Tommy Ahlers får regeringens antal af mulige interessekonflikter med dansk erhvervsliv til at stige markant. Iværksætteren og rigmanden er mere aktiv end selv regeringens ellers klart største investor i danske virksomheder, erhvervsminister Brian Mikkelsen. Ahlers vil bruge Trump-model til at undgå konflikter.

Christian Sehested, f. 1982, er journalist på Finans med den finansielle sektor som stofområde. Han er uddannet ved Danmarks Journalisthøjskole i Aarhus med en kort afstikker til University of Missouri i USA. Efter praktiktiden på Børsen 2009-2010 var han i årene 2011-2014 journalist på det dengang nystartede, JP/Politiken-ejede finansmedie FinansWatch. Også her havde han primært banker som stofområde. I april 2014 blev han en del af erhvervsredaktionen på Jyllands-Posten. Privat en semihabil kok, inhabil fodboldspiller, ukvalificeret men ivrig ønolog og habituel vinder af spil baseret på paratviden.

Fremover vil to markante ministre kunne stå for potentielle interessekonflikter i flere end 40 danske virksomheder.

Det er en af de umiddelbare konsekvenser af, at den kendte iværksætter og rigmand Tommy Ahlers (V) nu bliver uddannelses- og forskningsminister.

En gennemgang af den nyudnævnte ministers investeringer foretaget af Finans viser, at Ahlers har betydende ejerandele i mindst 21 danske virksomheder.

Det er en tangering af erhvervsminister Brian Mikkelsens (K) antal af investeringer i danske virksomheder, og det betyder, at den nye minister skal være varsom om interessekonflikter - også fordi han med egne ord ikke just er en dreven politiker.

Sådan lyder vurderingen fra Per Nikolaj Bukh, der er professor ved Aalborg Universitet.

Man kan jo så også komme i den situation, at man meget ofte må træde ud af beslutninger og diskussioner, og så bliver det svært at varetage sit embede som minister. Per Nikolaj Bukh, professor ved Aalborg Universitet

»Han skal være meget opmærksom, men han kan selvfølgelig heller ikke være total berøringsangst. Ellers kan han jo ikke varetage ministerposten. Hvis hans virksomheder praktisk eller teoretisk kan have vinding ved en afgørelse, som der jo også har været diskussioner om med Brian Mikkelsen, så må han afstå fra en for konkret sagsbehandling. Men det deltager ministre oftest heller ikke i,« siger professoren og uddyber:

»Man kan jo så også komme i den situation, at man meget ofte må træde ud af beslutninger og diskussioner, og så bliver det svært at varetage sit embede som minister. Var man fx. landbrugsminister og gårdejer, så er der jo fokus på konsekvensen af hver eneste beslutning. Men netop den fokus er jo også med til at sørge for, at der en kontrol på området. Derfor kan det håndteres i praksis.«

Tommy Ahlers har ud over sine betydende aktieposter også en række mindre ejerposter i en række virksomheder, og han stryger dermed forbi erhvervsministeren som investor i rent antal. En egentlig ejeropgørelse fra Ahlers, som påkrævet af Statsministeren, eksisterer endnu ikke.

Til sammenligning har regeringens 17 øvrige ministre til sammen kun 20 investeringer i danske virksomheder. Dermed står Mikkelsen og Ahlers altså alene for over 70 pct. af ministrenes investeringer, og måler man i kroner og ører stiger den andel endda formentlig.

Ahlers vil fremover samle sine investeringer i én virksomhed, han under ministertiden vil overlade til en adm. direktør - en model, der tæt ligner den, USA's præsident Donald Trump også har anvendt.

Det har ikke været muligt at få Tommy Ahlers i tale.