Om skribenten Följ Zandra Hedlund på Twitter: @zandra_hedlund.

Detta är åsiktstext i form av en debattartikel. Åsikterna är skribentens egna och inte Nyheter24:s.

Into the Valley är en elektronisk musikfestival i Dalhalla i Rättvik. Festivalen var magisk på många sätt: platsen, musiken, människorna, kärleken. Det fanns dock ett ständigt orosmoment som inte gick att bortse från.

Nej, jag pratar inte om våldtäkter, misshandel, fylla eller taffsande - det förekom överhuvudtaget inte. Det var inte ens problem med nedskräpning, trots 6 000 besökare. Det som oroade mest var ständigt pågående trakasserier från polisen.

Jag förstår att det kan behövas polisinsatser på festivaler, jag förstår att våldsamma människor måste gripas och att människor som utsätts för brott måste ha någonstans att vända sig. Polisen är till för att skydda oss, men det är inte vad de gjorde på Into the Valley. I stället behandlade de oss som terrorister.

Festivaltågen genomsöktes med narkotikahundar och människor blev kroppsvisiterade redan på T-centralen i Stockholm, bilar stoppades på väg till festivalen och genomsöktes, flertalet människor tvingades lämna urinprov redan innan de hade slagit upp tältet.

Så här fortsatte det sedan genom hela festivalen, polisen gjorde husrannsakan i tält, plockade in folk på förhör och urinprov utan att de hade gjort någonting utmärkande utöver att köpa biljett till festivalen.

Tydligen anses alla som uppskattar elektronisk musik vara potentiella narkomaner och grova brottslingar. Mest utsatta för dessa kontroller var rasifierade personer och personer med dreads. Vid ett tillfälle sprang ett par poliser ikapp ett sällskap bestående av rasifierade män och flämtade andfådda fram "random check" och tog in dem för provtagning och förhör.

Samtidigt pågick Classic Car Week i Rättvik, där anmäldes flera fall av misshandel och bråk, men det ansågs tydligen inte lika uppseendeväckande. Under Hamnfestivalen i Luleå anmäldes två våldtäkter, flera fall av misshandel, rånförsök och bråk, polisen uttalade sig om att det var en ovanligt lugn festival.

Into the Valley hade inte ett enda anmält fall av våldtäkt, misshandel eller ens stöld. Jag upprepar: inte ett enda. En ordningsvakt uttalade sig i Dalademokraten om att det var den lugnaste tillställning han någonsin arbetat på, ändå får polisen det att framstå som att samtliga festivalbesökare utgjorde ett allvarligt hot mot rikets säkerhet.

102 fall av misstänkta narkotikabrott bland 6 000 besökare är inte speciellt mycket med tanke på insatserna. Med motsvarande insatser skulle de antagligen kunna få fram liknande siffror från vilken festival eller klubb som helst.

Värt att notera är dessutom att 70 procent av besökarna kom från andra länder än Sverige, där synen på exempelvis cannabis ser annorlunda ut än här. När det kommer till rubriceringen narkotikabrott i Sverige, likställs cannabis, en substans som i många länder är laglig, med heroin.

Vi måste prata om alkoholnormen, vi måste prata om kriget mot narkotika, jakten på enskilda småbrukare och utebliven vård för verkliga missbrukare. Vi måste prata om hur polisen har gått från att skydda till att skrämma.

Ingen av besökarna jag pratade med på Into the Valley vill åka tillbaka nästa år. Alla delade uppfattningen om att platsen, musiken, människorna och den lugna kärleksfulla stämningen bland besökarna var fantastisk, men trakasserierna från polisen gjorde alla otrygga.

Det här kommer att drabba arrangörerna hårt, ingen vill behöva bli trakasserad på festival. Kanske har vi sett slutet på Into the Valley, en saga som knappt hann börja.

Zandra Hedlund,

Debattör & skribent