Imperijalna Velika Britanija nikad nije imala više od 20.000 Engleza u kolonijalnoj Indiji, svom krunskom dragulju.

I s tih 20.000 ljudi cijedila je prebogati podkontitent! Iz ovoga slijedi da brojnost, sama po sebi ne znači ništa – puno važnija je elita, te način kontrole moći, odnosno represivnog aparata.

Uvijek će se naći dovoljno domaćih izdajnika. I u Indiji, i u Hrvatskoj! Da li nas iznenađuje da je danas musliman Sadik Khan – doduše ne Indijac nego Pakistanac! – gradonačelnik Londona?! Da li nas iznenađuje da su pri samom vrhu najbogatijih Engleza(?) Indijci Sri i Gopi Hinduja i Lakshmi Mittal?!

Problem današnje Hrvatske je, što se u svim novinskim baljezgarijama polazi od kanona: Marx-Engels-Lenjin-Staljin-Tito, te od Jugoslavije kao “najviše forme balkanskog, opančarskog baroka”, da ne kažem, najprihvatljivije forme Velike Srbije.

Problem s kanonom Komunističke partije Jugoslavije je što su sve te veličine bile više ili manje neradnici, prevaranti, cirkusanti, intelektualni patuljci, a bogme neki od njih su bili i psihopati, likvidatori, rasisti i luđaci opće prakse.

Kad je kanon takav, kakvi li su tek oni koji su se izvukli ispod šinjela druga Tita, prvog cinkaroša svih naših naroda i narodnosti, poznatog i kao “ljubičica krvava”?!

Upravo taj revolucionalni ološ, otpad od svih onih četnika koji su krajem 1944., kad su Staljinove jedinice oslobodile Beograd, naglo prešle u partizane i tako od “nevažnih bandi nevažnog šumskog kralja” postali “veličanstvena pobjednička vojska lažnog bravara i lažnog maršala”, taj ološ došao je u priliku da se osveti Hrvatima.

Osveta je krenula od Bleiburga, gdje su uvodno spomenuti Englezi “čistili palubu” (njihov termin!), žrtvujući desetke (stotine?!) tisuća vojnika i civila, u ime liberalne i slobodarske Europe!? Na kostima Hrvata sagrađena je Sovjetska Velika Srbija druga Walthera s krvavom zvijezdom na kraju tunela, a na kostima Europljana sagradit će se na koncu Muhamedova Europa s “krvavim polumjesecom”, bez kraja tunela!

Da li nas iznenađuje da je najbolji igrač engleske Premier lige, tzv. “Mo” Salah. Ono “Mo” je od Mohamed, što je i najčešće ime za novorođenu mušku djecu u Velikoj Britaniji. Kolonije uzvraćaju udarac, a križarski ratovi vraćaju se u Europu – odakle su i krenuli!

Kakve to veze ima s domaćim medijima i turobnim piskaralima koja idu po mišljenje u razne kružoke udbe i udbice, hvatajući se na udice? Velike! Naime, kao što je drugi svjetski rata bio globalni sukob za prevlast na planeti Zemlji, unutar kojeg se na Balkanu zbivao niz malih, krvavih obračuna i seoskih ratova, tako se i danas, nezavisno od propasti Europe bazirane na grčkoj filozofiji i umjetnosti, rimskom pravu i državi, te katoličkoj crkvi , u Hrvatskoj i oko nje vodi niz malih, prljavih medijskih ratova.

Kada ugledni srpski političar, Aleksandar Vučić, inače “vikend četnik” koji radi i radnim danom, počne govoriti o Hrvatima i Srbima koji su osuđeni jedni na druge (kroz Jugoslaviju, Veliku Srbiju ili “Regijon”) Hrvati se ozbiljno moraju zamisliti.

Naime, on samo prenosi razmišljanja iz nekih europskih krugova, kojima se čini da nije bilo nikakvog stvarnog razloga za razbijanje tako “uspješne i moderne države” kao što je bio bravarov golootočki raj, poznat kao “cirkus kod pijanog samoupravljača”.

Svi oni koji vjeruju u katoličku Europu u sjeni minareta, vjeruju i da ne postoje nikakve povijesne ni kulturološke razlike između Hrvata i Srba! Međutim, ipak postoji. Jezik je sličan, no pukotina koja nas razdvaja je tisuću godina duboka! U Hrvatskoj nije bilo džamija, dok su Srbi, poslije više stoljeća pod Turcima, jednostavno porušili tih, “nebitnih”, 800 džamija u svojoj maloj zemlji bez granica.

Naime, Zagreb – ili Agram – nasuprot Beogradu, poznatom kao Dar-al Jihad (Vrata Svetog rata)! Vrag se skriva u detalju, ma što o tome mislila Angela Merkl, žena koja je otvorila vrata Europe za Jihad!

U Hrvatskoj “Jutarnji list – “Komunist nove generacije”; “Novi list” – “Glasilo četnika Gornjeg Jadrana”, “Večernji list” – “Laku noć pameti! – uz vidnu podršku raznih prosrpskih televizija u Hrvatskoj, ili srpskih novinara na Hrvatskoj televiziji (Nedjeljom u 2), čine sve kako bi Hrvatima objasnili da se u “Titinoj Jugoslaviji” bolje živjelo nego danas, da je bolje bilo četnik-partizan-udbaš nego raditi pošteno svoj posao, da su “Fićo bila najbolja kola u vascelom univerzumu”, da su koncetracijski logori u Jugoslaviji bezočno pretjerivanje, jer da je drug Tito bio “ljudina” koji ne bi ubio više od 500.000 ljudi – ni da je sam drug Staljin to zamolio!

To da je mahniti luđak Staljin prezirao Tita, jer se pokazao kukavicom u likvidacijama komunista u Španjolskoj (Tito je tvrdio da nikad nije bio u Španjolskoj?), te da ga je 1948. izbacio iz Kominterne, što su lokalni lažljivci i ulizice prikazale – kao “odlučno možda” drugu Staljinu!

Drug Tito je operetni ubojica iz kazališnih bedastoća Olivera Frljića, koji je nekoliko desetaka tisuća puta ubio curicu Zec, no ta Zec nije bila Srpkinja! Bananonosac (majmunonosac!) “Galeb” koji se raspada u “jugoslavenskoj Reci”, uz srpski kazališni festival “Malih scena”, uz srpski festival knjiga “Vrisak”, uz srpsko sveučilište sa srpskom rektoricom, gdje će sinčić Milorada Pupovca, “najvećeg Srbina svih naših naroda i narodnosti” proučavati srpsku dijasporu i gdje će se Srbi baviti istraživanjem “Mira u Vasioni” – ta Rijeka je zahvaljujući Vojku Obersnelu, koji je oduvijek želio biti deblji baravar od druga Tita, ta Rijeka je postala najtužnija točka suvremene Hrvatske. Miće niš!

Na žalost, ni u Istri nije puno bolja situacija, i sa današnjom anemičnom pseudo-hrvatskom vladom i pseudo hrvatskim HDZ-om, moguće je medijsko silovanje Hrvatske: od Bleiburga, preko Jasenovca do četničkog anti-fašizma malog Vuka (Vučića!) Draškovića!

Drašković je davno potegao (roman) “Nož”, a Vučić medijsko “srpsko, bre, hrvatsko” bratstvo i jedinstvo uz pomoć europskih cirkusanata i uobičajenih domaćih izdajnika!

Perić/hrsvijet.net

Podijeli s prijateljima:

Tweet

WhatsApp

Email



Što vi mislite o ovoj temi?