Du starter som ung - ofte allerede som barn i et politiserende miljø - og har stærke meninger om hvordan samfundet bør fungere. Så møver du dig ind i nogle miljøer, der enten er højre- eller venstreorienterede, hvis du da ikke allerede bekender dig til den usikre middelvej. Du vælger en uddannelse, der giver en god baggrund for at gennemskue sammenhængen i samfundet ud fra din oprindelige ide. Eller du bliver lærer eller politimand. Så begynder du din egentlige karriere med at tilmelde dig et parti, hvis program ser godt ud. Her er der visse partier, der er svære at komme udenom, idet de(t) lover alt, hvad hjertet kan begære. Nu begynder det svære, for du kan ikke komme videre til din vigtige plads i folketinget uden venner og tilhængere. Mange, og forskellige. Du forstår at sige den rigtige del af dine meninger til arbejdsomme personer og at argumentere for dine modstanderes inkompetence. Desuden er du charmerende, veltalende og har kvindetække. I visse miljøer er det dog tilstrækkeligt at virke stærk og beslutsom. Din dannelse og evne til at skabe tillid giver dig betydningsfulde poster, og efterhånden stiger du i partiets hierarki. Nu har du allerede tabt enhver forbindelse til dem, der skal være dine vælgere, for uden dine støtter og venner i partiet vil du ikke komme videre. Dine oprindelige ideer må vige for partiets. Disse skabes i partiledelsen, af folk, som ingen kender. Men du må vælge, hvem du vil støtte, ellers kommer du ikke videre. Nu kan du komme på valg til tinget. Dine ideer er sjældent dine egne, for uden andres støtte stopper det her. Omhyggelig analyse fører dig til anskuelser, der synes at passe folket, og dit parti vælger dem, der synes at passe folket bedst. Du snor dig i minefeltet, du er charmerende og overbevisende. Dit billede ses på rigtig mange valgplakater, du trykker utallige i hånden, du uddeler opmærksomheder og ringer på utallige døre. Du lover at alle nok skal få alt hvad de behøver, og at alt hvad de ikke kan lide skal blive afskaffet. Du slipper ind i tinget som nummer 4 i dit parti. Du er afhængig af genvalg, for ellers har du ingen fortsat magt. Vi snakker slet ikke økonomi. Din magt består i, at dit parti med din stemme har indflydelse i tinget. Uden sammenhold mistes indflydelsen. Dine utrolige bestræbelser har gjort dig til et redskab for ideer, som du har meget begrænset indflydelse på. Og så sidder du der. Ideologi stikker undertiden sit smukke ansigt frem, men samfundsøkonomien må desværre tilgodeses først. Derfor afgøres alle forlag i regeringsudvalg med de partier, der kan forhandle sig frem til egne foretrukne fordele ved at gå med til dele, de ikke rigtig bryder sig om. Rød eller blå, et fedt, du må stemme som partiet, ellers bliver du paria. På denne måde bliver vore folkevalgte til kvæg uden personlig indflydelse.Man må finde sig i, at hvis man vil have et navn og en taburet, så må man hyle med de ulve, man er iblandt. Og det er netop det smukke. For de stemmer, der bragte dig til tinget, og som du egentlig skulle repræsentere med din egen personlige mening, de klæber til dig. De er dine. Dit parti har ikke råd til at miste dem. Hvis man presser og mopper dig til at stemme for mere, end du kan leve med, så risikerer man at miste dine tilhængere. Hvis folket da kan huske, hvad det startede med, det blev jo ikke særlig præcist informeret. Hvor ville jeg hen? Jo, repræsentativt demokrati ser ikke ud til at være særlig tæt knyttet til politiske meninger. Politikken forsvinder i nødvendig strategi, der besluttes på gyngende grund af tilfældige individer. Der er ingen sikkerhed for, at nogen kan gennemskue virkningen af en indsats, og smukke idealer drukner i kompleksiteten af menneskeligt samspil.

Så forlad politik på Ingeniøren og lad os holde os til det vi har forstand på.