1. Asiakaskokemuksen suunnittelija Vilma Sirainen

Kun klikkaat uudet kevätkengät ostoskoriin saksalaisyhtiö Zalandon verkkokaupassa, Vilma Sirainen on tehnyt aika tavalla töitä sen eteen, että shoppailusi olisi vaivatonta.

Siraisen titteli on Senior Product Designer eli asiakaskokemuksen suunnittelija. Hän työskentelee Zalandon teknologiayksikössä Helsingin Kampissa. Käytännössä työ on asiakastutkimusta sekä verkkokaupan ja sen mobiilisovellusten testaamista.

– Asiakkaat ovat erilaisia. Toiset ovat hyvin varmoja tyylistään, toiset pitävät suosituksista. Joku voi olla menossa parhaan ystävänsä häihin ja etsii täydennystä asuunsa. Minun työni on auttaa kaikkia löytämään etsimänsä, Sirainen kertoo.

Hän puhuu mieluiten Zalando Tech Hubin työkieltä englantia, koska on asunut pitkään Yhdysvalloissa ja käynyt siellä myös koulunsa. Yli sadan työtoverin joukossa on 28 eri kansallisuutta.

Osaavat työntekijät pyritään pitämään tyytyväisinä pelifirmoista tutuilla keinoilla: on biljardipöytä ja videopeliluola, tivolivaloja ja pimeässä hohtavia keinuja. Sirainen aikoo iltapäivällä pelata työkavereidensa kanssa Super Smash Bros. -videopeliä.

Mainontaa ja viestintää opiskellut Sirainen aloitti uransa amerikkalaisissa startup-yrityksissä kuten Spotifyn kanssa aikoinaan kilpailleessa suoratoistopalvelu Groovesharkissa. Hän ollut töissä myös digipalvelutuottaja Ideanin Kalifornian-toimipisteessä.

Vilma Sirainen on ollut töissä Zalandolla puolitoista vuotta. Jyrki Lyytikkä / Yle

Hyvä asiakaskokemus on Siraisen mielestä elämyksellinen. Zalandolla asiaa verrataan siihen, kun Julia Roberts menee ostoksille Rodeo Drivelle Los Angelesissa. Kauppa suljetaan muilta asiakkailta, ja tähtinäyttelijä saa valita ostoksensa henkilökohtaisen stylistin avulla kahvikuppi kädessä sohvalla istuen.

Tämä kokemus halutaan siirtää kovaa vauhtia kasvavan verkkokaupan maailmaan.

– Me yritämme auttaa ihmisiä ilmaisemaan itseään muodin avulla. Näyttämään siltä, millaisena he haluavat ystäviensä ja perheensä heidät näkevän, Vilma Sirainen sanoo.

Vilma Siraisen työssä vaaditaan vahvaa kykyä asettua toisen ihmisen asemaan, joten sitä on tulevaisuudessakin vaikea siirtää koneiden tehtäväksi. Tämä ei ole näinä aikoina itsestään selvää.

Yhdysvalloissa verkkokauppajätti Amazon on jo nyt vaihtanut varastotyöntekijät robotteihin (siirryt toiseen palveluun) ja puristanut tilausten käsittelyajan logistiikkakeskuksissa tunnista viiteentoista minuuttiin.

Seattlessa tammikuussa avatussa Amazon Go -ruokakaupassa ei tarvita edes itsepalvelukassoja, vaan ostokset lasketaan kameroiden ja sensoreiden avulla. Asiakas voi poimia tuotteet suoraan kassiin ja kävellä ulos.

Ravintola-alalla Japanin toiseksi suurin sushiketju Kura on korvannut kokit roboteilla (siirryt toiseen palveluun) yli 250 ravintolassa. Tokion lähellä sijaitsevan Henn-na-hotellin työntekijöistä melkein kaikki ovat koneita. (siirryt toiseen palveluun)

Pitkälle koulutetut tietotyöläisetkään eivät ole turvassa. Investointipankki Deutsche Bankin toimitusjohtaja on sanonut, että yhtiön 97 000 työntekijästä puolet voisi korvata koneilla.

Yhdysvalloissa kaikista nykyisistä työpaikoista 47 prosenttia on vaarassa hävitä seuraavien 10–20 vuoden aikana digitalisaation takia, kertoo laajalti siteerattu Oxfordin yliopiston tutkimus (siirryt toiseen palveluun).

Ei ihme, että myös Euroopan unionissa noin kolme neljästä pelkää (siirryt toiseen palveluun) robottien vievän heidän työnsä.

Carl Wiedebaum ohjelmoi työkseen Pepper-asiakaspalvelurobotteja. Jyrki Lyytikkä / Yle

2. Robottiohjelmoija Carl Wiedebaum

Metrin mittainen valkoinen muovirobotti katsoo tiiviisti silmiin toimistotalon neljännessä kerroksessa Espoon Keilaniemessä.

– Ulkona on viisi astetta ja vähän pilviä, robotti sanoo selvällä suomen kielellä.

Robotin nimi on Pepper. Se reagoi siihen, että vieressä seisova Carl Wiedebaum on juuri sanonut sanan sää.

Wiedebaum on ohjelmoinut japanilaisyhtiö Softbankin valmistamia asiakaspalvelurobotteja työkseen pian kaksi vuotta. Hän suunnittelee robotin hankkivan yrityksen toiveiden perusteella, mitä robotti puhuu ja mitä sen rinnassa olevalla tabletilla näkyy.

Robotti on juuri niin fiksu kuin millaiseksi ihminen sen ohjelmoi. Carl Wiedebaum

Elektroniikka-asentajana työskennellyt Wiedebaum kiinnostui roboteista, kun hänen työnantajansa Loomis Tekniikka alkoi tuoda niitä maahan. Hän aloitti tietojenkäsittelyn opinnot, joista on ollut paljon hyötyä.

Pääkaupunkiseudulla Pepper-robotteihin on viime aikoina voinut törmätä marketissa kertomassa tarjouksista tai terveysasemalla opastamassa asiakkaita. Yhteensä Peppereitä on Suomessa noin 15.

Noin 20 000 euron hintainen robotti voi työskennellä esimerkiksi vahtimestarin apulaisena toimistotalon aulassa. Se osaa välittää viestin vieraan saapumisesta ja ohjata hänet istumaan. Tai näyttää pohjapiirustuksesta, missä on vessa.

Mutta ihmistä Pepper ei Wiedebaumin mielestä voi korvata. Poikkeustilanteessa se ei osaa tehdä itsenäisiä ratkaisuja vaan toistaa siihen ohjelmoituja toimintamalleja, mikä saa asiakkaan helposti turhautumaan.

– Se on juuri niin fiksu kuin millaiseksi ihminen sen ohjelmoi, Carl Wiedebaum sanoo.

Carl Wiedebaumin tuoreista tietojenkäsittelyn opinnoista on ollut robottityössä paljon hyötyä. Jyrki Lyytikkä / Yle

Wiedebaum ja Pepper-robotti ovat esimerkkejä siitä, että uudet teknologiat eivät vain vähennä työpaikkoja, vaan myös luovat uusia.

Eduskunnan tulevaisuusvaliokunnan viime viikolla julkaisema raportti (siirryt toiseen palveluun) ennustaa, että robotisaatio ja muu kehitys luo vuosina 2018–2037 yli 200 uutta ammattia – kaupunkilennonjohtajasta parkkitilan uudelleensuunnittelijaan.

Raportin tekijät uskovat, että teknologia kehittyy tällä hetkellä poikkeuksellisen nopeasti, koska menossa on monta yhtäaikaista teknologiamurrosta.

Työn tulevaisuudesta puhuttaessa äänessä on ollut myös niitä, joiden mukaan pelko työpaikkojen katoamisesta on turhaa. Ainahan työ on muuttunut, ja murroksista on ennenkin selvitty.

Aika monessa nykyammatissa työnkuva on jo nyt sellainen, jota harva olisi parikymmentä vuotta sitten osannut kuvitella.

Moni suomalaistutkija ajattelee, että muutos tulee olemaan suuri, mutta se on hallittavissa. Tämä johtuu siitä, että yhteiskunta, työpaikat ja työntekijät muuttuvat teknologian kehitystä hitaammin. Siksi työ ei muutu automaattisesti teknologian sanelemana.

Päätöksiä kehityksen suunnasta ja vauhdista voidaan tehdä demokraattisesti.

Eikä kaikkea työtä ole järkevää koneistaa, vaikka voisi.

Sandra Saartok saa tulonsa monesta eri työstä. Stanislav Moshkov

3. Osa-aikainen sovellustestaaja Sandra Saartok

Toimistotila teollisuusrakennuksen ylimmässä kerroksessa Tallinnan Telliskiven trendikaupunginosassa on avara ja valoisa. Seinälle ripustettu suuri digitaalikello näyttää San Franciscon aikaa.

Testlio-yrityksessä työskentelevä Sandra Saartok testaa uusia, vielä julkaisemattomia älypuhelinsovelluksia ja nettisivuja.

– Lataan sovelluksen puhelimeeni ja alan käyttää sitä kuten kuka tahansa asiakas, Saartok kertoo.

Samalla hän kuitenkin miettii, onko sovellus looginen ja visuaalisesti miellyttävä, toimiiko se yrityksen lupaamalla tavalla ja voisiko sitä vielä kehittää.

Tulevaisuudessa yhä useamman uskotaan saavan tulonsa monesta eri työstä. Saartokillekin sovellusten testaaminen on sivutoimista. Päätyökseen hän toimii laatuinsinöörinä ohjelmistokehitysfirmassa.

Voin istua katajan alla ja testata älypuhelinsovelluksia. Sandra Saartok

Testaamiseen tarvitsee vain älypuhelimen, joten sitä voi tehdä missä ja milloin vain. Saartok testaa silloin kun hänelle sattuu sopimaan, yleensä arki-iltaisin pari tuntia kerrallaan.

– Vietän tavallisesti viikonloput Länsi-Virossa Muhun saarella, josta olen kotoisin. Siellä voin istua katajan alla ja testata, hän kertoo.

Testaustyöhön ei tarvita älypuhelimen lisäksi muita työvälineitä. Stanislav Moshkov

Testlio on Tallinnassa viisi vuotta sitten perustettu startup, joka on kasvanut kansainväliseksi yritykseksi ja jonka pääkonttori on nykyään Piilaaksossa.

Työkavereina Saartokilla on muitakin saman projektin testaajia. Heidän kanssaan pidetään yhteyttä chatissa. Joukossa on yleensä ihmisiä monista eri maista, joten kasvotusten tavataan harvoin.

Se on suurin syy siihen, miksi Saartok ei halua siirtyä täysipäiväiseksi testaajaksi. Hän kaipaa arkipäiviinsä työyhteisöä, huonoja vitsejä kahvihuoneessa.

Viron ja Suomen kaltaisten Pohjois-Euroopan maiden uskotaan olevan hyvässä asemassa työpaikkojen globaalissa uusjaossa. Esimerkiksi konsulttiyhtiö McKinseyn verkkojätti Googlelle viime vuonna tekemässä tutkimuksessa (siirryt toiseen palveluun) ne listataan yhdeksän teknologian edelläkävijämaan joukkoon.

Tutkimus ennustaa, että uusi teknologia kasvattaa näiden maiden tuottavuutta ja tuo uusia työpaikkoja. Mutta samalla toisten työ muuttuu tai katoaa kokonaan.

Suomessa muutos koskisi tutkimuksen mukaan enimmillään 28:aa prosenttia työtehtävistä ja työpaikoista vuoteen 2030 mennessä. Eli melkein joka kolmatta suomalaista työntekijää.

Pääministeri Juha Sipilä puhuu miljoonan suomalaisen kouluttamisesta uudestaan kymmenen vuoden aikana. Se olisi suomalaiselle koulutusjärjestelmälle melkoinen urakka.

Tulevaisuuden työntekijä tarvitsee uudenlaisia taitoja: teknisiä, kognitiivisia, luovia ja sosiaalisia. Erityisesti juuri niitä ominaisuuksia, joita koneilla ei ole.

Inhimillisiä perusominaisuuksia kuten empatiakykyä sekä läsnäolon ja kuuntelemisen taitoa vaaditaan paitsi hoitoalalla, myös erilaisissa kehitystehtävissä.

Tärkeää on myös uteliaisuus ja valmius muutokseen. Pitää olla intoa tarttua ja perehtyä uusiin asioihin.

Anna Kömin mielestä on tärkeää, että tietää tehneensä työnsä hyvin. Jyrki Lyytikkä / Yle

4. Saattohoitaja Anne Kömi

Vastaanottotiskin lasin takana on kaksi tuohusta, mutta kumpikaan ei pala. Se tarkoittaa, että tänä aamuna ei ole kuollut kukaan.

Terhokodissa Helsingin Lassilassa on tapana sytyttää kynttilä jokaisen vainajan muistoksi. Eilinen iltavuoro sen sijaan oli erilainen, kertoo sairaanhoitaja ja tiimiesimies Anne Kömi. Tuli epileptinen kohtaus, uusi potilas ja sen jälkeen perhe jättämään jäähyväisiä papalle, joka jaksoi vielä vähän katsella ja tervehtiä.

– Yhteen päivään mahtuu monenlaisia tilanteita. Voit olla järjestämässä potilaalle syntymäpäiväjuhlia, ja samaan aikaan kaksi ihmistä tekee kuolemaa. Sisään tulee järkyttyneitä ihmisiä. On iloa, surua, itkua ja kauhua, Kömi kuvaa.

Hoitoalallakin työn ennustetaan muuttuvan jonkin verran uusien teknologioiden myötä. Mutta ihmiset syntyvät, sairastavat ja kuolevat myös tulevaisuudessa.

Pitää olla silmää lukea ihmisiä ja tilanteita. Anne Kömi

Saattohoitajan työssä vaaditaan vahvoja vuorovaikutustaitoja, sanoo Terhokodissa yli 20 vuotta työskennellyt Kömi.

– Pitää olla silmää lukea ihmisiä ja tilanteita. Joustavuutta, paineensietokykyä ja suurta sydäntä. Pelkät kliiniset taidot eivät riitä.

Kömi kertoo, että kotiin vaikeat asiat eivät seuraa. Tapahtumia puretaan palavereissa työpaikalla. Jaksamisesta pidetään huolta myös siten, että tarvittaessa saa lyhennettyä työaikaa ja työvuorotoiveita kuunnellaan. Parhaiten palkitsee potilaiden ja omaisten palaute.

– Onnistumisen kokemuksia tulee paljon. On tärkeää, että tietää tehneensä työnsä hyvin. Saatan ihmistä viimeisellä matkalla ja tuen perhettä. Että he saavat myös hyviä muistoja, jotka kantavat surun yli.

Juttua varten on haastateltu myös teemajohtaja Johannes Koposta ajatushautomo Demoksesta sekä Sitran asiantuntijoita Perttu Jämséniä ja Paavali Kukkosta.

Kuuntele lisää työn tulevaisuudesta: Maailmanpolitiikan arkipäivää

Lue myös: Raportti: 20 suurta muutosta ja yli 200 tulevaisuuden työtä – Mikä on sinun uusi ammattisi?

Tulevaisuudentutkija: Teknologia muuttaa elämää radikaalisti 20 vuodessa ja pelisäännöt menevät uusiksi