Ulkomaiset diplomaatit yrittävät olla ymmärtäväisiä ja antaa presidentti Donald Trumpin uudelle hallinnolle aikaa asettua tehtäviinsä, mutta turhautuneisuus kasvaa, kirjoittaa Ylen Yhdysvaltain-kirjeenvaihtaja Pirkko Pöntinen.

WASHINGTON – Presidentti Donald Trump tulee lyhyisiin lehdistötapaamisiin ilman papereita ja linjanvetoja, vastaa kysymyksiin lonkalta sen mukaan, mitä kukin sattuu kysymään. Esiin pulpahtaa milloin mitäkin. Ihan kuin baaritiskillä juttelisi niitä näitä.

Sanomalehti Washington Postin (siirryt toiseen palveluun) kierros diplomaattien joukossa kuvaa turhautumista ja jopa epätoivoa. Ympäri maailmaa odotetaan selkeitä raportteja, kuka ja millä perusteella johtaa Yhdysvaltain ulkopolitiikkaa.

Muuttujia on yhä liian paljon, vaikka presidentti Donald Trumpin sata päivää Yhdysvaltain johdossa täyttyy huhtikuun lopussa.

Tuohon mennessä hallinto on yleensä saatu pääosin kasaan ja suuret linjat selville. Nyt Yhdysvaltain ulkoministeriön työhuoneet kolisevat tyhjyyttään ja harvat tehtäviinsä valitut ovat tukehtua töihinsä, kertovat nimettömät lähteet eri medioille.

Tosin on muistettava, että haparoiva alku on ollut monella muullakin presidentillä. Demokraattien Bill Clinton aloitti 1993 ilman ulkopolitiikan kokemusta. Neuvostoliitto oli hajonnut, Euroopassa levisi Jugoslavian sota ja edeltäjä George H. W. Bush oli lähettänyt yhdysvaltalaisjoukkoja Somaliaan. Alku oli Clintonille hyvin vaikea.

Trumpin hyväksi on laskettava, että hän on jossain määrin alkanut kuunnella kritiikkiä ja uusia Valkoisen talon ydinjoukkoa, kansallista turvallisuusneuvostoa.

Turvallisuusneuvoston ytimeen nopeasti noussut kansallismielisen uutissivuston Breitbartin entinen johtaja Steven Bannon on jo siirretty takavasemmalle. Tuoreimpien arvioiden mukaan sieltä saattaa jopa johtaa ovi ulos Valkoisesta talosta.

Bannon on yhä Trumpin läheisin avustaja ja päästrategi. Hän muotoili Yhdysvaltain eristäytymistä ajavan linjan ja neuvoi Trumpia nostamaan Yhdysvaltojen kansallisen edun kaikissa ratkaisuissa ykkössijalle.

Bannonin tilalle turvallisuusneuvostoon ja kokousten asialistojen laatijaksi nousi perinteinen kenraali H.R. McMaster.

Muutama päivä tämän jälkeen presidentti Trump katsoikin aiheelliseksi iskeä Syyrian hallinnon lentotukikohtaan.

Tässä kyseessä ei ollut Yhdysvaltain kansallinen etu, vaan puuttuminen kuusi vuotta kestäneeseen sisällissotaan ja Venäjän painostuksen selkeä lisääminen.

Samalla presidentti Trump osoitti, että Yhdysvallat sittenkin kunnioittaa kansainvälisiä sopimuksia, jotka tässä tapauksessa kieltävät kemiallisten aseiden käytön. McMasterin jälki näkyi heti.

Trumpin rauhoittuminen tai ennakoitavuus ovat silti vielä kaukana ja mahdollisesti ne jäävät tapahtumatta.

*Trumpin ihannoima ’ennakkoimattomuus’ *tuli esille samaan aikaan, kun ulkoministeri Rex Tillerson tapasi Moskovassa virkaveljensä ja presidentti Putinin.

Fox-kanavan haastattelussa Trump haukkui Venäjän tukeman presidentti al-Assadin eläimeksi, joka listii omia kansalaisiaan, ja vaati Venäjää valitsemaan puolensa. Sama vaatimus siis, jota Obaman ulkoministeri John Kerry esitti vuosikausia.

Kukaan länsimaissa tuskin puolustaa Syyrian johtoa, mutta Trumpin eläimelliset sanavalinnat ja myös Putinin julkinen nöyryytys eivät taatusti helpottaneet Tillersoninin työtä Moskovassa.

Valkoinen talo on täyttymässä Trumpin perheenjäsenistä, tytär Ivankasta ja vävypoika Jared Kushnerista. Heidän roolinsa on erikoinen ja todellinen vaikutusvaltansa tuntematon.

Sen sijaan Valkoisen talon ulkopuolella, Yhdysvaltain YK-suurlähettiläänä aloittanut Etelä-Carolinan kuvernööri Nikki Haley on täyttämässä valtatyhjiötä.

Haleyn kokemattomuutta päiviteltiin ja väheksyttiin, mutta hän on nousemassa kovan luokan poliitikoksi.

Myös hän on antanut Yhdysvaltojen Syyria-politiikasta ristiriitaisia lausuntoja, mutta hän sanoo tehneensä niin, koska kukaan ei ole mitään muutakaan neuvonut sanomaan.

Haleyn mukaan presidentti Trump ei ole kertaakaan nimityksen jälkeen ottanut häneen yhteyttä eikä keskustellut asiakysymyksistä.

Haley on nähty republikaanien Teekutsu-liikkeen nousevana poliitikkona, joka hyvinkin voi haastaa Trumpin ehkä jo seuraavissa presidentinvaaleissa.

Ulkoministeriön tiedottaja selitti Washington Postissa, että Trumpin hallinnon ulkopolitiikan linjan etsintä tulee jatkumaan vielä kuukausia, koska vanha tapa ei toimi. Toisille tämä on hyvä uutinen, mutta Washingtonin diplomaatit joutunevat käymään baaritiskitason keskusteluja toistensa kanssa.