Når Trængselskommissionen i morgen fremlægger sine løsningsforslag til at reducere trængsel og luftforurening samt modernisere infrastrukturen i hovedstadsområdet, bliver det med en klar anbefaling af roadpricing. Men allerede inden kommissionen fremlægger sin rapport, bliver anbefalingen mødt med skepsis fra politikerne.

Til trods for at roadpricing vurderes at være det bedste og mest effektive middel mod bilkøer, afviste klimaminister Martin Lidegaard (R) forslaget allerede i august, da han fremlagde det katalog over metoder til at reducere CO2-udledningen. Og skepsissen over for brugerbetaling på trafikområdet rækker bredt hen over det politiske spektrum. Venstre og Radikale Venstre har allerede givet udtryk for forbehold, og Socialdemokraternes trafikordfører, Rasmus Prehn, siger, at »det er ikke noget, vi skal i gang med de nærmeste år«.

For at undersøge, om roadpricing praktisk og økonomisk hængersammen, foreslår Trængselskommissionen, at der inden for den nærmeste fremtid bevilliges 100 millioner kroner til et såkaldt storskalaforsøg med roadpricing.

Her vil 1.000 privatbiler få installeret gps-udstyr for at »give mulighed for at få noget reel information og afdramatisere roadpricing«, fortæller lektor Harry Lahrmann fra Aalborg Universitet, der er medlem af Trængselskommissionen.

Men allerede inden forslaget er offentliggjort, oplever han »i høj grad«, at politikerne viger uden om debatten.

»Så længe man taler om roadpricing som noget, der først skal ske i næste generation, er det helt fint. Men så snart der kommer mere kød på det, og vi begynder at tale om at tage beslutninger, render politikerne jo skrigende bort,« siger Harry Lahrmann.

At det nærmest er blevet politisk tabu at tale om tiltag, som kan påvirke biltrafikken, tilskriver han bilismens særlige status:

»En bil kommer fra Amerika – fra frihedens land. Og ligesom en cowboy, der kan sætte sig på sin hest og ride, når han vil, og hvorhen han vil, har du også friheden i en bil. Derfor rører restriktioner på biltrafik ved noget fundamentalt i vores frihedsopfattelse,« mener Harry Lahrmann. »Men der er opgaven jo så at overbevise befolkningen om, at hvis vi gør det lidt mere intelligent og bruger bilen mere intelligent, kan vi alle sammen få mere frihed. Der er jo ikke meget frihed i at sidde i kø på Køge Bugt Motorvejen.«

Trafikal frihedsdrøm

Michael Wagner er lektor ved Institut for Kultur og Globale Studier på Aalborg Universitet og har skrevet om privatbilisme. Han beskriver friheden på fire hjul som »bilromantik«.

»Der er tale om en romantisk frihedsdrøm, som ingen har lyst til at gå ind og pille ved,« siger Michael Wagner, der mener, at det var risikoen for at få den personlige frihed indskrænket, som førte til den modstand, der endte med til at lægge betalingsringen ned. Men også Michael Wagner ser et modsætningsforhold mellem den frihedsopfattelse, som er knyttet til privatbilismen, og den reelle frihed på vejen.

»På den ene side har vi forestillingen om den fri og uhindrede mobilitet, hvor vi selv bestemmer, hvor og hvornår vi vil køre. Og på den anden side sidder vi jo i den samme kø som alle de andre og kan ikke bevæge os.«

Mere skat vs. skatteomlægning

Også trafikforsker Per Homann Jespersen fra Roskilde Universitet har lagt mærke til den politiske berøringsangst, når det handler om brugerbetaling på trafikområdet.

»Det er klart, at hele historien om trængselsringen gør, at det er noget, som politikerne er lidt bange for,« siger Per Homann Jespersen, der har været formand for kommissionens roadpricing-udvalg. Samtidig hjælper det heller ikke på opbakningen, at roadpricing er blevet italesat som en ekstraskat. Da Trængselskommissionen i februar i år fremlagde sit indledende idekatalog med forslag, skrev daværende transportminister Henrik Dam Kristensen i en pressemeddelelse, at »regeringen er meget skeptisk over for at øge afgiftstrykket og forringe skattefradrag for borgere og erhvervsliv for at finansiere udgifter på trafikområdet«.

Per Homann Jespersen vil dog ikke kalde roadpricing for en afgiftsforøgelse, men derimod »en omlægning af beskatningen«. At det kan give en del bøvl, er han forberedt på:

»Folk i Skatteministeriet siger, at en gammel skat er en god skat. Det har vi vænnet os til. Når vi laver det om, giver det altid en masse ballade. Men her har vi et trængselsproblem, og i rapporten viser vi, at der ikke rigtig findes nogle andre muligheder for at løse det end ved at lave roadpricing.«