For nylig løb en 28-årig amerikansk familiefar ind på pizzeriaet Comet Ping Pong i Washington og skød tre skud med sin riffel, fordi han var overbevist om, at pizzeriaet var arnested for en pædofiliring med forbindelser til toppen af Demokraterne, herunder Hillary Clinton. Manden havde læst om det hemmelige undergrundsforetagende i netnyheder, som under præsidentvalgkampen mellem Clinton og Donald Trump spredte sig ved hjælp af hashtagget “pizzagate” på de sociale medier.

I november alene blev der skrevet knap en million beskeder på Twitter, hvori ordet ‘pizzagate’ indgik. På YouTube er videoer, der har sendt historien i omløb, blevet set hundredtusindvis af gange. Men Comet Ping Pong gemte ikke på nogen misbrugte børn, som familiefaren kunne befri, pizzagate var en konspirationsteori uden bund i virkeligheden.

Løgnen er ikke noget nyt fænomen i verdenshistorien. I løbet af ganske kort tid har vi imidlertid skullet vænne os til en helt ny medievirkelighed, hvor løgne, usandheder og regulære konspirationer tilflyder offentligheden i så stort omfang, at det påvirker den virkelighed, konspirationerne paradoksalt nok ikke er optaget af.

At en mand skyder løs i et pizzeria for, ifølge sin egen forklaring til politiet, at “selv-efterforske” konspirationen om en VIP-pædofiliring, er blot én – meget alvorlig – konsekvens af den nye medievirkelighed. At en mand, der beviseligt er notorisk løgner, til januar bliver indsat som præsident i Det Hvide Hus i Washington, er en anden.