Prețul gazului și cel al energiei electrice au luat-o razna în ultimele luni, cu precădere de la 1 iulie, existând dublări la curent și creșteri de 50% la gaze. În sectorul gazier este cel mai rău, pentru că aici nu mai sunt gaze disponibile pentru acest an, dacă cineva ar dori să cumpere, și se fac importuri masive, după cum se face și extracție din depozite. Este o situație unică în istoria recentă a pieței românești, pentru că, în această perioadă a anului, nici prețul nu a mai ajuns vreodată la aceste niveluri, nici importuri cantitative nu au mai fost în ultimii 10 ani și nici nu s-a făcut vreodată extracție.

Piața de energie electrică și cea de gaze sunt, în general, conectate, deși nu este obligatoriu. Dar în ultimele trei luni, iulie – septembrie, merg la unison. Prețul curentului a crescut, în iulie și august plus o parte din septembrie, cu 150%, atingând un record pentru această perioadă – 500 lei/MWh, de unde în iunie tranzacțiile de pe piață cotau MWh la 180-200 lei. Explicațiile specialiștilor au pus această „explozie“ pe seama unei conjuncturi regionale nefavorabile, a suspendării, pentru revizii, a unor grupuri termo din Oltenia și Valea Jiului, pe creșterea prețului petrolului etc. Ion Lungu, președintele Patronatului furnizorilor de energie electrică, a pomenit și de gaz, printre motivele scumpirii curentului. Într-adevăr, gaz mai scump înseamnă curent mai scump, mai ales dacă ai cerere mare pe piața de energie, iar termocentralele ce funcționează prin arderea acestei resurse sunt „turate“ la maximum. În iunie 2018, tranzacțiile de pe Bursa Română de Mărfuri se făceau la 74-76 lei/MWh. În prezent, prețul a urcat până la 100-105 lei, aproape de nivelul de import – 110 lei. Potrivit datelor Transgaz, în aproape toate zilele din vara ce tocmai a trecut și în prima lună de toamnă, au existat importuri. La început mai mici, 20-30.000 MWh zilnic, dar acum sunt de 50-55.000 de MWh zilnic, și se importă și din mai multe direcții, nu doar dinspre Rusia, via Ucraina. Există intrări de gaze (cantități) și pe la Ruse, și pe la Nădlac. În plus, în câteva ocazii, când deficitul de cerere din piață a fost mai mare, a existat și extracție din depozite. Așa a fost cazul la începutul lunii august și între 20 și 22 septembrie.

La gaze, cel mai rău

Dacă la creșterea prețului de piață pentru energie electrică s-au mai dat unele explicații, mai nimic nu se spune despre gaze. Dumitru Chisăliță, expert în această piață, fost director al Romgaz şi fost director Transgaz, a spus câte ceva despre subiect. „Prețul gazelor naturale pe piața românească a început să crească la începutul verii, într-un mod aparent inexplicabil, dacă ne raportăm la perioadele anterioare. Totuși, există o posibilă explicație a acestei creșteri. Aceasta se bazează pe legile pieței libere, în opinia mea, influențată în acest an de o atitudine licit speculativă pe piață a unor firme, care a determinat ca cererea să fie mai mare decât oferta în această perioadă și, astfel, să se creeze o tendință de creștere a prețului gazelor“, precizează expertul. Explicațiile acestuia se opresc aici și sunt prezentate unele potențiale efecte: o majorare de până la 3% a facturii pentru casnici, până de Revelion, care, dacă se adeverește, ar fi a patra scumpire din acest an. ANRE se va decide pe acest subiect după ce verifică prețurile de achiziție ale furnizorilor.

Explicațiile profunde ale acestei crize în energie, gaze cu precădere, pentru că în cazul curentului au mai fost indicate, nu sunt ușor de aflat. Practic, mai nimeni nu vorbește despre ele decât în șoaptă și fără a dori să fie citat. La Transgaz, monopol al transportului de gaze, este recunoscut faptul că sistemul a avut mai multe sincope din pricina excesului de cerere, care au trebuit corectate de urgență, prin extracție din depozite în plin sezon de injecție. Totuși, la solicitările oficiale făcute pentru a explica extracția, nu a existat vreun răspuns.

Ceasul rău și speculanții

La Ministerul Energiei, este recunoscută situația din piața de gaze: cerere majoră, ofertă curentă internă aproape nulă, importurile sunt esențiale pentru a acoperi deficitul. În parte, situația se datorează unui an mai special. Sezonul rece 2017-2018 a lăsat depozitele aproape goale. În anii trecuți rămâneau, de obicei, 5-600 milioane de metri cubi, din 1,8 miliarde metri cubi stocați. Un val de frig prelungit până în aprilie a făcut ca anul acesta, la sfârșitul ciclului de extracție, să mai fie doar puțin peste 300 milioane de metri cubi rămași. Coroborat cu faptul că obligația de înmagazinare a fost crescută, până la 2,1 miliarde metri cubi, înseamnă că firmele (Romgaz, Petrom, ENGIE, E.ON și altele) sunt nevoite să aibă un program de stocare mult mai intens. Practic, este nevoie de 700 milioane de metri cubi de gaze în plus față de alți ani. De unde nevoia de importuri, chiar și la un preț mai mare, în condițiile în care doar producția locală este insuficientă. Cine nu își face cota de stocuri impusă de ANRE primește amendă mare. „Obligația de înmagazinare este o problemă pentru unii. Iau import pentru depozitare. Anul acesta nu mai e ca în anii trecuți, când Romgaz rămânea cu cantități mari în depozit, la sfârșitul ciclului de extracție, și lua gaze gata înmagazinate de noi“, arată o sursă din conducerea Romgaz.

Pe lângă cererea semnificativ mai mare pentru depozite, alte cantități au fost indisponibilizate de producători pentru centralele din subordine. Spre deosebire de anii trecuți, anul acesta, atât Brazi (Petrom), cât și Iernut (Romgaz) au funcționat la foc continuu. Spre a beneficia de conjunctura favorabilă de pe piața de electricitate, la rândul ei cu deficit de ofertă, și pentru a încasa bani mulți pentru prestarea de servicii de echilibrare a Sistemul Energetic Național, cele două companii au redirecționat către termocentralele lor toate gazele de care unitățile aveau nevoie, ca să facă bani. Alte sute de milioane de metri cubi în plus, față de anii trecuți, când fie termocentralele funcționau sporadic, din motive comerciale, fie aveau luni la rând când nu aveau toate grupurile funcționale, din pricina reviziilor.

Pe lângă toate aceste motive, mai este unul, despre care se vorbește doar în șoaptă: Petrom și-a redus semnificativ producția. La minister și în piață se vorbește despre acest lucru. Motivul ar fi și declinul natural al producției, dar și o posibilă dorință a producătorului să pună presiune pe preț. Dumitru Chisăliță a pomenit, în treacăt, fără să nominalizeze, de un astfel de factor, când a vorbit despre o acțiune „licit speculativă a unor firme“. Cu alte cuvinte, există firme care speculează actuala conjunctură, pentru că pot s-o facă. Studiind raportul semestrial al Petrom, vedem că în S1 2018 față de S1 2017 producția de gaze a scăzut cu 7%: 2,42 miliarde metri cubi, față de 2,59 miliarde metri cubi. Pentru S2, austriecii estimează de asemenea scăderi de producție. Dacă la gaze scăderea este semnificativă, în schimb, pe segmentul de electricitate estimările sunt de creștere de producție, ceea ce consolidează ceea ce am menționat și noi, anume că Petrom consideră că sunt oportunități mai mari să convertească gazul în curent decât să îl vândă pe piață.

Pentru că Petrom a pompat mai puțin gaz în conducte, Romgaz, sesizând deficitul de ofertă, a mărit producția, fără ca acest lucru să însemne că nu a direcționat cantități semnificative către termocentrala Iernut. 2,64 miliarde metri cubi a fost producția companiei românești în S1 2018, față de 2,55 miliarde în aceeași perioadă a anului trecut. O creștere de 3,2%, total insuficientă însă pentru a satisface apetitul de consum.

Toți acești factori coroborați au dus în criză segmentul gazier românesc. Deficitul extrem de gaze la vânzare a urcat cu 50% prețurile, în doar câteva luni. Mai mult, a făcut iarăși din ruși un actor major în piața locală, pentru că ei sunt unica soluție de acum pentru cumpărători, chiar dacă sunt ceva mai scumpi decât gazele de producție locală, 110 lei/MWh față de 105 lei/MWh. Cine are însă nevoie de gaze plătește, nu are ce să facă. „Nu mai găsești gaze disponibile nici ca să aprinzi un aragaz“, spune, cu năduf, o sursă din piață.

Certitudine: vin scumpirile

Prețurile mari cu care se tranzacționează în prezent gazul și energia electrică vor produce, cu siguranță, efecte și pentru populație. Chiar dacă ANRE nu va îndrăzni să aprobe scumpiri acum, în prag de iarnă, nimic nu va împiedica acest lucru la primăvară, ba chiar poate și mai devreme, de Anul Nou. Autoritatea este nevoită să recunoască costurile suplimentare de achiziție a gazului ale furnizorilor de pe piața reglementată (E.ON, ENGIE și alții mai mici). Dumitru Chisăliță vorbea despre o posibilă scumpire a gazelor cu 3%, chiar de la 1 octombrie, care nu se va întâmpla totuși. Aceasta nu înseamnă decât că majorările se vor mai amâna. Reamintim că, anul acesta, au fost deja trei scumpiri ale gazului pentru populație.

La curent, deocamdată nu avem majorări pe prețul final. Claudiu Dumbrăveanu, director în cadrul ANRE, s-a exprimat recent că, în ciuda dublării prețului de piață al energiei, nu se justifică deocamdată scumpiri pentru casnici. Acest lucru s-ar putea schimba însă imediat dacă prețurile rămân la peste 300-350 lei/MWh, pentru mai mult timp.