ADDIS ABEBA Nahka leikataan kengän muotoon järeällä työkoneella. Liukuhihnalla läpyskä kulkee työpisteeltä toiselle.

Valoisassa teollisuushallissa jyskytys, sihahdukset ja ompelukoneiden surina sekoittuvat tauottomaksi meluksi.

Tällainen on rikastumisen ääniraita. Kakofonia kertoo maailman nopeimmasta talouskasvusta yhdessä maailman köyhimmistä maista.

Liukuhihnan päässä kesän muotikenkiin liimataan amerikkalaiskaupan hintalappu, 17 dollaria. Kenkäpari menee halvalla, koska se on myös koottu halvalla – ja silti hyvällä voitolla.

Juuri siksi kenkätehdas on perustettu Afrikkaan.

– Etiopiasta voi tulla maailman tehdas, sanoo Ylen haastattelema kiinalainen kenkätehtailija Zhang Ying.

Myös kiinalaiset vaate-, lääke- ja autotehtaat ovat jo tarttuneet tilaisuuteen.

Huajian-yhtiön kenkätehdas Etiopian pääkaupungin Addis Abeban lounaiskulmassa on nyt Afrikkaa mullistavan muutoksen ytimessä. Tänne rakennetaan uutta teollisuusihmettä Kiinan mallin mukaan.

Huajian-kenkätehtaan Zhang Ying uskoo, että Etiopiasta voi tulla maailman tehdas. Mika Mäkeläinen / Yle

Salaisuutena halvat palkat ja tullivapaus

Huajian-yhtiö valmistaa tehtaassaan 8 000 kenkäparia päivässä, lähinnä Yhdysvaltain markkinoille, tulevaisuudessa myös Eurooppaan.

Operaatiota johtaa kenkätehtaan omistajan tytär Zhang Ying. Zhang ojentaa kiinalaiseen tapaan kaksin käsin käyntikorttinsa, jossa lukee tuttavallisesti vain Sherry, hänen kansainvälinen lempinimensä.

Zhang näprää kiivaasti kännykkäänsä ja papereitaan ja valmistautuu pian lentämään kotikonnuille Dongguaniin Kiinan eteläiseen Guangdongin maakuntaan, jossa yrityksen päämaja ja suurin kenkätehdas sijaitsevat. Lähtöä odotellessa hän ehtii vielä ottaa vastaan Ylen toimittajan.

Etiopia on Kiinassakin sen verran uteliaisuutta herättävä aluevaltaus, että Zhang on tottunut vastaamaan miksi-kysymyksiin ytimekkäästi kolmella ratkaisevalla kohdalla.

– Etiopiasta saa paljon raaka-ainetta, kuten lehmän ja lampaan nahkaa. Myös työvoima on erittäin halpaa, ja lisäksi voimme viedä tuotteemme Etiopiasta Yhdysvaltoihin ja Eurooppaan täysin vero- ja tullivapaasti, Zhang luettelee.

Kesäkenkiä valmistetaan Yhdysvaltain markkinoille.

Tärkeintä on voitto, mutta samalla kohenee etiopialaisten elintaso

Tärkein syy tuotannon aloittamiseen Etiopiassa on juuri halpa työvoima.

Zhangin mukaan Etelä-Kiinassa tehdastyöntekijöiden palkka on vähintään 600 euroa kuukaudessa, mutta Etiopian tehtaalla keskipalkka on vain 80 euroa. Ero on huima, 7,5-kertainen.

– Tosin Etiopiassa jotkut kustannukset ovat korkeampia kuin Kiinassa, kuten logistiikka, eikä täällä olla yhtä tehokkaita kuin Kiinassa, Zhang sanoo naureskellen avoimesti.

Zhang luottaa siihen, että työvoimakustannukset myös pysyvät matalina, koska tarjontaa riittää. Kenkätehtaan vieressä Hope eli Toivo-niminen ammattikorkeakoulu syytää joka vuosi työmarkkinoille työnnälkäisiä etiopialaisia.

Etiopian väestönkasvu on huimaava: 2,5 prosenttia vuodessa, mikä yli sadan miljoonan asukkaan väestöllä tarkoittaa yli 2,5 miljoonaa ihmistä lisää, joka vuosi.

Etiopian väestö kasvaa yli 2,5 miljoonalla joka vuosi. Mika Mäkeläinen / Yle

Tähän asti valtaosa etiopialaisista on saanut leipänsä maataloudesta. Se ei kaipaa lisää työvoimaa vaan tehostamista. Väki pakkautuu kaupunkeihin, ja jostain aikuistuville nuorille pitäisi löytää työtä.

Apuun tulevat kiinalaiset tehtaat.

Jos hiukan kärjistää, Euroopassa Etiopia on nähty kasvavana joukkona nälkäisiä lapsia, mutta Kiina näkee Etiopian nuoressa väestössä sekä halpatyövoimaa että tulevia kuluttajia – strategisen kumppanin siis.

Sijoitukset eivät ole hyväntekeväisyyttä. Kysyn Zhangilta suoraan, paljonko tehdas tekee voittoa.

– 10–12 prosenttia liikevaihdosta, Zhang vastaa. Zhang haluaa kuitenkin muistuttaa, ettei kyse ole vain rahantekoautomaatista, vaan Huajian haluaa tarjota etiopialaisille parempaa elämää.

– Tulimme tänne myös muusta syystä kuin tekemään voittoa. Yritämme siirtää teknologista osaamista sekä johtamiskulttuuria ja koulutamme paikallisia työntekijöitä, Zhang sanoo.

Johtamiskulttuuri on kuitenkin vaikea vientituote.

"Yhtiö kestää vain jos rakastat sitä"

Kiinalainen työkuri kiinnittää huomiota heti tehtaan portilla. Kiinasta tutut punakeltaiset propagandajulisteet mainostavat yhtiön iskulauseita, joiden pitäisi iskostua työntekijöiden asenteiksi.

Suurimmat tekstit ovat kiinaksi. Täällä sitä osaavat harvat, vaikka etiopialaisille työnjohtajille on opetettu myös kiinaa. Englanninkieliset käännökset ovat kömpelöitä.

Vapaasti suomennettuina ohjeiden ydin on tämä: maa menestyy vain jos rakastat sitä, ja yhtiö kestää vain jos rakastat sitä.

Propagandajulisteilla juuritaan myös kulttuurieroja, jotka kismittävät kiinalaista tehtaanjohtoa: Jos tulet liian aikaisin, se on tuhlausta. Jos tulet liian myöhään, se on tuhlausta.

– Heille aika on kultaa. Meillä Etiopiassa aikakäsitys on ihan erilainen. Jos minulla on tapaaminen kahdeksalta, saatan saapua yhdeksältä, tunnustaa etiopialainen työnjohtaja, 27-vuotias Demis Degef.

Degef saapui tehtaaseen suoraan koulun penkiltä, ja kehuu työnantajaansa vuolaasti. Tehtaan PR-edustaja on valinnut hänet haastateltavaksi, mutta ei valvo haastattelua.

– Kun kiinalaiset työskentelevät, he haluavat paiskia töitä 24 tuntia, mutta me haluamme tehdä töitä vain kahdeksan tuntia, Degef sanoo.

Joskus kulttuurierot käyvät liian suuriksi. Kenkätehtaalta on annettu myös kenkää, mutta Degefin mielestä syy on ollut nimenomaan työntekijöissä, jotka eivät ole noudattaneet ohjeita.

Etiopian kilpailuvaltti on matala palkkataso. Tehdastyöntekijöiden kuukausiansio on keskimäärin 80 euroa. Mika Mäkeläinen / Yle

Patruuna järjestää koko elämän

Liukuhihna pyörii yhdessä vuorossa ja työpäivä päättyy kiinalaiseen marssilauluun.

Ruokaa tarjoillaan ennen työpäivää, puolentoista tunnin lounastauolla ja vielä töitten päälle. Vaihtoehtoina ovat etiopialainen ja kiinalainen ruoka.

Silmäys lounasruokalaan kertoo, että kaikki 200 kiinalaista työntekijää syövät kiinalaista ja kaikki 4200 etiopialaista työntekijää puolestaan perinteisiä injera-lettuja.

Ja työntekijät kävelevät oman tehtaan kengissä.

– On vaikeaa löytää toista tehdasta, joka huolehtisi työntekijöistään yhtä hyvin, vakuuttaa Zhang.

Huajian tuo kieltämättä mieleen vanhan ajan tehdaspatruunat, jotka pyörittivät työläisten elämää kehdosta hautaan. Askeettiset asuntolaparakit, joissa jokaisella on tilaa punkan verran, järjestyvät osalle työntekijöistä. Muut haetaan työpaikalle tehtaan tilausbusseilla.

Huajian on nimennyt tehdasalueensa kenkäkaupungiksi, koska sillä on kunnianhimoisia laajennussuunnitelmia.

Kiinan muurin taakse nousee kenkäkaupunki

Tuotannon kasvu on kovaa.

Viime vuonna Huajian vei kenkiä ulkomaille 27 miljoonan euron arvosta, tänä vuonna arviolta kolmanneksen enemmän. Tehtaaseen on tähän mennessä investoitu reilut 50 miljoonaa euroa, mutta lähivuosina kiinalaissijoitusten määrän alueella pitäisi Huajianin ennusteen mukaan nousta 1,6 miljardiin euroon.

Parin vuoden kuluttua pienteollisuusalueella pitäisi olla ainakin 50 000 työntekijää. Tehdas aikoo rakentaa alueelle kaikki palvelut sairaalasta jätevedenpuhdistamoon. Koko komeus ympäröidään Kiinan muurin jäljitelmällä.

Usko Etiopian talouskasvun jatkumiseen on vahva. Monet pilvenpiirtäjät Addis Abebassa nousevat kiinalaisella lainarahalla. Mika Mäkeläinen / Yle

Muualle Etiopiaan on tarkoitus rakentaa pian kaikkiaan 20 vastaavaa teollisuusaluetta. Liikkeelle lähdetään pohjalta, sillä vaatteet ja kengät ovat alle prosentin Etiopian koko viennistä.

Vielä toistaiseksi kenkätehtaan vieressä aasit tonkivat roskakasoista syötävää ja köyhät ihmiset kierrätettävää. Aaltopeltiset kojut tekevät kuitenkin vähitellen tilaa korkeille asuinkerrostaloille, jotka voisivat olla mistä päin maailmaa tahansa. Myös rakennusteollisuus elää kiinalaisen rahoituksen ansiosta voimakasta nousukautta.

Kehityksen kirittäjänä on uusi rautatie. Myös radasta etiopialaiset saavat kiittää Kiinaa.

Yle/ Uutisgrafiikka

Rautatie vie tuotteet maailmalle

Huajianin kengät on tähän asti kärrätty vientisatamaan kuoppaista kyytiä rekoilla, joiden matka Adeninlahden rannikolle kestää päiväkausia.

Vuoden alussa virallisesti avattu rautatie Addis Abebasta Djiboutiin on lyhentänyt matkan yhteen päivään. Etiopia on maailman väkirikkain sisämaavaltio, jonka vienti kulkee lähinnä Djiboutin sataman kautta.

Kenkäkontit siirtyvät raiteille myöhemmin tänä vuonna. Silloin tilaajat meren takana saavat kenkänsä entistä nopeammin.

– Koska olemme vientiyhtiö, toimitusten nopeus on meille erittäin tärkeää. Jos voimme säästää viisi tai kuusi päivää, saamme uusia asiakkaita, tehdashanketta vetävä Zhang Ying kertoo.

Addis Abeban kaupunkirata avattiin reilut kaksi vuotta sitten. Mika Mäkeläinen / Yle

750 kilometriä pitkä ja ainakin kolmisen miljardia euroa maksanut rautatie on rakennettu valtaosin kiinalaisella lainarahalla.

Ylen haastattelema Etiopian rautateiden viestintäjohtaja Dereje Tefera Haile sanoo, että diili oli hyvä; uudet ratakilometrit Etiopiassa ovat hänen mukaansa syntyneet halvemmalla kuin vaikkapa Nigeriassa tai Keniassa.

Jo Djiboutin rataa ennen rakennettiin Addis Abebaa halkova kaupunkirata, ensimmäinen lajissaan Saharan eteläpuolisessa Afrikassa.

Addis Abeban kaupunkiradalla kyltit ovat kiinaksi ja englanniksi, mutta eivät paikallisilla kielillä. Mika Mäkeläinen / Yle

Radan rakentanut kiinalaisyhtiö ei ole vaivautunut räätälöimään tuotettaan aina loppuun asti paikallisiin oloihin. Kylteissä asemien nimet on ilmoitettu englanniksi ja kiinaksi, vaikka Etiopian pääkielet ovat amhara ja oromo.

Jos hevonen – ja tässä tapauksessa rautahevonen – on osittain lahjaa, ei yksityiskohdista ehkä kannata huomautella.

Etiopiassa ei muutenkaan tunneta huomauttelun vapautta.

"Kiina ei kysele demokratian perään"

Etiopiassa on parhaillaan poikkeustila, ja yksinvaltainen hallitus on kieltänyt mielenosoitukset. Laittomat mielenilmaukset on kukistettu väkivaltaisesti. Oppositiolla ei ole parlamentissa yhtään paikkaa.

Tehtaan edustaja ei halua ottaa kantaa maan poliittiseen tilanteeseen.

– Tärkeintä meille on vakaus, Zhang sanoo.

Mutta onko Etiopia nyt tarpeeksi vakaa?

– Se on okei, Zhang sanoo lyhyesti.

Poikkeustilan takia myös kansalaiset varovat sanojaan. Addis Abeban kaduilla kauppias Abraham Gabrkrstos kertoo kuitenkin suoraan sen, miten Kiinan ja lännen sijoitukset eroavat toisistaan.

– Kiinan sijoitukset ovat hyvä asia. Mistään muualta emme saa kunnolla sijoituksia. Jos pyydetään investoimaan Etiopiaan, eurooppalaisilla yrityksillä on paljon ehtoja, mutta kiinalaiset eivät kysele demokratiasta tai vapaudesta. Ne haluavat vain tehdä voittoa, niin että molemmat osapuolet hyötyvät, Gabrkrstos sanoo.

Addis Abeban kaupunkirata on pituudeltaan Helsingin metron luokkaa. Mika Mäkeläinen / Yle

Sijoittaja kiittelee Etiopiaa

Molempien osapuolten hyötyä analysoidaan korkeassa lasiseinäisessä toimistotornissa Addis Abeban keskustassa. Jättimäisen työhuoneen neuvottelupöydän päässä istuu suursijoittaja, joka on vilpittömän ylpeä synnyinmaansa noususta.

Sijoittajan mielestä Etiopia on pelannut korttinsa harvinaisen hyvin.

Zemedeneh Negatu, amerikkalaisen Fairfax Africa Fund -sijoitusrahaston johtaja kertoo Ylen haastattelussa, että Etiopia on investoinut juuri oikeisiin asioihin parantaessaan kulkuyhteyksiä ja energiahuoltoa.

Patohankkeilla Etiopia on puristanut sähkön hinnan noin neljään senttiin kilowattitunnilta, mikä on lähes maailman halvinta. Se houkuttelee sijoittajia, koska muualla Afrikassa sähkö on kallista ja sen saanti epäluotettavaa.

Etiopian talous on kasvanut yli kymmenen vuoden ajan keskimäärin yli kymmenen prosentin vuosivauhtia. 2000-luvulla köyhyys on vähentynyt yli kolmanneksella, mihin on vaikuttanut myös länsimaiden massiivinen kehitysapu.

Etiopialais-amerikkalainen suursijoittaja Zemedeneh Negatu uskoo, että Etiopia on sijoittanut Kiinasta lainatut rahat viisaasti. Mika Mäkeläinen / Yle

– Kasvu on kestävää, koska sen taustalla ovat talouden perusrakenteet, eivätkä mitkään kertaluonteiset pikavoitot, Negatu sanoo.

Hän viittaa muihin Afrikan maihin, joissa talouskasvu voi kulkea vuoristorataa öljyn hinnan mukana.

Juuri vastuullinen taloudenpito ja hyvät tulevaisuudennäkymät ovat houkutelleet suursijoituksia Kiinasta. Vuosikymmenessä ulkomaisten sijoitusten vuosittainen määrä on lähes 40-kertaistunut. Negatun mielestä Kiinan sijoitukset eivät ole lyhytnäköistä luonnonvarojen hyödyntämistä, vaan teollisen perustan luomista.

– Kiina aikoo tehdä Etiopiasta teollisuuskeskuksen, Negatu uskoo ja arvostelee samalla länsimaisia sijoittajia.

– Yhdysvaltain keskittymiskyky herpaantui. Samalla Kiina keskittyi laserin tarkkuudella siihen, että he halusivat Afrikkaan, Negatu vertaa. Kiina on nykyisin Etiopian suurin kauppakumppani ja suurin sijoittaja.

Negatun johtamalla sijoitusrahastolla on Etiopiassa myös omia intressejä. Tammikuussa se ilmoitti investoivansa kumppaniensa kanssa yli kolme miljardia euroa uuteen öljynjalostamoon.

Kiinasta uusi siirtomaaisäntä?

Negatun mielestä Kiinan etu on sekin, että valtio ja yritykset vetävät yhtä köyttä. Sijoituspäätökset syntyvät nopeasti.

Huajian-yhtiön Zhang Ying sanoo kuitenkin, ettei yhtiö saa mitään tukea Kiinan hallitukselta.

– Olemme yksityinen yhtiö ja toimimme omin päin, Zhang sanoo.

Kiinan valtio tosin toimii aktiivisesti samalla suunnalla. Kiina avasi ensimmäisen ulkomaisen sotilastukikohtansa naapurimaassa Djiboutissa viime vuonna. Addis Abebaan Kiina rakensi Afrikan unionille lahjaksi uuden päämajan.

Oli Kiinan valtion ja yritysten suhde mikä tahansa, Kiinan ja kiinalaisten vaikutusvalta sekä näkyvyys kasvavat. Huajian-tehtaan edustaja arvioi, että Etiopiassa asuu nykyisin jo 50 000 kiinalaista.

Länsimaissa Kiinan vyöryä Afrikkaan on arvosteltu usein uuskolonialismina. Negatun mielestä arvostelu on kateellisten panettelua.

– Emme voi enää vähätellä kiinalaisia. He rakentavat hyviä teitä, hyviä rautateitä, hyviä lentokenttiä. Jos me saamme sellaisia, miksi me valittaisimme, Negatu kysyy.

Edes valtionvelan kasvu ei huolestuta Negatua. Hänen mukaansa lainahumalaa ei Etiopian tapauksessa seuraa velkakrapula, koska lainarahaa ei ole tuhlattu juokseviin menoihin kuten virkamiesten palkkoihin, vaan rahalla on parannettu tulevan talouskasvun edellytyksiä.

Siitä voisi irrota siivu myös Suomelle.

Etiopia on yhä maailman köyhimpiä maita, mutta köyhyys vähentyy nopeasti. Mika Mäkeläinen / Yle

Suomalaisten Afrikan-valloitus kompastuu rahoitukseen

Siinä missä Kiina sijoittaa Etiopiaan miljardeja, Suomi voi sijoittaa vain miljoonia.

Maaliskuun 2018 puolivälissä yritysvaltuuskunnan kanssa Etiopiaan tutustunut ulkomaankauppa- ja kehitysministeri Anne-Mari Virolainen uskoo, että rahoituksen järjestäminen tuo Kiinalle etua.

– Meillähän ei ole sellaista toimintamallia, että saisimme itse rahoitettua hankkeita tai että yritykset ottaisivat niin suuren riskin. Sen takia meidän yritykset ovat tavanneet ulkomaisia kehitysrahoituslaitoksia, Virolainen kertoi vierailullaan Addis Abebassa.

Virolainen ei pidä kiinalaisten sijoituksia uuskolonialismina, kuten länsimaissa on toisinaan arvosteltu.

– En sitä noin ajattele, vaan he ovat liikemiehiä ja -naisia ja he toimivat niillä markkinoilla, joissa he näkevät, että heillä on liiketoimintapotentiaalia, Virolainen arvioi.

Virolainen arvelee, että Kiinan sijoituksilla saattaa olla myös poliittisia tavoitteita, mutta ennen kaikkea kyse on globaalista markkinataloudesta, jossa Kiina on osannut hyödyntää mahdollisuutensa.

Lähivuosina kannattaa Suomessakin vilkaista kengänpohjia. Entistä useammin niissä voi Kiinan ansiosta lukea Made in Ethiopia.