“Väga äge koht oli! Iga nädalalõpp oli live-muusika, nädala sees olid siis sellised spontaansed jam-sessionid ja inimestele väga meeldis ja mulle ka väga meeldis — ma olin seal väga rahul,” meenutas Martin kunagist pereäri, mis pidas paraku vastu vaid pool aastat ja läks pankrotti sellises seisus, et firma hinge taga polnud midagi.

Pankrotti menetlenud kohtunikule tundus asi kahtlasena, mistõttu saadeti asi politseisse ning Helme ja tema abikaasa Eeva suhtes algatati kriminaalmenetlus. “Jah, see oli eriline sigadus. Pankrotipesa, kuhu jääb 3000 või 30 000 krooni ja kus tegelik ainus kahjukannataja olin mina. Pärast seda siis kohtunik algatab kriminaalasja, valesti majandamise paragarahviga sisuliselt, noh ja siis seda kedrati viis aastat. Näen siin taga ka väikest poliitilist ärategemist,” ütles ta.

Meest intervjueerinud Kristjan Pihl täheldas, et Helme ei olnud tol ajal veel poliitik. “Kui see asi algatati, siis see asi pandi sahtlisse ja sinna ta jäi. Kui tähtaeg hakkas kätte jõudma, siis ma juba olin poliitik. Siis, kui mind ülekuulamistel loksutati ja kodust lahkumise keelud pandi, siis ma olin juba poliitik. Tõsi, küll mitte veel riigikogu liige,” seletas Helme.

Praegune riigikogu liige väidab, et aruandlus läks kaduma, sest raamatupidaja jättis selle võla katteks endale. Peotäiest pankrotihaldurile pihku jäänud tšekkidest kõige kummalisemad on aga naiste stringid ja rinnahoidjad, mis osteti Prismast, ja tütarlaste põlvpükste ning pluusid, mis osteti Rimist. Pihl uuris, mis kohvikus nendega pistmist? “Aga selle me võtsime välja sealt. Võtsime raamatupidamisest välja need on kõik asjad, mille kallal ta jauras. Õigemini, mille kallal jauras pankrotihaldur, eksole. Aga arvestame ühe lihtsa asjaga, mida ma seletasin jälle lootusetult kohtule. Me ei jõudnud aastaaruande tegemiseni, me alustasime kevadel, lõpetasime sügisel. Aastaaruannet me ei teinud, aastaaruande tegemisel oleks kõik need asjad korda aetud, sobimatud tsekid välja ja või või kus midagi on puudu,” lausus Helme.