Höstens mest osannolika vänsterhjälte är en konservativ förbundskansler.

"Angela Merkel visar oerhört politiskt ledarskap i flyktingfrågan just nu", twittrade exempelvis Karin Pettersson, Aftonbladets politiska chefredaktör, i början av september.

Att Merkel hyllats för sitt beslut att strunta i Dublinförordningen och därmed ge fler syriska flyktingar möjlighet att stanna i Tyskland är kanske inte så konstigt.

Mer märkligt är att Merkel fortsätter att hyllas trots att hon i helgen återupprättade gränskontrollerna med det uttalade syftet att minska antalet asylsökande. Karin Pettersson fortsatte att kalla Merkels agerande för "modigt och moraliskt" i tisdagens Aktuellt. Det vanliga misstänkliggörandet av alla som vågar diskutera volymer i flyktingfrågan var som bortblåst.

Lika märkliga framstår vänsterhyllningarna av Merkel om man betänker hur den tyska migrations- och integrationspolitiken faktiskt fungerar.

Moderaterna, Kristdemokraterna och Folkpartiet har det senaste året alla gjort en omsvängning i migrationspolitiken i mer restriktiv riktning. Förslagen om tillfälliga uppehållstillstånd, sänkta ersättningar till flyktingar och snabbare avvisningar till säkra länder har av vänsterkritiker dock stämplats som alltifrån "SD-retorik" till "mörkbrun politik".

Lustigt nog är det dock precis den politiken som vänsterhjälten Angela Merkel redan står för i Tyskland. Där kan flyktingar få permanenta uppehållstillstånd först efter många år, asylsökande kommer snart få matkuponger i stället för pengar och ett system för snabbavvisningar till säkra länder infördes redan ifjol. Men trots det ifrågasätter ingen Merkels goda avsikter eller hennes stöd för en generös flyktingpolitik.

Inte ens när hon nu tillsammans med Stefan Löfven försöker få med sig EU på en gemensam lista för säkra länder hörs någon egentlig kritik från vänster. Däremot avfärdade Karin Pettersson idén som "populism" för mindre än en månad sedan. Men då var det förstås Moderaterna som hade lanserat den.

Det är svårt att skaka av sig misstanken om att det i migrations- och integrationsfrågor är viktigare vem som säger något än vad som sägs. Men strunt samma. Om nu Angela Merkel är en politiker höjd över varje misstanke borde svensk borgerlighet smida medan järnet är varmt och lansera fler reformer efter tysk modell. För trots att Tyskland under tidigare år har tagit emot färre flyktingar än Sverige per capita är landet i grunden betydligt bättre rustat för att integrera flyktingar. Två exempel:

Arbetsmarknaden. Med minijobs och arbetsmarknadsreformer har Tyskland på tio år gått från att ha högre arbetslöshet än Sverige till att ha EU:s näst lägsta. Så satsa på fler låglönejobb och ta bort skatten på riktigt låga inkomster.

Bomarknaden. Tack vare enklare byggregler och marknadshyror har Tyskland både högre andel hyresrätter och mindre bostadsbrist än Sverige. Så rensa i byggreglerna och lätta på hyresregleringen.

Är det osannolikt att förslagen skulle genomföras i Sverige? Ja, kanske. Fast å andra sidan framstod det alldeles nyligen som helt otänkbart att Angela Merkel skulle bli vänsterns hjälte.

Läs också:

Angela Merkel har förvärrat flyktingkrisen



Följ Expressen Ledare på Facebook för tips om fler ledare och krönikor.