În cei peste 40 de ani de comunism, viziunea politică despre sex avea un rol utilitar. Rolul de părinte a fost impus brutal de către Ceaușescu prin decretul anti-avort, care a ucis aproape 10 000 de femei. Sexul din plăcere nu a existat ca subiect în spațiul public până-n anii ‘90, când ziarele și revistele au explodat pe subiectul ăsta. Însă după aproape 30 de ani de libertate și democrație, România este o țară încă bântuită de regulile trecutului. Treptat, după Revoluție, discursul a fost acaparat de către Biserica Ortodoxă, care propovăduiește în continuare sexul utilitar ca unică formă de intimitate fizică acceptabilă între oameni.

Cu plăcerea, fiecare se descurcă cum poate. În școli, educația sexuală este aproape absentă. Deși ea e obligatorie în majoritatea țărilor occidentale, la noi apare în legislație, dar nu e pusă în practică. În căutare de surse de informare, tinerii bâjbâie prin cosmosul întunecos al propriilor curiozități ghidați de pornografie. Dar în conținutul ei se regăsesc mai degrabă bărbații. În scenariile din industrie, plăcerea lor e mai importantă decât plăcerea femeilor. În Marea Britanie, mai mult de jumătate dintre adolescenți și adulți recunoșteau, în 2014, că folosesc filmele porno ca surse de informare despre sex și la fel de mulți au spus că pornografia îți construiește așteptări nerealiste despre corpul uman și plăcere. Românii sunt pe locul 29 în lume la petrecut timpul pe Pornhub, iar 79% dintre vizitatori sunt bărbați. Aproape jumătate dintre ei au între 25 și 34 de ani.

Despre plăcerea femeilor nu știm foarte multe, așa că am pornit în căutare de povești personale pe internet, în saloane de cosmetică de cartier, în parcuri și în cluburile de seniori ale statului. Am adunat în total 27 de mărturii personale. Pe Facebook am primit mesaje de la femei între 20 și 35 de ani. Unele dintre ele mi-au spus cum s-au simțit când mi-au scris despre orgasm: eliberate, bucuroase sau reticente la început. Am recunoscut în mărturiile lor voci informate, capabile să-și descrie cu precizie corpul și atente la efectele experiențelor din copilărie și familie.

Orgasmul neîmplinit

Orgasmul apare definit în dicționar ca momentul cel mai înalt al plăcerii fizice, o eliberare a tensiunii sexuale acumulate în corp, în timpul uniunii cu tine sau cu celălalt. Cea mai populară poreclă i-au dat-o, însă, francezii - la petite mort (mica moarte) - datorită asemuirii sale cu o stare alterată a conștiinței: ca și când ai ieși, preț de câteva secunde, din propriul corp. Până acum, știm că orgasmul femeilor se poate împlini în două moduri: clitoridian și vaginal. Dar stimulii care produc orgasmul pot fi peste tot în corp. Spre exemplu, există femei în lume care au orgasm fără să se atingă, atunci când se spală pe dinți. Altele au orgasm când le sunt atinse alte părți ale corpului, cum ar fi genunchii. De aceea, cercetători precum Germaine Greer au numit orgasmul feminin a whole person experience - o experiență trăită cu toată ființa. Mintea noastră e cucerită de o explozie de lumini, iar creierul arată ca un oraș luminat noaptea. La femei, se activează peste 30 de zone cerebrale în timpul orgasmului obținut prin masturbare, mai puțin cele responsabile cu emoțiile. În timpul orgasmului prin penetrare, harta creierelor noastre arată la fel la ambele sexe. Sistemul nervos central ne transmite că nevoile ne sunt satisfăcute și începem să ne simțim mulțumiți. Substanțele care alcătuiesc chimia plăcerii, dopamina și oxitocina, ne fac să ne dorim din nou senzațiile apropierii de celălalt. Femeile nu-l ating foarte ușor. Pentru multe dintre ele, orgasmul clitoridian este singurul pe care-l pot simți. Numai un sfert dintre ele îl trăiesc prin penetrare. Un studiu realizat în State, în 2017, arată că femeile în relații heterosexuale au cele mai puține orgasme (65%), față de 86% în cazul femeilor gay. Tehnic vorbind, femeile au declarat că metoda sigură prin care ajung la orgasm este sexul oral, dar el este practicat de mai puțin de jumătate dintre cuplurile intervievate. În aceste condiții, ele mimează ca să nu-și dezamăgească partenerii. Franța e pe primul loc, cu o frecvență de 49% a orgasmelor simulate, arată un studiu realizat cu 8000 de femei din mai multe țări occidentale. Psihoterapeuta specializată în probleme de cuplu, Margaret Burr, spune că plăcerea crește cu cât te simți mai în siguranță în uniunea sexuală: „Femeile au mai puțină putere personală în viețile lor ca bărbații, datorită rolurilor sociale care le învață să fie non-asertive și pasive. Așa că unele dintre ele încearcă, inconștient, să recapete controlul asupra propriului corp, iar asta le limitează plăcerea sexuală”.

Cu femeile peste 40 de ani, însă, n-a fost deloc simplu. Am găsit cu greu persoane dispuse să vorbească despre plăcere, iar cele mai multe și-au dorit anonimatul. În saloanele de cosmetică am primit refuzuri fără cale de întoarcere. Într-unul dintre ele, o cosmeticiană a acceptat să vorbim și a fost luată la mișto de celelalte colege. În altul, mi-am făcut programare la epilat și am vorbit cu cosmeticiana pe picior egal de vulnerabilitate: ea mi-a povestit viața ei intimă, eu m-am dezbrăcat la propriu ca să o ascult. În parcuri nu am nimerit femei singure, iar cele însoțite de prietene sau vecine nu au vrut să vorbească nici de față cu ele, nici separat. La cluburile seniorilor, unde vârstnici din cartiere vin să socializeze, doamnele intrau pe rând și greu se săturau de vorbă. Multe dintre ele mi-au spus că s-au căsătorit prea devreme, în vremea comunismului, la presiunea părinților sau îndrăgostite lulea. Intimitatea și-au construit-o, de multe ori, în jurul spaimei de pușcărie: făceau avort ilegal (nu încercați și nu recomandați nimănui metodele de avort din textul ăsta!), ajutate de rude, și-și riscau viața. Orgasmul era un accident fericit într-un mediu asaltat de prejudecăți, sacrificiu de sine, abuz și frică.

În România nu avem date despre orgasmele cetățenelor noastre. Dar dacă îți apleci urechea cu atenție, vei înțelege că lipsa de informare și rușinea educată în familie sunt mari obstacole în căutarea plăcerii. Femeile care au acceptat să stea de vorbă cu mine mi-au arătat cum viețile noastre private sunt modelate de reguli sociale și așteptările celorlalți pe care, de multe ori, nu au posibilitatea să le schimbe și le acceptă cu resemnare. În situația asta sunt poate rudele și apropiații noștri, care și-au înghițit neîmplinirile și suferința pentru că n-au găsit loc pentru dialog și empatie în societatea noastră. Ascultă și tu vocile acestor femei, pentru că nu le-a ascultat nimeni până acum. Și pentru că în poveștile despre orgasmele femeilor nu este vorba doar despre sex, ci despre viețile noastre de familie, iubire, încredere și suferință, despre cum societatea ne modelează intimitatea.