Recent, scena politică românească a fost marcată de lansarea unei noi formațiuni politice. Mai precis, este vorba despre Partidul Democrației și Solidarității – Demos. Automat, apar câteva întrebări atunci când se înființează o nouă formațiune politică în România inclusiv din motivul că un număr mare de români nu merg la vot pentru că pretind că nu ar avea pe cine să aleagă.

„Partidul Democrației și Solidarității – Demos este brațul politico – electoral al Platformei apărute în octombrie 2016, care promovează echitatea, solidaritatea, egalitatea de șanse, lupta împotriva sărăciei, injustiției și inegalității sociale și economice”, transmit cei de la Demos printr-un comunicat.

În acest context, redacția PSnews.ro a luat legătura cu purtătorii de cuvânt ai partidului DEMOS, Claudiu Turcuș și Diana Mărgărit, pentru a răspunde mai multor întrebări în legătură cu formațiunea politică proaspăt lansată.

Care este ideologia DEMOS?

„În primul rând aș spune că DEMOS este singura construcție politică de după 1989 care își asumă o doctrină. DEMOS este un partid de stânga, foarte interesat de politicile sociale. Tema noastră majoră este legată de condițiile de muncă din România, de inegalitățile sociale care sunt cele mai mari din Uniunea Europeană, de echilibrul dintre creșterea economică constantă și salariile ridicole ale oamenilor, de sărăcie. Ăsta e motivul pentru care au plecat aproape 4 milioane de oameni din țară, iar cei care au rămas trăiesc greu, supraviețuiesc.

Discursul dominant al tranziției românești a fost că trebuie să creștem economic cu orice preț. Să vină investitorii străini, să creeze locuri de muncă – asta era considerată rețeta dezvoltării. Dar nimeni nu a pus în mod serios problema legată de ce fel de locuri de muncă se creează, cât de sustenabil este un asemenea model de dezvoltare, dacă sunt ignorați sau sacrificați oamenii. Prin urmare, am tot crescut economic, însă populația în marea ei majoritate a rămas la fel de săracă, în condiţiile în care infrastructura socială a fost devastată, mai ales în mediul rural şi în urbanul mic. Sigur că există o zonă de 15-20% din populație care s-a dezvoltat cumva mai echilibrat în contextul acesta al creșterii economice, însă majoritatea a fost lăsată în urmă. Când jumătate din populația care muncește câștigă 1200 lei/lună ceva este profund greșit.

DEMOS este un proiect despre ce putem face să nu lăsăm în urmă oameni. Niciun alt partid din România nu vorbește pe bune despre dezvoltarea socială. Aceasta este prioritatea noastră politică. Pentru că o țară care îsi lasă cetățenii în urmă este mai putin decât o societate. Iar democrația nu inseamnă doar primatul majoritătii sau respectul pentru diversitate. Inseamnă, mai ales, solidaritate”.

Care este viziunea DEMOS în raport cu mediul de afaceri?

„Un partid politic nu poate și nu trebuie să reprezinte interesele și nevoile tuturor. DEMOS va reprezenta drepturile și libertățile acelor categorii sociale lipsite de reprezentare politică autentică: lucrători (în industrie, agricultură, servicii publice sau private, corporații), medici, profesori, pensionari, sectorul independent (cultural, artistic, civic), micii antreprenori. Politicile noastre publice vizează, de asemenea, reprezentarea celor aflați în nevoia de asistență socială, celor care își caută un loc de muncă, copiilor și tinerilor cărora trebuie să le garantăm dreptul la educație și la servicii medicale gratuite, de înaltă calitate.

Mediul de afaceri poate fi un partener pentru dezvoltarea socială, dacă îşi asumă o responsabilitate dincolo de căutarea oarbă a profitului. Dacă îşi plăteşte corect angajaţii, dacă nu distruge sindicatele, dacă îşi plăteşte integral taxele, dacă protejează mediul şi nu afectează negativ comunităţile locale, putem vorbi de un rol într-adevăr constructiv.

Capitalul economic produs de mediu de afaceri trebuie redistribuit cinstit către cei care muncesc. Profitul înregistrat de cineva care derulează o activitate economică trebuie să existe pentru că asta este, în fond, rațiunea mediului privat, ăsta e miezul abordării capitaliste. Însă nu trebuie să uităm că un patron/investitor nu este cel care „dă de mâncare unor oameni“ cum s-a încetățenit ideea. Orice afacere este rezultatul dintre o muncă prestată și o piață de desfacere. Profitul nu se generează decât la această intersecție. Cineva depune o muncă și cineva cumpără serviciul oferit în urma acelei munci. Deci de fiecare dată când vorbim despre mediul privat trebuie să înțelegem și să acceptăm acest raport. Profitul nu se poate duce doar într-o singură parte. Productivitatea unei munci nu poate să fie capitalizată doar de către zona mediului de afaceri fără ca cei care prestează munca respectivă să fie incluși în mod real în schema redistribuirii profitului.

În România sunt 46% români ce muncesc pe salariul minim pe economie, iar asta este îngrijorător, este nefiresc în condițiile în care o economie se tot dezvoltă. Avem cea mai mare creștere din UE, se spune de fiecare dată că acesta este un model sustenabil de dezvoltare, însă se crește foarte puțin salarizarea în mediul privat. Mai mult, dinspre partidele de dreapta și mediul de afaceri se transmite constant că salariile ar trebui să scadă. Or, sustenabilitatea unei creșteri economice e data de dezvoltarea socială. Așa s-a întâmplat în Europa Occidentală, acesta trebuie să fie modelul”.

Creșterea economică a României este una reală?

„Da, este reală, însă societatea în ansamblu o resimte foarte timid. În Occident, din 100% capital produs, 65% este acordat muncii și taxelor, iar 35% este profitul. În România acest raport este inversat. Suntem cea mai productivă țară din UE pentru că se muncește pe salarii de nimic. Atâta vreme cât există niște profituri de nivel european în România, salariile pot fi crescute și condițiile de muncă îmbunătățite. Dacă modelul nostru este Europa Occidentală înseamnă că dezvoltarea economică trebuie să producă bunăstare și pentru cei care muncesc efectiv nu doar pentru cei care investesc, nu doar pentru cei care asigură locuri de muncă. Mediul de afaceri trebuie să asigure venituri europene, atât cât poate România, cât este sustenabil. DEMOS nu are în vedere un model populist, cum face PSD, care crește moderat salariile în zona publică, dar nu-i protejează deloc pe cei care muncesc în zona privată. PSD-ul nu este interesat de creșterea nivelului de trai, ci de o menținere a subdezvoltării, dublată de asigurarea unui electorat fidel în zona angajaților la stat sau a pensionarilor. PSD nu este un partid de stânga, este unul conservator-populist. Reţeta acestuia are succes pentru că opoziţia la acesta, în afara de noi, a propus doar salarii şi pensii mici”.

Cum se raportează DEMOS la tema pensiilor?

„PSD nu mai are un bazin electoral serios exclusiv în pensionari. A căzut acest mit și s-a dovedit că PSD este tot mai mult votat de oameni care au joburi la stat și oameni tot mai educați. Asta poate părea unora straniu, dar este o realitate documentată. DEMOS vede în fiecare pensionar un om care merită să își primească contribuțiile înapoi, să fie susținut astfel încât să aibă o viață decentă, iar dacă modelul economic care ține cont de retribuția echilibrată a muncii devine o prioritate, pensionarii se vor bucura de venituri mai consistente.

Retorica tehnocrată sau cea asumată de dreapta care ne propovăduiește austeritatea în numele unei prosperități viitoare reprezintă un drum închis”.

Care sunt planurile DEMOS pentru alegerile din 2019, 2020 și 2024?

„DEMOS își propune să candideze la toate alegerile. Este un efort susținut pentru un partid abia creat, un partid care vrea să fie transparent în finanțare, în modul în care strânge semnăturile și în campania electorală.

Între 30 august și 2 septembrie am avut primul forum al partidului la Roșia Montană, un loc simbolic. Am organizat și o întâlnire cu comunitatea de acolo și am avut alegerile pentru conducerea partidului. În cursul lunii septembrie vom face anunțul într-o conferință de presă la București cu privire la modul în care este organizat acest partid, despre cine sunt oamenii care și-au asumat responsabilitățile executive. Avem un model diferit de organizare și veți vedea că practic încercăm un model de dezvoltare cât mai orizontal. Nu vrem să asociem acest partid cu figura unui singur om cum se întâmplă în cazul celorlalte partide. DEMOS nu este al cuiva anume, o locomotivă eroică. Este o construcție la care au participat în jur de 300 de oameni, iar membri și simpatizanți suntem aproximativ 700. Practic este un partid care își propune să crească organic, asumat, să fie coeziv și coerent. Am încercat să lucrăm foarte mult la ceea ce credem, să ne asigurăm că toți mergem în aceeași direcție”.

Au apărut tot felul de acuzații că DEMOS ar fi o formațiune neomarxistă, comunistă cu față umană. Cum răspundeți acestora?

„Trebuie să înțelegem că după 1989 cel mai puternic discurs public a fost cel anticomunist. S-a terminat o lume și populația a devenit anticomunistă după încheierea comunismului. Este de înțeles. Lumea era revoltată, o parte suferiseră de lipsuri, de privațiuni, de cenzură, nu exista libertate de expresie. Timp de trei decenii, această idee că noi nu mai suntem comuniști a contat foarte mult în spațiul public și anticomunismul a devenit același lucru cu dorința noastră de europenizare. Nu puteai fi european dacă nu erai anticomunist.

DEMOS nu are chiar nicio legătură cu comunismul, în orice țară din Europa occidentală sau din Statele Unite ale Americii, DEMOS ar fi perceput ca un partid firesc, de stânga. Suntem un partid echilibrat departe de orice formă de totalitarism sau cu vreo nostalgie comunistă. Câteva modele internaționale ale DEMOS, mai cunoscute publicului larg, sunt Partidul Laburist condus de Jeremy Corbyn în Marea Britanie, socialismul democratic promovat de Bernie Sanders în SUA, mişcarea de stânga spaniolă Podemos sau, mai aproape de noi, Partidul Razem din Polonia.

O parte consistentă dintre cei care fac agenda politică a României, când aud de stânga o echivalează cu comunismul. Când aud de Marx, la fel. E un fel de hate-speech combinat cu lipsă de educație politică. Până la urmă, oameni ar trebui să fie foarte aproape de ideile stângii, orice angajat ar trebui să susțină politici sociale, nu ar trebui să fie în interesul nimănui ca școlile și spitalele să fie privatizate, ci garantate ca servicii publice de calitate. Atunci când te îmbolnăvești, când îți pierzi locul de muncă sau îți educi copiii să ai garanția că există o plasă socială care preia profesionist această sarcină. Până la urmă ideile de stânga au emancipat Europa și lumea întreagă. Cândva aveam sisteme socio-politice în care era normal ca cineva să muncească ca sclav, ca femeile să nu voteze, ca ziua de muncă să fie de 16 ore. Emanciparea este de stânga”.