כמו שחלקכם כבר הספיק לטעום מעמוד הפייסבוק שלי (או מהאינסטגרם), היינו בלונדון לכמה ימים בקטע די ספונטני ומוזר. רותם עבד על איזו פרסומת למוצר בלתי טבעוני בעליל והתבאס על כך קשות, מה שבין היתר הוביל אותו לכל מיני החלטות, ואני הספקתי לפקוד כמעט כל מוקד עליה לרגל טבעוני וטבעוני פרנדלי שרק הצלחתי לדחוס ללו"ז ולקיבה.

אנשי תרבות – אל דאגה, הלכנו גם לראות מחזמר מטופש ויקר להחריד עם איזו בחורה ירוקה (הם לא ממזגנים גם בימות הקיץ החמים!) וכמה מוזיאונים ואוספים שמגדירים מחדש את המונח אמנות ו/או ערימת אשפה שנמצאה במחסן ו/או אוסף חפצים שנבזזו מעמים נעשקים, הולכים ונעלמים כי זה מגניב יותר בסלון של איזה ריץ' דוד.

אז תנשמו עמוק, זה הולך להיות די ארוך וחופר – להלן סיקור של כמה מהמקומות היותר טובים שהיינו בהם (לא הכל הודי!), ואגב, תהיו חייבים לסלוח לי על איכות התמונות, הכל צולם מהסלולרי שלי ולרוב בתנאי תאורה אפלוליים, מאתגרים ואנטי-אינסטושיים במיוחד.

ובכן, קשה להתמסר לאמרות כאלה, מפני שכל מקום והאופי, הטעמים והמטבח הייחודי לו, אבל בכל זאת, אתחיל במקום שהכי אהבתי – Wild Food Cafe שבאיזור קובנט גרדן ב-Neal's Yard. המקום 100% טבעוני ומגיש בעיקר מזון מלא, נא ואורגני לצד מיצים / שייקים טריים. האנסטסיה של לונדון, אם תרצו. הוא שוכן בבניין ישן ומגניב (טוב, איזה בניין לא ישן ומגניב בלונדון) באיזו סימטה סופר מגניבה ונחבאת אל הכלים שנראה שרק יודעי דבר מזוקנים מגיעים לנשנש, להתערבב ולשתות בה. גם בערב המאוחר ממש קול לשרוץ שם. אגב, מומלץ לעקוב אחרי האינסטגרם שלהם…DROOL.

אכלנו זודלס (פסטה קישואים) ברוטב עגבניות ומיקס עגבניות (ועוד חפצים טעימים שאינני זוכרת) שהיה טרי, רענן ומתובל להפליא; המבורגר שיטקה וירקות שורש, עם תבשיל ברביקיו פולד ג'ק פרוט, לחמניית זרעים רואו, סלסה אננס, סלט עלים רענן ופלחי בטטה אפויים, היה מושלם ברמות. תהיו בטוחים שהשמטתי איזה אלף מרכיבים בריאים, טעימים ולא ברורים.

ולקינוח, הו הקינוח, לקחנו בנופי פאי נא ומושלם למות. אם אתם בלונדון – רוצו לשם. היו עוד כמה קינוחים שנקראו מעולה בתפריט, אבל כבר לא היה מקום.

Cookies and Scream שבקמדן טאון הנפלאה והמגניבה, המקום שוכן בתוך שוק אוכל עמוס דוכני יצירה/אמנות/תכשיטים/בגדים ועוד שטויות. מדובר במעין דוכן מתוקים מושחתים וטעימים בקטע של "פאק, אני לא מאמינה שהכל טבעוני, איפה האינסולין שלי!" טעים, ולמרבה הפלא הכל גם 100% נטול גלוטן.

ברגע שהגענו מיד שאלנו מה אנחנו חייבים להכניס לפה שלנו (התפריט היה מאד עשיר ומבלבל) והתשובה הייתה ללא ספק: את הבראוני הכי טעים ביקום עם גלידת וניל אולד סקול לצד מילקשייק קרמל מלוח. זו הייתה חוויה מרטיטת חושים ומתוקה להפליא (להצטייד במים!).

הלוואי והיה לי מקום לעוגת הלמון דריזל (החביבה עליי) או לעוגיות השוקולד צ'יפס הענקיות והמפתות שנשקפו מבעד לוויטרינה. הכל היה נראה מעולה.

להלן הבראוני, מכוסה בכמות אדירה של גלידת וניל קרמית. הוא היה כל כך פאדג'י, דביק ולעיס, בדיוק כמו המקור. נותרנו ללא מילים ועם סחרחורת קלה.

Koya Bar שבאיזור הסוהו, בחלק היותר שיידי והיפסטרי. מדובר בבר אטריות אודון יפני, קטן ומגניב, שגם בעוד אלף שנה לא היינו מוצאים, מפני שהוא נחבא בין עשרות המסעדות והברים שסביב. קבלנו המלצה מחברת אינסטגרם שנחלצה לעזרתנו כשחפשנו מקום טעים לאכול בו + אחרי השעה 2100, כאשר כל המסעדות בלונדון הופכות, כך הסתבר, למקשת דלועים. המקום עצמו הוא בר די ארוך וחמוד שמגישים בו מגוון נרחב של מנות אודון ועוד כמה וריאציות למנות יפניות מוכרות, הוא איננו טבעוני לחלוטין, אך יש לא מעט מנות טבעוניות או בנות טבעון, והטעמים ממש מעולים! התעלפנו.

אכלנו סלט אצות ים נהדר; מנת אודון בקארי יפני שהגיעה עם כל מיני ירקות מבושלים / מזוגגים ותוספות טעימות ומרעננות (היה ווא-ווי).

ובנוסף, מרק אודון במיסו אגוזים (כן!) שהגיע עם מיקס פטריות וירקות כמו כרוב ובצלים שהיה עדין יותר בטעמים, אבל גם ממש טעים. זה היה ערב יחסית קריר והיינו מורעבים, כך ששאיבה נמרצת של אטריות בציר חם ממש עשתה עמנו חסד. שאבנו ונמלטנו.

Vegan Hippo מסעדה / בית קפה טבעוני לחלוטין באיזור הסוהו. הקטע המגניב שם לדעתי הוא המבחר האדיר של ארוחות הבוקר האנגליות והטבעוניות. המקום ממש נעים וביתי וכיף לשבת בו ולהשקיף על הרחוב.

זללנו בחדווה ארוחת בוקר אנגלית עם The works! שזה אומר מקושקשת טופו, נקניקיית טופורקי מעולה (שאח"כ קנינו מהן סטוק הביתה), פטריות ועגבניות צרובות וכמובן שעועית ברוטב עגבניות. כל זה הגיע עם לחם קלוי וחמאת חמניות טעימה ל-ה-פ-ח-י-ד! מנה ענקית שקשה לסיים (את המקושקשת פחות אהבנו). חוצמיזה מוגשות שם עוד מנות טבעוניות מסקרנות.

לקחנו גם טוסט האם אנד צ'יז שהיה דומה בטעם, המרקם והריח לדבר האמיתי באופן המעורר חשד כבד (אך יחד עם זאת סופר טעים). הייתי צריכה לעצור את רותם מללכת לברר האם ה"האם" (נקניק חזיר) באמת טבעוני, והזכרתי לו שהוא בבלאדי Vegan Hippo.

בקיצור, המקום ממש מומלץ לארוחות בוקר, אבל לא רק. אווירה טובה, אוכל טוב, קפה טוב, מיצים טבעיים, כל מיני קינוחים בריאים מעולם הפודינג צ'יה וכד' ואפילו מקרר ובו מגוון מוצרים שהמסעדה עושה בהם שימוש, כמו רטבים, נקניקים צמחיים, גבינות, ממרחים ועוד.

Mildreds Restaurant שאף היא באיזור הסוהו, מסעדה טבעונית-צמחונית שרבים וטובים המליצו לי עליה, אבל אני חייבת לומר שרוב המנות שטעמנו היו נחמדות+ ולא יותר, ובכל זאת אני מוצאת שיש בה פוטנציאל שאולי אחרים יגלו ומנות נוספות ומסקרנות שלא טעמנו ואולי סוד הטעם הקסום טמון בהן.

אכלנו לראשונות, סלט זוקיני נא עם ממרח קשיו וגיוזות במילוי ירקות. הסלט היה חביב מאד, אבל לא התרומם – הממרח היה קצת חסר טעם והזכיר חומוס בקטע משעמם. הגיוזות היו טעימות ונזללו חיש מהר. לעיקריות לקחנו "המבורגר פולני" שמבוסס על סלק ושעועית לבנה והגיע עם חמוצים, מיונז שמיר, גבנ"צ, בצל אדום מוחמץ וחסה. מאד אהבתי את הקציצה והתוספות, אבל הלחם (מעין ג'בטה עבה ודחוסה) לא עשה עמו חסד. בצד לקחנו גם פלחי בטטה אפויים שהיו טעימים והגיעו עם מעין איולי. ראוי לציין שהיו עוד סוגי המבורגרים טבעוניים בתפריט שלא ניסינו, אבל נראו מעניינים.

הזמנו גם בוריטו במילוי תבשיל שעועית, שהגיע עם ממרח אבוקדו שהיה לדעתי קצת מריר וסלסה אננס קצת מוזרה בטעמים. רותם מאד אהב, אני פחות. בכל מקרה, שימו לב! מילוי הבוריטו היה חריף מאד וגם הסלסה הירוקה שהגיעה מעליו הייתה סופר חריפה (לכיוון הסחוג) וזה היה עבורי טו מאצ' חריף על חריף, ואני אוהבת חריף.

דווקא הקינוח היה בעיניי הכי מוצלח – לקחנו פבלובה ממי חומוס שהגיעה עם קצפת קוקוס מנוקדת וניל ומעל זה מרקחת רוברב (ריבס) מתוקה. ביצוע וטעמים ממש טובים.

The Coach and Horses אם חשקה נפשכם באוכל פאבים בריטי מסורתי וטבעוני, הגעתם למקום הנכון. מדובר בפאב בריטי מסורתי לכל דבר ועניין שמגיש גם מנות טבעוניות. מפתיע, כי במבט ראשון ושלישי אחרי שמגיעים למקום, זו נראית כמו טעות ושאין מצב שיוציאו לנו כאן פיש אנד צ'יפס מבוסס טופו עטוף אצות, אבל זה לגמרי המקום. בקומה התחתונה יש בר ושולחנות, שם תוכלו למצוא שפע של בריטים מבוסמים לוגמים ומשוחחים על יומם בקולניות יתר, ואילו בקומה העליונה יש חדר תה סודי ומקסים המאובזר למשעי בחפצי תה אנגליים ושם אפשר לסעוד בשקט וגם לנשנש עוגות ותה כמיטב המסורת. שימו לב שאוכל מוגש סביבות השעה 1730 ועד 2000 (אם זכרוני אינו מטעני, ובכל מקרה אם נפלה טעות מדובר בסטיה של כחצי שעה לכל היותר). עוד שימו לב, שמדובר בפאב עם כמה סניפים, לכן זה המגיש מנות טבעוניות שוכן ב-Greek Street.

אכלנו פיש אנד צ'יפס כמובן! שהיה מצוין, טופו מושרה ועטוף באצות מצופה בלילה פריכה שכמעט הרגיש כמו הדבר האמיתי, בתוספת צ'יפס פריך, אפונה מתקתקה ורוטב טרטר. אכלנו גם "בנגרז אנד מאש" (נקניקיות ופירה) שהיה קצת מאכזב כי ציפינו למשהו עם מרקם יותר נקניקייתי, ואילו קבלנו משהו שהרגיש יותר כמו קרוקטים ענקיים עטופים פירורים פריכים (טעים, אבל לא עונה על הציפיות). ה"בנגרז" הגיעו על רוטב בצלים ביין אדום ופירה נהדר.

היו עוד המון מנות טבעוניות ומסקרנות, אבל כבר לא היה מקום בבטן ולא זמן אחר. הנה הצצה לתפריט. שימו לב שגם הבנגרז והמאש טבעוני, אבל הם שכחו לסמן V.

לא היה לנו מקום לקינוח ולכן לא טעמנו מהעוגות הטבעוניות ולא סלירפפנו תה אנגלי בזרת מונפת.

Lola's Cupcakes – קאפקייקיה שיש בה כמה אופציות טבעוניות טובות לבעלי השן המתוקה. אה, וגם הקפה ממש סבבה יחסית ללונדון. קיימים מספר סניפים, אנחנו אכלנו בזה ששוכן ב-Neal St.

אכלנו קאפקייק שוקולד וקאפקייק תות, אני יותר אהבתי את התות ורותם יותר את השוקולד, אבל שניהם עשויים היטב. באופן כללי, אני פחות אוהבת את מכות הסוכר האלה, אבל בטוח שיש מי שיעריך את המקום יותר ממני 🙂

באחד מהשיטוטים שלי לאיזור הביג בן והסביבה נתקלתי במקרה במסעדה יפנית שהומלצה לי וחשבתי שזו הזדמנות נהדרת לנוח, להתרוקן, להטעין את הטלפון ולהנות מאחת המנות האהובות עליי בעולם כולו. זו הייתה הפעם הראשונה שנכנסתי למסעדה בגפי וצלחתי בגבורה את שלב ה"שולחן לאחד?". אח"כ זה כבר היה פחות מבאס משדמיינתי וכבר לא טרחתי להיות עסוקה עם הטלפון שלי במבוכה.

אז ישבתי לי ב-Shoryu Ramen שהוא בית אוכל יפני קטן ונעים שמציע שפע מנות נודלס ואחרות, בתפריט הייתה מנה טבעונית אחת בלבד – ראמן טבעוני, שהיה מדוייק בטעמים, מבוסס מיסו לבן ועמוס בחפצי ראמן טעימים במרקמים שונים, כמו סוגים שונים של אצות, טופו, פטריות, במבו שוט, בצל ירוק וכמובן אטריות. נהניתי מאד והשירות היה מעולה.

Rasa South Indian Vegetarian Restaurant – אם במקרה מצאתם את עצמכם רעבים באמצע רחוב אוקספורד, מותשים מקניות ומבולבלים מכמות הסניפים של H&M וזארה, הנה מקום חביב לנשנש בו איזה תבשיל הודי מזין. התפריט הטבעוני די מצומצם והמקום בהחלט לא חובה.

אכלתי – חצילים מטוגנים בבלילת קמח חומוס עם עלי כוסברה טרייה ותבשיל עדשים עם תרד, במיה, עגבניות ועוד ירקות. טעים ולגמרי הכה בנקודה. השירות מצד שני היה איטי בטירוף.

צרכניות, שווקים, חנויות מזון וכו' – אם טרם בקרתם באחד מהסניפים של Whole Foods, בהחלט הגיע הזמן. גן עדן לטבעונים חובבי בריאות וחגיגה של ממש מבחינת שפע והיצע, הן של פירות וירקות ברמה גבוהה והן של מוצרים מכל סוג ולכל מטרה – ואפילו אוכל מבושל שאפשר לקחת אתכם או לאכול בקומה העליונה שבה איזור ישיבה נעים. כטבעוניים וחובבי מוצרים אקולוגיים זה היה אפילו יותר מגניב, כי כזה שפע של תחליפים – החל מנקניקים ונקניקיות, גבינות בכל מצב צבירה וסוג, ממרחים, רטבים ואפילו גלידות – לא ראיתי בשום מקום. אגב, זה מקום מעולה להצטייד בו בקוסמטיקה / טואלטיקה אקולוגית / טבעית כי המחירים ממש אטרקטיביים בהשוואה לארץ. יש לי עכשיו מיליון משחות שיניים של ג'ייסון בארון מואהאהא 🙂

ממש התלהבתי מממרחי גבינות הקשיו בטעמים ורכשתי לי כמה לנשנוש בוקר בליווי קרקר סופר בריא ונא מביליון זרעים וקמחים בריאים מאגף הקרקרים העצום והמבלבל. מעולם לא לקח לי כל כך הרבה זמן לבחור קרקר!

כ"כ התלהבנו מהנקניקיות והפסטרמה המעושנת של טופורקי שטעמנו ב-וויגן היפו, שכמה שעות לפני הטיסה חזרה ארצה פוצצנו את המזוודה שלנו, כולל רטבים וממרחים של Follow your heart. אוינק.

כמות היוגורטים, המעדנים והממרחים הייתה עצומה, כאלו שמעולם לא ראיתי או חשבתי שאראה, כמו ממרח קוקוס וכרוב כבוש שהזכיר משהו בין איקרה לקוטג' בקטע מוזר עד טעים (כמעט מגעיל עד שאי אפשר להפסיק לאכול).

הסניף הכי גדול ועשיר של Whole Foods Market הוא זה שאנחנו פקדנו מספר פעמים והוא נמצא ב-Glasshouse St.

Borough Market – שוק עצום וותיק (אם לא הוותיק ביותר), מלא כל טוב מכל מטבחי העולם. מצאנו שם כזו כמות עצומה של אופציות טבעוניות שהיה ממש קשה לבחור, אז ניסינו לטעום מהכל 🙂 שימו לב שהשוק סגור בראשון ושני, וגם – מגניב לשלב עם השוק קפיצה למוזיאון הטייט הקרוב מרחק הליכה.

כשנכנסים, קשה להתעלם מהשלט הענק שאומר Vegan Burgers & Salads, ולפי הבדיקה הקפדנית שלנו, זה הדוכן ה-100% טבעוני היחיד בשוק, ולכן היינו חייבים לנשנש בו לפני הכל. בדוכן הוצעו 4 סוגי המבורגרים: קלאסי מסייטן עם ובלי גבנ"צ טבעונית ואחרים מבוססי קטניות (כבר לא זוכרת בדיוק איזה, היה שם אחד מחומוס בוודאות), ומכוון שהיו עוד המון דברים לטעום, החלטנו חלוק אחד – את הקלאסי שהיה ממש טעים.

בהמשך טעמנו גם גיוזות במילוי ירקות בדוכן הסיני, איזה גוש מטוגן של ירקות בבלילת חומוס בדוכן ההודי – AKA באג'י, שלא היה מדהים, שייק מיצים באחד דוכני המיצים וגם תותים שטופים וחתוכים עם פירות יער באחד מדוכני הפירות. היה גם דוכן אתיופי (!) ומצרי שהציעו שפע של מנות טבעוניות ומסקרנות.

קינחנו בפנקייקס קוקוס שהיו גולת הכותרת של ההרפתקה הקולינרית שלנו בשוק, שטרם יצא לי לטעום, ולכאורה עשו רושם די פושר במבט ראשון ושני. אבל הסקרנות עשתה את שלה ולקחנו סירת פנקייקס שהיו מופלאים במרקם ובטעם, פריכים מבחוץ ורוטטים כמו פנקוטה רכה מבפנים, מתוקים וממכרים.

שמנמנים וטובי לב, יצאו לנו בהליכה אל ה-Tate Modern. אגב, מכירים את זה שאתם בטוחים שכל יצירת אמנות, ובכלל כל דבר בעצם עוסק בטבעונות גם אם אין שום הוכחה כזו? אז אממ. זה קורה לי מלא, כמו עם הכרזה הזו, שבכלל מדברת על קפיטליזם או מיצג האמנות הזה. בכל מקרה, כדאי לדעת שהקפה בקפיטריה של המוזיאון ממש טוב ויש אפילו חל"ס מיוחד לבתי קפה של אלפרו, שלא ראיתי בשום מקום.

מקומות שלא הספקתי להגיע אליהם וממש התבאסתי:

Itadakizen – יפנית טבעונית לחלוטין וסופר מומלצת, בכיתי מבפנים כשגיליתי ביום האחרון שלנו ששעות הפתיחה הן מהערב, לכשנאלצנו לעזוב. מוות.

Vanilla black – אמורה להיות גורמה צמחו-טבעונית, רבים המליצו, אך בשיא טמטומי לא בדקתי שעות פעילות ופוספסה.

Broadway Market – שוק מגניב (בשבת).

Portobello Market – עוד שוק מגניב (בשבת).

Cereal killer cafe – מקום שכולו על טהרת דגני הבוקר, יש היצע טבעוני גדול (גם בסוגי החלב הצמחי) והמקום מעוצב היסטרי. נראית כמו חוויה משעשעת במיוחד לחובבי הז'אנר. כדאי לשלב עם גיחה לקמדן טאון, אם יש לכם מקום אחרי קוקיז אנד סקרים 🙂

Raw at La Suite West – המקום לטקס האפטרנון תי, רק בטבעוני. מומלץ ביותר, כך אומרים.

דיס-המלצה אחת ויחידה: אין ממש סיבה להגיע ל-VX the secret society of vegans שזו חנות/מכולת ממש פיצית וטבעונית באיזה חור תחת, נסענו לשם במיוחד משום מה, ולא מצאנו משהו מיוחד. היצע דל של מוצרים ואין שום דבר מעניין באיזור, ובכל מקרה כל דבר שאי פעם חלמתם עליו קיים בהרבה סופרים אחרים וגדולים כדוגמת הול פודס או בוויגן היפו שממוקמים במקומות יותר נגישים ומעניינים.

וואו, איזה פוסט מעייף – בפרק הבא אשתדל לשתף אתכם בניסוי שלי להכנת פודינג קוקוס אורז מאודה בהשראת הפנקייקס שאכלנו בבורו מרקט. בינתיים אפשר להתרשם מהתמונות באינסטגרם.

יאללה, תהנו ותביאו הרבה טופורקייייי! צ'ירז.