Den danske regering har meldt ud, at den er imod ændringer af EU-direktiv, der skal gøre op med ekstreme ytringer på de sociale medier. Det er politisk ansvarsforflygtigelse, for censur bør ikke overlades til de frie markedskræfter.

Når Zenia Stampe oplever, at hadet på de sociale medier gør hende nervøs og får hende til at lægge bånd på sig selv.

Når Natasha Al-Hariri ligger søvnløs efter livstruende beskeder og overvejer at tie stille.

Når ledende opinionsdannere, minoriteter, politiske interesseorganisationer og mange flere bliver hærget af trolls og chikaneret i den åbne debat.

Når unge piger går i selvmordstanker, fordi de har været udsat for hævnporno.

Når voldtægter, mord, selvmord, kidnapninger, terrorhandlinger og meget mere bliver live-streamet på Facebook.

Så beviser det, at personlig frihed ikke opnås gennem grænseløs ytringsfrihed.

I den ideelle verden kan vi drømme om, at alle verdens borgere kan nyde den grænseløse ytringsfrihed uden at misbruge den, men i den virkelige verden ser vi, at det desværre er en umulighed. Det er nødvendigt at sætte grænser. Vi har brug for censur.

For tiden ligger den opgave i hænderne på de såkaldte content moderators, som har til opgave at gennemse millioner af anmeldte billeder, tekster og videoer på de sociale medier for at vurdere, om de skal slettes.

Deres job er kontroversielt af flere årsager

Antallet af content moderators er estimeret til at være over 150.000 på verdensplan. Mange af dem er unge asiater fra eksempelvis Indien eller Filippinerne.

Selve jobbet er forfærdeligt. Uddannelsen er kort, lønnen er lav, arbejdsmiljøet en skandale. De tilbringer en lang arbejdsdag med at gennemgå en voldsom mængde af grænseoverskridende materiale med mord, voldtægter, blodsudgydelser, børneporno og meget, meget mere uden nogen form for psykologisk uddannelse eller bistand.

Etikken er diskutabel. De virksomheder, som anvender content moderators, fastlægger selv retningslinjerne for censuren. De afgør, hvad der er tilladeligt, og hvad der ikke er tilladeligt. En rolle, som kan være vanskelig at forene med kommercielle interesser. I Danmark har det indtil videre mest givet anledning til en latterliggørelse af Facebooks forhold til nøgenhed, mens det for eksempel i Tyrkiet har givet anledning til gentagne sletninger af profiler, der tilhører en lovlig politisk organisation med uønsket aktivitet, og oplevelsen af politisk manipulation.

Censur skal ikke ligge i hænderne på de frie markedskræfter

Et nyt EU-direktiv, som netop er sendt i høring blandt en lang række interessenter, har til formål at befri os fra de ekstreme ytringer på de sociale medier. EU lægger nemlig op til ændringer af direktivet om audiovisuelle medietjenester (det såkaldte AVMS-direktiv), således at sociale medier ligestilles med etablerede medier og dermed bliver ansvarlige for indholdet på medierne. Et vigtigt forslag, der samtidig markerer, at det er det politiske system og ikke kommercielt drevne virksomheder, der skal sætte grænserne for den nødvendige censur.

Alligevel kan man med undren konstatere, at den danske regering har meldt ud, at de er imod forslaget.

Hvorfor?

Morten Løkkegaard (V), der repræsenterer Danmark i EU’s kultur- og uddannelsesudvalg, hvor direktivet bliver behandlet, har til Berlingske Tidende udtrykt, at ”Det er vigtigt ikke at gå i den fælde at indføre nye former for censur og indskrænke de friheder, som netop definerer vores samfund”.

Ja, Morten Løkkegaard, du har ret i, at frihed er en af de ting, som vi må påskønne ved vores samfund. Men eksemplerne i starten af min blog viser desværre, at grænseløs ytringsfrihed ikke garanterer frihed. Tværtimod.

Desuden så er der allerede indført en censur. Den bliver bare drevet af forretningsfolk, hvilket på mange måder skaber et dilemmafyldt farvand. Der er derfor brug for, at det politiske system, som du repræsenterer, tager ansvaret på sig og varetager vores samfunds interesser ved at være dem, der definerer grænserne for censuren. Sådan som det er intentionen i AVMS-direktivet.

Derfor, Morten Løkkegaard, drop flosklerne og kom i arbejdstøjet. Arbejd for det fælles europæiske tiltag og giv Facebook, Google, Youtube mv. de rammer, der er nødvendige for at sikre et trygt og åbent forum for os alle på de sociale medier.