Famlende svar på flyktningenes problemer

LEDERARTIKLENE SKRIVES AV AFTENPOSTENS KOMMENTATORER. GRUPPEN LEDES AV POLITISK REDAKTØR TRINE EILERTSEN.

21. sep. 2016 21:30 Sist oppdatert 21. september 2016

Ådne Cappelen overleverte utredningen om håndteringen av oljeprisfallet og økt tilstrømming av flyktninger til finansminister Siv Jensen. Terje Bendiksby, NTB SCANPIX

Norge mangler effektive virkemidler for å få flyktninger ut i arbeidslivet, og vi skal dessverre ikke vente noen stor bedring. Det ville antagelig kreve endringer i norsk arbeidsliv som få ønsker.

Leder

Dette er en leder. Lederen gir uttrykk for Aftenpostens syn. Sjefredaktør og politisk redaktør har ansvar for innholdet.

Lønnsnivået i Norge er høyt. Flyktninger med få kvalifikasjoner og skrantende språkkunnskaper har ofte små sjanser i arbeidslivet hvis de skal ha samme lønn som andre.

Hva gjør vi da?

Tirsdag la et utvalg hvor alle de store organisasjonene i arbeidslivet, samt Finansdepartemenet og Arbeidsdepartementet, er med, frem sitt svar. De var usedvanlig samstemte. De avviste at flyktninger bør kunne få underby andre for å skaffe seg jobb.

Utvalg sier nei til lavere lønn til flyktninger: Det kreves andre løsninger

I stedet bør staten stille opp med penger, både til utdanning og til lønnstilskudd. Slik skal «den norske modellen» med sentrale lønnsforhandlinger og små lønnsforskjeller kunne videreføres.

Den norske modellens sterke og svake sider

Utvalget peker på har norsk økonomi så langt greid seg ganske bra etter fallet i oljeprisen. Arbeidstakernes organisasjoner har akseptert at konsekvensen av lavere valutakurs og bedret konkurransevne er høyere inflasjon og lavere reallønn.

Slik ansvarlighet vil være smertefullt for organisasjonene hvis ikke-medlemmer kunne fristille seg fra koordinerte lønnsoppgjør, herunder målet om små lønnsforskjeller.

Men den såkalte norske modellen har sine svake sider. I dag ser vi at det er høyere ledighet blant ungdom, særlig ufaglærte. De har blant annet problemer med å vinne i konkurransen om jobber til tarifflønn.

For flyktninger vil dette gjelde i mye sterkere grad.

Hvor langt rekker statens penger?

Utvalgets svar er å spille ballen over til staten. Arbeidsgivere må få økonomisk kompensasjon for å tilby ufaglærte flyktninger jobb til tarifflønn. Flyktninger må dessuten få mulighet til å forbedre sin kompetanse, helst ved å kombinere arbeid og utdannelse.

Subsidiering av ufaglært arbeidskraft er et forslag som diskuteres i mange land. Men den politiske betalingsviljen øker neppe når de ufaglærte er flyktninger. Det gjelder særlig hvis flyktningestrømmen skulle øke igjen, slik vi så i fjor.

Flyktningsstrømmen og eldrebølgen koster. Vi må tørre diskutere velferdsstatens fremtid

Cappelen-utvalget har levert et entusiastisk forsvar for dagens system for lønnsforhandlinger.

Men utvalget gir ikke et tilstrekkelig svar på hvordan flyktninger kan integreres i det norske arbeidsmarkedet.