De få aktivister, der inspireret af Occupy Wall Street bevægelsen i New York i disse dage har 'besat' et hjørne af Rådhuspladsen i København, ser ikke ud af meget.

I lørdags var de omkring 1.000, tilbage sidder der nu 15-20 mænd og kvinder på fladtrykte papkasser og gamle træpaller samlet omkring et lille bål og en masse velkendte paroler om antikapitalisme og et grønnere miljø.

Man kan næsten ikke bebrejde dem, hvis de føler sig lidt ensomme. Fremmødet taler måske for sig selv, og selv om enhver begyndelse er svær, lader aktivisterne enhver, der vil lytte, forstå, at de i en større kontekst føler sig forrådt af den del af det repræsentative demokrati, de havde håbet stod på deres side.

Trods hårde ord om grådige bankdirektører og en moralforladt og fejlslagen finanssektor, dengang bølgerne gik som højest under finanskrisen, har S-SF nikket til den tidligere regerings samtlige bankredningspakker, og under valgkampen var forandringer af den finansielle sektor end ikke et tema.

Hjælp til SRSF

Som selv Liberal Alliances politiske ordfører, Simon Emil Ammitzbøll, forleden erkendte i nærværende avis, så var den finansielle sektors kollaps et oplagt udgangspunkt for at samle folkelig opbakning til et venstreorienteret projekt, men som han også konstaterede, så enten turde eller magtede venstrefløjen det ikke.

Det er dog ikke ensbetydende med, at kampen er forbi, lyder det nu fra flere partier.

I forbindelse med de kommende finanslovsforhandlinger vil Enhedslisten kræve, at den ny regering står fast på den kommissionsundersøgelse af særligt danske sårbarheder og fejl i forbindelse med finanskrisen, som samtlige partier bag den nye regering foreslog inden valget.

»Det er for tidligt at gøre regnebrættet op,« lyder Enhedslistens Frank Aaen opmuntring til Occupy-aktivisterne:

»Jeg var selv på Rådhuspladsen i lørdags, og det så fint ud, og jeg synes stadig, der er et momentum, der skal udnyttes,« siger han:

»En kommissionsundersøgelse skal ikke bare kigge på, om der var en bestyrelse i Roskilde, der gjorde noget dumt. Det var der helt givet, men det burde jo ikke kunne ryste Danmark, og der er brug for en tilbundsgående undersøgelse. Bankpakke 1, 2, 3 og 4 har jo blot været et spørgsmål om at pumpe en flad cykel for at kunne køre lidt længere inden luften igen er forsvundet. Men der skal ikke bare repareres lidt, men laves grundlæggende om på systemet,« siger han og mener, at SRSF har potentialet, men bare skal hjælpes lidt på vej.

Mere kontrol med banker

Både S-SF og Enhedslisten har inden valget bl.a. argumenteret for en form for spekulationsfri og særlig ansvarsfuld 'halvoffentlig' bank — eksempelvis i pensionskassernes regi — og selvom det ikke er førsteprioritet, betyder det hverken, at det er taget af bordet, eller at man er færdig med at se på finanssektorens indretning, lover SF's finansordfører, Jonas Dahl.

»Man kan da have en berettiget bekymring for, om vi har set en tilstrækkelig konsolidering af banksektoren, og noget af det, vi skal tilstræbe, er at sikre nogle mere stabile banker, der ikke har samme interesse i at låne penge ud til spekulation — eller i så fald til en meget højere rente. Det store problem har jo været, at ganske almindelige bankkunder jo i den grad betaler regningen for det underskud de her spekulanter har påført bankerne og nationalstaterne,« siger han, men synes samtidig der er en manglende anerkendelse af de resultater, der allerede er opnået.

»Det glædelige, der er kommet ud af den finansielle krise er den enighed, der er opstået i EU om eksempelvis at kunne diskutere en skat på finansielle transaktioner. Det er et kæmpe fremskridt, og et tegn på at venstrefløjens betydning i denne situation faktisk har været stor, og at man har opnået noget. Og noget af det meget positive ved de danske bankpakker er, at de indtil videre har vist sig at være selvfinansierende og endda give et pænt overskud til staten. Selvfølgelig afhængigt af hvor mange banker, der ender med at krakke,« siger han:

»Men der er stadig nogle helt evidente muligheder for at bevæge os videre i den retning i de kommende år. Jeg synes også, det ligger i kortene, at kontrollen med banksektoren skal øges i hvert fald i den forstand, at vi sikrer os mod de her urealistiske kreditvurderinger og lignende,« siger Jonas Dahl.

Kram frem for penge

Spørgsmålet om en finanskrisekommission vil han ikke kommentere, før regeringen er klar med sit udspil til finanslovsforhandlingerne, men Radikale Venstre er umiddelbart klar til at gennemføre det, de varslede, da de borgerlige sad ved magten.

»Det er et fint forslag, og uanset om det lige skal være en kommission eller en anden form for undersøgelse, så har vi samme holdning som før valget: Det er værd at undersøge, om tingene blev gjort ordentligt, og om vi kunne have gjort andet, og jeg går ud fra, at det her er en del af de drøftelser, der foregår i regeringen netop nu, for selvfølgelig er det relevant,« siger næstformand for den Radikale folketingsgruppe, Sofie Carsten Nielsen.

Som Jonas Dahl har hun netop nu mest fokus på processen i EU, »fordi det alt andet lige jo har jo større effekt, end det vi gør i Danmark,« som hun siger:

»Men vi skal også snakke om reguleringen af finanssektoren herhjemme. Det er jo ikke fordi vi holder særligt af bankdirektører eller millionærer, at de ikke er nævnt i regeringsgrundlaget. Det handler snarere om, at vi vil lave nogle langtidsholdbare løsninger uden at forværre krisen lige nu. Det udelukker ikke, at der skal ske noget på længere sigt,« siger hun og udtrykker direkte sympati for Occupy-bevægelsen:

»Jeg kan godt forstå den frustration, den er udtryk for, og jeg synes, der er meget sympatisk i det opgør, som helt almindelige mennesker har indledt, og vi skal også tage det seriøst her i Danmark,« siger hun.

Måske er der altså håb for den skateboarddrevne mand med orange flowerpower bukser og en ukulele i hænderne, der suser rundt med løbesedler på den efterhånden efterårskolde og forblæste Rådhusplads.

En anden unge mand, der går rundt og tilbyder forbipasserende et ganske enkelt valg mellem at tage imod en énkronemønt fra en lille plastikkop eller et stort, varmt kram og en snak om kampen mod den finansielle sektor konstaterer i hvert fald ud fra en helt statistisk opgørelse af, hvor mange der vælger kram frem for penge, at folket er med ham.