KROPPSPRESS I SOSIALE MEDIER: – Styrking av selvfølelse er også en av de viktigste beskyttende faktorene mot eksempelvis spiseforstyrrelser, står de unge sterkere i seg selv vil de heller ikke la seg så lett påvirke av inntrykk fra sosiale medier, skriver kronikkforfatterne. Foto: martin-dm / E+

Debatt

Kroppspress-debatten: - Ytringsfrihet er en menneskerett, men det er ingen menneskerett å være influencer

Arbeidet med retningslinjer mot kroppspress i sosiale medier er på høy tid, men vil påvirker-bransjen bry seg? Og vil retningslinjene utgjøre en reell forskjell på unges opplevde kroppspress?

12. oktober 2018

Dette er en kronikk. Kronikken gir uttrykk for skribentens holdning. Du kan sende inn kronikker og debattinnlegg til VG her.

Artikkelen er over ett år gammel

SOLFRID BRATLAND-SANDA, Førsteamanuensis Universitetet i Sørøst-Norge.

MONICA KLUNGLAND TORSTVEIT, Professor Universitetet i Agder.

JORUNN SUNDGOT-BORGEN, Professor Norges idrettshøgskole.

I disse dager arbeides det med etiske retningslinjer mot kroppspress i sosiale medier, og ulike aktører og interessenter er invitert til å komme med innspill. Vi applauderer dette initiativet! Det er på høy tid med slike kjøreregler for en påvirker-bransje (påvirker / influencer) som vi mener er helt ute å kjøre.

Samtidig har sunn fornuft-plakaten eksistert i flere år. Mange påvirkere (dvs. personer med mange følgere på sosiale medier) og redaksjoner har allerede støttet opp om den, men det hjelper lite når flere av de store påvirkerne og nettverkene bak dem ikke bryr seg.

Hva skal til for at de skal bry seg om og følge de nye foreslåtte retningslinjene? Og er slike retningslinjer nok til å bekjempe det kroppspresset som altfor mange unge kjenner på og får alvorlige helseplager av?

les også Ulrikke Falch og Carina Carlsen: Mener Mads Hansen mobber på Instagram

I mange tilfeller blir ikke regler og retningslinjer fulgt fordi sjansen for å bli tatt er liten, og konsekvensene ubetydelige. I en jungel av påvirkere på sosiale medier, er det lett å tenke at mange vil fortsette som før. Sjansen for å bli tatt er liten fordi tilsynene har begrensede ressurser til å avdekke og følge opp retningslinjebrudd. Og blir man tatt, så veier inntektene fra annonsørene og innleggene med retusjerte bilder tyngre enn den eventuelle boten.

Vi tror dessverre at den eneste måten å få påvirkere, nettverk og annonsører til å bry seg, og dermed endre praksis, er å ha sanksjoner som svir ved retningslinjebrudd. I tillegg mener vi det må bevilges ekstra ressurser til håndheving av retningslinjene og tilsyn med bransjen. På den måten vil bransjen merke at tilsynene følger med, og at de som bryter spillereglene blir straffet.

les også Sosiale medier – roten til alt ondt?

Vi mener det er mer alvorlige, underliggende problem ved påvirker-bransjen, og som krever andre tiltak enn disse retningslinjene. Det er åpenbart for oss at mange av påvirkerne har manglende rolleforståelse, ikke evner å se rekkevidden av eksponeringen sin, mangler kunnskap om lover, regler og retningslinjer, unnskylder atferd med ytringsfrihet og gjeldende praksis.

Dette mener vi er en ansvarsfraskrivelse som er uttrykk for et mer altomfattende problem ved hele påvirker-bransjen. Det stilles ingen krav til forkunnskaper for å publisere innlegg på sosiale medier, og mange av påvirkerne har fått den posisjonen de har gjennom å eksponere seg selv og sitt privatliv. Derfor kan det argumenteres for behov for å utvise skjønn når de går over streken.

les også Isabel Raad har rett

Samtidig er det eksempler på problematisk atferd knyttet til uheldig og uønsket eksponering av tredjepersoner, samt brudd på norske lovverk, og med en gjentakende bortforklaring av denne atferden.

Ja, ytringsfrihet er en menneskerett, men det er ingen menneskerett å være påvirker! Med påvirkerrollen kommer makt, og med makt kommer ansvar. Vi mener at løsningen er å stille større krav til påvirkerne, men særlig til nettverkene rundt påvirkeren. Det må blant annet stilles krav til opplæring, kursing og oppfølging av de som kommer innunder vingene til disse nettverkene, og nettverk som ikke følger dette opp må stenges ned.

les også Sponset depresjon

Opplevd kroppspress er sammensatt, og det trengs økt innsats spesifikt rettet mot unge for å gjøre de mer motstandsdyktige mot det opplevde kroppspresset. Vi mener også at det er på høy tid at styrking av positivt kroppsbilde integreres i helsefremmende arbeid for barn og unge.

Resultater fra Ungdata 2018 viste at 70% av ungdommer opplever kroppspress. Det er høye tall, samtidig er det interessant å få vite mer om hvordan ungdommene lever med og takler dette kroppspresset.

les også Mads Hansen svarer: - Ikke mobbing

Vi er i ferd med å publisere data fra et stort forskningsprosjekt i videregående skoler i Oslo og Akershus hvor målet er å styrke ungdommenes positive kroppsbilde, samt forebygge utvikling av spiseforstyrrelser. Gjennom å fremme et positivt kroppsbilde kan vi også forebygge internalisering av usunne kroppsidealer og livsstilsråd.

Styrking av selvfølelse er også en av de viktigste beskyttende faktorene mot eksempelvis spiseforstyrrelser, står de unge sterkere i seg selv vil de heller ikke la seg så lett påvirke av inntrykk fra sosiale medier.

les også «Pilotfrue» og «Funkygine»: – Vil dele den ekte mammakroppen

En annen gruppe som bør bry seg om disse retningslinjene er foreldre. Som mødre til totalt ni barn i alderen 4-32 år skal vi være de første til å erkjenne at det ikke alltid er så enkelt å følge med på barnas nettvaner. Vi foreldre må kommunisere med barna våre om muligheter, begrensninger, bruk og misbruk av internett, og øke deres kunnskap om konstruktiv og kritisk bruk av sosiale medier.

Gjennom styrket selvfølelse, mer positivt kroppsbilde og innsikt i sosiale medier vil de unge bli mer i stand til å utøve forbrukermakt ved å eksempelvis boikotte påvirkere som ikke følger retningslinjene. Når forbrukerne logger seg av, må påvirkerne bry seg nok til å endre gjeldende praksis!

Publisert: 12.10.18 kl. 10:01