Minulý čtvrtek odstartoval třetí velký porevoluční ekonomický experiment: po privatizaci a zavedení rovné sazby daně z příjmu promění podobu českého hospodářství elektronická evidence tržeb. V první fázi EET teď začaly vydávat a centrálně evidovat účtenky restaurace a hotely, v druhé se v březnu přidají obchodníci, nakonec v roce 2018 naskočí řemeslníci, stánkaři nebo lékaři.

Co přinesl první týden první fáze? Tři důvody k nihilismu.

1. Vyhrožování katastrofickým ekonomickým dopadem může posílit Babiše

Je možné, že EET způsobí „genocidu drobných živnostníků“, před kterou varoval předseda TOP 09 Miroslav Kalousek, a že „skončí až sto tisíc živností“, což věští předseda ODS Petr Fiala. Může vyjít i tip předsedy poslaneckého klubu ODS Zbyňka Stanjury, podle kterého novinka „nepřinese žádné dodatečné příjmy pro stát“. Třeba bude mít pravdu i místopředsedkyně TOP 09 Jitka Chalánková, podle které se „zvýší náklady pro podnikatele o 15 až 20 procent“, což nakonec zaplatíme všichni.

Očima expertů Naše anketa Zbývalo pár dní do ostrého startu první fáze elektronického evidování tržeb, když Andrej Babiš přišel s návrhy a změny systému. Ty se pravda přímo první fáze netýkají, přesto je nejmírnější slovo, kterým se takové načasování dá označit, nešťastné. Stalo se, nedá se odestát. Co si o tom myslí moudré hlavy? EET teprv startuje, a už by se měla měnit?

Pokud se tyhle odhady naplní a experiment bude neúspěšný, podstatné části obyvatel bude hůř, aniž by zbytku začalo být líp – a ministr financí a lídr ANO Andrej Babiš bude mít co omlouvat. To by ale měl i v případě, že by si Fiala a spol. nechali svoje kurážné propočty pro sebe. Nebo by aspoň ubrali jednu nulu.

Pak je tu ovšem ještě druhý, taky realistický scénář: stát na EET vydělá, služby nijak významně nezdraží a jejich nabídka prořídne minimálně.

Část hospodských a dalších živnostníků skončí nepochybně. Protože z dávek se bůhvíjak žít nedá a ekonomice se daří, většina (jich i jejich zaměstnanců) si brzy najde zaměstnání. Do rozpočtu odvedou víc než dosud při potácení se na hraně. To by platilo především u šikovných lidí, kteří dávali přednost svobodě v nepříliš lukrativním podnikání před porobou ve štědrém korporátu.

Uvolněná místa na trhu i v samotných provozovnách obsadí řetězce, které dokážou fungovat efektivněji než živnostenské one (wo)man shows, smlouvat u dodavatelů, uplatňovat úspory z rozsahu a podobně. Starostové obcí, kde zavře jediná hospoda, můžou z Programu rozvoje venkova získat dotaci na obecní čapí hnízdečko.

Pozor: netvrdím, že je takový scénář dobrý ani správný. Tvrdím, že pokud vyjde, pak bude mít příznivý vliv na ukazatele, kterými se měří úspěch ministrů financí. Státní rozpočet bude ještě přebytkovější, HDP ještě vyšší, nezaměstnanost pořád nízká. Voliče nebude zajímat osud srdcařů, kteří museli skončit s provozem kavárny a místo toho nastoupili do fabriky na autodíly. Fiala s Kalouskem budou vinou své nestrategické sázky za ekonomické neumětely, Babiš za kinga.

Anketa Udali byste, že jste nedostali účtenku nebo dostali nedobrou? Ne, nikdy neudávám To ne, kdyby šlo o nějaký zločin... Kdyby mě ošidili nebo tak, tak asi jo Kdyby to vypadalo, že na nás moc vydělávají Kdyby se mi zrovna chtělo Beru to jako povinnost

2. Morální dopad EET je už po pár dnech skličující

Na EET je nejhorší to, že pomáhá dělat z Česka zemi, ve které se blbě žije.

Nejsem první, komu vadí už samotný princip: dosavadní důvěra státu v počestnost podnikatelů, pojištěná možností kontroly, se nahrazuje apriorní nedůvěrou. Náklady nese podezřelý, který si musí koupit (aspoň) tablet, pokladní software, tiskárnu a internet. (Velká gratulace mobilním operátorům!)

Pak je tu nový webový formulář pro anonymní udání podniků, které nevydávají účtenky. V normálních zemích slouží schránky důvěry k upozorňování na násilníky a tyrany. Nevydaná účtenka ale není zločin proti lidské důstojnosti, jen nejmenší možný prohřešek proti hospodářskému uspořádání. Když stát vybízí občany k tomu, aby něco takového anonymně (formulář vůbec nepočítá s možností připojit kontaktní údaje!) nahlašovali, navazuje na praktiky totalitních režimů čtyřicátých a padesátých let, nemilosrdně potírajících šmelinu.

Kdo chce stovky dalších ukázek toho, jak EET rozkližuje společnost, ať se podívá do diskuzí pod facebookovými příspěvky bouřících se nebo zavírajících podnikatelů (hledejte třeba slova „EET končí“). Zastánci EET opakují, že dělník v Kolbence si taky nemůže nakrást a „poctivý člověk se nemá čeho bát“ (což jako obvykle není pravda: i poctivého hospodského mohou okrádat číšníci, kteří před zraky inspektora nalejí známému z vlastní flašky bez účtenky). Odpůrci EET zase míří svůj hněv kromě Babiše i proti Vietnamcům, Romům a uprchlíkům. A zatímco si plebs navzájem škrábe oči z důlků pro očekávaný daňový výnos 4,3 miliardy, Ministerstvo financí stále nepodpořilo návrh Evropské komise, který by velkým společnostem ztížil odlévání zisků a přinutil by je zaplatit v Česku na daních zhruba o šest miliard ročně víc.

Na papíře i do čtečky

3. Ministr financí jedná nevypočítatelně a bezohledně – dokonce když se snaží pomáhat

Průpovídka „když zasedá parlament, nikdo si nemůže být jistý majetkem, ctí ani životem“ mi vždycky přišla stejně primitivní jako povzdychnutí „všichni kradou“. Jenže pak se strůjce EET přiznal, že vůbec netušil, „kolik druhů podnikání tady máme“.

Což je nakonec jediné smysluplné vysvětlení paradoxní hrozby, že se kvůli potírání nezaúčtovaných bezhotovostních plateb budou muset od března napojit do EET i e-shopáci přijímající výhradně bezhotovostní platby. Posíláme pěknou písničku všem českým kapelám prodávajícím svoje empétrojky přes Bandcamp, který jim s implementací výmyslu desetimilionového státečku vyjde jistě vstříc.

Žádné výjimky, vzkazovala vláda měsíce, ani pro e-shopy. OK, e-shopáci se začali připravovat. Jenže pak výjimky ze dne na den přestaly být problém, ministr se jich naopak snaží prosadit na poslední chvíli co nejvíc. Nejen pro e-shopy, ale i pro podnikatele s nízkým obratem, což popírá smysl celé reformy. I proto je na to Babiš zatím sám, a tak hrají tisíce podnikatelů dva a půl měsíce před startem druhé fáze EET loterii: investovat do vybavení a programátorských prací, což jim možná bude nakonec všechno k ničemu a nepůjde to vrátit, nebo dělat mrtvého brouka, a pak zůstat týdny mimo hru? Nakonec je tu vždycky možnost, že jim Babiš na pokladnu přispěje, aby nebyli naštvaní, jako to chtěl udělat v hospodě Pohleď na Havlíčkobrodsku.

Co je tedy po osmi dnech na účtu za EET? Samé trpké věci. Lídři demokratické pravice, kteří zbytky svého renomé vsadili na čísla vycucaná z prstu. Soutěž Česko hledá příživníky, kde jedni outsideři za aktivního pobízení vlády ukazují na druhé outsidery. A dosavadní miláček nespokojených voličů, který se ztrapňuje při kontaktu s ekonomickou realitou.

Kdybych byl Tomio Okamura, nemohl bych si rok před volbami přát víc.