Cristian Tudor Popescu, în Deșteptarea: „Filmul de Centenar al Guvernului Dăncilă, în care apar mari români, Vuia, Coandă, Petrache Poenaru, Paulescu, Cioran, Ana Aslan, va trebui să adauge încă 3 nume cu poze: Dragnea, Vîlcov, Teodorovici, premiul Nobel pentru Economie, 2018.

EMBED CODE Copiază codul de mai jos pentru a adăuga acest clip audio pe site-ul tău.

Cei trei platani ai gândirii n-au crescut pe un teren viran, au iluștri înaintași. În anii `90, poetul senator PSD Adrian Păunescu cerea să fie stabilit în Parlament, prin vot, cursul leu-dolar. Apoi, un alt senator, PRM, cântăreața populară Irina Loghin, solicita la fel de ferm ca individul numit nu Robor, ci Rasdaq, de care auzise ea că-i fură pe români, să fie neîntârziat arestat. RASDAQ înseamnă Bursa Română de Valori Imobiliare.

Mai încoace, așa-zisul disident din PSD, Mihai Tudose, îndată ce a ajuns premier, le-a comunicat românilor că el nu-și ține banii în bănci, că-i sunt mâncați cu totul de comisioane. Nici salariul nu acceptă să-i fie pus pe card, îl ia bani gheață de la casierie. Prin urmare, românii să nu-și mai depună economiile la vreo bancă, să le țină mai bine la saltea sau ciorap, după posibilități.

Ordonanța mamut pe care a asmuțit-o ministrul Finanțelor asupra ROBOR și Economiei a stârnit o avalanșă de reacții cu care eu, unul, nu pot fi de acord. S-a spus că Dragnea, Vîlcov, Teodorovici, Tăriceanu sunt iresponsabili, inconștienți, că nu știu ce fac și aruncă România în haos.

E nedrept.

Atât gigălăul de la Finanțe, cât și scelerații Dragnea și Vîlcov știu foarte bine ce fac. Ei aplică un principiu al impostorilor, pe care subsemnatul îl știu din inginerie, că și acolo sunt impostori: dacă nu ești capabil să remediezi un defect grav al unei instalații, încearcă să provoci pe furiș un defect și mai grav, un dezastru, ca să nu se mai cunoască defectul inițial.

PSD-ALDE, cu al lor guvern, au ajuns acolo unde am tot spus că vor ajunge: la fundul sacului cu pomeni. Nu mai au bani să mituiască națiunea. Degradarea rapidă a situației economico-financiare a simplului cetățean bate la ușă. Și atunci, își pregătesc propaganda de criză: de vină pentru prețurile care iau foc, pentru investitorii care pleacă, pentru pierderea locurilor de muncă sunt nu Dragnea, Vîlcov, Tăriceanu, Teodorovici, ci băncile străine, multinaționalele, Occidentul putred, cozile de topor ale lui Soros. Cuvântul „lăcomie” din denumirea taxei pe ROBOR este ales cu socoteală: vine direct din caricatura capitalistului, vehiculată de propaganda comunistă primitivă – un ins obez, cu pălărie, trabuc fumegând în dinți, palton cu guler de blană descheiat peste burdihan și în fiecare mână câte-o valiză pe care stă scris $. Ideea e că bancherul nu muncește, el câștigă, fără să facă nimic, pe spinarea oamenilor muncii.

Va fi și mai rău după decretul ceaușist anunțat de Teodorovici fără vreo consultare, deja este, dar de vină sunt dușmanii românilor pur-sânge care votează PSD, n-ați înțeles?

Nu, n-am înțeles.

Cum am putea înțelege faptul că, după ce Dăncilă și Teodorovici s-au jurat că nu vor introduce taxe noi, acum le pun cu zecile, în vreme ce, în Parlament, majoritatea PSD-ALDE a votat legea Rădulescu Mitralieră, prin care evazioniștii, hoții care nu plătesc taxe, sunt scutiți de pușcărie?

În schimb, în calitate de cetățean român trăitor jumătate din viață în comunism, am văzut și am priceput bine ceva: dictatura comunistă poate subjuga presa, poate suprima libertatea de exprimare și a întrunirilor, poate hărțui și aresta oameni nevinovați, poate să dicteze judecătorilor sentințele, poate să închidă granițele și să tragă în manifestanți. Poate multe.

Un singur lucru nu poate să facă: să silească economia unei țări să funcționeze altfel decât catastrofal la ordinele răcnite de Marele Cârmaci.

Colectivul format din Dragnea, Tăriceanu, Vîlcov, Teodorovici va lua Nobelul pentru Economie cu lucrarea: „Cum se bagă în faliment o țară într-o seară”.