En grønnere fremtid med mindre CO2-belastende strøm betyder også flere synlige vindmøller. Både fordi der skal placeres flere af dem, og fordi ældre møller skal erstattes af større og mere kraftfulde modeller.

Nogle steder – som for eksempel i Hirtshals, som jeg for nylig har besøgt – er det lykkedes at dulme utilfredsheden over en havudsigt med vindmøller ved, at lokalsamfundet nyder godt af profitten skabt fra strømproduktionen.

Men langtfra alle vindmølleprojekter på tegnebrættet indebærer lykkelige planlægningsprocesser med gode udgange.

Modstanderne dedikerer fritid til at sætte sig ind i anlægsprojekter og forfatte indsigelser. Energiselskaber spilder i stigende grad tid og penge på projekter, der under planlægningsfasen bliver besværliggjort, bremset og i sidste ende helt blokeret af folkelige protester.

Kristian Borch er seniorforsker ved Danmarks Tekniske Universitet med speciale i sociale konflikter ved udbredelse af vindmøller. Han og hans forskerhold fra DTU er formentlig dem herhjemme med det bedste overblik.

Ifølge DTU-forskeren står udrulningen af vindenergi i Danmark nu ved en skillevej.

“Styrken af de enkelte protester er i dag så kraftig og virkningsfuld, at protesterne samlet set kan forhindre Danmarks mål om at blive uafhængigt af fossile brændstoffer og skabe klimaneutral el,” siger Kristian Borch.

Tre eksempler på håndteringen af protester har især været opsigtsvækkende denne sommer.