Vår dotter arbetar som journalist och samhällsreporter. I den egenskapen skriver hon undersökande om Centerpartiet, Socialdemokraterna, ja, alla våra partier, utan att någonsin råka ut för hot. Inte ens när hon skriver kritiskt om rena nazistpartier eller grupper på yttersta vänsterkanten blir hon ansatt. Att en journalist blir hårt granskad och får utstå mycket kritik är helt rätt. Den som granskar ska också bli granskad, men det måste finnas gränser.

Så fort hon bara nämner ordet Sverigedemokrater rasslar det till i hennes mejl. Cirka 150–200 hotbrev dagligen! Allt från könsord, hot om våldtäkt, hemska önskningar (hoppas du blir våldtagen av en "n......" Du gillar ju "dom"), till dödshot. Hennes familj är också hotad och från hennes tidnings säkerhetsföretag kom nu det senaste, några hotar även oss, hennes föräldrar.

Att någon hotar oss har ingen betydelse, det som gör oss vansinniga av vrede är det vår dotter dagligen blir utsatt för, det sätt på vilket några tror sig kunna tysta vår rätt som medborgare att få dem vi nu ska rösta på granskade, så att vi har en chans att ta ett bra beslut vid valurnan på söndag.

Många säger att hotet mot vår demokrati, vårt land, kommer utifrån, från "dom", men vi vill påstå att det största hotet mot trygghet i vårt eget land är just dessa hot, så att vi inte ska våga säga det vi tycker och tänker.

Varför har några (alldeles för många) av just detta partis anhängare så stort behov av att anonymt försöka skrämma människor till tystnad? Vilket samhälle vill de skapa? Är det ett sådant samhälle du vill ha? Vad betyder ordet Demokrati för dem? Fundera över det innan du går och röstar. Oss skrämmer ett sådant framtida samhälle tusen gånger mer än själva hoten.

Mamma Kerstin Röstlund och pappa Peter Hansson