Lähivuosina Euroopan kaduilla nähdään yhä enemmän terrorismista tuomittuja ihmisiä kävelemässä vapaana kadulla.

Yli 200 vankia vapautetaan seuraavien kahden vuoden aikana, kun he ovat suorittaneen loppuun terrorismista annetun vankeusrangaistuksensa, uutistoimisto AP raportoi.

Suuri osa tuomituista kuuluu ensimmäiseen aaltoon vapaaehtoisia, jotka lähtivät taistelemaan vuosikymmenen alkupuolella Isisin ja Al-Qaidan riveihin Syyriaan ja Irakiin. Palattuaan takaisin Eurooppaan heitä on tuomittu niin koti- kuin ulkomailla tehdyistä terrorismirikoksista.

Nyt turvallisuusviranomaiset ympäri Euroopan ovat huolissaan siitä, ovatko tuomitut todella kuntoutuneet vankilassa – vai radikalisoituneet entisestään.

– Vaarana on uusiutumisriski. Meidän ei pitäisi liian helposti uskoa tiettyjä terroristeja, jotka sanovat katuvansa, pariisilainen syyttäjä Catherine Champrenalut kertoi Le Monde -lehdelle.

Esimerkiksi Ranskassa vapautetaan lähiaikoina 57 terrorismista tuomittua. Määrä vastaa noin puolta kaikista Ranskan terrorismista tuomituista vangeista.

Yle Uutisgrafiikka

Terrorismituomiot yleistyneet

Vapautettavien vankien määrän kasvu selittyy terrorismista annettujen tuomioiden yleistymisellä. Vuonna 2014 oikeuden eteen tuotiin 444 terrorismirikoksista syytettyä ihmistä yhteensä 17:ssa EU:n jäsenmaassa.

Vuonna 2016 vastaava luku oli 580. Näistä oikeustapauksista liki 90 prosenttia päättyi langettavaan tuomioon.

Myös rikosten profiili on muuttunut. Vuonna 2015 Euroopassa määrättiin ensimmäistä kertaa enemmän tuomioita jihadistisesta terrorismista kuin perinteisestä, separatismiin liittyvästä terrorismista.

Europolin mukaan keskimääräinen jihadistisesta terrorismista annettu vankeusrangaistus oli Euroopassa vuonna 2016 noin viisi vuotta. Tämä tarkoittaa, että joka vuosi useat kymmenet ihmiset, jotka ovat jossain vaiheessa elämäänsä uskoneet islamistiseen ääriajatteluun, vapautuvat vankilasta.

Vankeinhoitojärjestelmän kyky kitkeä pois ääriajattelua huolestuttaa asiantuntijoita, koska moni viime vuosien terrori-iskujen tekijöistä on löytänyt radikaalin islamin nimenomaan vankeudessa.

Esimerkiksi Barcelonan iskun suunnittelija imaami Abdelbaki Es Satty oli radikalisoitunut vankilassa. Vuonna 2014 neljä ihmistä Brysselin juutalaisessa museossa surmannut Mehdi Nemmoucha oli hänkin opiskellut islamia ja omaksunut ääriajattelun suorittaessaan viiden vuoden tuomiota ryöstöstä.

Myös Pariisin ja Brysselin iskujen tekijät olivat entisiä vankeja.

Islamistista ääriajattelua myös Suomen vankiloissa

Suomessa ei ole tällä hetkellä yhtään terrorismista tuomittua vankia. Islamistinen radikalisaatio kuitenkin huolestuttaa myös Suomen vankeinhoitoviranomaisia.

Väkivaltainen ekstremismi on tullut jäädäkseen myös Suomen vankiloihin, arvioidaan Etelä-Suomen rikosseuraamusalueen tuoreessa raportissa.

Tammikuuhun 2018 mennessä Suomessa on yhdistetty radikalisaatioon yhteensä 112 vankia. Näistä 76 havaintoa liittyi radikaaliin islamismiin, loput äärioikeistoon ja muihin ääriryhmiin, kuten esimerkiksi kurdien PKK-liikkeeseen.

Rikosseuraamuslaitoksen erityisasiantuntijan Sami Peltovuoman mukaan ääriajattelun omaksuminen vankien keskuudessa voi lievimmässä muodossaan tarkoittaa esimerkiksi natsisymbolien esilläpitoa tai vaikka Euroopassa tapahtuneen terrori-iskun juhlimista.

Vakavimmillaan radikaalisaatio voi johtaa väkivaltaan.

– Rangaistaan väkivallalla niitä, jotka eivät vankiyhteisön sisällä noudata radikaalia islamin tulkintaa, Peltovuoma sanoo.

Peltovuoman mukaan vangin ajautuminen ääriajettelua tukevan ryhmän piiriin ei välttämättä nouse ideologisista syistä. Vankiloissa esiintyy paljon rasismia ja esimerkiksi seksuaalirikollisten asema vankien keskinäisessä hierarkiassa on heikko.

– Liittyminen radikaaliryhmään voi antaa turvaa ja suojata vankia näiltä ongelmilta.

Rikosseuraamuslaitoksen selvityksen mukaan selkein altistava tekijä vankilaradikalisaatiolle on tuomitun katkeruus.

– Kaikki radikalisoituneet ovat miehiä, mutta mitään muuta yhteistä nimittäjää on vaikea nähdä. Hyvin monenlaisista lähtökohdista tulevat henkilöt voivat radikalisoitua, ja etukäteisseulonta on käytännössä mahdotonta, Peltovuoma sanoo.

Tutkimusten mukaan radikalisoitumiseen johtavaa katkeruutta ehkäisee parhaiten vangin kokemus oikeudenmukaisesta kohtelusta ja osallistuminen mielekkääseen toimintaan vankeusrangaistuksen aikana.

Myös humaanin kohtelun ja kulttuuristen erityispiirteiden kunnioittamisen on havaittu vähentävän ääriajattelun vetoa.

Toimiiko kuntoutus?

Osassa EU-maista on otettu käyttöön radikalisoituneiden vankien kuntoustusohjelmia, jotka pyrkivät saamaan ihmisen luopumaan ääriajattelusta. Esimerkiksi Espanjassa terrorismista tuomituille vangeille on vuodesta 2016 lähtien tarjottu mahdollisuutta osallistua ideologiseen uudelleenkoulutusohjelmaan.

Tutkimusnäyttöä tällaisten ohjelmien tehokkuudesta on toistaiseksi vähän. Tämän vuoksi ekstremistivangeille räätälöityjä kuntoutusohjelmia ei ole vielä otettu käyttöön Suomen vankiloissa.

Kotimaisessa vankeinhoidossa radikalisaatiota pyritään estämään yrittämällä tunnistaa, ketkä yllyttävät ääriajatteluun ja ketkä vangeista ovat alttiita tällaiselle yllyttämiselle. Nämä ihmiset pyritään erottamaan toisistaan.

Tämä ei ole aina helppoa.

– Ideologit ovat hyvin taitavia ja nopeita toimimaan. Radikalisaatio voi olla hyvinkin nopea prosessi, Peltovuoma sanoo.

Vankeuden aikana tapahtunut radikalisaatio ei kuitenkaan tarkoita, että vanki pitää automaattisesti kiinni ääriajattelusta myös vapauduttuaan. Kun radikalisaatiota ruokkineet sosiaaliset taustatekijät katoavat, paine pitää kiinni vankilassa opitusta ajattelusta laskee.

– Tämä tietysti riippuu pitkälti siitä, kuinka syvästi ihminen on omaksunut radikaalin ajattelun, Peltovuoma toteaa.

Lue lisää:

Suomen vankiloissa kymmeniä ääriajattelua kannattavia islamisteja: osa juhli Euroopan terrori-iskuja

Korkean luokan riskiksi arvioitu somalimies karkotetaan Suomesta – asui maassa 25 vuotta

Aiheesta muualla:

Fighting jihadist radicalisation in prisons What more needs to be done? (siirryt toiseen palveluun)

Lähteet: AP