Detta är opinionsmaterial. Åsikterna som förs fram här är upphovsmannens egna.

Har du redan registrerat dig? Gå tillbaka till startsidan och logga in dig uppe i toppen på sidan.

Varför vill vi veta mer om dig? För att kunna ge dig en bättre läsupplevelse och lära oss mer om våra läsares intressen.

För att läsa vidare på vår sajt, behöver du registrera dig som läsare. Därefter kan du fortsätta att, utan kostnad, ta del av Dagens Medicins journalistik på sajten.

Jag vill inte höra ordet produktion när det heter sjukvård. Jag vill inte ha fler musmattor med värdegrundsord, inte fler ledningsgrupper där ingen vågar vara ärlig. Jag vill inte ha fler kontrollfunktioner eller enkäter utformade av människor som inte förstår vad vi gör. Eller vad de själva gör.

Det är valår och jag vet vad jag inte vill ha. Jag vill inte ha valmanifest. Inga vallöften, lögner eller ivriga utfästelser om förbättringar. Jag vill inte höra fler ogenomtänkta förslag från okunniga, detaljstyrande politiker, regiondirektörer eller administratörer. Jag vill inte ha fler administratörer. Jag vill inte ha fler mellanchefer, chefsstöd, samordnare, lotsar eller koordinatorer som koordinerar sånt jag inte vill ha.

Jag vill inte ge mer tid och pengar till stödfunktioner i dysfunktionella system än till patienterna. Jag vill inte avlöna konsulter eller chefer som gör karriär på dumheterna. Jag vill inte ha fler ledsna sjuksköterskor eller kollegor som plågas av meningslösheten i det hela.

Jag vill inte ha en försäkringskassa som fortsätter bidra till psykisk ohälsa hos läkare och egna ­med­arbetare genom ständiga och okunniga propåer. Jag vill inte att fler kollegor ­hoppar av offentliga vården bara för att sitta på ­Previa och ta hand om de andra deprimerade, sjukskrivna och utbrända kollegorna.

Jag vill inte ha ekonomiska incitament för att tvätta händerna. Jag vill inte att ­­man pratar om patienten som ”Svarte Petter”, någon man till varje pris vill bli av med. Jag vill inte att en enda patient ska skrivas ut på någon annan grund än den medicinska. Jag vill inte att sjukvårdspersonal ska ­mutas att avstå semester när de ­behöver vila. Jag vill inte att mediciner ständigt byts ut på apoteket så varken patienter ­eller läkare vet vilket namn ­eller vilken färg tabletterna har.

Jag vill inte att medarbetare som ännu har mod och vett i behåll att säga ifrån när vården blir ovärdig, ska skällas ut av sina chefer. Jag vill inte ha sjuksköterskechefer som skämtar om att vi är ”läkarledda men sjuksköterskestyrda”. Jag vill inte ha mer läkarförakt. Jag vill inte höra ordet medicinskt ansvarig läkare när det bara är täckmantel för en gisslansituation. Jag vill inte se fler chefläkare förnedra sig i TV och säga att patientsäkerheten inte är hotad.

Jag vill inte att läkare reduceras till nyttiga idioter som man suger blodet ur för vår medicinska expertis och lämnas så anemiska att vi inte orkar kämpa emot. Jag vill inte att etiska kompasser felkalibreras av rädsla i en osund chefskultur.

Jag vill inte att skickliga, kunniga, hängivna läkare tystar sin inre röst ”för patienternas skull”.

Jag vill inte ge upp, gå under eller värst av allt – vänja mig och bli tyst, lydig och lam. Jag älskar mitt yrke men hatar den industri som sjukvården förvandlats till.

Vad jag vill? Jag vill transfundera mod i oss! Stå upp, stå fast, stå emot! Jag vill ­avskaffa dumhetskulturen!



Tillbaka till Krönika