Jälleen kaksi rockin suurnimeä on poissa. Audioslave-yhtyeestä tunnettu Chris Cornell menehtyi yllättäen toukokuussa 52-vuotiaana. Kaksi kuukautta myöhemmin kuoli Linkin Park -bändin laulaja Chester Bennington. Hän oli 41-vuotias.

Viime vuonna viikatemies korjasi musiikin merkkitekijöitä rankalla kädellä. Nämä kaksi tapausta poikkeavat kuitenkin muista, sillä henki lähti oman käden kautta.

Cornell teki itsemurhan detroitilaisessa hotellissa ilmeisesti ahdistuslääkkeen yliannostuksen seurauksena. Bennington otti hengen itseltään kotonaan. Molemmat tappoivat itsensä hirttäytymällä.

Mikä sai kaksi menestynyttä rokkaria riistämään hengen itseltään? Molemmat olivat arvostettuja pitkän linjan muusikoita. Ympärillä olivat myös perheet lapsineen. Kaikki näytti päällisin puolin olevan kunnossa.

Chester Bennington. Maciej Kulczynski / EPA

"Rocktähden perustarpeet voivat jäädä huolehtimatta"

Outi Ruishalme tietää paljon itsemurhista. Hän on Suomen Mielenterveysseuran kriisikeskustoimintojen johtaja ja juuri palannut kansainvälisestä itsemurhien ehkäisykonferenssista Malesiasta. Joka toinen vuosi pidettävässä tapahtumassa itsemurhia on käsitelty monesta eri näkökulmasta.

Ruishalme on lukenut rokkareiden itsemurhista. Hänen mukaansa julkisuuden henkilöiden itsetuhoisuutta ei ole tutkittu ainakaan kovin laajasti.

– Monella itsemurhan tekevällä on taustalla masennus. Mutta onko elämäntilanne muuttunut ensiksi ja sitten tullut masennus vai toisinpäin? Itsemurhan ehkäisemisessä tärkeää on havaita ongelma ja auttaa tarpeeksi ajoissa.

Usean itsemurhaan päätyneen muusikon ja näyttelijän taustalta löytyvät päihdeongelmat. Huumeita, alkoholia, lääkkeitä tai kaikkea yhdessä. Sekä Chris Cornell että Chester Bennington olivat vuosia kamppailleet päihteiden kanssa. Molemmat olivat kuitenkin kertoneet olleensa kuivilla jo pitkään.

Huumeiden ja viinan kanssa taisteli myös Hollywood-näyttelijä Robin Williams, joka tappoi itsensä vuonna 2014. Pitkään jatkunut itsetuhoinen elämä vei hengen myös Amy Winehouselta ja Whitney Houstonilta, tosin heidän kohdallaan ei puhuta varsinaisesta itsemurhasta.

– Päihteiden juhlakäytöllä yritetään helpottaa kurjaa oloa ja masennusta. Sillä on kuitenkin täysin päinvastainen vaikutus. Päihteiden käyttö lisää itsetuhoisuutta, sanoo Ruishalme.

Robin Williams. Tracey Nearmy / EPA

Monelle menestykseen liittyvä julkisuus tuo niin paljon paineita, että niitä ei osata käsitellä. Ruishalmeen mukaan suosio on psyykelle kova pala.

– Siinä saattaa helposti menettää tasapainonsa ja joutua kaltevalle pinnalle. Vaikka julkisuus olisi myönteistä, elämänhallinta saattaa olla vaikeaa. Usein suosio aaltoilee, eikä se ole aina positiivista. Se ei pitkän päälle tunnu välttämättä hyvältäkään. Voi tuntua, että olisi kiva olla välillä rauhassakin.

Julkkikset eivät ole yli-ihmisiä, ja myös heidän perustarpeistaan pitäisi pystyä huolehtimaan. Olipa rocktähden elämä kuinka epävakaata tahansa, pitää saada tarpeeksi unta, ravintoa ja raitista ilmaa. Ongelmien kanssa painivalla etenkin unet voivat jäädä vähiin.

– Useissa tutkimuksissa on huomattu, että unenpuute on myös itsetuhoisuuden taustalla. Unettomuus on hyvin kuormittava tekijä.

Kopioinnin vaara

Etelä-Koreassa rocktähti päätti elämänsä hyppäämällä alas pilvenpiirtäjästä. Tapauksesta uutisoitiin yksityiskohtaisesti ja sensaatiohakuisesti. Myös kuvia ruumiista julkaistiin. Tästä seurasi itsemurha-aalto fanien keskuudessa. Tapauksesta on jo vuosia, ja nyt Etelä-Koreassa ei vastaavaa ole enää tapahtunut.

Monelle nuorelle fanille muusikot tai näyttelijät voivat tuntua yhtä läheisille kuin perheenjäsenet. Itsemurhan tehneen julkkiksen mallia on helppo lähteä kopioimaan.

– Kuuluisilla on paljon seuraajia, ja malli on hyvin vahva. Varsinkin jos itsemurhasta uutisoidaan tarkasti ja tekotavat kerrotaan. Silloin käy todennetusti niin, että eri puolilla maailmaa syntyy itsemurha-aalto ja se kestää jonkin aikaa.

Outi Ruishalme kertoo, että lähipiirissä tapahtunut itsemurha voi vaikuttaa puolesta vuodesta kahteen vuoteen asti.

– Itsemurhat traumatisoivat ja antavat mallin läheisille päätyä samaan ratkaisuun. Sen takia on tärkeää, että itsemurhan tehneiden läheisille tarjotaan tukea, että he voivat käsitellä asiaa.

Suomessa itsemurhat ovat vähentyneet, vaikka kansainvälisesti luvut ovat yhä synkkiä. Useissa Euroopan maissa on käytössä Maailman terveysjärjestön WHO:n suosittelema itsemurhien ehkäisyohjelma. Suomessa poliitikot eivät ole tälle lämmenneet Mielenterveysseuran huomautuksista huolimatta.

– Kansainvälisissä yhteyksissä kysytään, miten se sopii yhteen, että Suomi on maailman onnellisimpia maita, ja sitten meillä tehdään paljon itsemurhia. Ryypätään ja ollaan masentuneita. Näin ristiriitaisia me olemme, ihmettelee Outi Ruishalme.