Regeringen besluttede sammen med Dansk Folkeparti og Det Radikale Venstre søndag at afskaffe afgiften på plasttypen blød PVC. Det skete som led i en pakke med afgiftslettelser og initiativer, der skal give erhvervslivet bedre vilkår.

Afgiften er i dag på op til 3,60 kroner per kg PVC. Den nedsættes dog, hvis PVC er blødgjort med andre stoffer end de ftalater, som er mistænkt for at være hormonforstyrrende og dermed bl.a. medskyldige i mænds dårlige sædkvalitet.

Siden aftalen blev indgået, har debatten raset mellem miljøorganisationer, som kalder afgiftsfritagelsen »en svinestreg«, og industrien, som ikke ser nogen grund til at beholde den.

Radikale stemmer for at fjerne afgift, men vil genindføre den

De radikale fastslår nu som svar på Ingeniørens spørgsmål på Twitter, at de kun har lovet at stemme for afgiftsfjernelsen, fordi Dansk Folkeparti krævede det, og for at få grønne tiltag med i aftalen.

Vi er imod fjernelsen af pvc og vi står frit til at indføre den igen. Var afgørende krav fra DF. — Andreas Steenberg (@a_steenberg) November 13, 2017

Partiet lover at arbejde for at genindføre afgiften, hvis partiet får magt til det.

Læs også: Lavere pris på elvarme skal sætte skub i små og store varmepumper

Regeringen har i sit pressemateriale slået på, at aftalen giver billigere regnfrakker. Det har dog kun begrænset effekt på prisen på tøj til at holde sig tørt, når afgiften trods alt ikke er større end de 3,60 kroner per kg.

Industrien: PVC er kommet for at blive

Anderledes forholder det sig med de to områder, hvor der ifølge direktør i Plastindustriens PVC-informationsråd, Ole Grøndahl Hansen bliver brugt langt de største mængder blød PVC: Vinylgulve og tagbeklædning. Her er afgiften meget lavere per kg, men mængderne meget, meget større.

Vinylgulve vinder stadig frem, og Ole Grøndahl Hansen fremhæver hospitaler, som alle benytter dem i nye byggerier.

»Afgifterne har ikke haft nogen betydning for udbredelsen. De her produkter er kommet for at blive, og vi skal også se på, hvilken betydning de har for samfundet,« siger han.

Ole Grøndahl Hansen er med på, at der tidligere har brugt sundhedsskadelige ftalater i vinylgulve. De er efterfølgende påvist i indeklimaet.

Men han garanterer, at ingen i den danske branche sælger vinylgulve med sundhedsskadelige ftalater.

Faktisk oplyser han, at branchen gået helt væk fra ftalater. Det er bl.a. en konsekvens af, at der bliver fundet tvivlsomme helbredseffekter af stadig flere af stofferne i den gruppe.

Læs også: Spædbørn optager hormonforstyrrende stoffer fra vinylgulve

Så problemet er, argumenter PVC-direktøren, ikke sundhedseffekterne, men derimod affaldet. Hård PVC, som indgår i blandt andet vinduer, paneler og rør, kan genanvendes op til syv gange. Der er derfor ikke afgifter på hård PVC.

Blød PVC havner på deponi - hvis vi kan sortere det fra

Blød PVC er en anderledes problematisk historie. Da det ikke kan genanvendes, bliver det deponeret, hvis vi altså får sorteret det fra. At smide affald på en losseplads er ellers bestemt ikke nogens livret i 2017.

PVC består hovedsageligt at olie og salt; natriumklorid. Så meget salt er der i, at PVC ifølge Ole Grøndahl Hansen bidrager til halvdelen af alt klor i vores affaldsstrømme.

Mens det er relativt enkelt at sortere et brugt vinylgulv fra, så det ikke kommer i affaldsforbrændingen, så havner brugte regnfrakker, badebolde og luftmadrasser der i stor stil, påpeger Jacob Simonsen, direktør for Dansk Affaldsforening, de kommunale affaldsselskabers brancheorganisation.

Restproduktet ender i tysk saltmine eller på norsk klippeø

I forbrændingen danner kloren saltsyre. Den skal neutraliseres, og det danner ca. to kg restprodukter fra rensningen for hvert kg PVC, der kommer i ovnene, påpeger han. Restproduktet skal behandles som farligt affald. Det bliver deponeret enten i en lukket tysk saltmine eller dybt i en norsk klippeø, ikke just nogen supermiljøvenlig løsning i en tid, hvor alle taler om cirkulær økonomi.

»Der kommer meget PVC med i det blandede affald: Luftmadrasser, regnjakker, badebold, badedyr, nogle typer af gummistøvler. De produkter holder normalt ikke særlig længe, og vores medlemmer har svært ved at finde løsninger til at genanvende dem,« konstaterer Jacob Simonsen.

»PVC er en af de plasttyper, som vi i den grad skulle have mindre af. Så det er rigtigt trist, at afgiften forsvinder. Det vil betyde, at PVC bliver komparativt billigere, og at vi dermed ikke får udfaset PVC og fremmet produkter, som er relativt mindre problematiske at genanvende,« tilføjer han.

Et PVC-badedyr til 7,95 kroner er ikke en god løsning

»Vi skal ikke fremme de stoffer og produkter, som vi har vanskeligt ved at behandle, når de bliver til affald. Afgifter er et godt instrument til at sende et signal til producenterne: Kan I ikke finde på noget mere intelligent?« spørger Jacob Simonsen industrien.

»Det er ikke nogen god løsning, at du kan købe et badedyr til 7,95 kroner, at det nu bliver endnu billigere.«

Helt omvendt ser Ole Grøndahl Hansen fra plastbranchens PVC-råd på det.

»Det er vanvittigt at fastholde afgifter, når vi har EU-regulering af alle stoffer,« siger han.

Plastindustrien ser det også som fremtiden at genanvende også den bløde PVC, og det sker allerede i nogen grad i udlandet, oplyser Ole Grøndahl Hansen.

Danmark spiller vigtig rolle, men det er ikke afgifternes skyld

Industrien har udviklet alternativer til de hormonforstyrrende ftalater. Det skyldes imidlertid ikke de danske afgifter, argumenterer han, men derimod kemikalielovgivningen Reach, som Danmark har en stor rolle i at påvirke.

Vi slutter med at hoppe tilbage til ordet »svinestreg«. Det stod i overskriften på den pressemeddelelse, som miljøorganisationen Det Økologiske Råd udsendte, umiddelbart efter at den politiske aftale blev indgået søndag.

Rådets sekretariatsleder, Christian Ege, havde sæde i det såkaldte saneringsudvalg, som regeringen nedsatte, og hvor hovedsageligt erhvervsorganisationer kom med forslag til, hvilke afgifter der skulle afskaffes for at lette deres muligheder for at gøre forretning.

Sækkestole og penalhuse var undtaget

PVC-afgiften kom i betragtning, blandt andet fordi effekten af afgiften er begrænset, og fordi kun nogle produkter var omfattet. Skatteministeriet gjorde opmærksom på, at forhandlere af f.eks. sækkestole og penalhuse ikke betalte PVC-afgift.

Det skyldes, mener Økologisk Råd, at ministeriet har behandlet afgiften »stedmoderligt«. Således har satserne heller ikke ændret sig siden år 2000, mens andre miljøafgifter bliver reguleret i takt med prisudviklingen. Så er vi tilbage ved, at en afgift næppe har den store betydning, når badebolden koster 7,95 kroner. Men så kunne afgiften være højere, lyder argumentet.

I princippet er Christian Ege med på, at afgiften på PVC kunne droppes, hvis det lykkedes at slippe fra af hormonforstyrrende stoffer i produkterne, og industrien kunne genanvende produkterne.

»Men afskaffelsen bygger ikke på en miljøvurdering af, at ftalaterne er ude af produkterne, eller at det går bedre med at genanvende blød PVC. Miljøstyrelsen har stort set ikke været involveret i arbejdet, og det har ikke været en tilfredsstillende proces,« konstaterer han.