Ko se na splet odpravi Zares

Spletne strani slovenskih politični strank sodijo med manj koristne in zanimive destinacije, ki jih lahko izberete med vsakodnevnim brskanjem.

Kategorija: Kolumna | Datum objave: Wednesday, 19. 09. 2007 | Avtor: Jure Mesarič

Medijsko že davno premleta sporočila za javnost, ocvetličeni programi in manifesti, duhamorne predstavitve strankarskih veljakov, višek interaktivnosti so običajno forumi z gostilniškimi debatami. Tistimi po deseti rundi.

V pogledu navadnega državljana tako vegetirajo na stopnji zdaj že legendarnih spletnih strani raznih d.o.o.-jev in s-p.jev iz prvega vala navdušenja nad internetom, ko je bilo potrebno iti na internet, ker so pač že “vsi tam”, ker se je to spodobilo kot Armanijeva obleka, mobitel in audi pred garažo. In je nekdo sklepal tisto spletno stran, ki ni bila nič drugega kot vizitka 2.0, v samem poslovanju pa se ni spremenilo nič.

Tudi slovenske politične stranke se z internetom ne dajo dosti motiti. Če bi ga kdo jutri izklopil, se pri njihovem delovanju in komunikaciji z državljani ne bi spremenilo nič. Vključitev interneta kot bistvenega dela “poslovanja” slovenske politične stranke torej še čaka.

In potem pride društvo Zares (www.zares.si). Niso še pri stranki, so pa kljub temu (ali ravno zaradi tega?) po mojem skromnem mnenju v tej državi doslej prikazali največjo mero razumevanja potenciala interneta. Seveda tudi tukaj ne gre brez obvezne opreme vsake spletne strani politične organizacije – statuta, ustanovne izjave in podobnega, bistvo se skriva drugje – v interaktivnosti, v komunikaciji politiki – državljani, ki je, enkrat za spremembo, tudi dvosmerna.

Imajo bloge, ki jih pišejo nekateri vidnejši člani. Napisano precej očitno ni proizvod piarovskega oddelka, avtorji pa celo odgovarjajo na komentarje obiskovalcev. Nič posebnega a za slovenske razmere je to čisti presežek. Blogi so vpisani v vse omembe vredne slovenske agregatorje. Spremljajo druge slovenske bloge (pa tudi ostale spletne medije) in objavljajo povezave na zanimive prispevke. Imajo “Spodnji dom”, namenjen časovno omejenim razpravam o različnih aktualnih temah in opremljen s koristnimi povezavami. Da je internet lahko zelo učinkovito (tudi stroškovno, predvidevam) orodje politične aktivacije državljanov, so dokazali s peticijo za brezplačno prostovoljno cepljenje proti HPV, ki jo je preko spleta podpisalo skoraj 46.000 ljudi.

Nič revolucionarnega, nobenega odkrivanja neznanega, nobenega premikanja tehnoloških meja, toda razlika je očitna. Seveda je še vedno prostor za izboljšave in upanje, da jih ne bo minilo, toda že v današnji obliki napovedujejo smer, v katero se bodo morale slej kot prej usmeriti tudi druge politične organizacije, če bodo hotele ujeti korak z državljani, ki bodo vse bolj ugašali televizijske in prižigali računalniške zaslone. Takšen pristop zahteva čas, ljudi, ki znajo pisati (bog ve, da je to verjetno eden večjih problemov slovenskih strank), predvsem pa slutnjo, da bo jutri mogoče že (pre)pozno.