Din proiectul de buget pe 2017, publicat de Ministerul Finanţelor Publice, rezultă că Educaţia primeşte mai puţini bani pe 2017, comparativ cu 2016.

Ministerul Educaţiei Naţionale are alocat, pentru 2017, un buget de peste 8,2 miliarde de lei, cu 7,89% mai puţin decât în 2016, când a avut 8,9 miliarde de lei. Cheltuielile curente preconizate sunt 7.527.988.000 de lei, în scădere cu 5,81% faţă de execuţia preliminată în 2016, 7.992.030.000 de lei.

Cheltuielile de personal alocate pentru acest an se ridică la 1.416.424.000 de lei, cu 17,40% mai puţin faţă de execuţia preliminată pentru anul trecut, 1.714.873.000 de lei.

Totodată, cheltuielile cu bunuri şi servicii proiectate pentru 2017 sunt de 983.195.000 de lei, în scădere cu 19,45% faţă de execuţia preliminată în 2016, 1.220.559.000 delei.

Banii în cazul MEN provin de la:

bugetul de stat – 63,23%

fonduri externe nerambursabile – 0,14%

venituri proprii – 36,63%.

Este cel puţin ciudată reducerea cheltuielilor de personal, cu 17,40%, în condiţiile în care se anunţă măriri importante de salarii la profesori şi alţi angajaţi (cu 20%). Reducerea populaţiei şcolare şi abandonul şcolar ar putea fi o explicaţie. Totuşi, nimeni nu a auzit de disponibilizări în domeniul Educaţiei. Mai mult, numărul cadrelor didactice scade foarte puţin în fiecare an, mult mai puţin decât ar presupune scăderea populaţiei şcolare. Pentru a-şi păstra normele didactice, directorii păstrează elevi-fantomă prin cataloage, care nu dau pe la şcoală, unii de mai mulţi ani, dar nu li se pun absenţe. Acesta-i abandonul şcolar ascuns, pe care nici un Inspectorat Şcolar sau Corp de Control nu a avut interesul să-l devoaleze.

La fel de neserios pare procentul de 36,63% de venituri proprii. Veniturile astea sunt volatile: azi sunt, mâine nu sunt. Provin din taxele plătite de studenţi la universităţile de stat, din veniturile închirierilor de spaţii şi altele asemenea, dar nu certe. S-a înjumătăţit numărul studenţilor, nu mai vin nici la locurile fără taxe, darămite la cele cu taxe. Închirierile de spaţii provin din afacerile unor patroni, şi ele problematice şi nesigure. Să contezi în raport de peste o treime pe aceste venituri mi se pare nerealist şi total neserios.

Va obliga Statul autorităţile locale să preia o mai mare parte din cheltuielile şcolilor? Probabil că da. Deşi ştim cu toţii că extrem de multe Primării sunt în faliment sau aproape. Tot de la bugetul de stat aşteaptă transferuri-miluiri.

Şi atunci? De unde siguranţă asta? Nu e nicio siguranţă. Doar încă o aburire a populaţiei. Şi asta în condiţiile în care Programul de guvernare al PSD are proiecte ambiţioase în privinţa Educaţiei. În afară de mărirea consistentă a salariior profesorilor şi salariaţilor, a creşterii burselor pentru studenţi, a alocărilor standard pe elev şi student, sunt prevăzute importante lucrări de investiţii: Iată câteva dintre ele, înşirarea tuturor proiectelor ar umple multe pagini:

Reabilitarea / modernizarea clădirilor şcolare pentru ca toate unităţile de învăţământ să obţină autorizaţii de funcţionare (sanitară şi ISU);

Crearea condiţiilor necesare de confort, siguranţă şi securitate pentru toţi copiii în şcoli, care să permită inclusiv obţinerea autorizaţiilor de funcţionare (sanitară, ISU), în conformitate cu prevederile legale;

Mobilier şcolar şi dotări didactice (aparatură de laborator, biblioteci) moderne pentru unităţile de învăţământ preuniversitar;

Construcţia a 2.500 de creşe, grădiniţe şi unităţi after-school;

Reînfiinţarea /modernizarea atelierelor şcoală pentru învăţământul profesional şi cel tehnologic;

Modernizarea procesului de predare-învăţare cu ajutorul tehnologiilor informaţiilor şi comunicării, prin dotarea tuturor şcolilor, cadrelor didactice şi copiilor cu mijloace adecvate;

Construcţia sau reabilitarea unităţilor şcolare pentru educaţia timpurie şi învăţământul primar;

Conectarea tuturor şcolilor la Internet, prin conexiuni de mare viteză;

Realizarea de wireless campus-uri, începând cu învăţământul liceal;

Asigurarea întregului necesar de microbuze pentru transportul şcolar şi a unor campusuri şcolare în centrele de comună la standarde europene;

Construirea Platformei de E-learning, depozitelor online (biblioteca virtuală) şi a infrastructurii digitale de conţinuturi;

Modernizarea procesului de predare-învăţare cu ajutorul tehnologiilor informaţiilor şi comunicării, prin dotarea tuturor şcolilor, cadrelor didactice şi copiiilor cu mijloace adecvate;

Dotarea bibliotecilor şcolare;

Investiţii în infrastructura educaţională a şcolilor din învăţământul profesional şi tehnic, prin dezvoltarea unor centre puternice de formare profesională, în acord cu dezvoltarea economică a zonei;

Realizarea unor centre educaţionale puternice, care să asigure copiilor / tinerilor servicii de educaţie până la nivel universitar, după caz, cămin, cantină, bază sportivă şi pentru activităţi sociale, dar şi locuinţe pentru cadrele didactice, prin finanţare de la bugetul de stat sau /şi din fonduri structurale;

Crearea condiţiilor optime de studiu pentru elevii cu cerinţe speciale, prin adaptarea infrastructurii;

Modernizarea taberelor pentru elevi şi studenţi concomitent cu creşterea capacităţii acestora;

Dezvoltarea, mentenanţa şi înnoirea infrastructurilor de cercetare, în vederea susţinerii unei producţii ştiinţifice crescute şi la nivel de excelenţă, atât în domeniul fundamental, cât şi aplicativ;

Program naţional de investiţii în cluburile sportive şcolare, universitare, Palatele Copiilor şi Casele de Cultură Studenţeşti.

Sunt multe altele care vor fi monitorizate trimestrial, pentru a vedea cum şi câte se realizează.

În concluzie, cu toate că programul de investiţii este super-ambiţios, banii alocaţi Educaţiei pentru 2017 sunt mai puţini. Astfel că nimeni nu mai înţelege nimic. Cel mai probabil, Guvernul actual îi vrea „proşti” pe electori. Să nu se prindă când sunt amăgiţi cu pomeni electorale, cu programe de investiţii mirobolante, cu creşteri de salarii, de burse şi alte asemena amăgiri.

Articol publicat şi în Adevărul.