Politikk og samfunn

Vi befinner oss på 31-bussen mot Grorud T. En mann på 50+ kjører. Bussen er ganske full, det er regn ute, men avslappa stemning inne. Inn mot Årvoll dukker det opp en del vester, vakter og flagg: det skyldes Den Store Styrkeprøven, et sykkelløp med målgang på Tonsenhagen. Men vi ser ingen sykler.

Vi stopper på Stig for å slippe av en gammel mann og en barnevogn.

Da kan vi høre spraking i radioen. Dette er en type radio der Sentralen kan snakke med sjåførene. Den fungerer med høyttaler plassert over vinduet til venstre for sjåføren. Han må altså ha den på såpass høyt at vi som sitter fremst i bussen også hører, hvis han selv skal høre.

– Sentralen til buss 31 mot Grorud... buss [xxxx] .

Sjåføren finner frem mikrofonen og mumler noe.

– Bussen din stoppa akkurat på Stig og slapp av to personer, stemmer det?

Sjåføren mumler formodentlig «det stemmer».

– Er det så jævlig vanskelig å få med seg at den holdeplassen ikke skal benyttes?

Det er jo teknisk sett et spørsmål, og sjåføren svarer noe inn i mikrofonen. Sentralen fortsetter å snakke, nå med sint og oppgitt stemme. Og høyere.

– Nå snakker du også i munnen på meg mens jeg snakker. Hør etter nå. Nå må dere begynne å lese oppslag. Har du lest oppslagene, eller

Klok av skade velger sjåføren å ikke svare på dette spørsmålet. Det er visst også feil. Det er ikke fordi han ikke forstår spørsmålet. Sjåføren er etnisk norsk; null språkproblemer.

– Jeg skjønner at du har jævlig vanskelig for å forstå, så: [Senker tempoet, snakker overtydelig, som til en toåring:] Holdeplassen Stiiig, etter Tonsenhagen [sic!] , den... skal... ikke... benyttes. Går det an å forstå det, eller? Hæ?

Og sånn fortsetter det vel et minutt til.

Sjåføren vår gjorde sikkert en feil, men det er en høyst forståelig feil. Det var kanskje teknisk sett et sykkelløp der, men det var ingen sykler. De hadde gått i mål eller var ennå et eller annet sted mellom Trondheim og Oslo. Og kjører du ei rute hver eneste dag, har jeg ganske stor forståelse for at det går an å blingse og stoppe på rein rutine, når den gamle mannen plinger for å gå av på Stig.

Det er sikkert dumt for Ruter at sjåførene gjør feil. Men det er veldig mye verre at sjefene deres annonserer for alle kundene at de syns de ansatte er så stokk dumme at de må snakkes til med babystemme og at det er helt i orden å kjefte dem opp og refse dem i full offentlighet, uten engang noen anledning til å forsvare seg, eller ha tillitsvalgte tilstede.

Og i Ruter gjøres det trolig hundrevis av feil hver dag. Noen av dem begås nok av folkene på «Sentralen». Det er ikke rent sjelden jeg har opplevd at en buss aldri dukker opp eller at informasjonen som gis på lystavlene er gal. Det er neppe sjåførenes feil. Likevel har jeg aldri sett en ansatt på Sentralen bli dratt ut på torget utenfor Trafikanten for å få offentlig refs av sin sjef.

Det hele opplevdes veldig ubehagelig for oss passasjerer fremst i bussen, omtrent tretti i tallet. Sjåføren var tydelig beskjemmet, ydmyket og flau. Det hele er faktisk så uprofesjonell og elendig personalpolitikk at man skulle tro Ruter, eller hvilket AS det nå enn er som ansetter bussjåfører, hadde bussjåfører stående i kø for å jobbe for dem. De virket ikke spesielt ivrig på å beholde og bygge opp de sjåførene de har i hvert fall. Men det er ikke mange sjåfører i kø, det er mangel, og det kan jeg godt forstå. Å behandle arbeidsfolk slik slutta vi med for hundre år siden i dette landet her.

PS. Det er sikkert et eller annet AS som har ansvaret for alt dette her, og ikke teknisk sett Ruter. Det driter jeg loddrett i. Ruter er finansiert av offentlige penger, og det hele og fulle ansvaret for driften ligger hos Ruter og deres «aksjonærer» (altså politikerne i kommunene og fylkeskommunene i Osloregionen), uansett hvor mye de outsourcer og ansvarspulveriserer.a