Pověstný český smysl pro humor neustával ani v době tak těžké, jako byla druhá světová válka. Ba spíš naopak, právě schopnost českého národa dělat si ze všeho legraci vlévala optimismus do žil v časech zdánlivě beznadějných. Proto i v době okupace a protektorátu se u nás vtipkovala na všechna témata, a to i přesto, že podobně jako za Rakouska-Uherska, hrozily takovýmto vtipálkům postihy. Vybrali jsme reprezentativní vzorek vtipů, které kolovaly národem před více než sedmdesáti lety a jsou stále zábavné.

Anekdoty jsou chronologicky seřazené, podle toho, jak šly válečné události po sobě a pro případ občasných mezer ve vzdělání jsou doplněny poznámkami uvádějcí kontext.

Víte, kdy bude na světě klid?

Až vdova po Francovi dostane na Mussoliniho pohřbu telegram o Hitlerově smrti.

Tak se říkalo, že tím naším opevněním neproklouzne ani myš – a němkyně* přeci proklouzla.

*(němkyně – dřívější označení pro krysu či potkana)

Stejně je ale ten Hitler gentleman…

Jak to?

No přeci: Kdyžuž přivedl republiku do jinýho stavu, tak si ji pak i vzal…

Velmoci podaly Hitlerovi ultimátum, aby vyklidil Československo.

„Sakra, vždyť už ho vyklízím měsíc, a pořád to nemůžu zmoct.“







Když Vůdce zavítal do Prahy na Hrad, odebral se do chrámu sv. Víta.

Poklekl před ukřižovaného a pravil: Ó děkuji ti Pane, že’s mi dal Saargebeit.“

I odvětil Kristus „Máš štěstí.“

„Ó děkuji ti dále, že‘s mi dal Rakousko.“

„Máš štěstí,“ dí na to Ježíš.

„Ó děkuji ti mnohokrát, že’s mi dal Čechy a Moravu.“

„Máš štěstí,“ opáčí znovu ten na kříži.

„Jak to, Pane, že mi pořád říkáš, že mám štěstí,“ ptá se Hitler.

„No, máš štěstí, že mám přibité nohy, jinak bych tě kopl mezi oči.“

Víš, proč má Hácha na stole telefon?

Aby moh‘ taky do něčeho mluvit.

Hácha přijel do Berlína a dožadoval se, abychom měli také ministerstvo námořnictví.

„Nač potřebuje Protektorát ministerstvo námořnictví, když nemá moře,“ divili se v Berlíně.

„No, když má Říše ministerstvo spravedlnosti…“

Víš proč nám na ty tři roky zavřeli vysoké školy?

Aby nás mohli Němci dohonit v kultuře.

Děti ve škole si povídají, co se kde stalo zajímavého.

„Nám se narodila štěnátka a hned zdvihla pracky a volala Heil Hitler,“ povídá Pepíček.

Učitel odvětí: „No výborně, hezky si to pamatuj a až přijde pan inspektor tak mu to povíš.“

Za pár měsíců dorazí pan inspektor a Pepíček mu povídá: „My máme doma štěňátka a ta zdraví Ať žije Československo!“

„Ale to snad ne, tenkrát přece zdravila Heil Hitler,“ říká pan učitel.

„No jo,“ povídá Pepíček, „ale tenkrát byla ještě slepá.“





Jak bude reklama vypadat? - Zakoupením reklamy odměníte autora článku částkou 60 Kč Zobrazit formulář pro nákup Odkaz: Název: Popisek: Follow Nofollow