Efter 25 års tavshed har den nu 59-årige tidligere urobetjent Flemming Sloth Andersen valgt at træde frem med sin historie.

Hans beretning vælter de forklaringer, der hidtil er kommet fra den øverste ledelse af Københavns Politi om de omfattende uroligheder på Nørrebro, der fulgte i kølvandet på folkeafstemningen om Edinburgh-aftalen.

Det sker i tv-dokumentaren Skydeordren, der blev væk, som DR2 sender torsdag aften som optakt til 25-året for de blodige uroligheder, hvor dansk politi for første gang fyrede direkte mod en menneskemængde.

Flemming Sloth Andersen deltog selv som urobetjent i politiets indsats, og han blev, som han udtrykker det i udsendelsen, selve »symbolet på 18. maj«.

Fotos af den denimklædte urobetjent med tyndt overskæg og tjenestepistolen hævet til brug blev nemlig brugt igen og igen i aviserne, endog New York Times bragte billedet.

Det nye i Flemming Sloth Andersens historie er, at han sammen med daværende delingsfører for urobetjentene i området, Jens Anker Kristensen, tog ind til Politigården ved halvfiretiden om morgenen, hvor den øverste ledelse af Københavns Politi var samlet på kommandostationen KSN.

Til stede var ifølge Flemming Sloth Andersen den daværende politidirektør, Poul Eefsen, vicepolitidirektør Annemette Møller samt to andre ledere – Willy Eliasen og Einar Lind – og her forklarede delingsføreren, at han havde givet ordre til at skyde.

På spørgsmål fra Poul Eefsen fortalte Flemming Sloth Andersen, at han personligt havde lavet sigteskud, og at han havde skudt direkte mod en demonstrant.

Torben Koch, der i 23 år har været advokat for politiet, siger i udsendelsen, at de nye oplysninger er »noget af det mest rystende, jeg nogensinde har hørt«.

For på trods af, at forløbet i årene efter blev undersøgt seks gange – to gange af Københavns Politi selv, to gange af daværende rigsadvokat, Asbjørn Jensen, én gang af Ombudsmanden og endelig af en kommission nedsat af daværende justitsminister Bjørn Westh – har det nemlig ikke tidligere været fremme, at politiledelsen var orienteret om, at der var afgivet skydeordre, og at der var skudt direkte mod demonstranterne.

I politiledelsens egne to undersøgelser var der intet spor af nogen skydeordre, og rigsadvokaten mente i første omgang, at der kun var givet ordre til at skyde varselsskud op i luften.

Det lukkede rum i KSN

Også journalist Erik Valeur kalder Flemming Sloth Andersens historie for afgørende. Sammen med to kolleger fra DR fik han Cavlingprisen i 1995 for bl.a. at afsløre, at der under urolighederne blev råbt »Skyd efter benene«, hvilket førte til, at rigsadvokaten måtte i gang med sin undersøgelse nummer to.

Konklusionen her var, at det kunne have været en håndboldspillende tilskuer/demonstrant, der var kommet med tilråbet. Til gengæld rejste Asbjørn Jensen tiltale mod tre betjente fra forreste geled.

»Min første tanke er, at havde det været kendt, hvad der foregik i det lukkede rum i kommandostationen tidligt om morgenen, så havde man ikke behøvet at bruge millioner af skattekroner på de mange undersøgelser foruden tonsvis af arbejdstimer fra statsministeren og ned,« siger Erik Valeur og tilføjer:

»Man må sige, at de fire politiledere i kommandostationen tog et stort ansvar på sig ved at holde det skjult for eftertiden.«

»Hvis vi lægger Flemming Sloth Andersens historie til grund, så er det mest spændende nu, om politiledelsen heller ikke fortalte det til de ledende politikere. Rundt omkring på hospitaler lå hårdt sårede unge, der var ramt af skuddene, så hvad fik landets ledelse oplyst fra politiet?

Vi ved, at politiledelsen holdt oplysning om mødet væk fra pressen og fra undersøgelserne, men holdt de dem også væk fra statsministeren og regeringen – eller medvirkede politikerne også i det coverup?«

Erik Valeur understreger, at 18. maj trak utroligt dybe spor for en masse mennesker, herunder en hel del politifolk, der blev hærget af sagen og endte med at måtte forlade politiet.

»Det meste af det kunne have været undgået, hvis politiledelsen havde åbnet døren til det lukkede rum. Så det er selvfølgelig interessant,« siger han.

For 25 år siden var Poul Nyrup Rasmussen forholdsvis nytiltrådt statsminister. Han medvirker i udsendelsen og kalder Flemming Sloth Andersens beretning for »en slags missing link i hele historien«.

Efter 18. maj modtog Flemming Sloth Andersen trusler mod sig og sin familie og flyttede derfor til Aalborg. Han var en af de politifolk, der bl.a. som følge af urolighederne på Nørrebro fik konstateret PTSD og måtte forlade politiet.

At der skulle gå 25 år, før han fortæller sin historie til offentligheden, forklarer han med henvisning til sin sygdom og truslerne mod familien.

Han kalder politiledelsens hidtidige forklaringer for »en falsk melodi« og mener, at dem, der har siddet og manipuleret med forløbet, »skulle skamme sig«.

Daværende indsatsleder Jens Anker Kristensen har ikke ønsket at lade sig interviewe til udsendelsen, og daværende vicepolitidirektør Annemette Møller siger til DR, at hun ikke husker mødet, »men hvis han (Flemming Sloth Andersen, red.) siger det, må det være rigtigt«.

Tidligere kriminalinspektør Willy Eliasen og tidligere chefpolitiinspektør Einar Lind er ligeledes ifølge DR blevet præsenteret for oplysningerne om samtalen.

Willy Eliasen bekræfter, at ledelsen for Københavns Politi var samlet om morgenen den 19. maj 1993. Han husker ikke mødet med Flemming Sloth Andersen, men siger: »Hvis Sloth (Flemming Sloth Andersen, red.) fortæller, at det er sket sådan, så er det sket sådan.«

Einar Lind husker mødet, men ikke ordvekslingen.

Daværende rigsadvokat Asbjørn Jensen har ikke ønsket at udtale sig.

18. maj - Skydeordren der blev væk / torsdag 20.00 / DR2 Hvordan husker du 18. maj 1993? En folkeafstemning om EU fik demonstranter til at kaste byger af brosten mod politiet, som svarede igen med 113 skarpe skud. Mindst 92 betjente kom til skade, og 11 demonstranter blev ramt af projektiler. I en ny dokumentar står involverede personer fra dengang frem for at besvare det tilbagevendende spørgsmål: Hvem vidste, at der blev givet en skydeordre? Posted by DR2 on Wednesday, May 16, 2018

Læs også Altid mærket af 18. maj