Český mobilní trh potřebuje otřes, jakým je příchod nového a silného konkurenta. Bez něj bude pořád jeden z nejdražších na světě, a to i v 5G.

Když jste šéf regulátora, který má na starosti stomiliardový trh, obří firmy a bez nadsázky chrání kapsu každého z nás, nemůžete si dovolit říkat cokoliv, co vás napadne. Šéf telekomunikačního úřadu zkrátka není politik a každá vaše věta, každé vaše slovo je pod drobnohledem právníků operátorů. O tom jsem se měl přesvědčit hned poté, co jsem v roce 2013 nastoupil na ČTÚ jako člen Rady a následně jako předseda.

Už od začátku jsem samozřejmě slyšel nespočet otázek na téma „je to kartel, copak to nevidíte? Jste slepej, nebo si vás taky koupili?“ Věřte, že i kdybych si to opravdu myslel, tak když jako regulátor nemáte důkaz, nemůžete nic takového ani vyslovit. Armáda lobbistů zkoumá dokonce i to, jaké tweety lajkujete a retweetujete vy i vaši kolegové. A to teď pominu, že řešit kartely má antimonopolní úřad v Brně.

Pamatujete například co se dělo, když jsme spustili akci “Spotřebitelský semafor”? Jak nás operátoři napadali, že jim křivdíme a konkurenci nadržujeme? Pokud vedete správní řízení, víte, že jakákoliv chyba, sebemenší maličkost, může skončit u soudu potažmo může zhatit měsíce připravované práce.

Nicméně, teď už to všechno s klidným srdcem říct můžu.

Kouzelné slovíčko na K

Takže, co nám tady v Česku na mobilním trhu chybí a proč máme pořád tak vysoké ceny za internet v chytrých telefonech? Konkurence. Ano, mrška jedna zlatá. Zkoušeli jsme za ta léta hodně, skoro bych řekl vše, co se dalo. Zkoušeli jsme pustit na trh skutečné, pořádné virtuální operátory. Rozvázat jim ruce, aby nebyli závislí na nabídce, kterou jim dovolí velká trojka vlastníků sítí. Rozjeli jsme naposledy proto analýzu trhu jako první krok k regulaci velkoobchodních cen. Trvá to, už jsme překonali první veto Evropské komise a můžu jenom pevně doufat, že to moje nástupkyně skutečně dokončí. O kolezích na úřadu v nejmenším nepochybuji, že to zvládnou, když dostanou šanci.

Velká trojka na to zareagovala úplně stejně jako vždycky – kousek ustoupila tam, ale jen tam, kde je to tolik nebolelo. Stejně se už na jaře 2013 – když jsem byl ještě jen radní – zalekli podobné analýzy a dočkali jsme se tarifů s neomezeným voláním a SMS za 749 korun. V době, kdy něco takového bylo ve většině Evropy standardní. A ještě o rok dřív pustili na trh po letech první virtuály, i když uvázané na krátkém řetězu. Tentokrát jsme se dočkali navýšení datových limitů, stropy a omezení a hlavně ceny ale zůstaly.

Možná to od léty ošlehaného šéfa regulátora může znít zvláštně, ale snad mě laskavý liberální čtenář pochopí: zkrátka nic ze státních zásahů nenahradí to, když si operátoři začnou skutečně pořádně konkurovat. Když mezi starou známou partu tří příjde někdo nový, čtvrtý do hry. Ve světě i v Evropě to vyzkoušeli mnohokrát, a to i třeba v sousedním Polsku, v Itálii nebo ve Francii.

Budoucí vstupenka na trh

Jedinou cestou, jak rozevřít mobilní trh ze tří na čtyři, je tolikrát omílaná aukce. Jednoduše, když nemáte frekvence, nemáte nic. Mnozí z nás si vzpomenou, jak můj předchůdce čele ČTÚ velmi kontroverzně zrušil aukci v roce 2013 pro údajně příliš vysokou cenu pro operátory. Ta druhá, opakovaná aukce v roce 2014, kterou jsem po Pavlu Dvořákovi podědil, už pak nemohla přinést na trh novou krev a rozhýbat ho. Nejvážnější a největší zájemce v podobě nejbohatšího Čecha si v této agónii prostě radši koupil největší firmu z velké operátorské trojky. Alespoň jsme se tak dočkali sítí s opravdu rychlým mobilním internetem a díky rozvojovým kritérium jsme mohli operátorům nařídit téměř 100% pokrytí.

Další aukce z roku 2016 už byla jenom “dodražením” kmitočtů, které se nevydražily v roce 2014, v podstatě jsme pouze čekali na to, až vláda schválí nové nařízení, které snižovalo pravidelné poplatky za využití kmitočtů. S původními ročními poplatky totiž byly tyto frekvence neprodejné.