Lait Venäjällä muotoillaan niin, että niitä on mahdoton noudattaa, moskovalainen kansalaisaktivisti Juri Zujev sanoo.

”Niinpä jokaista korkeaa virkamiestä, yrittäjää tai jopa teatterinjohtajaa voidaan millä hetkellä hyvänsä syyttää rikoksesta. Toistan: jokaista ja millä hetkellä hyvänsä”, Zujev linjaa.

Hän tietää, mistä puhuu.

Zujev oli järjestämässä keväällä 2017 mielenosoituksia, joissa vastustettiin Moskovan suurta projektia purkaa yli 4 000 asuintaloa ja asuttaa uudelleen lähes pari miljoonaa ihmistä.

Nyt Zujev oli ensimmäistä kertaa ehdolla paikallisissa vaaleissa, mutta asiasta oli päätetty jo vuotta aikaisemmin.

Äänestäjiin Moskovan tapahtumilla oli Zujevin mielestä suuri vaikutus, koska valtaapitävien virhe suututti erittäin monet.

”Monille päätös rakentamisohjelmasta antoi ensimmäistä kertaa kimmokkeen miettiä, mitä politiikka oikeastaan on. Se ei ole abstrakti sana vaan erittäin tärkeä tekijä omassa elämässä”, Zujev kertoo.

”Ymmärrettiin, ettei yksityisen omaisuuden suojassa ole kyse oligarkkien etuoikeuksista vaan jokaisen kansalaisen oikeudesta asua siinä talossa, jonka on itse valinnut.”

Miten kiistassa kävi? Asia on edennyt, ja Moskovan kaupunginhallitus päätti 26. syyskuuta 2017, millä alueella ensimmäiset ohjelmaan kuuluvat uudet talot rakennetaan ja vanhat puretaan.

Vain 14,8 prosenttia äänesti.

Oppositio pärjäsi Moskovan paikallisneuvostojen vaaleissa hyvin. Zujev on yksi vaalien voittajista.

Hänet valittiin Gagarinin kaupunginosan neuvostoon.

Zujev painottaa, että ainoa, mitä Venäjän nykyhallintoa vastustavat voivat tehdä, on yrittää menestyä laillisessa poliittisessa taistelussa – ja 10. syyskuuta 2017 se onnistui.

Jotkut vähättelevät vaalituloksen merkitystä, koska Moskovassa vain 14,8 prosenttia äänioikeutetuista kävi uurnilla. Lisäksi voittoa himmentää se, että oppositio ei saanut edustajia kaikkiin neuvostoihin.

Ehdokkaan asettaminen Moskovan ensi vuoden kaupunginjohtajan vaaleihin edellyttää tukijoita lähes jokaisessa neuvostossa.

”Asetelmaa ei voitu muuttaa. Autoritaariset hallinnot ryhtyvät aina toimenpiteisiin välttääkseen vallan vaihdon vaalien kautta. Se kuvataan kaikissa politologian oppikirjoissa, ja se on taas kerran nähty Venäjällä”, Zujev tiivistää.

Hän sanoo suoraan olevansa erittäin huolestunut lisääntyneestä voimakeinojen käytöstä politiikassa.

Esimerkkejä ovat oikeudenkäynnit entistä talousministeri Aleksei Uljukajevia ja teatterinjohtaja Kirill Serebrannikovia vastaan.

Uljukajevia syytetään kahden miljoonan dollarin lahjuksen vaatimisesta maan suurimman öljy-yhtiön Rosneftin johtajalta. Serebrjannikovia taas teatterin saaman 68 miljoonan ruplan, lähes miljoonan euron valtionavun kavaltamisesta.

Oppositio Venäjällä pitää syytöksiä tekaistuina.

Muutenkin juttuihin liittyy omituisia piirteitä alkaen siitä, että kavalletuiksi väitetyillä teatterirahoilla tehtiin tulkinta William Shakespearen Kesäyön unelmasta.

Mitä tästä kaikesta seuraa?

Zujev harmittelee, miten hänen kristallipallonsa on juuri mennyt rikki.

Sitten hän vakavoituu toteamalla, että pelkää ajatellakin kehityksen pahimpia vaihtoehtoja.

Samalla Zujev viittaa tutkija Kirill Rogovin kirjoitukseen, jonka sisältö tiivistyy otsikkoon: ”Säännöt sääntöjen rikkomisesta, hallinnon käyttämät pehmeät keinot oikeuksien rajoittamiseen.”

Rogovin analyysi julkaistiin verkkolehti Ej.russa jo vuonna 2010. Sen tärkeisiin johtopäätöksiin kuuluu muun muassa se, että korruption vastainen taistelu on muuttunut taisteluksi siitä, kuka valvoo kirjoitetun lain rikkomuksia – ja miten.

Zujev oli Jablokon ehdokkaana. Se sai Moskovassa valtapuolueen, Yhtenäisen Venäjän jälkeen toiseksi eniten paikkoja.

Jabloko on perinteinen demokraattisen puolue, joka on suomalaisittain lähellä sosiaalidemokraatteja.

Presidentti Vladimir Putin äänesti Gagarinin alueella, jossa Zujev pääsi läpi.

”Nyt naureskellaan, miten alueella, jossa Putin äänesti, oppositio sai 100 prosenttia paikoista.”

Gagarinin alueella asuu paljon Moskovan yliopiston opettajia. Siellä on myös monia Venäjän Tiedeakatemia laitoksia ja Zujevin mukaan Moskovan korkeimmin koulutetut äänestäjät.

Koko Moskovassa vanhempi väestö äänesti ahkerammin kuin nuoret, samoin naiset ahkerammin kuin miehet.

”Emme päätä autojen parkkimaksuista.”

Paikallisten neuvostojen oikeudet eivät ole suuria.

Zujevin mukaan niiden omat budjetit ovat pieniä. Rahalla voidaan lähinnä julkaista paikallista lehteä.

”Neuvoston jäsenet valvovat kaupungin budjetin rahankäyttöä tiettyihin kohteisiin kuten lasten leikkipuistoihin, puiden istutukseen ja sitten talojen korjauksiin osana valtion kunnostusohjelmaa”, Zujev kertoo.

”Autojen parkkimaksuista emme päätä emmekä liioin uusien rakennusten rakennusluvista, mitkä molemmat ovat kiisteltyjä kysymyksiä.”

Lisäksi neuvoston jäsenet voivat tehdä kyselyjä ja heillä on oikeus päästä heti viranomaisten puheille.

”Me voimme toimia viestinviejinä asukkaiden ja valtaapitävien välillä. Voimme välittää ihmisiä askarruttavat ongelmat sellaisten tietoon, joilla on mahdollisuus niitä ratkaista”, Zujev kuvaa.

Muutakin työhön kuuluu.

Hän ottaa esimerkin, miten jo kaksi päivää vaalien jälkeen Gagarinin alueen neuvoston jäsenet joutuivat keskeyttämään laittoman rakennustyömaan.

”Tilanne johti valittujen ja vartiointiliikkeen vartijoiden tappeluun. Lopuksi selvisi, ettei vartiointiliikkeellä edes ollut lupaa liiketoiminnan harjoittamiseen vaan kyse oli vartijoiden pukuihin puetuista roistoista.”

Valtaa pitävien vaalitaktiikka oli yksinkertainen: he halusivat, että mahdollisimman moni jättää äänestämättä.

Zujevin mukaan se näkyi esimerkiksi siinä, ettei Moskovassa talojen rappukäytävissä ollut tietoja äänestyspaikoista ja -ajoista kuten aikaisemmin. Niinpä ehdokkaat eivät niinkään tehneet omaa kampanjaa vaan kehottivat ihmisiä menemään ylipäänsä äänestämään.

”Euroopan demokraattisissa maissa alhainen äänestysprosentti tulkitaan tyytyväisyydeksi. Venäjällä monet ovat lakanneet uskomasta, että heidän äänensä jotakin merkitsisi”, Zujev selittää.

Monet venäläiset katsovat, että politiikka on ”likaista”. Monet ovat myös tyytyväisiä, sillä 2005–2015 elintaso nousi valtavasti.

”Kyse oli yhteiskunnallisesta sopimuksesta tyyliin: älkää kansalaiset sekaantuko politiikkaan, niin valtakaan ei estä teitä matkustamasta lomalle Turkkiin.”

Zujevin mielestä vaalituloksen merkitys riippuu ennen kaikkea siitä, miten uudet edustajat hoitavat työtään.

”Nyt voi sanoa vain sen, että opposition voitto, vaikka olisikin pieni tai osittainen, on erittäin harvinainen ilmiö nykyisellä Venäjällä. Jokainen voitto innostaa kannattajiamme ja olemme toivoa täynnä.”

”Putin alkaa olla periferian presidentti.”

Venäjällä käydään maaliskuussa 2018 presidentinvaalit.

Zujev muistuttaa, kuinka viime vuoden lopulla vuodettiin julkisuuteen tietoja, että Kremlin hallinto tavoittelee vaaleissa 70 prosentin äänestysprosenttia ja Putinille 70 prosentin ääniosuutta. Nyt tästä ei enää puhuta.

”Ilmeisesti on päätetty, että suurien skandaalien välttäminen on tärkeämpää kuin legitimiteetti, joka tulee korkeasta äänestysprosentista.”

Moskovassa Putin keräsi jo vuonna 2012 alle puolet äänistä.

”Putin alkoi jo tuolloin muuttua periferian presidentiksi, ja luulen prosessin jatkuvan. Moskovalaiset pitävät Putinista monista syistä vähemmän kuin muualla asuvat.”

”Lisäksi Moskovassa ja Pietarissa ja muissa suurissa kaupungeissa on pienemmät mahdollisuudet väärentää tuloksia kuin maakunnissa ja erityisesti maaseudulla.”

Kääntöpuolena Putinin riippuvuus ihmisistä, jotka hoitavat ”oikean” vaalituloksen, kasvaa.

”Esimerkiksi Tšetšeniassa Putin sai yli 90 prosenttia äänistä.”

Haastattelu on tehty sähköpostilla.