110 kilometrin tuntinopeudella uiva purjekala. Kilpikonnan hemmotteluhetki, suolajärvi meren pohjalla ja tuntemattomat, värikkäät valoeläimet. Sininen planeetta II on kauniisti kuvattu sarja – suoranainen taideteos – täynnä älyä, elämää ja ennennäkemättömiä maisemia. Siinä pohditaan myös, onko merten huononevalle tilalle enää mitään tehtävissä.

Pimeästä merenpohjasta alkaa yhtäkkiä syöksähdellä mutaisia, koripallon kokoisia ”raketteja”. Ne ovat metaanin aiheuttamia purkauksia, joissa vapautuu suolapitoista, merivettä raskaampaa vettä. Purkausten myötä Meksikonlahdella merenpohjaan syntyy 15 metriä syvä suolajärvi, jonka rannoilla nautitaan rantaelämästä.

Kovin syvälle suolajärveen ei kuitenkaan kannata sukellella, jos mielii pysyä elossa – järven rannalta syötävää etsiskelevä petoankerias on vähällä kuolla myrkytykseen uskaliaan retkensä takia.

Muun muassa tämä ja monta muuta mykistävää kohtausta nähdään BBC:n jättituotannossa, Avaran luonnon Sininen planeetta II:ssa, joka on jatkumoa 16 vuotta sitten tehdylle Siniselle planeetalle. Kertojana kuullaan edellisen osan tapaan Sir David Attenboroughia.

Tämä seepia ilmeisesti hypnotisoi rapuja vaihtamalla tuhansien ihopigmenttiensä avulla väriään varsin hypnoottisella rytmillä. Seepia, joka vaihtaa väriään Kuva: BBC 2017

Kuusiosaista sarjaa voi hyvin kuvailla kokonaistaideteokseksi. Sitä kuvattiin noin neljän vuoden ajan ympäri maailmaa. Kuvaus on mestarillisen tarkkaa, dramaturgisesti hienoa ja ennen kaikkea kaunista. Silmiä hivelevän elämyksen lisäksi sarja vie katsojan mitä mielikuvituksellisimpiin ja ennennäkemättömiin vedenalaisiin ympäristöihin ja näyttää merenalaisen elämän älykkyyden, moninaisuuden ja uudet lajit.

Sarjassa päästään kurkistamaan jopa kahdeksan kilometrin syvyyteen, jossa robottikamera tekee hämmästyttävän löydöksen. Yli 50 jumbojetin veroisessa paineessa, paikassa, jossa ei uskottu olevan kovin monimutkaista elämää, elää kuin elääkin imukala. Edessä on myös pimeyttä halkova merieläinten valoshow.

Vedenalainen "ilotulitus" lienee viestintäkeino. Se syntyy vielä tuntemattomista, syvällä pimeydessä elävistä merieliöistä. Sininen ilotulitemainen valomuodostelma meren pimeässä. Kuva: BBC 2017

Sininen planeetta II aukaisee näkyvimiä myös merenelävien yhteiskuntaan: sarjan aikana nähdään muun muassa, miten eri merieläimet tekevät saalistusyhteistyötä ja käyttävät erilaisia työkaluja ja kuinka esimerkiksi kilpikonna tulee nauttimaan luikeroiden eli limakalojen tarjoamasta hemmottelu- ja puhdistushetkestä.

Vuokkokala on immuuni merivuokkojen myrkylle. Se hoitaa merivuokkoa vastineeksi siltä saamastaan suojasta. Kuvassa vuokkokala kuljettaa mädilleen löytämäänsä suojaa merivuokon alle. Vuokkokala työntää merenpohjassa makaavaa objektia kohti merivuokkoa. Kuva: Jason Isley

Ihmeellisten merieliöiden ja vilkkaiden korallikaupunkien lisäksi sarja nostaa esiin nurjan puolen. Merten elävät eivät ole suojassa muoveilta, kemikaaleilta ja muilta ihmisen toiminnan aiheuttamilta seurauksilta. Meret muuttuvat nopeammin kuin koskaan aiemmin ihmiskunnan historiassa, ja eläimet kuolevat myrkkyihin ja muoviin. Merten lämpenemisen seurauksena koralliriutat haalistuvat.

Mustakala on kerännyt ympärilleen simpukankuoria suojaamaan sitä hain hyökkäykseltä. Mustekala on piiloutunut simpukankuorien alle, jotka muodostavat pallon sen ympärille. Kuva: BBC 2017

Sarjan seitsemännessä, Prismassa keskiviikkona 18.4. nähtävässä jaksossa pohditaan, onko liian myöhäistä kääntää suuntaa merten nopeasti heikkenevän tilan suhteen. Sir David Attenborough’n haastattelemat asiantuntijat ympäri maailmaa kertovat, mitä viimeisimmän tieteellisen tiedon pohjalta on tehtävissä.

Avara luonto: Sininen planeetta II lauantaisin 10.3. alkaen Yle TV1:ssä klo 18.45 ja Yle Areenassa 30 päivää.

Tiesitkö nämä merenelävistä? Merten nopein kala on purjekala, joka voi uida jopa 110 kilometrin tuntivauhtia.

Syvissä vesissä elävällä tummakiikarikalalla on läpinäkyvä, hyytelön peittämä pää, josta se voi tähyillä ylöspäin kallonsa läpi.

Uimapolyypit kloonavat itsensä yhä uudelleen ja voivat kasvaa jopa sinivalasta pidemmiksi.

Jotkin korallit voivat elää jopa 4 000 vuoden ikäisiksi.

Mustaselkähuulikala on haka työvälineiden käytössä. Kala rikkoo simpukankuoria ”omassa kotikeittiössään” olevaan kiveen.

Kaskelotin aivot ovat maailman suurimmat - ja monimutkaisimmat. Ne painavat vajaat 8 kiloa.

Koralliyhdyskunnat voivat kasvaa jopa talojen kokoisiksi. Lähde: Avara luonto: Sininen planeetta II