55-vuotias mies elää toimeentulotuella hyvää elämää. Kirjoitus sai 2. kunniamaininnan IS:n ja Yhteisvastuukeräyksen kirjoituskilpailussa.

55-vuotias mies on ollut työttömänä vuodesta 2003. Nyt hän kirjoittaa, kuinka rahat riittävät tuillakin eläessä.­

Olen 55-vuotias sinkkumies. Asun vuokralla 35 neliön kokoisessa, juuri remontoidussa ja viihtyisässä rivitaloyksiössä noin 8 000 asukkaan pikkukaupungissa. Tein terassit etu- ja takapihoille. Takapihalle isomman ja sen eteen vielä näköesteaidan, ettei tarvitse pelätä, että miehuuteni vilahtaa kun siellä istuskelen aamutakissani ja juon aamukahvia.

Terassillani on myös sähkögrilli, jolla on kiva kokkailla jo alkukeväästä pitkälle syksyyn. Se on minulle myös yksi huone muutenkin. Vuokranantajani maksoi tarvikkeet ja ystävieni kanssa tein sen kuin myös ystävältäni lainasin työkalut. Rauhallinen asuinalue, joka päättyy metsän reunaan. Asun juuri tällä reuna-alueella. Matkaa S-marketiin noin 600 metriä, saman verran Tokmannille, Lidliin 800 metriä.

” Pyöräily on upeaa läpi vuoden. Lidlistä ostin blueshuuliharpun ja kitaran. Kirjastossa käyn usein.

Olen ollut työttömänä vuodesta 2003. Ansiosidonnaisuuden päätyttyä olen elänyt peruspäivärahan, asumistuen ja toimeentulotuen varassa. Luottotietoni ovat kunnossa ja olen velaton. En ole koskaan ostanut mitään osamaksulla. Jos ei ole ollut varaa, olen jättänyt ostamatta. Aika yksinkertaista, eikö totta? Maksuvaikeuksiin ja luottotietonsa menettäneet siis voivat syyttää ihan itseään. Yli 90 prosenttia velkakierteeseen joutuneista on elänyt yli varojensa. Syyttäköön itseään.

Eikö olisi jo korkea aika lopettaa tämä kitinä? Leipäjonoissa on väkeä niin kauan kuin sieltä saa jotain ilmaiseksi. Olen ollut kaupan alalla koko ikäni ja jo kahvitarjoilu nisuineen sai oven käymään, kun se ei maksanut mitään. Puhumattakaan avajaistarjouksista ja muista sellaisista markkinoista ja ämpäreistä. Täältäkin saa ruoka-apua, mutta en ole koskaan hakenut kun en ole tarvinnut.

Turha väittää niin ikään, että rahat menevät lääkkeisiin. Kaikki reseptilääkkeet huomioidaan menona toimeentulotukilaskelmassa joitain poikkeuksia lukuunottamatta. Näitä poikkeuksia ovat jotkut vitamiinit, erektiolääkkeet ja tupakanvieroituslääkkeet. Terveyskeskusmaksut huomioidaan myös menona ja matka sinne omavastuu mukaan lukien. Haloo suomalaiset: mihin helvettiin te tukenne hassaatte?

Salaisuuteni, jonka nyt paljastan on uskomaton – miten yksin asuva lapseton pärjää kepeästi summalla 491,21 euroa, jonka siis pitää jäädä puhtaana käteeni kuukaudessa pakollisten menojen jälkeen.

Ansiosidonnaisella eläminen oli yhtä juhlaa, mutta ei siitä sen enempää. Kun siltä tipuin, lopetin alkoholin käytön kokonaan, kuin myös tupakoinnin.

Aamupala on kaikkein tärkein ateria ja sillä jaksaa pitkään. Lautasellinen puuroa valmistuu käden käänteessä mikrossa – se on lähes ilmaista ja ravitsevaa, ja vaihtoehtoja on vaikka kuinka. Kananmunat ovat luontoäidin ravitseva eväskäärö, jos ei kolesterolista ole ongelmaa. Leivän hinta voisi olla halvempi, jos se tehtäisiin vaikka jonain muuan ajankohtana kuin yöllä. Tämä on vain ja ainoastaan leipomosta kiinni, kun kaupan myyntipiikki on joskus kello 16 jälkeen. Ei sitä tuoretta leipää heti aamulla kukaan osta, ja sitä saa kyllä pitkin päivää jo monesta kaupasta heidän omista paistopisteistäänkin.

” Olen toimeentulotukiasiakkaana ostanut uuden 55-tuumaisen television, uuden tehokkaan tietokoneen, käytettynä kahden hengen nahkasohvan ja 120 cm runkopatjasängyn.

Keitoista saa vallan mainioita aterioita ja kun niitä tekee isomman satsin kerrallaan, niin maku sen kuin paranee. Yhdestä Knorrin lasanettesatsista syön kolme kertaa. Silli ja peruna kera kananmunien on suuri herkkuni. Seuraavana päivänä paistan ylijäämäperunat ja teen niistä pyttipannua kera nakkien, paistetun sipulin ja kananmunien. Joskus herkuttelen ja ostan tarjouksessa olevan kasslerpaistin ja teen vakosipulikermaperunat kyytipojaksi. Tästäkin riittää kolmeksi kerraksi. Ei tarvitse olla mikään kokki, jos tekee itse ruokansa.

Alennuksesta ostaessa saattaa säästää.­

Entä vaatteet sitten? No, ostan netistä kesävaatteet talvella ja talvivaatteet kesän koittaessa. Alennukset maksimissaan -80 %. Sama koskee kenkiä ja asusteita. Kirppikseltä tein pari löytöä. Lähes uudenveroinen puolipitkä nahkatakki ja aitoa nahkaa kuin myös kotimaiset miesten kävelykengät niin ikään nahkaa. Molemmista maksoin 10 euroa ja molemmat ovat vielä ajattomat. Niistä kun pitää hyvää huolta, niin menee vuosia.

Olen toimeentulotukiasiakkaana ostanut uuden 55-tuumaisen television, uuden tehokkaan tietokoneen, käytettynä kahden hengen nahkasohvan ja 120 cm runkopatjasängyn. Ihan vain siis säästänyt toimeentulotuessa. Ai niin, tämä tv toimii vielä pöytätietokoneeni näyttönä. Pöytätietokonetta on myös halvempi korjata ja päivittää. Käytetyn tavaran myyntipaikkoja on netissä useampia ja kun on tarkka ei tule huijatuksi.

Puhelimessani on rajaton puheaika ja sitä kautta menen myös tietokoneellani nettiin ja siis käytössäni nopea 4 g verkkoyhteys. Aivan turha siis maksaa erikseen nettiyhteydestä ja puhelimella toki voi puhua samaan aikaan nettiyhteyden katkeamatta. Maakunnan ykköslehden luen täydellisenä näköislehtenä, kun olen saanut ystävältäni tilaajatunnukset, eikä se maksa siis minulle mitään.

Harrastuksia piisaa ja halpoja. Kunnostin vanhan naisten 7-vaihteisen citymaasturin, ostin käytettynä. Kesäisin poljen sillä läheisille lammille naku-uinneille kuin myös yleisille uimarannoille nakuilematta. Pyöräily on upeaa läpi vuoden. Lidlistä ostin blueshuuliharpun ja kitaran. Kirjastossa käyn usein. Olen myös juoppokuskina ystävilleni, jotka ovat harmitonta väkeä ja he tarjoavat vähintäänkin pitsan kun ollaan reissussa. Kotimaanmatkailu on halpaa hupaa, kun ottaa vähän evästä mukaan ja hyödyntää Onnibussia ja kirjautuu VR:n Veturin asiakkaaksi.

Kirjoittaja kertoo kunnostaneensa pyörän ja nauttivansa pyöräilystä ympäri vuoden. Kuvituskuva.­

Yhden illan jutut ovat ravintolailtojen päätteeksi ohi. Seksiä saan, kun tapasin itseäni yli 20 vuotta nuoremman ujon kahden lapsen yh-äidin, joka avautui ujoudestaan huolimatta fantasioistaan ja joita kilpaa toteutamme kun hänen lapsensa on päiväkodissa. Pidämme toisistamme, mutta emme rakasta. Pidättäydymme seksistä muiden kanssa!

Lopuksi vielä: toimin kahdessa eri vapaaehtoistyössä. Tästä syystä en koe yhtään huonoa omaatuntoa nauttimistani tuista. En ole myöskään kateellinen naapurilleni, jolla on kaksi upeaa autoa. Tosin tämä pariskunnan vaimo pukeutuu rikkinäisiin vaatteisiin ja hänen miehellään on aina heijastimin varustettu työnantajan kustantama tessin mukainen työasu yllään. Molemmat ovat työssä ja lapset lentäneet kotoaan.

Elämäni parasta aikaa ja kun ei töitä kaikille riitä!