Tapahtuipa taannoin eräässä eteläsuomalaisessa uimahallissa:

Päätimme tässä hiljattain kesäsateiden ja kylmyyden lannistamina lähteä perheinemme nauttimaan uimisen ilosta ja saunan lämmöstä läheiseen uimalaitokseen. Mielissämme siinsi riemukkaiden vesileikkien suoma innostus sadeilmasta tylsistyneille pienokaisillemme ja meille vanhemmille rentouttava ja virkistävä kylpyhetki.

Mutta voi! Emmepä arvanneet, kuinka korkealta nämä vaatimattomat toiveemme tulisivatkaan ammutuiksi alas!

Heti pukuhuoneessa päällemme vyöryi loputon käskyjen ja kieltojen virta, joka loi jo peseytymisvaiheeseen paineistetun tunnelman:

Siirryimme peseytymistiloista allasosastoille silti myönteisen odottavissa tunnelmissa, vaikka lisäkiellot ja tiukkasävyiset muistutukset jatkuivat tiuhaan altaalle mentäessä. Kiellosta hämmennyimme toki vain me aikuiset, lukutaidottomat lapset pursuivat yhä innostunutta odotusta – olihan Tertun kaksivuotias poika saanut aivan uudet Hämähäkkimies-kellukkeetkin!

Mutta voi! Kellukkeiden käyttö olikin jyrkästi kielletty suurimmassa osassa hallia:

Noh, kuuliaisina hallin käyttäjinä riisuimme kellukkeet välittömästi, joskin hieman vastentahtoisesti pojan olemattoman uimataidon tuntien. Terttu ohjasi poikansa lastenaltaalle ja istahti itse sen reunalle vahtimaan pikkutenavaansa lähietäisyydeltä.

Toki hänen olisi pitänyt ymmärtää, ettei istuminen lastenaltaan kyseisessä päädyssä ollut lainkaan sallittua. Tästä häntä hetimiten muistuttikin valpas uimavalvoja, lukuisiin altaan ympärille pystytettyihin kyltteihin viitaten, ja määrätietoisesti ohjasi loppuraskauden lonkkavaivoista kärsivän äidin kauemmaksi seisoskelemaan:

Hetken lastenaltaalla polskittuamme Anni päätti lähteä isompien vekaroiden kanssa kokeilemaan hauskannäköistä vesiliukumäkeä sekä virkistävää kylmäallasta.

Mutta VOI! Myös nämä yleensä ihmisten viihdykkeeksi tarkoitetut toiminnot oli saatu lukuisin kielloin tuntumaan lähes – no jos nyt ei ihan synninteolta – niin ainakin lähes mahdottomilta suorittaa oikein annetuissa raameissa:

Tässä vaiheessa uimalaitoksen järjetön kieltokylteillä mässäily alkoi kieltämättä sapettaa. Päätimme yhteistuumin lopettaa uimareissun muutamaan räväkkään uimahyppyyn aikuisten altaassa.

Mutta VOI J***LAUTA! Helpommin sanottu kuin tehty: Näistä kaiken käsityskykymme jo aikaa sitten ylittäneistä kielloista huolimatta jaksoimme silti raahautua aikuistenaltaan syvään päähän, jossa hyppäämisen piti olla mahdollista. Isoin lapsista suorastaan hinkui päästä tekemään muutaman voltin tai edes yhden ”bäkkärin” eli takaperinhypyn, jotka oli juuri oppinut tekemään trampoliinilla.

Arvoisa lukija,

Osaatko arvata, kuinka meidän kävi?

Hyvä eteläsuomalaisen uimalaitoksen kieltokäytänteistä vastaava taho,

Perinpohjaisesta kieltomerkintöjen soveltamisestanne huolimatta meille ikävä kyllä jäi vielä epäselväksi, sallitaanko aikuisten altaan syvässä päässä suoritettavan saksauksia eli saksihyppyjä? Entä millaisia sanktiokäytänteitä olette soveltaneet twister- eli kierrehyppyjä ilman erillislupaa suorittavien asiakkaidenne kanssa? Kyseessä kun on hyppytyyppi, jossa yhdistyy piirteitä sekä takaperin- että volttihypyistä, mutta joka ei puhtaasti silti edusta kumpaakaan tyylilajia itsessään.

Lisälukemistoa: Kirjoituksemme ei toki ole ainoa laatuaan suomalaisen pilkunjyystön perinteestä. Riku Rantalan ansiokas artikkeli on poikinut myös jatkosovelluksia aiheesta.

(Kuvat: Anni & Terttu K., kännykällä. Huom: Emme blogissamme pääsäntöisesti suosi huonolaatuisia kännykkäotoksia tai valokuvia ylipäänsä. Tässä tapauksessa aiheen akuuttius ajoi kuitenkin esteettisten ihanteidemme edelle.)

Lisäys 13.8.2015: Myös Ilta-Sanomat katsoi tarpeelliseksi tuoda asiaa julki, ja teki jutun kirjoituksemme pohjalta!