– Potensielt kan DNA være med på å løse også denne saken. Vi har sikret DNA på åstedet, men i hvilken grad det har betydning for denne saken, vil jeg ikke si. Det er det vi jobber med, sier politiinspektør Tommy Brøske i Øst politidistrikt, til NRK.

Etter som tiden har gått i den snart halvannet år gamle forsvinningssaken, har flere personer avgitt DNA-prøve.

Per Angel er tidligere kriminaltekniker og leder av Kripos’ ID-gruppe. Han sier det alltid vil finnes ukjente DNA-profiler på et åsted, som for eksempel hårstrå og hudceller. Politiet kartlegger derfor alle som har vært der av naturlige årsaker. Disse kan sjekkes ut av saken.

– Jo lengre tid man sitter igjen med et ukjent DNA-spor, jo mer øker sannsynligheten for at det kan være gjerningspersonen, sier Angel til NRK.

Det som har løst saker i USA og Sverige i slike tilfeller er at politiet også har kunnet søke etter personer som ligner på den ukjente DNA-profilen. Det betyr at man kan finne personer som er i slekt med den ukjente.

Fakta om DNA-registeret Foto: Øyvind Bye Skille / NRK Ekspandér faktaboks Arvematerialet DNA finnes i alle kroppsceller og kan hentes ut fra blod, hår, sæd, hudrester eller annet vev funnet på et åsted eller fra mistenkte. DNA-profilene lagres i tre registre: I etterforskningsregisteret registreres den som er siktet eller mistenkt for en staffbar handling, i identitetsregisteret plasseres den som er endelig straffedømt til ubetinget fengsel eller forvaring og i sporregisteret legges uidentifisert DNA funnet på åsteder. Per februar 2020 har politiet drøyt 100.000 profiler i identitetsregisteret, 5500 i etterforskningsregisteret og 12.000 i sporregisteret. Det er avdeling for Rettsmedisinske fag ved Oslo universitetssykehus som utarbeider DNA-profilene, basert på biologiske spor innhentet av politiet. Profilene lagres i DNA-registeret, som Kripos er behandlingsansvarlig for.

Kripos får ikke bruke familiesøk

Kripos har i dag verktøy for familiesøk. De ønsker å bruke det, men kan ikke gjøre det på grunn av lovverket. En sak som Lørenskog-forsvinningen, med en ukjent gjerningsperson og DNA-spor, vil være perfekt for slike søk, der politiet tilsynelatende ikke har fått match hittil.

Både NRK og VG har omtalt et DNA-spor. VG skrev i november at politiet skal ha holdepunkter som tyder på at DNA-profilen kan knyttes til bortføringen av Anne-Elisabeth Hagen.

Dersom politiet fortsatt sitter med en ukjent DNA-profil, betyr det at politiet ikke har fått treff i spor- eller identitetsregisteret til Kripos.

Politiet har også hentet inn prøver fra folk for å utelukke dem fra åstedet.

– Det er riktig at vi har hatt personer inne som har avgitt DNA, og at vi har benyttet DNA for å utelukke, men ytterligere detaljer kan jeg ikke gi, sier Brøske.

– Kripos ønsker slektskapssøk for å søke blant kanskje fem ganger så mange som de 100.000 som i dag ligger i identitetsregisteret. Kan slektskapssøk løse denne saken?

– Jeg ønsker ikke å si at det har potensial i denne saken utover å vise til det Kripos sier, svarer Brøske.

Kripos har sagt til NRK at de heller ikke får gjort slike slektssøk i registre i andre land på grunn av det norske lovverket.

TROR DNA-VERKTØYET KOMMER: Per Angel er tidligere kriminaltekniker og leder av Kripos’ ID-gruppe. Foto: Paul S. Amundsen / NRK

Tror Norge vil ta det i bruk

Per Angel er tydelig på at familiesøk kan være nyttig for politiet i Lørenskog-saken.

– Svaret er et ubetinget ja, sier Angel til NRK.

– Har man en DNA-profil, vil det være mulig å finne lignende profiler ved bruk av for eksempel det norske verktøyet Familias, utdyper den tidligere kriminalteknikeren.

Svensk politi løste en 24 år gammel voldtektssak ved å bruke Familias, men verktøyet er ikke lov å bruke i Norge. (Ny podkast om denne saken ligger nederst i denne artikkelen)

Flere kritiske til metoden

Justisdepartementet er avventende. Høyres justispolitiske talsperson mener dette går ut over personvernet.

– Dette vil potensielt gjøre at alle med en kriminell i familien kan spores opp av politiet, og utgjør en utvidelse av formålet med DNA-registeret. En slik politimetode vil være omdiskutert, uttaler Høyres Peter Frølich.

Leder av forsvarergruppen er kritisk til dette, og seniorrådgiver Thomas Berge i Norges institusjon for menneskerettigheter sier metoden går betydelig utover hensynet til familiemedlemmenes personvern etter menneskerettighetene.

– Dette er jo problematisk med tanke på personvernet?

– Spør du meg, vil det med tiden også bli brukt i Norge. Jeg ser ikke det store dilemmaet med tanke på overvåkning. Folk legger fra seg spor i form av bankkort, vi registreres i bomringen og vi kameraovervåkes mange steder, sier Angel.

Utelukker ikke å søke i private DNA-databaser

Den mest kjente tilfellet der politiet har løst en sak med slektssøk i DNA-databaser er den såkalte Golden State Killer-saken.

Der kom politiet fram til den antatte gjerningspersonen etter å ha funnet det som viste seg å være en tremenning i den frivillige slektsforskningsbasen Gedmatch.

Mannen er nå tiltalt for 13 drap og 18 voldtekter helt tilbake til 70- og 80-tallet.

Riksadvokaten avviser ikke en sånn metode også for norsk politi.

«Det er en slik bruk som eventuelt kan være aktuell også i Norge – det vil si at man legger inn en sporprofil i den private DNA-databasen for å se om man finner mulige slektninger av gjerningspersonen der (ev. gjerningspersonen selv), for så å etterforske videre,» skriver førstestatsadvokat Guri Lenth hos Riksadvokaten.

«Det vil i praksis bare være aktuelt å bruke private databaser i svært alvorlige saker. Politiet kan bare benytte denne muligheten dersom eier av databasen tillater det, og det vil de nok kun gjøre dersom de har fått samtykke fra brukerne (i praksis gjennom sine brukervilkår). Hvis politiet skal kunne pålegge eier av databasen å medvirke til å søke om den som har avsatt sporprofilen har noen slektninger i databasen, må det en lovendring til,» skriver Lenth.

Til tross for at Riksadvokaten åpner for dette, er Kripos avventende.

– Problemstillingen dukker opp med jevne mellomrom, men per i dag bruker vi ikke kommersielle aktører. Også slik bruk kan bidra til å oppklare straffesaker, men det er flere etiske og juridiske spørsmål knyttet til slik bruk, sier seksjonsleder Heidi Frydenberg til NRK.

Svensk ekspert: Familiesøk øker mulighetene

SLEKTSFORSKER: Peter Sjölund jobber som rådgiver for svensk politi i to saker de forsøker å løse med bruk av kommersielle DNA-databaser.

I Sverige jobber politiet med to saker de tester med bruk av private DNA-databaser.

– Ved å bruke familiesøk i egne databaser (politiets DNA-register), så øker de sjansen på å finne gjerningspersonen, men det er ikke i nærheten av det du kan få ut av slektsforsknings-databaser. Det er utrolig mye mer kraftfullt, sier Peter Sjölund, slektsforsker og rådgiver for politiet.

Over 100.000 personer ligger i politiets DNA-register. I et amerikansk register som svensk politiet nå tester, er det rundt 2 millioner, hvorav over 1,5 millioner er søkbare for politiet.

De private slektsdatabasene tester også en større del av DNA-et, noe som øker muligheten for å finne fjerne slektninger, ikke bare nær familie.

Forskere har regnet ut at man bare trenger DNA-et til 2 prosent av en befolkning for å indirekte kunne identifisere enhver person.

– Vi vet at mange i Norge er registrert i slektsdatabaser, så sjansene burde være ganske gode for faktisk å kunne identifisere noen fra et DNA-spor, sier Sjölund til NRK.

Oppdatering: Etter at denne artikkelen ble publisert har vi lagt inn flere problemstillinger og kritikk av metoden som vi har omtalt i tidligere artikler.