Suomessa myytävissä bensiinikäyttöisissä moottorisahoissa, siima- tai muissa leikkureissa riittää valmistajan vakuuttelu, että pakokaasupäästöt pysyvät kurissa. Todennäköisesti ne eivät pysy, sillä valmistajat tietävät, ettei Suomessa ole valvontaa. Pian on, vaatii EU.

Puutarhakoneiden liian korkeat päästöt saattavat kuulostaa ruohonjuuritason päästöskandaalilta, mutta toisin kuin autoissa, puutarhakoneissa pakokaasut ovat suoraan käyttäjän nenässä. Päänsärky ja huimaus ovat monille koneita käyttäneille varmasti tuttuja.

EU-maissa tyyppihyväksyttyjä laitteita on jo kolmen vuoden ajan seurannut saksalainen ympäristöorganisaatio Deutsche Umwelthilfe (siirryt toiseen palveluun). Sen riippumattomalta TÜV Nord –testauslaitokselta tilaamat mittaukset paljastivat vuonna 2014, että puutarhakoneiden pakoputkesta tupruaa mitä sattuu. Pahimmillaan esimerkiksi häkäpäästöt ovat ylittäneet sallitun 8,5-kertaisesti.

Deutsche Umwelthilfe kehottaa välttämään erityisesti Kiinassa valmistettuja laitteita. Syystä tai toisesta on huonolaatuisten kiinalaiskoneiden tyyppihyväksynnän EU:n alueelle myöntänyt useimmiten brittiläinen lupaviranomainen. Parhaillaan Deutsche Umwelthilfe tutkituttaa Ruotsin markkinoilla olevia laitteita. Tuloksia on odotettavissa vapuksi.

Puutarhakoneiden myrkylliset pakokaasupäästöt tulevat lähiaikoina aiheuttamaan mahdollisesti päänsärkyä myös suomalaisviranomaisissa. EU uusii parhaillaan pykäliään ja myös Suomen viranomaisilta vaaditaan uudessa asetuksessa markkinavalvontaa puutarhakoneille.

Markkinavalvonta tarkoittaa sitä, että jonkun viranomaisen on otettava vastuu pistokoemaisista testeistä rauta- ja muiden kauppojen puutarhakonevalikoimiin. Jos vähänkin epäilyttäviä tuotteita hyllyiltä löytyy, olisi nämä otettava tarkempaan syyniin.

Valvonta puhdistaisi ilmaa viemällä halvimmat laitteet hyllyiltä

Suomessa viranomaisvalvontaa vaikeuttaa hukassa oleva valvova viranomainen Esimerkiksi siimaleikkurin eli trimmerin valvonta ei nykyisellään kuulu Liikenteen turvallisuusvirasto Trafille, koska trimmeri on käsityökalu, jolla ei voi ajaa. Jos trimmeri tupruttaa liikaa hiilidioksidia, on se ympäristöongelma, jonka valvonta kuuluisi ympäristöministeriölle ja mahdollisesti ELY-keskuksille. Jos taas liikapäästöt ovat hiilimonoksidia eli häkää ja vaarantaisivat laitetta käytettäessä ihmisten terveyttä, kuuluisi valvonta Turvatekniikan keskukselle Tukesille, sillä se vastaa kuluttajaturvallisuudesta. Nyt ympäristöministeriössä toivotaan, että puutarhakoneiden valvonta siirtyisi vastaisuudessa liikenne- ja viestintäministeriölle, joka taas delegoisi valvonnan Trafille. Liikenteen turvallisuusvirasto Trafissa kun polttomoottoreiden pakokaasupäästöasiat tunnetaan parhaiten niissäkin laitteissa, joilla ei voi ajaa.

Tähän saakka Suomessa laitteiden päästöjä ei ole edes osattu epäillä, koska meillä viranomaiset ovat aina luottaneet tyyppihyväksynnän EU:n alueelle myöntäneisiin viranomaisiin. Markkinavalvontaa olisikin ollut lähes mahdoton järjestää, sillä puutarhakoneille ei oikein tahdo löytyä valvovaa viranomaista.

Sekä Liikenteen turvallisuusvirasto Trafi että ympäristöministeriö pitävät kuitenkin ajatuksesta, että Suomessakin alettaisiin tehdä pistokokeita. Trafin mukaan se ”ryhdistäisi” ja ”tasapuolistaisi” laitteiden kauppaa, jos päästöhuijarit pelkäisivät kiinnijäämistä.

Ympäristöministeriöstä muistutetaan, että keinot kyllä lainsäädännöstä löytyvät jo nyt, jos tahtoa on. Tukes taas aikoo keskittyä puutarhakoneiden akuutteihin vaaroihin, kuten pyöriviin teriin. Parhaillaan Tukesissa testataan robottiruohonleikkureita.

Myytävien koneiden kyljestä löytyvä CE-merkintä saattaa altistaa sinisilmäisyyteen. CE-merkintä ei takaa vielä muuta kuin valmistajan vakuutuksen, että laite kuluu EU:n konedirektiivin piiriin. Sen jälkeen kun Saksassa käynnistettiin puutarhakoneiden päästötestaukset, ovat kaupat vetäneet jo useita tuotteita pois myynnistä.

Todennäköisesti myös Suomessa kaikkein halvimmat polttomoottorikäyttöiset puutarhakoneet katoavat valikoimista, kun markkinavalvonta alkaa.

_Juttua varten on haastateltu asiantuntijoita Deutsche Umwelthilfeltä, Tukesista, ympäristöministeriöstä, Trafista sekä eduskunnan ympäristövaliokunnasta. _