”Tämä ei enää täytä länsimaisen demokratian tunnusmerkkejä”, luomunautakasvattaja sanoo. Seuraava tarina on tapahtunut 2015-luvun Suomessa. Farmari haluaa pysyä nimettömänä, koska asiat ovat vielä pitkään täysin kesken ja lisää tulee niskaan koko ajan.

Yksittäiseen viljelijään kohdistuvaa byrokratiaa ja viranomaisvalvontaa on suuren yleisön vaikea edes ymmärtää. Tämä tarina on valitettavan tosi.

Luomunautatilallinen on käynyt viime vuonna läpi 22 eri tarkastusta. Nippuun kuuluu normaalit eläinsuojelu-, luomu- ja muut viranomaistarkastukset sekä täydentävien ehtojen tarkastukset. 10 vuoden aikana byrokratiamappeja on kertynyt liki 500.

Viimeinen niitti tuli hiljattain, kun kotieläintilalliselta perittiin samat sankiot kahteen kertaan. Nyt farmari haluaa tulla julkisuuteen asiassa. Hän neuvoo kollegoitaan olemaan alistumatta viranomaisten hirmuhallintoon, vaikka valitus johtaakin taloudellisiin menetyksiin, kun tuet jäädytetään.

Tutustutimme Mavin ylijohtaja Leena Tenholan tapaukseen. ”Tämä on yhden tilan kannalta ikävä tilanne, mutta en tunne säädöksiä tarkemmin”, Tenhola sanoo. Hallintobyrokratiaa ja tarkastusten määrää tullaan Tenholan miettimään tarkemmin.

Tavoitteemme on saada aiheesta MMM:n kansliapäällikkö Jaana Husu-Kallion haastattelu aiheesta myöhemmin, koska yksikään viranomainen ei ota tekemisistään vastuuta.

Eläinlääkärin eläinsuojelutarkastus oli kaiken alku

Huhtikuussa 2014 sijaisena toiminut valvontaeläinlääkäri määräsi sanktiot, koska eläintilassa oli ”niukasti” juomapisteitä. Eläinlääkäri arvosteli myös betonilattioita sorkkaeläinten alustana. ”Hän ei vastannut kysymykseen, mitä lattiamateriaalin sitten pitäisi olla”, tuottaja ihmettelee.

Sijaisena toiminut eläinlääkäri oli suorittanut myös kuntoluokituksen, jossa hän totesi eläinten kunnossa olevan puutteita. Sijaiseläinlääkäri mainitsi raportissaan myös, että osa ruokintapöydistä oli tyhjiä.

Tästä alkoi seitsemän eri viranomaistahon ralli, joka on kestänyt toista vuotta ennen kuin tuottaja on lähestymässä hallinto-oikeusvaihetta. Tuottaja toivoo, että siellä saatasiin toivottavasti todellista oikeutta.



Koko prosessi on käsitellyt ainoastaan hallintomenettelyä. Itse eläinlääkärin ristiriitaista lausuntoa ei ole käsitelty, vaikka aineistoa lausunnoon virheellisyydestä on toimitettu runsaasti.

Hallinto-oikeusvaiheeseen siirtyminen tarkoittaa viikottaisia juristin kanssa pidettäviä palavereita.

”Tämä nyt on vain yksi juttu monen muun joukossa, enkä minä ole läheskään ainoa, joka on tässä puristuksessa”, farmari toteaa. ”Tuleva kesä tulee olemaan valvonnoille mahdoton rasti. Siitä ei selviä kukaan.

Juoma-automaatti riittää

Ritchien 107-litrainen juoma-allas, jossa on kaksi juomapaikkaa, oli eläinlääkärin mukaa ”niukka” eläinmäärään nähden. Eläinlääkäri ei kuunnellut tuottajaa, vaan väitti juoma-altaan olevan uimurikuppi, josta eläin ei ulettuisi juomaan. Itse asiassa juomaa on täysi altaallinen suoraan kahden ellipsin alla juotavana. ”Jonoa ei juomapaikalle synny”, farmari sanoo.

Muualla maailmassa kyseinen juoma-allas on tarkoitettu muun muassa 200 lihanaudalle. Suomen pykälien mukaan yksi juomapaikka riittää 20 eläimelle. Tilalla on 15 eläintä per juomapaikka, eli selkeästi alle minimin.

Juoma-altaaseen jatkuva suurivirtauksinen vesi tulee suoraan lämpökeskuksen lämmittämänä. Vesi on talvellakin lämmintä. Farmari on satsannut eläinten hyvinvointiin joka tavalla.

Kielletty vitamiiniannostelu

”Meidän tila on ainoa koko maailmassa, jossa vitamiinien annostelu on kielletty juomaveden mukana”, mies nauraa. Vitamiinien annostelu on kaiken lisäksi eläinlääkärin määräämä.

”Mikä muu menetelmä varmistaa sen, että jokainen eläin saa tarvitsemansa vitamiinit?”

Valvontaseläinlääkärin väite oli, että Vitabalans ADE -vitamiinit ( lue tästä tuoteseloste ) ovat rehun lisäainetta, jota ei lain mukaan saa antaa juomaveden mukana. Synteettiset vitamiinit eivät ole rehun lisäainetta.

Farmari ihmettelee toistamiseen eläinlääkärin moitteita lattian betonipinnoista. ”Ei eläintiloissa voi muuta käyttää!”

Rehuakin riittää

Pihatossa on ruokintapöytää 550 metriä. Paikoitellen rehua on metrin kinos, jossain kohtaa voi olla tyhjää. Tämä oli valvontaeläinlääkärin mielestä myös sanktion arvoinen laiminlyönti.

”Eläinlääkärin mielestä eläimillä pitää ilmeisesti olla henkilökohtaisesti merkatut ruokintapaikat”, farmari sanoo.

”Vapaana kulkevat eläimet tulevat ja menevät tahtonsa mukaan pitkin pihattoa tai halutessaan ulos isolle laitumelle. Ne eivät tee niin kuin viranomainen toivoo.”

Kuntoluokitusta ei voi tehdä turpaa tuijottamalla

Eläimen kuntoluokitus tehtiin kuntoluokitukseen perehtyneen puolueettoman tunnetun suomalaisen eläinkuntoluokittajan toimesta sen jälkeen, kun eläinlääkäri oli omansa arvioinut. Kuntoluokat todettiin hyviksi. Tarkastuseläinlääkärin mielipide oli päinvastainen.

”Eläinlääkäri ei tajunnut mitään eläimen tuotantovaiheesta, iästä, rotuominaisuksista, eikä siitä mihin me pyritään milläkin eläinryhmällä ja mikä tuotantovaihe siellä on meneillään. Hän teki luokituksen ruokintakäytävältä täysin osaamattomasti turpaa tuijottamalla. Ei edestäpäin pää pöytään päin voi yksinkertaisesti tehdä luokitusta”, luomutuottaja jatkaa.

Kuntoluokittaja luokitti eläimet katsomalla eläintä takaapäin. Eläinlääkäri ei voi arvioida ruokintakäytävältä esimerkiksi takana olevia okahaarakkeita, poikkihaarakkeita, lautasia ja hännänjuuren kuoppia, mitkä ovat ohjeiden mukaisia kriteeritä.

”Niitä ei näe kuin takaapäin, mutta siinä voi valkoiset nahkasaappaat sotkeentua”, tuottaja sanoo.

Ely tekee päätöksen ja käsittelee oikaisuvaatimuksen!

Yksi asia järjestelmän suurista oikeusturvan puutteista tulee esille kotieläintilallisen ihmettelemänä: sama viranomainen, Ely-keskus, tekee päätöksen ja käsittelee valituksen.

Kuulemiskirje tuli sähköpostilla vasta, kun hän kyseli sitä maataloustuen takaisinperintää koskevan päätöksen jälkeen. Lain mukaan maanviljelijän olisi pitänyt saada kuulemiskirje ennen päätöstä.

Samaan hengenvetoon hän oli ottanut esille kaksinkertaisen takaisinperinnän.

Farmari mapittaa viimeisimpiä papereita. Yhden asian papereissa on eri allekirjoituksia vino liuta: läänineläinlääkäri, johtava kunnaneläinlääkäri, yksikön päällikkö, rahoitusasiantuntija, maaseutuasiamies ja lukuisa joukko muita virkamiehiä.

Yrittäjä naurahtaa ja tuumaa, että jokainen on kirjoitellut pitkiä sepustuksia valtion maksaman palkan turvin.

Viranomaisvalvonta ei ole luotettavaa

Vaikka virkaeläinlääkäri vannoi, että asia on loppuun käsitelty, kirjallista ilmoitusta ei lupauksista huolimatta kuulunut. Hän lähetti kuitenkin paperit läänineläinlääkärille, joka teki takaisinperintäpäätöksen.

”Ely-keskus tekee omia päätöksiä ja maaseutuasiamies omiaan. Mikään toteen näyttäminen ei ole vaikuttanut yhtään mihinkään. Vastineella ei ole merkitystä eikä etujaan pysty valvomaan.”

Suomalainen alkutuottaja on miehen mukaan kaikille vapaata riistaa.

Luomunaudanlihan tuottaja on 20 viranomaisen kokopäivätoiminen työllistäjä. Sen lisäksi hän tekee kahden ihmisen byrokratiatyöt joka päivä.

”Viranomaisvalvonta on karannut täysin käsistä”, sanoo farmari ja vie taas uutta mappia 500 muun mapin seuraksi arkistokaappiin.

Artikkeli tarksatuselänlääkärin rikosilmoituksesta voit lukea tästä.

Valvontaeläinlääkäkärin mielipide pitää, farmarin asiantuntemus ei

Mistä johtuu, että eläinlääkärin tarinat eivät täsmää?

Suomalainen praktiikkaa tekevä eläinlääkärikunta on osoittanut osaamisensa ja ansaitsee kiitosta. Yhteistyö eläintenpitäjien kanssa on ollut saumatonta. Poikkeuksiakin toki on, niinkuin ihmisten välillä aina.

Valvovan eläinlääkärin ja farmarin suhde on usein erilainen. Tässä jutussa esiintyneen eläinlääkärin ammattitaito on kiistattomasti alle arvostelun, mutta hänellä on sanavalta. Farmarilla ei ole ollut edes mahdollisuutta antaa vastinetta.

Tilalla on samoihin aikoihin tehty terveydenhuoltotarkastus ja luomukotieläintarkastus, joiden päätelmät eivät vastaa tarkastuseläinlääkärin mielipidettä. Kun eläintenpitäjän ja virkaeläinlääkärin näkemykset ovat liian kaukana, tuottaja jää hopealle.

Vuoden ajan käyty prosessi on käsitellyt vain hallintomenettelyä. Eläinlääkärin menettelyyn ei ole kukaan puuttunut. Eikö valvontaeläinlääkärillä ole vastuuta osaamisestaan?

Tällainen menettely tulee tuottajille kalliiksi ja se on henkisesti raskasta. Kaiken lisäksi oikeuksien vaatiminen tarkoittaa valituskierrettä, joka jäädyttää tukien maksun.

Artikkelia muokattu 12:50 tarkastuseläinmääkäri muutettu valvontaeläinlääkäriksi.