Radikaliserte personer kan lide av ubehandlet psykisk sykdom. Det må vi snakke mer om. | Tor K. Larsen

Tor K. Larsen Professor i psykiatri

29. aug. 2019 20:00 Sist oppdatert 30. august 2019

Blodflekker og kulehull i Al-Noor Islamic Centre i Bærum. Noen ganger må man spørre seg om tidlig oppdagelse av alvorlig psykisk lidelse ha forhindret voldsutøvelsen, mener Tor K. Larsen. Heiko Junge / NTB scanpix

Det psykiatriske aspektet er underkommunisert i saker hvor man mistenker terrorvirksomhet.

Debatt

Dette er et debattinnlegg. Meninger i teksten står for skribentens regning.

En vrangforestilling er en forestilling om en selv eller omverden som, objektivt sett, er feil. Den vrangforestilte holder fast på forestillingen selv om det finnes gode tegn på at det man er overbevist om ikke er riktig.

Et klassisk eksempel er at man føler seg forfulgt og overvåket, uten at man faktisk er det. Et annet eksempel kan være at man er overbevist om at man er spesielt intelligent, uten at man scorer over gjennomsnittet på IQ-tester.

Tor K. Larsen er professor i psykiatri.

Den klassiske vrangforestillingen er altså en idé som kunne ha vært sann, gitt en annen situasjon enn den som faktisk foreligger.

Myter og misforstålser

I saken rundt Anders Behring Breivik ble det skapt en myte om at en vrangforestilling er en idé som ikke kunne ha vært sann, noe som altså er en misforståelse.

Det er fullt mulig å ha politiske eller religiøse vrangforestillinger. Man kan være overbevist om at man er utvalgt til å ta andres liv på vegne av en gruppe som faktisk ikke eksisterer, eller man kan mene seg utvalg til å lede en sekt som ikke finnes.

De aller fleste vrangforestillinger er enkle å kjenne igjen. Den syke vil utføre handlinger og fremsette meninger som åpenbart er feilaktige og lite meningsfulle. Jo mer overbevist man er om vrangforestillingens absolutte sannhet, desto mer villig er man til å utføre handlinger som en følge av dem.

I noen tilfeller oppstår det imidlertid gråsoner. Hvordan kan man vite at PST ikke overvåker en som fremsetter hatefulle ytringer på nettet? Hvordan vet man at en rusmisbruker som skylder penger, ikke har torpedoer etter seg?

Les også Vil ha fullstendig rettspsykiatrisk undersøkelse av Philip Manshaus

Later som på internett

Man er med rette tilbakeholden med å sette diagnosen vrangforestillinger på mennesker som har ideer som er i grenseland mellom normal og sykelig tenkning. Psykiatrien bruker slike diagnoser først når menneskers adferd er vesentlig påvirket.

Et relativt nytt problem når det gjelder vurdering av sosial fungering, er når personer er aktive på internett. Der kan man lett skape en illusjon av å være mer sosialt velfungerende enn det man i realiteten er. Mange kan koble seg på en diskusjonsgruppe selv om man egentlig er sosialt isolert.

Mennesker som har vrangforestillinger, kan forsøke å dissimulere, altså fremstille seg som om man ikke har en vrangforestilling selv om man egentlig har det. En del mennesker med psykose kan ha sterkt behov for å dissimulere dersom de ønsker å fremstå tilregnelige eller unndra seg behandling.

Les også Randi Rosenqvist: Vi bør vite hvem som begår drap

Risiko ved ubehandlet psykose

Ikke alle mennesker med psykose er forvirrede i vanlig forstand. Man kan være orientert for tid, sted og situasjon og allikevel være psykotisk.

Den siste tiden har radikalisering via internett vært tema i en rekke straffesaker. Man må være oppmerksom på at en del av disse menneskene kan lide av alvorlig psykisk sykdom. Dette aspektet bør også være en del av diskusjonen.

Vi vet at ubehandlet psykose øker risiko for utøvelse av vold betydelig. Noen ganger må man spørre seg: Kunne tidlig oppdagelse av alvorlig psykisk lidelse ha forhindret voldsutøvelsen?