Urmare a anunțatei cooptări a domnului Moise Guran în funcții de conducere în cadrul partidului Uniunea Salvați România, Asociația „17 Decembrie” Timișoara a răniților și familiilor îndoliate din revoluție a hotărît să adreseze o scrisoare deschisă către membri și simpatizanții acestui partid. Redau mai jos textul respectivei scrisori, care a fost aprobat de consiliul de conducere al asociației (din care fac parte și eu) în 1 februarie 2020.

Scrisoare deschisă către conducerea, membrii şi simpatizanţii Uniunii Salvaţi România

Asociația „17 Decembrie” Timișoara a răniților și familiilor îndoliate din revoluție își exprimă nemulțumirea față de planurile de cooptare a domnului Moise Guran în conducerea Uniunii Salvați România, unde ar urma să coordoneze campaniile politice ale acestui partid.

https://adevarul.ro/news/politica/moise-guran-intra-politica-partid-renunta-presa-cunoscutul-jurnalist-Imi-asum-rol-politic-1_5e1f27195163ec427124bae1/index.html

Îl cunoaștem pe domnul Moise Guran ca o persoană care a răspândit minciuni despre revoluția din decembrie 1989 prin care a justificat crimele săvârșite atunci de regimul comunist împotriva populației. Astfel, în articolul „Pare că a început! Să vă explic de ce eu țin cu ucrainenii” publicat în 14 aprilie 2014 (pe saitul personal la https://www.moise.ro/2014/04/14/pare-ca-a-inceput-sa-va-explic-de-ce-eu-tin-cu-ucrainenii/ și pe saitul „România Curată” la http://www.romaniacurata.ro/pare-ca-a-inceput-sa-va-explic-de-ce-eu-tin-cu-ucrainenii/), domnul Guran pretinde că deschiderea focului împotriva populației în 1989 (dar și în 1907 sau în 1866) a fost necesară pentru că altfel „România ar fi sucombat ca stat”. Cităm: „Începând din 1866, la rebeliunea de la Iaşi, montată tot de agenţi ruşi, urmând cu 1907, iar mai apoi cu 1989, armata română a tras în plin, omorând de-a valma şi ţărani înfometaţi, şi orăşeni manipulaţi, şi anticomunişti cinstiţi. Dacă nu o făcea, România ar fi sucombat ca stat”.

În evenimentele din Ucraina despre care se vorbește în articolul domnului Guran, se cunoaște existența unei implicări militare din străinătate (rusești), dar în același articol autorul pretinde că același lucru s-ar fi întâmplat și în România în 1989, scriind despre „infiltrarea unor aşa-zis civili, nişte turişti, cum le-am zis noi în decembrie 1989, care, la fel, au încercat să aprindă o revoluţie la Iaşi, apoi la Timişoara, după care s-au mutat spre Bucureşti”, ceea ce reprezintă o dezinformare cu privire la realitatea faptelor din decembrie 1989 din România. Cunoaștem faptul că teoria că revoluția din 1989 ar fi fost inițiată de agenți străini a fost intens vehiculată în ultimii 30 de ani de către forțele interesate să justifice crimele din 1989 (primul care a susținut asemenea teorii fiind Nicolae Ceaușescu), dar faptul că domnul Moise Guran le dă crezare arată din partea dânsului capacitate intelectuală scăzută și lipsă de discernământ. Amintim că după 30 de ani de cercetări, Parchetul Militar concluzionează în rechizitoriul din „dosarul revoluției”: „Probatoriul administrat nu a evidenţiat existenţa unei implicări armate străine pe teritoriul României în timpul Revoluţiei din decembrie 1989”.

Nu cunoaștem exact motivația care l-a făcut pe domnul Guran să scrie cele amintite, dacă dânsul a dezinformat conștient, având un interes pe care îl putem doar bănui, ori dacă crede sincer în ceea ce a scris. Dar în amândouă aceste ipoteze considerăm că este inoportună promovarea în funcții înalte politice a persoanei sale.

Noi, răniții și familiile îndoliate din revoluție de la Timișoara, nu dorim în funcții politice în România pentru care ne-am riscat viața ori și-au dat viața membri ai familiilor noastre, persoane mincinoase, care dezinformează voit, ori persoane cu capacitate intelectuală scăzută, lipsite de discernământ, manipulabile, analfabeți funcționali. Din acest motiv facem apel către membrii și simpatizanții Uniunii Salvați România să se împotrivească avansării domnului Moise Guran în funcții înalte în acest partid.

Gheorghe Lungu Marius Mioc

Preşedinte consilier

Verginia Jugănaru Lidia Lazăr

Vicepreşedinte consilier

Mai citește:

– Justificatorul criminalilor din 1989, Moise Guran, intră în politică

– Moise Guran justifică crimele din decembrie 1989

– Capitalismul funcționează, spre disperarea lui Moise Guran

– Mark Kramer, profesor de istorie la Harvard: Marea contribuţie a spionilor sovietici la revoluţia română e că n-au făcut absolut nimic

– Proclamaţia de la Timişoara: “A fost o revoluţie făcută de popor şi numai de el, fără amestecul activiştilor şi securiştilor. A fost o revoluţie autentică şi nu o lovitură de stat”

– Cinghiz Abdulaev, paiul de care se agaţă Stănculescu (sprijinit de Jurnalul Naţional)

– 4 decembrie 1989 – întrunirea ţărilor membre în Tratatul de la Varşovia

– Psihoza turiştilor sovietici, similară cu cea despre terorişti răspîndită în 1989

– Minciuni neruşinate (şi plagiat) la ziarul “Adevărul”

– Cu întîrziere, ziarul “Adevărul” recunoaşte că a minţit despre la tancul sovietic care, în decembrie 1989, s-ar fi pregătit să treacă graniţa la Galaţi

– Samoşchin: “Cartianu minte de îngheaţă apele”. Evacuarea sovieticilor din Bucureşti în decembrie 1989

– Comsomolscaia Pravda din 11 februarie 1990: Evacuarea cetăţenilor sovietici din Bucureşti

– Ruşii şi revoluţia română din 1989 – două păreri opuse: Ion Raţiu şi Virgil Măgureanu

– New York Times, 31 decembrie 1989: Revoluţia română îi inspiră pe moldovenii sovietici

– Dezvăluirile lui Vladimir Bukovski despre revoluţia română şi jurnalismul de tip Mediafax

– Teoria invaziei sovietice în 1989: un munte de documente lipsă

– Răstălmăcirile lui Larry Watts şi răstălmăcirile altora despre Larry Watts

– Teoria basarabenilor-criminali în mass-media românească

– Propagandă ceauşistă la “Vocea Rusiei”

– Vocea Rusiei continuă propaganda în favoarea lui Ceaușescu

– Declaraţii securiste despre revoluţia din Timişoara. “Informaţiile obţinute … nu au pus în evidenţă nici lideri şi nici amestecul vreunei puteri străine în producerea evenimentelor de la Timişoara. Raportarea acestor date … generalului I. Vlad a produs iritare şi chiar supărare” (Emil Macri)