Ilpo Kokkilan mielestä suomalainen sakotussysteemi on aikansa elänyt, eivätkä suomalaiset poliitikot uskalla hänestä korjata sitä populistien pelossa.

Vuorineuvos Ilpo Kokkila sai vuonna 2006 ylinopeussakot. Sakkolapun summa oli 42 000 euroa. Kokkila kertoo mielipiteensä suomalaisista ylinopeussakoista ja sakotusperusteista kärkevään tyyliin elämäkerrassaan Rakentajan jälki – Ilpo Kokkila Kalmarin kylätieltä Kauppatorille (Docendo).

Ilpo Kokkila luettelee kirjassaan yritysjohtajien 2000-luvulla saamia hulppeita ylinopeussakkoja ja jatkaa sitten omaan sakkotuomioonsa.

– Minut käräytettiin ylinopeudesta vanhalla tutulla valtatie 13:lla Saarijärvellä kesäkuussa 2006. Olin tulossa Äänekosken suunnasta ja menossa kohti Kalmaria ja Tupalaa. Ohitin ajatuksissani Saarijärven keskustan. Jatkoin tyhjällä tiellä alueelle, jossa ei ollut minkäänlaista risteystä tai liittymää. Mutta kuudenkympin rajoitus siinä oli. Tutka näytti muistaakseni 86 kilometriä tunnissa. Siitä hyvästä minulle kirjoitettiin 42 000 euron sakko. Olin kuulemma vaarantanut liikennettä. Laskin, että olin ajanut autoa siihen mennessä karkeasti ottaen miljoona kilometriä ilman merkittävää liikenneonnettomuutta. Ja nyt, tällä tyhjällä tiellä, olin ajanut tuollaista nopeutta ja vaarantanut siten liikenteen.

Kokkila valitti sakoistaan käräjäoikeuteen, ja summa pieneni 21 000 euroon. Hän aikoi vielä valittaa tuomiosta Euroopan ihmisoikeustuomioistuimeen, mutta tapaaminen hallinto-oikeuden presidentin Pekka Hallbergin kanssa sai toisiin ajatuksiin. Hallberg oli todennut, ettei valittaminen kannata, sillä jokainen EU-maa saa määritellä itse sakkoasteikkonsa.

– Oli se masentavaa. Jälleen kerran tuli yrittämisen takia raipanisku selkään. Minusta suomalainen sakotussysteemi on räikein esimerkki aikansa eläneestä maailmasta. Se on kuitenkin järjestelmä, johon poliittiset päättäjät eivät uskalla populistien pelossa edes pitkällä tikulla koskea. He ajattelevat, että pelkkä ehdotuskin asian muuttamiseksi olisi poliittinen itsemurha.