Olen äärimmäisen pettynyt siihen, että hallitus ei aio toteuttaa tunnin junia, koska juuri nyt ei ole rahaa. Onko myöhemmin muka. Äänestäjänä koen tulleeni huiputetuksi.

Minä luulin, että valtion omaisuutta oli tarkoitus myydä, jotta sama raha investoitaisiin infrastruktuuriin. Näin tehden valtion omaisuus olisi pysynyt yhtä suurena.

On hyvin lyhytnäköistä ajattelua myydä omaisuutta juoksevia menojen rahoittamiseksi, kuten nyt tehdään.

Olen itseasiassa samaa mieltä Li Andersonin kanssa siitä, että jos haluaa elää velaksi, kannattaisi ottaa korotonta lainaa sen sijaan, että myy tuottavaa omaisuutta. Tiedän, että puhdasoppiset ekonomistit pitävät sitä samanarvoisena, koska eivät tunnusta, että institutionaaliset säännöt saavat aikaan sen, että valtioiden lainastaan maksama korko on alempi kuin yritysten tuottovaatimus omalle pääomalleen riski huomioiden.

Se, että nyt oletetulla nousukaudella eletään yli varojen, on yksi asia. Kokonaan toinen asia on, miten investoinnit kannattaisi ajoittaa.

Investointien aikaistaminen on hyvää talouspolitiikkaa

Jos valtio käyttää rahaa järkeviin investointeihin, ei ole väärin rahoittaa näitä investointeja velkarahalla. Tasehan pysyy silloin kunnossa. Kun valtio saa lainaa negatiivisella reaalikorossa, tarkoittaa se, että investointien aikaistaminen on kannattavaa, vaikka rataa ei voisi ottaa käyttöön kuin vuosien kuluttua. Negatiivisten korkojen aika on ihmeellistä.

Kun rata rakennetaan aikaisemmin, se saadaan tietysti myös käyttöön aikaisemmin ja ryhtyy hyödyttämään kansantaloutta. Tämän lisäksi se tuleva hyöty on sitä suurempi, mitä aikaisemmin rata rakennetaan, koska yhdyskuntarakenne ryhtyy heti sopeutumaan uuteen rataan. Toiminnat sijoittuvat niin, että radalle tulee käyttöä. Siis vielä kerran: mitä aikaisemmin radat rakennetaan, sitä kannattavampia niistä tulee.

Tunnin junaa Turkuun ja Tampereelle ei voi perustella työmatkaliikenteellä. Jos muutama tuhat turkulaista alkaisi radan ansioista pendelöidä Turusta Helsinkiin, tulisi paljon halvemmaksi rakentaa heille asunnot Helsinkiin.

Tunnin junien idea on siinä, että nopea ratayhteys sitoo Turun, Helsingin ja Tampereen taloudet yhteen ja osa Helsingin kasvusta voi suuntautua Turkuun ja Tampereelle – ja Lohjalle. Osa yrityksen toiminnoista voi olla Turussa ja osa Helsingissä, koska matkustaminen on niin vaivatonta.

Valtioiden obligaatioiden negatiivinen korko kertoo, että olisi hyvä, jos valtiot löytäisivät tarjolla olevalle pääomalle järkevää käyttöä. Julkiset investoinnit parantavat maailmantalouden toimintaa. Näin rahatalous toimii.

Sitä paitsi olemme menossa kohti laskukautta. Silloin on hyvä elvyttää käyttämällä rahaa julkisiin investointeihin – investointeihin eikä kaikkeen kivaan juoksevaan menoon.

Entä se itärata? Anteeksi nyt vain kaikki itäsuomalaiset, mutta itäradasta ei saa kannattavaa millään. Siksi sitä ei voi pitää investointina, joka lisää valtion omaisuuden arvoa yhtä paljon kuin siihen käytetään rahaa. Sen jälkeen, kun tehtiin Lahden oikorata, ei rinnakkaista rataa Helsingistä Kouvolaan kannatta rakentaa. Sen sijaan Mikkeli – Kuopio -radan voisi korjata nopeaksi radaksi ja harkita Lahti-Heinola-Mikkeli -rataa.

Jos Itä-Suomen maakunnille annettaisiin pari miljardia euroa vapaasti käytettäväksi maakuntiensa elinvoiman lisäämiseksi, en usko, että ne uhraisivat sitä Itärataan.

Hankeyhtiö?

Minun puolestani tunnin junat voisi rahoittaa velanotolla. Jos jotkut EU-rajat kahlitsevat tätä (eivät kahlitse kyllä muita maita) tehtäköön sitten se kaavailtu rahoitusyhtiö. Siinä olisi se hyvä ajatus, että näin saataisiin radan tuottama maapohjan arvonnousu osaksi rahoitusta. Saman tosin saisi aikaan silläkin, että radasta hyötyvät kunnat rahoittavat sitä ja keräävät arvonnousun itselleen.

Jos on pakko maksaa sijoittajille kalliimpaa rahaa, rahoitusyhtiön voisi avata tavallisille suomalaisille , jotka nyt lahottavat rahaa korottomilla pankkitileillä. Heidän tuottovaatimuksena on paljon pienempi kuin eläkeyhtiöiden.

Julkisuudessa on kummoksuttu ajatusta, että hankeyhtiö ei maksaisi lainojaan koskaan pois vaan maksaisi korkoa ikuisesti. Mitä ihmeellistä tässä on. Kun luin kansantaloutta 1970-luvulla, valtion obligaatioilla tarkoitettiin ikuisia valtionlainoja.

= = = =

Jokin sana niistä juoksevista menoista.

Hallituksen talouspolitiikka on sikäli kummallista, että laskelmat on tehty olettaen, että poikkeuksellisen kova talouden kasvu jatkuu. Silti halutaan tehdä elvyttävä eli alijäämäinen budjetti.

Oma käsitykseni on, että elvyttäminen alkaa olla kohta paikallaan, mutta silloin nykyisiin menoihin ja tulopohjiin perustuva budjetti on vielä paljon alijäämäisempi. Jos hallitusohjelmaa luetaan niin kuin se on kirjoitettu, silloin on määrä lopettaa elvyttäminen ja ryhtyä ajamaan suhdannekehitystä alas säästöin ja veronkorotuksin.

Mihin se Keynes unohtui?