Voimistelua rakastanut Emmi, 17, joutui sairauslomalle, jolta hän ei koskaan palannut – voimistelijat kertovat nöyryyttämisestä ja syömishäiriöistä

Urheilulehti paljastaa Suomen viime vuosien menestyneimmäin joukkuevoimisteluvalmentajan Titta Heikkilän pelkoa herättäneet valmennusmenetelmät. Heikkilä yritti estää jutun julkaisemisen.

Joukkuevoimistelua harrastanut Emmi Kaikumaa sairastui 17-vuotiaana anoreksiaan. Hän kuoli lääkemyrkytykseen kuukausi ennen 22-vuotissyntymäpäiväänsä.­

Emmi Kaikumaa rakasti voimistelua. Voimistelumaailma sai hänet kuitenkin vihaamaan itseään.

Lapsuudessa kaikki oli vielä kivaa. Tampereen kupeessa Kangasalla asunut, vuonna 1994 syntynyt Kaikumaa harrasteli balettia ja telinevoimistelua, kunnes siirtyi 12-vuotiaana joukkuevoimisteluun.

Joukkuevoimistelu on esteettinen taitolaji, jossa kilpailee Suomessa 11 000 tyttöä ja naista. Laji on vähän esillä mediassa, mutta vain harvan lajin huiput treenaavat yhtä kovaa.

Kaikumaa voitti joukkuevoimistelun SM-kultaa 16–18-vuotiaiden sarjassa keväällä 2011. Saman vuoden syksyllä hän aloitti Tampereen Voimistelijoiden Mineteissä. Joukkueen valmentajaksi oli juuri ryhtynyt seuran uusi päätoiminen valmentaja Titta Heikkilä.

Kaudella 2011–2012 Minettien naisten joukkueesta sairastui kolme voimistelijaa anoreksiaan. Yksi heistä oli Emmi Kaikumaa. Kaksi muuta anorektikkoa vahvistavat, että joukkueen valmennuksessa tapahtui tuona kautena ylilyöntejä.

Kun kausi oli ohi ja alkoi pieni tauko, koko kevään nuorisopsykiatrian vastaanotolla sairauteensa hoitoa saanut Emmi Kaikumaa lopetti syömisen kokonaan. Hän joutui sairauslomalle, jolta ei koskaan ollut paluuta. Viimeiset vuodet Kaikumaan elämä oli hyvin vaikeaa. Hän vietti jaksoja psykiatrisessa hoidossa.

Syyskuussa 2016, kuukausi ennen 22-vuotissyntymäpäiväänsä, Emmi Kaikumaa kuoli lääkemyrkytykseen.

Emmi Kaikumaan äiti Asta Salminen ei syytä Titta Heikkilää, muita valmentajia tai Tampereen Voimistelijoita. Anoreksia on vakava, kuolemanriskiä nostava sairaus, jonka puhkeamiseen vaikuttaa moni asia.

Emmi Kaikumaa esimerkiksi halusi aina olla täydellinen, kärsi huonosta itsetunnosta ja halusi miellyttää muita. Vaikka äiti ei syytä ketään, hänestä olisi kuitenkin tärkeää tietää, mitä lasten ja nuorten harjoituksissa tapahtuu.

Asta Salmisen tytär voimisteli ja sairastui Mineteissä 2011–2012. ”Sitä miettii, mitä ne tytöt ovat joutuneet kokemaan, hän sanoo joukkueen myöhemmästä menestyksestä.”­

Kiroilua ja huutamista

Urheilulehti selvitti Suomen viime vuosien menestyneimmän joukkuevoimisteluvalmentajan Titta Heikkilän, 33, valmennustapaa ja sitä, miten se on koettu.

Moni kertoo, kuinka kaksinkertaisen maailmanmestarijoukkueen Minettien valmentaja on kiroillut, huutanut, haukkunut ja nöyryyttänyt lukemattomissa harjoituksissa. Osalle lapsista ja nuorista hänen valmennustapansa on ollut liikaa.

Urheilulehden haastattelussa Heikkilä myöntää huutaneensa. Hän tietää, että hänen valmennustyylinsä on saanut jotkut voimistelijat pelkäämään ja kertoo kiroilleensa, esimerkiksi kutsuneensa jotakin suoritusta ”paskaksi”.

Heikkilän mukaan lauseet pitäisi kuitenkin nähdä siinä tilanteessa asiayhteydessä, missä ne on sanottu.

– Yksittäinen lause voi kuulostaa hirveän pahalta, jos et ole ollut siinä tilanteessa edeltävää neljää tuntia. On myös ymmärrettävä voimistelun termistö. Jos sanotaan, että joku on löysä, niin sillä viitataan siihen, miten hän voimistelee, että pitää voimistella tiukasti, Heikkilä sanoo.

Osan väitteistä Heikkilä kiistää. Hän sanoo esimerkiksi, ettei ole koskaan kutsunut ketään lasta läskiksi. Hän myös korostaa sitä, että on oppinut vuosien kuluessa kärsivällisemmäksi ja jaksaa sanoa asioista pidempään rauhallisesti. Heikkilän mukaan hänen nykyisten joukkueidensa kanssa ongelmia ei ole ollut.

Heikkilän mukaan kaikki voimistelijat ovat olleet hänelle samanarvoisia ja äärimmäisen rakkaita, eikä hänen tarkoituksenaan ole koskaan ollut loukata ketään.

Heikkilän mukaan on sattumaa, että hänen vuonna 2016 valmentamastaan joukkueesta moni halusi lopettaa tai vaihtaa lajia.

– Voi olla, että valmennustavallani on ollut joillekin merkitystä, mutta täytyy muistaa, etten koskaan ole ollut yhdessäkään joukkuevoimistelujoukkueessa ainoa valmentaja.

Osa artikkelia varten haastatelluista ihmisistä puolustaa Heikkilää. Esimerkiksi Minettien toinen valmentaja Teija Kukkala ja rytmisen voimistelun huippu Jouki Tikkanen sanovat, että vaikka Heikkilä voi huutaa ja käyttää vulgaaria kieltä, hän ei loukkaa tai nöyryytä.

Niin he kuin Minettien naisten edustusjoukkueen nykyinen kapteeni, maailmanmestaruuden kotikisoissa vuonna 2017 voittanut Ella Ratilainen tuovat esiin, etteivät kaikki lapset ja heidän vanhempansa välttämättä ymmärrä, miten kovaa huippu-urheiluun tähtäävä voimistelu on.

Titta Heikkilä on valmentanut Minettejä vuodesta 2011 lähtien.­

Seura vaihtui

Heikkilän valmennustapa johti toimenpiteisiin hänen entisessä seurassaan Tampereen Voimistelijoissa. Seura alkoi heti kauden 2011–2012 jälkeen ehkäistä syömishäiriöitä paremmin yhdessä Suomen Voimisteluliiton kanssa. Muuten seura alkoi saada enemmän palautetta Heikkilän toiminnasta vuosina 2015–2016.

– Vanhemmat olivat hyvin varovaisia, sillä he pelkäsivät, että valmentaja saa tietää ja oma tyttö saattaa kärsiä. Samaan aikaan osa vanhemmista ja lapsista oli niin kunnianhimoisia, että he kestivät ja halusivat olla Heikkilän valmennuksessa. Mitalilla on kaksi puolta, TV:n toiminnanjohtaja Riitta Taipale kertoo.

Eri näkökannat johtivat siihen, että seuran johtokunnassa käytiin ”kovaa” keskustelua siitä, saisiko Heikkilä yhä valmentaa lapsia. Taipaleen mukaan Heikkilä olisi nykyisillä käytännöillä saanut työnantajaltaan TV:lta kirjallisen varoituksen.

Vuonna 2017 seura ei antanut Minettien valmennustiimin perustaa uutta, alle 10-vuotiaiden lasten valmennusryhmää. Vuodenvaihteessa koko Minetit-tiimi vaihtoi seuraa Tampereen Sisuun.

Samaan aikaan, kun kritiikki Heikkilää kohtaan lisääntyi, Suomen Voimisteluliitto palkitsi Heikkilän ja Kukkalan vuoden valmentajina maailmanmestaruusvuosina 2015 ja 2017.

Minetit voitti maailmanmestaruudet 2015 ja 2017.­

Heikkilä yritti vaientaa Urheilulehden

Heikkilä yritti poikkeuksellisen vahvasti vaikuttaa Urheilulehden artikkelin julkaisuun ja sisältöön.

Heikkilä oli ensin yhteydessä niin toimittajaan kuin Ilta-Sanomien johtoon.

Tämän jälkeen Heikkilä keräsi nykyisten valmennettaviensa ja heidän vanhempiensa joukosta nimiä adressiin, jossa esitettäisiin huoli Titta Heikkilän valmennustyyliä käsittelevän artikkelin ”mahdollisesta liiallisesta puolueellisuudesta ja tarkoitushakuisuudesta”.

Voimistelijoiden ja vanhempien toivottiin allekirjoittavan, vaikka he olivat tulevan artikkelin sisällöstä Heikkilän antamien suppeiden tietojen varassa, eikä Heikkilä itsekään ollut nähnyt koko juttua.

Heikkilä pyysi allekirjoituksia, vaikka hän on valmentajana valta-asemassa suhteessa voimistelijoihin ja heidän kauttaan myös vanhempiin. Allekirjoittajat tiesivät, että Heikkilä näkisi, kuka on allekirjoittanut ja kuka ei.

Ilta-Sanomien tietojen mukaan osa vanhemmista koki olevansa pakotettuja allekirjoittamaan. Erään vanhemman mukaan ”kaikki kostetaan tytöille”.

Jos vanhempi ei allekirjoittaisi, oman lapsen tulevaisuus kyseisessä voimistelujoukkueessa olisi ohi, henkilö kuvaili tilannetta Ilta-Sanomille.

Tämän takia tämäkin vanhempi päätyi allekirjoittamaan Heikkilän laatiman adressin, vaikka hänen saamansa tiedot jutun sisällöstä vastasivat niitä ongelmia, joita hän on itsekin Heikkilän valmennustavassa nähnyt.

Vanhemman mukaan ”meitä (samassa tilanteessa olevia vanhempia) on monta”.

Ilta-Sanomien tietojen mukaan Heikkilä myös ohjeisti voimistelijoita toimittajan mahdollisen yhteydenoton varalle. Jos toimittaja soittaisi, voimistelijan tulisi kehottaa tätä ottamaan yhteyttä Minettien tiedotusvastaavaan.

Klo 13.53: lisätty Titta Heikkilän sitaatit.

Koko tarina löytyy tänään diginä ja huomenna paperisena ilmestyvästä Urheilulehdestä.­

Koko artikkeli Titta Heikkilästä ja joukkuevoimistelun valmennuskulttuurista on luettavissa Urheilulehdessä 46. Lehden ja sen keskiviikkoisin ilmestyvän digiversion voi tilata tästä. Samalla saa käyttöönsä lehden arkistot netissä.