Nu ştiu dacă este vorba cu adevărat de o reţea de traficanţi de arme. Poate. Sunt însă complet mirat de faptul că nişte reporteri britanici extrem de norocoşi, veniţi ţintit să filmeze traficanţii români de arme de asalt, s-au dus la fix şi au reuşit să găsească reţeaua şi să-i convingă pe protagonişti să apară pe film, mai mult, să spună ceea ce aşteptau, incriminând şi mai mult România. Iar reţeaua nu a fost contactată de către ofiţerii români sub acoperire de la protecţia internă a MAI sau de la SRI. Ciudat. Mare performanţă şi venită cam la timp pentru a da un şut unei Românii care ridicase semne de întrebare vizând traficul de arme în Vest şi controlul armamentelor, muniţiilor, explozibililor şi precursorilor de explozibili din Franţa, Belgia şi alte state ţintă ale operaţiunilor teroriste recente.

Cu certitudine în orele următoare, poate chiar până la apariţia pe hârtie a editorialului, lucrurile vor fi clarificate de către autorităţile române. Coincidenţa şi lovitura pare atât de puternică încât m-aş mira să nu ne aflăm în faţa unui episod de război informaţional cu public, cu relatare media occidentală, fireşte,pentru credibilizare, aşa cum am mai văzut numeroase episoade până acum. Pe scurt o făcătură, un film, un montaj pentru proşti.

Îmi cer scuze cu anticipaţie jurnaliştilor britanici dacă nu am dreptate, dar din experienţa mea, traficul de arme în România este la un nivel marginal şi vizează nicidecum arme automate cât pistoale aduse ştiu eu cum în ţară. În nici un caz o camionetă filmată din toate părţile, ca şi protagoniştii zice-se români (vorbeau o română curată în film şi o engleză cu accent) plină cu arme de foc, arme de asalt, arme automate.

În România, traficul de arme a vizat o spargere la un depozit de armament al Armatei, cu consecinţe majore, sau o formula de trafic controlat de către autorităţi pentru a identifica filiera, modul de traficare, destinatarii mitei pentru facilitarea traversării frontierei şi protecţie şi, ulterior, prin serviciile partenere, beneficiarii acestor arme. Însă o asemenea operaţiune specială nu e filmată decât de către forţele de ordine, SRI şi procurori şi nu e data publicităţii până la capturarea reţelei, sau chiar filmul e folosit doar în instanţă, în spatele uşilor închise. Performanţa jurnalistică a Sky News este una formidabilă, dacă e reală, dar permiteţi-mi să mă îndoiesc.

Argumentele sunt următoarele: controlul traficului de arme în această cantitate în România, expunerea traficanţilor, a locului şi a instrumentelor – armele, camioneta, etc – în film, lipsa capacităţii autorităţilor române de a infiltra asemenea reţele în timp, dar a ziariştilor britanici de a le găsi imediat. Să fim clari: în mod constant, în mediile de risc, autorităţile infiltrează oameni sub acoperire care cer sau oferă explozibili, droguri, arme de foc. Aşa se face controlul infracţionalităţii şi a terorismului. Faptul că un furnizor ocoleşte aceste reţele specializate şi oameni profesionişti dar allege să apară pe sticlă pentru un tabloid britanic, ba spunând şi aberaţii – nu contează că merg la terorişti, atât timp cât cumpărătorii plătesc – totul apare ca o făcătură, o scenetă de film jucată, cu butaforia de rigoare a puştilor şi armelor automate AKM 47 pe care nimeni nu le testează că trag, dar le cumpără, zice-se.

Cu toate scuzele de rigoare dacă mă înşel, mie îmi miroase a făcătură de la o poştă. Iar cel mai grav este că o asemenea făcătură este luată şi distribuită fără discernământ, ba este chiar argumentată şi susţinută de marii comentatori ai tuturor faptelor diverse, părerişti ai televiziunilor din România, fără nici o bază de analiză, inclusiv unii dintre cei care au deţinut funcţii vreodată, deşi văd că operaţiunea e una construită şi că e îndreptată spre decredibilizarea instituţiilor specializate româneşti, a ţării noastre în întregime, înt-run domeniu sensibil al securităţii naţionale. Atât de mare să fie foamea de publicitate şi ieşire pe ecrane ???