Länsimaisen tunneilmaston ukkosenjohdatin on vihainen ja rääväsuinen poliitikko. Hävyttömillä ja provosoivilla kommenteillaan hän välittää laajojen kansanryhmien tunnetason erityisesti globalisaation ja epätasaisen tulonjaon tuomiin ongelmiin.

Vihan ja provosoinnin mukana kulkee viesti siitä, että valtaeliitti on menettänyt kykynsä kommunikoida laajojen kansanryhmien kanssa. Mikäli tätä kanavaa ei saada uudelleen auki, tulemme näkemään vielä monta uutta Donald Trumpia.

Valtaeliitti ei ole kuunnellut, koska tähän saakka sen ei ole tarvinnut

Köyhyys, syrjäytyminen ja kokemus epätasa-arvosta olivat pitkään ongelmia, jotka koskivat vain heikkoja. Talouskriisin jälkeiset vuodet ovat levittäneet pahoinvointia ja vihaa nykyisiä valtarakenteita kohtaan entistä laajemmalle ja kaikkein kärkevimmät kommentit nykytilannetta kohtaan tulevat yhä useammin korkeasti koulutetuista, nykymenoon pettyneistä konservatiivisista ryhmistä.

On myös huomattava, että jako valtaeliitin ja ns. kansan välillä on enemmän näkemyksissä kuin taloudessa. Protestiäänet eivät tule pelkästään taloudellisesti huonossa asemassa olevilta, vaan myös turhautuneelta työväestöltä, jolla talous on vielä kunnossa.

Tilanne kertoo enemmän nykyisen eliitin kyvyttömyydestä rakentavaan dialogiin kuin itse ongelmista. Huonosta kuuntelusta johtuen, poliitikkoihin ja yritysjohtajiin luotetaan vielä vähemmän kuin aiemmin. On ikävää, että maailman pitää mennä sekaisin, ennen kuin korvat aukeavat.

Vastakkainasettelu Clinton – Trump on taistelu sovinnaisen kähminnän ja uudistustarpeiden välillä

Suomalaiset olisivat valinneet USA:n presidentiksi Hillary Clintonin, koska hän edustaa sovinnaisuutta ja jatkuvuutta. Samasta syystä suomalaiset olisivat myös äänestäneet Britannian EU:ssa pysymisen puolesta. Tämä johtuu siitä, että toistaiseksi meillä ei olla vielä aivan niin turhautuneita kuin Englannissa ja USA:ssa.

Suomalaisilla ja muilla eurooppalaisilla poliitikkoilla sekä talouseliitillä on näiden tapahtumien perusteella niin vahvat varoitusmerkit ilmassa, että käsillä on yhdestoista hetki reagoida niihin. Ilman merkittävää keskustelukulttuurin muutosta, vyöry jatkaa matkaansa edelleen.

Vastakkainasettelu on seurausta ylimielisyydestä

Valtaeliitin ongelma ei ole ollut vaikea päätöksenteko, vaan kyvyttömyys keskustella ja osoittaa empatiaa. Heidän päässään maailma on jäänyt asentoon, jossa tieto ja viisaus tulee ylhäältä. Samalla he ovat nähneet oikeutenaan pitää kiinni omista eduistaan samaan aikaan, kun laajat kansanryhmät ovat nipistäneet omistaan. Kansan on vain mukisematta otettava vastaan se, mikä heille annetaan. Eliitti on niin rakastunut omaan agendaansa, että jokaisen uuden jytkyn kohdalla he yllättyvät aina uudelleen. He yrittävät perustella asioita pragmaattisesti järjellä ja saavat samaan aikaan ihmisten kasvavan vihan päällensä.

Valtaapitäviltä puuttuvat tunteet ja sitä kautta kyvyttömyys reagoida niihin. Jos jotakin siellä ylhäällä tarvitaan, on se kyky tuntea ja keskustella.

Jos on ylimielinen, puuttuu kyky ymmärtää ja keskustella, eikä silloin voi ihmetellä lopputulosta.

Vaikka suurimmat läikähdykset ovat hetkeksi vaimentuneet, Suomikin on edelleen kuin jatkuva A2 illan huutokeskustelu. Eikä se keskustelu rajoitu vain joihinkin kiihkoryhmiin, vaan jopa korkeasti koulutettujen keskusteluryhmissä on havaittavissa vahva pettymys päättäjien umpipuupäiseen umpikorvaisuuteen.

Ilman uudenlaista kommunikaatiota tilanne menee entistä pahemmaksi

Tilanteelle on vaihtoehto, joka on päätöksentekijöille epämieluisa. Heidän on aloitettava aito, avoin ja rakentava keskustelu kaikkien kansanryhmien kanssa. Tähän saakka keskustelussa on ollut liikaa teeskentelyä. On opittava oikeat kysymykset ja osattava antaa sellaiset vastaukset, jotka johtavat suiden sulkemisen sijasta uuden rakentamiseen. Älykkäät ryhmät ovat tuoneet usein esiin sitä, että tulevaisuudessa jokainen ihminen on entistä lähempänä omia asioita koskevaa päätöksentekoa. Nykyisten päätöksentekijöiden on hyväksyttävä se, että uudessa maailmassa valta jakautuu laajemmalle ja oikeudenmukainen määritellään uudella tavalla.

Jos valtaeliitti jatkaa valitsemallaan keskustelulinjalla, seuraavat vaalit tuovat jälleen uusia jytkyjä. Se ei ole kenekään etu. Ei edes tulevien vaalivoittajien.