Ilmastonmuutos on yksi synkimpiä pilviä tulevaisuuden taivaanrannassa. Kuinka uhkaava se on, siitä on erimielisyyttä niin kansan kuin tutkijoiden keskuudessa.

Maantieteen professori Jukka Käyhkö Turun yliopistosta toteaa, että monisyisessä ongelmassa on lukuisia muuttuvia, osin arvaamattomia tekijöitä. Lounais-Suomikin on erilainen paikka elää 30 vuoden kuluttua.

– Sen verran uskaltaa sanoa varmasti, että ilmasto on erilainen kuin tänä päivänä. Ilmasto on aina muuttunut riippumatta ihmisestä. Mutta nyt ihminen muuttaa ilmastoa, lämmittää sitä, ja kyllä me varmasti siirrymme Baltian ilmastoon pikkuhiljaa.

Kaikki vaikuttaa kaikkeen

Vuoden keskilämpötilan arvioidaan Lounais-Suomessa nousevan 2,5 – 3,5 astetta. Pieneltä tuntuva muutos vaikuttaa olosuhteisiin huomattavasti, etenkin talvisin lämpötilan ollessa nollan vaiheilla.

Ilmaston lämmetessä valon määrä ei meillä muutu. Viljan tuottavuudelle se on hyvin merkittävä asia. Jukka Käyhkö

Käyhkön mukaan esimerkiksi Turun seudulla ollaan vain parin asteen päässä kriittisestä rajasta, joka ratkaisee pysyvän lumipeitteen kohtalon talvikuukausina. Lumen lapioimiseen työlääntyneitä omakotiasukkaita kehitys saattaa miellyttää, mutta ympäristölle vaikutukset voivat olla dramaattisia.

Maantieteen professori Jukka Käyhkö, Turun yliopisto. Jouni Koutonen / Yle

Jukka Käyhkö Käyhkö on yksi liki parista sadasta suomalaistutkijasta, jotka ovat olleet mukana hallitustenvälisessä ilmastopaneeli IPCC:ssä. Se palkittiin Nobelin rauhanpalkinnolla vuonna 2007 yhdessä Yhdysvaltain entisen varapresidentti Al Goren kanssa.

– Kaikki vaikuttaa kaikkeen. Voi ajatella, että lämpeneminen on hyvä asia, kasvit tykkäävät lämmöstä. Mutta meillä on kasvilajeja, jotka saattavat kärsiä siitä. Kasvien menestyminseen vaikuttaa myös kilpailu, ja etelästä tulevat lajit saattavat syrjäyttää meidän lajejamme. Myös tuhohyönteiskannassa tapahtuu varmasti muutoksia.

Vieraslajien leviämistä on Jukka Käyhkön mukaan arvaamatonta ennustaa. Suomenlahden eteläpuolella ne elävät kuitenkin toisenlaisessa ympäristössä, eikä niiden vaikutuksia Suomessa voida suoraan päätellä nykytilanteesta.

Viljoja tarvitaan lämpenevän Pohjolan valoon

Viljelijöille tulevaisuus näyttäytyy hieman ristiriitaiselta.

– Uskaltaisiko sanoa, että lähtökohtaisesti viljelyn kannalta olennaiset asiat, kuten lämpösumma ja kasvukausi ovat paranemaan päin. Mutta siinä on sellainen haaste viljelijälle, että nykyiset lajit ja lajikkeet on kehitetty nimenomaan tähän ilmastoon, sanoo Jukka Käyhkö.

Jarkko Riikonen / Yle

Siirtymäkaudella lajikkeiden vaihto voi olla riskialtista, sillä vuodet eivät edelleenkään ole veljiä keskenään. Keskiarvoja kylmemmät vuodet voivat viedä lämpimämmässä viihtyvät viljat.

Keski-Euroopassa nyt menestyvät viljat eivät välttämättä sellaisenaan ole siirrettävissä meidän muuttuviin oloihimme.

Myrskyjen kehittymistä tulevaisuudessa on vaikea arvioida, tuulet ovat kaikkein hankalin ennustettava. Jukka Käyhkö

Käyhkö kertoo kuulleensa maataloutta tarkemmin tuntevilta kollegoiltaan, että tulevaisuuden ilmastossamme pärjääviä lajikkeita ei vielä ole kehitetty.

– Ilmaston lämmetessä valon määrä ei meillä muutu. Viljan tuottavuudelle se on hyvin merkittävä asia, yön ja päivän pituuden vaihtelu. Vaikka tuntuisi, että tuodaan sitten etelämpää lajikkeita, niin sitä ei voida tehdä. Ne olisivat ihmeissään meidän valon määrämme kanssa.

Talvitulvat yleistyvät, tuulet arvaamattomia

Ilmastonmuutoksesta puhuttaessa varoitetaan usein ääri-ilmiöiden yleistymisestä Suomessakin. Nykyiset kevättulvat muuttuvat talvipainotteisemmiksi.

– Talvien lämmetessä ennusteiden mukaan lumisateet muuttuvat vesisateiksi, ja tämä johtaa talvitulviin. Lisäksi kylmällä ilmalla vesi ei pääse haihtumaan kuten kesällä, eivätkä lepotilassa olevat kasvit käytä vettä. Kaikki taivaalta tuleva vesi päätyy lopulta jokiin.

Talvitulvat ovatkin Jukka Käyhkön mukaan iso kysymys, etenkin kun siihen liittyy Itämeren rehevöitymiskehitys. Paljailta pelloilta ravinteet pääsevät esteettömämmin huuhtoutumaan vesistöihin.

Antti Pylväs / Yle

Myrskyjenkin on ennakoitu yleistyvän. Tuulten yltymistä on kuitenkin vaikea ennustaa vuosikymmenien päähän.

– Keskimääräisen tuulisuuden muuttumisesta ei ole selvää käsitystä. Matalapaineet näyttäisivät olevan syvenemässä, ja niiden reitit saattavat muuttua. Myrskyjen kehittymistä tulevaisuudessa on vaikea arvioida, tuulet ovat kaikkein hankalin ennustettava.

Ilmastopakolaisuus voi aiheuttaa kansainvaelluksia

Yksi ilmastomallien heikoimpia lenkkejä maantieteen professori Jukka Käyhkön mukaan on Golf-virran arvaamattomuus. Tutkijat yrittävät saada jatkuvasti tarkempaa tietoa, kuinka lämpöä etelästä tuova virtaus tulevaisuudessa ailahtelee.

– Nythän kaikki ilmastomallit ennustavat, että napa-alueet lämpenevät nopeammin kuin maapallo keskimäärin. Mutta jos Golf-virta heikkenisi tai peräti pysähtyisi, kuten ääriskenaarioissa arvellaan, virran Päiväntasaajalta tuoma lämpö ei yltäisikään meille. Silloin Pohjois-Eurooppa saattaisi jopa viilentyä.

En usko, että muutos eteenpäinkään on lopulta niin radikaali kuin tänään ehkä ajatellaan. Jukka Käyhkö

Ilmastopakolaisuus on päivänpolttava kysymys, joka saattaa entistä enemmän heijastua meillekin tulevaisuudessa.

Asia vaatii kuitenkin laajempaa tutkimusta, sillä tällä hetkellä on vaikea määritellä, ketkä lähtevät pakoon konflikteja, ketkä kuivuutta ja viljelysmaiden tuhoutumista. Ilmastopakolaisuudesta tehdään pienimuotoista tutkimusta Turun yliopistossakin.

Kuivuudesta kärsivä lehmä Chisumbanjen alueella Zimbabwessa. Aaron Ufumeli / EPA

Jukka Käyhkö arvelee, että laajamittaisia kansainvaelluksia olisi nähty jo 1970-luvulla Afrikan nälkäkriisin aikaan, jos liikkumismahdollisuudet olisivat olleet nykypäivän tasolla. Nyt kulkuvälineitä on eri mitassa niin maalla kuin merelläkin, ja ihmissalakuljettajat tarjoavat auliisti palvelujaan.

– On monimutkainen vyyhti, mikä lopulta ratkaisee, lähteekö perhe tai kyläyhteisö pyrkimään vähän matkan päähän vai Eurooppaan asti. Nämä ovat isoja kysymyksiä, joita meidän täytyy ymmärtää paremmin.

Synkkienkin tulevaisuuden näkymien keskellä professori Jukka Käyhkö muistuttaa, että kolmekymmentä vuotta on lopultakin lyhyt aikajänne ilmastoon liittyvissä asioissa.

– Jos ajatellaan vuotta 1988, niin kuinka paljon maailma on siitä muuttunut. En usko, että muutos eteenpäinkään on lopulta niin radikaali kuin tänään ehkä ajatellaan. Ehkä muoti muuttuu ja meidän vaatteemme näyttävät hölmöiltä! Yhteiskunnathan muuttuvat, mutta mikä on ilmaston rooli siinä, on todella kiinnostavaa nähdä.

Lue lisää:

Ylen tuoreimmat uutiset ilmastonmuutoksesta