Pål Steigan tar navnet etter Mot Dag opp av historien og videre til sitt neste prosjekt. Vil han også åpne dører for ytre høyre?

Pål Steigan er en produktiv fyr, og for en del av sine følgere ser det ut til at han utgjør en institusjon alene. Han har en bakgrunn som vel kan trekke på lojalitet fra noen, men min sak med Steigan er ikke hans politiske fortid. Jeg er interessert i vår samtid og venstresidas kamper.

Steigan kan ved første øyekast analysere store problemer, økonomiske, etiske og politiske sider ved kapitalismen og imperialismen. Han har bakgrunnen for det. At han har oppfostret en aldri så liten skare som danner et politisk forsvarsverk for en side av systemet, ved Putin og Assad som de mest aktuelle, vil han nok forklare som opposisjon mot USAs og vestens militære prosjekter og trusler mot suverene stater. Tilbøyelighet til å la dyrke en slik ‘opposisjon’ ut fra Assad-regimets posisjon kan også tiltrekke seg en viss forsamling, men pytt pytt?

LES OGSÅ: Pål sine høner — Steigans Malmø og islamofobiens kaklegård

Lenker til fascister

Det var i Klassekampens dobbeltsidige intervju med den nye ‘mot dagisten’ Pål Steigan jeg ble oppmerksom på at han hadde ‘lenket’ til en video med den tidligere ungdomslederen i Front National, Julien Rochedy. Steigan kunne forsvare dette med den største selvfølge. “Jeg ser på innholdet. Jeg godtar ikke alt folk blir svartelistet bare fordi mediene sier det. Nasjonal Front er et stort fransk parti. Hvis en person derfra sier noe sant, er det det som er avgjørende. Det betyr ikke alt jeg vil legitimere dem”. Nei vel?

I en tid hvor rasisme, dehumanisering og fascistisk ideologi bryter ned barrierer på internasjonale plan, og i forskjellig grad slipper innafor aksept-rommet — prinsipielt forsvart i de liberale salonger og hjulpet av mønstre i de herskende klassers politikk — så er spørsmålet om å legitimere fascisme ikke til å ta lett på.

Når Steigan ikke lenker, men faktisk helt ukommentert direkte overfører i en post på sin blogg en videoreportasje fra Syria med Julien Rochedy fra en TV-kanal etablert i 2014 anført av en grunnlegger i Front National på Jean-Marie Le Pens tid, så vil jeg kalle det å legitimere, også å åpne dører for. Rochedy er en varm forsvarer av den nyfascistiske identitærbevegelsen, som har sterke bånd til nynazisme og i det siste har fått oppmerksomhet for å ha leid et fartøy for å forhindre flyktninger å ta seg til Europa over Middelhavet.

Videoen i seg selv kunne jeg diskutert om det var Steigan, eller mer nærliggende Eva Thomassen, som rapporterte, men å gå videre inn i den diskusjonen her vil spore av.

LES OGSÅ: Ytringsfrihetsfundamentalisme og brunvenstre

Spekulasjoner om innvandrere

Det er et mønster på Steigan-bloggen å problematisere angivelige interesser bak migrasjon heller enn de reelle barrierene mot migrasjon. Her åpner det seg et felt for fremstillinger hvor forhold til “sannhet og realitet” får agenda. Steigan mener at venstresida må ta opp de problematiske temaene og ikke overlate det til de ytre høyrekreftene, ja, for ‘da vet vi hva som skjer’, som han skriver i en ny post, hvor han spør “Hva ligger bak den afghanske kriminalitetsbølgen i Europa?”

Denne posten baserer seg utelukkende på én artikkel. Den er skrevet for The National Interest, et amerikansk magasin med en konservativ omkrets fra Tea Party til moderat, men dette opplyser ikke Steigan om. Den har en spekulativ tilnærming til en rekke hypoteser, men har ingen data utover noen overskrifter fra en Østerriksk gratisavis og et par historier om seksuell vold og trakassering. Å gå artikkelen etter i sømmene er ikke et poeng her, men kort oppsummert lander den på en hypotese om at sinte unge afghanerne infiltreres i Europa for å bryte ned samfunnet og “ta bort kvinners frihet og sikkerhet”. Men, for all del, man konkluderer ikke med at det er en “bevisst plan”! Det er bare det at en “sannhet” er gitt i spørsmålet, for å etablere spekulasjoner. Det samme magasinet fulgte opp artikkelen med spekulasjoner om at vi står overfor en “sex-jihad”.

En afghansk mann ble nylig utsatt for et rasistisk overfall på T-banen i Oslo. Og afghanere er utsatt for deportasjoner fra statens side. Holdninger til afghanere i Norge kan også påvirkes av spekulative artikler om afghanere i Østerrike. Så jeg kontaktet like godt anti-fascister i Wien med lenke til Steigans kilde, og spurte om den generelle atmosfæren overfor flyktninger og afghanere spesielt. Her er svaret fra Neues Linkswende:

“There’s a strong solidarity movement with refugees. A recent poll said that in Vienna alone 60% of the population have helped refugees, 8% took part in protests in solidarity with refugees (around 150,000 people). The article you sent is complete rubbish. The Austrian government is fighting very hard to destroy the solidarity movement by deporting refugees. Last autumn they started a offensive to deport people mainly to Croatia (Dublin II agreement), they even were tearing children out of school classes with police. This was meant to break the solidarity link between Austrians and refugees. The government then in spring started to deport more and more people to Afghanistan, but this was met with resistance from the community (there was a demo on 18 March with 2,500 people and on 20 May with 1,500). Even when the German government stopped the deportations to Afghanistan (after receiving fantastic resistance by school students in Nürnberg who stopped a deportation of their fellow student), the Austrian government carried on with their deportations.”

Globalister over alt

I Steigans verden har jeg forstått at jeg representerer en form for “globalisme”. En “venstre-globalisme”. Han illustrerer dette begrepet med et avbildet slagord opprinnelig løftet av anarkister og anti-kapitalister i mange land, No borders No nations, og går løs på trotskismen. Her følger det absurde anklager, all den tid nevnte typer grupperinger absolutt har vært politiske impulser for internasjonal motstand, fra gateopprøret mot WTO i Seattle i 1999, til protester mot EUs direktiver i Athens gater, for å holde oss innafor en periode. Anti-globaliseringsprotester har vært et kjent tema i rundt 20 år. Men den begrepsverden hvor “globalismen” skulle bli et sentralt tema, kom derimot ikke fra venstresida.

Steigan oppklarer videre at det er NGO-sjiktet i samfunnet som danner sosial basis for “venstre-globalister”. En annen figur vi da møter på bloggen — assosiert med NGO-samfunnet, fargerevolusjoner, migrasjon og globalister — er spekulanten George Soros. Det er ingenting galt i å følge Soros penger i diverse formål, eller å ha kritisk blikk på NGO’isering av sivil sektor. Spørsmålet er ikke om man er for eller mot “the man who ruined the bank of England”. Men Soros betydning som edderkoppen i “globalisme-teori” tar oss raskt mot en obskur sfære, der regelrett naziteori kryper inn, og hvor alt fra AFA til Black Lives Matter, Clinton og Womens March sees på som en del av hovedfienden, globalismen. Ja, så til dels også av Steigan.

Jeg har ikke sett Steigan forsvare den ungarske regjeringas kampanje mot Soros, kritisert for å ha en anti-jødisk slagside med oppslag som karikerer en ondskapsfull og langneset Soros holde lederen av sosialistpartiet i sine tråder. Vel, også Benjamin Netanyahu støttet kampanjen, men den andre siden av kampanjen er at Soros er anklaget for å være en aktør for “masse-innvandring”. Lyder ikke det som et kjent tema hos Steigan?

Ingen plattform for fascister

Steigan kan forklare profittratens fallende tendens. Og han vet at når de avanserte kapitalistiske økonomiene opplever en svikt i systemet, så vil konsekvensene foruten å kunne fremdrive økt spenning og militarisme, få objektive og politiske implikasjoner for arbeiderklassen og for store sosiale sjikt. En uro som brer seg i kapitalismen og samfunnet. Objektive tilbakeslag, økonomiske og politiske kriser. En slik tid er en urolig og farlig tid. En tid for frykt og forvirring. Venstresida må ha et svar. En kampkraft og plattform for motstand.

Det siste vi trenger er en plattform som åpner døra for de obskure kreftene som bryter fram av tidens forvirring.

Min sak med Steigan angår venstresida i vår tid. Venstresida må lede kamp mot rasisme. Venstresida må gjennomskue fascismen og bekjempe den. For den er der ute, og den vil inn i vår tid.