Lenkkeilijä oli aiemmin joutunut hirvikolariin: "Sanotaan, että ei kahta ilman kolmatta, mutta kolmatta hirvionnettomuutta en halua."

Rami Marjamäki

Lenkkeilijä kohtasi Kemissä hirvilehmän ja vasan. Kuvan hirvet eivät liity tapaukseen.

Maanantai-illan lenkki muuttui painajaismaiseksi, kun hirvilehmä kävi kemiläisen Susanna Miettisen kimppuun.

Miettinen yksin kävelemässä kevyen liikenteen väylällä Kraaselinsillan kohdalla Kemissä.

Hän alkoi muistella, että vuosi sitten yhdellä kotimatkalla hän oli nähnyt hirven ja vasan.

"Ajattelin, että nyt näyttää rauhallisemmalta."

Miettinen hätisti sääskiä pois kimpustaan. Ajotielle ei siinä kohtaa ollut näkyvyyttä, ja kevyen liikenteen väylän vieressä kasvaa ryteikköä. Yhtäkkiä parin metrin päässä Miettisestä olikin hirvilehmä ja vasa.

"Kun näin ne, kirosin ääneen. Vasa oli jalat levällään ja pysyi juuri ja juuri pystyssä."

Hirvi puhahti, eikä Miettinen ehtinyt muuta kuin ajatella, mihin suuntaan hän ottaa jalat alle.

"En ehtinyt eteen enkä taakse, enkä tien toiselle puolen, kun hirvi lähti kohti."

Hirvi osui Miettiseen turvallaan, ja Miettinen kaatui rähmälleen pusikkoon.

"Kai siellä jotain kiviäkin oli, sillä otsa on nyt mustana, käsi vääntyi ja jalkakin on reidestä mustana. Ajattelin, että se tappaa minut, jos se astuu päälle."

Miettinen suojeli päätään käsillään. Hirvi piti kovaa meteliä.

Kun meteli loppui, Miettinen uskalsi vähän nostaa päätään. Näköpiirissä ei ollut hirviä eikä ihmisiä.

"Olin shokissa, mutta tajusin, että verta ei vuoda, vaikka päässä ja kädessä ikävältä tuntuikin. Ajattelin, että pääsen tästä kotiin."

Miettisellä oli siinä vaiheessa matkaa kotiin noin 700 metriä. Kun hän pääsi kotiportaalle, tilanteen vakavuus iski tajuntaan.

"Itkuhan siinä portaalla tuli."

Miettinen soitti naapurilleen ja pyysi viemään ensiapuun. Ensiavussa oltiin äimistyneitä, sillä kukaan ei ollut kuullut vastaavasta hyökkäyksestä aiemmin.

Diagnoosiksi Miettinen sai lievän aivotärähdyksen ja venähtäneen olkapään.

"Kivut ovat alkaneet toden teolla vasta tänään."

Kolme vuotta sitten Miettinen ajoi hirvikolarin, ja silloin hän satutti toisen kätensä, joka on vaivannut siitä asti. Hän toivoo, etteivät hänen molemmat kätensä ole jatkossa kipeitä.

"Sitähän sanotaan, että ei kahta ilman kolmatta, mutta kolmatta hirvionnettomuutta en halua. Enkä edes halua ajatella, miten olisi käynyt, jos olisi vaikka lapsia ollut mukana."

Lue myös:

Tutkija: Hirvien aggressiivisuus on harvinaista ja hyvin yksilöllistä