I början av september blev en kvinna brutalt misshandlad och gruppvåldtagen i centrala Stockholm. Med stöd av förhör och DNA dömdes tre ungdomar för grov våldtäkt i torsdags.

Lägsta straffet för grov våldtäkt är fyra års fängelse. Men då det enligt rättens bedömning handlar om barn - identitetshandlingar saknas - döms de i stället till sluten ungdomsvård, en strafform för dömda i åldern 15 till 17 år.

En av de skyldiga får nio månader, två får sex månader.

Principen om att unga inte ska dömas efter samma principer som vuxna är riktig, men det är stötande att unga människor, som skadar en medmänniska så illa, bara får sin frihet beskuren i några få månader.

Det är dessutom meningslöst.

När det nu faktiskt handlar om vård, och inte om förvaring, borde vårdtiden självklart vara så lång att verkningsfulla insatser verkligen kan sättas in. En behandlingstid på sex månader - vad hinns med, mer än att göra en utredning? Ofta har de som döms till sluten ungdomsvård en trasig uppväxt, problem med anknytning och beteendestörningar. Det är inte komplikationer som kan lösas med några få terapitimmar.

I slutet av strafftiden kan den ansvariga myndigheten Statens institutionsstyrelse, SiS, besluta om utslussning, exempelvis till HVB-hem, familjehem eller något liknande. Tanken är att den unga ska anpassas till en fruktbar tillvaro med bostad och utbildning eller praktik.

Väl i frihet är det tänkt att socialtjänsten ska ta över, men det finns ingenting som hindrar att den unga struntar i att delta.

Bortom ritbordet, ute i verkligheten, brukar livet i frihet inte sluta väl för den är gruppen. 78 procent, alltså nästan 8 av 10 har dömts på nytt tre år efter avtjänat straff, enligt siffror från 2010.

Detta system måste reformeras. Maxtiden för sluten ungdomsvård, som i dag är fyra år, borde förlängas. Ett och ett halvt år för mord är exempelvis alldeles för lite.

Men straffen borde förlängas överlag.

I slutet av strafftiden skulle en prövning göras om huruvida den dömda är mogen att släppas fri.

Där skulle exempelvis motivation och uthållighet, både när det gäller att delta i vårdinsatser och att gå vidare med jobb eller studier, spela in.

Sanktioner måste också finnas mot dem som efter avslutat straff struntar i att delta i öppenvårdens vårdinsatser.

Nu råder akut brist på socialsekreterare, HVB-platser, familjehem - brist på allt som skulle behöva fungera för denna grupp av unga brottslingar.

Men de måste få påföljder och samhället måste försöka finna vägar som gör att brotts- och våldsbenägenheten minskar.

Justitieminister Morgan Johansson (S) har mycket på sitt bord just nu, eftersom han också är migrationsminister. Men detta är en fråga som han borde ge sin uppmärksamhet.

Följ Expressen ledare på Facebook för tips om fler ledare och krönikor.