Marea întrebare a momentului este cum Președintele Iohannis poate aplica Decizia CCR 358/2018 fără a pune în pericol statul de drept. Cotroceniul întârzie anunțarea unei strategii constituționale și politice, o întârziere ce devine îngrijorătoare. Este adevărat că, după cum a menționat Președintele, decizia CCR este complexă, aducerea procurorilor în subordinea Ministrului justiției având un efect potențial devastator asupra statului de drept. Președintele trebuie să răspundă deciziei CCR printr-o strategie cel puțin la fel de complexă. Premisele acestei strategii trebuie să fie (1) că Președintele are datoria de a critica decizia CCR însă are obligația de a aplica dispozițiile concrete; (2) că Președintele trebuie să folosească la maxim mecanismele politice și constituționale de protecție a procurorilor pe care le oferă Decizia CCR 358/2018 și (3) dat fiind că efectele unei decizii CCR pot fi modificate doar prin schimbarea textului constituțional sau printr-o nouă decizie CCR, răspunsul Președintelui trebuie să includă o strategie pe termen lung în aceste direcții.

Pe baza acestor premise, se poate formula următoarea strategie în 5 pași:

1. Revocarea sau acceptarea demisiei d-nei Kövesi. Oricât de dificil ar fi de acceptat de către criticii îndreptățiți ai Deciziei CCR 358/2018, Președintele nu poate evita revocarea (sau acceptarea demisiei) d-nei Kövesi. Dispoziția Curții, care are suportul a 6 din cei 9 judecători, impune negru pe alb obligația Președintelui de a o revoca pe d-na Kövesi. Aplicarea acestei dispoziții este, folosind termenii Președintelui Iohannis, mecanică.

Nu e exclus ca la Cotroceni să se studieze în aceste momente în ce condiții Președintele ar putea în continuare respinge cererea (sau cumva genera o nouă cerere din partea Ministrului justiției) de revocare a d-nei Kövesi pe motive de legalitate, spre deosebire de motive de oportunitate, forțîndu-se astfel o dispută în contencios administrativ. E evident că în viitor vom întâlni asemenea dispute în contencios, când instanțele administrative vor fi chemate să aplice, și implicit să interpreteze, criteriile de legalitate enumerate în Decizia CCR 358/2018. Însă, în cazul particular al d-nei Kövesi, în care CCR a impus deja explicit revocarea prin decret prezidențial, e greu de văzut cum o asemenea strategie a Președintelui nu ar încalcă decizia CCR.

Întârzierea aplicării dispoziției Curții, sau neaplicarea ei, ar avea efecte profunde asupra statului de drept, l-ar vulnerabiliza pe Președinte pe plan internațional și intern, inclusiv în ce privește implementarea următorilor pași din strategia prezentată aici. Lupta Președintelui Iohannis pentru statul de drept nu va rămâne credibilă dacă el însuși încalcă principiul obligativității deciziilor instanțelor judecătorești, inclusiv CCR, un principiu care, la fel că independența procurorilor, e un element esențial al statului de drept.

O soluție intermediară, și probabil preferabilă din punct de vedere politic, ar fi demisia d-nei Kövesi, demisie pe care Președintele Iohannis o poate evident iniția informal. D-na Kövesi își poate prezența demisia menționând explicit decizia CCR, iar Președintele o poate accepta tot menționând expres decizia CCR. Deși o asemenea demisie sub presiune nu este evident finalul pe care d-na Kövesi îl merită, demisia (comparativ cu revocarea) l-ar proteja pe Președinte și, indirect, ar ajuta luptei pe termen lung împotriva corupției.

2. O lectură atentă a Deciziei CCR arată că rolul CSM la protejarea independenței procurorilor devine și mai important decât până acum. S-au oferit multe interpretări ale Deciziei CCR în ultimele zile, mai ales ale opiniei concurente. Trebuie înțeles că 6 din 9 jucători CCR (opinia majoritară plus opinia concurentă) au fost de acord cu reducerea drastică a rolului Președintelui din mecanismul revocării procurorilor cu funcții de conducere, și chiar din procesul mai larg de garantare a independenței magistraților. La fel de important este că 5 din cei 9 judecători (opinia concurentă și opinia separată) consideră că CSM joacă un rol vital în garantarea independenței procurorilor. Prin urmare, orice încercare de reducere a rolului CSM poate și trebuie săfie atacată la Curtea Constituțională. Protecția și consolidarea rolului CSM (pe cale legislativă, prin alegerea membrilor componenți, prin prezența Președintelui României) devin extrem de importante, mai ales în contextul actual al dezbaterii legilor justiției.

3. Concomitent cu semnarea revocării, sau acceptarea demisiei d-nei Kövesi, Președintele poate demara un proces de dialog cu societatea pe tema luptei împotriva corupției și a independenței procurorilor de factorul politic, ce poate să devină tema principală a alegerilor prezidențiale de la sfârșitul anului viitor și a alegerilor parlamentare din 2020. Acest dialog poate include un referendum, interpelarea Comisiei de la Veneția și a Comisiei Europene, constituirea unei comisii prezidențiale pentru analiza arhitecturii instituționale a statului etc. În plus, acest climat ar putea limita exercitarea abuzivă a puterilor conferite Ministrului justiției prin nouă interpretare a Constituției în recenta Decizie CCR.

4. Unică soluție pe termen lung pentru protejarea independenței procurorilor este modificare Constituției. În urmă unui posibil referendum pe tema statului de drept și a luptei împotriva corupției, nimic nu îl oprește pe Președintele Iohannis să inițieze oricând procesul de modificare a Constituției pentru eliminarea influenței politice asupra magistraților/procurorilor (dreptul constituțional comparat oferă mai multe modele ce sunt utile în cazul României). Însă, dat fiind că textul constituțional prevede că orice propunere de modificare a Constituției trebuie votată în Parlament, o asemenea inițiativa ar fi un act pur politic, fără șanse de reușită în actualul Parlament. Dezbaterile pe această tema ar face însă ca miza viitoarelor alegeri parlamentare să devină modificarea Constituției și asigurarea mecanismelor pentru protecția statului de drept.

5. O parte a strategiei pe termen lung trebuie să includă numirea noilor judecători la Curtea Constituțională. Deși cel puțin 3 noi judecători vor fi numiți la CCR în 2019, raportul de forțe politic din Parlament nu va duce la modificări semnificative în dinamica CCR. Cu toate acestea, judecătorii numiți de Președintele Iohannis trebuie să fie un model de integritate și talent și să fie pregătiți profesional pentru lupta salvării statului de drept.