Tutkija Saara Jantunen Puolustusvoimien tutkimuslaitokselta arvioi, että Ukrainan kriisi on lisännyt informaatiosodankäyntiä erityisesti kesän aikana. Jantusen mukaan Venäjä aktivoitui netissä ja muussa sosiaalisessa mediassa heti malesialaiskoneen turman jälkeen.

Jantunen arvioi, että sosiaalisessa mediassa ja verkkolehdissä on selvästi nähtävillä systemaattisesti Venäjän agendan mukaisia perusviestejä, jotka toistuvat sisällöltään samanlaisina.

– Se näkyy myös niin, että suomalainen media ja päätöksentekijät oireilevat. He kysyvät mikä on totta ja mikä disinformaatiota, vaativat tukea päätöksenteolle ja tilannekuvan muodostamiselle.

Venäjän valtion osallisuudesta ei todisteita

Jantusen mukaan Venäjän valtion osallisuudesta verkkopropagandaan ei ole todisteita, mutta verkkokeskustelujen viestit Ukrainan kriisin alettua tukevat Venäjän pyrkimystä luoda soraääniä esimerkiksi Natosta ja Euroopan unionista.

– On vaikea sanoa kun näkee pelkkää viestintää verkossa, että kuka siellä viestin takana on, mutta kun katsoo niiden viestien sisältöä niin ne tukevat täysin Venäjän informaatioagendaa.

Yhden trollin päivän viestimäärä voi olla esimerkiksi viisikymmentä tai jopa sata viestiä päivässä Saara Jantunen

Jantusen mukaan soraäänten ja disinformaation välittäminen tukee Venäjän suurvaltapoliittisia päämääriä. Informaatiosodan luonteeseen kuuluu kuitenkin se, että viestien välittäjistä on vaikea päästä selville.

– Ei ole tarkkaa todistetta kuka toimintaa johtaa. Informaatiosodassa ei ylipäätään ole todisteita.

Jantunen kertoo, että yksi sylttytehdas vääristeltyjen viestien ja verkkosodan takana saattaa olla lehtitietojen mukaan Pietarissa sijaitseva niin sanottu trollitehdas. Se on erikoistunut väärien viestien lähettämiseen.

– On tietysti vaikea arvioida ihan tarkkaa ihmismäärää, henkilöstömäärää mikä heillä on käytössä, mutta yhden trollin päivän viestimäärä voi olla esimerkiksi viisikymmentä tai jopa sata viestiä päivässä.

Lähdekriittisyys on tärkeää

Jantunen sanoo, että kriisien kohdalla on tärkeää olla media- ja lähdekriittinen ja tiedostaa mihin informaatiosodankäynnillä pyritään. Informaatiosodassa pyritään yleensä myös vaikuttamaan maan sisäiseen keskusteluun.

– Se voi olla jonkun median kritiikkiä, päättäjän kritiikkiä tai vaikka poliittisen puolueen.

Jantunen korostaa, että jos vääristellyn tiedon tavoitteena on riidan aiheuttaminen, niin asiakysymyksistä riiteleminen tukee informaatiotavoitetta.

– Jos alamme riitelemään, niin tuemme informaatiotavoitetta.