Ulosottoasioita hoitavan valtakunnanvoudinviraston mukaan viime vuodenvaihteessa perittiin ulosoton kautta 496 492 ihmisen velkoja. Määrässä oli kasvua edelliseen vuoteen 2,3 prosenttia. Viime vuonna karhuttavia oli runsaat 40 000 enemmän kuin vuonna 2008.

Puolivuosittain ulosottotilastoja julkaiseva Tilastokeskus kertoi elokuun alussa kesäkuun lopun tilanteeksi runsaat 400 000 henkilöä. Määrä kasvoi vuodentakaisesta vertailusta neljällä tuhannella.

Tilastokeskuksen julkistamat luvut ovat selvästi vuodenvaihteen lukuja pienemmät, mutta valtakunnanvouti Juhani Toukolan mukaan eroa selittävät vuosittaiset vaihtelut asioiden vireilletulossa. Esimerkiksi se milloin suuret velkojat kuten verottaja tai pankit tuovat velkoja ulosottoon. Vuodenvaihteen tilastot ovat ainakin viimeisen kymmenen vuoden ajan kertoneet yli 450 000 velallisen määriä.

Ulosoton piirissä olevista velallisista 90 prosenttia on luonnollisia henkilöitä. Loput 10 prosenttia ovat oikeushenkilöitä eli lähinnä yrityksiä. Ne mukaanlukien velallisia oli vuodenvaihteessa ulosotossa runsaat 550 000.

Vuonna 2016 ulosotossa käsiteltiin rahasaamisia kaikkiaan melkein 3,15 miljardin arvosta.

Taantuma ja työttömyyden venyminen näkyvät velallisten määrässä

Valtakunnanvouti Juhani Toukolan mukaan vuodesta 2008 alkanut huono talouskehitys näkyy ulosottotilastoissa. Merkit talouden virinneestä elpymisestä näkyvät vasta viiveellä.

– Meillä asiamäärä korreloi aika pitkälti työttömyyslukuihin ja varsinkin pitkäaikaistyöttömyyteen. Silloin kun alkaa sillä puolella helpottaa, niin silloin on meilläkin toivoa siitä, että asiakasmäärä vähenee, sanoo Toukola.

Vaikka ulosotossa olevien velallisten määrä on suuri, suurin osa veloista on pieniä. Yli 40 prosentilla velallisista perittävää on alle tuhat euroa ja peräti 75 prosentilla alle 10 000 euroa. Vain kuudella prosentilla velallisista on ulosotossa yli 50 000 euron velka.

Työttömyyden lisäksi syitä ulosottoon johtaviin maksuvaikeuksiin on Toukolan mukaan monia. Esimerkiksi sairastuminen, avioero ja muut elämässä äkillisesti vastaan tulevat vastoinkäymiset voivat saada talouden sekaisin.

Oma joukkonsa on Toukolan mukaan unohtajat, joilla ei edes ole vaikeuksia maksamisessa, mutta jotka päätyvät ulosottoon, koska eivät vain muista hoitaa laskujaan ajoissa.

Toukola näkee myös yhteiskunnan kehityksessä syitä maksuvaikeuksien yleistymiseen.

– Yhteiskunnan kehittyminen luotto- ja kulutusyhteiskunnan suuntaan ja erilaisten kulutusluottojen helppo saatavuus ja jopa agressiivinen markkinointi varmaan vaikuttavat siihen, että velkaantuminen lisääntyy, Toukola pohtii.

Saako ulosottoon menneitä saatavia koskaan takaisin?

Kansan parissa elää uskomus, että ulosottoon saakka menneitä saatavia velkoja ei näe enää ikinä.

Tilastojen valossa asia ei ole näin synkkä. Velallisten määrän kasvusta huolimatta perinnän tehokkuus on ollut jatkuvassa kasvussa viime vuonna tapahtuneeseen tasaantumiseen asti. Varmimmin ulosoton kautta saadaan tietysti perittyä pienimmät saatavat.

Kymmenen vuotta sitten rahasaatavista saatiin perittyä nelisenkymmentä prosenttia. Vuodesta 2012 alkaen perintäprosentit ovat olleet vuosittain jo vähän päälle 50 prosenttia.

Kaikkia saatavia ei silti saada koskaan perittyä. Ulosotto voi katketa velallisen varattomuuteen, mutta sellainenkin velka voi tulla uudelleen perittäväksi ja maksuun, jos velallisen tilanne muuttuu ja velkoja jatkaa perintää aktiivisesti.

– Osa veloista jää lopullisesti perimättä. Siihen ei löydy ulosmittauskelpoista tuloa tai varallisuutta missään vaiheessa, ja lopulta sitten tulee velan vanhentuminen vastaan, sanoo Toukola.

Ulosottoviranomaisten tilastoissa ei ole tietoa siitä kuinka paljon tällaisia perimättä jääviä velkoja loppujen lopuksi on.