Når likes veier tyngre enn barnas beste | Linnéa Myhre og Kaveh Rashidi

Linnéa Myhre Forfatter og blogger

Kaveh Rashidi Lege og forfatter

22. apr. 2019 20:00 Sist oppdatert 23. april 2019

Før de trykker på dele-knappen, må hver far og mor spørre seg selv: Gjør du dette fordi det er bra for barnet ditt? Hvis ikke: la være, oppfordrer Linnéa Myhre og Kaveh Rashidi. Romrodphoto / Shutterstock / NTB scanpix

Hvorfor henger det ikke en vær-varsom-plakat for deling av barnebilder på alle føde-, barselavdelinger og helsestasjoner?

Kronikk

Dette er en kronikk. Meninger i teksten står for skribentens regning.

Det blir stadig vanligere å legge ut bilder av barna sine på Internett. Fra de blir født skal øyeblikkene dokumenteres og deles. Fysiske fotoalbum og julekort er erstattet med sosiale medier og digitale fotoalbum.

Problemet oppstår idet vi deler bilder av barna på åpne nettsider, og forverres når vi gjør det for å tjene penger.

Risikerer vi barnas eget beste for å få likes og reklameinntekter?

Ifølge Medietilsynets Foreldre og medier-undersøkelser fra 2018 har 52 prosent av foreldre lagt ut bilder av egne barn på nettet, slik at flere enn venner og familie kan se dem.

Linnéa Myhre, forfatter og blogger. Fartein Rudjord

Kaveh Rashidi, lege og forfatter.

Å dele våre barns liv er ofte en forlengelse av å dele vårt eget liv. Den viktigste forskjellen er at barn i liten grad kan bestemme dette selv, og at deres rett til privatliv derfor kan bli krenket.

De negative effektene som kan oppstå over tid for disse barna, vet vi lite om.

Dagens barn er på mange måter et sosialt eksperiment for fremtidige generasjoner å lære av. Det er ikke risikofritt.

Barn gir flere likes

Barnebilder flest blir ikke delt fordi barnet har uttrykt et ønske om det, men fordi foreldrene vil.

Mange ønsker positive tilbakemeldinger, enten i form av likes eller kommentarer. Det ligger dypt i menneskets biologi, i hjernen vår, å strebe etter bekreftelse. Hjernens belønningssenter blir aktivert, dopamin skilles ut, og likes gjør oss i en kort stund lykkeligere.

På Instagram-profilene til de største bloggerne og influenserne i Norge er trenden gjennomgående: Bilder hvor barna er med, får flest likes.

Kommentarfeltet eksploderer av fremmede som sender hjerter til barna, skryter av hvor søte de er og hvor store de er blitt. Positive tilbakemeldinger vil motivere til å legge ut flere barnebilder. Hos dem som får aller flest likes, brukes barnebildene til å tjene penger.

Tjener penger på barna

Nylig publiserte VG en sak om fire norske mødre som lever av å vise barna sine på Instagram. Mødrene stiller barna ut til alle som vil se: Små kropper iført sponsede antrekk, med uskyldige smil i billedskjønne omgivelser. Det er til forveksling likt et hvilket som helst reklamemagasin, og de fleste innlegg er nettopp det: reklame.

Mange sammenligner denne type eksponering av barn med bruk av barn i tradisjonell reklame. Men er det egentlig det?

I bleiereklamen er barnet en fiktiv og anonym karakter.

Hos bloggemødrene er det navngitte personer hvis oppvekst og liv vi følger. Små mennesker som skal bli voksne, med en identitet foreldrene har skapt for dem.

For de fleste av leserne føles det helt naturlig å se fremmede barns oppvekst på nett. Vi er med inn på barnerommet, på helgeaktiviteter, i bassenget på ferie og rundt middagsbordet. Vi kan kjenne dem igjen på jakken, bakfra i matbutikken.

Og resultatet? Vi føler at vi kjenner disse barna. Men hva vet de om oss?

Les også Mor dømt for å ha krenket datteren på sosiale medier

Brukes på nettsteder for pedofile

Foreldre rettferdiggjør gjerne eksponering av barn med at det er på deres premisser, under deres kontroll. Kun en bestemt type bilder, iscenesatt på en bestemt måte. Kontrollert eksponering. Men finnes egentlig noe sånt?

For eksempel viser australsk forskning at inntil halvparten av bildene som brukes på enkelte nettsteder med overgrepsdokumentasjon, er hentet direkte fra sosiale medier – ukritisk delt av velmenende foreldre.

I FNs barnekonvensjon står det at barn ikke skal utsettes for tilfeldig innblanding i sitt privatliv, og at de skal beskyttes mot ulovlig angrep på ære og omdømme.

Selv i Grunnloven § 104 står det at barn har rett til vern om den personlige integriteten sin. Mammabloggeres business kan umulig være forenlig med disse lovene.

Tvert imot, barna til mammabloggere risikerer å bli omtalt på Internett, TV og i podkaster. Barn av Norges største bloggere omtales daglig på nett, i både åpne og lukkede fora.

Og jo flere bilder man legger ut av barna sine, jo større risiko. Mer å snakke om.

Flere av bloggbarna har titusener av treff før fylte fem år, og vi har sett tilfeller hvor bloggforeldre har forsøkt å fjerne omtale/videreformidling av det de selv har skrevet om egne barn.

Les også Les også: Mariann Johansen (39) er mammabloggeren som angret. Hun spår bråk når «bloggerbarna» blir voksne.

Kleshengere og kulisser

Jo, livet som hjemmeværende mammablogger høres utvilsomt behagelig ut. Økonomisk frihet mot daglige oppdateringer av barnas gullkorn og lek. Noen mottar produkter mot omtale, mens andre tjener mellom 10-50.000 kroner for et innlegg.

Gevinsten, ifølge mammabloggerne, er å kunne tilbringe mer tid med barna. Mer samvær, mer tid til å poste på Internett. Dra i land nye reklame-samarbeid. Bruke barna som kleshengere og kulisser. Flere likes.

Ekspertrådene på feltet er enkle, men så generelle og åpne for tolking at de ikke fungerer i praksis. Alle foreldre vet at man ikke skal dele noe mot barnets vilje, eller legge ut lettkledde bilder. Alle foreldre hører om andre barnebilder som havner på avveie, andre barn som blir mobbet og andre foreldrene som deler for mye.

De samme foreldrene tolker ikke nødvendigvis seg selv som del av problemet.

Sunn fornuft er ikke alltid nok

Så hvorfor henger det ikke en vær varsom-plakat for deling av barnebilder på alle føde-, barselavdelinger og helsestasjoner?

Hvorfor er ikke dette obligatorisk tematikk hos jordmødre og helsesøstre?

Vår sunne fornuft er ikke alltid god nok, og det blinker ikke en varsellampe i oss hver gang vi deler et bilde av barna våre på Internett, selv om det burde det.

I praksis er det i dag enkelt og lovlig å ta risikofylte valg for barna sine for personlig gevinst – enten det er sosial kreditt eller penger. Vi trenger tydeligere lover som begrenser mammabloggere. Vi trenger enklere, mer tilgjengelige, retningslinjer som hjelper de som bare vil dele med familie og venner, og kanskje er usikre på hvilke farer barna står overfor.

Frem til det er på plass må hver far og mor spørre seg selv, før de trykker på dele-knappen: Gjør du dette fordi det er bra for barnet ditt? Hvis ikke: la være.

Følg og delta i debattene hos Aftenposten meninger på Facebook og Twitter

Oppdatert: Kronikken benyttet begrepet «barnepornografi». Det er nå endret til «overgrepsmateriale», som er foreslått av både Kripos og landsforeningen mot seksuelle overgrep.