Få som satt i tv-soffan förra söndagen kan ha förblivit oberörda av den surrealistiska upplevelsen av statsministern i SVT:s Agenda. En skoningslös Anna Hedenmo visade varför orädda journalister är viktiga; i denna raka konversation rymdes inte bara politisk intention, som alltför många medietränade makthavare kommer undan med, utan även reellt utfall.

Hela intervjun var en talande illustration på det antiintellektuella läge som länge låst frågorna om människors rörlighet: kring den egna moraliska hållningen om migration och integration finns alltid hundraprocentig säkerhet, men när det gäller andra kan man inte så noga veta. Problematiserande av mängd i relation till kapacitet har ju tidigare av Stefan Löfven och andra dömts ut som tecken på bristande tillit till människan och framtiden eller rätt och slätt avoghet mot utlänningar. Men nu när samma problematiserande görs av Stefan Löfven, ska det betraktas som samhällsansvarigt.