Har ni sett The Stoning of Soraya M? Filmen är ett dokumentärbaserat drama om en iransk kvinna som anklagas för otrohet av sin man (han vill gifta sig med en 14-åring). Soraya döms till döden av den lokala shariadomstolen (ledd av gangsters som gör förnyad karriär som präster). Filmen, som finns på Youtube, inleds med en vers av Irans berömde 1300-talspoet Mohammed Hafez:

Bete dig inte som hycklaren,

som tror han kan dölja sina svek,

genom att citera högt ur Koranen.

Naturligtvis är Soraya oskyldig. Men hyckleriet, kvinnoföraktet, maktbegäret — det genomsyrar männen i den Allah-förgätna bergshålan. Med halva kroppen nedgrävd samlas bybor av bägge könen runt Soraya, inklusive make och son, för att kasta hundratals stenar, små som fikon, mot hennes oskyddade ansikte och huvud.

Avrättningen är utdragen, sadistisk. Blod, smärta, stön, sår, gråt, ångest. Kvinnorna och barnen i byn deltar i mordet, men det är uppenbart att männen är deras herrar. The Stoning of Soraya är tyvärr inte 1300-tal. Sharialagar gäller fortfarande.

Just nu hotas en iransk kvinna i Sverige, författaren Samira Motazedi, av stening till döds. Domstolen denna gång är Migrationsverket i Norrköping, som vägrat bevilja henne asyl. Verket menar att skälen inte räcker, och att hon inte (!) bör oroa sig för iranska myndigheter. Att Samira under sin tid i Sverige bloggat regimkritiskt ser Migrationsverket mest som en (suspekt) metod för att få asyl.

Låt oss anta att Migrationsverket har rätt när det gäller Samira Motazedis regimkritik. Då återstår ändå den dödsdom som hänger över henne sedan flykten till Sverige 2012. Migrationsverket vill utvisa en kvinna som enligt sharialagar ska stenas till döds för ”äktenskapsbrott”. Är inte detta en omständighet som staten i sin allsmäktighet borde ta in och se över fallet minst en gång till?

Tidskriften Glänta, Svenska PEN-klubben och Författarförbundet protesterar mot Migrationsverkets beslut om Samira Motazedi. Fallet har inte väckt mediernas uppmärksamhet. Men ni som läser Dagens Samhälle, i princip alla folkvalda från Ystad till Haparanda, det är er förbannade skyldighet att hjälpa Samira Motazedi till en rättssäker prövning. Sätt i gång bara!

Har ni tänkt på att det främst är invandrade kvinnor med egna erfarenheter som vågar utmana islamister och reaktionära kulturella värderingar? Sakine Madon, Hanna Gadban och Mona Walter är tre modiga kvinnor som fått nog. Andra — som Pela Atroshi, Fadime Sahindal och Sara Mohammad Ali — har mördats på grund av religion, ”hederskultur” och medeltida strukturer som förflyttats till Sverige.

Men var f-n finns initiativet hos alla hijabklädda så kallade ”feminister” när deras invandrade systrar behöver allt stöd de kan få mot patriarkatet? Är ni på rosémingel i Almedalen?

Har ni tänkt på att det främst är invandrade kvinnor med egna erfarenheter som vågar utmana islamister och reaktionära kulturella värderingar? Sakine Madon, Hanna Gadban och Mona Walter är tre modiga kvinnor som fått nog.

Det här är en opinionstext publicerad i Dagens Samhälle. Åsikterna som uttrycks i artikeln står skribenten för.