Malmön ongelma-alueilla huumekauppa ja väkivalta ovat arkipäivää. Työttömyyden riivaamilla maahanmuuttajavaltaisilla alueilla rikollisjengit houkuttelevat riveihinsä erityisesti koulut keskeyttäneitä nuoria miehiä. Ulkolinjan ohjaaja Minna Pye tutustui elämään Rosengårdissa.

Gab al-Khalili avaa Rosengårdin ostoskeskuksen vaatekaupassa pahvilaatikon ja nostaa sieltä myyntitiskille islamilaisia huiveja. Työn touhusta huolimatta kyyneleet pyrkivät silmiin.

“Minun vanhimmalla pojallani on ollut paljon ongelmia. Hän on syntynyt täällä, mutta hänestä tuli rikollinen ja huumeidenkäyttäjä”, al-Khalili kertoo heikosti hymyillen. “Kun hänet saa pois Malmöstä, hän voi paremmin. Kun hän on täällä, tilanne menee koko ajan huonommaksi”.

Al-Khalilin mukaan Rosengårdissa on vaikea suojella perhettään. Sitten hän vaikenee, eikä halua kertoa perheestään enempää, vaan alkaa siirtää kaupan miesmyyjien kanssa myyntitiskiä.

Rosengårdin eteläosa ja kaksi muuta aluetta Malmössä ovat poliisin luokittelun mukaan erityisen haastavia. Näillä alueilla on köyhyyttä ja työttömyyttä, avointa huumekauppaa, väkivaltaa ja turvattomuutta. Kaikkiaan tällaisia erityisen haastavia alueita Ruotsissa on parikymmentä.

Gab al-Khalili vaateliikkeessään Rosengårdissa. Gab al-Khalili nauraa vaateliikkeessään Malmössä Kuva: Minna Pye / Yle

Rosengårdissa ei asu ruotsalaisia

Läheisessä miesten parturiliikkeessä käy kova kuhina, kun Lähi-idästä kotoisin olevien miesten hiuksia leikataan. Ikkunan vieressä olevat sohvat ovat täynnä, kun miehet odottavat vuoroaan.

Abdulla kertoo muuttaneensa Ruotsiin ja Rosengårdiin yli 30 vuotta sitten. Hän on asunut alueella koko ajan ja viihtynyt hyvin.

“Kun tulin Rosengårdiin, tämä oli rauhallinen alue. Täällä oli ruotsalaisia ja naapurit olivat kivoja”, kertoo Abdulla. Hän sanoo, että alue on muuttunut ja osoittaa sormellaan alaspäin.

“Nyt Rosengård ei ole hyvä. Rikollisuutta on paljon ja nuoret aiheuttavat ongelmia, mutta tietenkään kaikki nuoret eivät ole huonoja”.

Koulupudokkaat riskiryhmässä

Rosengårdin kaltaisilla ongelma-alueilla kasvavat lapset näkevät avointa huumekauppaa ja muuta toimintaa, joka poikkeaa yhteiskunnan normeista ja arvoista. Ongelma-alueilla epätavallinen toiminta ikään kuin normalisoituu. Nuoret voivat jopa pitää huumekauppaa ja muuta rikollista toimintaa varteenotettavana uravaihtoehtona.

“Riskiryhmään kuuluvat erityisesti ne nuoret, jotka eivät selviä koulusta ja lopettavat sen ilman päättötodistusta. Heillä ei ole minkäänlaista tulevaisuudenuskoa”, korostaa Malmön yliopiston sosiaalityön professori Tapio Salonen.

Salosen mielestä rikollisuus on sidoksissa ennen kaikkea köyhyyteen ja epätasa-arvoon. Malmössä peräti neljännes kotitalouksista on köyhiä. Köyhyys keskittyy samoille maahanmuuttajavaltaisille vuokrataloalueille, jotka kamppailevat vakavan rikollisuuden kanssa.

Tämä paikka ei ole osa Ruotsia

Lindängenin pienessä ostoskeskuksessa syyrialainen Ali Jomaa järjestelee vihanneskauppansa ulkopuolella olevaa myyntitiskiä. Lindängen sijaitsee kuuden kilometrin päässä Rosengårdista ja on myös luokiteltu ongelma-alueeksi.

Jomaa omistaa ostoskeskuksessa vihanneskaupan lisäksi sen vieressä olevan pitserian. Aiemmin huumeidenmyyjät kokoontuivat kaupan takana ja hoitivat bisneksiään myös liikkeiden sisällä.

Ali Jomaa liikkeensä edessä Vihanneskauppias Ali Jomaa liikkeensä edessä Kuva: Minna Pye / Yle

“Minulla tuli riitaa parin nuoren miehen kanssa, jotka eivät suostuneet maksamaan pitsastaan. Minut pahoinpideltiin ja jouduin sairaalaan”, Jomaa kertoo parin vuoden takaisista tapahtumista. Samana iltana pitserian ikkunaruudut rikottiin ja seuraavana päivänä hänen autonsa poltettiin.

“Minulla ei ollut varaa korjata ikkunaa tai autoa, jota olin käyttänyt työssäni. Liikkeeni menivät melkein konkurssiin, ja olen joutunut lainaamaan rahaa”. Sotaa käyvästä Syyriasta kotoisin oleva Jomaa harkitsi jopa liikkeensä myymistä ja muuttamista ulkomaille.

Nyt tilanne on parantunut, sillä ostoskeskuksen alueelle on laitettu valvontakameroita, ja poliisi partioi siellä aiempaa tiiviimmin. Myös jengirikollisten pidätykset ovat rauhoittaneet ostoskeskuksen aluetta. Jomaan mukaan aiemmin Lindängenin tilanne oli katastrofaalinen.

“Minusta tuntui, että tämä paikka ei ollut osa Ruotsia. Tämä paikka tuntui olevan ikään kuin toisessa maassa ja toisessa todellisuudessa.”

Rikollliset käyttävät valtaa

Poliisin mukaan ongelma-alueilla on rinnakkaisyhteiskunnan rakenteita. Alueilla toimivat rikollisverkostot voivat tarjota ihmisille jopa töitä ja asuntoja.

“Rikollisverkostojen vaikutusvallan takia ihmiset eivät uskalla todistaa oikeudessa tai edes kertoa poliisille rikoksista”, kuvailee tutkija Karl Kronqvist Malmön yliopiston kriminologian instituutista.

Rikokset saatetaan sopia esimerkiksi niin, että uhrien omaisille maksetaan niin sanottua verirahaa korvauksena menetyksestä. Kronqvist kuitenkin korostaa, että poliisi ei ole vetäytynyt näiltä alueilta.

“No go -alueista puhuvat vain ihmiset, jotka eivät ole olleet Malmössä. Kyse on pikemminkin siitä, että poliisilla on vaikeuksia suorittaa tehtävänsä näillä alueilla. Poliisi ei ole menettänyt ongelma-alueiden kontrollia, mutta niillä on enemmän rikollisuutta ja muita vaikeuksia kuin muualla”, hän painottaa.

Asukkaat kokevat kuitenkin voimakasta turvattomuutta eivätkä usko, että poliisi pystyisi heitä auttamaan. Ali Jomaa pahoinpitelijätkin ovat yhä vapaalla jalalla. Jomaa itse sanoo, ettei hän edes tiedä kuka häntä löi, sillä hyökkääjiä oli useita.

“Nyt välttelen heitä. Jos joku ei maksa ruoasta, sanon, että se ei haittaa.” Hän kertoo pelkäävänsä yhä, sillä hyökkääjät voivat aiheuttaa ongelmia.

Maahanmuuttajien on hankala työllistyä

Malmö on ollut jo pitkään maahanmuuttajakaupunki, jonne muutettiin aluksi töiden perässä ja myöhemmin pakoon sotia ja kriisejä. Valtaosa maahanmuuttajista muuttaa yhä samoille vuokratalo-alueille, joihin on aina muutettu ulkomailta.

Malmön asukkaista nykyään noin kolmannes on ulkomailla syntyneitä. Aiemmin kaupungin teollisuus tarvitsi jatkuvasti työvoimaa ja tulijat pääsivät heti, jopa ilman koulutusta, tehtaaseen töihin.

Enää näitä yksinkertaisia töitä ei ole tarjolla. Muiden läntisten teollisuuskaupunkien tavoin Malmö on muuttunut rajusti, kun tehtaita on suljettu.

Kaupungin työttömyysprosentti Ruotsin korkein eli 14 prosenttia. Malmön 22 000 työttömästä peräti 15 500 on syntynyt ulkomailla.

Malmössä köyhyyttä on eniten Rosengårdin kaltaisilla vuokrataloalueilla. Rosengårdin kerrostaloja Kuva: Ghadi Boustani / Yle

“Nykyään maahanmuuttajan työllistymisessä voi kestää jopa 8-9 vuotta. Pohjimmiltaan tässä on kyse ruotsalaisen yhteiskunnan epätasa-arvoisuudesta. Tiettyjen ryhmien pääsy osaksi ruotsalaista yhteiskuntaa kestää todella pitkään”, professori Salonen painottaa.

Perinteisten teollisuustyöpaikkojen katoaminen näkyy työttömyytenä ja köyhyytenä. Malmön asukkaiden tulotaso on matalampi kuin Tukholmassa tai Göteborgissa. Jopa neljäsosa malmöläisistä kotitalouksista on köyhiä.

“Jos sosiaaliset erot pysyvät ja kasvavat, yhteiskunta on kuin painekattila. Ja jos niille ei tehdä mitään, tulee sosiaalista levottomuutta. En usko, että olemme vielä siinä vaiheessa, mutta autopalot ovat merkki siihen suuntaan”, Salonen varoittaa.

Hänen mukaansa Ruotsin yhteiskuntaa pitäisi avata niin, että tulijoiden olisi helpompi saada koulutusta ja päästä työmarkkinoille. Myös eri kaupunginosien ja ryhmien välisiä eroja pitäisi kaventaa.

Rosengårdissa on paljon hyvää

Rosengårdin ostoskeskuksen naistenvaateliikkeessä Mohaimen Al Robbiy uhkuu tulevaisuudenuskoa. Hän kertoo opiskelevansa lukiossa ja aikovansa pyrkiä yliopistoon.

“Maahanmuuttajataustastani huolimatta tunnen itseni ruotsalaiseksi. Uskon tulevaisuuteen, sillä Ruotsissa kaikkien lasten on mahdollista opiskella”, hän sanoo.

Hän on monien nuorten tavoin kyllästynyt Rosengårdin ongelmien jatkuvaan puimiseen. Hänen mielestään aluetta siivotaan ja korjataan koko ajan.

“Rosengård on yksi Malmön parhaista alueista. Täällä rakennetaan paljon uutta ja teitä korjataan. Ilman rikoksia täällä olisi todella mahtavaa.”

Teksti: Ohjaaja Minna Pye