Huumausainerikosten määrä Suomessa kasvaa rajua vauhtia. Etenkin Helsingissä tilanne on huonontunut voimakkaasti. Törkeiden huumausainerikosten määrä kasvoi viime vuonna yli 70 prosenttia edelliseen vuoteen verrattuna. Kaikkiaan Helsingissä ilmoitettiin yli 3 300 huumausainerikosta vuonna 2013.

Huumausaineiden tarjonta on lisääntynyt merkittävästi varsinkin pääkaupunkiseudulla, mutta Helsingin huumepoliisin rikoskomisarion Jari Pynnösen mukaan ilmiö on valtakunnallinen. Epäiltyjen hallusta on takavarikoitu lähes poikkeuksetta suuria määriä muualle Suomeen levitettäväksi tarkoitettuja huumausaineita.

”Markkinoille on tullut myös uusi sukupolvi huumerikollisia. He ovat poliisille entuudestaan täysin tuntemattomia henkilöitä, joilla ei ole rikosrekisteriä. Meille on tullut tutkintaan isoja juttukokonaisuuksia, joissa poliisille tuntemattomat nuoret henkilöt pyörittävät määrältään hyvin laajaa huumekauppaa. Tämä on uusi ilmiö”, Pynnönen sanoo.

Pynnösen mukaan erityisesti amfetamiinia, ekstaasia ja kokaiinia liikkuu markkinoilla nyt paljon. Isoihin kannabiksen kasvattamoihin törmätään viikoittain. Toiminta on ammattimaista.

”Helsingissä oli viime vuonna niin paljon huumejuttuja, että emme olisi pystyneet tutkimaan yhtään enempää. Huumeiden tarjonta on lisääntynyt niin voimakkaasti, että uusia juttuja tulee kuin liukuhihnalta. Juttujen laajuus paisuu jatkuvasti ja tekijöiden määrä on suuri”, Pynnönen sanoo.

Esimerkiksi keskiviikkona Helsingin käräjäoikeudessa alkaa ennätyksellisen suuren ekstaasijutun käsittely. Kahteen haaraan jakautuvassa jutussa on ollut epäiltynä 47 henkilöä, joista 22 on edelleen vangittuna.

Tapauksen yhteydessä takavarikoitiin syksyllä lähes 18 000 ekstaasitablettia. Määrä on yhtä suuri kuin mitä koko Suomessa takavarikoidaan keskimäärin yhden vuoden aikana. Tämän lisäksi ekstaasitabletteja oli jo ehditty myydä noin 35 000 kappaletta.

Huumeita kaupattiin Helsingin keskustan suosituissa yökerhoissa. Kauppiaat pyörivät ravintoloissa satoja pillereitä taskuissaan.

Ekstaasijuttu on tyypillinen esimerkki huumerikollisuuden kansainvälistymisestä Suomessa. Kotimaisten tekijöiden lisäksi epäiltyjä on Kuubasta, Vietnamista, Marokosta, Afganistanista, Albaniasta, Irakista, Thaimaasta, Turkista, Virosta, Ranskasta ja Venäjältä.

Jari Pynnösen mukaan huumeiden maahantuontia ja salakuljetusta pyörittävätkin yhä useammin ulkomaalaiset. Uusi piirre on se, että poliisi ei pysty selvittämään tekijöiden henkilöllisyyttä.

”Erään jutun päätekijällä oli 19 eri henkilöllisyyttä, joita hän käytti eri puolilla EU:ta. Samaan juttuun liittyi useita samanlaisia tapauksia. Tekijät saivat tuomion jollakin nimellä, mutta me emme tiedä edelleenkään, keitä he todellisuudessa olivat”, Pynnönen sanoo.

Huumausainetilannetta vaikeuttaa se, että markkinoille virtaa jatkuvasti uusia huumaavia aineita, kuten erityyppisiä muuntohuumeita. Erilaisia kemiallisia yhdisteitä on satoja.

Muuntohuumeella tarkoitetaan sitä, että laittomaksi luokitellun huumausaineen koostumukseen tehdään jokin pieni kemiallinen muutos, jonka jälkeen sitä ei enää lain mukaan tulkita huumausaineeksi. Vaikutuksiltaan uusi aine on täysin samanlainen. Lainsäädäntöä kierretään taitavasti ja nopeasti.

Kiinnijääneet rikolliset hyötyvät, sillä enimmäisrangaistukset ovat huomattavasti pienemmät kuin törkeissä huumerikoksissa. Tekijät eivät saakaan rangaistusta huumausainerikoksesta, vaan esimerkiksi salakuljetuksesta tai lääkerikoksesta. Muuntohuumeiden kauppaa pyörittävät pääsääntöisesti samat huumerikolliset, mutta pienemmällä rangaistusriskillä.

Muuntohuumeita tilataan muun muassa kiinalaisista laboratorioista. Suomeen ne tulevat yleensä sataprosenttisen puhtaana tavarana. Salakuljetettavan aineen määrä voi olla vain kilo. Mutta puhdasta ainetta jatkamalla siitä on mahdollista saada viisi kiloa huumausainetta.

Kaikki alkoi siitä, kun niin sanotut aakkoshuumeet saapuivat Suomeen 2000-luvulla. Ensimmäisenä markkinoille tuli muuntohuume MDPV (metyleenidioksipyrovaleroni) joka luokiteltiin huumausaineeksi. Sen jälkeen markkinoille alkoi virrata satoja erilaisia yhdisteitä, joita valmistetaan laboratorioissa. Useat niistä ovat amfetamiinin kaltaisia piristeitä.

Rikoskomisario Jari Pynnönen pitää muuntohuumeita poikkeuksellisen vaarallisina, koska niiden vaikutusmekanismeja ei tunneta. Perinteisiä huumeita on liikkunut markkinoilla kymmeniä vuosia, ja niitä on tutkittu paljon. Lääkärit tietävät mitä ne aiheuttavat ihmiselle pitkäaikaisessa käytössä.

”Muuntohuumeiden ja uusien yhdisteiden iso ongelma on se, että niistä ei ole mitään tutkimustietoa. Me emme tiedä miten ne vaikuttavat pidempiaikaisessa käytössä. Monet käyttäjät kertovat, että ne ovat vahvempia kuin perinteiset huumeet. Ne ovat myös koukuttavampia ja niistä on vaikeampi päästä eroon.”

Muuntohuumeet ovat myös kalliimpia kuin perinteiset huumeet. Bisnes on rahallisesti selvästi tuottavampaa. Huumekauppiaat ovat käyttäneet tilannetta hyväkseen muun muassa sekoittamalla MDPV:tä amfetamiiniin ja saaneet käyttäjät vahvemman aineen koukkuun. Paluuta amfetamiiniin ei enää ole ollut.

Huumausaineet luokitellaan kansainvälisillä sopimuksilla. Tietyn uuden aineen määrittely huumausaineeksi saattaa kestää vuosia. Asiaan havahduttiin Suomessa, kun muuntohuumeet tulivat markkinoille. Poliisi ja lainsäätäjät huolestuivat, kun viranomaiset eivät pysyneet huumeiden valmistajien ja kauppiaiden perässä.

Markkinoilla pyörii tälläkin hetkellä kymmeniä eri aineyhdistelmiä, joita ei ole luokiteltu huumeiksi.

Kansainvälisen sopimuksen syntyminen kuitenkin edellytti, että huumausaineen pitää olla merkittävä ongelma useammassa maassa. Se ei riittänyt, että jokin tietty huumausaine oli pulma vain yhdessä valtiossa.

”Sitten Suomen lainsäädäntöä muutettiin niin, että me pystymme nyt itse kansallisesti luokittelemaan näitä aineita huumausaineiksi. Vuodenvaihteessa Suomessa luokiteltiin kymmenkunta uutta huumausainetta”, Pynnönen kertoo.

”Prosessi perustuu hyvin laajaan selvitykseen. Lausunnot pyydetään tullin ja poliisin laboratorioista, eri hoitolaitoksista, poliisilta sekä sosiaali- ja terveysministeriöltä. Sitten ministeriö käsittelee asian ja se menee eduskunnan päätettäväksi. Alun perin ajatuksena oli, että päätöksiä saataisiin muutamassa viikossa. Käytännössä kuluu lähes vuosi ennen kuin uusi aine luokitellaan huumausaineeksi.”

Kenelläkään ei ole tarkkaa tietoa siitä, kuinka paljon Suomeen tuoduista huumausaineista takavarikoidaan vuosittain. Mutta joidenkin karkeiden arvioiden mukaan esimerkiksi amfetamiinin käyttäjiä on Suomessa noin 10 000 henkilöä. Jos jokainen narkomaani käyttää amfetamiinia gramman päivässä, ainetta kulutetaan Suomessa kymmenen kiloa joka päivä. Se tarkoittaisi 3 650 kiloa vuodessa.

Suomessa poliisi takavarikoi amfetamiinia vuosittain alle sata kiloa.