Tiloilla rahat eivät riitä edes sähkölaskuihin. Ahdinkoa on pahentanut tukirahojen maksatuksen lykkääntyminen.

Monella maatilalla rahat ovat lopussa. Näkymät ja mielialat ovat matalalla.

Kaikilla rahat eivät riitä sähkölaskuihin eivätkä muihin juokseviin menoihin. Laskuja on päätynyt ulosottoon.

Rahan saanti on kovan työn takana. Paikallinen pankinjohtaja ei välttämättä anna entiseen tapaan lisää lainaa maatiloille, joilla voi olla vanhastaan satojen tuhansien euron velat.

Taloudellista ahdinkoa on talven aikana pahentanut tukirahojen maksatuksen lykkääntyminen. Viime vuonna haettuja tukirahoja on tulossa tileille vasta juhannuksena. Maaseutuviraston it-hanke on viivästynyt ja virasto joutuu siirtämään korvausten maksamista.

– Tämä katkaisi kamelin selän, Maataloustuottajain MTK:n Pohjois-Savon toiminnanjohtaja Jari Kauhanen viittaa it-hankkeeseen.

Kauhasen mukaan pelkästään virastoa ei voi syyttää maatilojen rahavaikeuksista. Tilojen kannattavuus on ollut ennestäänkin heikko, kun kauppa on kilpailuttanut maidon ja lihan hintoja.

Katteiden huvetessa erilaiset tuet muodostavat nykyisin pääosan maatilojen tuloista.

Tilojen rahavaikeuksia on pahentanut se, että tukien maksatusta siirrettiin ensin EU- ja hallitustason päätöksillä. Sitten lisäharmia aiheutti Maaseutuviraston hankkeen myöhästyminen.

Kauhanen on joutunut ottaman lisää lainaa tukimaksujen lykkääntymisen takia.

Kauhasella on Leppävirralla sadan hehtaarin tila, jossa on sata nautaa. Tilan pitäisi tarjota työtä Kauhaselle ja hänen vaimolleen.

Jari Kauhanen sanoo, että ilman hänen MTK:n työtään maatila ei elätä perhettä. Viime vuonna tuloja oli 7 000 euroa.

Viime vuonna Kauhasen piti hakea lisää lainaa, kun tuli tieto tukimaksujen lykkääntymisestä. Velkaa tilalla oli vanhastaan noin 300 000 euroa.

– Otin lisää lainaa 52 000 euroa. Odotin silloin, että tuet tulevat tilille alkuvuonna. Nyt ne ovat tulossa juhannuksena. Pari kuukautta pitäisi vielä selviytyä.

Kauhanen sanoo, että monet tilat ovat nyt taloudellisesti tiukoilla. Satokausi lähenee, mutta tilojen voi olla vaikea saada jostain rahaa siementen ja lannoitteiden hankintoihin.

–Jos me päästämme maatalouden kuolemaan, niin sitä ei enää takaisin saa, Arto Rämö huomauttaa.­

Kauhanen kertoo, että Pohjois-Savossa joitakin maatiloja on jo hakeutunut konkurssiin. Jotkut sinnittelevät hankkimalla kakkosammatin, josta saa palkkatuloja. Jotkut panevat tilansa myyntiin.

– Naapurissa myytiin sukutila. Myyjä oli alle 40-vuotias, Kauhanen kertoo Leppävirran muuttoliikkeestä.

Maaseudun neuvontajärjestö ProAgria Oulussa vaikuttava talousasiantuntija Esko Ojalehto on huomannut, että ulosotossa on entistä enemmän maatilojen maksuja.

Ulosottoon on päätynyt muun muassa sähkölaskuja, verorästejä ja pakollisia työnantajamaksuja.

Jotkut ovat ratkoneet rahaongelmia myymällä omaisuuttaan. Isännät ovat myyneet pakon sanelemina metsiään, vaikka puusta saa nyt huonon hinnan.

– Yksi isäntä kysyi, miten minä selviän seuraavasta vuodesta, kun nyt meni metsä, Ojalehto kertoo.

Ojalehto ennustaa, että konkurssit ja pakkomyynnit lisääntyvät tänä vuonna maaseudulla. Hän kertoo, että sukutilan menetys on rankka paikka. Samalla menee työpaikka, koti, suvun perinteet.

Maaseudun rahavaikeuksista kirjoitti ensin Yle.

Viljelijät: Johto vaihtoon!

Suomalaista ruoantuottajaa ei juuri hymyilytä. Tiukkaa on tehnyt pitkään, ja aina tiukemmaksi menee. Maaseutuviraston (Mavi) toiminta saa tunteet kuohumaan myös keskisuomalaisilla maitotiloilla.

– Jos Mavin homma ei toimi, niin johto vaihtoon, sanoo hankasalmelainen 120 naudan isäntä Tuomas Pietiläinen, 31.

Kollega Arto Rämö, 55 vuotta ja liki 90 nautaa, pelkää, etteivät rahat riitä seuraavaan valtionlainaan.

– Jos tuki ei tule, kun luotto lankeaa, niin sitten on nimi protestilistalla. Syksyn maataloustuista osa maksettiin hätäseen joulunalusviikolla, loppujen piti tulla keväällä. Nyt ilmoitettiin, ettei keretäkään maksamaan, Rämö kummeksuu.

– Minulta on yli 10 000 euroa tulematta, Pietiläinen kertoo.

Byrokraatteja on kaksikon mielestä aivan liikaa.

– Sama, jos lapsilisät maksettaisiin kaksi kuukautta myöhässä, mutta vasta, kun valvoja käy ensin katsomassa, että sulla varmasti on ne lapset ja että oot hoitanut ne kunnolla, Rämö vertaa.

–Tuntuu, että me tuotamme vain ilmaista raaka-ainetta jalostukseen. Saisin saman rahan tekemättä mitään, Tuomas Pietiläinen sanoo.­

Mavi-sotkua ovat edeltäneet maitokiintiöiden lopettaminen ja Venäjä-pakotteet. Samalla tuotannon tehostamisessa ollaan menty jo äärirajoille ja ylikin.

– Koko ajan on juostu, mutta kohta ei enää jaksa, Rämö myöntää.

– Puhutaan kilpailukyvyn parantamisesta, mutta se ei näytä koskevan ay-liikettä, Pietiläinen viittaa yhteiskuntasopimuksen tielle tulleisiin kuoppiin.

Rämö muistuttaa, että tuottajan työpäivällä ei ole alkua eikä loppua. Vastuu painaa 24/7.

– Huvittaa, että kolme minuuttia lisää työpäivään on joillekin liikaa. 24 tuntia vuodessa, sehän on yksi vuorokausi! Rassaa henkisesti, kun yhteiskunta ei ymmärrä, miten meillä menee.

Leikkiä on kuitenkin vaikea lopettaa, kun siihen on ryhtynyt. Ala vaatii valtavia investointeja eli liki loputonta velkataakkaa.

– Katkeraan loppuun asti tässä mennään. Eläkkeelle en pääse, enkä tällä hetkellä haluaisi omaa lastanikaan tätä jatkamaan, Rämö murehtii.

– Tuntuu, että me tuotamme vain ilmaista raaka-ainetta jalostukseen. Saisin saman rahan tekemättä mitään. Kun teimme sukupolvenvaihdoksen, ajattelin, että saisin työtä ja leipää. Työtä on, mutta leipää ei, Pietiläinen kuvaa näkymiään.

Rämö uskoo, että kotimaisen ruoan tuotanto on kohta katkolla.

– Jos me päästämme maatalouden kuolemaan, niin sitä ei enää takaisin saa. Pian tietotaito katoaa ja pellot pusikoituu. Ja kun tuotanto Suomessa loppuu, niin tänne ei tule enää halpoja elintarvikkeita muualta. Miksi tulisi, kun täällä ei ole enää kilpailijoita eli meitä, Rämö pelottelee.