Naisten ja miesten urheilun eroa käsitelleellä mielipidekirjoituksellaan kipakkaa keskustelua herättänyt kotkalainen Hannu Eklund kertoo halunneensa osoittaa, että naisurheilulle on turha odottaakaan suurempaa suosiota kuin miesten kisoille. Hän toteaa, että naistenkin joukossa on kilpailuhenkisiä yksilöitä, mutta kritiikistä huolimatta Eklund pitäytyy kannassaan, jonka mukana miehille on luontaisempaa pyrkiä kukistamaan toisensa kuin naisille.

Kotkalainen Hannu Eklund suututti monia tiistaina Helsingin Sanomissa julkaistulla mielipidekirjoituksellaan (siirryt toiseen palveluun). Muun muassa Kotkan urheilun historiasta kirjan julkaissut Eklund aloitti kirjoituksensa näin:

Naisurheilijat valittavat arvostuksen puutetta, vaikka miehet ovat kauttaaltaan parempia. Huipputason mies hyppää korkeutta 240 cm, nainen 200 cm. Mäkihypyssä mies hyppää 150 metriä, nainen 100 metriä. Jalkapallossa miehet voittaisivat naiset puolivauhdilla 10–0.

Eklundin mielipidettä on puitu lukijoiden kommenteissa ja sosiaalisessa sekä tiedotusvälineissä. Voittopuolisesti kommentoijat ovat Eklundin kanssa eri mieltä ja he kyseenalaistavat voimakkaasti hänen näkemyksensä eri sukupuolten menestyksestä urheilussa ja eroavaisuuksien syistä.

Mukavaa yhdessäoloa vai kovaa kilpailua

Mielipiteensä mielellään julki kertova urheiluhistorioitsija suhtautuu kohuun melko rauhallisesti, vaikkakin mielipidekirjoitus oli ensimmäinen näin suuren huomion saanut.

– Ei minulla sitä myrskyä vastaan ole mitään, kunhan pysytään asiassa, hän toteaa.

Eklundin lyhyttä tekstiä ja sanomaa on tulkittu monin tavoin. Hän selittää kirjoituksen kummuneen omasta harmituksen aiheesta.

– Usein valitetaan sitä naisurheilun huomion tai arvostuksen puutetta, mutta se keskustelu jää ikään kuin kesken tai puolivillaiseksi. Se johtuu siitä, että keskustelussa aina sivuutetaan se perusasia, että koska naiset eivät juuri koskaan voi yltää miesten tasolle tuloksellisesti urheilussa, eivät he voi vaatia myöskään niin suurta huomiota kuin miehet.

Moni keskusteluun osallistunut tuo esiin etenkin Eklundin evoluutioon liittyvien väitteet. Eklund viittaa evoluutioon ja toteaa, että miehet ovat kilpailuhenkisiä ja naiset perhekeskeisiä. Eklund pitäytyy näkemyksessään ja toteaa, että sukupuolten väliset erot ovat yleisesti ottaen havaittavissa.

– Jos tehdään gallupia mistä tahansa elämänalueesta, jos tutkitaan vastausten eroja, on säännönmukaista, että naiset puolustavat enemmän pehmeitä arvoja ja miehet kovempia arvoja. Ja mitä ne pehmeät arvot ovat urheilussa, ensimmäisenä tulee mieleen, että naiset arvostavat mukavaa yhdessäoloa enemmän urheillessaankin ja taas miehet enemmän lähtevät urheilukentälle voitto mielessä ja se voitto on kaikki kaikessa.

Netissä Eklundin kirjoitusta kritisoineista moni pitää tämänkaltaista ajattelua yksinkertaistavana, vanhakantaisena ja jopa virheellisenä.

"Poikkeustapaukset" tyrmäävät

Hannu Eklund ei silti väitä, etteikö esimerkiksi naisurheilijoiden keskuudessa olisi vaihtelua.

– Se on keskimäärin ajatellen, naisissakin on totta kai poikkeuksia ja usein käy niin, että ne naiset, jotka pääsevät huipulle, ovat kilpailuhenkisempiä kuin naiset keskimäärin.

– Tulee mieleen painija Petra Ollin haastattelu, hänhän ilmoitti että hän on äärimmäisen kilpailuhenkinen, ja niin kuin sanoin, naisissakin heitä on.

Keskustelun perusteella Eklundin tarkoittamia "poikkeuksia" on paljon: useat tekstiä kommentoineet naiset huomauttavat nauttivansa urheilusta nimenomaan kilpailuasetelman ja voiton tavoittelun vuoksi.

Aina seinä vastassa?

Eklundin mielestä naisurheilunkin arvostus ja huomioiminen voivat kasvaa ja lisääntyä sitä mukaa, kun naisurheilijoita tulee lisää, mutta rajat tulevat joskus vastaan.

– Siitä, että naisten huomio on väistämättä pienempi julkisissa tiedotusvälineissä ja katsojamäärät naisten urheilussa ovat paljon pienemmät, ei koskaan päästä eroon. Siitä on turha valittaa, naisten on tyydyttävä siihen että he jäväät varjoon.

Naisurheilun hän näkee päihittävän miesurheilun tällä hetkellä vain yhdessä lajissa, ampumahiihdossa.

– Mutta sen taas selittää se, että miesampumahiihdon taso on niin huono Suomessa, että Kaisa Mäkäräinen on päässyt kukkulan kuninkaaksi, Eklund tokaisee.

Mielipidekirjoitusta kommentoineet huomauttavat, että naisurheilijoiden on usein tehtävä enemmän töitä menestyksen eteen kuin miesten, sillä miehiä tuetaan tiellä huipulle enemmän kuin naisia.

Nais- ja miesurheilijoiden ominaisuuksien ruotiminen on herättänyt aiemminkin vilkasta keskustelua. Esimerkiksi vuonna 2011 mielipiteitä (siirryt toiseen palveluun) kirvoittivat mäkihyppyvalmentaja Matti Pullin nihkeä suhtautuminen sekajoukkueilla hyppäämiseen.