“Ei mainoksia”.

Finland Relocation Services -yhtiön vanhempi konsultti Pirjo Koskivirta kertoo Dubaista saapuneille asiakkailleen, mitä sanat tarkoittavat.

– Postilaatikko täyttyy nopeasti ilmaisjakelusta. Jos haluatte tietoa lähiseudun palveluista, tarran voi irrottaa.

Postilaatikoiden jälkeen tutustutaan parkkipaikan lämmitystolppaan. Sitten kierrätyslaatikoihin.

Suomi on täynnä arjen pieniä mysteerejä, kuten pankkitilien avaamista, kauppojen kanta-asiakaskortteja, sähkösopimuksia, nettiyhteyksiä... Näitä asioita hoitamaan yritykset voivat palkata Koskivirran kaltaisen kotouttamiskonsultin.

Finland Relocation Servicesin Pirjo Koskivirta auttaa Suomeen saapuvia kotiutumaan. Mårten Lampén / Yle

Pirjo Koskivirta sanoo, että maahanmuuttokonsultin asiakkaansa on aina koko perhe.

– Kaikkein tärkeintä, viranomaisasioiden lisäksi, on järjestää asunto sekä lapsille koulut, Koskivirta sanoo.

– Jos työntekijä lähtee töihin ja perhe jää oman onnensa nojaan, työnteko kärsii eikä muu perhe kotiudu.

Käynnissä on maailmanlaajuinen kilpailu osaajista. Ei riitä, että työntekijät saadaan houkuteltua Suomeen. Heidät on saatava myös jäämään tänne.

Tänään Pirjo Koskivirta on tuonut asiakkaansa Espooseen allekirjoittamaan vuokrasopimusta.

Dubain helteet vaihtuivat pakkasiin

Nasibah Burhan uuden kodin olohuoneessa. Mårten Lampén / Yle

Samer ja Nasibah Burhan lensivät Dubaista Suomeen tammikuussa.

Uuden kodin pihamaalla puut ja pensaat notkuvat lumen painosta. Neljännellä luokalla aloittavan Mohammed ja esikouluikäinen Naye pinkaisevat polkua pitkin vanhempiensa toppatakkeihin kääriytyneinä.

– Asuimme Dubaissa 20. kerroksessa. Kun kerroimme lapsille muuttavamme Suomeen, he halusivat talon, jossa olisi takapiha leikkejä varten, Samer Burhan sanoo.

Burhan vetää Nokialla 12-henkistä tiimiä, joka tekee erilaisia asetuksia ja muutoksia asiakkaiden tilaamiin tukiasemiin. Suomeen hän saapui ollakseen lähellä eurooppalaisia asiakkaita ja toisaalta tuotteiden kehittäjiä.

Tähän asti kaikki on sujunut loistavasti. Pirjo Koskivirran löytämä uusi koti espoolaisessa paritaloyhtiössä on juuri sellainen kuin Burhanit toivoivat.

Guifre Molera (oik.) esittelee asuntonsa talotekniikkaa vuokralaisille. Mårten Lampén / Yle

Wärtsilä tarjosi töitä

Arabia, bulgaria, englanti, espanja, hindi, hollanti, italia, japani, kiina, korea, kreikka...

Suomesta tuskin löytyy paljon sen kansainvälisempiä työpaikkoja kuin Wärtsilän palvelukeskus Vaasan Yrittäjänkadulla.

… latvia, marathi, norja, portugali, punjabi, puola...

Ainakaan kielitaidolla mitattuna.

... ranska, ruotsi, saksa, suomi, thai, turkki ...

Avokonttorissa työskentelee 120 wärtsiläläistä, jotka puhuvat yhteensä 29 eri kieltä.

... unkari, urdu, venäjä, viro ja vietnam.

Kielitaito on tarpeen, sillä täällä käsitellään päivittäin tuhansia Wärtsilän tytäryhtiöiden osto- ja matkalaskuja, maksatuksia, kirjauksia ja tilinpäätöksiä.

Monet kansainväliset yhtiöt ovat siirtäneet tällaiset taloushallinnon keskukset halvan työvoiman maihin. Alan slangilla sitä kutsutaan business process outsourcingiksi.

Wärtsilä päätti kuitenkin toimia toisin. Yhtiössä uskottiin, että Suomessa ollaan riittävän tehokkaita ja osaavia.

Lisäksi Wärtsilässä järkeiltiin jo vuosia sitten, että yhtiön kannattaa työllistää muitakin kuin insinöörejä. Ulkomailta muuttavat työntekijät kotiutuvat Suomeen paremmin, jos myös puolisoille on tarjolla töitä esimerkiksi taloushallinnossa.

Myös tästä syystä keskus kannatti pitää Suomessa.

Hollantilais-japanilaisen Stolkerin perheen tarina osoittaa, että Wärtsilä oli oikeassa.

“Juomakelpoista vettä kraanasta”

1990-luvun alussa japanilainen Fumiko Fujita–Stolker työskenteli sihteerinä Wärtsilän toimipisteessä Japanin miljoonakaupunki Kobessa. Sinne saapui töihin myös hollantilainen insinööri Johan Stolker, joka oli opintojen jälkeen tarttunut suomalaisen teknologiayhtiön työtarjoukseen.

Kaksikko rakastui ja avioitui.

Stolkereille Vaasan piti olla välietappi Japanin ja Hollannin välissä. Toisin kävi. Roy Fogde / Yle

Seuraavat vuodet Johan matkusti yli 200 päivää vuodessa. Fumiko teki kirjanpitäjän töitä kotoa käsin. Vanhakantaisen Japanin työkulttuuriin ei sopinut, että aviopari olisi jatkanut työntekijöinä samassa työpaikassa.

Lopulta pariskunta päätti jättää miljoonakaupungin taakseen.

– Sanoin Johanille, että kaikkein tärkeintä on turvallisuus ja se, että kraanavesi on juotavaa. Näillä kriteereillä Suomi oli paras vaihtoehto, Fumiko Fujita-Stolker sanoo.

Johan Stolker arveli tuolloin, että pariskunta päätyisi lopulta Hollantiin. Vaasan piti olla vain parin vuoden mittainen välietappi.

– Paikka, jossa voisimme kokea kulttuurisokin yhdessä, hän sanoo.

Sokki se olikin. Japanin vilinään tottuneiden silmissä Vaasa oli autiokaupunki. Fumiko Fujita-Stolker kävi supermarketeissa nähdäkseen ihmisiä.

– Olin varmasti tämän seudun ainut japanilainen. Kaipasin ääntä ja valoa. Minulla oli kova koti-ikävä, hän kuvaa.

Sitten Stolkereiden esikoinen syntyi, ja perhe integroitui vauvakerhojen kautta Vaasan suomenruotsalaiseen yhteisöön. Kotiutumisessa auttoi myös se, että lasten varttuessa myös perheen äiti sai työtarjouksen Wärtsilästä.

– Sillä on todella suuri merkitys, että molemmilla on mahdollisuus tehdä töitä, Johan Stolker sanoo.

Vaasa voitti Intian

Suomalainen palvelukeskus voi olla tehokkaampi kuin halpamaissa, Wärtsilän Sari Neulaniemi sanoo. Roy Fogde / Yle

Wärtsilän palvelukeskuksessa ei ole kyse mistään kotouttamispuuhastelusta. Shared Service Centerin vetäjiin kuuluva Sari Neulaniemi kehuu keskuksen olevan tehokkaampi kuin halpamaissa toimivat verrokit.

– Moni kollega suomalaisista yhtiöistä on sanonut minulle, että ettehän te voi olla halvempia kuin Intia tai Romania, koska siellä palkkataso on ihan eri, Neulaniemi sanoo.

– Kyse on kuitenkin tehtyjen transaktioiden laadusta ja määrästä.

Vaasan yksikkönsä tehokkuuden havaittuaan Wärtsilä on siirtänyt sinne prosesseja muualta, esimerkiksi Kiinasta. Tänä keväänä Vaasaan siirretään Wärtsilän toiminnanohjausjärjestelmän kriittisen master datan ylläpito Intiasta.

– Intiassa oli haasteena esimerkiksi se, ettei siellä ole saatavilla tarpeeksi kielitaitoista työvoimaa, Neulaniemi sanoo.

Vaasassa sen sijaan on koossa porukka, joka osaa kymmeniä eri kieliä.

Mårten Lampén / Yle

Oleskelulupien käsittelyyn vauhtia EK, Kuntatyönantajat, SAK, Akava ja STTK haluavat nostaa työperusteisen maahanmuuton tulevien eduskuntavaalien kärkiteemaksi. Tällä hetkellä työperusteisen oleskeluluvan käsittelyyn kuluu aikaa noin neljä kuukautta. Järjestöjen mukaan tavoiteajan tulisi olla noin kuukausi. Nokialla työskentelevän Samer Burhanin kaltaisten erityisasiantuntijoiden lupakäsittely on huomattavasti nopeampaa. – Luvan saaminen kesti noin kuusi viikkoa. Se ei ole mielestäni pitkä aika, varsinkin kun ottaa huomioon kansallisuuteni, Burhan sanoo. Samer Burhan on kansallisuudeltaan syyrialainen, ja Syyriasta on saapunut paljon turvapaikanhakijoita. – Syyrian kansalaisten hakemukset luetaan varmasti läpi erityisellä tarkkuudella.

Miksi kukaan haluaisi Suomeen – jos on varaa valita?

Eduskuntavaalien alla puolueilta tivataan kantaa työperäiseen maahanmuuttoon. Työmarkkinajärjestöt ovat lähteneet liikkeelle yhteisessä rintamassa: Suomeen tulisi laatia erityinen vetovoimastrategia ulkomaisten osaajien houkuttelemiseksi (siirryt toiseen palveluun).

Jos tällainen strategia luodaan, ensimmäiseksi kannattaa kysyä niiltä, jotka ovat Suomen jo valinneet.

– Koulu on tärkein asia. Ennen asuntoa tai mitään muuta, Nokialla työskentelevä Samer Burhan sanoo.

Burhan on syntynyt Syyriassa, mutta käynyt kouluja Irakissa. Muistot ovat ikäviä.

– Julkisissa kouluissa oppilaita lyötiin ja heille huudettiin. Päätin, että jos minulla joskus on lapsia, he saavat käydä koulunsa parhaassa mahdollisessa paikassa.

Dubaissa perheen lapset kävivät arvostettua, australialaiseen opetussuunnitelmaan perustuvaa koulua. Äidin odotukset ovat korkealla myös nyt, kun perhe on muuttanut Nokian kotimaahan.

– Luin Suomen koulujärjestelmästä paljon jo ennen kuin olimme edes puhuneet mahdollisuudesta muuttaa tänne. Näin jopa unta, että lähettäisin poikani Suomeen yliopistoon, Nasibah Burhan sanoo.

Mohammed ja Nayen odottavat koulun ja eskarin alkua. Morten Lampén / Yle

Missä on Suomen vetovoima?

Parikymmentä vuotta Vaasassa asuneet Stolkerit ovat aivan samoilla linjoilla juuri maahan saapuneet Burhanit. Koulu on Suomen tärkein vetovoimatekijä.

Suomalaiskoulujen erinomaisuus näkyy esimerkiksi kummioppilasjärjestelmässä.

– Kun Suomessa lähdetään luistelemaan, kuudesluokkalaiset sitovat ekaluokkalaisten luistimet. Hollannissa opettaja sitoisi kolmetkymmenet luistimet yksin, Johan Stolker sanoo.

– Kummijärjestelmä opettaa vastuunottoa ja ehkäisee kaikenlaista kiusaamista.

Fumiko Fujita-Stolker sanoo, että Japanin koululaitos on Suomea edellä Pisa-testeissä, mutta tärkeämpää on se, miten pisteet saavutetaan.

– Japanissa ja Koreassa opetetaan liikaa. Koulupäivän jälkeen alkaa toinen koulupäivä yksityisessä koulussa. Suomessa lapsille annetaan aikaa ajatella, hän sanoo.

Johan Stolkerin perhe kasvoi kiinni vaasalaiseen elämänmenoon. Poika Kaj käy lukiota ja tytär Lisa yläastetta. Roy Fogde / Yle

Lisäksi Suomi on paikka, jossa asiat toimivat. Johan Stolkerin mukaan se luo elämään harmoniaa.

– Kun menet aamulla ulos, tiet on aurattu. Jos jossain on metsäpalo, se sammutetaan. Eikä juuri missään ole ruuhkia, Stolker sanoo.

Perheelliselle Suomi on taivas, mutta...

Wärtsilän palvelukeskuksessa tapaamme myös Arda Özdemirin. Hän kehittää ohjelmistorobitiikkaa, eli tekoälyyn ja automaatioon pohjautuvaa tietojenkäsittelyä.

Özdemir saapui opiskelijaksi Vaasan yliopistoon vuonna 2007. Tänään hän asuu tyttöystävänsä ja parivuotiaan poikansa kanssa Uudessakaarlepyyssä, 75 kilometriä Vaasan pohjoispuolella.

Kotona puhutaan ruotsia ja turkkia.

– Tunnen olevani monessa suhteessa enemmän suomalainen kuin turkkilainen, Özdemir sanoo.

Miehen lapsuudenkoti oli keskiluokkainen ja kotikaupunki Izmir vapaamielinen paikka varttua. Turkki on kuitenkin muuttunut.

– Monet nuoret, joilla on kanssani samanlainen tausta, kokevat etteivät he löydä paikkaansa.

Meille perheellisille Suomi on taivas, mutta nuoret kaipaavat haasteita, Arda Özdemir sanoo. Roy Fogde / Yle

Ohjelmistorobotiikan ammattilaisista on pulaa niin Suomessa kuin maailmallakin. Miten Suomi onnistuisi houkuttelemaan parhaat osaajat töihin?

– Meille perheelliselle Suomi on taivas. Täällä on yksinkertaista ja turvallista elää. Suomessa ei myöskään ole sitä jyrkkää hierarkkiaa ja jatkuvaa kilpailua, joka määrittää elämää väkirikkaissa maissa, Özdemir sanoo.

Turkissa vaaditaan jatkuvaa pyrkimystä eteenpäin, halua selviytyä ja erottua. Sellainen on Özdemirin mukaan raskasta.

Sitten tulee erittäin kohteliaasti esitetty "mutta".

Suomessa on Özdemirin mukaan vähän liiankin helppo pysyä mukavuusalueella.

– Samat asiat, jotka tekevät Suomessa elämisestä miellyttävää, tekevät siitä vähän haasteettoman. Se ei ehkä vetoa nuoriin, jotka haluavat edetä nopeasti ja muuttaa maailmaa – tai kehittää kännykkäsovelluksen, joka muuttaa maailmaa, Özdemir sanoo.

Iso-Britannia, Yhdysvallat ja jopa Ruotsi saattavat olla houkuttelevampia muuttokohteita niille, jotka tähtäävät maailman huipulle.

– Suomalaiset tuntuvat joskus ajattelevan, että sankariteot on tarkoitettu amerikkalaisten elokuvien tähdille. Toisaalta Nokian ja Wärtsilän kaltaiset yritykset ovat todisteita, että asia ei ole näin.

Nokiasta puheen ollen, palataan vielä kerran espoolaisen paritalon pöydän ääreen.

Viimeinen tarkistus. "Lapsiperheille vuokrakoti löytyy usein yksityisiltä – vuokrayhtiöiden asunnot ovat pienempiä", Pirjo Koskivirta sanoo. Mårten Lampén / Yle

Kuka nostaa lipun salkoon?

Finland Relocation Servicesin konsultti Pirjo Koskivirta tuntee hyvin ne haasteet, joita työn perässä vieraaseen kulttuuriin muuttava ihminen kohtaa.

Hänen aviomiehensä tekee uraa metsäteollisuuden parissa ja pariskunta on asunut kahdenkymmenen vuoden aikana seitsemässä eri maassa.

Espooseen asettuvalle Burhanin perheelle muutto on tähän mennessä tuottanut vain iloisia yllätyksiä. Yksi sellainen on Samer Burhanin mukaan suomalaisten kielitaito.

– Läheskään kaikissa Euroopan maissa esimerkiksi ravintolaruoan tilaus englanninkielellä ei ole itsestäänselvyys.

Anna Matala (oik) esittelee asuntoa uusille vuokralaisille. Mårten Lampén / Yle

Toinen yllätys on se, miten turvallisuus näkyy ihmisten arjessa.

– Ison Omenan metroasemalla noin seitsemänvuotias tyttö liikkui aivan luontevasti yksin. Ehkä meidänkin lapset oppivat käyttämään julkista liikennettä. Juuri nyt siinä riittää opeteltavaa minullekin, Samer Burhan sanoo.

Käynnissä on maailmanlaajuinen kilpailu osaajista. Ovatko Burhanit käymässä – vai tulleet jäädäkseen?

– En ole ihminen, joka pitää paikasta toiseen muuttamisesta. Saatamme viipyä pitkäänkin, kunhan saamme kiinni tästä suomalaisesta elämäntavasta.

Vuokrasopimusten allekirjoituksen jälkeen Pirjo Koskivirta vie asiakkaansa avaamaan pankkitilejä. Lähtiessä viriää keskustelu lipputangosta.

Tässä taloyhtiössä jokainen asukas nostaa vuorollaan lipun salkoon.

– Me teemme sen kyllä mielellämme, kunhan joku kertoo, milloin liputetaan, Samer Burhan lupaa.