Programul prezidential al lui Klaus Iohannis este accessibil la aici, are 72 de pagini si este foarte clar structurat in 2 parti mari: prima explicand ce inseamna de fapt mantra “lucrului bine facut” si a doua conturand orientarea politica a candidatului pe 11 teme majore de interes national. Prima impresie este ca programul in sine este “un lucru bine facut”, totusi pentru a digera acest continut mi se pare necesar un fel sau altul de rezumat – lectura integrala fiind optiunea ideala dar costisitoare ca timp.

Pe primele aproximativ zece pagini Iohannis descrie contextul istoric in care vede Romania in 2014, la “25 de ani de la Revolutie”. Citind foarte putin printre randuri inteleg ca Romania a avut niste succese majore in acest interval in special aderarea la NATO si UE, dar ca transformarea Romaniei in directia adoptarii (mai profunde a ideilor occidentale s-a blocat dupa o insusire superficiala a formelor statului de drept si ale economiei de piata. Cauzele invocate pentru acest blocaj sunt de tip cultural: neincrederea in conationali, pesimismului si exceptionalismului istoric.

[…] se pare că am devenit o societate anxioasă, temătoare și fragilă, ale cărei valori și repere par să fi fost zdruncinate, iar la acest lucru au contribuit din plin dezbaterile politice sterile și conflictuale. […] Ne place când vedem în afara țării lucruri bine făcute, însă ne-am pierdut speranța că ele pot fi replicate și în România. Respectăm cu strictețe legile altor țări, dar le încălcăm pe ale noastre imediat ce ne reîntoarcem în țară, pentru că ne-am obișnuit ca la noi să fie „altfel”

Rezolvarea acestor metehne culturale este conturata in mare pe urmatoarele cateva pagini in sectiunile “misiune” si respectiv “viziuni” si este axata pe conceptul de interes national unitar care pune dezbaterile pe teme de politica interna pe un loc cel mult secund celor legate de mizele nationale asociate adesea cu politica externa

obligația de a reuși să pună capăt „războiului româno-român”, de a redescoperi curajul de a fi noi înșine, sensul unității în diversitate și de a reda speranța românilor. Scoaterea competiției politice din sfera conflictului personal, renunțarea la bătăliile fără miză națională și unificarea energiilor politice, economice și sociale pe un drum al progresului comun […] ROMÂNIA LUCRULUI BINE FĂCUT este țara care pune în echilibru nevoile de libertate, dezvoltare, prosperitate și cele de securitate. Este patria tuturor românilor, indiferent de simpatiile politice. Este statul care pune în centrul preocupărilor sale cetățeanul. Este națiunea care știe să-și (re)afirme identitatea și demnitatea. Este societatea în care sursele concordiei oferă energie pentru progres și în care ierarhia de valori este clar stabilită.

Restul primei parti a programului politic (p. 15-26) este dedicat explicarii conceptului de “Romanie a lucrului bine facut”. Din pacate consta in mare parte intr-o enumerare de platitudini precum “ROMÂNIA LUCRULUI BINE FĂCUT este țara în care orice ne propunem ca națiune este posibil, dacă lucrăm împreună” si “ROMÂNIA LUCRULUI BINE FĂCUT este țara în care demnitatea de a fi român nu este un simplu slogan, ci o stare de spirit”. Din fericire, exista un sumar, care merita mentionat (pentru ca este semnificativ mai concret si orientat pe actiune):

Principalele obiective ale programului meu, la acest capitol, sunt:

Egalitate în fața legii. […] Eradicarea corupției ca obstacol în calea competiției libere și a promovării

bazate pe meritocrație. […] Recâștigarea încrederii partenerilor europeni în capacitatea României de a

proteja spațiul comun european de intrări ilicite de orice fel, cu consecința

admiterii noastre în spațiul Schengen. […] Punerea în practică a tuturor angajamentelor internaționale ale României în

materie de stat de drept, în spiritul și litera lor. […] Construcția unui stat în care legea să nu fie în avantajul unor grupuri de

interese, ci să fie legitimă, unanim aplicată și respectată. […]

Deloc surprinzator (avand in vedere conceptele expuse anterior), toate aceste principale obiective sunt legate de satisfacerea asteptarilor partenerilor externi ai Romaniei, in special a celor UE (desi politica de securitate si parteneriatul cu NATO si teme atinse mai pe larg in alte parti ale programului).

A doua parte a programului politic detalieaza orientarea politica a lui Iohannis pe 11 teme de interes national si merita din plin parcursa (in format sumar, pentru ca, inevitabil, si ea este dominata de platitudini electorale).

1. Educația ca resursa de performanta a Romaniei – foarte interesant, educatia este prima din lista de teme de interes national a lui Iohannis si este descrisa ca fiind motorul pe termen lung al dezvoltarii unei tari. Candidatul isi propune sa simplifice invatamantul preuniversitar facandu-l “suficient de consistent” si sa puna accentul pe cel universitar in care sa se “acumuleze masiv competente”. Este mentionat si faptul ca rezultatele unei schimbari pozitive in domeniul educatiei se pot vedea doar “in generatii” de acum incolo.

2. Investiția în sanatate – o investitie in viitor – cateva idei interesante: accentul pe preventie in domeniul medical, prioritizarea medicinei de familie si ambulatorii (nu doar a celei practicii din spitale), alocarea a 6% din PIB pentru sanatatea si controlul cheltuielilor in domeniul sanitar:

Prioritatea acordată sănătății trebuie să se reflecte într-o creștere a finanțării de la bugetul de stat […] însoțită

de instituirea unor mecanisme legislative, de management, de control și sancțiune, care să constituie garanția că banii publici sunt cheltuiți în mod corect și eficient.

Privatizarea in domeniul sanatatii este tratata vag (“Una din dezbaterile necesare va trebui să se refere la asigurările private de sănătate și caracterul lor“).

3. Economia liberală: competitivitate si prosperitate – aceasta sectiune incepe prin a afirma ca prosperitatea nu poate fi decat marca liberalismului si a economiei de piata, ceea ce ma face sa ma intreb ce parare are dl. Iohannis despre China. In fine, un candidat de dreapta nu trebuie neaparat sa fie si foarte nuantat, dar e regretabil ca libertatea pare a fi volorificata in primul rand prin prisma prosperitatii, nu ca o valoare in sine. De altfel in paragrafele ce urmeaza conceptul de libertate este subordonat si celui de legalitate si in special statului (de drept)

Libertatea individuală este cea consfințită de domnia legii, iar oamenii au libertate atunci când se pot bucura pe deplin de proprietatea asupra roadelor muncii lor legitime.

Asadar libertatea individuala este privit ca un concept economic, prin prisma prosperitatii pe care o genereaza, ca un drept legal in primul rand, nu ca unul natural sau moral:

garantarea proprietății, deoarece dreptul la proprietate este instituția vitală a libertății și a economiei de piață, atunci când proprietatea este obţinută legitim şi prin respectarea legii

Proprietatea nu este garantata cu singura conditie a legitimitatii, ci doar in perspectiva respectarii suplimentare a legii.

In continuare, Iohannis sustine o serie de initiative concrete definitorii pentru politica sa in materie de liberalism economic: adoptarea euro (fara a-si propune o data concreta), promovarea politicilor economice anti-ciclice, a statului minimal si a investitiilor (de ex. in agricultura, resurse naturale si nivelul de trai al clasei de mijloc). Nevoile bugetare implicate de aceste initiative nu sunt reconciliate in niciun fel cu principiul liberal al unui stat minimal. De asemenea, nu exista clarificari cu privire la executia acestor programe politice prin intermediul sectorului privat sau public al economiei (de ex. sectorul agricol suportand ambele abordari).

4. Viziunea fiscal-bugetara: regandirea relatiei dintre stat si cetatean – Iohannis isi propune sa creasca competitivitatea fiscala a Romaniei, pastrand cota unica de 16%, reducand fiscalitatea aferenta salariilor, reducand cota TVA la 19% si imbunatatind astfel nivelul de colectare a taxelor la bugetul de stat.

Cota unică este soluția justă, corectă și care a dat rezultate în economia românească. […] nu politica bugetară trebuie să conducă politica fiscală […] reprezintă o prioritate absolută revenirea TVA la 19%

5. Agricultura performanta si dezvoltarea satului romanesc – o propunere de consolidare a fondului funciar, stimularea investitiilor in agricultura folosind fonduri europene. Iohannis mentioneaza ca Romania are 29% din populatie implicata in agricultura fata de 5% media UE si considera asta un “imens dezechilibru structural”.

6. Cum raspundem la viitorul sistemului de pensii – imbatranirea populatiei recunoscuta ca problema ce tinde sa destabilizaze finantarea pensiilor pe termen lung. Solutia propusa este o combinatie ce consta in mare parte in stimularea si dezvoltarea sistemului privat de pensii, dar si in introducerea unui “sistem de pensii ocupaţionale și a unui sistem de asigurări sociale pentru activităţi ocazionale.”

7. Infrastructura ca instrument al europenizării Romaniei – Aceasta sectiune nu contine decat un numar, “25” care se refera la numarul de ani de la revolutie. In afara unei dizertatii despre importanta infrastructurii pentru conectarea Romaniei la Europa (oare doar la asta e buna infrastructura, oare infrastructura e doar drumuri?), absolut nimic concret.

8. Reforma institutiilor politice si administrative – Iohannis is propune “finalizarea dezbaterilor cu privire la schimbarea Constituției”, fara a preciza concret care sunt directiile in care doreste sa contribuie la acest proiect.

De asemenea isi propune sa reformeze “sistemului de alegere a Camerei Deputaților, Senatului, președinților de Consilii Județene și primarilor”. In acelasi timp ce spune ca acest sistem nu se poate schimba o data la 4 ani pentru a favoriza interesele partidelor de la guvernare, propune schimbarea acestui sistem fara a preciza care sunt ratiunile de la baza acestei intentii.

Reforma legislatiei care guverneaza infiintarea de partide politice si reglementarile modurilor de finantare ale partidelor politice sunt alte teme pe care Iohannis le doreste reformate.

In mod foarte concret el sustine si modificarea legislatiei curente pentru a permite votul electronic si prin corespondenta pentru a permite mai usor romanilor din afara granitelor sa participe la alegeri.

9. Regionalizarea si descentralizarea ca instrumente de modernizare si reducere a decalajelor – Iohannis propune un model de descentralizare cu 4 nivele de administratie central, regional, judetean, local (cu unul in plus fata de cel actual). De asemenea el mentioneaza ca o problema ce trebuie rezolvata “lipsa de viabilitate a unor unități dministrativ-teritoriale mici”, fara a preciza care sunt acestea.

10. Demografia – o provocare pe termen lung – aceasta sectiune eticheteaza problema viitoarei depopulari a Romaniei ca urmare a scaderii natalitatii ca o problema absolut critica. Singurul mod de a evita un scenariu in care Romania are 14 milioane de locuitori in 2050 (din care 25% sunt peste 65 de ani), scenariu descris de altfel ca “esecul Romaniei ca proiect de tara”, este sustinerea “natalitatii responsabile” prin masuri precum deduceri fiscale pentru persoane cu copii in intretinere, cresterea accesului la crese si gradinite si, mai general, “reducerea costului de oportunitate de a avea un copil”.

11. Parcursul european al Republicii Moldova ca prioritate nationala – acest pasaj este rezumatul intregii sectiuni:

Dacă cetățenii Republicii Moldova nu doresc reunificarea, nimeni nu îi poate forța, iar dacă o doresc, nimeni nu îi poate opri să o facă. Aceasta este consecința ultimă a relației speciale dintre cele două state.

Iohannis se pronunta foarte in favoare unificarii Republicii Moldova cu Romania in conditiile in care modovenii isi doresc si ei asta si este, la fel de transant, in favoarea sprijinirii Republicii Moldova in directia aderarii la UE. Este de remarcat ca nu face nicio mentiune cu privire la cat de oportuna ar fi o astfel de unire politica in planurile economiei si al securitatii.