Katerina Magasins krönikör Eva-Lisa Dezmin har varit på Kanarieöarna och undersökt om detta kan vara en plats att flytta till, om allt går åt skogen. “Om det blir aktuellt att fly, kommer jag naturligtvis att vara helt ärlig med varför jag söker mig till det nya landet, hur gammal jag är och att det verkligen är Sverige jag flyr ifrån. Jag kommer heller inte att börja ställa några krav om att särbehandlas eller leva på bidrag”, skriver hon idag, och delar med sig av funderingar på emigration som hon inte är ensam om att ha.

Vi har varit på Kanarieöarna en sväng för att kolla läget lite. För med tanke på allt som sker i vårt land just nu och där man t o m börjat begränsa yttrandefriheten, där man inte ens känner sig trygg längre och där framtiden ser allt dystrare ut, är det viktigt att ha en plan B. En dag kanske det är omöjligt att bo kvar i Sverige och då tvingas svenskarna bli flyktingar. Hade det inte varit för hundarna hade vi nog övervägt att åka tillbaka till Fort Lauderdale, men resan dit blir för lång för dem. Om det blir aktuellt att fly, kommer jag naturligtvis att vara helt ärlig med varför jag söker mig till det nya landet, hur gammal jag är och att det verkligen är Sverige jag flyr ifrån. Vi kommer heller inte att börja ställa några krav om att särbehandlas, leva på bidrag, eller yrka på höga skadestånd om vi tvingas anpassa oss till deras sätt att leva. Men, det viktigaste av allt: Vår plan är inte att åka till ett land som ligger så långt ifrån vår egen kultur som möjligt och sedan kräva av det landet att rätta sig efter oss. Det är mycket mer logiskt att fly till ett land som inte skiljer sig nämnvärt från vårt eget, det säger sig själv, och vill man inte åka så långt funkar även t ex Danmark eller något annat grannland, för inget av dem är värre än Sverige.

Vi kontaktade alltså en mäklare (som var från Italien, men som nu bodde med sin familj på Kanarieöarna) och i samband med att han visade oss runt på olika platser, tog vi tillfället i akt att fråga ut honom om hur det var att leva på Kanarieöarna. Var brottsligheten hög, t ex? Han skrattade och skakade på huvudet: ”Nej, kriminaliteten här är nästan obefintlig, för straffen är så höga att ytterst få vågar begå några brott.” Ser man på, höga straff kan verkligen avskräcka folk från att begå brott. Detta har ju (i Sverige) hävdats vara helt fel. Höga straff gör inte att det begås färre brott, det är ju bara en myt. Myt eller ej, vi var ute ganska sent på kvällarna i Bahia Feliz (där hotellet vi bodde på låg) och kan ni tänka er, inga bränder, skottlossningar eller rån, tveksamt om ordet ”gängvåldtäkt” ens existerar i deras vokabulär. Vi kände oss helt trygga där vi gick omkring, även efter mörkrets inbrott, och detta var också något mäklaren underströk: ”Man kan gå ut vilken tid på dygnet som helst här och ingenting kommer att hända dig.”

Under den vecka vi var där såg vi en kvinna som var insvept. En enda.

En hel del katter sprang omkring på gatorna också, rätt välgödda. Vi frågade mäklaren om dem med och han svarade att både turisterna och invånarna älskar att mata och klappa dem. Till och med djuren är fredade där och slipper gå hemska öden till mötes, bara för att de vistas utomhus. Där behöver de inte bli halshuggna, eller utsatta för andra tortyrliknande handlingar av monster som uppenbarligen helt saknar empati för andra levande varelser.

Om jag ska jämföra Kanarieöarna med Sverige är det som natt och dag. Givetvis tampas även Kanarieöarna med problem (som t ex hög arbetslöshet) men de löser inte dessa svårigheter genom att dra på sig nya och större sådana. Precis som vilket annat normalt land som helst skulle ha gjort. För ingen (utom i Sverige) tror väl att man löser en översvämning i huset genom att pumpa in mer vatten i det.

Vi berättade förstås om problemen i Sverige också, mäklaren (som hört lite, men långt ifrån allt) trodde först att vi drev med honom, men till slut hade vi lyckats övertyga honom om att jo, exakt så här korkade är politikerna i Sverige. Åk aldrig någonsin dit, det är inte säkert att du tar dig levande därifrån om du råkar turista på fel område.

Vi har inga planer på att lämna Sverige än, för jag hoppas och tror att det ändå någonstans finns en liten möjlighet att vända allt i rätt riktning, men tiden börjar bli knapp och om det inte går, är det alltid bra att ha någonstans att ta vägen. Det är något alla skulle behöva göra, se över alternativen om det en dag blir så illa att du måste lämna landet. En slags livlina alltså.

Den asylinvandring vi nu bevittnar börjar alltmer likna en folkvandring och det är klart, får man betalt för att förändra ett land och anpassa det till det sätt man själv anser vara det enda rätta att leva på, varför inte ta chansen? Men den som tvingas underkasta sig vansinnet har bara två val: Antingen att följa främmande och nya regler, eller att lämna landet. Jag vet vilket mitt val blir i så fall. Jag tänker aldrig någonsin att anpassa mig till att bli en andra klassens medborgare i mitt hemland. Vi betalar för att bli av med vårt land, till människor som föraktar oss och vårt sätt att leva på. Om det inte är höjden av komplett galenskap, vet jag inte vad det är. Och att bo bland månskensdårar, som tillber godhetsguden genom att stå med huvudet i sanden och samtidigt bli rövkörda med falska löften om en happy ending, är definitivt inte ett alternativ för mig.

EVA-LISA DEZMIN

Eva-Lisa Dezmin, 47, är författare och bor med sin man och två hundar i Lycksele. Hon är även delägare i det nystartade förlaget DareMe Publishing. Här kan du ladda ner hennes senaste bok Wicked game.

********

Vill du gå med i Stå upp för Katerina Janouch? Välkommen.

Jag skriver om samtidens Sverige ur olika perspektiv. Vill du också bli intervjuad, komma i kontakt med mig eller tipsa om något, dela med dig av din historia/erfarenheter eller skriva själv? Mejla mig på [email protected] – dock arbetar jag ensam, så jag svarar i mån av tid! Läser alla mejl. Du som vill får otroligt gärna stötta mig, den fria debatten och oberoende journalistisk.

Swish: 0733289122

Konto SE-Banken: 5206-0000114 (de första fyra siffrorna är clearingnummer).

Patreon: https://www.patreon.com/katjanouch

International payments: IBAN: SE5750000000052061604404, Bic: ESSESESS

Blir glad för varje liten slant! Och oerhört tacksam om du köper mina böcker. De nyaste hittar du här nedan. Största tacken på förhand! Thank you! Dekuji! Merci. Danke. Och tack alla ni som redan bidragit, ni anar inte hur glad jag är över det ni ger och det ni skriver, även om jag inte kan tacka var och en av er personligen. Ni ger mig kraft och mod att fortsätta. <3 Tillsammans kan vi förändra världen.

Min nya bok “Bilden av Sverige” kan du köpa här:

https://www.bokus.com/bok/9789198405170/bilden-av-sverige/

https://www.adlibris.com/se/bok/bilden-av-sverige-9789198405170