lapsille määrätyt pysyykenlääkkeet Kuva: Yle / Annukka Palmén-Väisänen

Psyykenlääkkeitä määrättiin Suomessa viime vuonna noin 16 000 lapselle. Vuonna 2008 vastaava luku oli hieman alle 10 000. Eniten on kasvanut tarkkaavaisuushäiriöiden hoitoon tarkoitettujen stimulanttien kulutus, joka on yli kaksinkertaistunut seitsemässä vuodessa. Myös psykoosi- ja masennuslääkkeitä määrätään entistä useammin.

---

Nissisten olohuoneessa Porvoon Kerkkoossa meno on rauhallista. Casper Nissinen, 10 v, keskittyy sohvalla legoauton purkamiseen ja pikkuveli Christofer, 8 v, pelaa tietokoneella Minecraft-rakentelupeliä.

Molemmat pojat ovat psyykenlääkityksen alaisena. He saavat tarkkaavaisuushäiriö ADHD:n hoitoon tarkoitettua stimulanttia.

- Muutoksen näkee omin silmin. Nyt pojat pystyvät keskittymään leikkeihin ja istumaan hetken aloillaan. Koulu on lähtenyt sujumaan kummallakin. Pojat käyvät myös toimintaterapiassa, mutta lääkkeiden vaikutuksen pystyy erottamaan. Sen kyllä huomaa, kun vaikutus lakkaa, poikien äiti Elina Nissinen kertoo.

Nissisten kaltaisia perheitä on Suomessa yhä enemmän. Tällä hetkellä liki kaksi prosenttia alle 15-vuotiaista käyttää mielenterveyteen vaikuttavaa lääkeainetta. Vuonna 2008 reilu prosentti lapsista sai jotain psyykenlääkettä.

Muutos selittyy pitkälti tarkkaavaisuushäiriöiden hoitoon tarkoitettujen stimulanttien käytön kasvulla. Kelan tilastojen mukaan viime vuonna 9 300 lapselle määrättiin keskushermostoa piristävää lääkeainetta. Myös psykoosilääkitys on kasvanut Suomessa noin kolmanneksella seitsemässä vuodessa.

Lääkkeet ja diagnoosit kehittyneet

Lastenpsykiatrit näkevät kehityksen taustalla useita syitä. Psykoosilääkkeiden kohdalla kasvu ei johdu sairauden yleistymisestä vaan siitä, että psykoosilääkkeillä voidaan nykyään hoitaa myös lasten aggressiivisuutta, joka taas on hienoisessa kasvussa.

Stimulanttien käytön nousu liittyy suoremmin kasvaviin potilasmääriin. Lyhyellä aikavälillä lasten tarkkaavaisuushäiriöiden absoluuttisesta kasvusta ei ole kiistatonta näyttöä. Kyse onkin psykiatrien mukaan enemmän siitä, että nyt ADHD:n ja ADD:n kaltaiset keskittymishäiriöt osataan tunnistaa entistä paremmin.

- Tarkkaavaisuushäiriöiden diagnostiikka on kehittynyt viime vuosina merkittävästi. Aikaisemmin tällaiset vaivat jäivät paljolti havaitsematta, ja se heijastui suoraan koulunkäyntiongelmiin, syrjäytymiseen ja esimerkiksi rikollisuuteen, sanoo lastenpsykiatrian professori Tuula Tamminen Tampereen yliopistosta.

Casper (vas.) ja Christofer Nissinen testaavat pihakeinua. Vanhemmat Elina ja Tomi katselevat taustalla. Vanhemmat ja kaki poikaa ulkona. Kuva: Yle/Jani Parkkari

Myös tarkkaavaisuushäiriöiden lääkehoito on kehittynyt. Lääkkeen tasainen annostelu oli ennen ongelma, sillä stimulantit poistuvat elimistöstä nopeasti.

- Nyt on tarjolla lyhyen, keskipitkän ja pitkän aikavälin lääkkeitä, jolloin lääkitys voidaan räätälöidä potilaan vuorokausirytmiin ja tarpeisiin sopivaksi, kertoo Hyksin lastenpsykiatrian linjan ylilääkäri Kari Lappi.

Turvallisuus huolettaa vanhempia

Nissisten perheessä pojat ottavat aamuisin yhden lääkkeen, jonka vaikutus kestää noin kahdeksan tuntia. Sillä selviää läpi koulupäivän. Iltapäivästä lääkkeen vaikutus alkaa haihtua.

- Levottomuus kasvaa iltaa kohden, mutta se ei samalla tavalla haittaa kotona kuin koulussa. Pihalla kun on puuhaa, Elina Nissinen sanoo.

ADHD:n hoidossa käytetyt stimulantit aktivoivat aivoissa tiettyjä dopamiini- ja noradrenaaliinivälitteisiä hermoratoja. Lääkeaine korjaa lasten aivojen alivirittyneen tilan, mikä mahdollistaa keskittymisen. Vaikutus on päinvastainen kuin aikuisten stimulanttikäytössä.

ADHD:ssä hoidossa käytetyt stimulanttien aktivoivat aivoissa tiettyjä dopamiini- ja noradrenaaliinivälitteisiä hermoratoja.

Kaikki Ylen haastattelemat asiantuntijat pitävät lapsille suunnattuja stimulantteja turvallisena ja tehokkaana hoitokeinona tarkkaavaisuushäiriöihin. Tutkimustietoa vaikutuksista on kertynyt paljon, sillä lääkeaineet itsessään ovat olleet olemassa jo useita vuosikymmeniä. Lääkäreiden mukaan psyykenlääkkeiden turvallisuus kuitenkin usein askarruttaa vanhempia.

Myös Nissisten perheessä stimulanttien määrääminen pojille huolestutti.

- Syötetään lapsille hermostoon vaikuttavia lääkkeitä? Eihän se nyt hyvältä kuulosta. Pelkäsin, että heistä tulee lääketokkurassa olevia zombeja, jotka vain nukkuvat koulussa, poikien isä Tomi Nissinen kertoo.

Pelot osoittautuivat turhiksi. Stimulantit aiheuttivat aluksi sivuvaikutuksena päänsärkyä ja univaikeuksia, mutta sopivan lääkevalmisteen ja annosmäärän löydyttyä haittavaikutukset ovat lähes kadonneet. Ruokahaluttomuutta pojilla on edelleen.

Lasten luonteeseen lääkitys ei ole vanhempien mukaan vaikuttanut. Paikallaan pysyminen ja ohjeiden noudattaminen on helpottunut, mutta poikien persoonallisuus on säilynyt ennallaan.

- Tietysti lääkitys jossain määrin karsii poikien luovuutta, kun ajatukset eivät koko ajan harhaile sinne sun tänne. Mutta kyllä sitä aktiivisuutta ja kekseliäisyyttä minusta edelleen ihan riittämiin, Tomi Nissinen arvioi hymyillen.

Pitkän ajan vaikutuksista niukasti tietoa

Helsingin yliopiston lastenpsykiatrian professori Eeva Aronen ei pidä stimulanttien käytön määrän kasvua Suomessa vielä huolestuttavana. Hän muistuttaa, että Suomessa lapsille määrätään edelleen verrattain vähän psyykenlääkkeitä.

- Hoitokulttuurit vaihtelevat maittain. Muissa pohjoismaissa lapsille määrätään edelleen enemmän stimulantteja kuin Suomessa, Aronen sanoo.

Lastenpsykiatrian professori Tamminen ei hänkään pidä stimulanttien nykyistä käyttöä liiallisena. Tamminen kaipaisi kuitenkin lisää tutkimustietoa lääkkeen vaikutuksista lapsiin pitkällä aikavälillä.

- Tarvittaisiin lisää useiden vuosikymmenten mittaisia laajoja seurantatutkimuksia, jotta voitaisiin todella arvioida näiden lääkkeiden merkitys. Nyt tätä tietoa on niukasti, Tamminen sanoo.

Muissa pohjoismaissa lapsille määrätään edelleen enemmän stimulantteja kuin Suomessa.

Kun stimulantteja ryhdyttiin alun perin määräämään lapsille, lääkityksessä suositeltiin pidettävän taukoja. Enää niitä ei pidetä lääkäreiden keskuudessa välttämättä tarpeellisina. Nissisten lapset kuitenkin lopettavat lääkkeiden ottamisen kesäloman ajaksi.

- Lääkkeen perustarkoitus on mahdollistaa koulunkäynti, Elina Nissinen perustelee.

Kuka määrittelee terveen?

Lapsille määrätyt stimulantit liittyvät isompaan keskusteluun mielenterveydestä. Merkittävä periaatteellinen kysymys on, mitä ylipäätään pidetään yhteiskunnassa hoitoa vaativana käytöksenä ja mitä ei.

Professori Tammisen mielestä koulumaailma ja vanhemmat kääntyvät nykyään yhä hanakammin lääkäreiden puoleen hakiessaan ratkaisuja lasten ongelmiin. Lääketiede ja lääketeollisuus reagoivat yhteiskunnalliseen paineeseen tuottamalla uusia hoitomuotoja ja lääkkeitä.

- Terveen määritelmät elävät koko ajan. Kehitys ei tietenkään muuta sitä tosiasiaa, että on olemassa hoidon tarpeessa olevia lapsia. Minusta positiivista tässä kehitystä nimenomaan on se, että pikku hiljaa on alettu ymmärtää, että myös lapsi voi kärsiä mielenterveysongelmista, Tamminen arvioi.

Nissisten perheessä sairaan ja terveen välistä eroa on poikien oireilun myötä jouduttu miettimään moneen kertaan. Kun pojat viikonloppuisia puuhailevat isänsä kanssa ulkotöissä, keskittymiskyky ei herpaannu samalla tavalla kuin koulussa.

- Kärjistäen voisi sanoa, etteivät pojat olleet kipeitä ennen koulua. Koulumaailman kriteerit määrittelivät heidän sairaiksi, kun he eivät pysyneet aloillaan tai keskittymään. Näissä asioissa mennään tietysti aina enemmistön mukaan, eihän sille mitään voi, Tomi Nissinen sanoo.

Hän huomauttaa, että tarkkaavaisuushäiriöstä kärsivä ihminen voi myöhemmin aikuisena hakeutua työskentelemään alalle, jossa tietynasteinen levottomuus ei välttämättä haittaa.

- Itse työskentelen merenkulun parissa ja kyllä esimerkiksi siellä vähän levottomampikin persoona voi pärjätä, Nissinen naureskelee.

- Meille tärkeintä onkin, että lapset saavat nyt koulun hoidettua niin, että he pääsevät valitsemaan itselleen sopivan työn, Nissinen vakavoituu.