Yksikään vuokra-asuntoyhtiö VVO Oyj:n hallituksessa istuva ammattiyhdistysjohtaja ei suostunut kommentoimaan Yleisradiolle uutista, jossa kerrottiin, kuinka VVO on maksanut ay-liikkeelle viiden vuoden aikana lähes 50 miljoonaa euroa osinkoja.

Hyvä tietysti, että joku yritys menestyy. Ongelmallisempaa on se, että näistä osingoista ei makseta sentin senttiä veroja, koska ammattiyhdistysliikkeen ei ”yleishyödyllisenä” yhdistyksenä tarvitse veroja maksaa.

Vaikka samaan aikaan näyttää siltä, että ammattiyhdistysliikkeen toiminnan hyödyllisyys ei koidu kaikkia ihmisiä tai yhteiskuntaa kohtaan vaan sitä itseään. Mutta ehkä vielä ongelmallisempaa on pohtia sitä, mistä nuo osinkovarat ovat kertyneet: ne ovat seurausta siitä, että VVO on nostanut vuokriaan paikoin huimasti, vaikka elämme alhaisten lainakorkojen ja matalan kustannusnousun aikaa.

Miksikö tämä on ongelmallista? Siksi, ettei ole sellaista irtisanomisuutista, jonka jälkeen koko ay-liike ei nostaisi päätään ja huomauttelisi suureen ääneen, kuinka omistajien ahneus on täysin kohtuutonta. Kuinka pienet ihmiset ja työläiset joutuvat kärsimään, kun mikään tuotto ei riitä, vaan pulliaisten selkänahoista raavitaan kaikki irti lähtevä ja vähän enemmänkin.

Mutta entä kun ammattiyhdistysliike on itse omistajana? Yhtäkkiä on toinen ääni kellossa. Tai ei ole ääntä ollenkaan: ay-johtajia ilmeisesti hävettää niin paljon sanojensa ja tekojensa ristiriita, että he eivät kehtaa edes vastata toimittajien puheluihin. Nyt ei puhuta siitä, että pienituloisten asemaa ei saa kurjistaa eikä liian korkeiden voittoprosenttien kohtuuttomuudesta.

VVO on nimittäin toiminut kuin normaali yritys. Se on nostanut hintojaan niin paljon kuin suinkin on pystynyt. Joissakin kohteissa vuokrankorotukset ovat olleet toistasataa prosenttia. Kaikille asukkaille korotus ei tarkoita välttämättä maailmanloppua, mutta yhteiskunnalle näillä korotuksilla on suuret seuraukset.

Moni VVO:n asukas on asumistuen saaja. Kun vuokrat nousevat, kohoavat myös asumistuet sekä mahdollisesti muutkin tuet, joilla huolehditaan, että asumismenojen jälkeen käteen jää säällinen perustulo. Eli välillisesti ay-liike käyttää yhtiötään pumpatakseen valtiolta itselleen voittoja. Joista se ei siis maksa veroja.

Vasta elokuussa VVO:n toimitusjohtaja Jani Nieminen lausui, että ”Olemme halunneet hinnoitella niin, että meillä asutaan pitkään. Olemme pystyneet pitämään maltillisen vuokrakehityksen.” Mutta ei vuokralaisten pitkäaikaisuus selitä mitenkään sitä, että yrityksen voittokate liikevaihdosta on yli 50 prosenttia – viime neljänneksellä 75 prosenttia.

Sanonpahan vaan sen, että jos oltaisiin tasapuolisen oikeudenmukaisia, niin jokainen osingonsaaja maksaisi veroja voitoistaan.