INTERVJU VLADO ŠOLJIĆ Uloga Hrvata u BiH, HVO-a i HZHB časna je i sasvim legalna

Sotoniziranje Herceg-Bosne se vršilo kako bi se Hrvati onesposobili za obranu u ratu, a danas se vrši kako bi se Hrvate onemogućilo i obeshrabrilo u traženju ravnopravnosti u miru

Herceg-Bosna je bila jedini način obrane prostora gdje žive Hrvati u vremenu kada središnja vlast i vojska nisu postojali, kazao je, između ostalog u intervjuu za Dnevni list Vlado Šoljić, predsjednik Glavnog vijeća Hrvatske zajednice Herceg-Bosna povodom 24. godišnjice formiranja Hrvatske republike Herceg-Bosna, logične nadogradnje Hrvatske zajednice Herceg-Bosna sukladno sporazumu o uniji republika u BiH kao i legitimnih traženja hrvatskog naroda za punom institucionalnom ravnopravnošću i konstitutivnošću.

Prije HRHB trebali bi se osvrnuti na Hrvatsku zajednicu Heceg-Bosnu kao preteču. Kakve su bile okolnosti u kojima se ona formirala s obzirom na općepoznatu situaciju u okruženju?

– Kada je počeo raspad Jugoslavije, kada je u Hrvatskoj bjesnio rat i lada su samo laici mislili da se on neće prenijeti na Bosnu i Hercegovinu, onda je legalno vodstvo hrvatskog naroda odlučili formirati Hrvatsku zajednicu Herceg-Bosnu kao jedan sustav koji bi se bio u stanju organizirati ukoliko bi rat stvarno prešao na teritorij BiH. Nažalost, nije trebalo dugo čekati-hrvatsko selo Ravno je razrušeno, BiH u to vrijeme nema vojsku, Bošnjaci su formirali svoju vojsku-Patriotsku ligu, a Izetbegović je tada neformalno bio na čelu te bošnjačke vojske, a formalno na čelu sustava BiH. Hrvate objektivno nije imao tko braniti, prema tome sasvim je legalno i legitimno bilo da se narod organizira, što se pokazalo kao sasvim normalno.

Koji je bio dakle ključni značaj formiranja HZHB?

– Prvi otpor agresiji su pružili Hrvati-da je Mostar upao u okruženje kao Sarajevo pitanje je kako bi rat završio. Hrvatska bi bila presječena kod Ploča i Splita. Zato smatram da je uloga Hrvata u BiH, HVO-a i HZHB časna i sasvim legalna. To što danas netko to sotonizira postavlja se pitanje zašto?

Zbog čega neki ne odustaju od takvih ocjena?

– Na prostoru Herceg-Bosne napravljeno je najmanje zločina, nema masovnih grobnica, a najviše je zbrinuto žitelja drugih naroda. Kada uzmemo sve elemente postavlja se pitanje zašto sotoniziranje? Pa zato što ne žele da mi ovdje ostanemo. Sotoniziranje Herceg-Bosne se vršilo kako bi se Hrvati onesposobili za obranu u ratu, a danas se vrši kako bi se Hrvate onemogućilo i obeshrabrilo u traženju ravnopravnosti u miru. Ja to čujem od mnogih ljudi, a evo spreman sam to i javno reći. Herceg-Bosna je primila najviše izbjeglica te učinila najmanje zločina. Napravljen je sustav u kojem nitko nije gladan, da mirovine imaju pripadnici svih naroda. Na fakultetima su i tada predavali Bošnjaci-muslimani, mirovine su također dobivali Bošnjaci-muslimani. U ratu u Mostaru niti jedan musliman nije imao problema zašto što je musliman dok nije počeo hrvatsko-bošnjački sukob. Prema tomu neka se drugi pitaju zbog čega je počeo sukob?

Koji su ključni razlozi početka hrvatsko-bošnjačkog rata?

– Jedan od važnih razloga za to koji je neposredno utjecao je zbjeg Bošnjaka na prostore gdje su Hrvati većina. Tu je poremećen nacionalni sastav, a onda tu je dio bošnjačke politike koja je od Hrvata željela namiriti teritorij koji su izgubili od Srba. To se vidi iz dokumenata. Hrvati nisu uzrok rata s Bošnjacima niti im je rat trebao. Jer zašto bi Hrvati započinjali rat na prostorima gdje su imali vlast. Pa pogledajte gdje se rat vodio i tko je iz tog rata izvukao deblji kraj. Logika je jasna. Prebacivanje krivice na nas je nepojmljivo.

Poznata je činjenica kako su hrvatski predstavnici bilo voljni prihvaćati i potpisivati sve mirovine sporazume. Zašto se to prešućuje?

– Hrvati su potpisivali i prihvaćali svako mirovno rješenje. Hrvatski narod je napravio zajednicu u vremenu kada predsjednik države govori kako “to nije naš rat” i kada nema vojske, a agresija prijeti. Narod bi bio lud kada ne bi uradio nešto da se obrani. Ja bih volio da se oni koji sotoniziraju HZHB referiraju na ovo. Jedino je hrvatska strana prihvatila sve sporazume, počevši od Cutileirovog, preko Vance-Owenovog, pa do onog o uniji tri republiku. Za Hrvatsku republiku Herceg-Bosnu također postoji međunarodni prijedlog, nije to naš izum. HRHB je samo posljedica međunarodnog prijedloga i dogovora da se BiH uredi kao unija tri republike.

Može li se reći kako je u srži formiranja bilo traženje političkih prava u višenacionalnoj državi?

– HRHB je bila izraz težnji za punom konstitutivnošću. Pa i danas, kada tražimo svoja prava, mene ne zanima hoće li to biti entitet ili konsocijacija, već samo da se pronađe model prema kojem će Hrvati imati isto pravo odlučivati o sebi kao i Bošnjaci i Srbi.

Kakov je danas odnos predstavnika drugih naroda prema Herceg-Bosni?

– Herceg-Bosna je pružila prvo otpor Srbima. A Srbi je ne sotoniziraju. Podsjećamo kako su Hrvati prihvatili bošnjačke izbjeglice, pomogli im u naoružavanju i obučavanju i sada su oni koji sotoniziraju. Ja tu ne mogu naći logiku. Ja sam vodio na početku rata sektor gospodarstva, surađivao sam s kolegama Bošnjacima te sam im osiguravao sjemensku robu, đubrivo, alate. Dakle, da im propustimo sve moguće materijale, iako smo znali da možda od toga prave oružje. Ali nikada nisam pravio probleme jer sam smatrao u tom vremenu da onaj tko je napadnut da se ima pravo braniti.

U sklopu akademije povodom obljetnice predstavljeno je i troknjižje dr. sc. Jadranka Prlića – Prilozi za povijest Hrvatske Republike Herceg–Bosne. Možete li se osvrnuti na neke dijelove knjiga?

– Očito je da je Prlić znao praviti sustav. Taj sustav je omogućio da su prihodi Herceg Bosne bili veći nego srpskog i bošnjačkog dijela zajedno. Dakle, legalni prihod kroz poreze. Jedina granica između država je bila u Vinjanima. S druge strane našim ljudima u Haagu se sudi kao da su Hrvati počeli rat s Bošnjacima, kao da su etnički očistili prostore. Međutim, kada se uzmu podaci, Armija je napala HVO i oni su nas etnički očistili. To je vidljivo u dokumentima. HVO nema niti jednu zapovjedi za napad. Oni su nas pomeli. Pa više je Bošnjaka ostalo u zapadnom dijelu Mostara nego Hrvata po cijeloj središnjoj Bosni. Prlić je sve to sistematizirao.

Kako komentirate današnji politički položaj Hrvata kao i težnje za jednakopravnošću, a posebice u kontekstu izbornog zakonodavstva?

– Često se neki koji pričaju lijepe priče pozivaju na bivšu državu, odnosno bivšu republiku BiH. Onda treba reći kako je ta republika bila definirana i kao hrvatska i kao srpska i kao bošnjačka. Ništa Hrvati ni na početku rata, a ni sada, ne traže više, već samo da budu u jednakoj poziciji kao i drugi. To je moralno i demokratsko pravo. Zašto nekomu smeta da Hrvati imaju ista prava kao i druga dva naroda?

Razgovarao: Dario Pušić / Dnevni list

Podijeli s prijateljima:

Tweet

WhatsApp

Email



Što vi mislite o ovoj temi?