KAPITALISME: – Google (nå Alphabet Inc.)-sjef Eric Schmidt sa i 2012 rett ut at han er stolt over skatteplanleggingen selskapet driver med. «It’s called capitalism», sa han. Mye av Googles overskudd ender opp i skatteparadiset Bermuda, skriver Snorre Valen. Foto: Lee Jin-man , Ap

Debatt

Truer velferden og pressefriheten

Det strider med all forstand og fornuftens mening at de største selskapene i vår tid ikke betaler skatt for milliardomsetningene sine der salget faktisk skjer.

10. mars 2016

Dette er en kronikk. Kronikken gir uttrykk for skribentens holdning. Du kan sende inn kronikker og debattinnlegg til VG her.

Artikkelen er over fire år gammel

SNORRE VALEN, stortingsrepresentant (SV)

At multinasjonale selskaper unngår skatt truer den norske velferden, norske bedrifter, og norsk presse. For når annonsemarkedet flyttes fra norsk papir til multinasjonale selskaper, forsvinner både skatteinntekter, og i verste fall norske mediers uavhengighet.

Snorre Valen. Foto: Trond Solberg , VG

I disse dager forhandler Stortinget om en stor skattereform for første gang på 20 år. Den kommer til å avgjøre hvordan du betaler skatt, og hvordan vi sammen betaler for spleiselaget. Men den kommer også til å avgjøre om store, multinasjonale selskaper kommer til å bidra med sitt til spleiselaget, eller ikke. Vi må bruke sjansen til å stramme kraftig inn på mulighetene for å flytte store overskudd ut av Norge. Så langt har de andre partiene ikke vært spesielt opptatt av dette. Det er synd, for det er dette som er det virkelige sugerøret i statskassen.

Rett til utlandet

Vår tids digitalisering er både spennende, og godt nytt. Tjenester er bedre tilgjengelig enn noen gang, og både nyheter, film og musikk er et tastetrykk unna. Men det betyr også at store inntekter som før ble skapt i Norge, nå går rett til utlandet.

For et tiår siden var for eksempel musikk en hel produksjonskjede i Norge. Både studiotid, trykk av CD, frakt og distribusjon, og salget av det ferdige produktet skapte arbeidsplasser og skatteinntekter i Norge. I dag benytter stadig flere seg av utenlandske tjenester for ferdigstilling av musikken, og når du kjøper ei låt på iTunes er det et selskap i Luxembourg du kjøper musikken av, ikke et norsk. Slik flyttes hele markeder ut av Norge. Både arbeidsplasser, omsetning og skatt blir borte.

Norske medier er ikke noe unntak. Annonsemarkedet på papir var så klart helnorsk. Men i dag tar nettgiganter som Google en stadig større del av kaka. Og mesteparten av kaka flys rett ut av Norge. iProspect anslår i følge Dagens Næringsliv at Google solgte reklame i Norge for 1,9 milliarder kroner i 2014.

Resultatregnskapet viser likevel bare en omsetning på 81 millioner kroner, og en skatt på 1,9 millioner. Det kaller jeg en god deal! Det er en promille i skatt. Det er som om en nordmann som tjener 400.000 kr i lønn skulle betalt 400 kr i skatt. Høres det bærekraftig ut for deg?

Utdatert

Hvordan går dette an? Ved å kalle overskudd for noe annet, for eksempel «lisenser» eller «royalties», og ved å sørge for at en endelig salgsavtale juridisk sett inngås i et land med mye lavere skatt, er det mulig å tjene store penger på å flytte overskudd ut.

Har du for eksempel noen gang hørt om «The Double Irish-Dutch Sandwich»? Nei, det er verken noe obskønt eller en Monty Python-sketsj, men et utbredt triks selskaper benytter seg av for å slippe å betale den skatten de skal betale. Ved et sett sinnrike transaksjoner og «handel» som går via Nederland, Irland og til slutt et skatteparadis, kan selskaper redusere skatten de betaler til nesten null. Fullt lovlig, og stikk i strid med all fornuft.

Dette er mulig fordi hele måten vi skattlegger selskaper på er utdatert. Mens vanlige norske selskaper rapporterer sine overskudd og betaler skatt av det, som de alltid har gjort, har deres multinasjonale konkurrenter stadig nye og sinnrike metoder for å slippe unna skatt.

Google-sjef Eric Schmidt sa i 2012 rett ut at han er stolt over skatteplanleggingen selskapet driver med. « It’s called capitalism», sa han. Mye av Googles overskudd ender opp i skatteparadiset Bermuda.

Pressefriheten truet

Slik skatteplanlegging er ikke unikt for mediebransjen. Multinasjonale selskaper inne de fleste områder flytter store overskudd ut av både fattige og rike land, og gjemmer de i skatteparadiser. Hvor mange milliarder kroner det er snakk om er umulig å si, fordi verdens skatteparadiser holder all slik informasjon hemmelig.

Alt fra norske private barnehagegiganter til vårt eget oljefond kan kobles til skatteparadis. Slik skatteunndragelse gjør stor skade på velferdsstater verden over, og gjør det umulig for lokale selskaper som betaler sin skatt å konkurrere med de multinasjonale selskapene.

Men når også stadig mer av omsetningen i norske medier vil skje via selskaper som Facebook og Google, trues den norske pressefriheten. Ikke bare blir det norske annonsemarkedet dominert av utenlandske aktører med et tvilsomt rykte hva skatt angår, men selve plattformene vi leser nyheter på går fra å være regulert av norsk lov, til selskapenes egne regler. Både Facebook og Apple har fått kraftig kritikk for sin sensurpraksis. Det er helt uakseptabelt om stadig mer av den frie, norske pressen skal risikere å være prisgitt lynnet til multinasjonale selskaper som tidligere ikke har nølt med å sensurere frie ytringer av hensyn til autoritære regimer. Og uten gode skatteinntekter vil pressestøtten bli vanskelig å opprettholde.

Skatt på all omsetning

Løsningen er så klart ikke å være motstander av ny teknologi. Men Google-sjef Schmidt har jo et poeng når han sier «it’s capitalism», og understreker at Google ikke bryter noen lover.

For verdens politikere har vært tafatte i møte med store selskaper som stikker av med penger som skulle gått til skole, helse, vei og politi. Ofte har svaret vært å kutte i selskapsskatten, i et kappløp mot bunnen. Men uansett hvor mye vi kutter, kan vi ikke konkurrere med skatteparadiser som Guernsey og Caymanøyene.

Det er derfor arbeidet med ny skattereform er så viktig. Stortinget må kreve mer åpenhet og innsyn i skatteopplysninger for aksjeeiere, strengere betingelser for å få kontrakter og oppdrag i Norge, strengere regler for bedriftsinterne lån og royalties, og vurdere en skatt på all omsetning i multinasjonale selskap som opererer i Norge.

For alternativet er dystert: At folk flest må ta stadig mer av regninga, at norske bedrifter får en umulig konkurranse mot utenlandske giganter som knapt betaler skatt, og at norske medier er prisgitt slike selskaper, uten å sitte igjen med sin del av kaka. Det strider mot all rettferdighetssans. SV krever et krafttak mot skatteflukt, for å sikre at også de største betaler en rettferdig andel.

Publisert: 10.03.16 kl. 10:31

Les også