Helt grotesk. Så klar er vurderingen fra Socialrådgivernes formand, Majbritt Berlau, efter at Information lørdag beskrev, hvordan to flygtninge kan ende med at leve på én integrations- eller kontanthjælpsydelse.

Ifølge Majbrit Berlau er det tæt på umuligt at leve på det niveau i Danmark. Hun påpeger, at de erfaringer, Rockwool-fondens undersøgelse af starthjælpen fra 2007 efterlod, var, at det er »enormt svært« for par at få det til at fungere.

»For en enlig mand var det stort set umuligt at få et budget til at hænge sammen, også selv om han skar alt væk og kun handlede discount. Hvis den enlige nu også skal forsørge den anden part, er det helt grotesk. Det er simpelthen ikke muligt at leve for så lidt i Danmark.«

I lørdags beskrev Information, hvordan Udlændingestyrelsen beder herboende flygtninge om at garantere for betaling af kontant- eller integrationshjælp til deres ægtefælle for, at de kan få familiesammenføring. Den 23-årige syriske flygtning Oday Abood håber at få familiesammenføring med sin hustru og to børn, der venter i den syriske by Idlib, som kontrolleres af Islamisk Stat (IS).

Udlændingestyrelsen sår tvivl om dokumentationen for ægteskabet, hvilket kan føre til, at parret familiesammenføres som samlevende og ikke ægtepar. Det betyder i praksis, at to flygtninge kan ende med at leve på én integrationshjælp. Og det er ekstremt barske vilkår at byde folk, siger Majbrit Berlau.

»Deres energi vil gå udelukkende til overlevelse, og der vil være minimal energi tilbage til den integrationsproces, som de skal gennemgå, når de kommer til Danmark. Og det er dybt problematisk. I forvejen er vi stærkt bekymrede for, om det kan hænge sammen med de ydelser, der efter planen vil træde i kraft fra 1. september, men hvis man skal til at forsørge en anden part også – jeg kan slet ikke se, hvordan det skal hænge sammen.«

Brud med sikkerhedsnettet

Majbrit Berlau medgiver, at vi som samfund er nødt til at have en eller anden form for garanti for, at der er tale om et reelt ægteskab, men som hun siger, forholder hun sig til den praktiske virkelighed:

»Og det er et urealistisk projekt, at en person på integrationsydelse skal forsørge en anden part, der er kommet hertil. Den start i Danmark, de to mennesker i så fald vil få, vil være så barsk, at risikoen for, at der alene bliver tale om overlevelsesstrategier og dermed ingen integrationsstrategier, vil være altovervejende.«

I dag ved vi – efter flere årtiers indvandring og integrationshistorik i Danmark – at hvis man starter dårligt som flygtning, så er risikoen stor for, at den dårlige start bliver båret med videre og potentielt også vil reproducere sig hos børnene, overhængende, forklarer hun.

»Det er – ud over de menneskelige omkostninger – en dårlig investering for det danske samfund, fordi det bliver dyrere for os på sigt, når folk ikke kommer ordentligt fra start.«

Hvis man som flygtning bogstavelig talt ikke har mad på bordet, og ens primære bekymring er, hvordan man skal få pengene til at slå til, for at man kan klare sig til den sidste i måneden, er det ifølge Majbrit Berlau så godt som urealistisk, at man skal have energi til at sætte sig på et kursus og tage imod danskundervisning. Det samme gælder virksomhedspraktik og helt basalt overskuddet til at lære folk at kende.

»Det er urealistisk. Vi har jo i Danmark skabt et sikkerhedsnet – man ganske vist kan diskutere, hvor fintmasket det efterhånden er – men vi har skabt det for at sikre, at folk ikke skal gå sultne rundt. Det her er et brud med den måde, vi ellers normalt har opbygget det sikkerhedsnet på,« siger hun.

Information har forsøgt at få en kommentar fra Venstre og Konservative, men partiernes respektive integrationsordførere vendte ikke tilbage på vores henvendelser i går.