Ska vi tala om de kvinnor som förtrycks i svenska förorter? Som möter samma tyranner som de hoppats kunna fly ifrån? Nej, sådant tal riskerar bara att spela SD i händerna, och stigmatisera förortsområdena. Ska vi tala om den ökade otrygghet som ambulanspersonal, akutmottagningspersonal eller bibliotekspersonal upplever i tjänsten? Nej, för sådant händer ju inte överallt, utan bara på vissa ställen, och det riskerar att spela SD i händerna eftersom det oftare förekommer i invandrartäta områden. Ska vi tala om grupper av unga män som uppsåtligen riktar in sig på att omringa och ofreda unga kvinnor i stora folkgrupper? Nej, det skulle verkligen spela SD i händerna med tanke på att förövarna i huvudsak tycks komma från andra kulturer.

Tanken att folk inte skulle kunna hantera och rätt förstå information där frågor om migration eller integration på något sätt finns med i bilden är väl spridd. I grunden finns en omtanke som går att förstå och känna sympati för, men som i svensk tappning har inneburit en glidande skala mot ren förträngning. Skapa inte polarisering. Bygg inte upp vi och dom genom att tala om de här sakerna. Stigmatisera inte! Skapa inte motsättningar! Piska inte upp stämningen! Fascist! Rasist!