Dansk Folkepartis spidskandidat, Morten Messerschmidt, får svært ved at ryste fortidens skygge af sig, når han i den kommende tid skal i gang med at forhandle gruppemedlemskab i Europa-Parlamentet.

DF har hidtil siddet sammen med det britiske UKIP i gruppen for Europæisk Frihed og Demokrati (EFD), men Messerschmidt har i løbet af valgkampen udtrykt ønske om at skifte til den mere indflydelsesrige gruppe af Europæiske Konservative og Reformister (ECR), hvor det britiske Konservative Parti sidder. Imidlertid mener flere britiske kommentatorer, at det er yderst tvivlsomt, at den britiske premierminister, David Cameron, vil acceptere Dansk Folkepartis medlemskab på grund af partiets tidligere anti-islamiske og populistiske retorik.

»Det er ikke fuldstændig udelukket, men personligt tror jeg ikke på, at det vil ske,« siger Mats Persson, direktør for den EU-kritiske tænketank Open Europe, der har tætte forbindelser til det konservative parti.

»Der er en splittelse mellem et antal konservative MEP’er og nr. 10 (premierminister David Camerons adresse, red.). Det handler bl.a. om image. Det vil være lidt mærkeligt at indgå i et samarbejde med DF i Europa, samtidig med at de kæmper imod UKIP derhjemme,« siger han til Information.

LÆS: Pyrrhussejr til Morten Messerschmidt

Simon Hix, professor i europæisk politik ved London School of Economics, er enig i vurderingen.

»Jeg tror, at det vil være politisk eksplosivt for de britiske konservative (hvis DF blev medlem, red.), for det vil gøre det let for Labour i Storbritannien at stemple dem som ’ekstremister’,« vurderer Hix i en e-mail til Information.

Rebecca Adler-Nissen, EU-forsker på Københavns Universitet, mener ikke »at det er en utænkelig situation, selvom mange britiske konservative har svært ved at forlige sig med DF’s indvandringspolitik«.

»Anna Rosbach, der blev valgt ind for DF i 2009, skiftede jo til ECR-gruppen, men hun meldte sig jo også ud af DF,« siger Adler-Nissen til Information.

Gruppepres

Når der er en lille chance for, at DF kan blive medlem, er det, fordi ECR-gruppen står til tilbagegang fra de i dag 57 medlemmer – især fordi de britiske konservative står til kraftig reducering.

I værste fald risikerer gruppen ikke at leve op til de formelle regler for gruppedannelse. Den konservative formand for ECR i parlamentet, Martin Callanan, har derfor ifølge medieforlydender holdt uformelle samtaler med Dansk Folkeparti, De Sande Finner samt Alternative für Deutschland (AfD) for potentielt at styrke gruppen.

Den EU-kritiske britiske konservative MEP Daniel Hannan har desuden støttet Messerschmidts medlemskab, på trods af at DF i 2009 blev afvist af ECR i kølvandet på Messerschmidts racismedom i 2002. Han blev dømt for sammen med medlemmer af Dansk Folkepartis Ungdom havde indrykket en annonce med budskabet om, at et multietnisk samfund blandt andet ville føre til massevoldtægter, grov vold og tvangsægteskaber.

Men Hannan mener, at der er en bedre chance denne gang.

»Vi kan alle begå fejltrin på et tidspunkt i vores liv, og hvem ønsker at blive dømt for evigt for noget, man gjorde i begyndelsen af sine 20’ere? Nu kender vi Morten Messerschmidt, og vi behøver ikke længere danne vores mening ud fra skriverier i medierne,« sagde Daniel Hannan fornylig ifølge Berlingske Tidende.

I det britiske er flere konservative politikere dog ikke parate til at glemme fortiden så let.

En højtstående konservativ, som The Guardian har talt med, påpeger, at Dansk Folkeparti blev opfattet som »udover grænserne af det acceptable«, da ECR oprindeligt blev oprettet.

Forfærdelse over DF

»Den situation har ikke ændret sig,« siger kilden. Den tidligere leder af de konservatives London-afdeling, Dirk Hazell, har i et brev til Syed Kamall, formand for de konservative i parlamentet, udtrykt forfærdelse over, at »konservative MEP’ere overhovedet vil overveje at tale med disse partier, og endnu mindre at slutte sig sammen med dem«.

»Ledende medlemmer af både DF og De Sande Finner er kommet med chokerende xenofobiske og islamofobiske kommentarer, hvoraf nogle er endt med domfældelse,« skriver Hazell i brevet ifølge Huffington Post.

Hazell forlod det britiske konservative parti, da David Cameron trak partiet ud af den indflydelsesrige gruppe Det Europæiske Folkeparti (EPP) i parlamentet, og han er i dag formand for det konservative pro-europæiske parti 4 Freedoms Party.

Mats Persson nikker gengenkendende til vurderingen.

»DF har nedtonet sin indvandrerfjendtlige retorik i de seneste år, men den slags går ikke bare væk. Det er svært at sammenligne populistiske partier på tværs af grænser, men jeg vil vurdere, at det er langt mere sandsynligt, at De Sande Finner kommer med. De anses for mere acceptable. DF har klarere populistiske rødder og en mere kompliceret historie angående anti-islamisk retorik,« siger han.

Han anerkender dog, at de konservatives tilbagegang ved EP-valget kan stille Cameron i en vanskelig situation.

»Der er helt klart, at det ville være utrolig pinligt for Cameron, hvis gruppen forsvinder eller bliver formindsket i størrelse med det polske Lov og Orden-parti som gruppens største. Et svagere konservativt parti inden for et svagere ECR vil forsøge at styrke gruppen, men problemet er, at det kan koste Cameron hans naturlige allierede på den liberale danske højrefløj,« siger Persson og påpeger, at han har brug for sine gamle venner, når han skal i gang med at forhandle det nye forhold mellem EU og Storbritannien, som han har lovet det britiske folk, og som de efter planen skal til folkeafstemning om i 2017.

Potentiale til slagsmål

Den vurdering er Roderick Parkes, leder af Det Polske Institut for Internationale Forholds EU-program, enig i.

»Der er også snak om, at Alternative für Deutschland (AfD) – ofte anset for at være det tyske svar på UKIP – bliver medlem af gruppen. Den eneste årsag til, at det ikke vil ske, er, fordi de udgør en udfordring for Merkel og hendes CDU, og det kan derfor sætte forholdet mellem Berlin og London på spil. Der kan være lignende bekymringer i det danske tilfælde – Storbritannien anser København som en potentiel allieret i den næste runde om traktatreform,« vurderer Parkes over for Information.

Den afgående MEP for de britiske konservative, Robert Atkins, har netop udtrykt bekymring over »alt, hvad der kan skabe problemer for premierministeren« i forhold til forhandlingerne. Optagelse af DF og de to andre kandidater »forekommer mig ikke at være gavnligt i forhold til at opnå premierministerens mål,« har han udtalt til The Guardian.

I sidste ende handler det dog om, hvem der træffer beslutningen om medlemskab – Cameron eller den konservative parlamentsgruppe – eller de øvrige medlemmer af ECR.

Mats Persson siger, at både Callanan og Hannan besidder »ledende positioner i ECR’s struktur«.

»Men Callanan mister måske sit sæde ved valget. Og i sidste ende er dog nok nr. 10’s beslutning,« siger han, men erkender, at det kan blive svært for Cameron, hvis tjekkerne og polakkerne i gruppen ønsker at indlemme DF og de øvrige aspiranter.

»Der er potentiale for et gevaldigt slagsmål,« vurderer han.