







Ett kärnvapen har exploderat i Oslo

Centralt men dolt

Bergrummet som ligger beläget en bit ner i landet med anslutning till en större stad, närmare bestämt Göteborg. Ganska dolt från allmänheten ligger detta bergrum även då en större motorväg passerar bara en ett stenkast bort. Vegetationen har verkligen smugit sig inpå den gråa betongen och gallergrinden in mot bergsväggen som tillhör OC Tisteln.

Den mäktiga stötvågsporten står på glänt och man känner den unkna doften sippra genom springorna. Intill porten finns en stållucka som lede in till till den föråldrade ventilationsanläggningen. När man kommer in i bergrummet känner man ganska snabbt att luften inte är den bästa. Här har mögel och andra otrevliga gäster börjat angripa det flesta materia då ventilationen varit avstängd under en lång period.

Innanför stötvågsdörren passerar man ett rum innan man når gasgränsen som består av ytterligare en ståldörr med gummilister som ska hålla både brandrök och farliga gaser på utsidan av bergrummet. När man kliver innanför tröskeln för den dörren är man innanför säkerhetsgränserna och kan känna sig någorlunda trygg om bomberna skulle regna utanför. En korridor binder samman utgången med ordersalen, köket och flera andra utrymmen.

Det häftiga är att det ligger kvar gamla dokument i bergrummet som beskriver hur olika övningar skulle simuleras och åtgärder för de problem som personalen ställdes inför. I korridoren mot ordersalen fanns det en mängd kartor och handlingar som beskrev hur Norges huvudstad hade blivit attackerade av kärnvapen. Om så var fallet så var det nog med stor sannolikhet att Sverige skulle bli drabbat på något sätt.

Då anläggningen har haft antalet gäster som passerat genom åren så har det stökats och saboterats rätt kraftigt. Skräp blandat med utrustning ligger slängt lite varstans i Tisteln glasrutor har saboterats. Det är synd när detta sker på platser likt detta bergrum då det har en spännande försvarshistoria bakom sig. Köket som skulle tillfredsställa personalen har även den blivit utsatt för vandalisering, men köksutrustningen ligger än kvar. Meningen var att maten skulle komma från utsidan av bergrummet och därför fanns inte något riktigt storkök att tillgå härinne.

Det finns ett flertal ledningscentraler som samarbetade i detta område. Sammanfattningsvis så är storleken på detta berg är inte anmärkningsvärt stor ,endast ett fåtal rum där ordersalen är inkluderat. Här var inte tanken att man skulle övernatta och kunna vara självförsörjande på samma sätt som hos en större ledningscentral hos te.x civilförsvaret.

Anläggningen har skydd mot gaser samt stötvågor till viss mån i form av en stötvågsdörr, men näst intill obefintlig tunnel in till hjärtat i berget vilket gör att en nära detonation av kärnvapen skulle orsaka stor skada på bergrummet. Man upptäckte på senare tid att berget inte är stabilt nog och att bergtaket inte är tillräckligt. Man gjorde även nedskärningar i konstruktionen i samband med byggnationen.

Innan denna funktion kom till i bergrummet fanns en befintligt anläggning på samma plats som användes till andra ändamål ,dock mindre till storleken. Man sprängde alltså ut berget ytterligare för att kunna tillgodose de behov man hade för att kunna arbeta.

Året var 1957 som entreprenadfirman erbjöd sig att utföra ombyggnaderna i den befintliga luftskyddscentralen, men detta kom att bli en minst sagt lång historia. Sprängningarna påbörjas men stoppas ganska snart efter att man märkt den instabilitet som finns i berget. Det går till och med så långt att kommunen skickar en skrivelse till de entreprenörer som deltar i arbetet, att arbetet måste öka i tempo. Under slutbesiktningen av anläggningen som genomfördes 1960 hittade man flertalet problem. Man stötte under denna period på så pass många problem att man inte kunde ta Tisteln i bruk förrän 1962, vilket är en lång period för en sådan liten anläggning.

Tisteln fick under mitten på 80-talet en ny FM-sändare installerad och detta skulle vara startskottet för att berganläggningen skulle komma att kallas för “civilförsvarets radioannex”(100 år av försvar i väst, Leif Högberg). Detta innebär att Tisteln skulle fungera som annex till huvudcentralen Uttern för civilförsvaret i Göteborg.

Fullträffsäker Ledningscentral Det finns givetvis olika storlekar på dessa typer av anläggningar och skyddsklassen som anläggningarna hade kunde också variera kraftigt. Dem ligger/låg ofta nära till staden eller till och med inne i staden då personalen var tvungen att ta sig dit snabbt. Men platsen där dessa byggdes är nästan alltid skymd från vägen för att vara maskerad ,men undantag finns alltid. Men majoriteten av berganläggningarna har gemensamma nämnare som bland annat egenborrad brunn med vatten samt reservkraftverk. Detta skulle då driva anläggningen om övriga elnätet slogs ut. Skydd mot EMP förekommer i vissa modernare anläggningar då man klädde in hela anläggningen i stål för att motverka att elektroniken skulle slås ut. Ett annat alternativ var att klä in vissa apparatrum med plåt och koppar. Många av landets ledningscentraler låg skyddade djupt ner i Sveriges urberg och skulle tåla en kärnvapenladdning med direktträff ,men naturligtvis finns undantag. Ofta hade man en lång stötvågstunnel där tryckvågen skulle slå ut sig själv, medan anläggningen byggdes i tvär vinkel åt antingen vänster eller höger. Anläggningen och stötvågstunneln separerades med en stötvågsgräns samt gasgräns där man var tvungen att passera innan man kunde kliva in i den gjutna byggnaden av betong. Vissa berganläggningar byggdes ståendes på synliga fjädrar för att motverka rörelser från berget vid detonation, men dessa är inte vanligt förekommande. “Som utgångspunkt för sina petitaframställningar för budgetåren 1952/53 och 1953/54 har Civilförsvarsstyrelsen framlagt en utbyggnadsplan för avseende bl.a ett 100-tal fullträffsäkra Ledningscentraler.” Fanns inte berg i närheten grävde man helt enkelt en stor grop i marken och bjöt en betonganläggning (s.k bunker) med samma likvärdiga skydd mot bomber och stridsgaser som en berganläggning hade. Nuförtiden har majoriteten av ledningscentralerna tagits ur bruk då hotbilden sett annorlunda ut och även för att kostnaden att driva dessa anläggningar är väldigt dyra. Många centraler har sålts på auktion till privatpersoner eller företag som vill driva sin egen verksamhet därinne. Det finns dock fortfarande ett par som fortfarande är aktiva och som skall fungera som sin ursprungliga funktion. I Göteborg fanns ett antal ledningscentraler tillhörande civilförsvaret som tillsammans skulle leda samhället från skyddade platser, listade enligt nedan. HC Solsosen är en äldre berganläggning som var föregångare till HC Uttern. Byggd under kriget sprängdes stora utrymmen ut för att inhysa bland annat förläggning och ordersal. När det nya befolkningsskyddsrummet byggdes i nära anslutning valde man att ansluta de båda anläggningarna via en trappa som löper emellan. När HC Uttern så småningom stod klar att ta över har man inrett den gamla ledningscentralen som en del av skyddsrummet med logement, som även var tänkt att användas som vårdutrymmen.

HC Uttern är den största berganläggningen i området av ledningscentralerna och finns kvar än idag i ett fint skick. Denna massiva hemliga berganläggning byggdes på 50-talet med ett fristående hus i berget som är fyra våningar högt, i jämförelse med andra HC som endast byggdes med två våningar. Förklaringen till den extrema storleken ligger i att man även inhyste en militär del som flygvapnet använde inom luftbevakningen. Denna del hade beteckningen “Spoven” (LGC L71 W21) och var en luftförsvarsgruppcentral som hade till uppgift att samla information för att sedan skicka denna vidare till den ännu större luftförsvarscentralen (LFC) inte långt ifrån. Precis som majoriteten av berganläggningarna som byggdes har HC Uttern skydd mot kärnvapen och stridsgaser i form av överdimensionerade dörrar och ventilationssystem med filter som motverkar att gaserna tränger in. HC Uttern är även självförsörjande gällande vatten med egenborrad brunn men hade även reservkraft som kom ifrån de stora dieselmotorer som installerades. HC Uttern var även tänkt att användas som reservledningscentral för Kungälv. HC Bofinken (Kungälv) var utöver en ledningscentral tillhörande Kungälv även reservledningscentral till Göteborgs stad. HC Bofinken inhystes under 70-talet i en tidigare hemlig berganläggning och hade en totalyta på över 1200 kvadratmeter som fördelades på två våningar. Denna storlek var snarlik med de flesta andra HC av typ A. Det fanns 120 sängplatser som skulle tillgodose behovet hos den 150 personer stora styrkan i berget. DC Hisingen (Ramberget) är även byggd tidigare än majoriteten och med en annan teknik. Detta bergrum konstruerades utan någon ordentlig stötvågsgräns om man jämför med de större anläggningarna som hade en tunnel där stötvågen från laddningen skulle slå ut sig själv i styrka. Men med en diskret ingång i berget kommer man in till “huset i berget” där utrymmena för personalen finns. DC Hisingen fick senare en granne i form av en ytterligare berganläggning, men med ett helt annat användningsområde.

DC/OC Tisteln fick under mitten på 80-talet en ny FM-sändare installerad och detta skulle vara startskottet för att berganläggningen skulle komma att kallas för “civilförsvarets radioannex”(100 år av försvar i väst, Leif Högberg). Detta innebär att Tisteln skulle fungera som annex till huvudcentralen Uttern för civilförsvaret i Göteborg

DC Rosen byggdes även den under den första delen av 40-talet och inhystes i den tidigare luftskyddscentralen.

DC Syd

DC Ost Kolla gärna in Västerås hemliga bergrum på denna länk. — Ref: 100 år av försvar i väst. Leif Högberg The Civil Defence needed just as the military a fortified place to spend time in during danger of bombs and gases. That is why they built protected facilities around the country where they would control society’s most important functions during a war. There are of course different sizes of such facilities and protection class the plants have can also vary greatly. They are / were also close to the city or even in the city where they workers must be able to get there quickly. But the place where they were built on is almost always obscured from the road to be invisible, but exceptions are always there. But what they most plants have in common is their own drilled well with water and backup power to operate the plant with electricity if other mains wayside. Protection against EMP is also available in some more modern facilities when they dressed up the whole plant in steel to counteract that the electronics would be knocked out. Many modern command centers (CC) is protected deep down in the Swedish bedrock, and should withstand a nuclear charge with a direct hit, but of course there are exceptions. Often they had a long tunnel which the blast would knock itself in, while the plant was built in the cross angle to either the left or right. Once inside, there was a gas lock you had to pass before they could step into the concrete house standing on springs to counteract the tremors from the rock upon detonation. Are there no mountains nearby, they dig it simply a large pit in the ground and built a bunker with the same equal protection against bombs and gases that a rock cavern had.

Nowadays, the most command centers has been taken aside because the threat is different today, and also to the cost of operating these facilities are quite expensive. Many centers are sold at auction to private individuals or companies who want to run their own business in there ,but there are still a few that are still active. The cavern which is located a bit down in the country with connection to a larger city. Quite hidden from the public even tho a major highway crossing just a short distance away. When you come inside the mountain you feel _ pretty quick that the air is not the best. Here, mold and other nasty guests started to attack the majority of materials. When the facility has had a number of guests who passed through the years so it has been destroyed and sabotaged the correct sharply. Debris mixed with equipment is thrown all around. There are several centers that cooperated in this area. The size of this mountain is not remarkably large, only a few rooms where the order room is included. This was not the thought that they would stay overnight and be self-sufficient in that way. The facility has protection against gases and shock waves to some extent in the form of a blastdoor, but almost non-existent tunnel into the heart of the mountain. It was discovered recently that the mountain was not stable enough and that the rock ceiling is not enough. It also made cuts in construction related to the construction. Before this function came to the mountain there was an existing caverns at the same location used for other purposes, but smaller in size. They blasted the mountain further to meet thier needs they had in order to work.





