Den senaste veckan har en kampanj rullat om att gå ur Svenska kyrkan. Kritik har framförts om att det inte är tillräckligt lätt att gå ur. Vi håller med. Det skall vara lätt att gå ur. Och lätt att komma tillbaka. Men även om du gått ur så är du fortfarande välkommen! Det är inget krig. Du är givetvis fortfarande välkommen att gå in i de öppna kyrkorna och tända ett ljus, tanka lite tystnad.

Vi bistår dig självklart gärna på sjukhuset också när tillvaron rasat ihop. Tillsammans med andra samfund som aldrig kommer att fråga efter medlemsboken.

Och dina barn är givetvis fortfarande välkomna till våra stödgrupper när det är väl svajigt hemma.

Du är välkommen till våra konserter, julottor etcetera. Och kanske att du en dag vill gå i en sorgegrupp. Tveka inte! De brukar vara avgörande för många. Du är också varmt välkommen till öppen dagverksamhet för föräldralediga och när barnen blivit större vore det kul om de ville sjunga i kör hos oss. Allt det här är ju gratis. Om du går på universitet eller högskola och har svårt att härbärgera ångesten frågar vi inte heller efter medlemsboken. Oftast kan vi ha lite längre samtalsserier än till exempel kuratorerna och träffa din kompis som inte är inskriven.

Vi gnetar på bäst vi kan och kör så länge vi har råd! Det handlar inte så mycket om snällhet, och det finns inget passivt aggressivt i inbjudan. Inget ljummet skuldbeläggande. Inbjudan är genuin och uppriktig.

Varje söndag firar vi gudstjänst. Dit är du också givetvis välkommen. Det är ur den allt det jag beskriver strömmar. Det är alltså inte något slags serviceorgan utan, som vi tror, kärlek som strömmar. Det är något eget.

I halvtannat sekel har vi levt med en tanke om folkkyrka. Den har beskrivits som geografiskt avhängig. Kyrkan är de som finns från strand till strand.

Folkkyrkan var byggd av och för ett enhetssamhälle. Den var religiöst motiverad.

Sedan tänktes den som folkkyrkan i folkhemmet i något slags social arkitektskonst. Lite som Försäkringskassan eller vårdcentralen fast för andlighet.

Nu har vi varken enhetssamhälle eller folkhem.

Hur är man folkkyrka i dag?

Vi jobbar på det!

Om hundra år finns inte Svenska kyrkan som vi känner henne i dag. Det är bra! Alla organisationer är byggda av människor och förgängliga. Gudstjänst kommer att firas, människor kommer att befrias genom berättelsen om den poetiske snickarsonen från Nazareth och befria andra som getts exempel på ovan. Det handlar om ork att leva och mod att dö.

Om ett år är det kyrkoval. Den delen av organisationen inser så gott som alla att tiden sprungit ifrån. Men en ny organisation är inget man snyter ur näsan.

Men i valet kan du inte rösta.

Nåja, egentligen ville jag bara säga att vi gnetar på bäst vi kan och att du är välkommen. Vi finns där.

Kent Wisti

Universitetspräst

Maria Bergius

Universitetspräst