Moderaternas gruppledare i riksdagen Jessica Polfjärd säger till Dagens Nyheter att partiet upplevde att “ingen klev fram och tog ansvar”. Partiet vill att KU bland annat granskar vilka åtgärder som vidtogs, hur informationen fördes vidare och hur regeringen skötte samordningen av myndigheterna.

–Eftersom regeringen har det yttersta ansvaret för krisledningen så tycker vi att det finns frågor som man behöver gå till botten med och berätta för svenska folket varför det funnits fördröjningar. Trots att man fått information om krisläget har man valt att inte agera på en gång, säger Jessica Polfjärd. – Vi utnyttjar oppositionens möjlighet att granska regeringen, vilket är en huvuduppgift

Det finns ett antal saker att påpeka för såväl Anna Kinberg Batra som Jessica Polfjärd om detta. Moderaterna har satt i system att istället för att bedriva oppositionspolitik istället bombardera Konstitutionsutskottet med KU-anmälningar. Detta måste ses som ett kvitto på en opposition som inte vill regera utan mest sitter på läktaren och gnäller. Polfjärd, och därmed hela den moderata riksdagsgruppen, ligger tämligen långt från Gösta Bohmans linje att en oppositions huvuduppgift är att tillskansa sig makten. Men det finns något anmälan som onekligen gäller även moderaterna.

Ledarsidorna.se har under en längre tid dels fått signaler, men även hittat dokument, som tyder på att dagens flyktingkris började långt tidigare. 2012. Av den anledningen efterlyste Ledarsidorna.se en mer grundlig genomlysning i november i fjol. Nu reagerar moderaterna. Med ett pip.

Ett år efter Alliansens migrationspolitiska uppgörelse 2011 nåddes finansdepartementet av de första varningssignalerna från bland annat tjänstemän på ESV, Ekonomisstyrningsverket. Detta år, 2012, var även det år då Migrationsverkets egna resurser för anläggningsboenden tog slut samt att de första kommunerna avböjde utökade avtal med Migrationsverket för kommunplacering av nyanlända med uppehållstillstånd. De menade, som till exempel Surahammars kommun, att vare sig bostads- eller arbetsmarknad orkade med fler nyanlända. Året efter lät arbetsförmedlingen rapportera att de misslyckats eller hade stora svårigheter att klara av sitt etableringsuppdrag.

Denna information nådde, enligt flera oberoende mycket säkra källor, dåvarande finansminister Anders Borg. Det finns tecken på att Borg förde informationen vidare till Alliansens statsminister Fredrik Reinfeldt. Utan resultat.

Frågan är hur långt i historien KU nu vågar gå. Att regeringen Löfven med sin ryckighet och sina dubbla, ibland fyrdubbla, budskap har ett ansvar idag råder knappast något tvivel om och att minst en minister, Morgan Johansson, bör roteras ut för att kunna erbjudas att sluta sin politiska karriär som kulturattaché i Ulan Bator står ganska klart. Även andra inom regeringen Löfven, eller dess närhet, bör sannolikt även de höras ingående. Som miljöpartiets Maria Ferm som enligt uppgift under senhösten 2014 och in i våren 2015 varit delaktig i selekteringen av information som ingick i förhandlingsunderlaget. Vissa alarmerande fakta sorterades bort, enligt källor på migrationsenheten i regeringskansliet som “irrelevanta” innan förhandlingarna med regeringen. Men det finns en person till, eller ett par, som definitivt bör granskas.

Anders Borg och Fredrik Reinfeldt.

Ingen moderat politiker kommer våga ställa de, tämligen avgörande, frågorna till de två personer som idag är legender inom det partiet. Svaret på de frågorna kan mycket väl få långtgående konsekvenser för historien om Fredrik Reinfeldts eftermäle och hans ansvar för var vi står idag. Moderaterna väljer den feges väg, att bara granska den andra akten i en pjäs som handlar om hur Sverige drevs till kollapsens rand. Preludiet, eller förspelet, i den första akten med de själva i huvudrollen vill dagens moderater själva helst glömma. Med en huvudrollsinnehavare som ser ut att ha smitit ut genom bakdörren precis i sista stund.