Kun runebergintortuihin hurahtaa, niin sitten niihin todellakin hurahtaa. Anna Moring pitää joka vuosi torttutaulukkoa.

RONI LEHTI

Itseään humoristisesti torttutohtoriksi kutsuvan Anna Moringin runebergintorttuintohimo syttyi jo vuosia sitten edellisessä työpaikassa. Varsinaiselta koulutukseltaan Moring on filosofian tohtori, ja päivätyönsä hän tekee nykyisin Monimuotoisten perheiden projektipäällikkönä.

Mutta tähän aikaan vuodesta Moring keskittyy myös runebergintorttutaulukoiden tekemiseen - sekä tietenkin runebergintorttujen syömiseen. Hän jos kuka osaa kertoa, missä tortturintamalla mennään.

- Olen vuosittain maistellut läpi lähes kaikki tarjolla ovat tortut, Moring vahvistaa.

RONI LEHTI

Moringin oma maku on saattanut muuttua vuosien aikana, mutta niin muuttuu myös valmistajien tarjonta.

- He kehittävät koko ajan runebergintorttureseptejä, mikä ei todellakaan ole hyvä asia. Yhdeksän kertaa kymmenestä tulos on kaikkea muuta kuin onnistunut.

Moring haluaakin lähettää leipomoille viestin. Kannattaa pitäytyä perinteessä. Eikä ainakaan lisätä leivokseen mitään ylimääräistä kuten kirsikanpaloja.

Valitettavasti osa leipomoista on vain kaatanut tavallisen kakkutaikinan runebergintorttumuottiin. Ei, ei, ei. Nämä tekeleet eivät saa Moringilta armoa. Muoto ei vielä tee aitoa torttua.

Millainen Moringin hyväksymä torttu siis on?

1. Siinä pitää olla karvasmanteliöljyä ja mantelia. Tämä on haastava osuus, sillä tasapaino ei ole helppo löytää. Moring huomasi sen tänä vuonna myös omassa keittiössään.

2. Suuntuntuma on tärkeä. Leivoksessa tulee olla jotain mitä pureskella: mantelia, piparkakkupaloja, riittävästi purtavaa joka tapauksessa. Kakkumössöä ei missään nimessä.

3. Hillotuntuma. Ei mitä tahansa lettuhilloa, vaan vadelmahilloa, jossa on marjat.

4. Kosteus. Riittävästi, mutta ei liikaa, rommia tai arrakkipunssia. Ei missään tapauksessa aromeja tai hulluttelua kuten jallua tai kossua. Vain pieni hassuttelu sallitaan kostutuksessa, esimerkiksi cointreau likööri.

Voittajasta ei epäilystä

Koska Runebergin päivä on vasta sunnuntaina, on Moringilla vielä maistelu hieman kesken.

Mutta siitä huolimatta hän uskaltaa jo julistaa tämän vuoden voittajan. Jako ei suinkaan mene niin, että isot leipomot tekisivät bulkkia ja pienet leipomot parhaita torttuja.

Tänä vuonna ykkönen on Kanniston leipomo, kirkkaasti.

Kakkosena on Fazer.

- Fazer ei käytä aromeja, vaan aitoa rommia. Se on aina ollut perushyvä. Samoin Kannisto. Muut välillä häröilevät.

Kolmosta Moring ei voi nimetä, sillä tänä vuonna on hänen mukaansa ollut hieman huono sesonki.

- Tosin olen kuullut luotettavasta lähteestä, että Helsingissä ravintola Kappelissa olisi todella hyvät runebergintortut. Ne pitää vielä käydä maistamassa.

Tuntuuko Moringista joskus, että hän on liian jyrkkä torttumielipiteissään?

- Ei. Tässä asiassa olen todella tiukka, sillä kausiherkkujen kuuluu olla perinteisiä. Kuten laskiaispulla, joka syödään syvältä lautaselta lämpimän maidon kanssa, Moring nauraa.