U vrlo nadahnutoj propovijedi na svečanoj uskrsnoj misi u zagrebačkoj prvostolnici kardinal Bozanić rekao je: "Ne znači li sustavno ponižavanje žrtve hrvatskih branitelja i poigravanja s njima, u zadnje vrijeme po starim već viđenim metodama, zapravo činjenicu da se u njima krije nesaglediv potencijal za izlazak naše Domovine iz krize u koju je dovedena?"

Poruka onima koji znaju čitati i žele razumjeti je jasna. Na stranu što je prošlo skoro dva desetljeća od završetka rata da bi netko s tako autoritativnog mjesta i na takav eksplicitan način, kroz ovo retoričko pitanje konačno postavio opominjuću dijagnozu društvu koje je odbacilo vlastite branitelje, taj kamen zaglavni bez kojeg nema stabilne i prosperitetne Hrvatske.



Uistinu, kada se samo površno u zadnjih petnaestak godina pogleda koja i kolika je količina medijskog i propagandnog streljiva ispaljena po hrvatskim braniteljima, neupućeni bi čovjek pomislio da je Hrvatska svoj obrambeni, pravedni i oslobodilački rat izgubila, te da okupacijske vlasti i njima podložni miloševićevski medijski jurišnici "čiste teren" od nepoćudnih i poraženih branitelja.

Samo naivni misle da je ovakav sustavni i planski progon branitelja u domeni nekakvih urednika i nazovi istraživačkog novinarstva. U ovoj priči, zna to dobro uzoriti kardinal, svoje prste imaju gospodari iz sjene koji obilno financiraju taj dobro pripremljen plan destruiranja i uništavanja vrijednosti Domovinskog rata i njegovih zaslužnih protagonista.

Kada govori o sustavnom ponižavanju žrtve hrvatskih branitelja i poigravanju s njima, kardinal Bozanić je izrekao brutalnu istinu koja optužuje političke oligarhije u zadnjih petnaestak godina, neovisno o političkom i ideološkom usmjerenju. Zar je moguće da nitko od Sanadera, Kosorice, pa do Milanovića, te pustih ministara – poslušnika nije u braniteljima uspio vidjeti "nesaglediv potencijal za izlazak naše domovine iz krize u koju je dovedena".

Nekoliko je razloga zašto ne vide ili nisu vidjeli. Prvi je što to nisu državnici sa stavom koji vode računa o vitalnim interesima naroda i države koja im je povjerena na upravljanje. Drugi je što su to bili i jesu mahom poslušnici stranih centara moći; jučer Haaga, danas Bruxellesa, sutra tko zna koga. Treći, zato što su to uglavnom nesposobni i površni ljudi kojima je osobni probitak daleko ispred javnog i nacionalnog. Kako su to ipak ljudi koji su vidjeli svijeta, morali bi znati da su sve politički stabilne i ekonomski snažne zemlje oslonjene na neupitne i prokušane vrijednosti koje su sublimirane u njihovim ratnim veteranima - pobjednicima u ratu i uspješnim u miru.

Treba biti iskren i otvoreno reći da su dosadašnji vlastodršci uključujući i aktualne imali i imaju svojevrstan kompleks, ponekad i prezir, pa i strah od ove kategorije ljudi. Strah od branitelja u svojoj je propovijedi spomenuo i sam kardinal Bozanić dovodeći ga u vezu sa "stvarnom moći postojećih struktura". Ovdje će neki zlonamjerni vidjeti prijeteću poruku, zanemarujući bit ovih riječi, a one zapravo razotkrivaju do srži neprirodno i u konačnici neodrživo stanje trajne napetosti za koju branitelji ni u kojem slučaju ne snose odgovornost.

Mudra i odgovorna vlast kroz dijalog, brigu i razumijevanje otklanja i prevenira svaku napetost i neželjene posljedice. Ona koja to nije suočava se s neželjenim i štetnim posljedicama.