Tukes on saanut loppukesän 2019 aikana tietoonsa neljä tapausta, jotka liittyvät suurpetojen ja ihmisten kohtaamisiin kuvauspaikkojen läheisyydessä.

Suurpetojen haaskakuvauspaikkojen läheisyydessä on syntynyt läheltä piti -tilanteita, kun esimerkiksi omatoimiset kuvaajat ovat pyrkineet kuvauspaikoille. Asiasta kertoo Turvallisuus- ja kemikaalivirasto (Tukes), joka on valvonut haaskakuvauspalveluita tarjoavien yritysten toimintaa viime vuonna aloitetussa valvontaprojektissa.

Tukes on saanut loppukesän 2019 aikana tietoonsa neljä tapausta, jotka liittyvät suurpetojen ja ihmisten kohtaamisiin kuvauspaikkojen läheisyydessä.

Tukesin ylitarkastaja Jaakko Leinonen kertoo Lännen Medialle, että yhdessä tapauksessa on ollut kyse karhusta, joka pyrki ulkomaalaisten turistien autoon. Tapaus sattui syksyllä Kuusamossa ja siitä uutisoi esimerkiksi Yle. Tapaus sattui sillä välin, kun turistit olivat yötä karhunkatselukojussa.

Jatkuu mainoksen jälkeen Mainos päättyy

Toinen tapaus sattui Leinosen mukaan eräällä retkeilyreitillä, jossa karhu oli käynyt nuuhkimassa teltassa yöpyneiden retkeilijöiden varusteita.

Kolmannessa tapauksessa kyse oli karhujen uudesta kulkureitistä.

– Vapaa-ajan asukas kertoi, että karhut kulkevat hänen piha-alueensa läpi ruokintapaikalta toiselle, Leinonen kuvaa.

Tukes on saanut myös Joensuun itäpuolelta ilmoituksen alueelta, jossa on susien ruokinta- ja kuvauspaikka.

– Siellä sudet ovat uskaltautuneet lähemmäksi asutusta ja se on koettu epämiellyttäväksi, Leinonen sanoo.

Tukes selvittää tapauksia yhteistyössä muiden viranomaisten kanssa. Viraston mukaan suurpetojen haaskakuvauspalveluista aiheutuvat riskit kohdistuvat etupäässä alueen asukkaisiin, mökkiläisiin tai retkeilijöihin sekä muihin luonnossa liikkuviin.

Riski kasvaa, kun petotiheys lisääntyy ja pedot tottuvat ihmisiin. Sen sijaan haaskakuvauspalvelun asiakkaille toiminnasta aiheutuu Tukesin mukaan melko vähän riskejä.

Valvonnassa tehtyjen tarkastusten perusteella selvisi, että kuvaustoiminnan riskit palvelun asiakkaille ovat vähäisiä, kun yritykset toimivat huolellisesti.

Läheltä piti -tilanteita on kuitenkin syntynyt, kun esimerkiksi omatoimiset kuvaajat ovat pyrkineet lähelle kuvauspaikkaa palvelun ulkopuolelta.

Tukes selvitti valvonnassaan, että yritykset käyttävät eläinten houkutteluun usein lohen ruotoja ja muuta perkausjätettä. Sitä täydennetään muun muassa puurolla, koiran kuivamuonalla sekä hunajalla.

Ruokaviraston keräämien tietojen perusteella tiloilta peräisin olevat kuolleet siat ovat yhdessä kala-aineksen kanssa eniten käytettyjä sivutuotteita haaskaruokinnassa.

Suomessa suurpetokuvauspalveluja tarjotaan lähinnä Itä- ja Pohjois-Suomessa. Palveluja tarjoaa Tukesin mukaan noin 25-30 yritystä. Valvontaprojektissa niistä tarkastettiin niistä yhdeksän.

Jatkuu mainoksen jälkeen Mainos päättyy

Kuvausaika alkaa yleensä huhtikuun alussa ja päättyy elokuun puolessa välissä ennen karhunmetsästyksen alkua. Suurpetokuvauksessa keskitytään suurelta osin karhun kuvaamiseen. Kuvauspaikoilla käy kuitenkin myös ahmoja, merikotkia ja eri haukkalajeja. Susia on ruokintapaikoilla tavattu harvakseltaan.

Tukesin mukaan ravintohoukuttimen käyttö muodostaa pienille alueille suuren petokeskittymän. Enimmillään yhden yön aikana yhdellä ruokintapaikalla on käynyt noin 40 karhua. Pienimmälläkin paikalla käy yön aikana 6 - 8 karhua.

Pohjoisimmilla kuvauspaikoilla vierailee säännöllisesti myös merikotkia. Yritysten mukaan suuri osa karhuista ja merikotkista saapuu ruokailupaikoille Venäjän puolelta ja palaa sitten takaisin.

Palvelun ulkopuoliset ihmiset ovat aiheuttaneet joitakin läheltä piti -tilanteita. Tukesin saamien tietojen mukaan kuvauspaikkojen lähellä on esimerkiksi metsästetty karhuja tai koulutettu koiria.

Tukes tarkasti valvontaprojektissa petokuvausyritykset käymällä läpi toimijoiden turvallisuusjohtamista kuluttajaturvallisuuden näkökulmasta. Lisäksi Tukes tutustui haaskakuvauspaikkoihin, teki niillä havaintoja ja haastatteli yritysten edustajia.

Kaikki tarkastetut toimijat olivat laatineet kuluttajaturvallisuuslain edellyttämät turvallisuusasiakirjat. Yksittäisissä tapauksissa Tukes pyysi yritystä täydentämään asiakirjaa.

Tukesin, maa- ja metsätalousministeriön, työ- ja elinkeinoministeriön ja Suomen riistakeskuksen edustajat kävivät valvontatuloksia läpi yhteistyökokouksessa. Tukesin mukaan vaikuttaa siltä, että tarvetta on tarkemmalle haaskoja koskevalle sääntelylle, jossa huomioidaan kaikki haaskojen pitoon liittyvät näkökulmat.