Det er lett regn i luften, og Rania Jalal Al-Nahi kommer gående inn på univeristetsplassen på Blindern i Oslo. Studenter suser forbi oss med bøker og forventninger, og Rania forbereder seg på et nytt semester med Midtøsten-studier.

For to år siden tok hun av seg hijaben. Hun følte seg presset av miljøet hun tilhørte til å bruke hodeplagget, men familien har aldri sagt at hun må ha hijab.

– Jeg brukte hijab i to år og er troende muslim, sier hun.

Hun har blandede følelser rundt å ha tatt den av. Flere i familien hennes bruker det, og Rania har vokst opp med et positivt syn på plagget.

Jeg føler det ikke passer for meg, men jeg har fortsatt et positivt syn på hijab Rania Jalal Al-Nahi

FRIVILLIG: Rania Jalal Al-Nahi mener det skal være frivillig om man vil bruke hijab. Foto: Caroline Tolfsen / NRK

Ingen skal tvinges

Vi finner en plass på kafeen på Blindern, og det er folksomt på universitetet.

Rania snakker engasjert om hijab- debatten, og forklarer at hijab for noen er et symbol, for andre er det religiøst og for noen kulturelt betinget.

– Jeg tenker at det skal være et individuelt valg om man vil gå med det. Men det finnes de som blir tvunget til å bruke det av kulturelle og religiøse årsaker.

Hun sier debatten man bør ta, er om de tilfellene der kvinner ikke får velge, og må bruke hijab mot sin egen vilje.

Laster innhold, vennligst vent.. For å se dette innholdet, må du aktivere JavaScript i nettleseren din.

– I Norge har vi religionsfrihet og alle bør få gå med det de ønsker og føler for å gå med. Ingen bør bli tvunget til å gjøre noe de ikke vil.

For Rania er det viktig at ingen blir presset til å bruke hijab, men at man er reflektert rundt det og tar et eget valg.

– For eksempel, om et barn kommer tilbake etter skoleferien og plutselig går med hijab, er det viktig for lærerne å undersøke at det er frivillig.

Hun sier det er viktig å stille spørsmålene på riktig måte, og i stedet for å være direkte og spørre om noen har tvunget barnet, spørre hvorfor hijab er viktig for henne.

Kan barnet reflektere rundt det, og virker komfortabel med det, er det større sannsynelighet for at barnet bruker det av egen vilje Rania Jalal Al-Nahi

VANSKELIG: Tiden etter Rania Jalal Al-Nahi tok av seg hijaben var vanskelig. Foto: Caroline Tolfsen / NRK

– En tung periode

Å ta av seg hijaben etter to år, opplevdes som veldig vanskelig for 35-åringen. Hun forteller at flere i det norsk-irakiske miljøet ikke aksepterte henne, og Rania følte seg naken uten den.

Men det var likevel det riktige valget for henne.

– Da jeg gikk med hijab, opplevde jeg mye hat. Det var en mann som ropte ut av vinduet en gang jeg var ute å trillet barnevognen med barna mine. Han sa at jeg måtte se å komme meg tilbake dit jeg kom fra, når jeg gikk med et tørkle på hodet.

For Rania betyr hijab å dekke seg til. Hun sier hun er vokst opp til at det ikke finnes noen tvang i religionen og at hun tok et valg. Men tiden etterpå var ikke lett.

Jeg har mistet mange venner fra det norsk-irakiske miljøet. Folk har spyttet i gaten når de har sett meg, og sendt masse meldinger på Facebook Rania Jalal Al-Nahi

– Men jeg har også fått positive tilbakemeldinger av mange som mener jeg er tøff. Jeg synes ikke det, jeg har bare gjort det som er riktig for meg.

Hun sier hun synes det er trist at hijaben genererer så mye hat og diskusjoner, og at barn ikke bør gå med hijab før de er gamle nok til å ta et reflektert valg.

– Det er veldig trist i dagens Norge, at mange unge jenter føler at det de av egen fri vilje går med på hodet, er så omdiskutert og hatet, at de føler seg mindre verdt. Og det i et samfunn som skal styrke menneskerettigheter og individuelle rettigheter.