Ova impresivna, zaštićena i rijetka ptica zaprimljena je u Sokolarskom centru u Dubravi, no nema šanse da preživi.

Teško je zamisliti osobu koja bi iz čiste obijesti zapucala na orla zmijara u letu. U prvom redu zato što od njegove smrti nema nikakve koristi – jesti je ne može, prodati također. Na stranu činjenica da se radi o zaštićenoj i rijetkoj vrsti, uperiti sačmaricu u ovo predivno i moćno biće odraz je potpunog nedostatka empatije, ljudskosti i zdravog razuma.

Orla zmijara jučer su pored Danilo Birnja pronašli 79-godišnji Bruno Škugor i njegov sin, 52 godišnji Damir Škugor, dok su obilazili svoje masline. „Nije nam bilo svejedno prići mu, no kad smo ga u rukavicama uhvatili s leđa, vidjeli smo da je nemoćan“, objašnjavao nam je Bruno Škugor, koji je ranjenog orla odmah dopremio u Sokolarski centar u Dubravi pored Šibenika. „Ima osam komada sačme u tijelu i tri u krilu“, pokazao nam je rendgenske snimke Emilio Menđušić, voditelj Centra. „Nažalost, jedan komad mu je smrskao zglob na krilu i nema šanse da više poleti, morat ćemo ga eutanazirati.“

Ova zadnja rečenica, dok smo se divili impresivnosti i ljepoti ptice na stolu ispred nas, sve nas je dočekala nespremne. Objašnjenje je glasilo ovako: „Krila mu ne služe samo za let, već i za ravnotežu pri hodanju. Bez krila bi svu težinu stavio na jednu nogu, na kojoj bi brzo dobio žuljeve, pa bi mu i noga uskoro bila amputirana. Zdravstveno stanje bilo bi mu svakog dana sve lošije. Jednostavno nije imao sreće, jer da mu je sačma promašila zglob, bio bi spašen“. Emilio Menđušić nije nam htio reći termin eutanazije: „To je preteška stvar za mene, moram smoći snage i pripremiti se za takvo nešto. Ptica neće osjetiti bol, ali to nimalo ne umanjuje strašan gubitak.“

Ranjeni bijelo-sivi orao, koji je vjerojatno ženka, mirno je za to vrijeme ležao u operacijskog sali i odmjeravao svakog od nas. „To se zove naučena bespomoćnost – kad je svjestan da se nije u stanju obraniti, ne poduzima ništa, ne troši energiju“, rekao nam je Menđušić, koji procjenjuje da je ptica stara oko dvije godine. „Žive u prosjeku od 15 do 17 godina, a hrane se isključivo zmijama, tako da je to iznimno korisna ptica.“

Orao je pronađen na teritoriju na kojega koncesiju ima lovačka udruga Krtolin. Njezin predstavnik Nikola Škugor procijenio je da je ptica pogođena u letu s otprilike 50 metara udaljenosti. „Ovakvo postupanje sa životinjama najoštrije osuđujemo, radi se vjerojatno o nekom krivolovcu koji je pucao iz obijesti. To je pravo divljaštvo! Najžalosnije je što se populacija orla zmijara tek nedavno počela obnavljati na ovim prostorima, a njihovo se ubijanje po novom zakonu smatra kaznenim djelom“, kaže lovac Škugor.

To što je policija podigla kaznenu prijavu protiv nepoznatog počinitelja, nesretnom orlu zmijaru nije nikakva utjeha. Ostaje nepoznato zašto je uopće boravio na ovom području, budući da je njegova vrsta već trebala migrirati u Afriku. Ovako, dočekat će ga sudbina oko četrdeset posto ranjenih ptica (od prosječno 150 godišnje), koje od prostrijelnih ili sličnih rana uginu u Sokolarskom centru. A neznanom junaku koji je prema orlu uperio cijev, možemo samo poručiti da svako djelo nosi i svoje posljedice. Ako zakonu i umakne, karmi sigurno neće.