— Der er en helt særlig flue som hedder Tidlig Ornamentsvirreflue herude?



»Ja. Og det er svært at argumentere for det. En lille flue, hvorfor er det vigtigt at den ikke forsvinder? På en måde er det lige meget, på den anden side er det overhovedet ikke. Og det er noget af det, der har drevet mig til at skrive den bog. At der er brug for nogle svar på det spørgsmål. Vi er vant til at tænke i, hvad der har en værdi, en nyttetænkning, som kan være svær at argumentere imod, ligesom det er svært at argumentere for et rum, som ikke bliver brugt til noget. Men jeg har den erfaring at se steder, blive ødelagt,« siger hun og henviser blandt andet til den del af Ørestaden som allerede er bygget.



»Vi plukker havtorn,« siger Marianne Frøsig, »til snaps.« Hun står helt inde i en busk sammen med sin mand, Jens Gregers Sørensen. De to bor tæt på Fælleden – på den anden side af metrolinjen, og de bruger fælleden til gå- og cykelture og altså til at plukke bær:



»Man kan bruge dem til hvad som helst. Til saft osv.« supplerer Jens Gregers Sørensen.



»Det er et fantastisk område, og så har man valgt at sælge det allermest bevaringsværdige fra. Der skal også laves campingplads. Og hvis havnetunnelsen også kommer og skal gå op her, så synes jeg, at det er rigtig meget på en gang. Jeg synes, man skal bevare det som fælled. Og have dyr gående, som kan holde det nede, så det ligner en fælled. Og hvis man vil bygge, så synes jeg man skal gøre det i det hjørne, hvor campingpladsen skal ligge. Fordi det område er allerede er ødelagt.« De to kan godt forstå, at der er behov for at bygge nyt:



»Og vi er meget glade for Metroen. Det er ikke på den måde,« siger Marianne Frøsig.

