Monilla kouluilla on pulaa hiihtovälineistä – vanhemmat kokevat joutuvansa kaivamaan kuvettaan yhä enemmän

STT:n kyselyyn vastanneista 67 peruskoulusta 57 kertoi hiihdon ja luistelun – tai jommankumman niistä – olevan pakollisia. LEHTIKUVA / KALLE PARKKINEN

STT

Moni perhe pohtii hiihtovarusteiden hankkimisen järkevyyttä, kun talvet ovat leudompia ja samalle rahalle keksisi muutakin käyttöä. STT:n peruskouluille tekemästä kyselystä ilmenee, että osassa opetusryhmistä voi olla runsaasti pulaa talvilajien varusteista, varsinkin hiihtovälineistä.

Kyselyyn vastanneista 67 peruskoulusta 57 kertoi hiihdon ja luistelun – tai jommankumman niistä – olevan pakollisia. Kolmannes näistä kouluista kuitenkin kertoi, ettei niillä ole lainavarusteita kaikille oppilaille. Opetusalan ammattijärjestön (OAJ) koulutusasiainpäällikön Nina Lahtisen mielestä koulun opetussuunnitelmaan kirjattuihin lajeihin täytyy löytyä lainavarusteet kaikille tarvitseville.

Hän katsoo, että vanhempia ei voi velvoittaa hankkimaan varusteita, koska perusopetuksen tulee olla maksutonta.

– Perusopetuksen maksuttomuus on subjektiivinen oikeus, siinä ei ole mitään harkinnanvaraista. Jos hiihto on kirjattu pakolliseksi paikallisessa opetussuunnitelmassa, täytyy koululla olla varusteet heille, joilla ei ole omia varusteita tai jotka eivät niitä halua jostain syystä koululle tuoda, Lahtinen sanoo.

Samaa mieltä on opetusneuvos Matti Pietilä Opetushallituksesta. Hän huomauttaa, että valtakunnalliset opetussuunnitelman perusteet luovat pohjan, jolle koulut rakentavat omat opetussuunnitelmansa – resurssinsa ja olosuhteensa huomioiden.

– Meillä on iso maa. Useana vuonna eteläisessä Suomessa ei ole ollut lunta, joten onhan se järjen käyttö sallittua liikunnassakin, hän pohtii.

Liikuntavälinekirpputori avuksi?

OAJ:n Lahtinen ehdottaa opetuksen eriyttämistä. Varusteetta jääneiden kanssa voitaisiin harjoitella hiihdossa vaadittavia taitoja.

– Opetussuunnitelma ei mielestäni toteudu, jos välineettömät eivät pääse kokeilemaan lajia tai saa lajinomaista harjoitetta. Silloin ei ole kyse eriyttämisestä, vaan siitä, että et pääse osallistumaan, koska sinulla ei ollut omia välineitä – mitä ei voida vaatia perusopetuksen osalta.

Opetushallituksen Pietilä sanoo varusteisiin liittyvien ongelmien selvinneen aina, kun aikuisilta on löytynyt yhteistä tahtoa ratkaista ne.

– Kuka estää järjestämästä liikuntavälinekirpputoria? Tai huoltajat voivat halutessaan lahjoittaa pieniksi jääneitä varusteita koulun käyttöön. Olen kuullut, että esimerkiksi vanhempainyhdistys tai koulu ovat järjestäneet iltaisin työpajoja, joissa vanhempia opetetaan huoltamaan suksia, ja siinä samalla on huollettu koulun sukset ja luistimet.

– Jos (perheen taloudellinen) tilanne on vaikea, tulee löytää toinen ratkaisu. Koulu voi esimerkiksi toimia sosiaalitoimen kanssa yhteistyössä.

Pietilän mukaan kirpputorilta voi löytää "ihan hyvän välineistön" muutamalla kymmenellä eurolla.

– Aikuisten on hyvä miettiä, onko se kohtuuton investointi lasten liikunnalliseen elämäntapakäyttäytymiseen. Asumme Etelä-Suomessa, joten mekin kävimme kotonamme tämän arvokeskustelun, kun päätimme hankkia lapsellemme koululiikunnassa käytettävää välineistöä, vaikka pääsimme olosuhteiden johdosta harvemmin talvisin hiihtämään.

Osa pystyy käyttämään enemmän rahaa

Vanhempainyhdistykset puuhaavatkin jos jonkinmoista tempausta hankkiakseen oppivälineitä kouluille, kertoo Vanhempainliiton toiminnanjohtaja Ulla Siimes. Hänen mukaansa vanhemmilta odotetaan nykyisin enemmän rahaa ja aikaa hankintoihin.

Asia kävi selväksi jo kolme vuotta sitten, kun liitto tiedusteli vanhemmilta kuntien säästötoimien näkymisestä koulutuksessa.

– Rujolla tavalla tuli ilmi, että vanhemmat kokevat joutuvansa laittamaan omasta pussistaan yhä enemmän koulunkäyntiin. Vanhempainyhdistystoimijoiden mukaan myös yhdistyksiltä pyydetään, että hankitaan oppimateriaaleja ja urheiluvarusteita, mitä koululla pitäisi olla muutenkin, Siimes sanoo.

– Joillekin vanhemmille sopii, että rahaa täytyy käyttää enemmän. Joiltakin se onnistuu, mutta sitten ovat ne toiset, joille se ei todellakaan ole mahdollista. Jokaisessa luokassa on perheitä, joilla on taloudellisia haasteita järjestää asianmukaisia varusteita. Avun pyytäminen ei ole helppoa näille perheille. On iso haaste, että miten heidät huomataan yhteisössä.

Vanhempainliiton Siimes näkee yhtenä ratkaisuvaihtoehtona, että oppilaille tarjottaisiin hiihdon tilalle suoraan vaihtoehtoista lajia. Näin ollen perheillä ei olisi paineita varusteiden hankkimisesta.

– Vaikka hiihtovarusteet ostaisi käytettynä, on se monille vanhemmille iso summa, varsinkin jos niillä varusteilla hiihdetään vain koulussa.