– Koirahan on niin kuin ihminen. Siitä tulee aggressiivinen, jos se ei tiedä paikkaansa maailmassa.

Näin toteaa elokuvan Armomurhaaja päähenkilö Veijo Haukka; paikalliseksi erikoisuudeksi tituleerattu karu mies. Jäyhän pinnan alla on kuitenkin sydän, joka sykkii eläimille. Ihmisistä hän ei juuri perusta.

Mekaanikko Haukka lopettaa – tai armomurhaa – sivubisneksenään vanhoja ja sairaita lemmikkejä. Palvelun hinta tulee monelle kotieläintään kaltoin kohdelleelle yllätyksenä. Rahan sijasta lemmikin hengen voi joutua maksamaan nöyryytyksellä, korvaamaan kivun kivulla.

Haukan elämä muuttuu, kun Petri Kettu tuo lopetettavaksi koiran, jossa ei ole mitään vikaa.

Koirasta tulee Haukan kumppani. Heltymisen myötä aukeaa portti muillekin hellille tunteille, tai ainakin niiden tapaisille. Maailmasta löytyy se yksi nainen, joka vaikuttaa allekirjoittavan Haukan ehdottoman maailmankuvan.

Lupaava romanssi ja kaikki muu kaunis murskaantuu, kun Ketulle selviää, että kuollut koira on elossa. Kettu haluaa maksattaa sekä koiransa, että elämänpettymyksensä Haukalla. Periksiantamattomat miehet ottavat väkivalloin yhteen.

Lotta (Hannamaija Nikander) opettelee ymmärtämään Veijo Haukan maailmaa. Sari Aaltonen/It's Alive Films

Tyylilaji on ihan oma

Armomurhaajaa on sanottu genre-elokuvaksi, mutta vähän hämäräksi jää, mikä se genre oikein on. Annetaan ohjaaja-käsikirjoittaja Teemu Nikin kuvailla.

– Tämä on väkivaltainen, suomalainen kesä-noir -elokuva. Armomurhaajan tyylilaji on jossain genre- ja art house -elokuvan välillä, mutta ennen kaikkea se on äärimmäisen viihdyttävä elokuva.

Armomurhaajan hahmogalleria koostuu rahalle persosta eläinlääkäristä, erilaisista reppanoista, uusnatseista ja huoltamon baarin kantaäijistä. Heidän lisäkseen elokuvan keskeistä roolia esittää makaaberi huumori. Sen turvin käsitellään varsin totisia teemoja: eutanasiaa, eläinten oikeuksia, osattomuutta ja yksinäisyyttä. Millainen elämä on elämisen arvoista, elokuva kysyy.

Olennaisin teema on se, millaista hintaa härkäpäisyydestä maksetaan, summaa Nikki.

– Periaatteen miehet tulevat polttamaan tämän maailman.

Elokuva tulee ottaneeksi kantaa myös ääriliikkeisiin, tai paremminkin siihen, miten osattomaksi itsensä kokevat ihmiset päätyvät älyttömyyksiin. Koiransa, työnsä ja mahdollisesti perheensäkin törttöillyt Petri Kettu on valmis mihin vain päästäkseen Suomen soturien porukoihin. Tai edes joihinkin porukoihin.

– En ajatellut niinkään uusnatseja, vaan ihmisiä, jotka tarvitsevat ystäviä. Ihmisiä, jotka yrittävät saada kunnioitusta ja arvostusta äärimmäisillä teoilla. Ihmisen ei ole hyvä olla yksin, mutta joukossa tyhmyys tiivistyy, summaa Nikki.

Petri Ketun (Jari Virman) pinna on todella, todella kireällä. Finnkino

Kova kiinnostus maailmalla

Armomurhaaja sijoittuu syrjäkylien Suomeen, pöpelikköjen keskellä rapistuviin teollisuushalleihin. Jotain hyvin suomalaista on myös Nikin tavassa kertoa tarinaa, mutta silti tai juuri siksi se on vedonnut vahvasti yleisöön maailmalla.

– Armomurhaaja näyttää todella suomalaiselta elokuvalta, mutta siinä käsitellään hyvin universaaleja aiheita. On hauska nähdä, mikä naurattaa japanilaista, mitkä kanadalaista tai islantilaista. Suomalainen huumorihan on viihdyttävää, mutta ei se kaikkia naurata, Nikki virnuilee.

Elokuvan kansainvälinen ensi-ilta oli Toronton elokuvajuhlilla syyskuussa. Arvostelut olivat mykistävän hyviä.

The Hollywood Reporter (siirryt toiseen palveluun) kehui erityisesti Matti Onnismaan ”ilmeetöntä suoritusta”. Variety (siirryt toiseen palveluun) kuvailee Armomurhaajaa ”sapekkaaksi elokuvaksi, joka säilyttää katsojan huomion karkeudestaan huolimatta”. Lehden mukaan Teemu Nikki on "kyky, jota kannattaa pitää silmällä.”

Birthmoviesdeath (siirryt toiseen palveluun)-filmisivusto puolestaan kuvailee elokuvaa ”oudoksi pedoksi, joka tarjoaa tyystin erilaisen elokuvaelämyksen kuin valtavirran filmit”.

Vielä suurempaa menestys oli Tokiossa, jossa Armomurhaaja pokkasi palkinnon parhaasta käsikirjoituksesta.

Armomurhaaja oli kautta aikojen vasta toinen suomalaiselokuva, joka pääsi festivaalin pääkilpailusarjaan. Edelliskerrasta on 24 vuotta. Silloin kisassa oli mukana Aki Kaurismäen Pidä huivista kiinni, Tatjana.

Saavutukset ovat kovia elokuvalle, joka on tehty jopa suomalaisittain kengännauhabudjetilla. Armomurhaajan ilmoitetaan maksaneen alle 300 000 euroa.

- Tehtiin vaan, vastaa Teemu Nikki kysymykseen, miten oli mahdollista tehdä elokuva näin pienellä budjetilla. Nikki itse ohjasi, käsikirjoitti, leikkasi ja vastasi cateringistä. Nella Nuora / Yle

Lisää mustaa komediaa luvassa

Teemu Nikki on yhdessä tuottaja Jani Pösön kanssa niittänyt palkintoja jo ennen Armomurhaajan menestystä. Miesten pyörittämän It’s Alive (siirryt toiseen palveluun) -tuotantoyhtiön elokuvia leimaa usein mustaakin mustempi huumori.

– Meidän elokuvissamme yhdistyvät usein vakavat aiheet ja komediallisuus. Mitä vakavampi aihe, sitä makaaberimpaa huumori yleensä on. Kaikille asioille voi jossain vaiheessa nauraa, summaa Nikki.

Parivaljakon ensimmäinen pitkä elokuva ei tosin ollut teemoiltaan kovin syvällinen. 3 Simoa oli komedia pikkurikollisista. Sen jälkeen Nikki-Pösö -kaksikko urakoi kolme tuotantokautta #lovemilla-sarjaa, joka palkittiin sekä kahdella Kultaisella Venlalla, että EBU:n Best Fiction Format (siirryt toiseen palveluun) –pystillä. Kiiteltyyn nuortensarjaan perustuva elokuva julkaistiin 2015.

Viime vuonna Nikki ja Pösö käsikirjoittivat Ylelle nuoria psykiatrisia potilaita kuvaavan draamasarjan Sekasin. Sarja ja siihen liittyvä kampanja palkittiin sekä Valtakunnallisella mielenterveyspalkinnolla että Kultaisella Venlalla.

Armomurhaaja on miesten ensimmäinen elokuva, jonka Nikki käsikirjoitti yksin.

Tulevaisuuden suhteen kaksikon suunnitelmat ovat jo pitkällä. Seuraava elokuva on kansainvälinen yhteistuotanto Nimby, joka käsittelee suvaitsevien ihmisten suvaitsemattomuutta. Nimby edustaa Armomurhaajan lailla mustaa komediaa, mutta Nikki kaavailee tekevänsä elokuvia kaikissa mahdollisissa tyylilajeissa.

– Listaltani löytyy kauhuelokuvaa ja toimintaelokuvaa. Jonkinlainen musikaalikin pitää tehdä jossain vaiheessa.

Menestystarina alkoi Nikin ja Pösön ensimmäisestä yhteisestä fiktioelokuvasta. Lyhytelokuva Kaveri(2007) kuvasi kahden ystävyksen enemmän tai vähemmän kiusallista homokokeilua. Se esitettiin yli 50 elokuvafestivaaleilla, mukaan luettuna legendaarinen Sundance.

Kaverissa paljastuu sekä työparin absurdin huumorin laatu että luottamus Matti Onnismaan näyttelijäntaitoihin.

Matti Onnismaa kuvailee olevansa Veijo Haukaksi sopiva puunaama. Nella Nuora/Yle

Sivuosien luottomies sai viimein pääroolin

Armomurhaajassa Veijo Haukan roolin tekevä Matti Onnismaa on tehtaillut enemmän lyhytelokuvia kuin kukaan osaa laskea, monia niistä juuri Teemu Nikin kanssa.

Onnismaa on nähty myös Nikin edellisissä pitkissä elokuvissa – ja uskomattoman monessa muussa suomalaisfilmissä. Hän on tehnyt enemmän elokuvarooleja kuin kukaan muu suomalainen 2010-luvulla.

Pääosaa ei kuitenkaan herunut ennen kuin Teemu Nikki kirjoitti roolin varta vasten Onnismaalle.

– Sain ainakin miljoona käsikirjoitusta, joissa minullle tarjottiin pääosaa, mutta arpa osui sitten Nikkiin. Nmi kuulosti niin hauskalta, Onnismaa leukailee.

Ihan ongelmatonta pääosan tekeminen ei Onnismaalle ollut. Ujo ihminen joutuu toimittajien piinaamaksi eri tavalla kuin ennen. Lisäksi Onnismaa otti kamalat paineet roolista.

– Tässä ollaan aikamoisen vartijana. Päärooli on päärooli tietysti lyhytelokuvassakin, siinä joutuu kantamaan koko elokuvan harteillaan. Nyt näkyvyys on aivan eri luokkaa ja se paino alkaa tuntua ihan eri tavalla. Eihän noita lyhäreitä kukaan katso.

Armomurhaajan käsikirjoitus kuitenkin vetosi Onnismaahan niin paljon, että haasteeseen oli tartuttava.

– Kun luin tekstin, ajattelin, että kyllä voin sen eettisesti ja moraalisesti allekirjoittaa. Ja se vetosi, että tämä on ensimmäinen ja ainoa elokuva, johon minulle on tarjottu pääroolia. Se vetosi erittäin paljon, Onnismaa nauraa.

Harva tunnistaa 2010-luvun käytetyintä näyttelijää – Matti Onnismaa on sivuroolien kuningas