Fără Zahăr mi-au spus cum mai e cu satira în România

Dorohoieni umplând Capcana.

Poze de autor, cu telefonul unui prieten (mersi!).

Vineri seară, la Capcana, Bobi și Bobo au stârnit hohote, țipete și cântat. Asta pentru că Fără Zahăr s-au întors în oraș, iar concertul a fost sold out. Peste două sute de oameni au umplut podeaua localului, dar (glorie hameiului!) măcar mai era spațiu încât să-ți iei hidratante de la bar.

Ajung la 21:45, puțin după începerea concertului, și dau de un zid uman. Ca un spărgător solid de gheață, îmi fac loc până lângă sunetist și mă lipesc de peretele de cărămizi. Pe căldura asta, orice absorbant termic e binevenit.

Cei doi au cântat de la vechi (ca „Săndel”) sau semivechi (ca „Lugu Lugu”, reinterpretată), la melodii mai recente. Între piese, Bobi mai făcea câta stand-up. Data trecută, a trebuit ca organizatorii să facă două concerte la Manufactura, datorită cererii prea mari. Acum, însă, au optat smart să poți să-ți iei și bilete în avans de pe net, care s-au dat ca pâinea caldă. Până la ora concertului, toate. Sigur, și fostul DAOS e mai spațios, așa că toată lumea a fost împăcată într-o seară.

În timpul pauzei, m-am nimerit în aceeași cameră cu ei, așa că am pus-o de-un interviu spontan. Voiam să aud și de la ei de ce am fost atâți oameni, care mai e starea comediei prin țară, dar și ce lucruri freș ne pregătesc.

Ce-i într-o rețetă a succesului, chiar Fără Zahăr?

În ziua în care o voi găsi, te voi anunța primul. Fără Zahăr nu e neapărat un produs muzical, e un produs la limita dintre actorie, stand-up comedy și cât mai multă muzică. Dar și latura muzicală e una simplistă, pentru că nu vrem să ne batem cu adevărații muzicieni, că ne-am lua-o pe cocoașă maxim. Cel puțin eu, cu cele 15 acorduri.

Cât la sută e comedie și cât e alte chestii?

Bobo: Nu ne-am gândit niciodată.

Bobi: Ar trebui ca muzica și comedia să aibă proporții oarecum egale. Dar e posibil să fie mai multă muzică decât comedie. Asta pentru că în piesele noastre sunt ascunse și foarte multe aspecte triste, din viața de zi cu zi, pe care încercăm să le îmbrăcăm cu multă ironie și cu haz de necaz. Prevalează muzica!

Mi se pare că ne luăm prea în serios, cel puțin în orașul ăsta. În România, există mai multă satiră?

Bobo: Da. Dacă te uiți pe internet, de când avem conducerea asta găsești numai poante. Suntem o nație foarte bună la comedie. Avem și motive.

Bobi: În primul rând, pe toată durata omenirii se va râde de prostie. E frumos. Și, să nu uităm că recent am fost în Vaslui, polul aparent al violului, iar în public erau rockeri și copiii faini ai Vasluiului. Am cântat în cadrul festivalului Constantin Tănase, unul dintre giganții teatrului de revistă. S-au lipit și Ada Milea cu Bobo în sala mare, noi am cântat afară, iar recepția a fost bună. Se râde, încă, în România. Despre calitatea umorului nu putem fi decât subiectivi.

Putem să discutăm și despre experiența ta la emisiunea aceea?

Sigur că putem. În două propoziții mari și late.

De mult pregăteam un proiect de stand-up comedy, și am căutat locul cu cea mai mare expunere, unde dacă ești capabil să-ți asumi riscuri și reușești s-o dai bine, te trezești că ai ce vinde. Ai un produs pe care să-l prezinți, să-l oferi spre vânzare, dar vei confirma și lumea-ți va reveni doar în măsura în care ești capabil să faci treabă la scenă. Și aștept să-mi iei interviul ăsta și după primul spectacol de stand-up comedy din Timișoara.

Alți artiști care fac satiră muzicală (în afară de voi, Ada, Taxi), demni de-o ureche?

Trupa SPAM, dragii mei, sunt de o finețe absolută a umorului. Foarte mișto! Și Nightlosers glumesc, și Țapinarii, și Timpuri Noi. Este satiră în muzică.

Bobo: Mai puțină ca la noi, dar…

Evident! Pe de altă parte, voi cântați ceva ce sună a folk. Cum apreciați performance-ul unui alt mare folkist, Nicolae Robu?

Bobi: E un comediant foarte bun. E un personaj delicios, primarul vostru, cu părul lui încă negru. Important e ca voi, comunitatea locală, să fiți mulțumiți de el în calitate de primar. Și eu, personal, din zona Iașului am auzit multe lucruri de bine despre el. Că sunteți voi cârcotași, nu e problema mea, ha!

Ce chestii din viitorul Fără Zahăr se apropie de noi?

Suntem în studio cu o piesă nouă. Va fi una ușor melancolică, în care o familie de moldoveni își amintește acum, în prag de iarnă, recenta primă experiență la mare. Probabil a fost în timpul verii, pe cupoane sau vouchere. Încă au proaspăt în cap primul lor concediu la mare.

Va fi înconjurată de mai multe surori, într-un album?

Vai, dacă ai știi de când ne gândim la un album nou, și ne izbim de prejudecata asta că nu merită să faci album în ziua de azi. Obții un material discografic din care n-ajungi să promovezi mai mult de două-trei cântece, așa că preferăm să dăm unul-două single-uri pe an. Preferăm să hrănim puțin creierul cui vrea să asculte Fără Zahăr. Dar ne gândim la unul, că avem piese scrise în timp, neaflate pe suport de disc. Hă, Bobo, facem unul? Promiți tu în fața publicului timișorean?

Bobo: Strângem bani acum pentru asta.

Unde scoateți muzică? Bandcamp?

Bobi: Nu știu ce ai zis, dar Facebook și Youtube. Toată muzica pe care o facem e încărcată și se poate asculta gratuit. Nu cred într-o Românie în care artistul va câștiga din download sau din vânzarea discului. Artistul va mânca atât timp cât va urca pe scenă. Urci pe scenă în măsura în care lumea te vede pe internet.

Când mai urcați pe scenă în Timișoara?

​În următoarele cinci minute.