Juha Kivioja / Yle

“Ne katto mua niinku ne ei ois nähny ennen mimmii jol on viikset.”

Wille Hyvönen huutaa vimmaisesti mikkiin äänityskopissa Helsingin Suomenlinnan äänitysstudiolla. Hän räppää alter egonsa Ville Valottoman kautta transnaisen elämästä.

Viime viikolla julkaistiin Valottoman ensimmäinen kappale Narkkareita. Levy-yhtiö sai biisistä paljon vihapostia, joista monet olivat tappouhkauksia.

Narkkareita-video YouTubessa (siirryt toiseen palveluun)

Hyvönen vakuuttaa kestävänsä uhkaukset. Hän on saanut niitä osakseen aiemminkin.

Piintyneet käsitykset transihmisistä sapettavat.

– Toimittajat eivät osaa kirjoittaa. Siellä pitää aina olla mies naisten vaatteissa. Oletteko te kuulleet sellaisesta kuin transnainen? Sillä ei ole mitään vitun väliä. Ihmiset päättävät sukupuolestaan itse.

Elokuvakohu

Kahdeksan vuotta elokuvakoulua ja kolme pitkää elokuvaa kolmekymppisenä. Wille Hyvönen pitää saavutusta riittävänä. Nyt hän ei enää tee elokuvia.

Hyvönen nousi otsikoihin vuosi sitten, kun hän oli Helsingin Sanomien haastattelussa (siirryt toiseen palveluun) elokuvastaan Tuntematon. Otsikko oli “Valkoisella heteromiehellä ei ole oikeutta olemassaoloon”.

Hesarin haastattelussa Hyvönen purki tuohtumustaan siitä, että häntä oli pyydetty samaan haastatteluun Tuntematon sotilas -elokuvan ohjanneen Aku Louhimiehen kanssa. Hyvösen Tuntematon on meta-elokuva, jossa klassikkoelokuvan mieskuva kyseenalaistetaan. Toimittaja oli halunnut Louhimiehen kertomaan, miltä tuntuu, kun Hyvönen kritisoi tämän elokuvaa.

Nyt Hyvösestä tuntuu, että lehtijuttu ja otsikko ymmärrettiin tahallaan väärin. Hän halusi vain tuoda esiin muunsukupuolisen näkökulmaa ja kuinka vaikea heidän asemansa on yhteiskunnassa, jossa valtaa pitävät sedät ja valkoiset heteromiehet.

Tapauksen jälkeen Hyvönen on suhtautunut skeptisesti toimittajiin, erityisesti Tuomas Enbuskeen, joka kolumnissaan (siirryt toiseen palveluun) sätti Hyvöstä.

Kohun myötä Hyvönen päätti jättää elokuvien tekemisen.

– En saa enää rahoitusta sen jälkeen, kun musta on tullut nainen, uskoo Hyvönen.

Vihapuheen ja tappouhkauksien jälkeen Hyvönen linnoittautui entistä tiiviimmin Lontooseen. Selän turvaamiseksi hän palkkasi turvamiehen, joka kulkee rinnalla miltei kaikkialla.

Kaapista ulos

Ensiksi lähtivät housut. Se oli outoa.

Wille Hyvönen alkoi pukeutua hameeseen Lontoossa nelisen vuotta sitten. Hän kävi siellä tyttöystävänsä Siirin luona, joka oli opiskelut kuuluisassa muotikoulussa ja oli saanut töitä nimekkäästä muotifirmasta.

Lontoossa Hyvöselle avautui aivan uusi maailma. Muotipiireissä ei välitetty siitä, mitä kukin on. Miehet puhuivat korkealta ja kädet heiluivat. Who cares.

Se oli hetki, kun Wille Hyvösen silmät avautuivat. Pitkään patoutuneet tunteet purkautuivat ja hän tuli kaapista. Hän oli aina kokenut olevansa nainen.

Hyvösen ääni särkyy.

Kokemus tuntuu edelleen vahvalta ja kyyneleet nousevat silmäkulmiin.

– Housut lähtivät ensiksi, mikä oli mulle tosi outo juttu. Olen aina tottunut tekemään ensiksi käsikirjoituksen ja koko tuotannon. Aluksi puhuin ristiinpukeutumisesta, sitten musta tuli muunsukupuolinen ja lopulta se, että sukupuolella ei ole mitään väliä. Pian huomasin, kuinka paljon naiseudella on mulle väliä ja kuin paljon saan turvaa naiseudesta ja muista naisista.

– Se tuntuu jännältä kun joku sanoo, että Wille on kokenut hiljattaisen sukupuolisen heräämisen. Ei se ole hiljattainen. Kyllä mua on aina tytötelty ja huoriteltu, Wille Hyvönen sanoo. Juha Kivioja / Yle

Hyvönen on työstänyt muuttumistaan naiseksi pitkään. Se on hänelle koko elämän mittainen prosessi. Hän on käynyt psykoanalyysissa useamman vuoden. Siellä on käyty läpi sisimmässä ollutta möhkälettä, joka on hiljalleen alkanut avautua.

– Se tuntuu jännältä kun joku sanoo, että Wille on kokenut hiljattaisen sukupuolisen heräämisen. Ei se ole hiljattainen. Kyllä mua on aina tytötelty ja huoriteltu.

Kun tulee kaapista naisena kolmekymppisenä, olo on kuin teini-ikäisellä.

– Olen aika elävä ja aito nainen. Ja tykkään pinkistä. Jos otan Siirin kanssa juoman, se on joku mansikkasiideri tai pinkki juoma.

Hyvönen ei vielä tiedä, aikooko hän korjata sukupuolensa leikkauksella. Se on edelleen prosessissa ja asia on herkkä.

– On myös naisia, jotka eivät ole jostain syystä valmiita tai eivät terveydellisistä syistä pysty tekemään sitä. Ja onko se sukupuolielin lopulta se, joka sen ratkaisee. Enkö mä saa olla nainen näin?

Enemmänkin Hyvönen miettii sitä, meneekö hän naimisiin Siirinsä kanssa vai ei. He ovat olleet kihloissa jo vuodesta 2012. Pian tuleva brexit voi kuitenkin muuttaa tilannetta maassa olemisessa. Siirillä on turvattu paikka Briteissä työnsä puolesta, Hyvösellä ei.

– Mun pitää katsoa, että kannattaako mun mennä naimisiin sillä passilla, missä mulla on väärä sukupuoli. Ja vaihtaa se vasta sitten. Kumotaanko se avioliitto sen jälkeen? Tuossa on hyvää absurditeettia, Hyvönen nauraa.

Kuka määrittää sukupuolen?

Lentokenttävirkailija työntää kätensä Wille Hyvösen haaroväliin Frankfurtin lentokentällä. Hetkeä aiemmin virkailija on tivannut Hyvösen sukupuolta. Hän on vastannut olevansa nainen.

Kokemus oli niin nöyryyttävä, että Hyvösen ääni murtuu sitä muistellessa.

Lentokentät ovat Wille Hyvösen naiseuden koetinkiviä. Kerran Lontoon Heathrown lentokentällä koko turvallisuuspuolen pomo pyydettiin päättämään, kuka Hyvösen turvatarkastuksen tekee.

Ironista on se, että kuukautta aiemmin avovaimo Siiri oli lähettänyt Willelle videon Transparent-sarjasta, jossa ikääntynyt transnainen joutui tukalaan tilanteeseen lentokentän turvatarkastuksessa.

– Jokainen voi määrittää itse sukupuolensa. Mitä jos siitä ei tarvitsisikaan tehdä niin hirveetä haloota? Onko se niin iso diili sulle? Mitä se on sulta pois? Wille Hyvönen pohtii. Juha Kivioja / Yle

Suomessa puhutaan translain muutoksesta. Suomi on ainoa Pohjoismaa, jossa transihmiseltä vaaditaan lisääntymiskyvyttömyyttä eli sterilisaatiota, jos tämä haluaa sukupuolensa vahvistetuksi.

Wille Hyvönen ei ole keskustelua translaista seurannut. Transihmisten oikeuksia ei tule seurattua Briteissäkään. Aika on mennyt oman selustan turvaamiseen. Hyvönen on juossut pakoon väkivaltaisia tyyppejä Helsingissä ja Lontoossa.

Lontoon piti olla turvallinen paikka, mutta välttämättä poliisitkaan eivät korvaansa hetkauta henkensä edestä juoksevalle transnaiselle.

Vanha kaava toistuu jälleen Helsingissä.

– Mulla oli sekä lauantaina että maanantaina samassa seiskan sporassa sellainen tilanne, että uhattiin tappaa ja mä pääsin just just haneen Helsingissä Vallilassa.

Hyvönen on puhunut muunsukupuolisen asemasta esimerkiksi Tuntematon-elokuvan yhteydessä. Asia ei kuitenkaan ole helppo suomalaisessa yhteiskunnassa.

Kuinka transihmisistä pitäisi puhua?

– Ehkä kysyä mikä hän on. Jokainen voi määrittää itse sukupuolensa. Mitä jos siitä ei tarvitsisikaan tehdä niin hirveetä haloota? Onko se niin iso diili sulle? Mitä se on sulta pois?

Hyvönen ajatteli aiemmin, että parasta olisi, jos sukupuolesta ei tarvitsisi puhua ollenkaan. Nyt Hyvöselle on tärkeää, että hän saa olla nainen. Samoja kipukohtia voi jakaa muiden naisten kanssa. Toisesta naisesta saa myös turvaa.

– Siirin kanssa kadulla kulkiessa lihakset tai aseet eivät pelota. Pahin on tapahtunut monta kertaa aiemmin, kun joku on kävellyt ohi ja huutanut jotain paskaa.

Ville Valoton tuo rap-skeneen pinkkiä kynttilää

Vuosi sitten Wille Hyvönen kehitti hahmon nimeltään Ville Valoton. Nimensä mukaisesti hän räppää synkästi ja aiheena on transnaisen arki. Siitä todellisuudesta ei paljon valoa löydy.

Hyvönen oli nähnyt useamman vuoden ajan unta, missä hän kehuu tunnettua suomalaisräppäriä. Se oli selkeä merkki. Hän oli kirjoittanut vuosien ajan rockbändille tekstejä, joten riimien tekeminen ei tuntunut vaikealta.

Ja parasta: Ville Valottomana hän pystyi sanomaan tuntemiaan asioita suoraan.

Ville Valoton keskustelee biisistä Kalifornia-Keken kanssa, joka on yksi hänen musiikkinsa tuottajista. Juha Kivioja / Yle

Rap-skene on tunnetusti misogynistinen eli naisvihamielinen. Suomessa ja maailmanlaajuisestikin räppäävä transnainen on erityinen poikkeus.

– Se skene on aika macho ja se tuntuu aika pimeältä. Sinne pimeyksiin pitää viedä pinkkiä kynttilää.

Hyvönen sanoo Ville Valottoman nimissä, että suomalainen rap on geneeristä eli kaikki kuulostaa samanlaiselta. Aiheet ovat tylsiä ja räppärit toistensa kaltaisia.

– Sisällöllisesti nämä kundit eivät räppää mistään. En mä edes erota niitä toisistaan. Miksi se on standardi, että tyyppi on salibändipelaajan näköinen nuuskahuuli white boy, joka ei näytä miltään.

Suomalaisista räppäreistä poiketen Ville Valoton fanittaakin entisaikojen rokkareita kuten Andy McCoyta.

– Ennen oli Andy, Pentti Saarikoski ja Sielun Veljet. Siinä skenessä oli jotain vaaraa. Missä on andyt?

Biisien aiheina huumeet

“Vitun Andy, vedit meidän häämämmit.”

Ville Valoton räppää avoimesti huumeiden käyttämisestä. Mämmi viittaa synteettiseen MDMA-huumeeseen.

Wille Hyvösen mukaan huumeet ovat tätä päivää. Hän ei tunne ketään, joka ei niitä käyttäisi.

Suomessa huumeet eivät ole yleinen aihe musiikissa. Viinasta ja bilettämisestä sen sijaan löytyy biisejä joka lähtöön. Hyvösen mielestä huumeiden käyttö lakaistaan maton alle.

– En tajua, missä maailmassa ihmiset elävät. Huumeita ei saa mainita, vaikka jokainen niitä käyttää. Silti on ookoo tehdä mieletön ura misogynialla ja keskiaikaisilla sukupuolikäsityksillä. Se on naurettavaa kaksinaismoralismia.

Yhdellä Ville Valottoman biisillä hehkutetaan huumekäryissä ryvettynyttä Jari Sillanpäätä. Ei pelkästään sen takia, että Viltsu ja Siltsu rimmaavat.

– Jari on tehnyt tosi tärkeää työtä suomalaisen huumausainekeskustelun hyväksi. Edesmennyt Perttu Häkkinen sanoi, että Sillanpää vei 15 minuutissa keskustelun 60-luvulta tähän päivään.

– On ihan käsittämätöntä, että Jarin tuominneet fanittavat sotaveteraaneja, jotka huumepäissään taistelivat tuolla skutsissa.

– En tajua, missä maailmassa ihmiset elävät. Huumeita ei saa mainita, vaikka jokainen niitä käyttää. Juha Kivioja / Yle

Lämpeneekö Hervanta?

Ville Valoton huolestuu. Hän on kysynyt kuvaajalta, että näyttääkö hän väsyneeltä. Kuvaajan sanottua että vähän, Valoton kaivaa meikkivoiteen esiin ja sivelee peitettä silmiensä alle.

Wille Hyvönen on notkunut pitkiä öitä äänitysstudioissa. Tällä kertaa hän on viettänyt Suomessa reilun viikon esikoisalbumiaan tehden.

Loppuvuodesta tulee toinen sinkku ja albumin on määrä valmistua ensi vuonna.

Vihapuheen lisäksi Ville Valoton on saanut myös positiivisia kommentteja musiikistaan. Soundi on monen mielestä kansainvälinen ja lähestymistapa tuore.

– Hetken kestää, että Hervanta lämpenee, Hyvönen nauraa.

Räppäri on myös realisti. Huumemyönteiset kappaleet tuskin päätyvät radioiden voimasoittoon.

Syksylle on kuitenkin jo buukattu keikka Tavastialle. Lavalle astuu iso joukko muita räppäreitä ja tukijoita.

Tulevissa kappaleissaan Ville Valoton räppää kokemuksistaan seiskan ratikassa ja lentokenttien turvatarkastuksissa. Teossa on myös omaelämäkerrallinen kirja, jossa hän aikoo avata kokemuksiaan laajemmin.

Wille Hyvönen ja Ville Valoton ovat kuitenkin eri hahmoja. Transnaisen kokemukset on helpompi laittaa Valottoman piikkiin.

– Maailma ei ole valmis Wille Hyvösen totuudelle. Ville Valoton on todempi.