I tidningen FOKUS, i ett nummer från 2008, identifierade bland annat Morgan Johansson, dagens justitieminister, samt flera professorer i juridik att det pågick den största förändringen av europeisk statsförvaltning i modern tid. En ”juridifiering” av makt. Där makt förflyttas från politiken till juridiken. Från de folkvalda till jurister, advokater, åklagare och domare. Det har nu gått så långt att Göran Lambertz, tidigare Justitiekansler, sade att det spelar inte längre någon roll vad väljaren röstar på – makten ligger ändå ytterst hos juristerna. Lambertz är idag inte längre medlem i det socialdemokratiska partiet efter att ha varit aktiv under lång tid. Det behövs inte. Men konsekvenserna av denna utveckling stannar inte där.

De två tydligaste exemplen på denna maktförskjutning är stängningen av Barsebäck, som beslutades av domstol och inte politiker, samt att det var EG-domstolen som sade att fackförbund inte ska få blockera en arbetsplats på det sätt som Byggnads hade gjort i Vaxholm. Inte politiker.

Utvecklingen av nätverken Hilda och Ruben är med andra ord inte ologisk. Och företeelsen sprider sig. I nätverken, enligt deras respektive sidor på Advokatsamfundets hemsida, ingår landets ledande jurister, bland andra advokater, domare, åklagare, generaldirektörer och poliser samt chefstjänstemän från Regeringskansliet och chefer för statsförvaltningen. Advokatsamfundet far dock på sin egen hemsida i presentationen med en direkt osanning. Osanning är något som inte borde vara meriterande för detta samfund som intar en särställning i svenskt rättsväsende:

I nätverket Ruben ingår även en högt uppsatt ekonom.

Mer specifikt generaldirektören för Riksskatteverket, Ingemar Hansson. Hansson och hans överdirektör Helena Dyrssen ertappades av Uppdrag Granskning när de försökte varna tidigare kabinettssekreterare Frank Belfrage för att SVT Uppdrag Granskning hade funnit Belfrages namn i de så kallade ”Panama papers”. Det bör inte vara meriterande för Advokatsamfundet att en av medlemmarna i deras publika nätverk Ruben agerar inom ramen för vad som bör uppfattas som vänskapskorruption och intervention i en granskning samtidigt som han inte borde, med Advokatsamfundets egen beskrivning av nätverken som endast öppna för jurister, kunna återfinnas i det sammanhanget.

Att Ingemar Hansson är nationalekonom med uppenbar politisk koppling till moderaterna och inte jurist borde inte vara någon överraskning för Advokatsamfundet.

En annan besvärande omständighet skedde när Göran Lambertz respektive Anna Skarhed bytte jobb med varandra. Göran Lambertz gick från att vara Justitiekansler till att bli domare i Högsta Domstolen samtidigt som Skarhed gick i motsatt riktning. En Hilda, en Ruben. De bytte plats med varandra. Skarhed konstaterade själv senare att inget jäv förelåg i sin roll som Justitiekansler även om den moderate riksdagsledamoten Elisabeth Svantesson gjorde vad hon kunde för att belysa denna jävssituation.

Det finns ingenting som borde motsäga att olika yrkesgrupper bildar nätverk så länge brandväggarna mellan rollerna hålls intakta. Det ingår i våra rättigheter att kunna organisera oss. Poliser för sig, domare för sig, advokater för sig etcetera. Men.

Vi bör fundera på det lämpliga i när Advokatsamfundet nu har blandat de yrkesgrupper som utgör vårt rättssystem i en och samma gryta under sina vingar. Polischefer, åklagare, advokater, domare, generaldirektörer med eller utan juristexamen. Det öppnar för just baksidorna på den juridifiering som Morgan Johansson identifierade tillsammans med professorer i juridik. I nio debatter av tio mellan en jurist och en politiker räcker det i regel med att juristen nämner de magiska orden

”hot mot rättssäkerheten”

för att avsluta vilken diskussion som helst. Oavsett om det finns fog för det eller inte. Artikeln i FOKUS beskriver även hur den politiska aktivismen redan 2008 började sprida sig i domarkretsar i EU-domstolen.

Skulle då Sverige kunna begränsa denna juridiska aktivism som Advokatsamfundet låter organisera genom nätverken Hilda och Ruben och som de representerar mer och mer? Svaret på den frågan är dessvärre sannolikt nej. Ruben finns långt in på regeringskansliet idag i form av expeditionschefen på Justitiedepartementet. Expeditionschefen Stefan Johansson på Justitiedepartementet är den opolitiske tjänsteman med mest makt. Han står högre i hierarkin än rättscheferna, det är han som lägger sista handen vid lagförslagen innan de presenteras för statsrådet. Sannolikheten att han skulle släppa igenom en lag eller en reglering som inskränker eller begränsar Advokatsamfundets nätverks inflytande, där han själv ingår, bör betecknas som begränsad. Det räcker med att lågmält påtala att det kan vara ett hot mot rättssäkerheten. Oavsett om det stämmer eller inte kommer ingen politiker våga ifrågasätta sanningshalten i detta.

Hur nätverken Hilda och Ruben dominerar Högsta Domstolen och försvarar Advokatsamfundets intressen har Ledarsidorna redogjort för tidigare, likaså hur de dominerar Domarnämnden som gör urvalet och rangordningen för vilka som skall utses till domare. I bland annat Högsta Domstolen. Hilda och Ruben, eller Advokatsamfundets eget nätverk, har vidgat sitt inflytande genom att inte endast organisera jurister utan även andra makthavare såsom generaldirektören för Skatteverket. Samtidigt är allt ifrågasättande av dessa nätverk “ett hot mot råttsäkerheten”.

De är representerade långt in i regeringskansliet. Högst upp på Justitiedepartementet. Ett alldeles utmärkt skydd, eller kanske ett system för tidig förvarning, mot alla politiska interventionsförsök av folkvalda representanter inom de områden som Advokatsamfundet anser vara sin intressesfär.

Post Scriptum:

Denna artikel är ett resultat av de donationer som gjort det möjligt för mig att resa runt landet och intervjua personer med insikt som lett mig på rätt spår. Artikeln har tagit lång tid att kvalitetssäkra. Ledarsidorna.se har fler av den här kalibern och som en läsare skrev som kommentar: “Ju djupare ner i gödselstacken redaktionen tar sig, ju hårdare blir det packat”.

Desto värre luktar det när det som är dolt eller hårdast packat kommer i kontakt med ljus och frisk luft.

Alla donationer mottages med största tacksamhet för att kunna köpa nya spadar och dynggrepar. På sikt planeras inköp av grävskopa när ekonomin tillåter. Varmt tack för allt stöd, historiskt, nutida och framtida, till alla donationer. Det är ni läsare som gör detta möjligt.