Tyrkias invasjon i Syria Dette er konflikten 8.oktober 2019 gikk Tyrkiske styrker inn i Syria. Dette har skjedd hittil.

Hvorfor har Tyrkia gått inn i Syria?

Tyrkias president Tayyip Erdoğan mener de syriske kurderne støtter kurderne i Tyrkia, som med våpen i hånd sloss for selvstendighet. De syrisk-kurdiske selvforsvarsstyrkene YPG har tette bånd til den kurdiske PKK-geriljaen i Tyrkia, som tyrkiske myndigheter og mange andre land definerer som en terrororganisasjon.

Hvor er kampene?

Tyrkia (i grønt) har erobret flere viktige byer og grenseoverganger i Nord-Syria. Samtidig har syrerne (i rødt) med støtte fra Russland også tatt kontroll over flere flyplasser og byer. Dette kartet viser hvordan situasjonen var 15.oktober.

Kan dette bli en storkonflikt?

Tyrkia er medlem av forsvarsalliansen Nato, der USA sammen med store EU-land som Storbritannia og Tyskland er viktige medlemmer. USA har hatt mindre militære avdelinger i Syria, for å slåss mot terrorgruppen IS.

Den kurdiske YPG-geriljaen har vært den viktigste allierte i kampen for å knekke IS. De amerikanske styrkene ble trukket ut etter ordre fra president Donald Trump. Amerikanske fly og fly fra andre Nato-land har deltatt i kampen mot IS, og det har vært flere nesten-hendelser mellom disse flyene og russiske fly.

Russland har siden september 2015 støttet det syriske regimet under president Bashar al-Assad i kampen mot opprørerne i landet.

Russland har flere militære baser i landet. Den viktigste er Hmeimimflyplassen i Latakia-provinsen vest i Syria. Russland har også mindre bakkestyrker inne i Syria. Noen av disse er flyttet nordover til grensen mot Tyrkia, etter at amerikanerne har trukket seg ut.

Hvor mange er drept og sendt på flukt?

Dette er foreløpig uoversiktlig.

Ulike kilder oppgir at per 14.oktober er 72 sivile drept på syrisk side, mens tyrkiske kilder oppgir at 20 sivile er drept på tyrkisk side som en følge av konflikten.

300 000 skal være drevet på flukt i følge eksilgruppen Syrian observatory for human rights (SOHR).

Hvem er aktørene?

I 2011 startet et folkelig opprør for demokrati og like rettigheter for alle religiøse og etniske grupper i Syria. Opprøret var rettet mot president Bashar al-Assad, som sammen med sin far Hafez har styrt landet siden 1970.

Assad-familien tilhører alawittene, en religiøs minoritet innenfor islam, som har dominert syrisk politikk helt fram til i dag, ofte på bekostning av sunni-arabere.

Bashar al-Assad slo hardt ned på opprøret, og snart utviklet seg til full borgerkrig i landet. Etter hvert fikk også radikale islamske grupper innflytelse blant opprørerne, og i en periode kontrollerte terrorgruppen Den islamske staten store deler av landet.

Etter at Russland gikk inn på Assads side, ble IS og opprørsgruppene tvunget tilbake. I dag kontrollerer opprørene bare et mindre område rundt byen Idlib nordvest i Syria.

Den kurdiske minoriteten i Syria benyttet kaoset som oppstod etter 2011 til å sikre seg kontroll over store deler av nordøst Syria mot grensen til Tyrkia. Her har de innført et selvstyre og forsøkt å bygge allianser med andre folkegrupper som bor i området.

Tyrkia har helt fra starten støttet opprøret mot president Assad i Syria, og samtidig tatt imot mer enn 3 millioner syriske flyktninger.