I dag, fredag 30 september, presenteras ett nytt förslag för verksamheten på Östasiatiska, Etnografiska, Medelhavsmuseet i Stockholm och Världskulturmuseet Göteborg. Museerna får i uppgift att ”fånga upp den unga generationens engagemang och vilja att bidra till en bättre framtid”. Det handlar om att museernas verksamhet ska präglas av normkritiskt tänkande, hållbarhet och identitetspolitik, som SvD:s Ola Wong har uppmärksammat i texten ”Bah Kuhnkes kulturpolitik hotar kulturarvet”.

Som liberal delar jag Alice Bah Kuhnkes syn på att demokrati, miljömedvetenhet och jämställdhet är otroligt viktiga värden. Inom dessa områden finns också stora utmaningar framöver. Men varför vill hon blanda in världskulturmuseerna?