Postin toimitusjohtajalla Heikki Malisella on jotain todella tärkeää tekemistä. Näin voi päätellä siitä, että hän ei oikein ehdi asioimaan median kanssa aikana, jolloin Posti on yhdessä historiansa pahimmista julkisuuskriiseistä. Yhtiön brändiarvo rapisee silmissä, mutta toimitusjohtajaa ei näy.

Demokraatti-lehti selvitti Malisen junailemia, säännöistä poikkeavia erikoisjärjestelyitä yhtiön hallituksen puheenjohtajan Markku Pohjolan postinjakelussa.

”Ei kommentoitavaa”, oli yhtiön viesti.

Jutun julkaisun jälkeen siihen on tehty päivitys, jossa kerrotaan Postin viestinnän täsmennyksestä. Lisäyksen mukaan viestintä ”ei tavoittanut torstaina Malista ja Pohjolaa kommentoimaan juttua”. Puhelin äänettömällä, kenties.

Iltalehti puolestaan kertoi aiemmin tällä viikolla, että Posti oli ostanut 30 000 euron golf-osakkeen jätti-irtisanomisten aikaan. Lehden mukaan toimitusjohtaja halusi pelata työn merkeissä golfia Suomen kalleimmalla kentällä.

”Postin toimitusjohtaja Heikki Malinen ei vastannut Iltalehden keskiviikkona sähköpostitse lähettämiin kysymyksiin”, jutussa todetaan.

Malinen ei muutenkaan näytä rasittaneen itseään mediakohtaamisilla, lukuunottamatta Maaseudun Tulevaisuudelle antamaansa haastattelua, jossa hän kertoi luopuvansa kahden kuukauden palkastaan solidaarisuuden eleenä lakkoileville työntekijöille. En tiedä, miksi juuri Maaseudun Tulevaisuus sai haastattelun, ja sitä on kaikesta päätellen turha yrittää Maliselta tiedustella.

Malinen tienasi viime vuonna kuukaudessa reilut 80 000 euroa.

Posti on niin vaikeassa murrosvaiheessa, että se tarvitsee hyvää johtamista. Perinteisen kirjepostin määrä putoaa karmeaa vauhtia.

Tällaisen vaiheen aikana voi myös olla perusteltua maksaa johtajalle enemmän kuin jonkin toisen, tasaisempaa vaihetta elävän yrityksen toimitusjohtajalle. Parasta osaamista tarvitaan, kun pitää rakentaa uutta ja purkaa vanhaa.

Talouslukujen valossa Postissa on saatu tuloksiakin aikaan, sillä uutta liikevaihtoa on löydetty muun muassa logistiikkaratkaisujen puolelta.

Suurin osa liikevaihdosta tulee silti edelleen perinteisistä postipalveluista. Kuten kerroimme tuoreessa Suomen Kuvalehden jutussa, lakisääteisten velvollisuuksien hoitaminen on kärsinyt ja tilanne on ollut paikoin kaoottinen. Toimittaja Ilkka Pernu haastatteli Postin jakelun työntekijöitä, jotka kertoivat isoista jakeluongelmista.

”Moni työntekijä on ahdistunut, kun ei saa tehdä työtään kunnolla. Moni ajattelee harva se päivä: olen niin paska”, eräs totesi.

Absoluuttisen oikeaa tasoa johtajan palkalle ja palkkioille ei ole olemassa.

Isopalkkaisten johtajien kerhoon mukaan päässeet löytävät varmasti aina hyviä argumentteja sille, miksi esimerkiksi miljoona euroa olisi sopivampi johtajalle kuin joku muu, pienempi summa. Jotkut jopa sanovat, että varsinaisella summalla ei ole suurta väliä, kunhan se on yhtä iso kuin yhtä erinomaisella johtajakollegalla.

Viimeisenä korttina voi aina vedota suuren maailman houkutuksiin, jotka uhkaavat minä hetkenä hyvänsä kaapata ainutlaatuiset johtajamme, ellemme sido heitä setelein Suomeen. Esimerkkejä näistä menetetyistä henkilöistä ei ole riesaksi asti, mikä voi olla signaali palkitsemisstrategian toimivuudesta – tai jostain muusta.

Johtajille maksetaan joka tapauksessa paljon muun muassa sen takia, että he kantavat yrityksestä henkilökohtaisesti merkittävästi isompaa vastuuta kuin rivityöntekijä. Ahdistuneen Postin työntekijän ei tarvitse mennä televisioon selittämään jakamattomia kirjeitä, mutta toimitusjohtajan tehtäviin paineen sietäminen kuuluu.

Nyt on käynnissä sen arviointi, onko toimitusjohtaja tehtäviensä tasalla ja palkkansa arvoinen.

Malisen kannalta signaalit ovat synkkiä. Viimemmäksi pääministeri Antti Rinne (sd) ilmoitti näkemyksensä yhtiön johtamisesta ja palkitsemisratkaisuista eilen 7. syyskuuta Ylen Ykkösaamussa.

”Se on minusta käsittämätöntä, huonoa johtamista, koskettaa myös Postin hallituksen työskentelyä. En todellakaan anna isoa arvosanaa näiden asioiden hoitamisesta sen paremmin Postin johdolle kuin sen hallituksellekaan”, hän totesi.

On vaikea kuvitella, että minkään omistajan edustaja voisi arvioida tähän tapaan yrityksensä johtoa ilman, että se tarkoittaisi nopeita henkilövaihdoksia.