Hallituksen riitaisista sote-neuvotteluista ei haluttaisi kertoa julkisesti, jotta hallitusyhteistyö säilyisi edes näennäisen harmonisena, kirjoittaa Iltalehden Kreeta Karvala.

Sote-neuvoteluja varjostivat eräiden tahojen mukaan pääministerin pelko siitä, että kokoomus ei pysy maakuntauudistuksen takana. MATTI HAUTALAHTI

Myöhään maanantain vastaisena yönä hallituksessa syntyi sopu soten valinnanvapaudesta.

Helpotuksen huokauksia edelsi kuitenkin kesästä saakka käyty raskas ja riitaisa neuvottelumaraton, jota kokouksiin osallistuneet kuvasivat Iltalehdelle muun muassa ”vaikeaksi ja erittäin erikoiseksi”, ”hermoja raastavaksi”, ”pään raapimiseksi” ja ”ärtyisäksi”.

Pääministeri Juha Sipilän (kesk) viime hetken puuttumista ministerien käymiin neuvotteluihin kuvattiin muun muassa " käsittämättömäksi ja ennennäkemättömäksi " .

Aikataulu petti

Alun perin hallituksen neuvotteleman soten valinnanvapausesityksen piti olla valmis (6.10.) perjantaiaamuna.

Esitys ei kuitenkaan valmistunut edes (7.10.) lauantaiaamuun mennessä, jolloin pääministeri Sipilä totesi Ylen haastattelussa ”niskan punoittavan”, kun soten valinnanvapaudesta väännettiin ministeriryhmässä kättä keskustan ja kokoomuksen välillä.

Sunnuntaipäivän (8.10) tunnitkaan eivät riittäneet sovun synnyttämiseen, sillä yksimielisyyttä ei ollut syntynyt viimeiseen määräaikaan, eli kello 16:een mennessä.

Lopulta sopu valinnanvapaudesta syntyi maanantain vastaisena yönä, mutta vasta sen jälkeen, kun pääministeri Sipilä uhkasi, ja myös puuttui sote-ministerien käymien neuvottelujen sisältöihin.

Eri linjoilla

Iltalehden tietojen mukaan kokoomuksen ja keskustan eripuran taustalla oli alusta alkaen käyty taistelu maakuntien vallasta, julkisten ja yksityisten sote-toimijoiden oikeuksista, sekä valinnanvapauden laajuudesta ja sisällöstä.

Lisäksi taustalla painoi eräiden tahojen mukaan pääministerin pelko siitä, että kokoomus ei pysy maakuntauudistuksen takana.

Tämä on kuitenkin keskustan puolelta jyrkästi kiistetty.

Valinnanvapauden sisältö

Keskustan ja kokoomuksen riitely alkoi saman tien, kun neuvottelut kesällä käynnistyivät.

Keskustan lähtökohtana ja ohjenuorana neuvotteluissa oli perustuslakivaliokunnan viitoittama virkamiesesitys, joka puolestaan ei kokoomukselle sellaisenaan kelvannut.

Kokoomuksen mukaan esityksestä puuttui esimerkiksi määrittely siitä, mitä koko uudistuksen keskiössä oleva valinnanvapaus käytännössä tarkoittaa sekä potilaille että sote-keskuksille.

Keskusta puolestaan syytti kokoomusta perustuslain unohtamisesta ja terveysfirmojen etujen ajamisesta.

Keskusta halusi varmistaa valinnanvapauden syntymisen perustuslain viitoittamassa järjestyksessä, koska puolueelle oli tärkeää, että soten valinnanvapaus- ja maakuntapaketti eivät enää toistamiseen jäisi jumiin perustuslakiongelmiin, vaan etenisivät sovitusti maaliin tällä hallituskaudella.

Maakuntien valta

Keskusta puolusti myös kantaa, jossa maakunnilla olisi säilynyt harkintavalta siitä, myöntävätkö ne sote-asiakkaille valinnanvapautta käytännössä toteuttavia asiakasseteleitä.

Kokoomus sai kuitenkin neuvottelujen tuoksinassa väännettyä asiakassetelin käytön kaikille ihmisille subjektiiviseksi oikeudeksi.

Kokoomus nakersi myös maakuntien päätäntävaltaa vetoamalla perustuslakivaliokunnan lausuntoon siitä, että soten valinnanvapaus pitää määrittää tarkkarajaisesti.

Käytännössä tarkkarajaisuus tarkoittaa sitä, että maakunnat eivät saa itse päättää, ottavatko ne valinnanvapauden alueellaan käyttöön vai eivät, vaan niiden on pakko ottaa valinnanvapaus käyttöön, ja vieläpä tarkasti määritellyissä palveluissa, kuten kotihoidossa, leikkaustoiminnassa, tutkimuksissa sekä suun hoidon palveluissa.

Valinnanvapaus on ollut kokoomuksen sydämenasia. JARNO KUUSINEN / AOP

Yhtiöittämisen kohtalo

Vielä neuvottelujen pohjana olleessa virkamiesesityksessä maakunnan julkisilla liikelaitoksilla ei ollut velvollisuutta yhtiöittää palvelutuotantoaan.

Kokoomus sai kuitenkin muutettua kohdan sellaiseksi, että maakunnat saavat halutessaan yhtiöittää palvelunsa.

Tästä huolimatta julkinen valta vastaa aina viime kädessä kansalaisten oikeudesta saada sosiaali- ja terveyspalveluita.

Yksityistä erikoissairaanhoitoa

Vuodesta 2022 alkaen maakunnista siirtyy julkisiin ja yksityisiin sote-keskuksiin vastuuta myös erikoissairaanhoidon osalta.

Tuolloin sote-keskuksiin tulee myös erikoissairaanhoidon peruspalveluita, kuten esimerkiksi lastentaudit, geriatria, sisätaudit ja silmätaudit.

Uudistusta voi pitää potilaan etuna ja kustannuksia säästävänä hoidon integraationa. Toisaalta kyse on myös markkinoiden avaamisesta yksityisille toimijoille erikoissairaanhoidon puolella.

Sipilän pelot

Toteutuiko keskustan ja pääministeri Sipilän väitetty poliittinen pelko siitä, että maakuntien rooli jäi valinnanvapausuudistuksessa lopulta liian heikoksi?

Useimpien neuvottelulähteiden mukaan ei toteutunut, tai sitten heille maakuntien roolien vahvistaminen ei ole alun perinkään ollut yhtä tärkeää kuin keskustalle.

Joka tapauksessa maakunnille jäi soten järjestämisvastuu ja viime sijainen tuottajavastuu, sekä vastuu siitä, miten sote-markkinoiden vapauttaminen käytännössä järjestetään, eli toinen asia, joka Sipilää kokouslähteiden mukaan huolestutti.

Jo lauantaina (7.10.) Sipilä ilmaisi Ylen Ykkösaamun haastattelussa huolensa siitä, miten julkisen sektorin kilpailukyvystä huolehditaan markkinoiden avautuessa: ”Olen ollut kovasti huolissaan siitä, että myös julkisen sektorin kilpailukyky varmistetaan”, pääministeri totesi.

Kokoomus pettää?

Kokousdynamiikkaan pääministerin käytös kuitenkin vaikutti, sillä erään lähteen mukaan: ”Sipilällä oli valtava paine päällä siitä, että tuleville maakunnille jäisi riittävästi valtaa”.

Sipilällä kerrottiin olevan myös ”poliittinen pelko” siitä, että kokoomus ei ole sitoutunut jo kertaalleen sovitun maakuntamallin läpiviemiseen, erityisesti nyt, kun isot kaupungit ovat kritisoineet maakuntamallia ja kaupunkien kasvupalveluiden siirtämistä maakunnille.

Kaupunkien kasvupalveluasiaa ei kuitenkaan sunnuntain tapaamisessa varsinaisesti käsitelty.

Pääministerin avaukset

Sipilän ”tuska” näkyi käytännössä Kesärannassa sunnuntaina siten, että vaikka valinnanvapausuudistusta oli väännetty kesästä lähtien, ja ministeriryhmä oli saanut asiat jo kertaalleen sovittua, silti Sipilä alkoi tehdä vielä viime hetkellä omia avauksiaan muun muassa soteen liittyvistä aikatauluista.

Eräs lähde kuvasi pääministerin toimintaa ”käsittämättömäksi ja ennennäkemättömäksi”.

Toisen tulkinnan mukaan Sipilä halusi vain varmistaa, että markkinoiden avaaminen tapahtuu maakunnissa hallitusti, ja ”tätä prosessia pääministerille sitten perin juurin selvitettiin”.

Ei draamaa

Osa kokousväestä oli sitä mieltä, että Sipilän puuttuminen tapahtui sovitussa järjestyksessä, eikä aiheuttanut ”mitään sen suurempaa draamaa”, vaan molemmat neuvotteluosapuolet (keskusta ja kokoomus) toivat vain omat huolensa esiin.

Erään lähteen mukaan Sipilän puuttumisessa kyse oli vain pääministerin ”insinöörimäisestä ja ratkaisukeskeisestä tavasta säilyttää hallituksen toimintakyky”.

Kyse ei kuulemma ollut lähellekään samasta kuin marraskuussa 2015, kun soten valinnanvapaudesta riideltiin ensimmäisen kerran, ja hallituksessa ”lusikat lensivät nurkkaan”.

Jokaiselle jotain

Ristiriitaisia kokouskokemuksia voi osaltaan selittää se, että hallituksen sisältä ei haluta paljastaa julkisuuteen hallituskumppaneiden eripuraa tai keskustassa kytevää ”maakuntapaniikkia”, jotta hallitusyhteistyö säilyisi edes näennäisen harmonisena ja kokoomus saisi kauan kaipaamansa valinnanvapauden ja keskusta elintärkeän maakuntauudistuksensa.

Sinisten ”ainoa” toive puolestaan oli se, että sote- ja maakuntauudistukset menisivät eteenpäin, jotta he pystyisivät näyttämään perussuomalaisille, että vain hallituksessa saa aikaan uudistuksia.