FÅR KRITIKK: Netflix-serien «13 reasons why» tar utgangspunkt i en ung jentes selvmord. Kritikere mener serien gjør mer skade enn nytte. Foto: Netflix

Debatt

«25 under 25»: – Vi må tørre å prate om selvmord

Skaperne av «13 reasons why» hadde en gyllen mulighet til å informere om risikofaktorer ved selvmord, og hvordan man kan ta dette opp på en ordentlig måte. Men det gjorde de ikke. I stedet portretterer de selvmord som en mulig hevn mot noen som har gjort deg vondt eller såret deg og viser hvordan det kan gå galt hvis man prøver å få hjelp, skriver Katinka Løkse.

13. mai 2019

Dette er en kronikk. Kronikken gir uttrykk for skribentens holdning. Du kan sende inn kronikker og debattinnlegg til VG her.

Artikkelen er over ett år gammel

KATINKA LØKSE (23), studerer psykologi og filosofi

Ifølge World Health Organization tar over 800 000 personer sitt eget liv hvert år. Selvmord er også en av de vanligste dødsårsakene for folk i alderen 15-29 år. I 2017 var det 593 som tok sitt eget liv i Norge. 403 var menn og 190 kvinner ifølge Nasjonalt senter for selvmordsforskning- og forebygging.

Dette inkluderer ikke alle selvmordsforsøkene som finner sted. Disse tallene er for høye, til tross for forebyggende tiltak og større åpenhet om temaet de siste årene.

les også Bestefars selvmord

Veldig mange av oss kommer en eller annen gang i livet til å oppleve psykiske problemer og selvmordstanker. Det er normalt. Det er ingen grunn til å skamme seg over det, og heller ikke noe å skamme seg over hvis man har mistet noen i selvmord.

Mye av problemet ligger i måten selvmord blir omtalt på. Selvmord og psykiske lidelser blir ofte romantisert, som for eksempel i ungdomsserien «13 reasons why». I tillegg blir begrepet psykisk lidelse slengt rundt som et hverdagslig problem av mange. Vi må klare å skille mellom dårlige dager og psykiske lidelser, slik at de som virkelig sliter blir tatt seriøst og får den hjelpen de trenger.

Mange er redde for å prate med mennesker som sliter i frykt for å si noe feil. Det er som oftest ikke slik i det hele tatt. Forskning og erfaring viser at det ikke er skadelig å prate åpent om selvmord med de som sliter, men heller at det virker forebyggende og hjelpsomt.

Katinka Løkse. Foto: Audun Leganger

Derfor må vi tørre å prate om selvmordstanker og psykiske lidelser. Vi må tåle å høre om det, og tåle å bli fortalt om noen vi kjenner ikke har det bra. Vi er nødt til å prate om det for å fjerne stigmaet rundt, fordi det er fortsatt tabu for mange.

Vi kan for eksempel ikke gå rundt og si ”mislykkede selvmordsforsøk”. Selvmord er tøft å prate om og å høre om, men utfallet kan bli noe helt annet hvis vi blir flinkere til å stille de vanskelige spørsmålene og til å lytte til personene som sliter. Du er selvfølgelig ikke ansvarlig for noens valg om å ta sitt eget liv, men du kan bidra til at de får hjelp før det er for sent. For en person som sliter er det ofte problematisk å finne ord når man sitter midt i krisa. Det krever tålmodighet fra de rundt, hvert fall hvis de som sliter ikke har lyst til å prate.

Å snakke om selvmord i nåtid, mens man enten sliter eller kanskje nettopp har mistet noen, kan være det siste man ønsker. Ofte kan det være lettere å snakke om hvis det er fortid. Selv om de ikke har lyst til å prate, særlig hvis de sitter midt i det, er det fortsatt viktig som pårørende å tørre å stille spørsmål, og ikke bare la ting være usagt.

les også Økning i antall selvmord etter anerkjent Netflix-serie

Av og til kan det beste faktisk være å spørre rett ut: ”Har du tanker om å ta ditt eget liv?” Det finnes ingen fasit på hvordan man skal reagere eller oppføre seg, hverken når noen vi kjenner forteller at de har lyst å ta sitt eget liv, eller man sitter igjen som etterlatt.

Det kan være vanskelig å se noen tegn på at en person er suicidal, og derfor oppdages det ikke før det er for sent. Derfor er det viktig å fjerne stigmaet for å prate om selvmord, slik at de som går rundt med slike tanker kan tørre å prate om det med noen de har tillit til, istedenfor å tenke at de er nødt til å skjule det og tro at det beste er å ta sitt eget liv.

Vi må snakke ærlig og konstruktivt om selvmord, og ikke idealisere det. Netflix-serien «13 reasons why» er et godt eksempel på romantisering og glorifisering av selvmord. Det kan også trigge personer i risiko. Serien skildrer selvmord som et logisk alternativ, noe det ikke er.

les også Erna Solberg har sviktet de svake

Serieskaperne hadde en gyllen mulighet til å informere om risikofaktorer og kjennetegn for selvmord, og hvordan man kan ta dette opp på en ordentlig måte. Men det gjorde de ikke. I stedet portretterer de selvmord som en mulig hevn mot noen som har gjort deg vondt eller såret deg og viser hvordan det kan gå galt hvis man prøver å få hjelp. Så selv om vi er nødt til å kunne prate om selvmord, så må vi samtidig være forsiktige og tenke oss om.

Og vi er nødt til å lære oss å skille måtene å prate om selvmord på. Vi må gidde å ta oss bryet med å forstå og nyansere dette. Hvis ikke ender vi opp med et overfladisk og grunt syn på saken, slik som «13 reasons why».

Publisert: 13.05.19 kl. 10:31