Budapesten lassan két lépést sem lehet megtenni anélkül, hogy esport bárokba botoljon az ember, ahol a hétvégi ivást fel lehet turbózni egy kis Mortal Kombattal meg az önmagában is hányingerkeltő VR-cuccokkal. Ezekre a helyekre be lehet menni csak úgy játszani is, de saját tapasztalataim alapján az arculat ellenére azért általában nem ezen van a hangsúly.

A tematikus kocsmákkal persze semmi baj nincs, sőt, biztosan segítenek a videójátékok és az esport társadalmi elfogadottságának feltornászásában, de ennél többet kár lenne várni ezektől a helyektől. Az ugyanakkor egyértelmű, hogy az elmúlt években rengeteget fejlődött a magyar esport, a pénteken a KÖKI-ben megnyílt Coca-Cola Esport Center képében pedig feltűnt a színen egy olyan szereplő, ami alulról, a közösséggel együtt építkezve érne el sikert.

Nem bár, edzőközpont

Az esport robbanásszerű fejlődése az elmúlt években egyre több pénzt vonzott be a szcénába, ez pedig nemcsak az arénákon látszott meg, hanem azokon a komplexumokon is, ahol a játékosok edzenek. A Coca-Cola Esport Center kinézetében és felszereltségében is egyértelműen ezekre hajaz, nem is véletlenül, mert

nem bár vagy netkávézó, hanem kifejezetten edzőközpont akar lenni.

Ez többek közt abból is jól látszik, hogy a legtöbb hasonló hellyel ellentétben nem árulnak alkoholt, ami Kolbert István, az Esport Center Zrt. egyik vezetője szerint azért fontos, mert így a fiatalabb játékosok is bátran látogathatják a helyet, és valószínűleg a szüleik is szívesebben engedik el őket ide. A belépő jelenleg 990 forintba kerül, amivel papíron legfeljebb három órát lehet játszani, de nem akarják nagyon komolyan venni az időkorlátot sem, mert a hangsúly elsősorban a közösségépítésen van.

Nemcsak játszani lehet ugyanakkor elmenni ide, hanem edzeni is: az érdeklődők profi oktatók által tartott kurzusokon tanulhatják ki mondjuk a Counter Strike csínját-bínját. A megnyitón ott volt Csikós Mátyás, a Counter Strike: Global Offensive-kurzus oktatója, aki egy próbaórát is tartott az érdeklődő újságíróknak, ezt pedig nyilván nem hagyhattam ki, ha már utoljára a gimnáziumi infóórákon nyúztam a CS 1.6-ot évekkel ezelőtt.

Az hamar kiderült, hogy a jelenlegi tudásommal valószínűleg sehova nem jutnék a játékban: hiába szaladtunk végig egy óra alatt a tananyagon, a most pár perc alatt ledarált célzásról vagy a különféle taktikákról mind több órát lehetne tartani, az ember pedig lejátszott meccsek ezrei után is tanulhat valami újat. Később kiderült, hogy ha így esnék be hozzá, akkor

először felmérné a képességeimet, vagy egy hozott demóval, vagy egy ottani teszt során,

aztán megállapítaná, hogy miben van szükség fejlődésre,

összeállítana egy moduláris tanmenetet, amin végigmenne egy csoport hozzám hasonlóan fogalmatlan emberrel,

menet közben pedig gyakorlófeladatokkal látna el, gyakorlás nélkül ugyanis a valódi sportokhoz hasonlóan az esportok világában sem lehet érvényesülni.

Emellett azt is megtudtam, hogy az oktatás során nagy hangsúlyt fektet a dolog mentális részére is, nem is véletlenül, hiszen sok olyan játékos van, aki nagyon tehetséges, de nem bírja a nyomást, vagy nem képes csapatban játszani. A csapatokon belüli széthúzás a magyar esportban visszatérő probléma – valószínűleg emiatt van az, hogy kiemelkedő játékosok vannak, de kiemelkedő csapat egyáltalán nincs –, így Csikós egyik fő céljának a csapatjáték erősítését tekinti.

Esporttal a térképre

Elsőre talán furcsa lehet, hogy egy ilyen helyet a belváros helyett a KÖKI-ben hoztak létre, de valójában teljesen logikus lépés volt, a gyakran hanyagolt bevásárlóközpont ugyanis látványos átpozicionálásba kezdett, ennek fókuszába pedig a szórakoztatóipar került. Tavaly márciusban jelentették be például azt, hogy végre lesz mozi a plázában, és tavaly kezdtek el tárgyalni a Coca-Cola Esport Centerről is, miután egyértelművé vált, hogy lenne igény ilyesmire. A KÖKI Terminál ráadásul annak ellenére, hogy perifériának tűnik, elég jó helyen van: tömegközlekedéssel és autóval is könnyen megközelíthető, sőt még vidékről sem olyan elérhetetlen a vonatállomás miatt.

Ez nemcsak a potenciális játékosok miatt fontos, hanem azért is, mert nemcsak a játékra és az edzésre szeretnének lehetőséget biztosítani, hanem versenyeket is rendeznének. A megnyitón már volt is egy ilyen, magyar streamerek és youtuberek csaptak össze egymással, az egészet pedig egy ledfalon lehetett követni, de ennél jóval ambiciózusabbak a projekt megálmodói,

a tervek között ugyanis már most szerepel egy aréna megépítése is.

Ez elméletileg az Esport Centerrel szemben lenne majd, amit én elsőre nem nagyon tudtam elképzelni, de Kolbert biztosított arról, hogy van erre hely, jelenleg inkább a finanszírozás hiányzik. Ezzel kapcsolatban egyébként megkérdeztem, hogy számítanak-e állami pénzre – hiszen a tavalyi V4 Future Sports fesztivál óta az teljesen egyértelmű, hogy a kormány is lát fantáziát a dologban –, de egyelőre nem tudják, hogy ezen a szinten van-e jövője a dolognak.

Kolbert inkább régiós szintű közreműködést vizionált, nem is véletlenül, hiszen a lengyelországi Katowicében például évek óta rendeznek már elég nagy presztízsű versenyeket, ilyen arénájuk viszont még nekik sincsen. Ez a projekt

egyrészt lehetőséget biztosítana egy csomó olyan esemény megrendezésére, amik eddig azért nem valósulhattak meg, mert a Hungexpo vagy a BOK-csarnok túl nagyok (és túl drágák) voltak ehhez,

másrészt a profi játékosok is nyernének rajta, itt ugyanis minden szempontból lehetne szimulálni a versenykörülményeket,

és természetesen a nézők is csak örülnének annak, ha mondjuk a Blizzard tajvani arénájához hasonló körülmények között követhetnék a versenyeket.

A játékosok mellett egyébként a játékfejlesztőknek is szeretne platformot nyújtani a központ, nem véletlenül, hiszen az egész projekt fölött bábáskodó Kolbert István a többek közt a Wormster Dash-t is fejlesztő GAMELAB vezérigazgatója is egyben. Mint mondta, ebben az iparágban jelenleg rendkívül nehéz embert találni, egy ilyen kezdeményezés sok olyan tehetséget vonzhatna be, akik jelenleg nem érzik elég biztosnak ezt a karriert, a jövőben pedig akár az esportoktatáshoz hasonló játékfejlesztői képzést is el tudna képzelni.

A jövő zenéje

Az egyértelmű, hogy tervekből és víziókból nincs hiány, azt viszont egyelőre nehezen lehetne megmondani, hogy mi sül majd ki ebből. A központ pénteken ugyan megnyitott, de Kolbert csak soft launchnak hívta a mai átadást, a következő hónapokban az árak és a szolgáltatások tekintetében is lehetnek majd változások a látogatók igényei alapján.

A megnyitóra egyébként viszonylag sokan jöttek el, de ha pesszimisták akarunk lenni, akkor simán elképzelhető, hogy csak a meghívott internetes sztárok valamelyike vagy az éppen pénteken debütáló Sekiro: Shadows Die Twice kipróbálási lehetősége vonzotta ide őket.

Ezzel együtt ugyanakkor bőven vannak arra utaló jelek, hogy ez a kezdeményezés tényleg sikeres lehet majd, elég csak belegondolni abba, hogy a Coca-Cola valószínűleg csak úgy nem adja a nevét semmihez. A közösségre épülő filozófia is szimpatikusnak tűnik, a modern géppark és a 144 hertzes képfrissítéssel rendelkező monitorok pedig még olyan félprofi és profi csapatokat is bevonzhatnak majd, akik együtt szeretnének gyakorolni, de nincs erre saját termük.

A pénteki megnyitó alapján ugyanakkor a központ legjobb húzása kétségtelenül az volt, hogy a külső géptermet falak helyett hatalmas ablakokkal látták el, így kívülről is mindig lehet látni, hogy éppen mi történik bent. Ez már most is minden elhaladót bámészkodásra késztetett, pár év múlva pedig simán lehet, hogy rajongók nézik majd az ablakra tapadva a magyar esport nagy reménységeit.