Mye av forskningen som finnes på fedme er forutinntatt. Det skyldes at de aller fleste, også forskere, har en mening om den «tjukke kroppen».

Fordommene våre sier at en tjukk kropp er en dårlig kropp. Det er en uttalt sannhet at fedme og overvekt er roten til alt ondt.

Nyere forskning viser at bildet er langt mer nyansert enn som så. I tillegg er det mange som tjener godt på at vi går rundt og har konstant dårlig samvittighet for hvordan vi ser ut. Motebransjen, helsebransjen og skjønnhetsindustrien – alle støtter opp om at det å være tjukk er noe negativt, stygt eller farlig.

De aller fleste har en mening om den «tjukke kroppen».

Kroppspresset kan gå på helsa løs, på helt andre måter enn det rent fysiske. Men det er det ingen som snakker om.

BMI er en tulleskala

Som en tjukk kvinne, er det ekstra vanskelig å bli hørt i denne saken. Men dette er ikke et forsvar av meg selv. Jeg har fortsatt lov til å stille meg kritisk til helseforskning som benytter BMI som måleskala.

Spesielt når resten av verden begynner å få øynene opp for hvor utdatert det er.

En studie fra USA publisert i 2016, viste at halvparten av amerikanere som ble ansett som overvektige, altså 34,4 millioner mennesker, faktisk er ved god helse. Det samme gjaldt 19,8 millioner mennesker som tidligere har vært diagnostisert med fedme.

Data viser at det er flere millioner overvektige mennesker faktisk er helt friske og fine.

Dette er bare en av mange studier som viser at BMI er ubrukelig, nettopp fordi den er så generaliserende.

Mange oppfatter overvekt og fedme som ensbetydende med en dødsdom. Data viser at det er flere millioner overvektige mennesker som faktisk er helt friske og fine.

I tillegg tar ikke BMI hensyn til annet enn høyde og vekt. Det vil si at mennesker som faller innunder gruppen for overvektig, også kan være mennesker som er godt trente.

Det psykiske

Hodet og psyken vår er i aller høyeste grad en del av helsa og kroppen. Jeg har ikke tall på hvor mange ganger jeg har fått slengt etter meg at jeg er tjukk og fortjener å dø. Jeg burde ta mitt eget liv, så folk slipper å bruke skattepengene sine på meg når jeg blir gammel.

Jeg er stygg, fordi jeg er feit.

Så lenge de har lyst til å ligge med deg, er det greit.

Hva tror du at det gjør med min psykiske helse? Blir jeg friskere av det? Jeg får kanskje lyst til å gå ned i vekt, men tror du at det gjøres med den rette motivasjonen, gleden og ikke minst – at resultatene blir varige?

Folk flest bryr seg nemlig ikke så mye om helsa di, men om utseendet ditt. Så lenge de har lyst til å ligge med deg, er det greit.

Hadde de brydd seg om helsa di, finnes det mer produktive metoder enn å sitte bak et tastatur og spre edder og galle.

Røntgensynet

Vi må gjerne snakke om konsekvensene av å være tjukk. De eksisterer. Men kanskje enda viktigere er det å snakke om de psykiske konsekvensene av å bli hetset, og til enhver tid føle at man er mindre verdt på grunn av utseende.

Å få tjukke folk til å skamme seg, har ingen effekt. Og slanking fører ikke nødvendigvis til mindre sykelighet og lavere dødelighet.

Fordommene våre sier at en tjukk kropp er en dårlig kropp.

Du kan ikke se på et menneske hvordan det står til på innsiden. Du kan være verdens beste lege, men røntgensyn – det har du faktisk ikke. Du må gjerne synes at tjukke folk ikke er pent å se på, eller at det er viktig å røre seg, men du vet ikke noe annet om et menneske enn det du ser.

Alt annet er antagelser. Og skrap den helsikes BMI-skalaen, da dere.