Vreau să-ți mărturisesc din start că nu credeam că pot să scriu despre sex shopurile din Timișoara. Nu din cauză că mi s-a vârât subiectul pe gât, că eu l-am apucat. Ci pentru că trăiam cu impresia că-mi va fi mult mai ușor să-l abordez. Ca de obicei, eram gata să renunț.

Dar unde te abandonează simțul datoriei sau rușinea, ajunge să te motiveze o durere de măsea. Știi genul. Din aia nasoală, care acaparează jumătate de cap și nu dă semne de domolire, nici măcar la două noaptea. Iar ca să încerci s-o ignori, pierzi timpul nevrotic pe Facebook și dai de un screenshot.

Screenshot-ul conținea un titlu de știre scandaloasă din ziua precedentă: „Educația sexuală în școli, interzisă prin lege”. Era vorba doar despre un proiect de lege în acest sens, numit duios „Inocența copilăriei”. Dar educația sexuală nu se practică obligatoriu în școli și, cel mai probabil, nu se va întâmpla asta prea curând. Recent, deputații s-au luat la sfadă pe marginea „Inocenței”, care prevedea ca orele de educație sexuală să fie permise doar cu acordul părinților.

Ninel Peia, autorul ei, a folosit cuvintele unui preot pentru a-și determina colegii să voteze legea:

„Trăim într-o țară creștină, iar lumea confundă a educa sexual cu a educa copii pentru a face sex”. — Expunere de motive pentru PL-x nr. 89/2017

Una dintre numeroasele meme ale fostului parlamentar, create de el însuși. Imagine via Ninel Peia / Facebook.

Peia a fost un deputat PSD în legislatura 2012–2016. Însă a fost exclus din el pentru că a susținut că vaccinurile îmbolnăvesc copiii. „Inocența copilăriei” urmează să fie trecută sau respinsă de deputați, dar ce-i sigur e că România se află pe primul loc din UE, ca număr de mame adolescente.

Cu contextul ăsta în minte și cu durerea de măsea care nu-mi mai pulsa către creier, am lăsat pudoarea deoparte. Am fost la sex shopurile din oraș ca să vorbesc cu vânzătoarele de-acolo. Sincer, eram curioasă atât dacă timișorenii trec mai puțin pe-acolo de când cu opțiunile online, dar și cât de mult se face educația sexuală la o vârstă târzie, în magazinele de profil.

Am ajuns în fața unuia dintre cele trei sex shopuri timișorene într-o sâmbătă. Prima dată când intrasem într-unul, am realizat că nu-s așa confortabilă pe cât credeam cu ideea asta. De data asta am intrat hotărâtă, ca la mine acasă. Înăuntru erau două fete, pe la 25–30 de ani. Una brunetă, alta bălaie, foarte simpatice și relaxate. Ele se amuzau însă, iar încrederea îmi pălea, cu fiecare siluetă falică ce realizam că mă-nconjoară.

Una dintre ele și-a luat un aer de matroană, m-a scanat de sus până jos și m-a întrebat dacă „mi-e aiurea”. „Cui? Mie?”, m-am prefăcut că nu știu despre ce vorbește, în timp ce mă foiam pe scaun. Le-am spus despre ce e vorba și au fost de acord să îmi povestească peripețiile din tărâmul rubiniu al lui Eros.

Vânzătoarele ne-au răspuns cu drag, dar sub condiția anonimatului. Poza nu este din România. Fotografie via Blemished Paradise / Flickr.

in.TM: Ce v-a determinat să vă alegeți locul de muncă?

Blonda: Eu am venit prin soră-mea, iar colega mea brunetă, prin mine. Înainte, lucram undeva unde salariul era foarte mic, deci de venit aici am venit strict pentru partea financiară. Am vrut ceva special și pot zice că am găsit asta, aici. Clienții, ei sunt cei mai speciali.

Cum a fost în perioada de acomodare?

Bruneta: Dubios. În primul rând din cauza oamenilor. Eu am mai lucrat cu oameni, deci mi-a fost mai ușor să mă adaptez. Plus că trebuie să înveți despre produse. Crede-mă, nu ai cum să le cunoști pe toate. Singurele detalii le găsești pe etichetele lipite pe spatele articolelor. De cele mai multe ori, informațiile din descrierea aceea nu sunt suficiente. Trebuie să cauți tu pe internet. La început, întrebam și clienții dacă au mai cumpărat ceva de la noi și dacă da, cum li s-a părut. Așa am mai învățat una-alta.

Clienții au posibilitatea de a comanda și din magazinele on-line. De ce ar veni la voi?

Dacă îți comanzi on-line, ai multe șanse să greșești dimensiunea produsului sau să nu nimerești textura la care te așteptai. Sau te zgârcești și te trezești cu un articol de duzină, care se încinge sau mai știu eu ce. Siliconul e prelucrat altfel, așa că unele produse se simt diferit la atingere. Altele sunt mai moi, altele mai tari sau mai fine. Dacă te iei doar după o poză impecabilă de pe net, nu ai cum să îți dai seama. Dar mulți nu trebuie decât să vadă reclama de afară și deja se sperie. Serios, le e frică dacă aud „sex”, iar asta nu e normal!

Blonda: Oamenii trebuie să uite de inhibiții. Dincolo, nu-ți are nimeni treaba, fie că intri într-o alimentară sau într-un sex shop.

Păi nu se poate normaliza ceva despre care nu se vorbește…

Bruneta: Nu, în România nu se face educație sexuală deloc, și asta se vede! Eu am învățat foarte multe de când sunt aici. Lucruri despre care, sincer, chiar nu aveam habar!

Ce produse preferă clienții?

Blonda: La bărbați, pastilele de erecție sunt pe primul loc, clar. Iar atunci când vine vorba de pastile, nu se ține cont de vârstă. Le cumpără și tinerii în prostie. Iar la femei… vibratoarele. La cuplurile de același sex, bărbații vin singuri de cele mai multe ori. Femeile, împreună cu partenera. Stau, discută, se consultă și iau alegerile împreună.

Am văzut unele articole de dimensiuni considerabile. Cumpără cineva așa ceva?

Nu prea. Dar să știi că mai sunt tipele care fac videochat. Sincer, nu cred că le folosesc, dar e bine să le țină ca recuzită.

Sunt diferențe mari între cum se comportă clienții vechi și cei noi când intră?

Blonda: Absolut!

„Clienții vechi sunt ca la ei acasă! Ceilalți sunt crispați. Se uită la început pe pereți. După, dau o tură de magazin. Abia mai apoi își fac curaj să vorbească cu noi. Cam ca tine, așa. Noi vă știm oricum din prima, după cum intrați pe ușă.”

Bruneta: Da, sunt crispați. Trebuie să scoți vorbele cu cleștele de la ei. Să-ți faci intrarea e mai greu. Dacă le oferi un zâmbet clienților, ești receptivă la nevoile lor și răspunzi la întrebări, se relaxează pe parcurs. Mai glumești cu ei, până încep să își revină. Cei care sunt „de-ai casei” cum s-ar spune, se relaxează uneori prea tare și îi mai ia cu aberat.

Ce aberează?

Păi cea mai enervantă întrebare este „Dar tu ce folosești? Ție ce-ți place?”. Adică serios, deja ajungem la alte chestii. Eu le răspund politicos de fiecare dată și le spun că nu îi ajută cu nimic ce îmi place mie.

Și mai încearcă?

Mai încercă ei, dar o iau așa, mai pe ocolite.

Blonda: Alții, mai rău, confundă locul cu un bordel! Cei mai mulți care vin să caute sex sunt străinii. Au impresia că în România pot face asta cu oricine, dacă scot banu’ în față.

Bruneta: Chiar și astăzi a venit un străin și o tot dădea cu „Program? Program?”. I-am răspuns în engleza mea obosită cum că e deschis de la 8 la 20. Și mă trezesc că-mi rânjește și întreabă de preț. I-am zis să dispară. Mai există și clienți mai vârstnici, care vin să caute reviste, DVD-uri și alte chestii din antichitate. Adică erau, dar de când cu internetul, nu mai vezi așa produse prin shopuri.

Jucăriile și ustensilele sexuale sunt banalități expuse în cartierul roșu din Amsterdam. Olanda este la polul opus în topul UE al sarcinilor adolescentine. Fotografie via Cory Doctorow / Flickr.

Ați avut clienți care să dorească să cumpere ceva, dar să nu știe exact ce?

Blonda: În mare, știu ce caută, dar le este rușine să spună. Dar dacă te duci la alimentară, știi că mergi după pâine…

Bruneta: Și atunci începi să le recomanzi una-alta. Desfaci cutiile, îi arăți produsul, îl pornești, îi explici… Tot procesul durează pe undeva pe la 40 de minute. Important e să plece clientul mulțumit.

Blonda: Mai sunt cei care spun că-și doresc un vibrator bun și ieftin, adică înseamnă între 30–50 de lei, zic ei. În cazuri de genul, îi sfătuiesc să nu se zgârcească. Dar dacă se încăpățânează, le spun să aleagă ce doresc. Pe unii chiar nu îi poți convinge. Dacă sunt receptivi, atunci poți începe să discuți: despre mărime, despre culoare, dacă este doar vaginal sau și anal, dacă doresc să reziste la apă, et caetera.

Bruneta: Culmea, să știi că bărbații cer cele mai multe detalii. Dacă vor să cumpere un vibrator soțiilor, cer o mie de informații, iar la final pleacă tot cu cel mai ieftin produs, „ca nu cumva ca ele să îi certe”. În schimb, când le cumpără amantelor, sunt mult mai generoși!

Costumele și lenjeriile sunt căutate?

Blonda: Nu prea. Deși, în ultimul timp, bicele, cravașele, cătușele, recuzita sado-maso a avut trecere.

Să fi fost efectul Fifty Shades of Grey?

Bruneta: În perioada aia a crescut interesul pentru tabuul suprem, adică sexul anal. Bărbații sunt mai curioși să încerce, nu femeile, deși avem și cazuri speciale. De exemplu, o clientă s-a îmbolnăvit de scleroză și spunea că din cauza afecțiunii nu mai putea ajunge la orgasm. Așa că i-am recomandat să încerce și pe alte căi. Ce să vezi? A funcționat!

Cât de acută este nevoia unui program de educație sexuală în școli (și nu numai)?

Blonda: Nu stăm bine deloc cu educația sexuală. Am avut clienți de peste 40 de ani care nu știau ce e aia penis. Mă întrebau „Ce e ăsta, domnișoară?”. „Inel de pus pe penis, cu vibrații”, le răspundeam. Ei se uitau lung la mine și mă întrebau „Cum adică? Dar ce e aia penis?”. De clitoris nu mai vorbesc. Ajungi să întrebi un om în toată firea: „Dacă mergi acasă la nevasta ta și vrei să o iubești, cu ce o faci?”. „Păi cu…”, zice. „Exact. Ăla-i, dom-le!”

Bruneta: Alții nu știu ce e aia „erecție”. Ei vin să își cumpere pastile care trebuie să îi ajute la ceva, dar nu știu exact la ce, știu doar că „dacă le iau, durează mai mult”.

„M-am uitat la ceva reportaj făcut la sat, unde întrebau o femeie dacă știe ce-i ăla sex shop. «Un fel de două feluri, adică sex pe parale!», le-a răspuns. Dar și puștanii au carențe. Adică, degeaba au internet, că vor să afle cum să facă una-alta, deși nu știu cum să se protejeze corect. Iar despre boli se pun să caute abia când se tem că au contactat una.”

Cel mai probabil, din cauză că le este rușine să vorbească cu medicul. Una peste alta, mai avem mult și bine până să intrăm în rând cu lumea! Aia e.