Helsingin seudulla asuntojen hinnat ovat nousseet eniten lähellä keskustaa ”ratikkakaupungissa”. Kehyskunnissa ja osassa Espoota ja Vantaata ne ovat jopa laskeneet.

Uusia asuntoja pitäisi rakentaa sinne, missä niistä maksetaan eniten. Mutta eikö silloin vain rikkailla olisi varaa asua?

Kuvitelkaamme kaupunki, jossa puolet asunnoista on meren rannalla ja puolet suon laidalla. Edelliset ovat kalliita ja jälkimmäiset halpoja.

Kaupunkiin muuttaa lisää asukkaita, joita varten rakennetaan sata asuntoa. Pitäisikö ne rakentaa suon laidalle vai meren rannalle? Tulijoista vain 40 perheellä on varaa asuntoon meren rannalla.

Jos asunnot rakennetaan meren rannalle, mitä tapahtuu lopuille 60 perheelle ja 60 tyhjälle asunnolle?

Asunnot meren rannalla halpenevat niin, että 60 perhettä suon laidalta pystyy muuttamaan niihin ja nuo 60 muualta tulevaa perhettä muuttavat heiltä vapautuviin asuntoihin.

Jos asunnot rakennettaisiin suon laidalle, asunnot meren rannalla kallistuisivat niin, että 40 perhettä joutuisi hakeutumaan suon laidalle ja varakkaat muuttajat asettuisivat heidän asuntoihinsa. Suon laidalle muuttaisi yhteensä 100 perhettä, joista 60 olisi kaupunkiin muuttavia ja loput 40 kaupungin vanhoja asukkaita, joilla ei olisi enää varaa asua meren rannalla.

Kun asunnot rakennetaan merenrannalle, 100 perhettä enemmän pystyy asumaan meren rannalla. Alueiden hintaerot tasoittuvat hieman. Keskimääräinen asumistaso paranee.

Rannan vanhojen asukkaiden kannattaa vastustaa tätä, koska heidän asuntojensa arvo laskee ja naapuriin muuttaa vääränlaisia naapureita.

Voitaisiin myös rakentaa meren rannalle kohtuuhintaisia asuntoja ja valita niihin sata onnellista perhettä. Olennaista on, että kaikissa vaihtoehdoissa olisi hölmöä rakentaa asuntoja huonoon paikkaan vain, jotta ne olisivat halpoja.

Oikeassa elämässä ei ole vain hyviä ja huonoja alueita. Suurin osa on siltä väliltä. Eri ihmiset myös pitävät eri alueista. Olennaista on, että siellä, missä asunnoista maksetaan eniten, niitä on liian vähän ja sinne kannattaa rakentaa lisää.

Kun rakennamme lisää asuntoja haluttuihin kaupunginosiin, rikkaiden osuus asunnoista ei kasva, koska heillä kaikilla on jo asunto. Heidän vanhat asuntonsa vapautuvat joillekin toisille, näiden asunnot seuraaville ja niin edelleen. Tässä ketjussa kaikkien asumistaso paranee ja haluttuihin kaupunginosiin pääsee aiempaa pienituloisempia.

= = = =

Kirjoitus on julkaistu kolumnina Demokraatti-lehdessä.