Viljasato jää kuivan hellekesän takia surkeaksi, mutta monet erikoiskasvit hyötyivät kuumuudesta.

Varsinaissuomalaisella pellolla Liedon ja Paimion rajalla on kasvanut luomukvinoaa jo useamman vuoden. Tämä kesä ei ole leikannut satoa. Näin arvioi viljelijä Juha Raininko.

– Tänä vuonna ollut erittäin kuiva kesä, niin kvinoa on pärjännyt viljoihin nähden paremmin, koska se Perussakin kasvaa karuissa olosuhteissa.

Kvinoaa viljellään Suomessa, mutta suurin osa siitä tulee ulkomailta. Markku Sandell / Yle

Vielä nyt Raininko uskoo hyvään satotasoon. Lopullisesti se tiedetään, kun puintihommiin päästään syyskuun lopulla.

– Uskon, että tässä on varmaan normaali sato, ei vielä osaa veikata, mutta puhutaan normalista sadosta.

Se tarkoittaa noin 1500 kiloa hehtaarilta. Tila jalostaa ja markkinoi kvinoat itse, sillä muualla työläs jatkokäsittely ei onnistu. Gluteiiniton vaihtoehto kiinnostaa, mutta pääosa syömästämme kvinoasta on tuontitavaraa.

Kvinoa ei ole tutuin näky suomalaisilla pelloilla, mutta härkäpapua sen sijaan viljellään jo tuhansilla hehtaareilla. Hirssillä, tattarilla ja kvinoalla voisi kuitenkin olla sopiva paikka viljelykierrossa tavanomaisempien lajien ohella.

Hirssiä on aiemmin viljelty Karjalan Kannaksella. Markku Sandell / Yle

Uusvanha hirssi

Samoin on laita tattarin ja hirssin kohdalla, joita on koeviljelty Luonnonvarakeskuksen Jokioisten pelloilla ja kasvihuoneissa. Lämmin kesä on niillekin ollut otollinen.

Kuiva kevät aiheutti tuskanhikeä tutkijoille, kun taimia ei noussut maasta, mutta nyt elokuun lopulla kasvustot rehottavat.

Erikoistutkija Marjo Keskitalo katselee arvioivasti eri tavoin lannoitettuja koepalstoja.

– Tässäkin on kvinoaa, tattaria ja öljyhamppua, niin nämä on kyllä hyötyneet lämpötilasta siitäkin huolimatta, vaikka se alkukehitys oli kyllä rankkaa.

Kasvihuoneissa hirssilajikkeet ovat myös rehottaneet. Se ei Suomessakaan ole täysin uusi laji, mutta tulossa ehkä nyt uudelleen viljelyyn.

– Ei tämä nyt ihan niin eksoottinen ole, esimerkiksi karjalanpiirakoissa käytetty riisi on aikasemmin ollut muun muassa hirssiä.

Erikoistutkija Marjo Keskitalo tutkii hirssikasvustoa, jota on koekasvatettu Luonnonvarakeskuksen kasvihuoneessa Jokioisilla. Markku Sandell / Yle

Soijaakin viljellään jo hyvin vähän, mutta esimerkiksi kuminaa tuotetaan Suomessa eniten maailmassa.

Härkäpavun viljely on kasvattanut suosiotaan viime vuosina. Sen viljelyala on jo noin 20 000 hehtaaria. Tänä vuonna viljelmiin iski gammayökkönen, jonka edellinen massaesiintyminen tunnetaan vuodelta 1946.

Usein erikoiskasvien ongelmana on Suomeen sopivien lajikkeiden löytäminen, sitten viljelyosaamisen puute ja uudet kasvitaudit ja tuholaiset.

Öljyhamppu on yksi uusista erikoiskasveista Suomessa. Markku Sandell / Yle

Gammayökkönen iski härkäpapuihinkin

Erikoistutkija Erja Huusela-Veistola tutkii amaranttia eli meksikon revonhäntää, johon perhosen toukat ovat iskeneet.

– Ylipäätänsä tuholaisongelmat on olleet aika niukkoja. Vasta siinä vaiheessa, kun tietyn kasvin viljely laajenee, on enemmän ongelmia.

Soijaa kasvaa Luonnonvarakeskuksen kasvihuoneessa. Erikoistutkija Erja Huusela-Veistolan mukaan gammayökkönen iski tänä vuonna myös erikoiskasveihin kuten härkäpapuviljelmiin. Markku Sandell / Yle

Tänä vuonna gammayökkönen iski tuhoisasti härkäpapupelloille, joilta tuholaiset ovat tähän mennessä puuttuneet.

Kuitenkin uudet lajikkeet sopisivat viljelykiertoon ja lisäämään maan bioainesta ja viljavuutta.

Erikoiskasveja tarvittaisiin mukaan viljelykiertoon

Suomen pellot kärsivät osittain yksipuolisesta viljelystä ja luomukvinoaa kasvattava Juha Raininko mainitsee, että nyt kasvavalla kvinoapellolla oli aiemmin apilaa, joka antoi voimaa maahan.

Erikoiskasvien viljelyaloja Morsinko , muutama hehtaari Kvinoa ja lupiinit alle 300 ha, Auringonkukka 300 ha, Maissia noin 700 ha, (syötäväksi 20 ha), Speltti 500 - 1000 ha, Öljyhamppu hieman alle 1000 ha, Öljypellava n 1000 ha, Tattaria noin 2000 ha (2017), Härkäpapua noin 20 000 ha, Kevätrypsi noin 27 000 ha, Kuminaa 27 500 ha, Kevätrapsia yli 30 000 ha lähde: Luonnonvarakeskus

Hänen mukaan erikoiskasvit vähentävät myös katovuoden riskiä, joka nyt on totta viljasatojen kohdalla.

Luonnonvarakeskuksen Marjo Keskitalo on samaa mieltä, että lisää kirjoa viljelykasvien valikoimaan tarvitaan.

– Meillä on syytä pohdiskella meidän kasvilajistojamme ja tuoda näitä uudentyyppisiä sinne mukaan, sanoo Keskitalo.

Erikoiskasvit kiinnostivat viljelijöitä Luonnonvarakeskuksen esittelypäivänä. Markku Sandell / Yle

Kun Jokioisten erikoiskasveja esiteltiin viljelijöille, ei sadesääkään haitannut. Melkoinen joukko ympäri Suomea oli kiinnostunut muun muassa öljyhampun ja tattarin kasvattamisesta.

Marjo Keskitalon mukaan erikoiskasveista on monenlaista hyötyä.

– Yhä enemmän nämä kiinnostaa ja kyllä me tarvitaan pellolle sitä monipuolisuutta. Toisaalta se myös tuo sitä monipuolisuutta ruokalautaselle.

Tulevaisuudessa kiinnostavia lajeja voisivat olla erilaiset tattarin muodot ja kvinoan sukulaiskasvit.

Myös camelina eli kitupellava on hyvä öljykasvi, jonka viljely on hiipunut. Runsas kymmenen vuotta sitten viljelyalat olivat Suomessa noin 5000 hehtaaria.

Luonnonvarakeskuksessa tutkitaan uusia erikoiskasveja FutureCrops-hankkeessa. Eri kasveihin voi tutustua tästä linkistä. (siirryt toiseen palveluun)