Urmareste Modifică dimensiunea fontului: Play

Republica Centrafricană, cu o suprafaţă de 622.984 km pătraţi, sărbătoreşte, la 1 decembrie, Ziua naţională (aniversarea proclamării republicii autonome - 1958).



Muzica Republicii Centrafricane este una variată, cuprinzând atât ritmuri specifice continentului african, cât şi sonorităţi contemporane, de inspiraţie europeană şi americană. Se bucură de popularitate genurile rock, pop, afrobeat şi soukous.



Afrobeat îşi are rădăcinile în muzica tradiţională nigeriană şi ghaneză, combinată cu funk-ul şi jazz-ul americane. Caracteristică genului afrobeat este partea vocală, asemănătoare unei recitări, un alt element distinctiv fiind partea de percuţie. Stilul a luat avânt în anii '70, rămânând relevant până în zilele noastre.



La rândul său, soukous este un gen muzical originar din bazinul Fluviului Congo, fiind derivat din rumba congoleză la jumătatea anilor '60.



Două grupuri etnice din Republica Centrafricană ies în evidenţă pentru aptitudinile muzicale. Pigmeii sunt recunoscuţi pentru sonorităţile catalogate drept ''folk'', cu o puternică secţie ritmică, iar populaţia Banda se remarcă pentru muzica de jazz bazată pe sunetele asemănătoare celor de trompetă. Instrumentul se numeşte ongo, fiind realizat din lemn sau corn de antilopă. Trebuie subliniat că muzica Banda este considerată de UNESCO printre ''cele mai importante descoperiri muzicologice ale secolului nostru''.



Unul dintre instrumentele tradiţionale centrafricane este mbira, cunoscută şi sub denumirea de sanza, asemănător ca aspect cu xilofonul, plăcile de metal fiind însă ''ciupite'', nu lovite. Pigmeii folosesc pentru percuţie aşa-numitele liquindi, un fel de tobe, mai exact membrane umplute cu apă.



Imnul naţional al Republicii Centrafricane este, din 1960, ''La Renaissance''. Versurile îi aparţin lui Barthelemy Boganda, primul premier al Republicii Centrafricane între 8 decembrie 1958 şi 29 martie 1959. Muzica este compusă de Herbert Pepper, cel care a semnat şi imnul naţional al Senegalului. AGERPRES (Documentare - Horia Plugaru, editor: Marina Bădulescu)