Nitko nije iznad zakon i Ustava – poručila je Jasna Omejec, predsjednica Ustavnog suda, nakon što su se mediji raspisali o neprimjerenim kontaktima jedne sutkinje tog suda sa Zdravkom Mamićem i njegovu pokušaju, kako su sumnjali USKOK i SOA, da na neprimjeren način pokuša izmijeniti Zakon o sportu.

Tražio savjete sutkinje

A ta neprimjerenost očitovala se u tome što je Mamić od spomenute sutkinje tražio savjete kako da sastavi ustavnu tužbu koja bi mu trebala pomoći u rušenju njemu spornog zakona na Ustavnom sudu. U traženju pravnog savjeta i podnošenju ustavne tužbe ne bi bilo ništa sporno da taj savjet Mamić nije, kako su sumnjali USKOK i SOA, tražio od sutkinje Ustavnog suda. Dakle osobe koja na sudu radi i koja bi jednom, kada bi se Mamićeva ustavna tužba (formalno ju je podnio Hrvatski nogometni savez, a povučena je nakon izbijanja spomenute afere, op.a.) našla na Ustavnom sudu, a sutkinja se našla u situaciji da odlučuje o tužbi koju je zainteresiranoj stranci pomogla sastaviti

.A to je u najblažoj zakonskoj varijanti sukob interesa, a u najtežoj kazneno djelo. No je li se kazneno djelo dogodilo ili nije, istražitelji, kako sada stvari stoje, neće doznati jer su tajne mjere praćenja i prisluškivanja, pod kojima su bili spomenuta sutkinja, Mamić i još nekoliko osoba, kako se kaže u žargonu – pukle. Točnije, netko je Mamiću dojavio da je na meti istražitelja pa je svaka sporna komunikacija koja je do tada postojala između Mamića i sutkinje prestala.

Time je zapravo netko svjesno onemogućio da se razotkrije potencijalno opasna korupcija na Ustavnom sudu te razotkrije moguća premreženost društvenih struktura koje po logici stvari jedna s drugom ne bi trebale imati nikakve veze. I upravo ta činjenica – da su tko zna koji put oni koje se istražuje zbog korupcije i kriminala o tome obaviješteni u jako ranim fazama spomenutih istraga – najopasniji je detalj ove priče.

Jer to znači da u Hrvatskoj još postoje paralelni dijelovi pravosudno-policijsko-obavještajnog sustava, čiji je očito jedini zadatak štititi svoje “igrače”, ma tko oni bili. U takvim situacijama, kada netko svjesno opstruira istraživanje kriminalnih aktivnosti javno poznatih i politički ili društveno moćnih osoba, teško je očekivati da USKOK, policija pa čak i SOA normalno rade svoj posao.

Slučaj Glavaš i Bandić

Ako je spomenutoj trojci u opisu posla da prikuplja dokaze u borbi protiv korupcije i kriminala, teško je očekivati da taj posao rade ako im podaci iz najtajnijih istraga iscure u javnost prije no što se priča makla s početka, a kamoli došla do završetka. Posebno je zanimljivo da se curenje podataka redovito događa kada su u pitanju veliki igrači. Dovoljno se samo sjetiti slučaja Milana Bandića ili pokušaja podmićivanja sudaca Vrhovnog suda u slučaju Branimira Glavaša. U obje situacije akteri su doznali da ih se istražuje pa su pokušali spasiti što se spasiti da. Ili, prevedeno, okončati spornu komunikaciju te onemogućiti istražitelje u prikupljanju dokaza. Kada se sve to zna, onda nikog ne bi trebalo čuditi što veliki i razvikani predmeti u konačnici završavaju tako kako završavaju na hrvatskim sudovima. I što, tvrdnjama Jasne Omejec usprkos, ispada da u ovoj državi ipak nismo svi jednaki pred zakonom, a na žalost očito je da ima pojedinaca koji su i iznad zakona i iznad Ustava.

>> Mamić od sutkinje Ustavnog suda tražio pomoć u rušenju Zakona o sportu?