NRK har omtalt en grov overgrepssak i Göteborg som ble oppklart etter 24 år takket være et DNA-verktøy utviklet på Rettsmedisinsk institutt i Oslo.

Norsk politi kan i dag lete etter en gjerningsperson blant de rundt 100.000 som er registrert i politiets DNA-register. Hvis man også kan lete etter om gjerningspersonen har noen familiemedlemmer i DNA-registeret, utvides potensielle treff med flere ganger.

Ved et familiesøk får politiet en liste med individer som kan være mulige slektninger til forbryteren.

I saken fra Göteborg, fant de ikke gjerningsmannen i DNA-registeret, men de fant gjerningsmannens sønn. Dermed kunne de spore opp rett person rett før foreldelsesfristen gikk ut.

LØSTE SAKEN: 24 år etter ugjerningen ble en 58-åring dømt for det grove overgrepet i Sverige. Etterforskerne brukte en norskutviklet DNA-metode for å finne fram til mannen. Foto: DEROS ANDERS/Aftonbladet / IBL Bildbyrå

Har verktøy de ikke kan bruke

Kripos har i dag verktøy for familiesøk. De ønsker å bruke det, men kan ikke gjøre det på grunn av lovverket.

– Vi ser at denne metoden har gitt resultater i andre land, og at den kan bidra til å løse alvorlige, uoppklarte straffesaker. Det antas at alvorlige uoppklarte saker i Norge kan oppklares ved hjelp av slektskapssøk, sier seksjonsleder Heidi Frydenberg i Kripos.

I Norge lagrer politiet DNA-profiler i tre registre (se fakta). Til sammen er det i dag i underkant av 120.000 profiler i disse registrene.

Fakta om DNA-registeret Foto: Øyvind Bye Skille / NRK Ekspandér faktaboks Arvematerialet DNA finnes i alle kroppsceller og kan hentes ut fra blod, hår, sæd, hudrester eller annet vev funnet på et åsted eller fra mistenkte. DNA-profilene lagres i tre registre: I etterforskningsregisteret registreres den som er siktet eller mistenkt for en staffbar handling, i identitetsregisteret plasseres den som er endelig straffedømt til ubetinget fengsel eller forvaring og i sporregisteret legges uidentifisert DNA funnet på åsteder. Per februar 2020 har politiet drøyt 100.000 profiler i identitetsregisteret, 5500 i etterforskningsregisteret og 12.000 i sporregisteret. Det er avdeling for Rettsmedisinske fag ved Oslo universitetssykehus som utarbeider DNA-profilene, basert på biologiske spor innhentet av politiet. Profilene lagres i DNA-registeret, som Kripos er behandlingsansvarlig for.

Ber om avklaring

Men i motsetning til i Sverige, kan ikke norsk politi søke etter slektninger i disse registrene.

Det er gått ett år siden Riksadvokaten ba om en avklaring fra justisdepartementet, men ingenting er skjedd.

– Dette kan antagelig ikke gjøres i Norge uten en lovendring. Vi har tatt opp dette med justisdepartementet, men er ikke kjent med at det er igangsatt lovarbeid, sier førstestatsadvokat Guri Lenth hos Riksadvokaten.

I en uttalelse til justisdepartementet i 2018 kommer det fram at et flertall i Bioteknologirådet «mener søk etter slektninger i politiets DNA-register bør bli tillatt i alvorlige tilfeller og etter en nærmere utredning av rammene for slike søk».

VIL UTVIDE SØKET: Personer i nær familie deler mye av DNA-et. Hvis politiet også kan søke etter slektninger av en gjerningsperson, utvides de potensielle treffene med flere ganger. Foto: GRAFIKK: Joakim Digernes-Nordström / NRK

Ingen utredning nå

NRK har fått et skriftlig svar fra justisdepartementet som tyder på at det vil ta lang tid før slike familiesøk i DNA-registeret er aktuelt.

«Departementet er kjent med problemstillingen, men dette er ikke noe som er under utredning på nåværende tidspunkt. Hensikten med DNA-registeret er forebygging. Registeret sørger for at man kan identifisere personer som allerede er registrert dersom de begår nye lovbrudd.»

«Å benytte DNA-registeret til å identifisere slektninger av personer som er registrert, vil bety at man kan identifisere langt flere personer enn de som er registrert som følge av lovbrudd. Etter departementets syn vil slik bruk av DNA-registeret løfte opp flere problemstillinger, som i tilfelle må utredes grundig,» skriver kommunikasjonsrådgiver Andreas Bjørklund i svaret til NRK.

Tester ut private DNA-databaser

I Sverige kan politiet gå enda lengre. I et pilotprosjekt ser politiet nå på om de kan finne personer i private databaser i for eksempel USA.

Det var en slik DNA-database for slektsforskning at amerikansk politi fant fram til mannen som kalles «Golden State Killer». Mannen er i dag tiltalt for 13 drap og 18 voldtekter på 70- og 80-tallet.

UKJENT DRAPSOFFER: Svensk politi laget en modell av personen, men det førte ikke fram. Nå har politiet brukt private DNA-databaser i jakten på mannen som ble funnet drept i Ekeby. Foto: Politiet i Sverige

Den tidligere politimannen Joseph James DeAngelo ble oppdaget etter at politietterforskere lastet drapsmannens DNA-profil opp til det amerikanske slektsforskningsnettstedet GEDmatch. Rettssaken starter til sommeren.

Svensk politi har nå lastet opp en DNA-profil fra et dobbeltmord i Linköping. Men saken med «Golden State Killer» fikk konsekvenser.

Da de amerikanske etterforskerne søkte etter slektninger i GEDmatch, kunne de få treff blant 1,3 millioner brukere. Nå må brukerne aktivt godkjenne at politiet kan søke i deres DNA, og det har bare 177.000 brukere sagt ja til.

– Det er litt surt at vi ikke var raske nok, erkjenner Jan Staaf, etterforskningsleder for dobbeltdrapet i Linköping.

Men i en annen sak rakk svensk politi å benytte seg av hele databasen på over en million brukere. Og her mener politiet at de har fått treff. De lastet opp profilen til et ukjent drapsoffer, og mener at de i løpet av kort tid vil finne ut hvem den såkalte Ekeby-mannen er.

Politiet har nå tre forsvunne personer de undersøker.

– Jeg er overbevist om at Ekeby-drapet vil bli det første svensk politi løser ved hjelp av kommersielle DNA-registre, sier Bo Lundqvist, sjef for det svenske politiets Kalla fall-gruppe i Sør-Sverige.

Forsvarergruppen trekker i håndbrekket

Marius Dietrichson, leder av Forsvarergruppen i Advokatforeningen, ønsker ikke å slippe opp for bruken av denne teknologien i Norge.

– På dette området har Stortinget trukket opp en linje, ting er bestemt i loven, det er kun de som er straffedømt som står i registeret. Da er det å forvente at Kriminalpolitisentralen forholder seg til det. Hvis de skal utvide registeret til å gjelde de som har en kriminell i sin familie, hvorfor ikke ta det hakket videre, hvorfor ikke innlemme oss alle, sier Dietrichson.