Att utifrån empiriskt material dra slutsatser om skillnader i intelligens mellan individer och grupper är inte möjligt i dagens pedagogiska forskning. Därom vittnar den aktuella behandlingen av den amerikanska professorn Linda Gottfredson, som först blev inbjuden att hålla plenarföreläsning vid en pedagogikkonferens i Göteborg men senare ”avinviterades” innan konferensen ägde rum i oktober i år. Detta efter protester från andra forskare, som menar att Gottfredsons icke-egalitära slutsatser strider mot organisatörens etiska standard.

Många fall av akademiska missgrepp som Academic Rights Watch uppmärksammat involverar handlingar som begås av personer i ledande ställning inom högskolan. Det kan t.ex. röra sig om olika repressalier som riktas mot oliktänkande medarbetare längre ner i beslutshierarkin. Men som det aktuella ärendet dokumenterar kan även akademiska kollegor agera på ett sätt som de facto inskränker den akademiska friheten, och det kan ske med hänvisning till etiska riktlinjer.

När pedagogikkonferensen ”Need for Change”, en ”internationell konferens för vägledare”, skulle organiseras i Göteborg bjöd man in den amerikanska forskaren Linda Gottfredson att hålla en av plenarföreläsningarna. Inget konstigt med det. Gottfredson är en ofta citerade emeriterad professor i utbildningspsykologi vid Delaware-universitet i USA. Hon är medlem i olika prestigefulla sammanslutningar och sitter i redaktionskommittén för i en rad välrenommerade internationella tidskrifter. Ett givet val, kan man tycka.

Gottfredson är kanske främst känd för sin teori om hur människor väljer yrke beroende på en rad olika faktorer, där uppfattningen om det egna jaget spelar en huvudroll. Denna del brukar inte uppfattas som särskilt kontroversiell. Men hon har också länge forskat om intelligensskillnader mellan individer och grupper. Här är hon bekant som försvarare av Bell-kurvan, dvs. att IQ i en befolkning är normalfördelad och av tesen att IQ är en betydande faktor vad gäller att förutsäga framgång i livet på olika positioner i samhället.

Dessa slutsatser, som motiveras utifrån ett stort empiriskt material, inte minst från den amerikanska militären, går stick i stäv med vad den pedagogiska tradition som är förhärskande i Sverige och på många andra håll lär, där den centrala tanken är att det inte finns några betydande skillnader i intelligens mellan individer eller grupper. Gottfredson är inte nådig när hon i sina skrifter kritiserar företrädarna för denna ”egalitära fiktion” för att bortse från vad hon menar är ovedersäglig empirisk evidens.

I åsiktspluralismens namn var det alltså ingen dum idé av organisatörerna Svenska vägledare och IAEVG (International Association for Educational and Vocational Guidance) att bjuda in Gottfredson och dessutom ge henne en framskjuten position på konferensen.

Principerna fick dock snart ge vika för mer praktiska överväganden. När konferensen började närma sig blev andra deltagare och kollegor i största allmänhet varse Gottfredson och hennes roll, vilket föranledde flera protestbrev till organisatörerna, som till slut inte kunde stå emot trycket utan valde att avinvitera henne som plenarföreläsare.

I en skrivelse från Östra Finlands universitet hävdas det att Gottfredsons inbjudan skulle gå emot IAEVG:s etiska standard, som tar avstånd från alla former av ”stereotyping and discrimination” och förespråkar ”equal opportunities”. Skrivelsen avvisar särskilt konklusionen att intelligens skulle vara nedärvd. Slutsatsen blir att Gottfredsons ”views are in stark contradiction with the IAEVG ethical standards”. Ett annat protestbrev nämner Gottfredsons försvar av Bell-kurvan som en försvårande omständighet som gör henne olämplig som plenarföreläsare.

Hur empiriskt motiverade slutsatser om fördelningen av intelligens inom eller mellan populationer i sig kan vara diskriminerande förklaras inte i protestbreven. Är det månntro skribenternas egen implicita bias som kommer till uttryck när de associerar lägre intelligens med mindre människovärde? Den praktiska slutsats som Gottfredson dragit är hur som helst i högsta grad humanistisk: att personer med låg intelligens bör få särskilt stöd så att de ska klara sig bättre i livet, och att vikten av att så sker ökar i takt med att samhället blir alltmer komplicerat.

Flera kritiker uttrycker den egendomliga uppfattningen att valet av plenarföreläsare måste reflektera organisatörens uppfattning om forskningsområdet. Men räcker det inte att personen i fråga är ett etablerat namn i ämnet? Varför måste en organisatör överhuvud taget torgföra eller förbindas med en viss forskningsinriktning?

Linda Gottfredson har reagerat starkt på beslutet att dra tillbaka tidigare inbjudan, vilket hon i ett e-brev till organisatörerna beskriver som en ”shameful, anti-scientific act”. Hon beklagar sig särskilt över att protestbreven anonymiserats och att hon inte fått svara på kritiken innan beslutet föll. Vad gäller innehållet i kritiken konstaterar hon att det är slutsatserna som angrips och inte den evidens som hon anfört. ”None mentions the independent bodies of evidence I examined when reaching the conclusions they disfavor”, skriver hon.

Gottfredsons avslutande sågning av IAEVG:s organisationskommitté är värd att återge i dess helhet:

The Board considered only its own interests – avoids controversy and a boycott by members if I gave a keynote on any topic. In so doing, it signaled it will shun anyone who broaches certain scientific and ethical questions, in this case, ’How do we protect and assist the most cognitively vulnerable among us?’ Far from noble, it is heartless to deny the stiff cognitive headwinds against which less able individuals struggle every day in our ever-more cognitively demanding modern world. It is not I who violated IAEVG’s professional and scientific ethics, but IAEVG itself.

Behandlingen av Gottfredson har lett till internationella protester, där bl.a. Steven Pinker ställt sig på hennes sida. Hon får även stöd i en artikel i nättidningen Quillette.

EJO/MZ

♦ Gillade du det du nyss läste? Stöd vår verksamhet! ♦

Liknande ärenden

Lundalärare pressad efter studentprotest: föreläste om biologiska könsskillnader

Lektor vid Högskolan i Halmstad larmar: ”forskningsproblem får inte längre väljas fritt”

SU går emot sakkunniga: vägrar befordra känd kritiker av identitetspolitik

Malmö högskola rensade ut mångfaldskritiker: passade på vid nedskärning