Suomalaista korkeakouluväkeä järkytti syyskuun puolessa välissä ilmestynyt Long Play -median julkaisema pitkä artikkeli Muodin huipulla, joka käsitteli julmaa ja epäinhimillistä kulttuuria Aalto-yliopiston muotiopetuksessa.

Long Playn selvitysten mukaan kansainvälisesti arvostettu vanhempi lehtori Tuomas Laitinen on vuosia simputtanut ja kiusannut opiskelijoita, joista ei ole täysin mielivaltaisista syistä pitänyt. Samalla hän on pyörittänyt kuninkaallisen tavoin omaa hoviaan, johon valitut opiskelijat ovat päässeet ja hyötyneet läheisestä suhteestaan Laitiseen.

Kiusaamisen osana Laitinen on ilmeisesti myös käytännössä tuhonnut monen opiskelijan mahdollisuudet valmistua yksinkertaisesti kieltäytymällä opetustehtävistään. Tämä toiminta on jatkunut vuosia, mitä ilmeisimmin Laitisen esihenkilöiden siunauksella ja jopa myötävaikutuksella, sillä Long Playn mukaan hänen pomonsa on yrittänyt urkkia YTHS:ltä tietoja opiskelijoista ja leimannut Laitisesta valittaneet mielenterveysongelmaisiksi.

Meno on muistuttanut enemmänkin vanhaa muotimaailmaan sijoittuvaa Paholainen pukeutuu Pradaan -elokuvaa tai jonkinlaista sadomasokistista versiota Muodin huipulla -tosi-tv -ohjelmasta.

Tapaus on esimerkki siitä, miksi opiskelijoiden edunvalvontatyö on tärkeää. Muotiopiskelijat, jotka ovat kärsineet Laitisen kiusaamisesta ja diivailusta, tarvitsevat ja ansaitsevat oman ylioppilaskuntansa tukea. Long Playn jutun mukaan ylioppilaskunnan häirintäyhdyshenkilöt ovatkin olleet opiskelijoiden tukena, kun henkilökunnan kanssa on keskusteltu asioista.

Samaan hengenvetoon voi kuitenkin kysyä, että miten on mahdollista, että tilanteen karmeus on tullut vasta nyt esiin? Miksei AYY ole tiennyt asiasta mitään ennen tätä vuotta?

Kysyä voi myös, miksi asian piti tulla julki Long Playn kautta? Aihe olisi ollut omiaan Aallon omalle ylioppilaslehdelle Ainolle, joka on valitettavasti pistetty kriittisellä hetkellä ilmestymistauolle kyseenalaisen kuuloisen prosessin myötä.

Myös Jyväskylän yliopistossa henkilökunnan asiaton käytös on noussut aika ajoin puheenaiheeksi, esimerkiksi Tapio Puolimatkan tapauksessa. Aallon tapaus eroaa kuitenkin rajusti Puolimatkasta, sillä Tuomas Laitinen on julkisuudessa olevien tietojen perusteella kiusannut ja laiminlyönyt opetustehtävänsä nimenomaan virka-ajalla, kun taas kritiikki Puolimatkaa kohtaan kohdistuu hänen vapaa-ajalla ilmaisemiinsa mielipiteisiin sukupuolivähemmistöistä.

Aalto-yliopiston tapaus antaa kuitenkin syytä miettiä, onko meidän tai muiden yliopistojen sisällä vastaavanlaisia tapauksia piilossa paljonkin? Laitisen käytös on jatkunut vuosia ilmeisen piilossa ja/tai piiloteltuna. Kynnys valittaa varsinkin pidetystä henkilökunnan jäsenestä voi olla korkea, etenkin jos on kiire valmistua ja tuntuu helpommalta vain purra hammasta ja sietää paskaa, kun ei halua riskeerata omia opiskeluitaan professorin koston pelossa. Se on kuitenkin karhunpalvelus tuleville opiskelijoille. Jos kohtaat epäasiallista käytöstä, valita siitä.