Seksuaaliseen suuntautumiseen kohdistuvien viharikosilmoitusten määrä kasvoi vuonna 2018.

Ilmoituksia seksuaaliseen suuntautumiseen tai sukupuoli-identiteettiin kohdistuvista viharikoksista tehtiin vuonna 2018 yhteensä 73, mikä on 27 prosenttia enemmän kuin vuonna 2017. Näistä epäiltyjä pahoinpitelyrikoksia oli 40 prosenttia.

Kaikkiaan viharikoksia tuli poliisin tietoon 22 prosenttia vähemmän. Kaikkiaan 2018 kirjattiin 910 rikosilmoitusta, jotka määriteltiin epäillyiksi viharikoksiksi.

Tiedot ilmenevät Poliisiammattikorkeakoulun tuoreesta tutkimusraportista. Raportti julkistettiin Tampereella maanantaina.

Poliisitarkastaja Måns Enqvist Poliisihallituksesta. JUHA VELI JOKINEN

- Poliisin tietoon on tullut seksuaaliseen suuntautumiseen kohdistuneita pahoinpitelyitä. Tyypillistä on, että homomiehiä hakataan kaduilla, kertoo poliisitarkastaja Måns Enqvist Poliisihallituksesta.

– Esimerkiksi homobaarien edessä odotetaan sieltä pois tulevia ja pahoinpidellään fyysisesti. Naisiin kohdistuu enemmän nimittelyä, huutelua.

Poliisiammattikorkeakoulun tutkija Jenita Rauta kertoo sukupuolivähemmistöihin kohdistuvan myös erilaista syrjintää, muun muassa eri uskonyhteisöissä.

- Jos sukupuoliseen vähemmistöön kuuluvat ovat esimerkiksi jonkun uskonnon piirissä, uskonnon edustajat voivat sulkea hänet ulkopuolelle ja kohdistaa vihaa. Tällaista on todettu mm. Islamin uskonnon piirissä.

Tampereella maanantaina raportin julkistamistilaisuudessa vieraillut sisäministeri Maria Ohisalo (vihr) muistuttaa, että Suomen osalta viharikoksissa puhutaan vielä suhteellisen pienistä määristä, mutta suunta on väärä.

– Seksuaaliseen suuntautumiseen liittyvien rikosepäilyjen nousu on kuitenkin huolestuttavaa, sisäministeri painotti.

Sisäministeri Maria Ohisalo (vihr) ja Poliisiammattikorkeakoulun tutkija Jenita Rauta Tampereella maanantaina.

Maalittaminen lisääntynyt

Sisäministeri Maria Ohisalo oli huolissaan myös siitä, että yhä useampi politiikassa mukana oleva joutuu vihapuheen ja maalittamisen kohteeksi.

- Kannustan ihmisiä silti mukaan politiikkaan. Myös poliisiin ja syyttäjiin, oikeuslaitoksen työntekijöihin kohdistuu nykyään maalittamista ja se on uhka oikeusvaltiolle, Ohisalo sanoi.

- Seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen asema on heikko, heitä ei usein tunnisteta. Seksuaalisuus on moninaista ja tällaisiin asioihin kohdistuvan rikollisuuden nousuun on meidän kaikkien puututtava.

Vain viidesosa ilmoittaa Suomessa kohtaamastaan viharikoksesta ja se on pieni määrä. Syyt vaikenemiseen ovat moninaiset.

- Voidaan pelätä kostonkierrettä, Ohisalo sanoo.

Ministeri kehottaa kaikkia viharikoksen uhriksi joutuneita ottamaan yhteyttä poliisiin.

Vaikea tunnistaa

Poliiseilla on Suomessa erityinen viharikoskoodi, joka merkitään rikosilmoitukseen, jos rikokseen tai sen motiiveihin epäillään liittyvän viharikoksen tunnusmerkit täyttäviä piirteitä. Suomessa rikoslaki ei tunnista viharikosta omana rikosnimikkeenään, ja viha motiivina on usein vaikea tai haasteellinen tunnistaa, myös poliisin.

Ruotsissa ilmoitetaan viharikoksista kuusi kertaa enemmän kuin Suomessa.

- Siellä tehdään noin 6000 ilmoitusta vuodessa. Ehkä metodit ovat paremmat ja asiaan liittyvä toimintakulttuuri on vanhempaa, tutkija Jenita Rauta arvioi.

Uskontoon tai vakaumukseen kohdistuvat viharikosepäilyt vähenivät vuonna 2018 34 prosenttia edelliseen vuoteen verrattuna. Poliisi kirjasi tällaisista viharikoksista yhteensä 155 rikosilmoitusta, ja niistä noin kolmasosassa teko kohdistui islaminuskoon tai muslimeihin.