Norges tilslutning til FNs migrasjonsavtale har satt sinnene i kok på den radikale høyresiden i norsk politikk.

På Facebook har det gått spesielt hett for seg. Beskyldninger om «landssvik» og «landsforræderi» mot norske politikere har haglet i ulike innvandringskritiske grupper, der flere benytter borgerkrigslignende retorikk for å uttrykke sin harme over Solberg-regjeringen og FN-avtalen.

Søndag denne uken tok Frp-leder og finansminister Siv Jensen et oppgjør mot netthets i et innlegg på sin egen Facebook-side, der hun gikk hardt ut mot landssviker-stemplingen av Erna Solberg spesielt (Jensen ville mandag ikke gi utdypende kommentarer om innlegget).

Da hadde tilsvarende retorikk florert på Facebook-sidene til profilerte politikere i flere dager. Eksemplene nedenfor er hentet fra Frp-profilen Christian Tybring-Gjeddes side, der flere kommenterte slik på en post om migrasjonsavtalen:

Landssviker-beskyldningene har ikke bare rammet regjeringsmedlemmer, men også politikere på venstresiden og andre som har en annen oppfatning enn de ytterliggående elementene på ytterste høyreside.

Under en lenke til et intervju med Ap-profilen Gro Harlem Brundtland, så det tidligere denne uken slik ut på den innvandringsfiendtlige gruppa «APs Rikskringkasting»:

Mens noen mener Jensen skal ha ros for forsøket på å stagge Facebook-debattantene, anfører andre at et enkelt innlegg alene ikke vil stanse hatefulle ytringer i fremtiden. Det gikk heller ikke lenge før Jensen fikk svar på tiltale fra personer som følger siden hennes:

Flere insisterte altså på å fortsette med landssviker-stemplingen av for eksempel Erna Solberg: «Dei som svikta landet under krigen, vart kalla landssvikarar. Det same uttrykket må vel kunna nyttast når statsminister og regjering sviktar folket i fredstid», skrev en av dem.

Til tross for at Jensen i sitt eget innlegg hadde tatt et kraftig oppgjør med ufine karakteristikker – og bedt folk om å besinne seg i den politiske debatten – flommet altså hennes eget kommentarfelt over av lignende hets. Flere tok også til orde for at «landssforræderne» burde straffes.

«Håper de en dag må stå til rette for det og bli straffet som landssvikere», skrev en person om Solberg og Ap-leder Jonas Gahr Støre. Kommentarene kom samtidig som det andre steder på Facebook er blitt startet underskriftsaksjoner (!) for å anmelde Erna Solberg for landssvik etter tilslutningen til migrasjonsavtalen.

Frp-lederen selv har heller ikke gått klar av landssviker-beskyldningene, som virker å ha bredt om seg etter at motstanden mot Marrakech-avtalen tiltok i styrke i november.

Det er imidlertid ikke noe nytt at begreper som «landssviker» eller «forræder» benyttes i flere av disse foraene, ifølge stipendiat Birgitte P. Haanshuus ved HL-senteret.

– Jeg har sett denne ordbruken flere ganger før motstanden mot FNs migrasjonsplattform ble et tema, selv om det er vanskelig å si noe om omfanget. Den benyttes i hovedsak i radikale Facebook-grupper som er innvandringskritiske eller innvandringsfiendtlige, der «landssviker», «quisling» og «landsforræder» er blitt brukt om politikere som i deres øyne er ansvarlige for innvandringen, sier Haanshus, som blant annet har forsket på hvordan ytre høyre opptrer i sosiale medier i Norge, sier Haanshuus til Filter Nyheter.

– Hvordan bør vi egentlig tolke disse beskyldningene om landssvik?

– Det er jo en ufin ordbruk som ikke hører hjemme i sivilisert, politisk debatt, heller ikke på nettet. Men det kan se ut som det ofte er store følelser involvert. Når man diskuterer og engasjerer seg i nettdebatt, blir det lett å ty til store ord. Da kollegene mine Terje Emberland og Cora Alexa Døving fulgte debattråder om konspirasjonsteorier, så de hvordan deltakerne lett hisset seg opp og ble revet med. Jeg vet ikke om man bør legge noe mer enn dette i utsagnene om landssvik eller forræderi, selv om slike begreper selvfølgelig har historiske konnotasjoner.

– Den historiske konnotasjonen er vel at landssvikere etter krigen ble henrettet. Men det ligger ikke noen umiddelbar voldstrussel i disse utsagnene, tenker du?

– Det er vanskelig å si og kan nok variere. For noen er det kanskje store ord, som bare er ment som nettopp det. I andre tilfeller kan disse anklagene komme fra personer som støtter vold som politisk virkemiddel. Dette avhenger av avsenderen, som det ofte er vanskelig å vite hvem er, sier Haanshuus.