Efter att ha sett kvinnliga hjälparbetare dras i håret in på toaletten av påstådda flyktingar som de försökt att hjälpa, och själv attackerats fem gånger av arabiska män, gav den kända asylaktivisten upp. Vändpunkten blev massvåldtäkterna under nyårsnatten 2015/16 i Köln, där uppemot två tusen muslimska asylsökare organiserat förgrep sig på hundratals tyska kvinnor. Nu ångrar hon sig och kämpar för ett islamfritt Europa. ”Jag har tvingats inse att muslimerna föraktar oss, och det går inte att ändra, hatet är för djupt rotat”, säger hon.

Det är ingen enskild händelse. Inget enstaka rötägg. Det är efter att gång på gång ha mött samma förakt från muslimska asylsökare, som den välkända asylaktivisten Rebecca Sommer förstod att islam är en härskarideologi.

I en unik intervju med Nya Tider berättar hon om sina erfarenheter, och har även ett budskap till andra asylaktivister.

– Jag har tvingats inse att muslimerna föraktar oss, och det går inte att ändra, hatet är för djupt rotat, säger hon.

Rebecca Sommer är en välkänd tysk asylaktivist och ett bekant ansikte i de tyska medierna. Hon har bland annat skapat en organisation med 300 medlemmar som välkomnade asylsökare under migrantvågen 2015-2016. Hon är dessutom konstnär och filmare. Hennes filmer har prisats i vänstermedia över hela världen, tills hon nyligen försatte journalistkåren i chocktillstånd.

Sommer, som ägnat hela sitt vuxna liv åt minoriteters rättigheter och flyktingaktivism, insåg plötsligt att hon haft ordentligt fel – och hon är dessutom karl nog att erkänna det. Istället för ett kulturberikande tillskott, säger Rebecca, hotar migrationen från muslimska länder att bli Europas undergång.

Det är personliga erfarenheter som lett till asylaktivistens politiska u-sväng. Hon har arbetat i åratal med muslimska asylsökare och insett att deras inställning är en helt annan än vad hon trodde från början: ”De föraktar oss djupt.”

Efter att själv ha attackerats fem gånger av arabiska män och sett hur en kvinnlig hjälparbetare dras i håret in på en toalett, har Sommer helt omvärderat muslimerna:

– De ser sig som överlägsna, skrattar åt europeiska män och betraktar västerländska kvinnor som horor. Och ju mer vi anpassar oss till dem, desto mer övertygade blir de om de har rätt.

Någon helomvändning kan man emellertid inte tala om vad gäller Rebecca Sommer. Hon säger att hon fortfarande är en engagerad människorättsaktivist och betraktar sig som världsmedborgare. Hon har hjälpt människor i Centralamerika, Asien och afrikanska naturfolk. Men efter att ha mött de arabiska männen som under migrantstormen vällde in i Europa under förespeglingen att de var flyktingar, har hon tvingats ”göra ett undantag i sin humanism”. Hon påpekar att hennes bedömning inte gäller alla muslimer utan bara ”de flesta”.

I denna intervju berättar hon om det smärtsamma uppvaknandet, händelserna som fått henne att omvärdera, och hennes kamp för att varna hela Europa för islamisering och massinvandring, saker som hon tidigare varit med om att välkomna. ”Vi ville lära känna dem, och det gjorde vi”, säger hon.

NyT: När du var asylaktivist, reagerade du inte över att det bara var män som kom till Europa?



– Flyktingar är personer som behöver skydd. Alltså personer som är i fara, inte har någonstans att ta vägen och behöver trygghet tills de kan återvända. Många av de syriska asylsökarna under den första migrantvågen före 2015 kom inte direkt från Syrien. De befann sig redan i grannländer dit de åkt efter sin utbildning för att skaffa pengar och för att slippa militärtjänst. Åtminstone de som jag har mött. När kriget kom fylldes grannländerna med äkta flyktingar och det blev konkurrens om jobben. Jag kan förstå att männen därför valde att ta sig till Europa, hellre än att åka tillbaka till Syrien. Vad jag inte gillar är att de såldes in till det tyska folket som flyktingar. Alltså personer som behövde en tillfällig fristad, trots att de egentligen är bosättare. Det fanns aldrig någon tanke på att de någonsin skulle åka tillbaka, vare sig hos migranterna eller våra regeringar.

NyT: På vilket sätt är det ett problem?

– Jag är en människorättsaktivist, jag vill fortfarande hjälpa flyktingar. Mitt problem är islam, och människor som är hjärntvättade av denna ideologi. Det kallas religion, men det är en ideologi – en härskarideologi där de ser sig som högre stående och oss som lägre. Jag har alltid vetat att det är en annan kultur, men trott att de som alla andra kan ändra värderingar när de möts av gästfrihet. Men genom åren har jag tyvärr kommit till insikten att bortsett några få så är de omöjliga att förändra. Hos de flesta är ”huvudduken innanför huvudet” omöjlig att få bort.

Integrationen fungerar tvärtom mot vad folk föreställer sig – ofta är de mer öppna och ödmjuka i början, för att senare bli alltmer dominanta och arroganta när de börjar känna sig säkra, känna sig hemma.

NyT: Varför tror du att just muslimer har så svårt att förändras?

– De har ingen motivation. Varför ge upp rollen som härskare? Pojkar får lära sig från födseln att de är högst i rang. En åttaårig pojke kan beordra sin 22-åriga storasyster att fixa disken. En kvinnans enda chans att komma till paradiset är att tillfredsställa sin man. De lär sig att de är högre stående. Varför skulle någon vilja ge upp den rollen?

NyT: Hur tycker du västerländska feminister hanterat att Europa nu fylls av män med sådana värderingar?

– Dåligt! Jag kallar mig inte feminist. Jag är för kvinnliga rättigheter i betydelsen likaberättigande. Och nu går vi mot ett mer och mer fundamentalistiskt muslimskt samhälle, mycket finansierat via Turkiet, Saudiarabien, Qatar och Iran. Första offret är kvinnor, ändå är det feminister som står och hejar på. Jag ser kvinnor som kämpat hela sitt liv för jämställdhet och som nu blir ständigt trakasserade av män som pratar främmande språk. En del kvinnor underkastar sig och tar själva en slöja över huvudet. Precis som kvinnor i arabvärlden underkastar sig, gör nu europeiska kvinnor samma sak.

NyT: Vad tror du behöver göras för att stoppa islamiseringen?

– Jag driver en organisation som heter ”Fritt rum istället för haram”. Organisationen har redan flera välkända opinionsbildare som medlemmar, vissa avhoppade muslimer och även ett mycket litet antal flyktingkvinnor. Men media är helt ointresserade. Organisationen är vare sig höger eller vänster. Det handlar om fakta – inte politik.

Jag tror också att jag kan fylla en funktion, att nya grupper lyssnar på oss. Jag har ändå många års erfarenhet och är fortfarande aktiv asylaktivist, jag kan påverka personer som fortfarande är lika naiva som jag har varit.

Jag tror inte att det går att reformera islam, även om det finns ett litet antal moderata muslimer som lever under polisbeskydd. Men jag uppskattar i och för sig deras försök.

NyT: Vad ångrar du mest av ditt tidigare engagemang?

– Ur ett rent personligt perspektiv ångrar jag att jag återvände till Europa. Jag har levt som en världsmedborgare nästan hela livet, och kom tillbaka till Tyskland just när migrantvågen började. Jag kom tillbaka precis för att se hur Tyskland förvandlades framför mina ögon. Jag blir antastad vart jag än går, tunnelbanan, överallt, av arabiska män.

NyT: Kan du se något positivt i att just du, med din bakgrund, fick detta uppvaknande?

– Jag förstår vart du vill komma, och jag gör detta nu av den orsaken. Jag tror inte på slumpen. Men det är ju inte så att jag är glad åt det. Jag såg på TV och hurrade för den arabiska våren, utan att då förstå hur det skulle förändra mitt land och mitt liv.

NyT: Varför tror du islam är så farligt?

– Den politiska islam har redan blivit så stark i våra strukturer. I skolor, inom polisen, i alla partier finns det högt uppsatta politiker som nått sin position genom att representera det lokala muslimska samhället. När du går till en domstol… sekreteraren, kanslisten, domare, de finns överallt. Islam har tagit sig in överallt. Domstolarna blir politiskt korrekta och muslimerna bjuder sina egna på kulturrabatter. Det är en dominant ideologi och välfinansierad. Och så har de taqqiyya…

NyT: Vad är taqqiyya?

– Islam ger en muslim rätt att ljuga för otrogna kuffar (alltså för oss), oavsett om det är i syfte att gynna islam eller att skaffa sig personliga fördelar på vår bekostnad. Vi har muslimska föreningar som samarbetar med staten och försäkrar att de är för jämställdhet, demokrati och så vidare, men avslöjas med att sprida sharia. En muslim har frikort att ljuga för kuffar. De äter gladeligen av min mat för att sedan kalla mig tysk hora bakom min rygg.

NyT: Du säger att du fortfarande är engagerad för asylsökare. På vilket sätt har dina åsikter förändrats?

– Jag är och har alltid varit en människorättsaktivist. Jag kämpar inte för invandring eller mångkultur utan för att flyktingar ska ha en tillfällig fristad, inte bosätta sig permanent. Den största och svåraste insikten för mig är att det finns en grupp där jag tvingats inse att jag

måste göra undantag i min humanism.

Jag har hjälpt människor ur Sydamerikas och Nordamerikas naturfolk, Asien och till och med Afrika. Vi är olika men har ändå samma mänsklighet i grunden. Personer som hjärntvättats av islam, jag har tvingats inse att jag måste exkludera dem ur min humanism. Folk kan inte hjälpa hur de är uppfostrade, men jag kräver av människor att de ska kunna känna och tänka. Det gör inte majoriteten muslimer, huvudduken innanför huvudet sitter för hårt. De har ingen vilja alls att närma sig våra värderingar. Men om du ska citera mig på detta, så vill jag tillägga att det finns några få undantag. Det är ovanligt, men de finns.

NyT: Vad är din syn på Sverige?

– När jag tänker på Europa är det främst Sverige och Tyskland som jag tycker synd om. Det är därför jag vill nå svenskarna, och framför allt flyktingaktivister som jag. Vi svenskar och tyskar är väldigt lika. Vi har den här viljan att vara mest öppna och toleranta. Men det är också det som gör oss mest utsatta.

Framförallt skulle jag vilja ge ett budskap till de svenska kvinnorna. Majoriteten av de människor som ni välkomnar respekterar er inte – de föraktar er. När vi hör om era armband som polisen delar ut för att stoppa de muslimska tafsarna så, alltså, de skrattar åt er.

NyT: I Sverige är många män feminiserade av kvinnor. Har du något budskap till dem?

– Jag vet, det är kvinnorna som bestämmer i Sverige och de muslimska männen skrattar åt att europeiska män inte försvarar sina länder. Jag har blivit antastad fem gånger av arabiska män. De flesta runt omkring har inte gjort något alls, och de som ingripit har bara avstyrt själva attacken. De har inte hållit fast araben. Nu när du säger det, slås jag av att detta är en väldigt viktig del, att europeiska män bara står där.

Jag älskar ju jämställdhet, män som kan vara hemma med sina nyfödda barn. Men när vi nu möter den här kulturen, då måste män stå upp. Det måste finnas en manlighet.

NyT: Ser du nu att jämställdheten haft en baksida, att män förlorat sin försvarsinstinkt?

– Jag tycker att både män och kvinnor ska stå upp tillsammans och försvara Europa. Jag tycker inte kvinnor är hjälplösa varelser som ska försvaras. Men män har en annan fysisk styrka. Jag märker också hur män kan genomskåda andra män. Till exempel kvinnliga asylaktivister ursäktar ofta asylsökarnas dåliga beteende med att de måste vara traumatiserade, att de är skadade av flykten… medan männen blir förbannade. Om någon beter sig illa kan de fråga vad han gör här.

Kvinnor drivs av mammakänslor. Män är nog bättre på att läsa av andra män, men ändå är det nästan bara kvinnor som jobbar med asylsökare. Det behövs män som står upp och sätter stopp.

NyT: Finns det några särskilda händelser som fått dig att byta åsikt?

– Det är inte så att jag inte känt till deras värderingar, utan att jag efter flera år förstått att de inte går att förändra. Det uppstår hela tiden situationer där männen visat sin syn mot oss. Jag känner de här männen och jag har alltid varnat kvinnliga hjälparbetare att inte vara ensamma med dem för de ser på oss som horor. Men det är ändå oundvikligt, efter några månader är det någon asylsökare som vill bjuda på mat från sitt hemland, och det är svårt att säga nej, vi tänker att det är ett sätt att visa tacksamhet. Jag har sett det så många gånger att de muslimska männen begår sexuella ofredanden, blir aggressiva när kvinnan vill gå. En gång såg jag en man som tog en kvinna i håret och släpade in henne på toaletten. Vi hade många sådana situationer. För i deras ögon är kvinnor från väst bara horor.

NyT: Hur kan man vilja hjälpa människor om man vet att de ser en som hora?

– Även om någon säger det och man förstår det intellektuellt har många kvinnor ändå svårt att begripa hur personer som man hjälper samtidigt kan förakta dig, och jag förstår dem, det är en svår insikt att ta till sig. Sen finns det också en kvinnlig egenskap att tro att man kan få vem som helst att ändras genom sin godhet. Det är en egenskap som för mänskligheten framåt och håller ihop ett samhälle. Men det förutsätter ett samhälle där vi har gemensam bakgrund och respekterar varandra. I mötet med den muslimska kulturen är detta bara skadligt för oss.

Vi kvinnor måste vakna. Sluta ursäkta så mycket, det stamtänkande som migranterna har är inte bara religiöst utan också etniskt och kulturellt. Men ingen har förberett oss på den här kulturen, vi verkar inte kunna ta till oss hur de tänker.

Avhoppet har mötts av hat – från höger

Rebecca Sommer är missnöjd med hur hennes utspel har tagits emot bland människor på högerkanten. Hon säger att hennes utspel borde vara till nytta för alla som ser hotet från invällande muslimer, men har istället mötts av hån och elaka kommentarer. Hon säger att mycket beror på en missuppfattning av hennes första intervju där hon berättade att många tyskar funderar på att lämna landet på grund av alla muslimer. Hon har sagt att Polen och Ungern kan komma att bli oaser dit många kan komma att fly, men förnekar bestämt att hon själv skulle fly.

– Jag stannar kvar och kämpar och flyr inte som en råtta, säger hon.