Bár a győzelem világbajnoki pótselejtezőt ért volna, a magyar labdarúgó-válogatottnak még a tisztes vereség elérésére sem volt semmi esélye Hollandiában, ahol a vb-ezüstérmes hazaiak 8-1-re győztek a D csoport utolsó előtti vb-selejtezőjén. A magyarok ezzel a csoport negyedik helyére estek vissza, Egervári Sándor kapitány a meccs után lemondott. Legutóbb tétmeccsen 1912-ben a stockholmi olimpián kapott ki ilyen nagy különbséggel a csapat, akkor az angolok 7-0-ra győztek. 1941-ben a náci németektől kaptunk egy hetest egy kölni barátságos meccsen.

Vb-selejtező, D csoport:

Hollandia - Magyarország 8-1 (4-0)

Amsterdam ArenA, 53 ezer néző, v.: Martin Atkinson (angol)

Hollandia: Michel Vorm - Daryl Janmaat, Jeffrey Bruma, Ron Vlaar, Daley Blind - Kevin Strootman (Leroy Fer, 80.), John de Jong, Rafael van der Vaart - Arjen Robben, Robin van Persie (Dirk Kuyt, 61.), Jermain Lens

Magyarország: Bogdán Ádám - Vanczák Vilmos, Guzmics Richárd, Korcsmár Zsolt, Kádár Tamás (Devecseri Szilárd, a szünetben) - Koman Vladimir, Hajnal Tamás (Elek Ákos, a szünetben), Varga József, Dzsudzsák Balázs - Böde Dániel, Németh Krisztián (Nikolics Nemanja, 79.)

gól: Van Persie (16., 44., 53.), Strootman (25.), Lens (39.), Devecseri (65., öngól), van der Vaart (86.), Robben (90.), illetve Dzsudzsák (47., 11-esből)

sárga lap: De Jong (63.), illetve Devecseri (55.), Németh (63.), Guzmics (81.)

Online közvetítés

Eszükbe kellene juttatni Puskást - ez történt a meccs előtt

"Nekünk minden mindegy" - mondta a holland-magyar vb-selejtező előtt Böde Dániel, aki ezzel jól összefoglalta a helyzetet. A magyar csapatra senki nem lehet mérges, ha a józan ész határain belüli különbséggel kikap, viszont ha valami isteni csoda folytán győzni tud, akkor egy Andorra elleni győzelemnyire kerül a vb-pótselejtezőtől. Jó ómen volt, hogy napra pontosan 15 éve Finnországban egy utolsó utáni pillanatban esett öngóllal sikerült kivívni a rájátszást, ahol aztán 12-1-re alulmaradtunk a jugoszlávokkal szemben.

Merész húzás Egerváritól

Több fogadóiroda is 1,4-ről rögtön 1,3-ra módosította a szorzóját, amikor kiderült, hogy az egyik legpiacképesebb magyar játékos, Szalai Ádám magas láz miatt nem áll rendelkezésre - persze lehet, hogy nem ez volt a valódi ok, inkább az valószínűsíthető, hogy túl sokan fogadtak hazai sikerre, és olyankor szokás az odsszok csökkentése.

A hollandok számára már nem volt tét, hiszen a legutóbbi vb ezüstérmese már kijutott a jövő évi eseményre, de Louis Van Gaal ezzel mit sem törődve Van Persie-stül, Robbenestül egy bivalyerős kezdőt küldött ki a gyepre. Bár Hajnal Tamás azt mondta, a fő hangsúly a védekezésen lesz, Egervári Sándor merészet húzva két támadóval (Böde Dániel, Németh Krisztián) és egy védekező-specialista középpályással (Varga József) küldte pályára a csapatot.

Gyenge kezdés után erős visszaesés

A pocsék bukaresti emlékek (0-3) után sokan féltették a csapatot az első percektől, és a félelem jogos volt: még a harmadik percnek sem volt vége, amikor Jeremain Lens közelről Bogdán Ádám kapujába lőtt. Szerencsénkre les miatt nem adták meg a találatot, pedig úgy tűnt, hogy - a Romániában hasonló időben hibázó - Guzmics Richárd beragadt, így a gól szabályos volt.

A magyarok ezt az esetet leszámítva nem kezdtek megilletődötten, mentek előre becsülettel, de Dzsudzsák túlontúl önző volt, Bödét pedig blokkolták.

Fontos, hogy az első negyedórát megússzuk gól nélkül - gyakori terve ez a magyar válogatottnak, és amikor már épp örülhettünk volna a 15 perc utáni 0-0-nak, akkor egy jobb oldali beadás után Korcsmár hiába ugrott fel, Van Persie tudta kapura juttatni a labdát vállal, Bogdán pedig - az ázott talajon - nem tudott időben reagálni (1-0).

Na ez már sok volt a magyar csapatnak (a labdabirtoklási arány ekkor 75 százalék volt a hollandok javára), mintha az addigi lelkesedés és önbizalom is eltűnt volna a mieinkből, a hollandok sorra vezették a támadásokat, a védők pedig mintha már az ellenfél látványától is megijednének, nem tudtak racionális döntéseket hozni.

Jó, tudjuk, hogy mondjuk ezzel a játékintelligenciával lehetne vb-selejtezős csoportot nyerni, de a magyar csapat nemhogy percekig nem tudja a labdát magánál tartani, hanem akkor sem tudott mihez kezdeni, amikor három a kettő ellen vezette rá a labdát a kapura.

Aztán jött a 25. perc, amikor Korcsmár konkrétan gólpasszal felérő labdával szolgálta ki Lens-t, akinek már csak középre kellett ívelnie, Stootman pedig fejjel megoldotta (2-0).

A kétgólos vezetés után a magyar csapat visszahúzódott a saját térfelére, de ez sem segített, mert hamarosan jött az újabb holland gól, Korcsmár ezúttal a 16-os közepéről a feje fölött húzta vissza rossz helyre a labdát, Lens rögtön be is vágta.

Úgy volt 3-0 az állás, hogy volt egy meg nem adott góljuk és két kapufájuk is a hollandoknak, azaz tényleg beleszagolni sem tudtunk a meccsbe.

Az első félidőben egyetlen értékelhető magyar helyzet volt: Dzsudzsák balos szabadrúgását látványosan védte a holland kapus.

S hogy még szomorúbb legyen a szünet, arról Van Persie gondoskodott, aki a harmadik holland fejesgólt szerezte. Volt nagy ünneplés, hiszen a MU-csatár a 40. válogatott gólját szerezte, amivel beérte Patrick Kluivertet. A Louis van Gaal kapitány segítőjeként dolgozó volt Ajax-sztár és Van Persie össze is ölelkeztek az oldalvonalnál.

Minden holland lövésből gól

Aztán, már a második félidőben a holland ünnep folytatódott, minthogy Van Persie lábbal is betalált közelről, ami jó hír volt nekünk, hogy előtte Dzsudzsák büntetőből szépített.

A hollandok mosolyogva, maximum fél gőzzel játszottak, míg a magyarok csak kóvályogtak, és látni lehetett, hogy fejben most sem sikerült felkészülni, igaz, a holland két klasszissal erősebb, mint a román válogatott.

Aztán jött csereként Devecseri Szilárd, Szombathely büszke lehetett, hogy Guzmics Richárddal két Haladás-hátvéd segíti a csapatot. Csakhogy Devecseri öngólt vétett fejjel, percekig a földön maradt kezeit az arcába temetve, mire odament hozzá Robben, és sportszerűen felsegítette.

Ezek után, úgy tűnt, már mindkét fél alig várja, hogy lefújják a meccset. A debütáló Nikolics örülhetett, hogy becserélték, volt is rögtön egy nagy helyzete, de kapásból, centikkel a kapu mellé lőtt.

De rosszul tette az a magyar drukker, aki azt hitte, hogy hatnál megállnak a hollandok, Van der Vaart szabadrúgása természetesen épp úgy pattant meg a magyar sorfalon, hogy Bogdán lepkefogó mozdulata sem akadályozhatta meg az újabb hazai találatot. Aki pedig 7-1-nél kikapcsolta a tévét, annak most leírjuk: a 90. percben még Arjen Robben is szerzett egy szép szabadrúgásgólt.

Egervári Sándornak végül is igaza volt, amikor azt mondta, hogy az esélyeink nem lettek jobbak, mint két éve voltak, amikor 5-3-ra kaptunk ki ugyanitt, ugyanettől a csapattól. A különbség mégis óriási, mert akkor megtapsolták a Gera Zoltán vezérletével nagyot küzdő csapatot, míg most két és félszer annyi gólt kaptunk Amszterdamban, mint Andorra, amely megúszta hárommal. Lehet, ezek után Andorrától kellene tanácsot kérni?

Matematikai esély még mindig van a pótselejtezőre, igaz, mivel a románok és a törökök is nyertek pénteken, így a magyarok a csoport negyedik helyéről várják a selejtezősorozat keddi zárását. A magyarok pótselejtezőjéhez az kell, hogy Törökország ne nyerjen Hollandia ellen, Románia pedig Észtország ellen, utóbbira pedig - az eddigi eredmények alapján - kicsi az esély.

7-0-k és 8-2-k a múltból

Legutóbb tétmeccsen 1912. június 30-án kapott ekkora verést a magyar csapat, a stockholmi olimpián Anglia 7-0-ra nyert. Négy évvel korábban a Millenárisban rendezett meccsen szintén 7-0-ra kaptunk ki az angoloktól barátságos meccsen.

1909-ben szintén az angolok oktattak minket, a Millenárison 8-2-re diadalmaskodtak, de az szolidabb vereség, mint Dzsudzsákék mostani buktája.

1932-ben, Bécsben az osztrákok hintettek nyolcat a csapatnak barátságos meccsen, de akkor is két válasz jött a mieinktől.

A legutóbbi hétgólos vereség ideje 1941. április 6., a náci Németország Kölnben, 65 ezer néző előtt 7-0-ra nyert.