Wilma-järjestelmä on rakennettu sähköiseksi järjestelmäksi tiedonvaihtoon koulun ja kodin välille. Wilmassa kerrotaan kokeista, poissaoloista ja sen merkinnät-osioon lapsen opettajat voivat kirjata lapsen tuntitoiminnan hyviä ja huonoja puolia. Periaatteessa Wilman on tarkoitus korvata entisajan reissuvihot ja opettajalle soitetut puhelut.

Kokeneen opettajan lausunto siitä, että Wilmasta on tullut lasten reaaliaikainen rikosrekisteri, viittaa Wilman kautta lapsista annettuun palautteeseen. Wilmaan on kirjattu kansamme lapsista mm. seuraavia asiota: lapsi pieraisi tunnilla, lapsi istui pulpetissa poikittain, lapsi oli liian kauan vessassa, lapsi myöhästyi minuutin, lapsi jäi housuistaan kiinni puuhun, lapsi sanoi toiselle lapselle rumasti, lapsi heitti lumipallon, lapsi heilutti reppua päänsä yläpuolella, lapsi ei syönyt tänään kouluruokaa, lapsi söi liikaa leipää ja tietenkin: lapsella oli koulussa karkkia. Tapausten lapsi on useimmiten poika kuin tyttö.

Wilma-järjestelmä antaa mahdollisuuden myös hyvän palautteen antamiseen hyvä-merkintöinä. Hyvä-merkinnän antamiselle ei ole olemassa säädöstöä, vaan opettaja antaa hyvä-merkintöjä oman kriteeristönsä mukaan.

Hyvä-merkintöjäesiintyy lasten Wilmoissa paljon harvemmin kuin kriittissävyisiä huomautuksia. Tämä on toki jo kulttuurissamme, Suomessa lapsi kasvatetaan haukkumisen ja arvostelun kautta. Ei kehumalla kuten vaikka läntisessä naapurimaassamme, jossa aikuiset löytävät kehuttavaa lasten tekemisistä suomalaisia paljon useammin. On lapsia, jotka eivät ole saaneet yhtään hyvä-merkintää Wilman kautta koko ala-asteen aikana.

Wilma-viestinnän merkinnät väärinpäin pulpeteissa istuvista lapsista ovat palautteena hyödyttömiä.

Valitettavasti huono jättää suuremman jäljen kuin hyvä. Psykologien mukaan (siirryt toiseen palveluun) me muistamme kielteiset asiat monta kertaa voimakkaammin kuin myönteiset asiat. Ja kun me saamme kielteistä palautetta, meidän aivomme tulkitsevat kielteisen palautteen suorana uhkana eloonjäämisellemme ja kielteinen palaute saa ihmisen puolustuskannalle. Wilma on monelle perheelle päivittäinen kielteisen palautteen automaatti.

Wilma-viestinnän merkinnät väärinpäin pulpeteissa istuvista lapsista ovat palautteena hyödyttömiä. Hyvä palaute vie tilannetta eteenpäin ja auttaa palautteen saajaa korjaamaan toimintaansa entistä parempaan suuntaan.

Hyvän palautteen antaja tuntee myös ajan merkityksen palautteen antamisessa: kokenut lastenhoitaja totesi kerran päiväkodin pihalla, että perjantai ei ole se päivä, jolloin lasta haettaessa vanhemmat ripitetään lapsen tekemisistä kolttosista. Perjantaisin kaivetaan se yksikin hyvä asia, joka lapsen tekemisistä on kerrottavana ja huonot asiat säästetään maanantaihin. Wilma-viestintä ei tunne eroa pyhän ja arjen välillä.

Työn ja perhe-elämän kaaosvuosissa kahlaavat vanhemmat eivät halua tietää, koskiko lapsi tunnilla vesihanaan vai seisoiko välitunnilla piirissä, jossa oli kännykkä esillä. Vanhemmille riittäisi vähäisempi kooste suurista linjoista lapsen kouluelämästä. Kokeneen opettajan käyttämä termi Wilmasta reaaliaikaisena rikosrekisterinä tekee vanhemmista kanssarikollisia, joiden asenne koulua ja opettajia kohtaan heikkenee sitä mukaa, mitä useampi lapsen tekemä rikos kilahtaa vanhemman työsähköpostiin luettavaksi.

Vai miten meidän vanhempamme oikeasti pystyivät elämään ilman työpaikalle reaaliajassa tullutta tietoa siitä, että teidän Pertti käveli tänään kuin Munamies ja hidasti välitunnilta poistumista?

Sari Helin

Kirjoittaja on yrittäjä ja Huono äiti -blogin perustaja