Yhdysvaltain keskustiedustelupalvelu CIA avasi hiljattain arkistojaan yleisölle verkossa. Arkistoista löytyy mielenkiintoisia tiedustelupapereita myös Lapista. Ne vahvistavat aiempia arvioita siitä, kuinka CIA:n avustama kommunismin vastainen taistelu Suomessa keskitettiin pohjoiseen 1950-luvulla.

Erään raportin mukaan Lapin, Oulun ja Kuopion läänin metsätyömaille ja syrjäkylille suunnatulla CIA:n hankkeella levitettiin painotuotteita ja elokuvia. CIA:n mukaan toiminnalle oli Suomen hallituksen hyväksyntä.

Tasavallan presidenttinä oli tuohon aikaan Juho Kusti Paasikivi ja pääministerinä Urho Kekkonen. Tunnettua on, että silloinen Maalaisliitto, nykyiseltä nimeltään Suomen keskusta, kävi sotien jälkeen ankaraa kilpaa kommunistien kanssa Pohjois- ja Itä-Suomen väen kannatuksesta.

Huhu Lapin vaihdosta Viipuriin

Arkistosta paljastuu myös, että huhtikuussa 1953 CIA raportoi Washingtoniin Suomessa ja Ruotsissa vellovista huhuista, joiden mukaan Neuvostoliitto vaatisi Lapin pohjoisosaa itselleen ja tarjoaisi vastikkeeksi Viipuria ympäristöineen.

Raportin liitteenä oleva kartta väittää, että 68. leveyspiirin pohjoispuolinen Lappi olisi huhujen mukaan Neuvostoliiton vaatima alue. Juuri leveyspiirin pohjoispuolelle jäävät itärajalla Korvatunturi, Keski-Lapissa Vuotson kylä ja länsirajalla Yli-Muonion kylä ja kunnista kokonaan Utsjoki, Inari ja Enontekiö.

CIA:n mukaan huhuja oli peräisin muiden muassa nimeltä mainitsemattomalta maalaisliiton parlamentaarikolta, joka omisti maita luovutetussa Karjalassa.

Raportissa arvioidaan, että vaikka siirtokarjalaiset ja kansallismieliset piirit Suomessa saattavat kannattaa aluevaihtoa, niin enemmistö väestöstä todennäköisesti vastustaisi ajatusta. Enemmistö pelkäisi Neuvostoliiton laajempia aluevaatimuksia ja Suomen itsenäisyyden riskeeraamista, päätellään raportissa.

Ruotsi ja Norja vastustaisivat Lapin alueluovutuksia

CIA:n raportti toteaa myös, että pohjoisimman Lapin luovutus Neuvostoliitolle pidentäisi merkittävästi Norjan ja Neuvostoliiton maarajaa ja Finnmarkin maakunnan jo ennestään heikko ja suojaton puolustus vaikeutuisi.

Ruotsi saisi kokonaan uuden rajanaapurin ja Neuvostoliiton asevoimat tulisivat vain vähän yli sadan kilometrin päähän Kiirunan rautamalmikentistä ja vain viidenkymmenen kilometrin päähän Norjan Tromssasta Jäämeren rannalla, laskeskellaan CIA:n raportissa.

Tutkijoille uusi dokumentti vahvistaa aiempia tietoja

Historiantutkijoiden, professori Juhani Suomen ja dosentti Juha Pohjosen mukaan CIA:n raportti ei ole ollut aiemmin tiedossa, mutta sen kuvaama huhu Lapilla käytävästä vaihtokaupasta Karjalaan on kyllä tiedetty ennestään.

CIA

Dosentti Juha Pohjonen arvioi, että maaliskuussa 1953 eli vain kuukautta ennen CIA:n raporttia tapahtunut Neuvostoliiton johtajan Josif Stalinin kuolema herätti toiveita Karjalan palauttamisesta sitä ajavissa.

– Raportti on hyvä, mielenkiintoinen ja kohtuullisen paikkansa pitävä. Kysymys Karjalan palauttamisesta, saamisesta takaisin keinolla millä tahansa, oli pinnalla heti vuonna 1947 ja siitä eteenpäin kun Saimaan kanavasta keskusteltiin. Sitten asiaa pitivät pinnalla myös evakot eli Karjalan liitto ja karjalaiset ylipäätänsä, että kyllä niitä huhuja on ollut hyvinkin helppo kerätä, sanoo dosentti Juha Pohjonen Itä-Suomen yliopistosta.

– CIA:n dokumentti ei ole ollut tiedossa, koska tiedusteluelinten asiakirjat pysyvät salaisina todella pitkään: meilläkin Supon ja armeijan tiedustelun paperit vähintään 50 vuotta. Mutta itse CIA:n raportissa mainittu huhu on kyllä tunnettu ja olen itsekin käsitellyt sitä jo vuonna 1990 julkaistussa tutkimuksessani "Kuningastie. Urho Kekkonen 1950–1956", vastaa professori Juhani Suomi sähköpostihaastattelussa.

Tutkijoiden mukaan CIA:n raportoimat huhut ovat peräisin Karjalan palauttamista ajaneilta siirtokarjalaisilta poliitikoilta.

Näyttöä Neuvostoliiton aluevaatimuksesta ei ole

Suomen menettämä Karjala on raportin laatimisen aikaan vuonna 1953 ollut Neuvostoliiton hallinnassa kymmenkunta vuotta. CIA:n raportissa väitetään, että Neuvostoliitto ei ole pyrkinyt vakavissaan asuttamaan tai jälleenrakentamaan Viipuria. Passiivisuus on ruokkinut spekulaatioita siitä, että Neuvostoliitto pitää aluetta neuvotteluvalttina.

Toisaalta rajan siirto lähemmäksi Leningradia voisi olla epäedullista Neuvostoliitolle, ellei se samalla muuten voisi vahvistaa kontrollia Suomesta, raportissa pyöritellään.

Dosentti Juha Pohjosen mukaan Viipurin osalta CIA:n tiedot ovat väärät, koska siellä oli jo vuonna 1947 yli 30 000 asukasta ja kaupunkia rakennettiin vauhdilla. Karjalan palauttamisen kannattaminen olisi merkinnyt Neuvostoliitossa poliittista itsemurhaa.

– Se (Viipuri) oli kaikkein tärkein asia Neuvostoliitolle, koska Suomen valloittaminen ei onnistunut, sanoo dosentti Juha Pohjonen.

Tutkijoiden mukaan näyttöä siitä, että Neuvostoliitto olisi vaatinut osia Lapista itselleen, ei ole tähän päivään mennessä arkistoista löytynyt.

– En ole milloinkaan löytänyt edes ensimmäistä asiakirjalähdettä tämänkaltaisista Neuvostoliiton vaatimuksista, toteaa professori Juhani Suomi.