Kovács Gergely: Az MSZP-nek köszönhetjük a legtöbbet

Hogy ne találjanak rajta fogást, a választási győzelem után a szomszéd házig betonoztatná le az utcáját a Magyar Kétfarkú Kutyapárt elnöke. Kovács Gergelynek kicsit hiányzik, hogy egy rendőr összefesse a pólóját, de úgy tűnik, egyre komolyabban veszi a politikát, és felelősséget érez a szavazói iránt.

A lakásán beszélgetünk. Amikor megkerestük a címét, feltűnt, hogy Street Wiew-n elhomályosították az épületet. Ezt csak külön kérésre teszi meg a Google. Mivel magyarázza?

Ezt még az előző tulajdonos kérte, én csak egy éve vettem a házat.

Ez már erősen emlékeztet egy igazi politikus válaszára.

Természetesen letagadom, aztán mindenki azt gondol, amit szeretne. Tervezzük, hogy a kampány előtt a fejemet is kitakarjuk, vagy legalábbis pixelesre vesszük.

Hogy állnak az országos listával két héttel az aláírásgyűjtés kezdete előtt?

A 106-ból 58 jelöltünk jött össze, de a választásokig ez a szám akár 59-re is növekedhet. A pesti választókerületekben és a megyeszékhelyeken könnyen sikerült. Sajnos vannak olyan kisvárosok, ahol nincsenek passzivistáink. Úgy gondoltunk, hogy oda felesleges jelöltet keresni. Így is hatalmas meló ennyi embernek a hivatalos dolgait intézni.

Mit tudhatunk a jelöltek személyéről?

Azokról az emberekről van szó, akik az elmúlt másfél évben, a „Tudta?” kampányunk óta segítik a párt munkáját. Köztük van Budapesti Anarchista Színház teljes társulata, mind a három színész. Ők Sebő Ferenc, Horváth András és Paizs Miki, azaz Sickratman. Van két stand uposunk is, Kövesdi Miklós és a Bruti.

Hol indulnak ezek a hírességek?

Horváth Andrást az V. kerületben indítjuk Juhász Péter és Fekete-Győr András ellen. Direkt a lehető legrosszabb politikust választottuk, hogy ezzel is segítsük az ellenzék egymás elleni harcát. Sickratman Kőbányán lakik, Újpesten indul, de Pécsen kampányol majd, reméljük sok szavazatot kap majd. A debreceni Bruti, azaz Tóth Árpád az eddigi legsikeresebb politikusunk. Zuglóban egy tavalyi időközi választáson 6, 9 százalékot ért el. Ezúttal Óbudát célozza meg, Zuglót unjuk, ott egyszer már mindent megígértünk. Kövesdi Miklós Szentendrén, Mikulásként indul. Azért ragaszkodik ehhez, mert reményei szerint így csak egy napot kell majd dolgoznia egy évben. Pontosabban egy éjszakát.

És Ön?

A XII. kerületben indulok, itt élek. Mivel február végén indul az aláírásgyűjtés, a várható rossz időjárás miatt nem biztos, hogy ki tudok jutni Csillebércről, sokszor megmarad a hó. Így egyszerűbb dolgom lesz. A választások után persze majd elintézem, hogy jobban takarítsák az utcánkat. Nem akarok olyan hibát elkövetni, mint a miskolci polgármester, aki csak a házáig betonoztatta le az utcáját. Én egy számmal tovább intézem majd el, így nem kell magyarázkodnom. A miniszterelnök-jelölt pedig továbbra is Kutyika, a kutyám. Több haveromnak van kutyája, illetve más háziállata, próbálták őket benyomni, de hatalmi erőmnél fogva elutasítottam őket.

Hányan segítik a párt munkáját?

Van egy körülbelül 100 fős keménymag, de rengeteg a passzivistánk. Amikor újságot kell pakolni, akkor kevesebben bukkannak fel, amikor békemenetet szervezünk, többen jelentkeznek. Ez változó. Mindenki önkéntes munkát végez a pártban. Van, akinek alig marad ideje másra.

Nemrég ki is írták a Facebookra, hogy sokszor már kajára sincs elég pénzük.

Hárman vagyunk, akiknek a rengeteg tennivalója miatt megszűnt a főállása, három hónapja kereset nélkül végezzük a párttal kapcsolatos teendőket. Örökké persze nem lehet csinálni, lassan elfogynak a tartalékok. Múlt héten írtuk ki, hogy szeretnénk pénzt kérni az aláírásgyűjtésre, gyorsan összejött 3 millió forint, ami már elég sok mindenre elég.

Komolyan vették az emberek azt, hogy lehetett pályázni az Önök kampánypénzének hasznos elköltésére?

120 pályázat maradt, a nagy részük valóban komoly és társadalmilag hasznos elképzeléseket tartalmaz. Arra törekedtünk, hogy olyanok is tudjanak pályázni, akiknek nincs ebben rutinjuk. Magánszemélyek, informális csoportok is jelentkeztek. Köztük olyan, aki nem gondolta végig, hogy pontosan mit is szeretne, de olyan is van, akinek azóta magunk segítünk. Volt olyan, aki az unokája taníttatására kért volna pénzt, hogy egyszer miniszterelnök lehessen a gyerekből. Ennyire komolytalan ötletből azonban nem sok jött. A héten hirdetünk végső győzteseket. Ha eldől, hány jelöltnek sikerül megfelelő számú aláírást gyűjtenünk, és ezért mennyi pénzt kapunk, véglegessé válik, hogy mit tudunk majd megvalósítani a kampánypénzből.

Emlékszik, hogy melyik volt az a pillanat, amikor azt mondta, elég, és muszáj változtatni az ország közhangulatán?

Az, hogy most el tudunk indulni a választáson, egy hosszú folyamat része volt. Rengetegen jöttek segíteni, jelezték, hogy ránk szavaznának, a Facebookon sokan biztattak. Nem volt egy olyan pillanat, amikor azt mondtam volna, hogy elég, és felháborodásomban csak azért is változtatni akartam. Engem már nem idegesít fel, hogy mit mond Kósa Lajos vagy hová helikopterezik Rogán Antal. Ha azonban elmész egy nógrádi vagy borsodi faluba, és látod, hogy milyen állapotok vannak, akkor változtatni szeretnél.

Amikor már ennyien lelkesednek egy viccpártért, akkor ezek szerint érez felelősséget, hogy miután kiröhögtük magunkat, érdemes komolyan is foglalkozni a politikával?

Ha valamit többen csinálnak háromnál, akkor jelentkezik a felelősségérzés. Az elmúlt években egyre többen jönnek oda hozzám, hogy tennének valamit, változtatnának. Körülbelül 5 ezren töltötték ki a passzivista jelentkező lapot, velük együtt gondolkozva próbáljuk kitalálni, hogy mit is tehetünk. Szeretnénk elérni, hogy ezeknek dolgoknak legyen társadalmi hasznuk, hogy javuljon az ország hangulata. Ezért csináltuk óriási energiával többek között a gerillakertészkedést, 30 településre jutottunk el. Ezért újítottunk fel egy csomó padot, ezért kezdtünk bele a négyszín festésbe is. Természetesen másfajta felelősségünk is van már, a másfél évvel ezelőtti plakátkampányunkra pillanatok alatt 30 millió forintot kaptunk magánszemélyektől. Én ijedtem meg a legjobban: 7 ezer ember utalt, velük sem tehettük meg, hogy elpazaroljuk a pénzt. Ha pedig közpénzt költesz, az már egy újabb szint, de fel vagyunk rá készülve. Plakátokra, szórólapokra a vélhetően nekünk járó 150-300 millió forintot nem is nagyon lehet elkölteni. Azt a több százezer kis plakátot, amit használunk, néhány millió forintból ki lehet nyomtatni. Az ex-oligarchától pedig nem akartunk óriásplakáthelyet bérelni.

Jól értem, azt állítja, hogy még nem találkozott Simicska Lajossal?

Nem találkoztam vele. Egyszer jártunk a Publimont csepeli raktárában, az ottani káoszból ítélve látszik, hogy nincs minden rendben a főnök körül. Egyébként az én szememben az, aki hosszú évekig a rendszer haszonélvezője volt, és három mondatával tönkretehetné a Fideszt, de nem mond semmit, mert akkor őt is lecsuknánk, az nem lehet hős. Még akkor sem, ha összefirkálja a saját plakátjait.

Pedig korábban szerettek volna saját oligarchát is.

Igen, egyszer majdnem sikerült. A „Tudta?” kampányunknál valaki 1 millió forintot szeretett volna utalni, de a PayPal valamiért nem engedélyezte, visszaküldte neki a pénzt. Csak a 30 ezer forintos kezelési költséget kaptuk meg. Egyébként tényleg nincs szükségünk túl sok pénzre, az első körben a jelöltek fele saját zsebből fizette ki a saját kisméretű plakátjait és matricáit. Ha 5-6 millió forint összejön a múlt héten indult közösségi támogatásból, az már bőven elég, hogy elkezdjük az aláírásgyűjtést. Ha pedig megkapjuk a kampánypénzt, nem is lehet majd utalni nekünk, mert az már mindenre elég.

Több a bizonytalan szavazó az országban, mint a fideszes, ők akár potenciális kutyapártosok lehetnek. Sokan azonban még mindig nem veszik komolyan önöket, pedig úgy fest, hogy már nem csak viccelni szeretnének.

Az, hogy a szavazók dönthetik el, mire költsük a kampánypénzt, elég egyedülálló dolog a politikában, és viszonylag komolyan vehető. Ilyet ugyanis még senki sem csinált Magyarországon. Hosszú távú célunk, hogy a közélet ne azt jelentse, az emberek egymást szidják, ha másra szavaznak. Az üzenetünk valami olyasmi, hogy vedd a kezedbe a dolgokat. Ha például bénán néz ki a pad a házad előtt, akkor tedd rendbe. Szeretnénk az emberek gondolkodásának ennek a részére hatni. A közélet nem abból kell, hogy álljon, hogy azt hajtogatják, takarodjon a kormány. Igaz, hogy ez nem fél éves munka, a szakértőink inkább 150-re becsülik. Ha az emberek gondolkodása kicsit változna, akkor előbb vagy utóbb találnak majd maguknak egy normális pártot. Ezek vagy mi leszünk, vagy nem.

A zuglói 6,9 százalékkal elégedett lenne áprilisban is?

Az, ugye, budapesti körzet volt, így az öt százalék természetesen már nem lenne rossz tavasszal. Meglátjuk, hogy alakul. Ami biztos, hogy a közvélemény-kutatások, amik jelenleg egy-két százalékon mérnek bennünket, hamisak. Az egyetlen hivatalos forrás, a Kutyostat 120 százalékot jelzett utoljára. Sokat köszönhetünk az ellenzéki pártoknak, a legtöbbjük valójában nekünk kampányol, ez roppant kedves tőlük. Közülük is kiemelkedik az MSZP, amely az utóbbi években sokat tett azért, hogy romoljon a róluk kialakult kép, ez nekünk kedvezett.

Korábban az nyilatkozta, hogy nem híve az összefogásnak más pártokkal. A választások közeledtével sem változott a véleménye?

Annyira más párt vagyunk mint a többi, hogy nem lenne sok értelme. Persze vannak bizonyos célok, amik miatt érdemes együttműködni, ilyen volt NOlimpia a Momentummal. Egyébként amíg az MSZP és a DK marad a „két nagy balos párt”, addig biztosan nem lehet leváltani a Fideszt. Ugyanakkor tudom, hogy például az LMP-ben és az Együttben is van egy csomó ember, aki jót akar, de valahogy mégsem tudják ezt kommunikálni, és nem tudnak népszerűvé válni. Ha már szóba jött az összefogás, a Közös Ország Mozgalomból például kihagytak bennünket. Az elvileg közösségi finanszírozásból megvalósuló közvélemény-kutatás során bennünket nem is mértek, pedig el tudom képzelni, hogy olyan emberek is utaltak nekik, akik ránk szavaznának.

Beszéltek erről később Gulyás Mártonnal?

Beszéltünk, természetesen mindent meg lehet magyarázni. Megértem őket is, féltek tőle, hogy elvicceljük az egészet. Ők azt akarják, hogy a pártok visszalépjenek egymás javára, mi azonban nem szeretnénk. Ugyanígy jártunk, amikor a választási rendszerről szóló elképzeléseket egyeztettük velük. Amikor kiderült, hogy a preferenciás választási rendszert támogatjuk, kihagytak bennünket. Ennek az a lényege, hogy nem csak egy pártra szavazol, hanem sorrendet állítasz fel közöttük. Ha valakit nagyon utálnak és csak 2 millióan szavaznak rá, akkor annak így nem lehetne kétharmados többsége. A pártok ezzel rá lennének kényszerítve, hogy mindenkinek a kedvében járjanak. Ezt hívják konszenzusos politizálásnak, ami éppen a lényege lenne az egész rendszernek. Ez annyira más elképzelés volt, mint a többieké, hogy onnantól már nem hívtak bennünket.

Igazi politikusként beszél. Nem hiányzik a szegedi graffitizés, stencilezés több mint tíz évvel ezelőttről, amikor például egy rendőr úgy büntette meg, hogy az ön pólójára fújta a festéket?

Eszembe sem jutott, hogy valódi pártom lesz egyszer. A kutyapárt nem tűnt többnek, mint a „Sérv eladó” feliratok, vagy az összes többi poén, amivel teleszórtuk a várost. Természetesen hiányzik ez az időszak, de még mostanába is előfordul, hogy hasonlókat csinálunk éjszakánként. Bár az utóbbi időben egyre kevesebb a lehetőségünk az ilyen kreatív ötletetekre.