Viimeisinä kiireisinä viikkoinaan nykyinen eduskunta hyväksyi lain, joka on useassa kohden täysin päinvastainen Järkeä tekijäoikeuslakiin -kansalaisaloitteen kanssa. Verkkosensuuria kiristetään, ja Suomeen luodaan pysyvä "piraattisivustojen" estolista. Uusi menettely on tehty tekijänoikeusjärjestöille niin kevyeksi, että lista voi hyvinkin kasvaa satoihin sivustoihin.

The Pirate Bay on sensuroituna jo aiemman lain pohjalta. Kyse on ollut väliaikaisesta määräyksestä, jonka edellytyksenä oli se, että The Pirate Bay myös haastettiin Suomessa oikeuteen. Menettely oli sen verran raskas, että sitä ei laajemmin käytetty.

Uuden lain myötä mitään oikeushaastetta tai rikosepäilyä ei tarvita. Tarvitaan ainoastaan tekijänoikeusjärjestön näkemys, että jokin sivusto rikkoo tekijänoikeuksia. Tuomioistuin toimii kumileimasimena. Estomääräys voidaan vuosittain uusia hamaan tulevaisuuteen saakka. Teleyritykset joutuvat maksamaan kaikki sensuurista syntyvät kustannukset.

Laki meni läpi yksimielisesti. Kukaan ei vastustanut sitä täysistunnossa eikä myöskään sitä edeltäneessä valiokuntakäsittelyssä.

Vielä syksyllä parisenkymmentä kansaneudstajaa vastusti Järkeä tekijänoikeuslakiin -aloitteen hylkäämistä. Heitä oli erityisesti vihreissä, kokoomuksessa ja perussuomalaisissa. Nyt takit kääntyivät viuhuen. Kansalaisaloitteen sympatiseeraamisessa oli ilmeisesti kyse vain kansankosiskelusta, joka unohtui heti kun asia painui pois otsikoista.

Verkkosensuuri rikkoo perustuslakia

Tällainen verkkosensuuri on yksiselitteisesti perustuslain vastaista. Piraattipuolue ja Piraattinuoret toteavat yhteisessä lausunnossaan: "Käytännössä estomääräys ei olemukseltaan eroa Venäjän vallan aikaisesta sensuurimenettelystä, jossa sanomalehti saatettiin lakkauttaa määräajaksi tai ainiaaksi. Kummassakin tapauksessa viranomaisten päätöksellä estetään kaikkia kansalaisia vastaanottamasta tietyn julkaisijan viestintää."

Konkretisoin. Jos tekijänoikeusjärjestöt päättävät, että Helsingin Sanomat rikkoo tekijänoikeuksia upottamalla artikkeleihinsa YouTube-videoita, jotka on julkaistu ilman tekijöiden lupaa – kuten HS silloin tällöin tekee – tekijänoikeusjärjestöt voivat vaatia, että kaikilta suomalaisilta kielletään pääsy Helsingin Sanomien verkkosivuille. Tekijänoikeusjärjestöt voivat vaatia myös pääsyn estämistä YouTubeen – julkaistaanhan siellä paljon videoita laittomasti. Alkaako nyt kuulostaa sensuurilta?

Lakia ei annettu perustuslakivaliokunnan käsittelyyn, vaikka se liittyy aivan keskeisesti perusoikeuksiin. Sivistysvaliokunnan mietinnössä ei mainita halaistua sanaa lain vaikutuksista sananvapauteen. Hallituksen esityksessä tätä pohdintaa vielä oli, eli kyseessä on valiokunnalta tietoinen maton alle lakaisu. Virkamiehet ja poliitikot tietävät, että laki kohtaisi hankaluuksia, jos sen perustuslainmukaisuutta alettaisiin arvioida.

Lain taustat

Alun perin tämä nettisensuuriehdotus nousi esiin kun Piraattipuolue vuoti julkisuuteen käsiinsä saaman lakiesitysluonnoksen. Sitä oli valmisteltu suljettujen ovien takana silloisessa tekijänoikeustoimikunnassa. Lakiluonnos oli mitä ilmeisimmin kirjoitettu Tekijänoikeuden tiedotus- ja valvontakeskus ry:n piirissä tai sen avustamana. Piraattipuolueen paljastusten jälkeen laki jäi pöytälaatikkoon odottelemaan suotuisampia säitä. Tapa jolla se nostettiin uudestaan esiin on kyynisyydessään kuvottava.

8.10.2014: Sivistysvaliokunta antaa mietinnön Järkeä tekijänoikeuslakiin -aloitteesta. Valiokunta esittää aloitteen hylkäämistä. Käy selväksi, ettei aloite mene läpi.

Sivistysvaliokunta antaa mietinnön Järkeä tekijänoikeuslakiin -aloitteesta. Valiokunta esittää aloitteen hylkäämistä. Käy selväksi, ettei aloite mene läpi. 9.10.2014: Hallitus antaa esityksen tekijänoikeuslain muuttamisesta. Esitystä markkinoidaan eduskunnassa "pakettina, joka korjaa ne tekijänoikeuslain ongelmat, mitkä Järkeä Tekijänoikeuslakiin -aloite on nostanut esiin". Todellisuus on päinvastainen: esitys pahentaa näitä ongelmia. Toisin kuin kansalaisaloite, hallituksen esitys lisää yritysten byrokratiaa verkkotallennuspalveluiden osalta, eikä paranna tekijöiden asemaa sopimusneuvotteluissa. Kaupan päällisiksi pöytälaatikosta kaivetaan vanha lobbareiden kirjoittama esitys verkkosensuurin tiukentamisesta.

Voisi kuvitella, ettei näin ilmiselvä kusetus mene läpi. Mutta menihän se heittämällä läpi.

Verkkotallennuspalvelut sössittiin

Myös tv-ohjelmien verkkotallennuspalveluiden osalta uusi laki on täysin päinvastainen Järkeä tekijänoikeuslakiin -aloitteen kanssa, ja myöskin vastoin palveluja tarjoavien yritysten tarpeita.

Järkeä tekijänoikeuslakiin -aloitteessakin kannatettu yksinkertainen malli olisi ollut se, että verkkotallennuspalveluja olisi käsitelty yksityiskopiointina. Teosten käyttökorvaukset olisi hoidettu yksityisen kopioinnin hyvitysmaksulla.

Nyt hyväksyttiin niin sanottu sopimuslisenssivaihtoehto. Käytännössä se tarkoittaa sitä, että tv-ohjelmien suurimmat julkaisijayritykset pystyvät sanelemaan ehdot. Toisin sanoen kaikki verkkotallennuspalvelut ovat jatkossa tv- ja julkaisijayhtiöiden omia palveluja, eikä kilpailijoita päästetä apajille. Tämä on viimeinen naula TV-kaistan arkkuun.

Lobbareita kuunnellaan, kansanedustajia ei kiinnosta

Laista pidettiin 1. ja 2. käsittelyssä yhteensä vain yksi puheenvuoro. Perussuomalaisten Mika Niikko ilmoitti tukevansa hallituksen esitystä: "On tärkeää, että heidän [tekijöiden] oikeuttaan elinkeinoon suojellaan siten, ettei sitä pystytä piratismin tavoin hyödyntämään kohtuuttomasti, ja tämä hallituksen esitys on siinä mielessä hyvä, että se tässä asiassa vähän suitsee tällaista piratismia."

Sivistysvaliokunnassa oli kuultavana sama vanha lobbarikööri, kuten Gramex ry:n Lauri Kaira ja Tekijänoikeuden tiedotus- ja valvontakeskus ry:n Antti Kotilainen. Jälkimmäinen on se sama mies, joka usutti poliisin takavarikoimaan 9-vuotiaan tytön Nalle Puh -läppärin pari vuotta sitten.

Vuosikaudet noudatettu vanhan linjan meininki, johon kuuluvat suljettujen ovien takaiset kähminnät, parin yritysalan lobbareiden suhteeton vaikutusvalta, tavallisten ihmisten jahtaaminen rikosoikeudellisilla keinoilla, kilpailun ja innovaatioiden rajoittaminen vanhojen toimijoiden hyväksi, varsinaisten tekijöiden aseman heikentäminen yrityksiin nähden ja verkkosensuurin juurruttaminen osaksi oikeusjärjestelmää, sai eduskunnalta jälleen täyden siunauksen.