Forssan Saksankujan vastaanottokeskuksen naapuritalossa asuva Jaana Miettinen on kyllästynyt asuinalueensa rauhattomuuteen.

Katri-Helena Ruuthin Martti-kissa pelkää ulkoa tulevaa meteliä. JOHN PALMéN

Turvapaikanhakijat muuttivat naapurustoon tammikuussa, ja aluksi tilanne oli rauhallinen. Kesällä levottomuus lisääntyi.

– Vielä keväällä ajattelin, että heistä ei ole mitään harmia, mutta kesällä meno muuttui. Iltaisin ja öisin täällä on kovaa meteliä, riekkumista ja huutamista. Tavaroita heitellään ja väkeä vaeltaa edestakaisin. He kulkevat aina laumoissa, Miettinen kuvailee.

Samassa talossa asuva Katri-Helena Ruuth on huomannut saman.

– Älämölö on jatkuvaa, sitä on yötä päivää. Ikkunat ovat auki ja niistä huudetaan pihalle kovaan ääneen. Kissanikin pelkää. Turvapaikanhakijoiden lapset koputtavat ikkunoihini, kun he näkevät kissan sisällä, Ruuth kertoo.

Kulttuurieroja

Miettistä hoitava Anne Rautio on asunut Forssassa vuosikymmenien ajan, eikä hänen mukaansa tilanne ole aiemmin ollut näin kireä.

– Aina täällä on pientä konfliktia ollut, mutta nyt kuukauden sisällä tilanne on kiristynyt pahasti, hän sanoo.

Raution ja Miettisen mukaan kiistoissa on suurimmaksi osaksi kyse kulttuurien ristiriidoista.

– Turvapaikanhakijat tulevat niin eri kulttuurista, että he eivät ymmärrä Suomen tapoja. Ja meille heidän tapansa ovat aivan vieraita. Emme ymmärrä toisiamme, he pohtivat.

Naisten mukaan oli vika tikki päättäjiltä perustaa vastaanottokeskus Forssaan.

– Forssalainen kulttuuri on sisäänpäinkääntynyt ja sulkeutunut. Tänne ei saa tulla edes McDonaldsia, niin miksi tänne saa tulla turvapaikanhakijoita? Rautio ihmettelee.

– Forssassa on paljon köyhiä ja työttömiä, huono-osaisia ihmisiä. Se herättää vihaa, kun tänne tuodaan turvapaikanhakijoita, joiden elämä kustannetaan, vaikka paikallisillakaan ei ole hyvä olla. Tilanteet kärjistyvät, kun paikkakunnalla on jo ennestään niin paljon pahoinvointia, Miettinen sanoo.

Jaana Miettinen (oikealla) on kyllästynyt jatkuvaan meteliin vastaanottokeskuksen ulkopuolella. Vieressä hänen hoitajansa Anne Rautio. JOHN PALMéN

Viha kasvanut

Suomalaiset 19- ja 21-vuotiaat nimettömänä pysyttelevät naiset viettävät keskiviikkona aikaansa vastaanottokeskuksen lähistöllä sijaitsevan grillin pihalla.

Nuoret naiset olivat paikalla myös tiistaina joukkotappelun aikaan. Heidän mukaansa turvapaikanhakijat tulivat pihalle keppien ja rautaputkien kanssa, jolloin suomalaiset perääntyivät.

– Suomalaisten keskuudessa on yleisesti vihaa turvapaikanhakijoita kohtaan. Viha kasvoi, kun 15-vuotias poika pahoinpideltiin Prisman pihalla maanantaina, he kertovat.

Nuorten naisten mukaan turvapaikanhakijat ovat tuttu näky Forssan keskustassa ja baareissa.

– Meitäkin on seurailtu ja tuijotettu. He kulkevat aina isoissa joukoissa, eivät koskaan yksinään.

Irakilaiset Muhammed, Rabi ja Zahra asuvat Saksankujan vastaanottokeskuksessa. Forssan kiristynyt ilmapiiri on saanut heidät pelkäämään. JOHN PALMéN

Uhkaava tilanne

Turvapaikanhakijat viettävät keskiviikkopäivänä aikaa omissa oloissaan vastaanottokeskuksen pihalla. He ovat ymmällään tiistai-illan tapahtumista, jolloin joukko suomalaisia nuoria tuli vastaanottokeskuksen ulkopuolelle.

– Emme uskalla lähteä kauppaan tai kaupungille, koska ilmapiiri on niin kireä. Koemme tilanteen uhkaavaksi, irakilainen Hoshyar kertoo.

Irakista 10-vuotiaan Zahra-tyttärensä kanssa Suomeen saapunut Rabi on itsekin saanut osakseen uhkaavaa käytöstä.

– Kolme nuorta suomalaismiestä kävi minuun käsiksi yhtenä yönä reilu viikko sitten, kun kävelin yksin keskustasta tänne.

Eräälle vastaanottokeskuksessa asuvalle turvapaikanhakijalle kävi toissa viikolla pahemmin. Hänet pahoinpideltiin niin, että vammat vaativat sairaalahoitoa. Rabin näyttämässä kuvassa miehen vammat näkyvät selvästi.

– Tilanne on nyt kaoottinen, mutta toivottavasti tämä rauhoittuu pian, irakilaismiehet toivovat.