Mange læger opfattes nemt, og opfatter undertiden også sig selv, som en slags supermænd. Det er vi selvfølgelig ikke, men det betyder, at læger ikke gerne lægger arbejdet fra sig. Man kan jo ikke bede patienterne om at lægge sig øverst i bunken på skrivebordet, bare fordi arbejdsdagen slutter. Dagene bliver derfor ofte lange. Læger yder gerne det ekstra, der kræves i en akut situation.

Men vi bliver pålagt flere og flere opgaver lige fra sekretærarbejde til nationale udredningsprojekter – uden at vi bliver flere eller får mere tid til rådighed.

Konsekvensen er indlysende: Lægerne skal løbe endnu hurtigere, og det giver sjældent et bedre resultat. Tværtimod.