I USA rusar tusentals kvinnor till gynekologen för att få tillgång till spiraler. Organisationen Planned Parenthood, en amerikansk motsvarighet till RFSU, uppger att de noterat en ökning med 900 procent sedan valet i november då Donald Trump utsågs till landets president. Enligt organisationens chef, Cecile Richards är många kvinnor rädda: "de är rädda att förlora sin sjukförsäkring, gratis preventivmedel och de är rädda för att i framtiden inte kunna erbjudas lagliga och säkra aborter i USA." (SVT 24/1).

I måndags meddelade Trumpadministrationen att det offentliga stödet till internationella organisationer som stödjer och genomför aborter ska begränsas. Trump har knappast gjort någon hemlighet av att han är "pro-life", alltså för fostrets rätt till liv och därmed mot abort, i likhet med omkring 46 procent av befolkningen, enligt den senaste gallupundersökningen (26/5-2016). Av samma mätning framgår att 47 procent av de tillfrågade amerikanerna är "pro-choice", det vill säga för kvinnans rätt att välja. Abortfrågan är med andra ord en riktig vattendelare i ett allt mer splittrat USA.

Också här hemma är abortfrågan på tapeten, om än ur ett annat perspektiv. För att lagliga aborter ska kunna genomföras krävs det att det finns sjukvårdspersonal som är villiga att göra dem. I tisdags tog Arbetsdomstolen upp fallet med barnmorskan Ellinor Grimmark som nekats jobb på samtliga tre sjukhus i Jönköpings län eftersom hon, med hänvisning till sin religiösa övertygelse, vägrat genomföra aborter.

Grimmark stämde då arbetsgivaren och anförde att hon blivit diskriminerad samt att hennes samvets- och religionsfrihet hade kränkts. Tingsrätten beslutade i november år 2015 att det inte förelåg någon kränkning, liksom att det är "både lämpligt och nödvändigt" att en barnmorska ska kunna utföra samtliga arbetsuppgifter som ingår i befattningen, vilket också inkluderar genomförande av aborter. Grimmark överklagade till hovrätten som inte medgav något prövningstillstånd. Arbetsdomstolen gjorde en annan bedömning och i veckan har alltså förhandlingarna pågått för fullt.

Frågorna som ska prövas är principiellt mycket viktiga, dels eftersom de berör den svenska lagstadgade aborträtten, dels eftersom frågan om samvetsfrihet har relevans också för andra yrkesgrupper.

Samvetsfrihet med hänvisning till religiösa eller etiska skäl finns i många länder. Det finns röster som förespråkar ett införande av sådana regleringar också här. Det vore mycket olyckligt om dessa röster hörsammades. När en vårdutövare vägrar utföra vissa arbetsuppgifter, med hänvisning till privata skäl, kan nämligen patientens rätt till vård komma att äventyras. Det strider mot den svenska sjukvårdens ambition om att vården ska utgå från patientens behov och önskemål. I grunden handlar frågan om var gränserna ska gå, vad som ska anses som legitima etiska eller religiösa ställningstaganden, liksom hur en arbetsvägran av detta slag påverkar arbetsgivarens rätt att leda och fördela arbetet?

Det är ingen mänsklig rättighet att arbeta som barnmorska eller gynekolog. Öppnar man upp för regleringar baserade på samvetsfrihet inom vården kommer snart även andra yrkesgrupper att bli intressanta. Apotekare som vägrar sälja kondomer och "dagen efter-piller"? Lärare som förnekare evolutionsteorin och som därför undervisar om alternativa skapelseberättelser? Restaurang- och hotellpersonal som inte vill servera eller bädda vissa gästers sängar för att de inte delar politiska ståndpunkter? (Det sista är precis vad som hände under det famösa Grand Hôtel-debaclet i fjol när 400 gäster från Europas högerpopulistiska skulle ha en fest i Stockholm och det helt plötsligt blev legitimt att ifrågasätta om personalen skulle "tvingas att utgöra uppgifter som de inte känner sig bekväma med" (Aftonbladet 4/11-2016).

Om man som anställd motsätter sig vissa arbetsuppgifter, oavsett anledning, bör man söka sig till en annan arbetsgivare eller yrkessfär, det står en helt fritt. Samvetsklausuler kan verka harmlösa men i praktiken öppnar de upp för godtycklighet som, särskilt inom vården, kan få långtgående konsekvenser för den enskilde patienten. Abortmotståndare får man vara någon annanstans.