Ulf Larsson

Häromdagen fick jag ett mail från en kollega vid ett svenskt universitet. Hon hade suttit och gått igenom inlämningsuppgifterna för en kurs i skriftlig framställning på A-nivå. En av uppgifterna var att skriva en argumenterande text om ett valfritt ämne. Eftersom hon vet att jag intresserar mig för den svenska migrationsdebatten, undrade hon om jag ville kolla lite på en av de inlämnade texterna där detta ämne togs upp. Jag tänkte att det skulle kunna vara intressant att få veta lite om hur en svensk universitetsstudent ser på denna komplexa fråga, så strax därefter fick jag den – givetvis – avidentifierade texten mailad till mig. I min läsning skulle jag försöka hitta svagheter i resonemanget samt i allt övrigt kommentera efter eget tycke, en lagom betungande uppgift i den drygt 30-gradiga fukthetta som råder i Osaka så här års.

Här kommer nu studentens text. Den är skriven med kursiv stil, medan mina kommentarer är skrivna med fetstil:

Mitt i semestern träder den i kraft. Den av berörda myndigheter, domstolar och övriga remissinstanser – som Röda Korset, Svenska Kyrkan och Rädda Barnen – totalt utdömda asyllagen. Den vars innehåll innebär att barn som flyr inte kommer kunna återförenas med sina föräldrar. Sverige har valt väg.

Anm 1: Har alltså samtliga ”berörda myndigheter, domstolar och övriga remissinstanser” dömt ut asyllagen? Precisera gärna.

Anm 2: ”Barn som flyr” har givetvis möjlighet att återförenas med sina föräldrar. De som klassas som flyktingar enligt FN-konventionen har väl fortfarande rätt till anhörigåterförening? Måste återföreningen för övrigt nödvändigtvis ske i just Sverige – kan man alltså inte återförenas någon annanstans? Utveckla!

”Det handlar ytterst om att väga olika intressen mot varandra, och i praktiken kan det innebära att val och prioriteringar måste göras.”

Så skriver Socialförsäkringsutskottet. Låt oss reda ut vilka intressen det handlar om. I den ena vågskålen: De flyende. De förtvivlade mammorna och papporna. De små som fått hem och barndom bombade till grus och förvridna armeringsjärn.

Anm 3. Finns andra kategorier av ”flyende” än de som du nämner? Eller menar du att de ”förtvivlade mammorna och papporna. De små som fått hem och barndom bombade till grus och förvridna armeringsjärn” inte tillhör kategorin ”flyende”? Har alla ”flyende” asylskäl? Utveckla gärna resonemanget!

I den andra vågskålen vill makteliten placera oss väljare. Vi med ”svenska värderingar”. Vi vars röster de försökt köpa genom att lova oss skattesubventionerad renovering och städhjälp. En reform som förra året kostade staten 23 miljarder. Mer än hela polisväsendet. Pengar som nu skulle kunna användas för att hjälpa.

Anm 4: Vad kostar till exempel presstöd, partistöd, hemspråksundervisning, ränteavdrag, försvaret, sjukvård och bidrag till frivilligsektorn? Det finns per definition alltid utgiftsposter i de offentliga finanserna som skulle kunna omfördelas. Om 23 miljarder kunde frigöras skulle de kanske behövas inom exempelvis skolan, sjukvården eller äldreomsorgen istället för att finansiera utländska medborgares familjeåterföreningar i Sverige? Eller till flyktingstöd i närområdena? Beslut om RUT och ROT har väl för övrigt fattats i god parlamentarisk ordning. Om något parti vill driva frågan om att avlägsna RUT-ROT och istället satsa dessa pengar på ökat mottagande av migranter i Sverige så står det ju detta parti fritt att göra så, och invänta responsen från väljarna.

Men av rädsla för att stöta sig med viktiga marginalväljare inför nästa val väljer de styrande att prioritera fräscha kök åt den urbana medelklassen.

Anm 5: Ge bättre och mer varierade exempel på hur RUT och ROT används. Menar du att ROT bara handlar om ”fräscha kök åt den urbana medelklassen”? Många äldre har stor hjälp av RUT ifråga om till exempel städning. Ger inte RUT och ROT många arbetstillfällen, dessutom? Problematisera och utveckla!

De utgår från att folk i Nacka hellre köper köksluckor till rabatterat pris än låter ett litet barn få borra ner ansiktet i famnen på en saknad pappa eller mamma.

Anm 6: Menar du att Nackaborna genom att renovera sina kök förhindrar att ett barn kan ”få borra ner ansiktet i famnen på en saknad pappa eller mamma”? Hur ser ansvarsfördelningen ut ifråga om ”splittrade” familjer? Utveckla gärna detta resonemang! Försök tydliggöra orsakssambandet köksluckor i Nacka – familjeåterförening!

Det är en extrem politisk ståndpunkt.

Anm 7: Vad är det som är extremt? Att inte alla familjeåterföreningar kan ske i just Sverige och på skattebetalarnas kostnad? Att riksdagen enligt god parlamentarisk ordning fattat beslut om RUT och ROT? Utveckla gärna genom kontrastiv analys och jämförelse med några andra länder!

Asyllagen är dess extrema politiska praktik. En lag som kränker barnkonventionen samt deklarationen om de mänskliga rättigheterna. Ett hyfsat vägledande dokument när det kommer till lagstiftning, skapat för att förhindra en upprepning av den största katastrofen i mänsklighetens historia.

Anm 8: Oklar koppling till Förintelsen – tydliggör och exemplifiera! Utveckla innebörden av och juridisk status för Barnkonventionen och ”deklarationen om de mänskliga rättigheterna”, jämför gärna med liknande länders lagstiftning (exv Norge, Nederländerna, Finland).

Åtgärden är extrem också för att den strider mot den gyllene regel som man hittar i samtliga stora religioner. Den som inom kristendomen brukar kallas för kärleksbudskapet. Gör mot andra som du vill att de ska göra mot dig. Kalla det grunden för vår civilisation, om du vill.

Anm 9: ”Den gyllene regel som man hittar i samtliga stora religioner”? Stämmer detta? Kontrollera och utveckla! Ska ”kärleksbudskapet” vara grunden till all gällande lag i Sverige? Hur ska till exempel strafflagstiftningen anpassas efter denna ”gyllene regel”? Fördjupa gärna resonemanget här!

Det går undan nu. För mindre än ett år sedan stod vår statsminister på Medborgarplatsen och tog emot applåder från potentiella väljare. På banderollen bakom honom stod orden ”Refugees Welcome!” Han talade om Alan, den drunknade treåringen som spolats iland på en strand i Turkiet och blivit liggande i sin blöja som om han bara stilla hade somnat in på dagisvilan. En bild som sammanfattade hela den rådande mardrömmen. Statsministern sa: ”Jag sörjer honom och alla andra barn som dör på flykt och i krig”.

Den nya lagen avslöjar att det är precis tvärtom. Han sörjer inte. Han struntar i dem. Den innebär också att vi kan begrava myten om att politiker gärna söker sig mot mitten av den politiska skalan. Istället tycks de beredda att kasta sig mellan vilka ytterligheter som helst bara det innebär att de kan fortsätta klamra sig fast vid makten. Det skulle vara lätt att skratta åt detta skamlösa kappvändande. Om det inte vore för känslan att vi precis brakat igenom en nedfälld bom på väg mot avgrunden.

Anm 10: Har inte flera mätningar visat att ca 70 procent av väljarna är positiva till den nya asyllagstiftningen? Förslaget röstades igenom i riksdagen med stor majoritet. Utveckla gärna resonemanget om huruvida regeringen bör driva en migrationspolitik som saknar stöd hos en majoritet av befolkningen! Är att driva en politik som har stort stöd hos väljarna ett skamlöst kappvändande? Eller är det demokrati?

För att sammanfatta det hela, så tyckte jag väl inte att texten direkt briljerade av skarpa iakttagelser och sakliga, kraftfulla argument. Men nu tar historien en otippad vändning:

Kort tid efter att jag skickat iväg mina iakttagelser till min kollega i Sverige, kommer ett mail från henne. Det visar sig att hon utsatt mig för ett practical joke – texten var alls ingen studenttext, utan en krönika som publicerats – gissa var? – i SvD på – gissa var? – kultursidan. Krönikan har titeln ”Nya asyllagen hotar grunden för vår civilisation” och är skriven av en Lars Berge.

SvD – åtminstone debatt- och kultursidorna – framstår alltmer som änglakörens sista bastion; den senaste tiden har en mängd besynnerliga krönikor i migrationsfrågan publicerats. Med risk för att hemfalla åt anekdotisk bevisföring skulle jag vilja påstå att dessa krönikor inte alla gånger är sådär värst stringenta. Det är också intressant att de mest konservativa rösterna i migrationsfrågan som regel hittas på just kultursidorna. Med ”konservativ” menar jag idén om att Sverige så snart som möjligt måste återgå till den tidigare migrationspolitiken, och att den nya lagstiftningen är rasistisk, populistisk etc.

Men den nya lagstiftningen har starkt stöd hos väljarna. Och det parti som vill driva en linje liknande Lars Berges har egentligen bara att sätta igång. Låt folk välja vad skattepengarna ska användas till. Det kallas demokrati.

Om det inte är försent, vill säga. Vi kanske redan har brakat igenom en nedfälld bom på väg mot avgrunden.