Profesorul universitar Valerius Ciucă, de la Facultatea de Drept a Universităţii „A.I. Cuza" Iaşi, fost judecător la Tribunalul Uniunii Europene, îl contrazice pe ministrul Justiţiei, Tudorel Toader, în ce privește dosarul Insula Belina, scrie Ziarul de Iași.



Ministrul Tudorel Toader, fost decan al Facultăţii de Drept din Iași şi rector suspendat al Universităţii „A.I.Cuza", declara recent că legalitatea unei hotărâri de guvern nu o verifică procurorul, ci judecătorul specializat în contencios administrativ.



„Hotărârile de guvern sunt acte normative infralegale, sub lege, în ierarhia actelor normative. Hotărârile de guvern pot crea suspiciuni privind legalitatea. În această ipoteză, că e hotărâre de guvern, că e ordin de ministru, verificarea legalităţii catelor normative infralegale se realizează de către instanţa de contencios administrativ. Multe hotărâri de guvern au fost atacate la instanţele de contencios administrativ spre a se verifica de către judecător legalitatea unui act normativ inferior legii. Prin urmare, în opinia mea, legalitatea unei hotărâri de guvern nu o verifică procurorul, ci judecătorul specializat în contencios administrativ", declara marţi Tudorel Toader.

Într-o postare pe pagina personală de Facebook, judecătorul european Valerius Ciucă l-a contrazis pe fostul său superior din punct de vedere ierarhic.

Postarea integrală a judecătorului Ciucă:



„Curtea Constituțională și contenciosul administrativ...

Orice acțiune (inclusiv în contencios administrativ) este compatibilă cu acțiunea penală.

Penalul ține în loc nu doar civilul, ci întregul ansamblu al acțiunilor în justiție dacă, firește, există elemente penale. Altminteri, toți infractorii din instituțiile statului ar nega competența generală a titularului unic al acțiunilor publice, nimeni altul decât Ministerul Public. Îmi și imaginez cum, într-o crimă de înaltă trădare, surprins în flagrant, inculpatul s-ar apăra negându-i statului dreptul de-a-i anihila imoralul rezultat..., sau ar solicita competență exclusivă a ... comisiei de etică...

Acțiunea penală nu cunoaște sincope temporale decât în situații excepționale și nici "insule de non-penalitate" pe teritoriul României. Statul acesta este suveran pe fiecare milimetru pătrat din pământul sau, iar acțiunea penală este un atribut al suveranității sale! Ea este continuă și "panteica"...Nu cunoaște "locuri de azil, de refugiu" ci, eventual, tot în situații excepționale, o temporizare de ordin politic și constituțional în legătură cu funcțiile dotate cu imunitate temporară. Dar, sub aspectul realității, al calității unui act (nu este normal ca un legiuitor să fie vulnerabil în fața faptelor de lobby...), ei bine, nu există nici un obstacol.

Așa stau lucrurile în dreptul european (de fapt, noi cunoaștem povestea recentă, tristă, a unor europarlamentari...) Investigația penală nu se oprește la poarta niciunui "altar"... Nu există "sanctuare" de impunitate într-un stat civilizat! Și, N.B.!, fapt interesant, principiul "actualității" acțiunii penale înlocuiește, tot mai mult în statele civilizate, vechiul principiu al "oportunității", sub imperiul căruia guvernanții, oamenii puterii majoritare, în general, erau cercetați doar după terminarea mandatelor politice...

În cazul Belina, noua obsesie națională, contenciosul este absolut irelevant: lipsește subiectul activ (adică un eventual petent nemulțumit; dimpotrivă, cu excepția justițiarilor, toată lumea-i mulțumită...); dar, și mai interesant, lipsește și cauza, deoarece faptele incriminate vizează simple acte pregătitoare (modificări de clasificări etc.). Paradoxal, pentru a avea un tablou de-a dreptul hilar, lipsește și "pârâtul", deoarece nu miniștrii, ci guvernul este cel ce exprimă voința "administrativă" de transfer al proprietății, voința, eventual, cenzurabilă...

De meditat...”