Hört talas om informationskrigföring och desinformation? Bra. För det har uppenbarligen inte de större svenska tidningarna om vi ska gå efter hur de hanterat sitt uppdrag de senaste dagarna.



Vi jagar en ubåt. Eller det var en mink. Nej, vänta, det var ett kylskåp. Det är inte en jakt utan en underrättelseoperation. Man inhämtar underrättelser om ett kylskåp. Eller om någonting som pågår under vatten. Eller det är en utländsk underrättelseoperation som vi jagar med ubåt.

Eller det fanns ingen ubåt att tala om. Men det finns en bild på ubåten. Fast bilden visade sig sedan vara på en känd svensk ubåt som ägs av ett eventföretag. Å andra sidan var det inte samma bild. Men bilden var tagen på en annan plats än vad som först angavs. Den första bilden. Den som inte visar en ubåt. Eller som visar det man inte vet är en ubåt. Eller det var kanske inte en bild. Svårt att säga. Det såg ut som en bild. Bilden alltså.

Men eftersom den var tagen på en annan plats än vad som först angavs kan det ju vara den kända ubåten för den är också tagen på en annan plats och det är ju samma plats om vi har aktuell plats som norm. Samma sak med tidpunkt. Båda togs vid en annan tidpunkt än den angivna, vilket tyder på samtidigt att de var tagna samtidigt. Det var eventuellt fråga om en rysk Typhoon som håller på att sjunka inom svensk skärgård. Och eftersom sådana är utrustade med både simbassäng, gym och spa (jo, faktiskt) är det inte en ubåt utan en militär finlandsfärja. Inte en ubåt.

Färdigraljerat. Det är den bild som svenska tidningar lyckats förmedla.

Det finns fakta. Det finns information. Det finns villospår. Det finns desinformation. Allt detta ingår i informationskrigföring.

Vad vi vet är följande:

En privatperson har observerat ett undervattensföremål och fångat det på bild.

En ubåt som ägs av ett eventföretag är ibland ute i skärgården.

Ubåten som ägs av eventföretaget låg i hamn (eller på land) när bilden togs.

Samma ubåt har varit ute i skärgården efter att bilden togs, och fastnat på en annan bild.

Om det är fråga om ett ryskt undervattensföretag i vår skärgård kommer de inte att sitta tysta och låta oss jaga ubåt bäst vi vill, utan använda alla till buds stående icke-militära medel för att göra operationen svårare. Informationskrig är en typ av aktivitet. Att plantera ut en blandning av fakta, rykten och lögner som alla bidrar till att skapa en motsägelsefull bild hos motståndaren – dvs vi – och underminera förtroendet för de som arbetar operativt med jakten.

Ett viktigt verktyg för detta är svensk massmedia och svenska journalister. De blir måltavlor för dessa informationsfragment.

Den påstådda nödsignal från en skadad rysk ubåt som fångats upp av FRA är ett bra exempel. Förmodligen har någon som arbetar för vårt stora grannland i öst försett Svenska Dagbladet med den infon, och den har sedan spritts av andra tidningar. Sedan har det svenska försvaret tvingats stå och dementera eftersom de inte själva gått ut med den infon. De har hållit sig till de fakta som finns. Men varifrån fick SvD infon? Det borde de redovisa. Antagligen från en säker källa, men det betyder bara att det finns flera länkar i kedjan och att någon har lurat någon som har lurat någon som lurade SvD.

Bilden på event-ubåten är ett annat bra exempel. Den hör inte till sammanhanget. Inte alls. Den avfärdades tidigt som det föremål som observerades innan operationen drog igång. Att det nu dyker upp bilder på den hos i första hand DN är också intressant. Vem tillhandahöll bilden och varför?

Effekten blev i alla fall den avsedda. Svenska tidningar började nu skapa tvivel hos allmänheten om operationen genom att utan att tänka sig för publicera bilden i ett illa valt sammanhang. Fast den saknar relevans.

Vid sidan av dessa fakta förekommer ren ryktesspridning som får vissa tidningar att nappa. Expressen förde t ex vidare ryktet att en rysk Typhoon-ubåt höll på att sjunka på svenskt vatten. En Typhoon! Världens största ubåt. Typ 200 meter lång, 30 meter bred och med ett deplacement på 40-50 000 ton. Som ett mindre hangarfartyg alltså. Inte den typ av ubåt som används för spionage.

Med så befängda rykten börjar allmänheten att tvivla på de fakta som är riktiga. Ännu en avsedd effekt.

I många andra länder är man inom både massmedia och viktiga samhällsfunktioner medvetna om den här typen av informationskrigföring. Men uppenbarligen inte i Sverige, eftersom våra tidningar verkar besitta i stort sett noll förmåga till källkritik.

Frågan är vad som kommer härnäst. Förmodligen får vi först se någonitng som är korrekt, sedan någonting som är ren lögn och/eller motsäger övrig fakta. Allt för att bidra till att skapa ytterligare förvirring.

Och kalkonerna inom svensk massmedia kommer att hjälpa till.

Uppdatering: en uppföljning på temat, även om den blev i längsta laget.