Om testprosedyren

Denne testen er kjørt med 135 film, scannet med Hasselblad scanner med 3F scanning i 6300 ppi. Bildet av fuglen og teksten er et kraftig utsnitt av hele negativet (over), for å vise filmens kornstruktur og skarphet.

Testmotivet er fotografert med Canon EOS 1N, 50mm 1,4, Blender 8, 0,5sek lukkertid på 100iso film.

Litt info om selve testprosedyren for våre fremkallertabeller. Vi kontaktkopierer en transparent gråskala rett på filmen. Lyskilden er blits. Filmen blir fremkalt som angitt, filmen blir målt med densitometer og resultatene lagt inn på regneark. Her kan vi sjekke kontrast, følsomhet og tonefordeling.

Under utsnittet av testbildet ligger en grafisk kurve som viser kontrasten og følsomheten til filmen. Sammen med testkurven legger vi en referansekurve. Referansekurven er en rett kurve som går fra 0.10 til 1.30 D. Det er den delen av negativet du normalt vil bruke ved kopiering på normalt fotopapir. Det er ikke dermed sagt at referansekurven er et ideal. Den er der for at en lettere skal kunne se formen på kurven og hvordan kurven ligger i følsomhet. Hvis referansekurven ligger til venstre for filmkurven vil følsomheten til filmen være noe lavere enn oppgitt. Er kurven slak - lav kontrast. Er kurven bratt - høy kontrast. Den nederste delen av kurven viser skyggene, den øverste - høylysene.

Vi kan ikke garantere at den følsomhetsnormen vi har lagt oss på i denne testen stemmer 100%. Vi har en mistanke om at den gir filmene litt lavere følsomhet enn de faktisk har.