Historieprofessor Dick Harrison vid Lunds universitet är inte överraskad över svenskarnas bristfälliga kunskaper om Finlands och Sveriges gemensamma historia.

- Jag är inte överraskad att det finns svenskar som inte har en aning om att det finns finlandssvenskar. Det är normalt att svenskar inte vet att det finns en levande finlandssvensk kultur. Mina studenter vid Lunds universitet vet det inte. Och det här är tyvärr bara toppen på isberget av historisk okunskap. Jag hävdar att svenskar är minst historiekunniga i hela västvärlden, säger Dick Harrison.

Vad beror det på?

- Bakgrunden till det här är att Sverige inte har haft krig på 200 år. Senast Sverige låg i krig var mot Norge år 1814. Det innebär att Sverige inte har något nationellt trauma. Inget världskrig, ingen Hitler, inget Vietnam. Ingenting. Man har hela tiden kunnat strunta i det förflutna. Man har inte behövt göra upp med sin historia och man har oproblematiskt kunnat blicka framåt. Det har gjort att svenskar har ett väldigt svagt förhållande till det förflutna.

Det här är tyvärr bara toppen på isberget av historisk okunskap. ― Dick Harrison

- För att känna en levande relation till sin historia så behöver man ofta ha ett trauma, något som man måste göra upp med. Amerikanerna kunde inte komma runt Vietnamkriget, utan de var tvungna att göra upp med det och då hade man ett behov av att blicka bakåt. Tyskarna måste se tillbaka på Hitler och göra upp med sin bakgrund. När man har en jobbig historia i sitt nära förflutna så har man också ett levande intresse för vad som har hänt. Man måste nämligen hela tiden leva i skuggan av något som är svårt att hantera. Så har det varit i Finland och så har det varit i så gott som alla länder på jordklotet utom i Sverige. Sverige har inget nationellt trauma och man har därför struntat i historien, säger Dick Harrison.

Sverige har inget nationellt trauma och man har därför struntat i historien. ― Dick Harrison

Växande okunskap

Den svenska okunskapen har enligt Dick Harrison vuxit sig allt starkare. Speciellt under 60- och 70-talet så ökade okunskapen mycket eftersom ringaktningen av historien då fick ett genomslag i skolan. Man skar ner på i undervisningen i historia.

- Det har resulterat i att svenskar kan mycket lite om sin egen historia. Många svenskar känner till mer om semesterorter vid Medelhavet än de vet om grannländerna Norge, Danmark och Finland. Man vet inte vilket parti som regerar i länderna och namnen på kungar eller presidenter är ofta helt okända. Det är bara att beklaga, men det är så det ser ut. Då blir kunskapen om det finlandssvenska en stor vit fläck för medelsvensson.

Täta historiska band mellan Sverige och Finland

Harrison spinner vidare på vår gemensamma historia. Enligt honom så vet få att stora delar av västra Sverige koloniserades av finska kolonister från Savolax och Tavastland på 1600-talet och att stora delar av befolkningen talade finska till tidigt 1900-tal.

- Det vet en historiker, men frågar du medelsvensson så säger han att de första finska invandrarna kom till Sverige på 1950-talet. Då har man alltså glömt bort hur en stor del av Sverige uppstod. Det här är ett exempel på att man helt förtränger det förflutna, säger Harrison.

Inte arrogans - okunskap

- Det är absolut inte fråga om en svensk arrogans utan om en djup okunskap. Man skall inte tycka illa om de som inte kan sin historia, man skall tycka synd om dem.

Toppen på isberget?

- Som universitetslärare så kan jag se att kunskaper som jag lärde mig på mellanstadiet måste jag numera lära ut på universitetet. Och då undervisar jag studenter som valt att studera historia på akademisk nivå. Jag kan till exempel få tentamenssvar där man hävdar att Romarriket föll för att Julius Caesar krigade i Sydafrika. Eller att Kongo invaderade Italien norrifrån. Vi har en allmän förflackning när det gäller bildningen i Sverige. Att man inte vet att det finns finlandssvenskar är bara toppen på ett gigantiskt isberg.

Har man identifierat de här problemen i Sverige?

- Den allmänna krisen inom utbildningen diskuteras väldigt mycket, men historielösheten diskuteras nästan inte alls. Historia hör i Sverige hemma i underhållningsbranschen. Det är ingenting som folk tycker att är viktigt.

Hur oroad är du över historielösheten?

- Jag är mycket oroad över att man inte tar tillvara erfarenheterna från det förflutna. Historia är ingenting vi läser bara för att det är roligt utan för att det är viktigt att veta hur människan har agerat i det förflutna. Det ger oss erfarenheter som vi kan använda.

Hur kan vi använda de här erfarenheterna?

- Sveriges stora politiska fråga idag är flyktingarna. Rekordmånga flyktingar kommer till Sverige och alla ser det här som ett problem. Om man har det minsta historiska perspektiv så ser man att det kom in lika många flyktingar på 90-talet i samband med kriget i det forna Jugoslavien. Men det har man glömt idag. Och det kom in otroligt många under andra världskriget och under efterkrigstiden för att inte tala om den invandring Sverige har haft tidigare, till exempel på 1600-talet. Men alla de här erfarenheterna om hur man integrerar människor förekommer aldrig i den politiska debatten. För politikerna har glömt bort de politiska erfarenheterna som finns.

Svenskarna lägger nu krokben för sin egen möjlighet att agera i nutiden. ― Dick Harrison

Sverige hyllar framtiden men struntar i det förflutna

- En svensk kan inte förstå Finland om man inte sätter sig in i den gemensamma historian. Man lägger nu krokben för sin egen möjlighet att agera i nutiden. Svenska affärsmän som inte läser på gör bort sig utomlands och missar möjligheter att handla. Svenska politiker som inte läser på gör dundertabbar och det här sker hela tiden. I Sverige blickar vi inte tillbaka, utan hyllar istället framtiden utan att problematisera, säger Dick Harrison.