Top lista Titoista: Ovi hrvatski desničari obožavali su Maršala

Isti ljudi koji danas Tita uspoređuju sa Sotonom nekad su o njemu pisali hvalospjeve i natjecali se tko će odati veću počast njegovu liku i djelu u komunističkoj štampi...

<p>Ako samo malo začeprkamo po biografijama <strong>najglasnijih "domoljuba" i Hrvatina</strong>, vrlo brzo ćemo doći do zaključka da je većina njih pripadala <strong>komunističkoj partiji</strong>, odnosno, Savezu komunista. Komunisti, titoisti, maoisti, trockisti - nema čega nije bilo!</p><p>Ovih dana veliki je šok izazvalo otkriće da je <strong>Mladen Pavković</strong>, šef braniteljske udruge Podravke, kao mladi, perspektivni novinar pisao za partijski list <strong>Komunist</strong>, dok je Tita smatrao najvećim genijem naših naroda i narodnosti u stoljetnoj perspektivi. Pavković smatra da je riječ o državniku "koji je ispisao najslavniji dio naše povijesti..." i "jednom od najvećih državnika našeg vremena" za kojim ucviljeni narod masovno plače.</p><p>Treba - poručuje Pavković - odlučno nastaviti Titovim putem... Kolone ispred njegova svetog groba bit će neprekidne, misli koprivnički novinar, suradnik partijskog glasila Komunist u kojega pristup, doista, nije imao svatko.</p><p>- Ja sam isto kao i vi. Vi ste isto bili komunjara pa ste sad na drugoj strani. Ta '90 je bila presudna za Hrvatsku. Svi smo tad imali priliku da se ukrcamo u vlak doktora Franje Tuđmana. Tko je ušao u taj vlak 1990. godine, taj se borio za hrvatsku državu. Naš život kreće od 1990. godine - odgovorio je Pavković novinarima <strong><a href="http://lupiga.com/vijesti/hrvatina-pavkovic-o-jna-pavkovicu-nisam-ja-jedini-nas-zivot-pocinje-devedesete">Lupige</a></strong> na pitanje kako je došlo do njegovog obrata.</p><p>U intervjuu sa <strong>Marijanom Todorićem</strong>, potpredsjednikom uprave Podravke 80-ih godina, Pavković postavlja sljedeća pitanja:</p><p>"<em>Dugo godina ste član Saveza komunista, kako nekada, a kako danas gledate na tu organizaciju? Što se izmijenilo u Savezu komunista? Koliko članovi osnovnih organizacija Saveza komunista raspravljaju o najbitnijim problemima iz života svoga kolektiva? Kako danas gledate na mlade komuniste?"</em></p><p>Na nešto višoj idejnoj razini bio je <strong>dr. Zvonimir Šeparović</strong>, Tuđmanov ministar vanjskih poslova i pravosuđa te predsjednik Hrvatskog žrtvoslovnog društva, koji je nakon smrti 'najvećeg sina naših naroda i narodnosti' napisao potresan nekrolog:</p><p>- <em>Govoriti o veličini Titova djela isto je što i baviti se našom poviješću, stvarnošću i budućnošću ili, kako reče Krleža, kada je riječ o Titovoj smrti, treba reći da nema takve posmrtne počasti koja bi znala odraziti simbolično značenje njegove pojave među nama. Bio je sretan čovjek. Nijednog trenutka nije posumnjao u svoje ideale, a ostvario ih je više od svega o čemu su pokoljenja naših pjesnika, političara, vladara i vojskovođa maštala vjekovima</em> - napisao je Šeparović, pa nastavio.</p><p>- I<em>z mnoštva mogućih pristupa Titovu djelu i životu, za mlade generacije od posebne je vrijednosti ukazati na moralni integritet Titove ličnosti. Za mlade pravnike može biti korisno ukazati na Titovo poimanje zakonitosti i odgovornosti u današnjem svijetu. Tito, koji se cijeli život borio "po crti svog moralnog uvjerenja", pokazao je kako se u nevoljama, u ratovima, pred klasnim neprijateljem, pred nadmoćnim silama, pred strahotnim prijetnjama apokaliptičnoga uništenja ovoga našeg svijeta samo snagom vlastitoga uvjerenja, vjerovanja u svoj narod, svoju klasu, u pravdu, u mir može ući u povijest svijetla obraza s dubokim tragom što ga je ostavio u svom narodu i u svijetu u kojem je živio</em> - dodao je u vidnom stvaralačkom zanosu.</p><p><em>Tito je </em>- zaključio je Šeparović - <em>takva neponovljiva ličnost, kao konkretni čovjek u ovom našem podneblju koji je učinio sve što je bilo u njegovoj moći da unaprijedi samosvijest i afirmira univerzalni humanizam.</em></p><p>- <em>Moralni integritet Tita bio je takav da je humano postupao ne samo prema prijateljima, nego i neprijateljima, pa čak i zarobljenima </em>- napisao je 80-ih godina doktor <strong>Slaven Letica</strong>, čovjek, drug i komunist prije nego što je postao Tuđmanov savjetnik, član Hrvatske stranke prava te zakleti antititoist.</p><p>- <em>Veličina Titove narodnooslobodilačke borbe, njezin duboko humani sadržaj i inspirativna snaga odgledaju se u cijelom svom toku i trajanju, a naročito u najhumanijoj borbi u povijesti - borbi za ranjenike i tifusare na Neretvi – upravo u odnosu prema ranjenim i oboljelim drugovima. (…)</em></p><p><em>Motivacijska snaga odnosa prema bolesnima i ranjenima izvirala je iz spoznaje svakog borca da je svaki čovjek vrijedan najveće žrtve, iz spoznaje i osjećaja sigurnosti svakog partizana da i on sam u sličnim okolnostima neće nikada biti prepušten milosti sudbine i neprijatelja. Duboko humani i vojnički genijalan Titov odnos prema ranjenim i oboljelim partizanima, narodu, pa i zarobljenom ili ranjenom neprijatelju, doveo je do potpune identifikacije vojske s narodom i naroda s Titom. Odnos Tita i njegovih boraca prema ranjenicima i bolesnima bio je, jest i bit će inspiracijom i mjerilom etičnosti u svakom ratovanju i u općem odnosu prema bolesnom i nemoćnom čovjeku</em> - opisao je Letica početkom 80-ih tražeći da se bolnica u zagrebačkom Blatu nazove 'Maršal Tito'.</p><p>Profesor <strong>Ivo Banac</strong> nije slavio Tita - taj mu je bio prevelik desničar - ali je kao sljedbenik Progresivne radničke partije obilato citirao <strong>Lenjina, Staljina i Mao Zedonga</strong>, ljevičara koji je Deng Xiao Pinga poslao na rad u tvornicu traktora kad je počeo hvaliti tržišne mehanizme.</p><p>- <em>Sa velikim sam zanimanjem</em> - piše Banac svojedobno - pročitao autora T. H. Andrea i njegovu ponovnu procjenu ‘naših’ teza da je ‘svaki nacionalizam reakcionaran’.</p><p><em>- U odgovoru gospodinu Andreu, želio bih, prije svega, istaknuti, da taj stav nije vlasništvo Progresivne radničke partije (PLP) niti ga je ista izmislila. Marksisti-lenjinisti su oduvijek isticali tu tezu. Činjenica da se tu tvrdnju sad općenito osporava među našim revolucionarima samo pokazuje ogromnu snagu revizionizma unutar pokreta, u zemlji i u inozemstvu. Lenjin je rekao da je ‘cijeli zadatak proletarijata u nacionalnom pitanju ‘nepraktičan’ sa stajališta nacionalističke buržoazije svake nacije, jer, budući se suprotstavlja svakom nacionalizmu [opaska autora, 1.8.], proletarijat zahtijeva ‘apstraktnu’ jednakost, zahtijeva da, u principu, ne bude nikakvih privilegija, pa makar i neznatnih’. Staljin je, pak, rekao da ‘ponekad buržoazija uspijeva uvući proletarijat u nacionalni pokret, i tada nacionalna borba izvana dobiva obilježje općenarodne. No tako je samo izvana, u biti je to uvijek buržoaska borba, ona koja je u korist i za profit, uglavnom, buržoazije’. Nacionalizam je buržoaska ideologija koja je nastala u vrijeme buržoaskih revolucija, u vrijeme kad je buržoazija bila progresivna klasa u borbi protiv feudalizma. Ono što je osnovno u članku gospodina Andrea je njegova teza da su ‘neki suvremeni nacionalistički pokreti progresivni, u današnjim povijesnim uvjetima’. Što je nacionalizam? Je li to ideologija koja je iznad klasa? Da li se suprotstavlja marksističkoj tvrdnji Mao Ce Tunga da je u klasnom društvu ‘svaka misao, bez izuzetka, označena oznakom klase’? Naravno da ne! Nacionalizam je buržoaska ideologija koja je nastala u vrijeme buržoaskih revolucija, u vrijeme kad je buržoazija bila progresivna klasa u borbi protiv feudalizma. Nacionalizam smatra da pripadnici nacionalne skupine, bez obzira kojoj klasi pripadaju, imaju, prema riječima gospodina Andrea, ‘zajednički integritet’ koji je jači od veza među radnicima različitih nacija</em> - tvrdio je Banac.</p><p><strong>Zdravko Tomac</strong>, Račanov potpredsjednik Vlade i Tuđmanov protukandidat na predsjedničkim izborima 1997., pola života slavio je komunizam. Radio je u uredu Jakova Blaževića, tužitelja blaženog Alojzija Stepinca, kojega su strpali u zatvor. Tomac je sve do zadnjih dana Jugoslavije bio ideolog i zagovornik jugokomunističke diktature. U jednom tekstu koji je nastao u osvit suverene Hrvatske, Tomac piše:</p><p>- <em>Od odluka AVNOJ-a do Ustava iz 1974. u izgradnji ustavnog sistema postoji kontinuitet temeljnih opredjeljenja, kontinuitet ostvarivanja revolucionarnog programa socijalističke revolucije (socijalističko društveno uređenje zasnovano je na demokraciji, proširivanju i širenju slobode oslobođenjem rada, nacionalna ravnopravnost i bratstvo i jedinstvo, federativno uređenje, samostalnost i samosvojnost u međunarodnim odnosima, vodeća i integrirajuća uloga Saveza komunista Jugoslavije - pisao je.</em></p><p>Nakon završetka Račanove Vlade, Tomac je doživio državotvorno prosvjetljenje i preobraćenje te je rado viđen u HDZ-ovim izbornim stožerima te na domoljubnim tribinama u društvu Miroslava Tuđmana, Ive Banca, Zvonimira Šeparovića, Josipa Jurčevića...</p>