihteerin töissä, konepajoilla ja asennushommissa.

Muutos on selvästi havaittava, sanoo VATT:n erikoistutkija, dosentti Katariina Nilsson Hakkala. Hän puhuu "häviäjäammateista", joihin liittyy keskitason palkan lisäksi keskitason koulutus: lukio tai ammattikoulu.

Teollisuuden häviäjäammatteja edustavat prosessityöntekijät, teollisuustuotteiden kokoonpanijat ja valmistajat. Palvelualan häviäjäammatteihin lukeutuvat asiakaspalvelu- ja toimistotyöntekijät.

Hakkalan mukaan siitä on Suomelle tutkitusti hyötyäkin, että keskipalkkaisia töitä ulkoistetaan ulkomaille. Kokonaisuudessaan tuotannon ulkoistaminen on nimittäin kasvattanut työllisyyttä suomalaisissa yrityksissä. Kuitenkin nimenomaan tuotantotyöntekijöiden osuus on samanaikaisesti vähentynyt.

Minne töitä sitten on ilmestynyt? VATT:n mukaan eniten työvoimaosuuttaan kasvattaneita ammatteja ovat – paremmin palkatut – matemaattis-luonnontieteelliset ja tekniikan eritysasiantuntijat. Myös matalapalkkaiset palvelutyöt ovat kasvaneet ja tulevat kasvamaan.

Tulevaisuudessakin näyttää siltä, että juuri matalapalkan ja ison liksan töille on yhä enemmän kysyntää. VATT huomauttaa, että ikääntyvä väestö lisää hoitopalvelujen tarvetta, mikä koskettaa muun muassa matalapalkkaisia lähihoitajia. Tätä julkista taakkaa rahoittaakseen Suomen on pysyttävä kansainvälisillä markkinoilla kilpailukykyisenä, mikä puolestaan tarkoittaa korkeasti koulutettua erikoisosaamista.