S Borisom Maleševićem, dizajnerom i stručnjakom za marketing, razgovarali smo kao s čovjekom koji je Milanu Bandiću radio pet izbornih kampanja i koji je u nedavnom intervjuu Večernjem listu poručio zagrebačkom gradonačelniku neka u šestom mandatu bude frajer, a ne trgovac...

Bandić je ipak išao na ustupke da bi okupio većinu i odlučio preimenovati Trg maršala Tita u Skupštini. Frajer ili trgovac?

Bandić se puno puta nalazio u ovakvim situacijama, ali nikada nije imao ovako zahtjevnog pregovarača kao što su Nezavisni za Hrvatsku. Svjedočimo o jednoj, za novije hrvatske prilike novoj situaciji, gdje imamo stranku koja se kolokvijalno naziva “Party with the mission” (stranka s misijom, poslanjem). Pregovori s takvim strankama u pravilu su teški do nemogući. On ima s druge strane stola ljude koji imaju misiju i sveti cilj s desnim predznakom i nisu spremni na kompromise po načelu “damo vam malo vlasti, a vi meni podršku”. Takve stranke u principu nameću svoju agendu i ne zanima ih polovično rješenje.

Puno se ljudi pita zašto nije izišao na nove izbore za Skupštinu jer sad je za njega situacija puno jednostavnija nego prije izbora. Nema više Anke Mrak Taritaš u HNS-u, nema više ni koalicije HNS-a sa SDP-om, pitanje je što bi bilo sa Sandrom Švaljek. Na novim izborima Bandić bi ostvario jednak ili nešto bolji rezultat, za razliku od ostalih koji bi se jako morali pomučiti. Bandić se zapravo našao u procijepu, s jedne strane između Vladine želje za stabilnošću, što znači da ne želi nove izbore u Zagrebu, i s druge strane tvrdih pregovaračkih pozicija nove snage u Skupštini, a to su Bruna Esih i Zlatko Hasanbegović. Preimenovanje Titova trga bio je tek preduvjet nezavisne Brune Esih za pregovore. Kada sam rekao neka Bandić bude frajer, a ne trgovac, mislio sam na to da je on pokretač, čak preteča, nekorektnih političara, a u ovoj situaciji on ne postupa tako, nego ide niz dlaku stranci s misijom koju on, ruku na srce, ne dijeli. On gubi svoj identitet, ulazi u strategiju “pristao sam, bit ću sve što hoće”. To je stih jedne pjesme Gorana Bregovića, a sinoć je imao s njim presicu na Tomislavcu. Pjesmu je, doduše, napisao Duško Trifunović, a Bregović je taj stih preuzeo kao svoj životni i umjetnički credo. Vjerojatno je Bregović i Bandiću pod stare dane prodao taj credo. Ne možeš biti sve što drugi hoće.

Hasanbegović i Esih su ono što jesu, ljudi s jasnim stavovima koji vam se mogu ili ne sviđati. Za njih je pitanje imena trga dio njihova političkog habitusa. A Bandiću taj trg uopće nije bitan.

Je li vas Bandić razočarao?

Nadam se da se neće previše družiti s Bregovićem i do kraja preuzeti taj credo, jer Bregović je bio sve što je trebalo, i roker i omladinac i narodnjak, Rom, sve što hoćeš. Prerano je govoriti je li me razočarao. Ali Nezavisni za Hrvatsku (Esih i Hasanbegović) stranka su s poslanjem, s njima nema pregovora ni dogovora, ili pristaješ na njihove uvjete ili ne pristaješ. Bandiću će ta suradnja biti nemoguća, kao što je bila i Plenkoviću s Mostom. Ne ide se stvarati stabilna vlast s protestnim strankama ili strankama koje imaju poslanje. To uvijek završi loše.

Je li Bandić bio pod utjecajem Plenkovića kada je odlučio da ne ide na nove izbore?

Hvalevrijedna je ideja Vlade da se stvori politička stabilnost, ali stvarati stabilnost tako da dobiješ politički bastard, koji je nemoguć i neodrživ, to je opet izvor političke nestabilnosti.

Može li se Bandić u četiri godine mandata riješiti petorke Brune Esih i drugačije formirati većinu u Skupštini?

Mislim da je teško nadomjestiti petero zastupnika, ali opet se vraćamo na to treba li biti trgovac. Treba biti frajer, pa izaći na izbore i složiti stabilnu vlast. On je previše iskusan čovjek da ne bi znao da će ovo biti loša četverogodišnja gradska vlast.

Mislite da je ovo Bandiću zadnji mandat?

Mogao bi mu biti zbog dvije stvari. Prvo, ako je pristao na strategiju “pristao sam, bit ću sve što hoće”, onda će imati problem sa svojim biračkim tijelom; drugo, kad odradi mandat, bit će u 65. godini. U toj fazi života i političke karijere nije mu potrebno pristajati na ustupke. Milan je uvijek bio Milan, u puno situacija išao je glavom kroz zid, a sad odjednom ide niz dlaku.

Kako komentirate situaciju u SDP-u, ta je stranka u iznimno lošem stanju?

Mislim da je samo pitanje vremena i načina kad će netko poput Aleksandre Kolarić preuzeti SDP.

Zašto baš ona?

To je ona moja teorija; ona svijetli. SDP bi mogla preuzeti nakon Bernardićeva mandata ili kad on izgubi parlamentarne izbore. Ali o načinu na koji će preuzeti stranku ovisit će hoće li moći konsolidirati SDP. Ako je ne preuzme na pravi način, podjele će se u SDP-u nastaviti.

Po čemu ona svijetli?

Ona svakim danom ima sve više sljedbenika. Njezin javni nastup vrlo je precizan, jasan, oštar. Ona je žena, bila bi prva žena predsjednica SDP-a, kao takva donijela bi novu paradigmu stranci. U ovom trenutku ne vidim nikoga u SDP-u koji na taj način nastupa. Ljudi u SDP-u u njoj vide ženu koja se može boriti, koja je elektibilna i može napraviti dobar rezultat na izborima. Zbog toga ona ima sve više sljedbenika. SDP je sada u fazi kada je dvor slab i kada je prijestolje slabo, a u takvim situacijama uvijek se javlja višak onih koji bi vladali, a manjak onih koji bi slijedili.

Što kažete na HNS koji se raskolio da bi ušao u Vladu s HDZ-om?

HNS će se tek sad suočiti sa svojom realnošću. Oni su 10-15 godina, bivstvujući na lijevom centru, vodili politiku neviđeno dobrih trgovaca lošom robom. Prakticiramo predstavničku demokraciju, ali koga su predstavljali u svim ovim mandatima zastupnici HNS-a s rejtingom od 1,8 do 3 posto? Nikoga. Predstavljali su trgovački sporazum između onoga tko ih je preskupo platio i sebe koji su se dobro prodali, bez ikakvog utemeljenja u snazi na terenu. Oni su dezavuirali predstavnički model demokracije. Sad će se suočiti s tim da će moći trgovati samo onim što imaju.