Fönsterglas har hög efterfrågan i Ronneby. Rutor krossas systematiskt.

Två företagare, en grossist och en livsmedelsförsäljare, står och röker på en av affärsgatorna i centrum. När vi frågar om skadegörelsen börjar de berätta hur två ökända bröder, som bott i Ronneby men precis flyttat till ett litet samhälle ett tiotal mil bort, dyker upp här varje vecka.

Storebror och lillebror tjänar pengar på att se till att småkillar slår sönder lokaler där ägaren inte går med på att ge bröderna pengar. En av företagarna berättar:

– Jag hade en verksamhet innan som gjorde att jag fick bra koll på vem som säljer droger. Därför känner jag till bröderna. De här killarna sitter aldrig längre än någon vecka i häktet. Och de håller koll på vem som har starka kompisar och vem som är enkel att ge sig på. När ett nytt ställe öppnar går de dit och begär några tusen i månaden av vinsten.

Säger ägaren nej slås stället sönder.

Stenarna som användes för att krossa rutan. Foto: Lisa Mattisson

Den kallas Bodyguard. Sprayen "förblindar och färgar angriparen". En hyresvärd i det lilla sydsvenska samhället svarade på den upplevda ökade otryggheten i samhället genom att gratis dela ut Bodyguard till alla kvinnliga hyresgäster. Värde:199 kronor styck.

Två promenerande kvinnor som vi möter - de har var sin Bodyguard i handväskan - pekar ut huset där bröderna bor efter flytten från Ronneby. Ingen granne har koll på deras historia. De har inga personnummer som skulle ha gjort det möjligt att söka i offentliga register.

När ett nytt ställe öppnar går de dit och begär några tusen i månaden av vinsten.

Alla tre i familjen - bröderna och deras mamma - har under tio års tid fått nej på flera asylansökningar och andra ansökningar om uppehållstillstånd i Sverige. Storebror har till och med ett tvåårigt återreseförbud förutom ett aktivt utvisningsbeslut. Var bodde bröderna innan? Varför har de flyttat? Hur får de pengar när ingen av dem har arbetstillstånd?

Bröderna själva bjuder oss direkt på god mat som mamma i lägenheten har lagat. De har inget emot att svara på frågor om poliskrisen.

– Nej, det behövs inte fler. Polisen är redan här hos oss hela tiden.

De tar upp mobiler där de har fotograferat förbipasserande polisbilar. Besöken sker ofta. Storebror är dömd till skyddstillsyn.

På tomten står flera bilar. En är skriven på en målvakt i Malmö som har 150 bilar på sitt namn. Bröderna själva får inte ha körkort men kör ändå. Även grannarna ser hur polisen kör förbi huset men vet inte varför. De diskuterar möjligheter att försvara sig om det blir bråk. I en grannes huvud har en plan b tagit form.

– Jag vill inte behöva använda mig av den möjligheten. Men jag känner folk i Bandidos.

Hassans bild på sina skador under bröstkorgen. Foto: Lisa Mattisson Exp

Innanför två krossade skyltfönster drar Hassan Abdulaziz upp tröjan. Ärret under bröstkorgen är lika långt som hans hand.

Hassan driver en liten rörelse med frisörsalong, reparation av mobiltelefoner och försäljning av begagnade datorer.

Jag vill inte behöva använda mig av den möjligheten. Men jag känner folk i Bandidos.

Rutorna krossades efter att Hassan vägrat köpa datorer från bröderna. Hassan ringde och skrek som svar. Morgonen därpå samlades brödernas kompiskrets en bit från butiken. Hassan tog med sig ett stolsben i trä samt alla familjemedlemmar han kunde samla ihop.

Ett vittne har beskrivit hur Hassans fru och mamma håller honom tillbaka under det våldsamma slagsmål som följer. Hassan beskyller inte bröderna för själva knivskärningen - utan för att vara drivande i hur deras gäng gemensamt agerar.

Hassan Abdulaziz är inte den enda som misshandlats av kompiskretsen med bröderna i spetsen. En väktare i en av Ronnebys matbutiker har överklagat att den ena broderns misshandel av honom inte lett till åtal.

En dom mot bröderna gäller misshandel av en krögare som slogs i huvudet med en tung servetthållare. Krögaren hade polisanmält att en nära vän till bröderna stulit 9 000 kronor. Konsekvensen blev ett besök av storebror som förklarade att krögaren nu måste betala 2 000 kronor som straff för att han gjort anmälan.

När han vägrar kommer gänget tillbaka, och nu förklarar de att det är 30 000 kronor i månaden som gäller om de ska bli kvitt.

Fönsterrutorna till Hassans affärslokal i Ronneby krossades. Foto: Lisa Mattisson Exp / LISA MATTISSON

I maj i år visade ett utdrag om bröderna från belastningsregistret över 30 brott från olika tingsrätter i Skåne, Småland och Blekinge.

När vi går från lokal till lokal i Ronneby centrum med en bild på bröderna är det få som inte känner till dem och kan deras historia. Men de utpressningsmetoder som tagit hårdast är inte blodet eller pengarna. Den värsta förnedringen är när de testar gränserna med mjuka medel. En skakig restaurangägare minns hur storebrors dåvarande flickvän samlade sina tjejkompisar och beställde mat. Länge satt de kvar runt bordet, medvetna om att storebror hade besöksförbud mot restaurangägaren efter en misshandelsdom.

När det var dags för betalning räckte flickvännen fram mobilen.

– Han vill säga några ord, säger hon menande och nämner storebrors namn.

Några pengar för maten blev det inte. Snart kom tjejerna och åt gratis igen.

Drygt tio mil från Ronneby sitter mamman i svart velourdress med logga från det amerikanska hiphopkollektivet G-Unit. Hon ger ett stillsamt intryck.

– Vi får papper, inshallah, säger hon.

Mamman är precis kallad till ett nytt möte med Migrationsverket, men hon är lugn. Även storebror tror hon på något sätt ändå kan få stanna trots att alla hans möjligheter till överklagan är förbrukade och att han har ett tvåårigt återreseförbud som börjar gälla när utvisningen är verkställd. Det har gått tio år, och många beslut varav samtliga har varit avslag, sedan familjens första asylansökan. Ersättningen från Migrationsverket är stoppad för storebror men betalas fortfarande ut till mamma och lillebror eftersom deras senast inlämnade överklaganden fortfarande är under behandling. Men ersättningen räcker inte leva på.

– 1 800 kronor är ingenting, säger mamman, de försvinner om jag handlar en gång.

Källaren i huset har killarna byggt om för att kunna träna boxning. I villan finns fyra lägenheter. Två hyrs ut till Migrationsverket. De betalar familjens hyra på runt 5 000 kronor.

Något är fel i myndighetssverige

I kommunhuset i Ronneby söker oroliga småföretagare ständigt upp kommunalrådet Roger Fredriksson (M) personligen. Från de samtalen känner han väl till bröderna och har inga problem med att prata om dem.

– Hade man tagit i det här redan när de fick sitt utvisningsbeslut hade vi inte varit här i dag. Nu är det svårt att vrida klockan tillbaka. Och jag förstår inte varför - för vi hade ingen flyktingkris i Sverige när de fick sina utvisningsbeslut. Något är fel i myndighetssverige, säger Roger Fredriksson.

Roger Fredriksson (M) Foto: Lisa Mattisson Exp / LISA MATTISSON

Under lång tid har han begärt ett möte med polischefen i region syd. Kommunalrådet menar att bröderna och ett par nära vänner till dem, totalt ett fåtal individer men omgivna av yngre lojala killar, använder maffiametoder i Ronneby centrum.

– De har satt det här i system och har fått husera ett antal år utan att man lyckats komma tillrätta med dem. Det värsta är att de ger sig på svagare personer. Människor med utländsk bakgrund som är nya i landet.

Kommunalrådet nämner förmiddagen i oktober då Hassan Abdulaziz blev knivhuggen mitt i centrum. I nyhetsrapporteringen efteråt kallades misshandeln för ett stort bråk mellan två gäng, eftersom många personer från Hassans familj slog tillbaka.

– Bröderna är knutna till det så kallade stora gängbråket som jag inte uppfattar att det var utan det var en familj som blev attackerad för att de inte ville göra affärer, säger Roger Fredriksson.

En förståelse för viljan att hämnas är återkommande i våra samtal om brödernas historia i Ronneby. Tio småföretagare och deras anställda sitter ner och talar med oss. De berättar hur brödernas metod att bli vän med nyanlända och få dem att begå små rättsliga övertramp.

– De bjuder på droger. Gratis första gången. Efter det har de något på dig. De har fått dig att bli en smutsig person och då kan de sätta dit dig om du inte gör som de säger.

Ronneby centrum är satt i skräck. Foto: Lisa Mattisson Exp / LISA MATTISSON

En av småföretagarna sätter sig sammanbitet ner när vi nämner brödernas namn. Som så många andra har han fått sin verksamhets fönster krossade efter att nobbat brödernas krav.

– Okej, jag ska vara ärlig, säger han.

– Jag känner maffian. Jag ringde dem. Jag sa: "Ni får 50 000 om ni fixar killarna."

Företagaren påstår sig senare ha tagit tillbaka beställningen.

– De kan Sveriges regler exakt och vet hur de ska göra. De kommer med hoten, men sedan skickar de någon som inte är straffmyndig för att kasta sten på våra rutor.

Jag känner maffian. Jag ringde dem. Jag sa: "Ni får 50 000 om ni fixar killarna."

Första gången storebror dömdes för rån hade han varit i Sverige i lite mer än ett år.

Storebror var då 17 år och i domen står att hela familjen visserligen har ett utvisningsbeslut som vunnit laga kraft men att han inte kan utvisas själv när mamma och lillebror håller sig undan. Sedan dess har han lyckats rymma från förvaret i Åstorp och även haft utvisningsbeslut under uppsikt samt spenderat en hel del tid i häktet för de brott han dömts och misstänkts för.

En butiksägare i Ronneby scrollar fram en bild. Lokalbefolkningen skickar regelbundet bilder för att hjälpa småföretagare att ha koll. Därför har han känt igen bröderna i butiken när kläder försvunnit.

Han har frågat polisen varför bröderna inte utvisas efter alla brott de dömts och misstänkts för.

– De har inget land, svarar polisen då.

Medborgare i okänt land, står det i alla domar. I storebrors första dom heter det till och med "Medborgare i Statslös". Palestinier som levt hela sina liv i andra arabiska stater utan att ha blivit medborgare är en följetong i migrationspolitiken. I brödernas fall är det Libanon de lämnat. De har haft giltiga libanesiska inresedokument, så kallade laissez-passer, tills de gick ut för tre år sedan.

– På ett sätt kan man förstå dem. Tänk att veta att du kommer fortsätta leva i limbo. All planering måste bli skit samma, säger en butiksinnehavare som själv förlorat tusentals kronor på brödernas stölder och skadegörelse.

Reporter Johanna Karlsson tillsammans med Hassan. Foto: Lisa Mattisson

Hassan Abdulaziz, som själv kom från Idlib i Syrien för fyra år sedan, har en annan infallsvinkel på migrationshistoriken.

– Jag drabbas när killar som de inte hamnar i fängelse eller lämnar landet. Det blir mycket hat mellan svenskar och invandrare för de ser inte skillnad på vem som är bra och vem som är dålig, de ser bara en "jävla arab".

Det är lätt att prata med Ronnebybor om bröderna och deras närmsta vänner. Alla har mycket att säga. Men att vi verkligen kommer skriva reportaget - det tror de när de ser det.

– Vad har du för säkerhet? frågar flera av företagarna och menar vår personliga trygghet om vi skriver om bröderna och deras gäng.

Vi förklarar att vår arbetsplats har säkerhetsrutiner, men mannen avbryter och viftar med händerna.

– När jag säger säkerhet menar jag inte sådant. Jag menar, vilka känner du? Du förstår väl att du måste ha starka vänner?

Omorganisationen har påverkat vår del av regionen mycket

Lokalpolischef Magnus Bergman konstaterar att polisen inte lyckats lösa situationen i Ronneby centrum.

– Vi har en lång resa att göra och detta samtidigt som vi ska byta ut hela innanmätet på vår organisation. Omorganisationen har påverkat vår del av regionen mycket, alla resurser går till Malmö. Vi har lyckats lagföra ett par av händelserna, sedan gör tingsrätten ibland andra bedömningar av fallen men det finns också domar som överklagats, säger han.

– Den delen som rör verk- ställningar av utvisningar har inte påverkats av omorganisationen. Det styrs av vår utlänningslagstiftning där ett antal kriterier måste vara uppfyllda. Men vi är medvetna om att ett utvisningsbeslut finns.

LÄS ÄVEN: "Polisen? Ja, dom hade jag behövt"