For nylig havde den franske avis Libération en sjov overskift: Margrethe Vestager, den bedste medicin mod Trump.

Forfatteren var Anne-Laure Delatte, vicedirektør ved CEPII, et større fransk institut, der researcher i international økonomi, og som så mange andre progressive stemmer begræd hun amerikanernes nylige valg af Donald J. Trump som deres næste præsident .

Men Anne-Laure Delatte forsøger at være optimistisk, finde et lys i den dyne af mørke, valget af Trump ifølge hende har trukket henover Vesten, og lyset er ifølge franskmanden danske Margrethe Vestager.

For når den tidligere Økonomi- og Indenrigsminister som EU-kommisær i Bruxelles dagligt tager kampen op mod multinationale giganter som Apple, Facebook og Google og tvinger dem til at betale skat, så er det lige præcis det allerbedste argument for, at der fortsat er brug for overstatslige institutioner som EU.

Og det er klart signal til de mange, der føler sig kørt over af og tabt i globaliseringen, at der rent faktisk kan være en gevinst ved at nationalstaterne overlader lidt af sin suverænitet til overstatslige institutioner.

Artiklen i Libération er nok et eksempel på den forunderlige rejse, Margrethe Vestager har været gennem, siden hun i 2014 forlod sin ministertaburet i dansk politik for i stedet at blive EU-kommisær for konkurrence.

Tirsdag er Margrethe Vestager blevet kåret som Årets Dansker 2016, en pris som Berlingske uddeler for tredje år i træk. 56.034 danskere har stemt, og sammen med en jury har de mange læsere peget på den tidligere leder af de Radikale til at modtage prisen.

I læserindstillingerne hed det blandt andet, at »Hun kæmper for fremtiden og stiller de store virksomheder til ansvar. I alt for for mange år har de gjort lige hvad de ville«, og at hun skulle modtage prisen »fordi hun er den dansker, som har haft størst indflydelse og har gjort kreativ skatteunddragelse til et globalt debatemne«.

I sin tale ved arrangementet fremhævede ansvarshavende chefredaktør Tom Jensen, der overrakte prisen, Margrethe Vestagers utrættelighed og evne til at skinne igennem i et ellers ofte udskældt EU-apparat.

»Når man i det herrens år 2016 er i stand til som højtstående embedsmand i EU-systemets absolutte elite at vinde det, der vel delvist kan betegnes som en slags popularitetskonkurrence, så må man kunne noget helt særligt,« lød det fra chefredaktøren.

Sådan er det jo

Det stod vel ellers ikke ligefrem skrevet drejebøgerne, at Margrethe Vestager skulle vinde den form for popularitetskonkurrencer, da hun tilbage i august 2012 kom i strid modvind for de herostratisk berømte ord »Sådan er det jo«. Ordene faldt, da hun ved et sommergruppemøde hos de Radikale i 2012 blev konfronteret med, at tusindvis af dagpengemodtagere stod til at miste deres indtægtsgrundlag med nye regler, som S-R-SF-regeringen havde vedtaget.

Det blev opfattet som legemliggørelsen af nødvendighedens politik kogt ind til sin essens. For dagpengemodtagerne var det den politiske elites skuldertræk til de problemer, der fyldte hos dem; det var økonomisk politik over empati og socialt ansvar.

Men allerede en måned senere - nu ved de Radikales landsmøde - stod det klart, at Margrethe Vestager ikke lod sig ryste. Her gentog hun sætningen »Sådan er det jo« hele ni gange i en tale, hvor hun af politiske kommentatorer blev rost for med selvironi og humor at lukke ned for en debat, der var ved at sætte alvorlige ridser i lakken på de Radikales image.

Og siden hendes exit fra dansk politik i sommeren 2014 synes den danske politikers popularitet kun at være steget. I Bruxelles nyder hun internt stor respekt og anerkendelse, skrev Berlingske EU-korrespondent i et nyligt portræt af kommisæren.

Her satte Vestager selv ord på den kamp, hun blandt andet kæmper mod multinationale selskaber.

»Jeg tror, at folk har mistet tålmodigheden. Specielt under finanskrisen har offentligt ansatte i nogle lande oplevet at gå 15-20 procent ned i løn, og at pensioner er blevet sat ned. Det er virkelig hårdt, men kan accepteres, hvis det er os allesammen, som bidrager til at få det til at fungere. Det er simpelthen ikke rimeligt, at de mange betaler skat, mens store selskaber kan få deres selskabsskat ned på et etcifret procenttal«

Mens hun altså synes at nyde bred anerkendelse i både EU og herhjemme, har det forholdt sig anderledes hos de store selskaber, der er blevet ramt af den danske kommissærs strenge blik. Apples Tim Cook har langet ud efter hende, og også hos Google har man ytret sin utilfredshed. Men det er en del af spillet, fastslog Vestager i interviewet med Berlingske.

»Der kan ikke træffes beslutninger inden for det, jeg arbejder med, som alle mennesker synes, er fantastiske.«

Margrethe Vestager var én af i alt 10 nominerede. Blandt de øvrige fandt man personer som OL-guldvinder Pernille Blume, kokken Claus Meyer og filosofiprofessoren Svend Brinkmann. Det er tredje gang, Berlingske uddeler prisen som Årets Dansker. Forrige års vinder var Dan Uzan. I år har 56.035 personer stemt.

Ud over de mange stemmer har Berlingske allieret sig med en bredt sammensat jury, der også har stemt på en af de ti nominerede. Juryens stemmer vægter med 50 procent og bestod af:

Camilla Andersen, partner i Travel Sense, tidl. stjerne på håndboldlandsholdet og OL-guldvinder.

Eske Willerslev, verdenskendt DNA-forsker, professor på Københavns Universitet.

Habib Frost, CEO i Neurescue, Danmarks yngst uddannede læge, udnævnt til Talent 100 i 2016.

Lykke Friis, prorektor på Københavns Universitet, tidl. klima- og energiminister (V).

Nikolaj Koppel, pianist, underdirektør for kultur i Tivoli, tidl. kanalchef og TV-vært.

Thomas Herman, stjernekok og kogebogsforfatter. Har modtaget adskillige kulinariske priser.

Tom Jensen, ansvarshavende chefredaktør på Berlingske.