Foto: iasi1.ro

Relu Fenechiu a ieșit din pușcărie cu o mașină mai șmecheră decât cea cu care intrase. Cât timp a stat jos, afacerile i-au mers bine. La fel ca Dan Voiculescu, s-a eliberat mai devreme și a rămas și cu ce a furat. Proaspăt ieșit din închisoare, Relu Fenechiu s-a dus la sărbătoarea folclorică „Sipetul Bunicii” din comuna Rediu din Iași, unde le-a vorbit celor prezenți despre responsabilitate. Ca om cu o anumită experiență, le-a recomandat colegilor săi politicieni „să realizeze lucruri pentru oameni”.

Diferența dintre un politician și un om normal este obrazul. Doar un nerușinat poate să facă ceea ce a făcut Relu Fenechiu. Gros obraz trebuie să ai ca, după ce ai făcut pușcărie pentru că ai furat de la oameni, să ieși și să le dai lecții acelorași oameni.

Dar poate că Relu Fenechiu, atunci când semna un acord de recunoaștere a vinovăției, își închipuia că a furat așa, din neant, de la stat, cum își imaginau și cei care furau de la colectiv sau scoteau piese din fabrică, pe vremea lui Ceaușescu, cum își imaginează și cei care împing șpăguța în zilele noastre, cum își imaginează și cei care fac contrabandă, dau țepe, fură din tiruri, fură la cântar, fură la TVA, fură la întreținere, fură la examene, fură la sporuri. Diferența dintre marele hoț și hoții mărunți stă doar în volum. De aceea, hoții mari nici nu mai au nevoie să se reabiliteze într-o țară precum România. Din pușcărie, trec direct pe scenă, unde țin discursuri, dau sfaturi, îi învață și pe alții. Pe Relu Fenechiu l-au pupat și l-au strâns în brațe ca pe un frate de suferință, vedeți imaginile. Nimeni nu l-a luat cu ouă, nimeni nu l-a trimis la plimbare, oamenii s-au bucurat să se adape din înțelepciunea unuia mai șmecher decât ei.

Ce a început cu Adrian Năstase s-a terminat cu Relu Fenechiu. Anticorupția, așa cum o știm, s-a sfârșit. Scrutând perspectiva insuportabilă de a ajunge tocmai el la închisoare, deci de a suferi această rușine publică, Adrian Năstase și-a pus pistolul la gât. Azi Relu Fenechiu ne spune că nu ești om politic dacă n-ai făcut și această facultate. Ceea ce în urmă cu nici 10 ani era o rușine, azi e, dacă nu un lucru de laudă, atunci cel puțin o școală a vieții care călește marile caractere ale nației. Politicieni care ajung la închisoare pentru că au furat? - asta nu se mai numește azi breaking news, ci team building.

S-a ajuns aici după ce în ultimul deceniu s-au cheltuit sume uriașe și s-au făcut seară de seară slujbe anti-anticorupție la televizor. Supusă unui tir constant din partea unor oameni cu bani, lupta anticorupție și-a pierdut din vigoarea anilor nebuni, în care dimineață de dimineață era săltat câte un pește mare de rămăseseră partidele cu prezidiile goale. E de mirare oricum că anticorupția a mers atât de departe, într-o țară sufocată în corupție mică. Istoric și cultural, rezistența la furt a poporului a fost mică. Oamenii „s-au descurcat” și înainte, și după, înjurând la grămadă politicienii și apoi votându-i într-o veselie.

Nu e de mirare că lumea s-a cam săturat de filmul ăsta. O astfel de operație de extirpare a celei mai rele tumori a acestui popor nu poate avea succes dacă ea nu are o amplă susținere populară. Nu poți să te lupți cu hoții dacă mare parte din popor aplaudă, admiră, votează cu hoții. Să nu ne iluzionăm: sutele de mii de oameni care au ieșit în stradă în februarie, exasperați de furt, corupție și de „noaptea ca hoții”, coexistă cu oameni care consideră că numai fraierul nu fură, care-l admiră pe șmecherul cu limuzină și bani, care speră că va fi călcat de un gipan de politician ca să aibă și el cu ce se lăuda. Cine-l aplaudă azi pe Fenechiu e ori prost, ori hoț. Și unii, și ceilalți sunt mulți. Toți acești complici merită ca Relu Fenechiu „să facă lucruri” pentru ei.