Statsminister Stefan Löfven anser att ingen präst i Svenska kyrkan ska kunna vägra att viga samkönade. Han jämför med barnmorskan som inte kan neka till att utföra aborter.

– Jag kan förstå att man av trosskäl kan ha svårt att få ihop det, men kyrkan som öppen demokratisk kyrka är en organisation som står för människors lika värde. Människor som älskar varandra, oavsett kön, ska ha samma rätt till vigsel. Vi socialdemokrater arbetar för att alla präster ska viga alla, även samkönade par. Jag ser parallellen till barnmorskan som vägrar att utföra aborter. Jobbar man som barnmorska måste man kunna utföra aborter, annars får man göra något annat. Det är samma sak för präster som inte vill viga samkönade.

Den öppna, demokratiska kyrkan är ett begrepp som Stefan Löfven återkommer till. Det finns frågor som han som socialdemokrat ser som självklara att driva i kyrkopolitiken, historiskt lyfter han fram frågan om kvinnliga präster.

Varför ska socialdemokraterna vara med i kyrkopolitiken?

– Därför att kyrkan är oerhört viktig för människor. Inte bara vad gäller dop, vigslar och begravningar utan även som kulturbärare, 100 000 svenskar sjunger ju i kyrkokör, och som ägare av skog och mark. Det finns många, många anledningar till varför kyrkan är viktig. Mer än

6 300 av mina partivänner är förtroendevalda i kyrkan.

– Kyrkan kommer att vara en intressant arena för socialdemokratin inom oöverskådlig tid, jag kan inte se slutet på det engagemanget.

Ett samtal mellan statsminister Stefan Löfven och Kyrkans Tidning spänner över många ämnen, från hans inställning till partipolitik i kyrkan till hans söndagsvana att lyssna på radiogudstjänsten tillsammans med hustrun Ulla som till hösten kandiderar till kyrkomötet. Han är liksom sin fru inte aktivt troende, men tycker mycket om att vara i kyrkobyggnader.

– Jag upplever ro och stillhet i kyrkan. För ett år sedan körde vi runt i Sörmland och kom till Floda kyrka. Det är en stor kyrka och vi satte oss ner och lyssnade på en orgelrepetition. Vi kunde tyvärr inte vara kvar på konserten senare på kvällen, men jag kände ro där. Jag har stor förståelse för människor som tror.

Ska religionen vara en privatsak eller en samhällskraft?

– Både och, av skäl som vi redan varit inne på. Kyrkan ska stå upp för människors lika värde. Jag tänker också på den viktiga diakonala verksamheten och kyrkans verksamhet för ungdomar och människor från olika kulturer.

Men de gånger när kyrkans uppfattning krockar med politiska, demokratiskt förankrade beslut, hur blir det då?

– Kyrkan har ju sina uppfattningar, det som kyrkan anser är det rätta. Kyrkan är ett eget forum som står på egna ben. Självklart är det här överväganden som går att hantera.

På den socialdemokratiska kongressen beslutades att konfessionella inslag i skolan inte får finnas. Tycker du att Svenska kyrkan ska få driva förskolor?

– I kongressbeslutet står det att skolan ska vara fri från konfessionella inslag och med det avses framför allt de obligatoriska skolformerna. Vi socialdemokrater vill att förskolan på sikt ska bli en självklar del i varje barns lärande och utifrån det perspektivet bör även konfessionella inslag i förskolan ses över i den kommande utredningen.

Hemma hos paret Löfven diskuteras både rikspolitik och kyrkopolitik och hustruns stora intresse för kyrkan spiller över på maken. Hans egen psalmfavorit är 289, Guds kärlek är som stranden, men mer om det alldeles strax.

– I söndags lyssnade vi på radiogudstjänsten. Ulla tycker mycket om psalmer som hon gärna sjunger och hon har bra koll på vad de har för nummer.

Skulle du själv kunna tänka dig att bli kyrkopolitiker?

– Det har jag inte tänkt på, jag har fullt upp.

Hur ser kyrkans framtid ut?

– Kyrkan kommer att fortsätta spela en stor roll, särskilt i tider som dessa med terror och flyktingkriser. Vi har behov av att fundera på djupare existentiella frågor. Den interreligiösa dialogen är mycket viktig och jag tror att det är jätteviktigt att ledare för olika religiösa samfund möts. Kyrkan binder ihop samhället och ger trygghet. Respekten för varandra är viktig. Det såg vi inte minst i höstas i Lund under påvebesöket.

Statsministern går gärna i gudstjänst, när tillfälle ges. Alla adventsöndagar är självklara att tillbringa i kyrkan. Mellösa kyrka intill Harpsund får också besök då och då.

Eftersom han inte är aktivt troende, ber han inte. Men på partikongressen senast citerade han en bön från 1600-talet av William Penn: ”Ge oss mod att möta det nya, tålamod att förstå det främmande och visdom att ta emot det goda som kan finnas där vi minst av allt väntat det. Hjälp oss att vörda all god vilja och ärlig strävan. Och om vi avvisar en människas åsikter, bevara oss då från att ta avstånd från henne som person.”

– Jag hörde den här bönen för första gången i Jacobs kyrka när domprosten Hans Ulfvebrand bad den och den gjorde djupt intryck på mig. För en tid sedan lyssnade jag till psalm 289. Den har två strofer, som kan säga ganska mycket om vår tid: ”Vi vill den frihet där vi är oss själva, den frihet vi kan göra något av, som ej är tomhet men en rymd för drömmar en jord där träd och blommor kan slå rot. [...] Och ändå är det murar oss emellan, och genom gallren ser vi på varann. Vårt fängelse är byggt av rädslans stenar. Vår fångdräkt är vårt eget knutna jag.”

Stefan Löfven berättar om några tillfällen när kyrkobesök betytt extra mycket före honom, kyrkobesök i svåra stunder när präster hållit ”fantastiskt trösterika ord som gett hopp i det sorgliga”.

– Tjugoårsminnet av Estonia som högtidlighölls i Uppsala domkyrka hösten 2014 var ett tillfälle som berörde mig. Estonia är ju ett trauma som Sverige levt med så länge. När det hände spelade kyrkan en stor samlande och lugnande roll. Jag hade fackliga kompisar som omkom då och det var en gripande stund i kyrkan.

Han är döpt och konfirmerad i Boteå kyrka i Härnösands stift, men vigdes borgerligt hos landshövdingen i Stockholm. Konfirmandprästen hette Gustaf Åkerlund och Stefan Löfven minns sin konfirmandtid som positiv.

– Det var en fin gemenskap i gruppen och jag tyckte om det jag fick lära mig och de texter som vi läste. Jag var ju fosterbarn i Sollefteå och eftersom jag inte hade blivit döpt som liten döptes jag inför konfirmationen.

Statsministern och ärkebiskopen har träffats ett par gånger, men det har aldrig getts tillfälle att prata djupare. Det skulle Stefan Löfven vilja göra.

– Jag tyckte det var väldigt fint sagt av ärkebiskopen det där hon sa att vi inte ska hjälpa de utsatta kristna för att de är kristna, utan för att vi är kristna. Det är ett mycket starkt budskap. Jag skulle väldigt gärna sitta ner med ärkebiskopen och samtala längre. Det finns mycket att prata om, till exempel den oro som finns i vårt samhälle och vad globaliseringen innebär.