Troen på trolddom er stærk på Falster, og folk er overbeviste om, at forskellige mennesker, kvæg og marker på egnen er blevet forhekset, så nu handler det officielt om at finde ud af, hvem der står bag forbrydelserne.



Ligesom med pisseriet i porten bygger anklagen mod Anne Palles på bekendelser og historier, der er kommet frem under tvivlsomme forhør, og ifølge Anne Palles dikterer Morten Faxe ligefrem, hvad skriveren skal notere.



Hun fortæller også, at han truer med at skære hendes tunge ud, hvis hun i retssalen ikke står ved de bekendelser, som hun har givet til sognepræsterne.



En af de bekendelser, som skriverne sirligt grifler ned med pen og gotisk skrift, handler om en kvinde, som Anne Palles en dag så sig gal på.



Efter en fest var bondekonens noget yngre mand nemlig kommet glad og opstemt hjem, fordi han havde danset med kvinden.



- Hvem der engang kunne få sådan en kone. Det var glædeligt, havde Anne Palles mand sagt.



Det gjorde den gamle bondekone rasende.



- Jeg skal fly (give) hende noget andet at bestille. Hun skal få en ulykke og ikke danse med min mand og blive rost af alle folk.



På det tidspunkt havde Anne Palles allerede tilstået, at hun for år tilbage gav sin sjæl til Fanden, som hun talte med igennem en sort kat.



For at få ram på kvinden søgte Anne Palles råd hos katten, og den skaffede nogle af kvindens afklippede negle, som bondekonen viklede ind i en klud og smed foran kvindes dør med ordene:



- Når du kommer over dette, skal du få betaling for, at du dansede med min mand.



Engang derefter begyndte kvinden at få ondt i fingrene. Smerten bredte sig til hænderne og videre ud i resten af kroppen, inden hun lå syg i sengen og til sidst døde.

