Tiukasti suojeltuihin alueisiin kuuluvia metsä- ja kitumaita on eniten Pohjois-Suomessa: 1,9 miljoonaa hehtaaria, mikä on 17 prosenttia metsäpinta-alasta. Etelä-Suomessa vastaava ala on 0,4 miljoonaa hehtaaria eli kolme prosenttia metsäpinta-alasta.

Tiukasti suojeltuihin alueisiin kuuluvia metsä- ja kitumaita on eniten Pohjois-Suomessa: 1,9 miljoonaa hehtaaria, mikä on 17 prosenttia metsäpinta-alasta. Etelä-Suomessa vastaava ala on 0,4 miljoonaa hehtaaria eli kolme prosenttia metsäpinta-alasta. Ismo Pekkarinen / AOP

Tästä on kyse Suomen ilmastopaneeli selvitti biotalousalan tutkijoilta käsityksiä metsien hyödyntämisen ilmastovaikutuksista.

28 tutkijaa äänesti seitsemästä väittämästä. Pääviesti oli, että lyhyellä aikajänteellä (alle 50 vuotta) metsien lisähakkuut vähentävät metsien hiilinielua.

Sellunvalmistuksen sijaan puuta pitäisi käyttää enemmän rakentamisessa, jolloin hiiltä sitoutuisi esimerkiksi puukerrostaloihin.

Iso joukko tutkijoita allekirjoitti maaliskuussa kannanoton, jossa 68 tieteentekijää toi esiin, että Suomen suunnittelema puunkäytön lisääminen ei hillitse ilmastonmuutosta vuosikymmeniin. He ovat huolestuneet myös metsäluonnon monimuotoisuudesta, mikäli hakkuita lisätään.

Sama käsitys toistuu nyt, kun Suomen ilmastopaneeli (siirryt toiseen palveluun) selvitti biotalousalan tutkijoiden käsityksiä metsien hyödyntämisen ilmastovaikutuksista. Seitsemän väittämän arviointiin ja työstämiseen osallistui 28 tutkijaa Helsingin yliopistosta, Ilmatieteen laitokselta, Itä-Suomen yliopistosta, Jyväskylän yliopistosta, Luonnonvarakeskuksesta, Suomen ympäristökeskuksesta ja Teknologian tutkimuskeskuksesta VTT:ltä.

Tutkijat äänestivät väittämistä ja antoivat vihreän, jos hyväksyivät sellaisenaan. Keltaisen, jos vaativat sanamuotomuutoksia ja punaisen, jos eivät hyväksyneet väittämän perusajatusta. Valkoisen saattoi antaa, jos oma asiantuntemus ei riittänyt väittämän arviointiin.

Yhtään punaista merkintää ei löytynyt väittämien kohdalta, pääosin tutkijat vilkuttivat vihreää.

Kansalllisen metsästrategian mukaan hakkuita kasvatettaisiin 10-15 miljoonaa kuutiota vuodessa.

Käytännössä arvioijat olivat niitä, jotka eniten Suomessa tutkivat ilmastonmuutoksen vaikutuksia. Tiistaiaamuna julkaistua selvitystä (siirryt toiseen palveluun) kuunteli myös ympäristöministeri Kimmo Tiilikainen (kesk.). Hänen ja ilmastopaaneelin työryhmän jäsenen, Helsingin yliopiston tutkijatohtori Tuomo Kalliokosken kommentteja on väittämien ohessa.

Väittämä

Talousmetsien puuntuotantoa on mahdollista lisätä metsähoidon keinoin, mutta lähimpien vuosikymmenien aikana ei pystytä lisäämään merkittävästi runkopuun nettokasvua. Merkittävä lisäys on odotettavissa vasta 2050-luvulla ja sen jälkeen.

Ympäristöministeri Kimmo Tiilikaisen kommentti:

– Ei näistä väittämistä voi olla kuin samaa mieltä. Joidenkin kohdalla olisin ehkä vilkuttanut keltaista. Suomi tähtää siihen, että vuotuisesta metsänkasvusta hyödynnettäisiin 75 prosenttia, kuten Ruotsissa on kasvusta hakattu 75-80 prosenttia jo 10-15 vuotta. Suomen metsät ovat iso hiilinielu ja tulevat olemaan sitä jatkossakin.

Väittämä

Hakkuiden ja puunkorjuun lisääminen pienentää Suomen metsien hiilinielua ja metsien hiilivarastoa vähintään vuosikymmeniksi eteenpäin verrattuna tilanteeseen, jossa niitä ei lisätä.

Tutkijatohtori Tuomo Kalliokosken kommentti:

– Haaste on, että isot volyymit puusta menevät selluun, josta hiili vapautuu nopeasti ilmakehään. Vaikea nähdä, että esimerkiksi Äänekosken tehtaan kaltaisilla laitoksilla merkittäviä ilmastohyötyjä saataisiin aikaan.

Suomen metsien hiilinielu pienenee lisähakkuiden myötä, mutta metsien sitoma hiilimäärä kasvaa edelleen, sanoo tutkijatohtori Tuomo Kalliokoski. Markku Sandell / Yle

Väittämä

Pitkällä aikavälillä fossiilisten polttoaineiden korvaaminen metsäenergialla tuottaa ilmastohyötyjä, mikäli fossiilisten korvautuminen on pysyvää, metsämaa säilyy metsänä ja metsien kasvu pysyy ennallaan tai kasvaa tulevaisuudessa.

Ympäristöministeri Kimmo Tiilikaisen kommentti:

– Suomessa metsäpohjainen bioenergia nojaa metsäteollisuuden ja metsänhoidon sivutuotteisiin. Meillä ei puuta kasvateta energiakäyttöä varten, vaan hyödynnetään teollisuuden sivujakeet ja metsien hoidossa pieniläpimittainen puu ja riittävän rehevillä mailla hakkuutähteet.

Väittämä

Suurimmat ilmastohyödyt puunkäytöllä saavutetaan puupohjaisilla pitkäikäisillä tuotteilla, joiden hiilisisältö pystytään pitämään pitkään käytössä ja jotka korvaavat elinkaarivaikutuksiltaan suuripäästöisiä tuotteita.

Tutkijatohtori Tuomo Kalliokosken kommentti:

– Voimme kasvattaa hiilivarastoja yhteiskunnan rakenteissa, kuten rakennuksissa. Jos me lisäämme hakkuita, meidän pitää käyttää puu erittäin viisaasti pitkäkestoisiin tuotteisiin, jotta emme aiheuta ilmastohaittaa vaan sen sijaan saadaan ilmastohyöty.

Ympäristöministeri Kimmo Tiilikaisen kommentti:

– Hallitus puhuu puurakentamisen puolesta, koska siellä puutuotteen kesto on kymmeniä, jopa satoja vuosia. Silloin hiilivarasto ei ole enää metsässä vaan rakennetussa ympäristössä.

Suomen hakkuut halutaan nostaa Ruotsin tasolle. Ympäristöministeri Kimmo Tiilikaisen (kesk.) mukaan metsät kestävät tämän. Markku Sandell / Yle

Väittämä

Metsien käytön poliittista päätöksentekoa varten tuotettuja Suomen metsien tulevaa kehitystä kuvaavia mallilaskelmia olisi hyvä täydentää muun muassa ilmastomuutoksen erilaisia kehityspolkuja kuvaavilla analyyseillä.

Ympäristöministeri Kimmo Tiilikaisen kommentti:

– Muitakin kuin hiilidioksidinäkökulma täytyy ottaa huomioon. Nythän poliittiset arviot lähtevät varovaisuusperiaatteesta eli ettei metsien kasvu kiihdy ilmastovaikutusten myötä.

Väittämä

Pitkällä aikavälillä fossiilisten polttoaineiden korvaaminen metsäenergialla tuottaa ilmastohyötyjä, mikäli fossiilisten korvautuminen on pysyvää, metsämaa säilyy metsänä ja metsien kasvu pysyy ennallaan tai kasvaa tulevaisuudessa.

Tutkijatohtori Tuomo Kalliokosken kommentti:

– Pidemmällä aikajänteellä (yli 100 vuotta), jos lyhytkestoisilla puutuotteilla korvataan fossiilisperäisiä tuotteita, niin silloin saadaan ilmastohyötyjä. Pitkään aikajänteeseen liittyy ennustettavuuden kasvava epävarmuus.

Väittämä

Metsien eri käyttömuodoille kuten puuntuotannolle, hiilensidonnalle, suojelulle ja virkistyskäytölle asetetut tavoitteet kilpailevat keskenään, eikä tavoitteita voida todennäköisesti saavuttaa samanaikaisesti.

Tutkijatohtori Tuomo Kalliokosken kommentti:

– Puuntuotannollisesti ollaan kestävällä tasolla, mutta monimuotoisuuden ja ilmastovaikutusten osalta ei olla. Tämä on poliittinen haaste. Jos pyrimme pitämään lämpenemisen alle kahdessa asteessa, niin meillä on kiire.

Väittämä

Merkittävä metsien hakkuiden lisääminen voi johtaa metsäluonnon monimuotoisuuden selvään heikkenemiseen, ellei asiaa oteta huomioon riittävästi metsänhoidon käytäntöjen ja suojeluverkoston toteutuksessa.

Ympäristöministeri Kimmo Tiilikaisen kommentti:

– WWF, metsäteollisuus ja ympäristöministeriö ovat antaneet uusia ohjeita, miten metsänhoidossa voidaan suosia monimuotoisuutta. Selvitys antaa tukea hallituksen suunnitelmille, mutta myös tarvetta lisätä ponnisteluja luonnon monimuotoisuuden hyväksi.

Tutkijatohtori Tuomo Kalliokosken kommentti:

– Me olemme ilmastohaasteen kanssa pisteessä, jossa meidän täytyy nykytiedon varassa pyrkiä tekemään mahdollisimman ilmastoviisasta metsänhoitoa ja politiikkaa. Samaan aikaan toivottavasti laitetaan resursseja ihan perustutkimukseen esimerkiksi lämpenemisen vaikutuksesta tuhohyönteisten lisääntymiseen.