Til sammen har de sittet over 20 år i fengsel. Det kunne ha vært mye mer, om politiet hadde fått med seg all volden og kriminaliteten de tre relativt ruvende skikkelsene stod bak: Shahid Rasool (55), Mikael Ali (40) og Christian René Wold (47).

UTE AV BOBLA: Shahid Rasool ble kalt Norges farligste mann. I dag hjelper han unge ved å gi dem tillit og mestringsfølelse via kampsport. Vis mer

- Vi levde i en veldig farlig boble: Du gjør grusomme ting, men folka i bobla di heier på alt du gjør. Du tenker ikke. Bare handler, sier Shahid Rasool i dag.

- Flaut

På slutten av 90-tallet ble Rasool kalt «én av Norges farligste menn» av politiet. I dag er han ferdigsonet og fri mann som driver kampsportklubb på Mortensrud, i tillegg til å få unge ut av trøbbel.

- Det tok mange år før jeg bestemte meg for å stå fram å fortelle om fortida mi. Jeg var flau over livet vi førte. Nå forsøker jeg å hjelpe andre, sier Rasool, før mora til en av dagens unge kriminelle overtar.

Av hensyn til sønnen, er hun anonym:

- Folk snakker om eldrebølgen, men hva med den voksende ungdomskriminaliteten? Antall stadig yngre kriminelle stiger så mye at min mindreårige sønn ble satt på Ullersmo sammen med voksne kriminelle. Han var mindreårig, men de nye unge som skulle sone på ungdsomsavdeling var enda yngre enn han, sier hun.

Tall framfor skjebner

GJENG-KRISESENTER: Wold, Ali og Rasool ser at dagens hjelpeapparat ikke er i stand til å hjelpe unge kriminelle. Vis mer

Sammen med Rasool, Ali og Wold ønsker kvinnen et nasjonalt exit-program for å få unge ut av gjengkriminalitet: Ett eller flere sentre som kan fungere litt som krisesenter for kvinner, er håpet. Med folk som dem sjøl blant hjelperne, som vet hva ungdommene går gjennom.

- En ungdoms ønske om å trekke seg ut er gjerne akutt. Der og da. Hvis det finnes et telefonnummer og erfarne fagfolk som står klare til å hjelpe, kan mange reddes, sier Christian René Wold

LEI AV Å PRATE: Mikael Ali har møtt utallige politikere, bydelsarbeidere og andre som vil høre hans råd og erfaringer, men opplever at alle sier at ting må gjøres, men at lite faktisk skjer. Vis mer

De fire har vært på utallige møter med bydeler, politikere, barnevern og politi. Advarer om det de anser som en veldig negativ utvikling, men aller viktigst: De deler egne erfaringer og råd for unngå at stadig flere unge havner i trøbbel.

- Før pleide vi å spille på medmenneskelighet, men ikke noe skjedde. Så nå bruker vi heller tall, for det er bare da at politikerne våkner: En ung kriminell vil koste samfunnet mange millioner hvert eneste år, sier Mikael Ali.

Gikk «på en smell»

Han blir stadig oppringt av fortvilte foreldre. Som tidligere denne måneden, da en mor trygla ham om å hente sønnen hjem: «Drar med meg den lille gutten og drar i taxi. Leverer han til sin mor som gråter og takker meg. Sønnen er så ruset», er Alis oppsummering.

40-åringen er oppgitt. Prøver å hjelpe så ofte han kan, men det tar ofte mye tid, krefter og energi. For en tid tilbake gikk han sjøl «på en smell».

- Livet etter soning er knalltøft. Du må bygge deg et helt nytt nettverk og du har gjerne stor økonomisk gjeld. Du må få jobb, og om du får det, kommer statens inkassosentral og tar alle penga, sier Ali.

Mindre bling

Shahid og Wold nikker. Hadde de vært uføretrygdede, hadde gjelda blitt sletta. Men siden de er i arbeid, går mesteparten av lønna rett ut, tilbake til staten. Når staten krever inn mye av lønna, fører dette enkelte tilbake til gjengmiljøet: De har ikke noe å leve av.

Livet som eks-kriminell blir noe ganske annet enn som gjengkriminell, med eksklusive klær og sko, gullkjeder, feite biler og makt.

- Det kriminelle miljøet drar så hardt. I forkant av en rettssak ønsket min sønn å trekke seg ut av miljøet han var i. Jeg var med ham under rettssaken, og så hvordan han likevel ble dratt tilbake. Du må slåss mot et miljø som er veldig sterkt, sier mammaen.

Mikael Ali nikker.

- Gjengene har alle lokkemidler. Om du møtte meg før, var jeg en predator. Jeg lokket unge inn i kriminell løpebane med å betale husleia til familien, gi dyre klær og gaver. Vi ga dem den makta og mestringsfølelsen som de ikke fikk på skolen eller hjemme, sier han.

EXIT-programmet Ali, Rasool og Wold ønsker seg et langvarig tverrfaglig samarbeid, med både rusoppfølgning, NAV, jobbmuligheter og politi.

Eks-kriminelle ressurser som dem selv bør også være med i programmet.

De unge må få tilbake troa på at de kan mestre mer enn kriminalitet.

Foreldre bør også få oppfølgning.

Har en drøm

Politifolk har ifølge Ali også fortalt at de ønsker et sted de kan henvende seg om de ser nye fjes i kriminelle miljø. Eller hvis en kriminell hvisker dem i øret at han vil ut av gjengen, men at den trenger hjelp for å klare det.

- Ungdommene som blir rekruttert har gjerne opplevd fattigdom, fraværende fedre, rasisme eller vold i nære relasjoner. Det eneste de ønsker, er å spandere en kebab på dama eller ha en jakke som andre. Gjengene hjelper dem med det, og så er de låst, sier Ali.

Rasool viser til at ingen barn vokser opp med drømmen om å bli gjengmedlem, narkoman eller voldsperson.

- Du har gjerne falt ut av samfunnet tidlig, og blir sett, hørt og forstått av gutta i gjengen. I et exit-program bør det være folk som vet hva de gutta går gjennom, sier Rasool.

Ingen å miste

Etter at den tidligere Head On-dørvakten Wold slapp ut av fengsel, var de tid for NAV-samtaler. Her nevnte han at drømmen om å bli sosionom.

BLE LEDD AV: Etter endt soning, ytret Christian René Wold ønsket om å bli sosionom. Det trodde ikke NAV-personen var noen god idé. Vis mer

- Jeg ble ledd av. Det sier mye om folks fordommer. Men jeg klarte det, sier Wold, som i dag jobber han som bomiljøarbeider og miljøterapeut.

- Vi har mye kunnskap å bidra med til denne gruppen, som sosionomer som bare har lest bøker aldri vil kunne gi, fortsetter Wold.

En som ennå sliter med å få skikk på livet sitt, er sønnen til den anonyme kvinnen. Men hun nekter å gi opp.

- Dagens system gjør at unge kriminelle nærmest er dømt til å feile. Et exit-program ville ha hjulpet sønnen min og mange andre. Men hvor mange må vi miste på veien, før ordentlig hjelp startes opp? Lurer hun.

- Ikke østkantproblem

En ting er sikkert, ifølge de fire: Ungdomskriminaliteten øker og økt, målrettet innsats må til.

- Dette er ikke bare et østkantproblem. Det skjer overalt, sier kvinnen.

- Jeg snakket akkurat med en gjengleder som er aktiv i dag, og lurte på om politiet er tett på dem. «Ikke i det hele tatt», var svaret. Da er noe galt. Gjengene er ikke et Oslo-problem, men er over hele landet, sier Ali.

Rashid viser fram en sms han har fått fra en gjengmedlem nord i landet, som ber om hjelp til å komme seg ut:

«Vi driver i hovedsak med pengeinnkreving og frihetsberøvelse, men naturligvis andre ting... Men jeg vil ut av dette. Er seg lei av alltid å se meg over skuldra!»

- Det er tusenvis av mennesker som sliter. Ikke bare de som er i gjengene, men familiene deres og mange andre også. Et EXIT-program kan gjøre noe med dette, sier Rasool.