Rusutvalget foreslår avkriminalisering av bruk og besittelse av narkotika. Senterpartiet er enig i at rusavhengige må møtes med helsehjelp og ikke straff. Men Senterpartiet er også opptatt av å ikke gjøre lovendringer som kan øke ungdoms bruk av illegale rusmidler. Ola Røed Bilgrei, forsker ved Folkehelseinstituttet og Carl- Erik Grimstad, stortingsrepresentant for Venstre, har i Dagbladet kritisert oss for dette.

Både Grimstad og Bilgrei framstiller det som en sannhet at avkriminalisering ikke vil gi økt narkotikabruk. Rusutvalget er i sin rapport ikke like bombastisk. De skriver: «ut fra beste tilgjengelige kunnskap i dag (…) lite trolig at avkriminalisering som sådan vil forårsake nevneverdig endring i bruken av narkotika. Det vil like fullt være av betydning å overvåke gjennomføringen av rusreformen, herunder om det forekommer endringer i befolkningens bruk av rusmidler».

Rusutvalget foreslår at politiet ved bruk og besittelse av narkotika kan gjøre vedtak om oppmøte hos kommunal rådgivningstjeneste. Bilgrei spør hvorfor vi reagerer på dette. Det er fordi manglende oppmøte ikke får noen konsekvenser, utenom at man kan bli kontaktet av kommunen. Om man lar være å møte opp, skal det ikke anvendes bøter eller noen form for strafferettslige reaksjoner.

Paradokset er at vi da behandler syke folk i helsevesenet strengere enn de som bryter narkotikalovgivningen. Om man er syk og ikke møter til avtalt time på sykehusets poliklinikk, får man i dag et straffegebyr på 1053 kroner.

Bilgrei viser til at politiet fortsatt skal ha ansvar for å dekke narkotikabruk og vil ha hjemmel til å visitere og gjennomføre rusmiddeltesting, og beslaglegge stoffet. Utvalgsmedlem Rune Solberg Swahn, leder for politiets forebyggingsenhet i Oslo, mener dette er utilstrekkelig. Han foreslår at straffrihet forbeholdes brukere med rusproblemer. Han frykter at utvalgets modell vil svekke politiets evne til å etterforske og bekjempe narkotikakriminalitet.

Så viser både Grimstad og Bilgrei til utvalgets forslag om at ungdom under 18 år kan møtes med tiltak fra barnevernet dersom de ikke møter til rådgivning. Men er løsningen å dytte ansvaret for oppfølging av ungdom som bryter narkotikalovgivningen, over på norsk barnevern? Hvorfor er dette så mye bedre og humant, enn at politiet kan følge opp barn og familie, og kontakte barnevern ved behov?

Alt som er straffbart, trenger ikke straffes. Da et samlet storting i 2012 kriminaliserte bruk av besittelse av dopingmidler, var ikke troen på straff hovedargumentet. Men at kriminalisering ville være av betydning for å få gjennomslagskraft i det forebyggende arbeidet, Stortingsmelding 30 (2011-2102).

Rusutvalgets forslag vil tilsi at bruk og besittelse av dopingmiddel vil være kriminalisert, men ikke bruk og besittelse av narkotika. Det å drikke alkohol på offentlig plass vil være straffbart. Men ikke bruk av narkotika. Klart at dette gjør noe med premissene for det holdningsskapende arbeidet.

Grimstad viser til tunge rusavhengige i Bergen som i 2014 ble jaget av politiet og ilagt bøter. Han nevner ikke at undertegnede var en av dem som reagerte kraftig på dette offentlig, og stilte justisministeren kritiske spørsmål om politiets praksis (Dokument nr. 15:66 (2014-2015).

Grimstad ber nå KrF og Frp om å forlate regjeringen om de ikke aksepterer avkriminalisering. Frp og KrF ønsker en ruslov som skiller mellom tunge brukere og de som bruker narkotika rekreasjonelt (Klassekampen 3/1). Høyres helsepolitiske talsperson uttaler til samme avis at: «det skal få en konsekvens om du ikke er villig til å følge reglene».

Så spørs det om et frivillig rådgivningsmøte er en tilstrekkelig konsekvens. Utvalgets rapport skal nå på høring. Det er langt fra sikkert at utvalgets forslag blir landets endelige ruspolitikk. Selv om Venstre nå prøver å true seg til det.