Det startet med noen tanker rundt vaksinering på bloggen. Sølje startet bloggen da barna var helt små, siden hun hadde bestemt seg for å være hjemme med hvert barn fram til fylte tre år.

- Jeg var ikke lei meg, men veldig matt. Jeg skjønte hvilken vei dette bar, og det har gjort vondt å bli misforstått. Jeg har fulgt nøye med på alt som er blitt skrevet for å ha et godt overblikk. All varmen og støtten jeg har fått, både fra fagpersoner og privatpersoner, også blant dem som er uenige med meg, har hjulpet. Uten den ville jeg kanskje følt det ­annerledes.

- Jeg husker jeg sa til ham at det føltes skremmende absurd. Å sitte der og kose seg sammen med mannen sin – og samtidig vite at du er blitt en forhatt person der ute.

De tre døtrene sov – og Stig Henrik spurte Sølje om hvordan det gikk med henne. Han sa at han forsto om hun var lei seg. Ektemannen sa at hun ikke fikk lov til å late som om hun var tøff og som om dette ikke gikk inn på henne.

- Overskriften og vinklingen gir skremmende assosiasjoner. Farlig for barn? Pedofile og barnemordere er farlige for barn. Ikke jeg. Mange hadde allerede delt innlegget på Facebook, og i kommentarfeltene var det skrevet mye stygt, forteller Sølje.

OVER STREKEN: Da Bergens Tidende publiserte dette, bestemte Sølje seg for å melde seg ut av debatten for en stund.

Sølje satt ved kjøkkenbordet, sammen med ektemannen Stig Henrik Hoff, en kveld i slutten av mars da hun så overskriften i Bergens Tidende: «Sølje Bergman er farligere for barn enn vaksiner» .

- Jeg har forståelse for at mange mennesker er veldig uenig med meg – og jeg skjønner at det jeg sier vekker noe i folk. For temaet berører det kjæreste vi har, barna våre. Men at så mange har sunket ned på et så lavt nivå for å «ta meg», dét er for meg helt uforståelig.

- Hva er agendaen for så grov mobbing og sjikane?

De siste ukene har Sølje grunnet over hva folk oppnår ved å henge henne ut. Hun lener seg mot veggen på Bergshaven bakeri på Tjuvholmen, tar en munnfull kaffe og en bit av en croissant.

- Det føltes riktig å bli stille for å markere at formen denne debatten har tatt, ikke er grei. Det var som å bli angrepet av en ulveflokk. Jeg valgte selv å stikke hodet fram og måtte regne med kritikk, men at det skulle gå så langt, dét hadde jeg aldri trodd. Det er absurd.

Siden utgangen av mars har det vært stille fra Sølje. Det skyldes, ifølge henne selv, ikke at hun har endret mening. Heller ikke at hun er blitt deprimert, som følge av alt som er blitt skrevet om henne som menneske – og mamma.

Videre skriver Yusuf: «Jeg synes vi skal bruke Bergman som skrekkeksempel på hva som kan skje med middelklasse­kvinner som blir hjemmeværende i over seks år med full internettilgang! Man kan bli litt ko-ko».

Samfunnsdebattant Kadra Yusuf skriver i et blogg­innlegg til Sølje: «Du er et historieløst menneske som har levd et beskyttet liv, og nå snubler du over toppen av din egen ­behovspyramide og gambler med ikke bare dine unger, men også andres barn! Du er en gratispassasjer som ikke hadde visst hva solidaritet er om det så traff deg i trynet».

Mange har bedt Sølje Bergman holde kjeft, noen har kalt henne for et ubrukelig menneske og en hjernevasket B-kjendis – og flere skriver i sosiale medier at hun burde få taleforbud.

En annen skriver: «Jeg har ikke noe til overs for slike halvkjendiser som offentliggjør følerier og vrangforestillinger».

En anonym person skrev «barnemorder» på bloggen hennes, og i kommentarfeltet under en av artiklene der Sølje uttaler seg, skriver en leser: «Jeg synes synd på barna hennes. Hun burde meldes til barnevernet».

Hun uttalte at det var en privatsak å ikke vaksinere barna, og at immunforsvaret tar knekken på vanlige barnesykdommer.

En lørdag i midten av mars smalt det. Sølje Bergman var motstemmen i en større sak om vaksiner, og delte villig sin skepsis.

- Jeg tar en del annerledes valg. Som mamma har jeg noen tydelige meninger. Om barnevogna, for eksempel. Jeg mener man bør ha en vogn som er vendt mot en, slik at man kan ha øyekontakt og kommunisere med barnet.

- Og om samsoving. For meg er det helt naturlig å sove inntil barnet, hud mot hud. Samsoving skaper tillit, det gir barnet følelsen av total trygghet, varme og kjærlighet fra dem som står det nærmest, nemlig foreldrene.

Fått mye kritikk

De siste sju-åtte årene, siden eldstedatteren ble født, har Sølje med jevne mellomrom også uttalt seg i mediene om at barn har det best hvis de ikke er i barnehage de første leveårene.

- Jeg har fått mye kritikk for det også, men i akseptable former.

Sølje sier hun er klar over at hun kan være bastant – og at hennes meninger kan oppfattes som ømtålige for mange småbarnsforeldre, men at hun skriver om ting som er helt naturlig for henne.

Hun opplever at altfor mange av dagens småbarnsforeldre ikke stoler på seg selv.

Sølje støtter seg til familieterapeuten Jesper Juul, som har uttalt at hjemmet til alle tider har bestått av 90 prosent moral og 10 prosent kunnskap. Nå er det snudd.

- Vi tror alt handler om teori og har for liten tillit til alt det som skjer i familiesymbiosen. Her synes jeg vi går i feil retning som foreldre. Vi stoler for mye på hva samfunnet forteller oss om hva som er best for oss.

Søljes blogginnlegg ble fanget opp av noen journalister.

- Hvorfor sa du ja til å uttale deg om din vaksineskepsis utenfor bloggen?

- Som mor mener jeg noe på vegne av mine barn. Jeg mener at jeg representerer en sunn skepsis, som fortjener en stemme i offentligheten.

Angrer ikke

Første del av vaksinedebatten var en positiv erfaring for Sølje. Hun ønsket å vekke noe i folk, og det klarte hun.

- Det ble bra trøkk, og jeg møtte mye motstand mot synspunktene mine, men det må man tåle når man kaster seg inn i en debatt. Andre del derimot, da drittslengingen og heksejakten begynte og massene kastet seg over meg i eteren, den skulle jeg gjerne ha vært foruten.

- Angret du på et tidspunkt?

- Nei, jeg angret ikke. Jeg står for alt jeg har sagt.

- Ville du ha kastet deg inn i debatten igjen, dersom du visste det du vet nå?

- Ja, det ville jeg. Kanskje på en litt annen måte, men med de samme budskapene.

- Hva har overrasket deg mest?

- Den vendingen dette tok. Jeg hadde aldri drømt om at det skulle oppstå lynsjestemning i sosiale medier, fordi jeg mener noe annet enn majoriteten.

Sølje retter seg opp på trebenken hun sitter på, i bakeriet på Tjuvholmen. Hun får øyekontakt med en baby ved nabo­bordet. Sølje småsnakker litt med jenta, som sitter og pludrer og ser på henne med store øyne. Moren smiler.

- Har du fått stygge kommentarer på gata?

- Nei, dette har kun foregått i eteren. De som har sagt noe til meg direkte, har presisert at de tar avstand fra mobbingen og sjikaneringen i sosiale medier.

Ektemannen har vært tydelig på at han står ved Søljes side, selv om dette også har gått utover ham.

- Du er jo kona mi, pleier han å si. Og så minner han meg på at han liker at jeg har sterke meninger – og at jeg står for dem. Men noen ganger blir han jævlig irritert fordi jeg alltid mener så mye, humrer Sølje.

- Er det noen andre som står deg nær, som har markert avstand etter uttalelsene dine?

- Nei. 99 prosent av mine nærmeste er uenige med meg i dette, men alle støtter meg i å fremme synspunktene mine. Folk liker at jeg tør å stå for meningene mine.

Vant til å kjempe

Sølje har alltid likt å tale minoritetenes sak. Det begynte i oppveksten. Hun fikk tidlig følelsen av at hun ikke hadde noe annet enn seg selv å by på.

ÆRLIG: - Vi mennesker skylder hverandre å være ærlige. Det er slik vi gjør hverandre bedre, mener Sølje. Foto: Foto: Astrid Walker

- Jeg gikk på Steinerskolen, og har på mange måter alltid tilhørt en minoritet. Hjemme hadde jeg verken Barbie eller plakater på veggene. Det eneste jeg alltid hadde å by på, var humøret mitt og stemmen min. Venner ble ikke med hjem til oss for å se film, for vi hadde ingen filmer, men de ble med likevel, så ble det kanskje en snøballkrig i stedet.

Moren var alene med henne og storebrødrene fra Sølje var ett år. Minstejenta ble vant til å kjempe, hun måtte være tøff for å få lov til å være med i leken.

- Mamma har alltid krevd mye av meg som menneske, hun har utfordret meg, stilt mange spørsmål. Jeg slapp ikke unna med enkle svar. Da kom det oppfølgingsspørsmål.

Sølje følte seg ofte misforstått som barn. Det fikk henne til å sørge for at svarene hun ga, kom fra henne selv.

Ærlighet er viktig

Det verste Sølje vet er når folk snakker om gitte sannheter, som de ikke har kommet fram til selv. For henne er ærlighet og renhet selve essensen i livet.

- Det fordrer litt motstand?

- Ja, men jeg synes vi mennesker skylder hverandre å være ærlige. Det er slik vi gjør hverandre bedre.

21 år gammel bestemte Sølje seg for å dra til New York for å studere til å bli skuespiller.

- Jeg ville langt bort. I New York sto jeg på bar bakke uten trygge rammer. Jeg ville bli voksen på egen hånd. Jeg ville lære å stå til rette for den jeg er, ikke på grunn av eller på tross av noe. Jeg ville forsikre meg om at det jeg skaper, har jeg skapt selv.

Valget om å bare være Sølje, har gitt henne mange nære og gode relasjoner hun kan hvile seg på, inkludert mannen i hennes liv.

- Stig Henrik og jeg er tuftet på mye av det samme, og vi bygger hverandre opp gjennom ærlighet. Det koster, men jeg har lært meg å ikke være konfliktsky. Jeg tror man kommer ut på den gode siden, og gjør en ikke det, så er det kanskje ikke meningen at man skal ha den nære relasjonen.

Redaksjonen opplyser! Dette intervjuet med Sølje Bergman har skapt stor debatt på sosiale medier, og det er flott! Vi må jo ha rom for sterke meninger og engasjement! Vi som lager Kamille synes det er både spennende og viktig å lytte til slike diskusjoner, men det virker som mange har kastet seg inn i debatten uten å ha lest saken – og det er synd.

Intervjuet i Kamille er IKKE en støtteerklæring eller et forsøk på å fortsette vaksinedebatten. Tvert imot! Intervjuet handler om hvordan det er å mene noe offentlig som så å si hele Norge blir rasende av å høre. Hvordan det føles å stå i stormen når den raser.

Vi støtter ikke Sølje Bergmans syn i forhold til meslingvaksinasjon, men når det er sagt, så er vi også opptatt av ikke å kun lage reportasjer om folk vi er enige med eller støtter. Slikt hadde det blitt dårlig, og ikke minst kjedelig, journalistikk av. Vi må noen ganger våge å utfordre litt og å åpne for forskjellige syn.

Selv om vi kan være så uenige at vi blir blå i fjeset av hennes motstand mot vaksiner, mener vi at det må være rom for å høre på folk man ikke deler ståsted med også. Det er jo gjennom kommunikasjon og refleksjon man kommer videre, ikke gjennom boikott og stilltielse.

Følg oss! På Instagram @kamillenorge og @kamillepuls. For å følge oss på Facebook klikk her!

Denne saken ble første gang publisert 18/05 2015, og sist oppdatert 01/05 2017