Toukokuun 2018 lopulla vanhan tehdasrakennuksen tiluksilla Zgierzissa Puolan keskiosissa roihahti.

Sysimustat savupilvet levittyivät kilometrien alueelle, sähköt katkeilivat, kouluja suljettiin. Kaupungin asukkaita opastettiin pysymään sisätiloissa ja sulkemaan ikkunat.

Laittomalla kaatopaikalla paloi karrelle yli 50 000 tonnia jätettä. 250 palomiestä taisteli puolentoista hehtaarin alueelle levittyneitä liekkejä vastaan kaksi vuorokautta, kunnes tulipalo viimein saatiin sammumaan.

Vastaavia tulipaloja sattui Puolassa huhti–toukokuussa lähes päivittäin, toisinaan useita saman päivän aikana. Alkuvuoden aikana maassa on syttynyt palamaan yli 70 kaatopaikkaa.

Tulipalojen syttymissyy on epäselvä, mutta maan viranomaiset epäilevät niitä tahallaan sytytetyiksi. He arvioivat, että tarkoituksena on ollut hävittää laittomasti säilötty jäte, joka on kärrätty Puolaan muista Euroopan maista.

Aiemmin jätteitä on rahdattu kierrätettäväksi ennen kaikkea Kiinaan.

Tilanne muuttui alkuvuodesta 2018, kun Kiina kielsi ulkomaisten jätteiden tuonnin maahan. Tuontipannan sai yhteensä 24 kiinteän jätteen kategoriaa, muun muassa sekalainen muovijäte ja lajittelematon paperi- ja tekstiilijäte.

Kiina perusteli kieltoa ympäristö- ja terveyssyillä.

Sen mukaan Euroopasta saapuneiden jätekuormien joukossa oli usein huonolaatuista, saastunutta ja jopa vaarallista muovijätettä, vaikka Euroopan jätedirektiivin mukaan vaarallisen jätteen vieminen muihin kuin OECD:n jäsenmaihin on kiellettyä.

Kielto osui arkaan paikkaan. Vuonna 2016 lähes 20 prosenttia EU-maiden muovijätteestä ja 14 prosenttia paperijätteestä päätyi Kiinaan.

Pahimpaan kiipeliin joutuivat Irlanti ja Iso-Britannia. Irlannin muovijätteestä jopa 97 prosenttia ja Britannian muovijätteestä 55 prosenttia lähetettiin vielä vuonna 2016 Kiinaan.

Kiinan tuontikiellon jälkeen jätevirtaus on muuttanut suuntaa. Muun muassa Thaimaa, Malesia ja Indonesia ovat saaneet osansa EU-maiden muovijätteestä.

Euroopan sisällä jäteralli on kääntynyt Puolaan. Iso-Britannian jätevienti Puolaan kasvoi vuoden 2018 ensimmäisen neljänneksen aikana 31 prosenttia viime vuoteen verrattuna, 3 000 tonnista 11 899 tonniin.

Suomessa vastaavasta kehityksestä ei tullin mukaan ole merkkejä. Suomi vie vuosittain Puolaan noin 1 000 tonnia muovijätettä. Alkuvuodesta tahti on tullin mukaan hidastunut.

”Pääsimme eroon polttoainemafiasta, pääsemme eroon myös jätemafiasta.”

Zgierzin tulipalon jälkeen Puolan hallitus piti huolestuneen tiedotustilaisuuden ja syytti laittoman jätteen lisääntymisestä Kiinan jätetuontikieltoa.

Sisäministeri Joachim Brudzinski väitti, että maahan on tuotu alkuvuodesta ennätysmäärä laittomia jätteitä. Puolalaiset yritykset ovat ostaneet ulkomaisilta jätekauppiailta jätteitä ja luvanneet kierrättää jätteet, mutta eivät ole todellisuudessa koskaan kierrättäneet niitä.

Ympäristöministeri Henryk Kowalczykin mukaan maassa on noin 120 laitonta kaatopaikkaa, joille tuodaan vuosittain 400000 tonnia jätteitä. Hän vannoi, että Puola tulee muuttamaan lainsäädäntöään lopettaakseen laittoman jätteen kärräämisen maahan.

”Emme voi sallia, että Puolasta tulee Euroopan laittoman jätteen kaatopaikka.”

Pääministeri Mateusz Morawiecki arvioi, että tulipalojen taustalla on järjestäytynyt jätemafia ja uhosi: ”pääsimme eroon polttoainemafiasta, pääsemme eroon myös jätemafiasta.”

Puolan syyttäjänvirasto yrittää parhaillaan selvittää, ovatko tulipalot olleet tahallisia ja onko niiden taustalla mahdollisesti järjestäytynyttä rikollisuutta. Käytännössä tulipalojen syttymissyytä on kuitenkin lähes mahdotonta todistaa.

Tahallisuuteen viittaa se, että moni tulipaloista on syttynyt kaatopaikoilla, joiden jätesäilytyslupa oli juuri umpeutunut, eivätkä ne ole saaneet jätteiden säilytykseen uutta lupaa.

Puolan Greenpeacen ilmasto- ja energia-asiantuntija Marek Jozefiakin mukaan on toissijaista, onko tulipalojen taustalla mafiaa vai ei. Suurin ongelma on Puolan puutteellinen jätelainsäädäntö, joka on täynnä porsaanreikiä.

Nykylainsäädäntö on Jozefiakin mukaan mahdollistanut sen, että hämäräyritykset voivat säilöä jätettä tilapäisesti jopa kolme vuotta paikoissa, jotka eivät ole ensinkään suunniteltuja jätteen säilöntään.

Porsaanreikiä hyödyntävät yritykset pystyvät tarjoamaan alhaisempia hintoja ja vievät voitot kaidalla polulla olevien yritysten edestä.

”Nämä nykyisen lainsäädännön mahdollistamat tilapäiset kaatopaikat ovat todellinen ongelma.”

Lisäksi ongelma on puutteellinen valvonta. Puolan hallitusta on Jozefiakin mukaan varoiteltu tilanteen eskaloitumisesta jo vuosia.

”Vasta viimeisten kahden kuukauden aikana he ovat todella havahtuneet ongelmaan.”

Tämän vuoden aikana tilanne on entisestään synkentynyt. Tulipaloja on syttynyt vuoteen 2017 verrattuna lähes kaksinkertainen määrä. Maan ympäristöministeriön mukaan viime vuonna tulipaloja havaittiin 37 kappaletta.

Jozefiakin mukaan Kiinan jätekielto on lisännyt ylimääräistä painetta Puolan jo valmiiksi huonosti toimivaan järjestelmään.

Ongelma on ensisijaisesti Puolan itsensä aiheuttama.

Ongelma on ensisijaisesti Puolan itsensä aiheuttama, sanoo myös työnantajajärjestö Lewiatanin energia- ja ilmastoyksikön johtaja Daria Kulczycka. Kaatopaikoilla eivät ole palaneet vain ulkomaiset tuontijätteet, vaan myös Puolan kotitalouksien tuottamat yhdyskuntajätteet.

”Kiinan kiellolla on saattanut olla jonkin verran vaikutusta, mutta pääosin olemme itse luoneet ongelman puutteellisella lainsäädännöllä. Meillä ei ole tarpeeksi sääntelyä siihen, miten jätteitä pitäisi käsitellä ja miten prosessia pitäisi valvoa.”

Kulczycka korostaa, että ongelma on riivannut Puolaa vuosia.

”Hyvä uutinen on se, että hallitus on vihdoin herännyt ongelmaan.”

Maan hallitus käsitteli uutta lakiehdotusta keskiviikkona 27. kesäkuuta. Lakiesityksessä muun muassa ehdotetaan kaatopaikoille tiukempaa valvontaa ja pakollista videovalvontajärjestelmää sekä jätteiden säilytysluvan keston laskemista kolmesta yhteen vuoteen.

Lisäksi on tarkoitus tiukentaa eli sitä, kenellä on oikeus kerätä ja prosessoida jätettä. Epäasiallisesta jätteiden käsittelystä seuraisi sakot, useammista sakoista luvan menettäminen.

Kulczycka pitää hallituksen lakimuutosehdotuksia hyvänä alkuna, samoin Greenpeacen Jozefiak.

”Juuri nyt hallitus on keskittynyt siihen, miten tulipalot saadaan loppumaan. Toivon, että seuraava askel on se, miten koko järjestelmä saadaan toimimaan”, sanoo Jozefiak.

Kulczyckan mukaan järjestelmän uudistaminen on ollut haastavaa myös siksi, että puolalaiset ovat olleet haluttomia maksamaan enemmän jäteveroa. Asenteet ovat kuitenkin viime vuosien aikana muuttuneet.

”Paikalliset tiedostavat nykyisin paremmin epäasiallisen jätehuollon ympäristö- ja terveysriskit. He ymmärtävät aiempaa paremmin, että hyvästä järjestelmästä täytyy myös maksaa.”

Maailmanlaajuisessa jätebisneksessä liikkuu valtava määrä rahaa. Siksi se on myös altis väärinkäytöksille.

Vuoteen 2020 mennessä globaalin jätebisneksen arvioidaan olevan arvoltaan noin 565 miljardia dollaria.

Vuodesta 2013 vuoteen 2015 Puola toi vuosittain maahan noin 400 000 tonnia jätettä. Sen jälkeen määrät ovat kasvaneet räjähdysmäisesti: vuonna 2016 määrä oli jo 700 000 tonnia, vuonna 2017 yhteensä 750 000 tonnia.

Eniten Puolaan tuodaan muovijätettä Saksasta. Vuonna 2016 Saksa vei muovijätettä Puolaan 356 000 tonnia. Sen jälkeen eniten tuodaan Isosta-Britanniasta: vuonna 2016 määrä oli 247 400 tonnia. Myös esimerkiksi Australiasta ja Uudesta-Seelannista tuodaan Puolaan muovijätettä.

Laittomien tuontijätteiden arvoksi on arvioitu jopa 400 miljoonaa dollaria.

Puolassa kaatopaikkojen omistajat saavat noin 70 euroa yhdestä tonnista jätettä.

Zgierzin kaatopaikan tulipalossa paloi yli 50 000 tonnia jätettä. Sen omistajalle saattoi jäädä käteen tulipalosta jopa 3,5 miljoonaa euroa.