Siden Donald Trump blev præsident, har hele verden diskuteret fake news.

Der er udkommet metervis af bøger med dundrende advarsler: De falske nyheder ødelægger demokratiet, lyder det. I Rusland sidder en hær af internettrolde, som opdigter falske nyheder, der sniger sig i vores facebookfeeds, og fordi vi lever vores onlineliv i lukkede »ekkokamre«, spreder løgnehistorierne sig som en virus.

Det kan ende galt, mener de mest bekymrede. Se bare på Trump og Brexit – de opdigtede nyheder gav populisterne vind i sejlene, og til sidst vandt de.

EU har allerede nedsat et agentur til at bekæmpe falske nyheder, og Emmanuel Macron annoncerede onsdag aften en lov, der skal »beskytte det demokratiske liv imod denne fake news«.

Heldigvis tyder alt på, at den bekymrede fortælling er forkert. Frygten for fake news er ude af proportioner.

Onsdag offentligjorde tre amerikanske politologer en analyse, hvor de har undersøgt 2.525 amerikaneres browserhistorik i tiden omkring præsidentvalgkampen i 2016. De konkluderer, at én ud af fire amerikanere klikkede ind på en fake news-hjemmeside (hvilket må siges at være en ret stor udbredelse), men at de falske nyheder kun havde en ganske begrænset effekt. De var en dråbe i et hav af information og nyheder.

Den amerikanske valgkamp var sandsynligvis den mest medierede og intenst dækkede i historien – alene de politiske partier brugte 15 mia. kroner på reklamer – så løgnehistorier kan let forsvinde i mængden.

Andre undersøgelser peger i samme retning:

I januar 2017 analyserede amerikanske forskere 156 fake news-historier fra valgkampen og konkluderede, at de næppe havde influeret på resultatet. Og i marts undersøgte en anden forskergruppe sammenhængen mellem mediebrug og politisk polarisering i USA. De fandt, at »væksten i polarisering de seneste år er størst for de demografiske grupper, som er mindst tilbøjelige til at bruge internettet og sociale medier«.

Fake news er en let forklaring på, hvordan moderne politik dog kunne blive så kompliceret og ustabilt. Men den er også for let.

Hvis vi stirrer os blinde på fake news, overser vi de politiske og kulturelle forklaringer på vælgernes oprør: voksende ulighed, øget magtkoncentration og hastigt skiftende kulturelle normer.

I dag kommer den farligste form for internetpropaganda ikke fra løgnagtige trolde, men fra partiske nyhedssider a la Breitbart og Den Korte Avis, som ikke direkte opfinder deres egne historier, men vinkler virkeligheden så ensidigt, at mange artikler tangerer misinformation. Det skaber polarisering, og det er sværere at gennemskue end den rene løgn.

Det er ikke ekkokamre og løgn på internettet, der har skabt den politiske uro, vi står midt i. Det er politik.