STOCKHOLM Författaren och debattören Kajsa Ekis Ekman blir kraftigt kritiserad av thailändskt nätverk för sexarbetande kvinnor med anledning av uttalanden i en intervju i sexualupplysningstidskriften Ottar. I intervjun kan man få uppfattningen att hon beskriver thailändskor i termer av ”billig fitta”.

Uppdatering: Läs vår intervju med Kajsa Ekis Ekman om kritikstormen här – förklarar att citatet är taget ur sitt sammanhang

Kajsa Ekis Ekman är vänsterdebattör och känd som författare till boken Varat och varan (Leopard 2010), ett reportage som utforskar och kritiserar prostitution och surrogatmödraskap som industrier i vilka kvinnan utnyttjas. Boken hyllades på kultursidorna och har alltjämt blivit en minor classic i vänsterkretsar, men har också sina kritiker bland debattörer vars inställning till sexarbete och sexköp är mindre fördömande, så som hos antropologerna och författarna Laura María Agustín och Petra Östergren. Genom sin medverkan i såväl TED-föreläsningar och tv-sofforna som otaliga möten och tidningsintervjuer har Kajsa Ekis Ekman på senare tid blivit en auktoritet på området prostitution och sexköpslagstiftning.

Det var i egenskap av sådan auktoritet som Ekman fick svara på frågor kring hur man ska ställa sig till sexköp och sexköpsreglerande lagstiftning, i Riksförbundet för sexuell upplysnings tidskrift Ottar. I samband med kommentarer, om människorättsorganisationen Amnestys uttalanden om att prostitution och då även den del av den som sexköparen står för, bör legaliseras globalt ur människorättssynpunkt, gör Ekman ett utfall mot vad hon kallar sexindustrin och dess lobbyister.

Läser man handlingarna som ligger till grund för internationella Amnestys beslut ser man att de faktiskt förlitat sig på företrädare för sexindustrin, vilket är hårresande. Det hela visar oss hur sexindustrin jobbar i dag. De vet att den nordiska modellen vinner mark och har bytt taktik. Mindre närvaro på Pride-festivaler och i feministiska kretsar, mer direkt lobbying mot EU, WHO, ILO och Amnesty för att få genomgripande policybeslut. De söker hiv-pengar från EU och använder några procent till att dela ut kondomer i Red Light District och resten till att kampanja. Jag har sett många av dem in action. Det sorgligaste tycker jag är dessa queeraktivister som gör jobbet åt 53-åriga IT-chefer som åker till Thailand för att få billig fitta. Om de vill köpa sex, låt dem åtminstone argumentera själva. Varför ska ni vara daddor åt dem, de kan väl tala i egen sak? Kajsa Ekis Ekman i Ottar, mars 2016

Uttalandet har väckt ont blod hos förkämpar för sexarbetare och bland sexarbetare själva. Inte minst i sociala medier, där bland andra antropologen och skribenten Petra Östergren ondgör sig över formuleringarna på sin facebook-sida, och frågar sina vänner om ”hur länge detta slags hate speech ska tillåtas i feminismens namn?”

Även de som berörs mer direkt i uttalandet har reagerat. Inte 53-åriga IT-chefer (ännu), men väl representanter för de thailändska sexarbetare som Ekman omskriver som ”billig fitta”. Det är thailändska sexarbetarnätverket Empower Foundation i Chiang Mai som reagerat och som i ett öppet brev till Kajsa Ekis Ekman ifrågasätter hennes motiv. Bland annat frågar de retoriskt ”om det är såhär kvinnor vanligtvis refererar till varandra i Sverige” eller om det bara är så att det är ”accepterat att referera till thailändska kvinnor som ’billig fitta’ bland svenska feminister och journalister?” Vidare skriver författarna till Ekman att ”vi förstår att du inte känner oss över huvud taget. Vi vet att du bara har bristfällig andra- eller tredjehandsinformation om våra liv som sexarbetare” och att de ser framemot en offentlig ursäkt.

Nyheter Idag återger nedan det öppna brevet som författats av våra sexarbetande kamrater i Chiang Mai, Thailand.