Päivän Byrokraatti -palkinnon saa entinen elinkeinoministeri Mauri Pekkarinen (kesk), joka jätti onnekkaasti lukematta tyttärensä Tuulimari Fareedin diplomityön ennen kuin päätti tuulivoiman syöttötariffeista.

Tuulimari Fareedin 2011 Tampereen teknilliselle yliopistolle tekemä diplomityö ei ole aiemmin tullut julkisuuteen, mutta se koskee uusiutuvan energian tuotantomuotoja investointikohteina ja siinä lasketaan tuulivoiman omakustannushinnaksi 53 euroa megawattitunnilta (s. 85).

>> linkki Tuulimari Fareedin diplomityöhön

Kovin valitettavasti suomalaiselle veronmaksajalle, elinkeinoministeri Pekkarinen ei ollut tyttärensä laskelmasta tietoinen, eikä esittänyt tuulivoimalle syöttötariffeja, jotka olisivat kohtuullisia suhteessa tuotantokustannukseen, vaan hieman rempseämmän 105,3 €/MWh. Luku tarkoittaa siis, että tuulivoiman saa myydä veronmaksajille noin kaksi kertaa sen tuotantokustannuksen suuruisella hinnalla ja katetta tulee mukavat 52,3 euroa/MWh. Tämän lisäksi tuulivoimalan rakentajalle maksetaan vielä 18,5 prosentin suuruinen investointituki.

Kuulostaa rahakkaalta, joten lasketaanpa vähän. Nimellisteholtaan kolmen megawatin suuruinen tuulivoimala tuottaa vuodessa pyörein luvuin 8 400 MWh (noin 32% nimelliskapasiteetista) eli puhdas voitto veronmaksajien taskusta on 440 000 euroa. Kahdessatoista vuodessa (arvioitu vähimmäisaika, jonka voimala kestää ilman uusinvestointia) voittoa ennen veroja kertyy kaikkiaan 5,28 miljonaa euroa.

Jos voimala maksaa esim. 3 miljoonaa, niin investointituki siihen on 555 000 euroa.

Lisäksi tulee vielä sivutuotteena sähkönmyynnistä saatavat tulot. Fortumin sivujen mukaan sähkön markkinahinta tätä kirjoitettaessa oli 4,57 €/kWh. Sähkön myynnistä kertyisi siis arviolta 384 000 euroa vuodessa.

12 vuoden laskelma näyttäisi siten jotakuinkin tältä:





Eli investoinnin vuosituotoksi tulee 10,2 prosenttia ilman investointitukea. Se huomioituna sijoitus saa varmaa tuottoa 12,5 prosenttia vuodessa. Varsinkin nykyisellä korkotasolla sitä voinee luonnehtia oikeudeksi painaa rahaa.



EDIT: Erittäin hyvä lukijahuomio on, että syöttötariffi laskee 1.1.2016 83,5 euroon/MWh, mikä vaikuttaa yllä olevaan laskelmaan tuottoa jonkin verran alentavasti. Korjaamme muutoksen vaikutukseen laskelmaan, kun ehdimme tehdä sen uusiksi.



Jollei käsi kävisi niin syvällä veronmaksajan taskulla, tekisi mieli onnitella hienosta liiketoimesta, sillä tuulivoimalla totisesti tehdään kunnon hillot. Yhteenlasketut vuotuiset tuet olivat n.73 miljoonaa euroa vuonna 2013, 140 miljoonaa euroa vuonna 2015 ja vuonna 2019 arviolta jo yli 200 miljoonaa euroa. Aika mahtava, miljardien eurojen potti niille, jotka osasivat lobata. Sähköä ei ehkä kovin paljon synny, mutta rahaa kyllä.

Mauri Pekkarisen osalta hassut sattumat jatkuvat. Sen lisäksi että hän ei ollut koskaan kuullut tyttäreltään tuulivoiman tuotantokustannuksista, hän ei myöskään ollut koskaan tullut kysyneeksi vävypojaltaan, mitä tämä tekee työkseen.

Pekkarisen vävypoika, diplomi-insinööri Taamir Fareed nimittäin työskenteli tuolloin ja työskentelee edelleen Taaleritehdas-pääomasijoitusrahaston tuulivoimajohtajana. Fareed toimi myös yhtenä valtioneuvoston asiantuntijoista, kun pitkän aikavälin ilmasto- ja energiastrategiaa laadittiin.

Olisi voinut kuvitella, että Pekkarinen ja Fareed olisivat törmänneet esimerkiksi ilmasto- ja energiapolitiikan ministerityöryhmän kokouksissa (ryhmän puheenjohtaja oli tietysti ministeri Pekkarinen), mutta näin ei ilmeisesti koskaan käynyt, sillä ministeri Pekkarinen vakuutti Lappilainen-lehdelle syyskuussa 2011, että hänen suvussaan tai lähipiirissään ei ole ainuttakaan kansalaista, joka olisi “ollut tai olisi tänään mukana omistajana tai sijoittajana tuulivoimabisneksessä”.

Meillä ei ole mitään syytä epäillä Mauri Pekkarisen sanan vilpittömyyttä, joten voimme vain yhtyä siihen riemuun, mikä perhelounaalla on mahtanut syntyä, kun Maurille on vihdoin selvinnyt tyttäreltä, että tuotantotariffi tuli asetettua tosi korkealle ja että vävypoika tekee päätöksellä ison tilin. Elämä totisesti on sarja ihania sattumia!

Voi mikä nauru siitä syntyiskään, jos Mauri sais tietää tän, että vävypoika potin sai!

EDIT: Diplomityö on lukijoiden huomioimalla tavalla tosiaan valmistunut vasta hetki tariffeista päättämisen jälkeen. Tämä vie vähän terää vinoilultamme, mutta pointti siitä, että tuulivoiman tuotantokustannukset tunnettiin tariffia asetettaessa, pysyy kyllä voimassa.