Hei, denne artikkelen er over ett år gammel og kan inneholde utdatert informasjon

BARENTS OBSERVER (Kirkenes): Den store ubyggingen av lagringsfasiliteter både for atomraketter og konvensjonelle, høypresisjons langdistanse krysserraketter vil forsterke Russlands militære slagkraft kraftig, og styrke det såkalte russiske bastion-forsvaret i Barents- og Norskehavet.

Barents Observer har sammenlignet satellittbilder tatt for ett, to og fire år siden med nylig offentliggjorde bilder fra Google Earth-bilder, og kan dermed tydelig dokumentere fremgangen både ved Okolnajabukta og ved ubåtbasen Gadzjijevo som ligger ca. 15 kilometer lenger vest. For fire år siden kunne man bare se begynnelsen på veiutbyggingen. For 2-3 år siden var fundamentene på plass. Nå er betongvegger og tak på plass i de fleste bunkerne.

Sikkerheten er ulik den som finnes rundt andre våpenlagre. Doble og tredoble piggtrådsperringer hindre uautoriserte i å komme seg inn på området. Bildene viser også eksepsjonelt store veisperringer ved noen av åstedene, noe som tyder på at det etter all sannsynlighet lagres atomvåpen der.

Hver bunker er rundt 1000 kvadratmeter stor, og utstyrt med metertykke betongmurer. Bunkerne er plassert rundt hundre meter fra hverandre.

Barents Observer publiserte satellittbilder fra Gadzjijevo i fjor, mens byggearbeidene pågikk. Ut fra bilder av den samme dalen i år, ser ti forsterkede bunkere ut til å være nesten ferdige.

Denne saken er opprinnelig publisert på Barents Observer.

6 mil fra Norge

Gadzjijevo er hjemmebase for ubåter i Borei- og Delta IV-klassene, som er utstyrt med ballistiske raketter. Like ved de nybygde bunkerne ligger innganger til underjordiske tunneller. Enten lagres det atomstridshoder der i dag, eller de kan overføres dit fra det sentrale lageret ca. 20 kilometer nord for flybasen i Olenogorsk i tilfelle økte spenninger.

Det er fem antatte lagringssteder for atomstridshoder på Kolahalvøya i dag: Gadzjijevo, Okolnajabukta, Shukozero, Bolsjoje Ramozero og Nerpitsja. Sistnevnte ligger bare 65 kilometer fra norskegrensen.

Rundt 40 bunkere er synlige i den nordlige delen av området rundt Okolnajabukta nord for Severomorsk. Om man sammenligner bilder tatt i slutten av juli i år med bilder fra noen år tilbake, ser man fremskrittene som har skjedd her også.

Det har blitt sprengt vekk stein på ti andre steder tilsvarende størrelsen på bunkerne som alt er på plass. Med totalt 50 bunkere i Okolnaja og ti i Gadzjijevo, vil den russiske Nordflåten få omkring 60 000 kvadratmeter med ny lagringsplass for våpen.

Okolnaja i juli 2018 (til venstre), sammenlignet med 2015 da arbeidet med veier og tomter begynte. Google Earth og Microsoft Bing. Vis mer

Den delen av lagringsplassen for marinevåpen i Okolnajabukta hvor byggearbeidet finner sted, er kjent som Teknisk område nr. 4. Dette er imidlertid ikke det eneste stedet hvor det blir bygd nye eller utvidede bunkere.

Bak åsen omtrent en kilometer fra stranden er man i ferd med å oppføre fire 80 meter lange bunkere. Hver av de fire bunkerne er stor nok til å oppbevare de 16 Bulava-rakettene som hver av de nye ubåtene i Borei-klassen skal utstyres med. Tre av de åtte Borei-ubåtene er allerede i drift, mens de fem andre ifølge planene vil bli levert fra verftet i Severodvinsk senest 2021.

Les også: Russland bygger ny base i Arktis

Marinerakettlager med fire nye bunkere

Bulavarakettene og Borei-ubåtene der de skal utplasseres om bord, er det mest kostbare russiske våpenprosjektet noen gang. Når det er ferdig, vil dette systemet bli hjørnestein i landets atomtriade, og gjøre at kontroll over Barentshavbastionen blir strategisk enda viktigere.

Okolnajabukta er allerede det største lageret for våpen i det nordlige Russland. Det dekker et landområde på rundt ti kvadratkilometer, inkludert bryggene der våpen lastes om bord på ubåtene og overflatekrigsfartøyene.

Det er ikke vanskelig å datere de siste Google Earth-bildene. Om man zoomer inn på den sentrale havnepromenaden i Severomorsk, som ligger på den andre siden av bukta fra Okolnaja, ser man hundrevis av mennesker som har stilt seg opp for å se på en parade i anledning den russiske Marinens Dag, der skip demonstrerer våpnene sine i sjøen utenfor. Marinens dag falt i år på 29. juli.

Satellittbilde fra Marinens Dag i Severomorsk, 2018. Vis mer

Russlands eneste gjenværende Tyfon-ubåt, «Jurij Dolgorukij», kan sees på bildene. Det samme kan en ubåt i Delta-IV-klassen. Begge to kunne også sees i Rossija 24s nyhetssending fra markeringen. I 2017 befant derimot Tyfon-ubåten seg i St. Petersburg på denne dagen.

For Norge som er et NATO-medlemsland med territorier i det området Russland vil anse som del av bastionen, er gjenopprustningen av Kolahalvøya dårlige nyheter av to grunner. For det første kan eskalerende konflikter i andre deler av verden få den militære overkommandoen til å etablere avsperret, forbudt-område som også inkluderer norskekysten mot Barents- og Norskehavet.

For det andre kan Russland bruke sine nye, supersoniske krysserraketter til presisjonsangrep mot marinefartøyer i Norskehavet eller mot militære installasjoner på land i de nordlige delene av Norge, Finland og Sverige direkte fra Kolahalvøya eller fra den russiske delen av Barentshavet.

I dag er både fregatter og ubåter i Nordflåten utstyrt med slike krysserraketter, som den nye, supersoniske Kalibr med en rekkevidde på 15 000 kilometer. I krigen i Syria har den vist seg i stand til å treffe målene sine med en høy grad av presisjon. Raketten er bare ett av flere moderne våpen som vil bli sendt ut i store mengder og bli lagret i de nye fasilitetene nær Severomorsk.

Under NUPIS årlige Russlandskonferanse i Oslo fredag sa utenriksminister Ine Eriksen Søreide at den russiske styrkeoppbyggingen, kombinert med Russlands demonstrerte vilje til å bruke den samme slagkraften, har skapt usikkerhet rundt landets hensikter.

Utenriksminister Ine Eriksen Søreide. Foto: Terje Pedersen / NTB scanpix Vis mer

«Kolahalvøya er fortsatt hjemmebase for mye av Russlands strategiske styrker. Og mens vi ikke betrakter Russland som en militær trussel mot Norge, er det klart at disse styrkene utgjør en strategisk utfordring for NATO. Russlands revitalisering av bastionkonseptet gjør dette området viktigere enn tidligere for Russland, også fra et militærstrategisk perspektiv. Dette er en av grunnene til at Norge har vært i forkant når det gjelder å forsøke å tilpasse NATO til de nye realitetene.»

Utenriksministeren sa at hun var klar over at de militære aktivitetene ikke hovedsakelig er rettet mot Norge, men uttrykte likevel bekymring for den russiske styrkeoppbyggingen, utplasseringen av nye våpensystemer og den mer selvhevdende posituren i det som er Norges umiddelbare nabolag i nord.

«Vi kan ikke ignorere det som finner sted så nært vårt eget territorium», sa Eriksen Søreide og pekte på hvordan russiske jagerfly i fjor simulerte angrep på norske mål under en øvelse. «Dette bidrar ikke til å bedre forholdet, og reduserer heller ikke spenninger», sa utenriksministeren.



- Mer spent i nord

Professor ved Forsvarets Høgskole Katarzyna Zysk var også tilstede på NUPIs Russlandskonferanse. Til Barents Observer sa Zysk at Russland flere ganger har demonstrert mulige scenarioer som involverer bastion-forsvar under større øvelser.

- I tilfeller der det dreide seg om simulert konflikt med NATO, rullet Russland ut bastionforsvaret for å etablere flere lag med forsvar som blant annet gjorde det mulig å sikre overlevelse og handlingsfrihet for ubåter utstyrt med strategiske ballistiske raketter, og hindre adgang til områder i umiddelbar nærhet av marinebasene på Kolahalvøya for fiendtlige flåtestyrker, sa Zysk.

Marinefartøy ved kai i Severomorsk. Foto: Thomas Nilsen Vis mer

I tillegg til Russlands atomavskrekking, spiller den konvensjonelle kapasiteten med moderniserte våpen en økende rolle når det gjelder å støtte opp under avskrekking, forsvar og press.

- Russiske myndigheter har lovet å ha fått på plass en fullstendig ikke-kjernefysisk avskrekking innen 2021, ved å firedoble antallet ikke-kjernefysiske strategiske våpen, sa Katarzyna Zysk.

Krysserraketter som Kalibr og Kh-101 utplassert ombord i fartøyer i Nordflåten har gitt denne flåten mye bedre presisjonsslagkapasitet og lengre rekkevidde enn noen gang tidligere.

Russland har også vist at Nordflåten vil spille en viktig rolle i landets mål om å bli en global militærmakt som opererer langt borte fra hjemmebasene. I løpet av de siste årene har skip fra Nordflåten seilt verden rundt, og vært aktive i krigen i Syria der de har slått til mot mål fra posisjoner i det østlige Middelhavet.

Seniorforsker Njord Wegge ved NUPI er ekspert på sikkerhets- og forsvarsrelasjoner i Arktis. Han sier at sikkerhetsdynamikken I nord er direkte knyttet til hva som skjer globalt, og til øst-vest relasjoner generelt.

- Etter at Russland annekterte Krim i 2014, har mer spente relasjoner mellom øst og vest spredt seg til nordområdene, forklarer Njord Wegge.

- Mens det er få kommentatorer som betrakter det som særlig sannsynlig at en konflikt vil begynne i nord, blir risikoen for spill-over fra hendelser lenger sør presentert som den mest sannsynlige risikoen.

- God kontakt





Wegge toner imidlertid ned konfliktpotensialet.

- Det er også flere ting som tyder på et bedre samarbeidsklima i Arktis enn andre steder, særlig gjennom Arktisk Råd-strukturene der spørsmål knyttet til sikkerhet holdes utenfor agendaen og dermed gjør klimaet bedre for dialog.

- Dessuten er det jevn kontakt mellom kystvaktene og de militære hovedkvarterene i Nord-Norge og Russland, noe som minsker sjansene for at det oppstår misforståelser», sier Njord Wegge.

Likevel er Kolahalvøya stadig viktigere for det russiske militæret, slik de nye satellittbildene viser.

- Siden Barentshavet er en viktig patruljeringsområde for de russiske strategiske ubåtene, er det også viktig å ha overflatefartøy til stede for å bedre den kombinerte militære slagkraften i det som er et viktig operasjonsområde for Russland», sier Njord Wegge.

Hverken den russiske marinen, den russiske forsvarsdepartementet, eller den russiske ambassaden i Oslo har besvart forespørsler om denne saken fra Barents Observer. Den russiske nordflåtens pressekontor i Severomorsk besvarer ikke spørsmål fra utenlandsk presse.