Îi alunecă sticlele de sub geacă, iar femeia îl ia la rost:

- Ce faci, mă, cu sticlele după tine? Aoleu, Florine, unde să te duci la adăpost cu sticlele după tine, că ăia nu te primesc pe tine...

- Nu-ți dă voie să intri cu băutură. Dar dacă te duci băut te lasă să dormi, explică el scurt.

- De ce nu te duci, Florine, la adăpost? Tu trebuie să nu mai bei, mă. Trebuie să te speli, să mănânci... Ai buletin?

- N-am.

- Nu te primește nimenea, copile, așa! N-are nevoie nimenea de tine așa. Acuma unde stai?

- Afară.

- Doamne! Cum rezistă, măi, Doamne? E păcat de tine, că mori pe stradă de frig.

- La Pallady oricum nu mă duc. Prefer să dorm tot afară.

„Mulți nu ne ducem”, spune Florian Ghiocel. De când n-are casă, a stat șase zile cu totul acolo. Nedreptățile pe care le-a văzut îl fac să aleagă să stea în frig: „Dacă nu dai la paznic, nu găsești lucruri personale. Ne oprește și din banii de țigări, tot ce avem ne oprește. Nu ni le trece în formular când ajungem. Ajutoarele le iau salariații. Ce găsește pe geamuri ia, le pui cu numele tău și dispare. Dacă nu dai cinci lei, nu-ți schimbă lenjeria. Chiar dacă vrei să reclami cuiva, va ține tot cu ei, că sunt angajații lor.”

O altă mare problemă pentru el e că nu-i voie cu băutură înăuntru. Deși puțini oameni ajung pe străzi din cauza băuturii, doar 1% potrivit studiului Samusocial, mulți dintre ei se apucă de băut pentru a rezista vieții sub cerul liber. Șeful adăpostului, Ionuț Voicu, spune că înțelege nevoia lor de a bea și că angajații îi acceptă pe cei băuți. Cei care vin în stare de ebrietate sunt duși la container, explică el. Însă nu le dă voie să-și aducă băutură.