DEBATT | GYMNASIELAGEN. Så länge vi undviker att prata om ensamkommande ungdomars ringa förkunskaper kommer ogynnsamma lagar att stiftas och den misslyckade invandringspolitiken även fortsättningsvis att söka desperata lösningar, paketerade i osannolika utbildningsvisioner.

Det är dags att politiker slutar förvänta sig att lärarna ska lösa samhällsproblem.

Farligare än någonsin

Den nya gymnasielagen har gett ensamkommande ungdomar en chans att stanna i Sverige och avsluta sina studier, men risken att de ska misslyckas är enorm. De alarmerande siffrorna om det fåtal procent elever från språkintroduktionen som klarar av gymnasiet har väckt starka åsikter, samtidigt som själva kunskapen anmärkningsvärt har hamnat i debattens periferi. Att prata om elevernas (o)kunskaper verkar ha blivit farligare än någonsin.

LÄS MER: Lärarna får ta smällen för beslutet om afghanerna

Konsekvenserna av den nya gymnasielagen har flitigt debatterats utifrån ekonomiskt, demografiskt och invandringspolitiskt perspektiv, samt inte minst individperspektivet.

Utan jobb med studieskuld

Det sistnämnda är antagligen det mest sårbara med tanke på att en majoritet av de 9 000 huvudsakligen unga män som omfattas av lagen om fyra år kommer att vara utan gymnasieexamen, utan jobb och med en betydande studieskuld. Medan allmänheten förundras över hur det kan vara möjligt befarar lärare att skulden för otillräckliga studieresultat än en gång kommer att läggas på den ”odugliga” svenska skolan, i synnerhet på språkintroduktionen.

Fungerar inte för denna målgrupp

Det är ingen hemlighet att språkintroduktionen inte fungerar för denna målgrupp, en nödlösning är vad den är. Den obekväma sanningen är att det saknas ordentlig dokumentation om elevernas bakgrund, skolerfarenheter, språk- och ämneskunskaper nödvändiga för utformandet av en verklighetsförankrad och individanpassad studieplan som eleverna har rätt till.

Å ena sidan vet lärarna att när sjuåringar uppvuxna i Sverige påbörjar sin skolbana har de flesta 6000 ord med sig i bagaget och även om inte alla har sina barnrum tapetserade med böcker har de ändå en utvecklad litteracitet och uppfattning om hur vårt samhälle fungerar.

När ensamkommande ungdomar påbörjar sin utbildning i Sverige vet vi i de flesta fall ingenting om deras skolbakgrund, kulturella koder och vilka samhällsstrukturer de kommer ifrån.

Vet ingenting om deras skolbakgrund

Skolan har en bas att bygga på och möjlighet att kompensera skillnader i elevernas förutsättningar. När å andra sidan ensamkommande ungdomar påbörjar sin utbildning i Sverige vet vi i de flesta fall ingenting om deras skolbakgrund, kulturella koder och vilka samhällsstrukturer de kommer ifrån.

Icke desto mindre svider Skolinspektionens kritik om att skolpersonal på många skolor tenderar att fokusera på vad elever saknar i kunskaper snarare än på de kunskaper eleverna redan besitter. Men vilka kunskaper och världsuppfattningar som eleverna har med sig är ingen som kan eller vågar förse skolorna med.

LÄS MER: Risken för självmord saknar motstycke

Skolan måste lämna postmoderna teorier

Anmärkningsvärt är att det tyvärr saknas en medvetenhet på nationell nivå om hur stora de kunskapsluckorna är som språkintroduktionen förväntas fylla. För att skolan ska klara sitt utjämningsuppdrag måste den överge postmoderna teorier om makt och kunskap och göra det fritt för lärare att våga identifiera svagpresterande elever utan rädsla att bli anklagade för ideologisk polarisering.

Ett skolpolitiskt misslyckande

Negligering av kunskap, som de senaste decennierna har präglat skolpolitiken, kan ha haft avgörande betydelse för Skolverkets nedslående statistik som indikerar ett skolpolitiskt misslyckande.

Om mätning av kunskaper likställs med socialsortering i stället för kunskapspositionering riskerar vi att svika inte bara skattebetalare utan också ett stort antal ensamkommande ungdomar och skolelever överhuvudtaget.

Av Ljiljana Orelj

Förstelärare och programlagsledare för introduktionsprogrammet på Solna gymnasium.