Ingen legitimitet ska ges åt sådana grupper och ingen tvivelsmål får råda om hur Sveriges företrädare förhåller sig. Just därför är uppgifterna om att Mehmet Kaplan (MP) har deltagit i en middag med högerextrema turkiska ledare så bekymmersamma.

Vid samma bjudning deltog inte bara Barbaros Leylani, som nyligen gjorde sig rikskänd genom att i sin roll som vice ordförande i Turkiska riksförbundet skandera "Död åt de armeniska hundarna!" under ett tal i Stockholm. I middagssällskapet fanns även Ilhan Senturk, som är ordförande för den ultranationalistiska organisationen Grå vargarna i Sverige.

Kaplan kan inte lastas för vad Grå vargarna har gjort och sagt, men han borde givetvis ha markerat sitt avståndstagande. Kaplan uppger dock att han inte kände till att det fanns så kontroversiella personer på festen och att han inte skulle ha medverkat om han hade känt till saken i förhand.

Ingen tycks alltså ha kollat upp vilket sällskap ministern skulle figurera i och nu får Kaplan återigen krishantera i efterhand. Under torsdagen avslöjade också SVT att Mehmet Kaplan vid upprepade tillfällen har träffat representanter för den islamistiska organisationen Milli Görüs, som bostadsministern beskriver som en del av det turkiska civilsamhället.

All islamism är förvisso inte våldsbejakande islamism. Men mot bakgrund av det förtryck och den terror som islamistiska grupper bär upp, torde den svenska allmänhetens förståelse för distinktioner mellan "bra och dålig islamism" vara minst sagt begränsad.

Den senaste tidens negativa publicitet för Kaplan förstärker en redan etablerad bild som kan bli svår för MP att skrubba bort. För som Dagens Nyheters ledarskribent, Erik Helmerson, konstaterar har Kaplan uppvisat dåligt omdöme flera gånger tidigare. För utomstående är det lätt att få intrycket att de upprepade förtydliganden och pudlar som Kaplan tvingas göra blir delar i ett pussel som aldrig var avsett att läggas.

Vid de tidigare snedstegen har Kaplan kunnat borsta av sig kritiken och gå vidare med sitt värv. Den här gången borde detta inte vara möjligt.

En miljöpartistisk minister måste bedömas efter samma måttstock som alla andra. Om Kaplan inte avgår frivilligt borde han tvingas bort. Den sittande regeringen har tillräckligt många sänken och svaga kort.