Det här är en text från SvD Ledare. Ledarredaktionen är partipolitiskt oavhängig med beteckningen obunden moderat.

En övertro på språkets makt har successivt vunnit mer inflytande i Sverige. Både vad gäller vilken skada ord kan orsaka och vad de kan åstadkomma. Ett färskt exempel finns i Stockholms stad. Tre folkpartister – Gulan Avci, Lotta Edholm och Isabel Smedberg Palmqvist – har motionerat om att staden bör ta fram ett program för arbetet mot hedersrelaterat våld och förtryck. Runt 70 000 ungdomar i Sverige får sin frihet kringskuren av hederskulturen, och kan exempelvis inte välja vilka de ska gifta sig med. En kartläggning från 2009 visar att 3 procent av pojkarna och 7 procent av flickorna i Stockholm lever under hedersrelaterade begränsningar av deras personliga rörelsefrihet.

Jenny Sandsten, Feministiskt initiativs företrädare i Utbildningsnämnden, svarar såhär på Folkpartiets motion: ”Ambitionen när det gäller mänskliga rättigheter, anti-diskriminering och frihet från våld och förtryck är högre än någonsin i staden. […] Jämställdhet nämns 53 gånger i nuvarande budget jämfört med 5 gånger innan maktskiftet. Diskriminering nämns 48 gånger jämfört med två gånger i den tidigare budgeten. […] Det nya politiska språket betyder också ny politik.”