Javorka Luetić, foto: shutterstock



Hormonska kontracepcija



Mladi ljudi najviše strahuju od neželjene trudnoće, a o spolnim bolestima ne razmišljaju dok se ne pojave prvi simptomi. Dio ove populacije još uvijek smatra da se hormonskom kontracepcijom štiti i od spolnih bolesti. Stoga im treba jasno reći da nikakva oralna ili slična hormonska kontracepcija ne štiti od spolno prenosivih bolesti, ističe naš sugovornik.



Donekle štiti kondom (kondomi za žene – femidomi nisu se baš iskazali u dnevnoj uporabi), a apsolutno sigurna zaštita je spolno odgovorno ponašanje i izbjegavanje bilo kakvih usputnih “one-stop sex” veza, pa i onih nešto dugotrajnijih, ako nisu istinske veze.

Učinkovita cjepiva



Lijek za HPV još ne postoji, ali postoje vrlo kvalitetna četverovalentna cjepiva za sprječavanje najagresivnijih podtipova visokog rizika (16 i 18), te dva podtipa niskog rizika koji su odgovorni za spolne bradavice – kondilome. Cjepivo se za sada pokazuje odličnim, ali, na žalost, cijenom oko 3000 kuna nije dostupno široj populaciji, a taj trošak ne pokriva se ni iz zdravstvene blagajne.



U tijeku je i ispitivanje najnovijeg deveterovalentnog cjepiva s kojim će praktički svi “najzanimljiviji” podtipovi virusa (odgovorni za više od 90 posto slučajeva raka vrata maternice) biti pokriveni. Kod cjepiva protiv HPV-a, koje se primjenjuje već 15-ak godina, još uvijek ostaje otvoreno pitanje koliko dugo će trajati njihov zaštitni učinak.

Klamidijske infekcije



Vrlo bitna, dugoročna posljedica spolno prenosivih bolesti jest neplodnost. Na ovom polju glavnu odgovornost snose bakterijske infekcije, koje primarno izazivaju upalne procese na razini maternice, odnosno jajovoda kod žene, a prostate kod muškarca.



Najpodmuklija je svakako klamidijska infekcija koja ne mora davati praktički nikakve kliničke pa ni laboratorijske znakove, ponekad tek neodređenu bol u donjem dijelu trbuha, a za jajovode može biti doslovno razorna jer izaziva brojne opsežne priraslice koje onemogućuju transport jajne stanice i spermija.

Peckanje, crvenilo...



Većina drugih bakterijskih infekcija su mnogo lakše za dijagnostiku jer su prisutne subjektivne smetnje kod osobe (peckanja, crvenilo, promjena boje i mirisa iscjetka, povišenje tjelesne temperature) pa ih se prije prepoznaje i lakše liječi. Velika većina tih bolesti (sifilis, gonoreja...) izlječiva je, na svu sreću, bez dugoročnih posljedica, samo jasno da je bitno dijagnozu postaviti što prije, da se ne pojave naknadne komplikacije zbog uznapredovale upale.

enitalni herpes



Problematika genitalnog herpesa koji je bliski srodnik poznatijem herpesu koji se javlja na usnama, svakako je podcijenjena. Genitalni herpes je uzrokovan herpes simpleks virusom tipa 2 (HSV-2) i spada među najčešće spolno prenosive bolesti.



– Karakterizira ga svrbež i peckanje u ograničenom području spolovila, te pojava crvenila i sitnih mjehurića. Nakon nekoliko dana mjehurići pucaju, te se uz vodenkasti iscjedak stvaraju plitke ranice koje zacjeljuju sljedeća dva tjedna. U tom razdoblju bolesnik je najzarazniji za okolinu, te je svakakao apstinencija sve do sanacije kožnih promjena jedina moguća metoda zaštite od daljnjeg prijenosa bolesti. Liječenje se inače provodi standardnim lijekovima na bazi aciklovira kojime se liječi i obični herpes na usnama (HSV-1) – pojašnjava dr. Šparac.

Hepatitisi i AIDS



Iako ne spadaju direktno u skupinu spolno prenosivih bolesti, hepatitisi i AIDS također se prenose, među ostalim, intimnim kontaktom kod kojeg dolazi do izmjene tjelesnih tekućina, odnosno kontakta zaražene krvi s ozljedama na koži ili sluznici kod nezaražene osobe.



Bilo kakav kontakt serumskih tekućina (krv, sjeme...) zaražene osobe s mikroozljedama kod zdrave osobe može rezultirati prijenosom virusa uzročnika u zdravu osobu, odnosno s posljedičnom bolešću. Njihovo se prenošenje može spriječiti izbjegavanjem rizičnih ponašanja (nezaštićeni spolni odnosni, tetovaže s kontaminiranim materijalima, uporaba intravenskih droga...).

Turistički rizici



Neke statistike navode porast čak i gonoreje, koja je bila jedna od češćih bolesti 19. stoljeća, dok je u 20. stoljeću s pojavom antibiotika drastično prorijeđena, a kod nas gotovo iskorijenjena. No kako u današnjoj globalizaciji turisti obilaze doslovno sve zakutke svijeta, izloženi su i rizicima pojedinih područja.



Za neke zemlje se zna da su odredišta seks-turizma (Daleki istok), dok su u drugim područjima određene spolno prenosive bolesti kao AIDS ili hepatitis gotovo endemske bolesti (Afrika, Brazil...). Savjeti su svakako izbjegavati rizična ponašanja, a "ako već morate", onda svakako koristite kondom.

Ljeto je svakako razdoblje u kojem svi nastojimo ostaviti obveze i probleme iza sebe, te se odmoriti i uživati u nekim novim sadržajima tijekom dostupnog nam odmora.Erotika i seks su svakako bitne stavke “ljepše strane života”, a naročito kod mlađe populacije, koja traži provod, nova iskustva i vrlo često seks bez obveze. Vjerni pratitelj ovakvoga koncepta ponašanja su spolno prenosive bolesti.Dok su, povijesno gledano, najugroženija populacija bili ponajprije pomorci i posljedično njihove obitelji, koji su svojim ponašanjem prenosili bolesti s jednog dijela svijeta u drugi, u današnjem globaliziranom svijetu riziku smo izloženi svi.Kako ga možemo smanjiti, otkrio nam je prim. dr. sc. Vladimir Šparac, ginekolog i subspecijalist humane reprodukcije splitske Poliklinike “Šparac”:– Medicina 21. stoljeća se nalazi “pred zidom” virusnih bolesti kojem još nije dorasla. Koliko god je 20. stoljeće bilo stoljeće antibiotika, kojima smo gotovo uspjeli pobijediti bakterije, ovo je stoljeće virusa, ali, nažalost, za sada bez izgleda za brzom pobjedom znanosti. Uza sve ostale virusne bolesti o kojima slušamo svaki dan (ebola, ptičja, svinjska gripa, HIV, hepatitis C...), humani papilom virus (HPV) definitivno obilježava današnju civilizaciju – kaže dr. Šparac.Prenosi se dominantno spolnim putem ili drugim intimnim kontaktima, premda nije nemoguć i prijenos nekim drugim putevima. Prema podacima Svjetske zdravstvene organizacije (SZO), danas je gotovo 80 posto populacije bilo u kontaktu ili jest zaraženo nekim od brojnih podtipova HPV-a (ima oko 150 poznatih podtipova).Ako to usporedimo s podacima otprije desetak godina, kada se spominjala brojka od oko 40 posto, potpuno je jasno da je HPV poput globalnog požara poharao zemaljsku kuglu.Svakako je pozitivno to da većina zaraza HPV-om spontano prolazi unutar godine dana od prve infekcije, no ipak 10-15 posto zaraženih će razviti trajnu zarazu, te osim što će biti izloženi razvoju virusom uzrokovanih tumora, oni su i “rezervoar” daljnjeg širenja virusa. Jedna od izravnih posljedica takve infekcije jest rak vrata maternice, čije su brojke alarmantne.– Unatoč redovitim pregledima i probirima, kao što su papa test ili HPV testiranje, koji smanjuju njegovu učestalost, i dalje je s oko 500.000 novih slučajeva i 275.000 smrtnih ishoda godišnje na svjetskoj razini to drugi najčešći rak kod žena – ističe dr. Šparac, a dodatno zabrinjava činjenica da ovaj tip raka obuhvaća najčešće mlađu, radno i generativno sposobnu populaciju, a ne žene treće životne dobi. Osim toga, treba dodati da HPV sudjeluje i u razvoju raka rektuma i raka penisa kod muškaraca.– Zdravstvena strategija kontrole HPV-a naglasak stavlja na izbjegavanje infekcije, što podrazumijeva spolno odgovorno ponašanje svakog pojedinca i promoviranje takvog ponašanja kroz društvo u cjelini. Na žalost, današnja instant i ekspres civilizacija i koncept “potroši – baci”, nudi i sugerira suprotno.Osim što sve tehničke i materijalne predmete odbacujemo s prvim kvarom, isto je razmišljanje sve prisutnije i u međuljudskim vezama; veliki ili veći broj partnera koje se mijenja s prvim problemom koji se javlja u vezi, a sve to je idealna podloga za prijenos HPV-a – pojašnjava dr. Šparac.