”De ger dig ett falskt leende och låtsas att de bryr sig om dig. Men de enda de tycker om och bryr sig om är sig själva. Svenskarna är de värsta rasisterna i världen.” Så lät det i ett samtal som jag hörde mellan fyra asylsökande som väntade på svar på sina asylansökningar på Alstermo asylboende, torsdagen den 10 mars 2011.

När jag bodde på asylboendet mötte jag mycket få svenskar. Jag började tro att det jag hörde var sant och undrade om jag gjort mitt livs största misstag när jag kom till ett så rasistiskt land. Fast när jag ibland träffade svensk personal på boendet var de alltid mycket vänliga. Och varför skulle svenskarna behöva spela trevliga och låtsas att de bryr sig om asylsökande?