Migrantkrisen vid grek-turkiska gränsen handlar om hur EU:s gränser ska skyddas. Det är en fråga om Europas framtid. Men när EU:s kommissionär Ylva Johansson (S) kommer till SVT:s Agenda så lyser de frågorna med sin frånvaro. Ett misslyckande för SVT, skriver Ronie Berggren.

SVT Agenda handlade på söndagen den 8 mars om den nya migrantkrisen, där tiotusentals människor försöker ta sig in i Europa.

Det hade varit önskvärt om programmet fokuserat på nödvändigheten av att undvika krisen från 2015 när över en miljon människor tog sig in i Europa. Något som resulterat i att Europas gator blivit otryggare, de grova våldsbrotten har blivit fler, den ekonomiska belastningen större och att islamiska värderingar fått starkare fäste på en kristen kontinent.

En ny migrantvåg likt den 2015 kommer att försvaga Europa. Vi kommer att tvingas rikta blicken inåt och satsa våra resurser på att styra upp de problem vi själva släppt in. Som konsekvens kommer andra världsmakter, antiliberala sådana, att ta ett steg framåt i domäner där Västvärlden tidigare härskat.

Europa står inför ett val. Ska vi värna det historiska Europa, ett Europa med kristna värderingar och liberal demokrati, vilka båda växt fram inom system av demokratiska nationalstater?

Eller ska vi bara släppa garden och låta historien kastas fyrahundra år bakåt när Europa var svagt och andra civilisationer starkare? När individuellt människovärde och demokrati inte existerade?

Det valet är vår generations uppgift att besluta om. Nästa generations uppgift kommer att vara att leva med konsekvenserna.

Men ingenting av inslaget i SVT Agenda ägnades åt dessa frågeställningar. Istället riktade programledare Camilla Kvartoft i sin utfrågning av flyktingansvariga EU-kommissionär Ylva Johansson primärt fokus på att Grekland använder tårgas mot de flyktingar som bara kommer för att söka skydd och asyl.

Den frågan är inte oviktig. Däremot hamnar den långt bak i kön. Den första frågan måste som sagt handla om hur man ska förhindra en situation likt den 2015? Den andra frågeställningen är naturligtvis – hur har EU kunnat låta 2015 ske överhuvudtaget? För att göra rätt behöver man nämligen också förstå vad det var man gjort fel. Lär av historien.

Om man hade viljat undvika tårgas och taggtråd, varför hade EU då inte satsat resurser på att skydda den grekiska gränsen? Bevakning, murar, soldater?

Därtill en filosofisk fråga.

I sitt verk ”Om den eviga freden” driver filosofen Immanuel Kant tesen att det inte går att sluta fred med diktaturer om freden inte backas upp av säkerhetsgarantier. Utan sådana kan diktaturen bryta freden vid första bästa nyck. Mot vänner behövs inte garantierna, men väl i fred med fiender.

Turkiets agerande visar att EU inte tagit lärdom av europeisk konfliktfilosofi.

EU – som betalat Turkiet för att hålla tillbaka migranter – har trott på pappersfreden och litat helt på transaktionsbytets mjuka makt: pengar i utbyte mot turkiska gränsvakter. Var det inte naivt att tro att Turkiet skulle hålla avtal på samma sätt som vänskapliga länder som Norge eller Storbritannien?

Inte heller den frågan diskuterades i SVT Agenda. Istället riktades allt fokus på den teoretiska asylrätt som banat väg för en folkvandring av människor som kommer inte för att temporärt komma bort från en konflikt utan för att bosätta sig permanent i en helt annan världsdel.

Vilket går att göra eftersom EU inte värnat sina egna gränser. Något Turkiet nu utnyttjar till fullo genom att bussa migranter till den grekiska gränsen, till frontlinjen, som schackpjäser.

Grekland, Bulgarien och andra länder får nu, å hela Europas vägnar, på egen hand bygga stängsel och skicka ut sina egna poliser samtidigt som de ifrågasätts av byråkratiska pratmakare i norra Europa. På 20 minuter visade SVT Agenda allt som är fel med vår tids samhällsdebatt och vår tids politiker.

Vi har ingen självrespekt. Europa och Sverige, vår egen tillvaro och trygghet, är för dessa blott en eftertanke.