Det politiske pres, som Dansk Folkeparti og andre borgerlige gennem de seneste mange år har udsat Danmarks Radio for, har virket. Det må være konklusionen efter Ekstra Bladets historie om, at DR har droppet P1-julekalenderen Jul i republikken.

Der kan være flere forklaringer. Selv angiver DR manglende kvalitet som årsag, men det er svært ikke at se det som politisk selvcensur. Det mener både instruktøren og andre involverede i julekalenderen. Problemet med serien var angiveligt, at journalist Georg Metz var speaker, mens – og hold nu fast – Enhedslistens Johanne Schmidt-Nielsen var præsident i den republik, som julekalenderen foregår i.

»Efter at vi havde optaget en stor del af julekalenderen med Johanne Schmidt-Nielsen og Georg Metz, fik jeg besked på, at der ikke måtte være to venstreorienterede navne på rollelisten på et DR-produkt,« siger instruktør Lotte Svendsen til BT.

Hun valgte efterfølgende at klippe Johanne Schmidt-Nielsen ud og fik ifølge samme avis at vide, at hendes navn end ikke måtte nævnes i julekalenderen, fordi det ikke ville se godt ud lige op til forhandlingerne om medieforliget.

Det er muligt, at serien efter redigeringen var blevet så dårlig, at den ikke længere gav mening – det finder vi aldrig ud af. Men uanset hvad viser forløbet, at DR er blevet så bange for at træde nogen over tæerne, at man ikke længere tør tage så meget som et enkelt skridt i en given retning. Det går ud over lytterne, som ikke får den kvalitet, de fortjener og i øvrigt betaler for.

At censuren er en konsekvens af de mange historier om politisk bias i DR, virker indlysende – senest med Historien om Danmark, som blandt andre DF’s Søren Espersen kaldte »en gang venstresnoet propaganda i helt stor stil«. Han sagde tilmed, at han ville huske det til forhandlingerne om et nyt medieforlig.

At politikere på den måde blander sig direkte i indholdet af en statslig medievirksomhed og samtidig truer med besparelser, er ikke noget, man normalt forbinder med det danske samfund. Men trods truslerne bør DR stå fast. Det er ikke de venstreorienterede journalister og programplanlæggere, der er DR’s primære problem.

Det er det lag af ledere i den uoverskuelige koncern, som ikke tør bringe en satirisk julekalender af frygt for reaktionerne fra Dansk Folkeparti. Det er dem, der underminerer DR’s autoritet.