I Botkyrka kommun behandlades nyligen ett förslag från en miljöpartist. Rubriken löd ”Önskar ytterligare en dag för kvinnobad i Fittjabadet för kvinnor och flickor i alla åldrar”.

Eftersom Fittja är ett av Sveriges mest invandrartäta områden, utgår kommunala tjänstemän och politiker från att man bör tillmötesgå den lilla grupp konservativa som kräver könsseparation. Troligtvis tror man att det främjar mångkultur.

MP-politikern i Botkyrka, Shakhlo Altieva, föreslår alltså fler kvinnodagar på simhallen, utöver den tid som finns på söndagar. Då är simhallen helt stängd för manliga besökare och för manlig personal. I skrivelsen ställs även frågan varför det finns en åldersgräns på 13 år för kvinnobad. Politikern i fråga skriver: ”Har ni inte tänkt på att de flesta flickor mognar mycket tidigare nu och redan från 9 års ålder börjar de känna sig obekväma att bada/simma med män och pojkar?!”

Miljöpartisten påstår alltså på fullt allvar att det är barnen själva som känner sig obekväma i badhuset om pojkar och män finns där. Givetvis handlar det om vad vuxenvärlden vill, och vad vuxna lär ut till barn. Nioåringar som tillåts vara barn koncentrerar sig i regel på att ha roligt när de badar.

Och nu till det värsta: I stället för att kommunens kultur- och fritidsförvaltning förklarar att kommunen främjar jämställdhet och därmed avslår förslaget, gör förvaltningen tvärtom. Tjänstemännen föreslår att Fittjabadet ska ta fram förslag på utökade tider för kvinnobad. Här har man missförstått något centralt: det offentligas uppgift är inte att gå samhällets mest konservativa till mötes, det är att främja jämlikhet och jämställdhet.

Lustigt i sammanhanget är att Miljöpartiet vanligtvis brukar hylla genusperspektiv. Redan för fyra år sedan krävde partiet ”utbildade genuspedagoger i Stockholms alla förskolor”.

Poängen med genuspedagogik är att barn ska slippa tryckas in i könsroller. Hur rimmar det med att nioåringar ska ses som sexuella objekt på kommunala badhus?

När simhallar har hamnat i debatten på senare år har det inte sällan handlat om att feministaktivister vill bada utan bikiniöverdel, i syfte att avsexualisera kvinnobrösten. Dessa feminister har haft en viktig poäng om att offentliga simhallar ska ha lika klädregler för besökarna. Om män får bada topless ska även kvinnor få göra det. Det viktiga är att reglerna är lika. Notera att lika regler inte betyder att alla är lika. Somliga vill bada topless, andra vill ha burkini. Kommunala simhallar ska vara öppna för alla.

LÄS ÄVEN SHAKLHO ALTIEVAS REPLIK: Badtid för kvinnor gör att fler lär sig simma

Vad som sker nu, i kommuner som Botkyrka, är att man i stället väljer att anpassa sig till en grupp extremt konservativa. Tänker dessa kommuner någonsin på vad de sänder för signaler till flickorna som sägs behöva särskilda kvinnotider, och till andra kommuninvånare? Vad sänder det för signaler till feminister i dessa förorter?

Mångkultur är att tillåta såväl bara bröst som burkinin på kommunala simhallar, inte att könssegregera för att bakåtsträvare kräver det. När det dessutom sker med argument om att nioåriga flickor inte kan bada inför män borde varningslampan blinkat tydligt nog.

Det offentligas uppgift är inte att gå samhällets mest konservativa till mötes, det är att främja jämlikhet och jämställdhet. \

Det här är en opinionstext publicerad i Dagens Samhälle. Åsikterna som uttrycks i artikeln står skribenten för.