Tampere-Pirkkalan lentoasema suljettiin – yllättävä seuraus näkyy nyt Tampereen taivaalla

Tampere-Pirkkalan lentoaseman sulkeutuminen peruskorjaustöiden johdosta poiki yllättävän seurauksen: Tampereen taivaalla on ollut enemmän lentoliikennettä kuin vuosikymmeniin. Lentoliikenteen loppumisen johdosta Tampereen lähialueen ilmatila vapautui lennonjohdon valvonnasta, mikä on houkutellut taivaalle kymmenittäin purje- ja harrastelentäjiä. Harvinaislaatuinen video näyttää, miten purjelentäjät kiitävät Tampereen yllä 2,5 kilometrin korkeudessa: "Ei näin paljon liikennettä sitten vuoden 1982" Tampere-Pirkkalan remontin alkuvaiheessa käytössä oli lyhennetty kiitotie, mutta se on suljettu nyt kokonaan kuukaudeksi. Kiitotien päällystystyön odotetaan valmistuvan elokuun puoleenväliin mennessä. Lue lisää: Pirkkalasta ei lennetä ennen elokuun puoliväliä – Tampere–Pirkkalan lentoasema suljetaan kuukaudeksi remontin vuoksi Lue lisää: Pääsy kielletty: Tältä näyttää Tampere-Pirkkalan lennonjohtotornissa – 156 askelmaa johdattaa ainutlaatuisen maiseman äärelle Siihen saakka Tampereen taivas on poikkeuksellisen avoin kaikille ilmailuharrastajille, jotka voivat nauttia harvinaisesta vapaiden taivaiden herkusta. Pirkkalan sulkeutuminen toikin Tampereen taivaalle heti ensimmäisenä päivänä kymmeniä vierailijoita. Upeasta lentokelistä nauttineita purjekoneita ja ilma-aluksia saapui ainakin Jämiltä, Räyskälästä, Nummelasta ja Piikajärveltä sekä kaukaisemmiltakin Suomen kentiltä. –Taivaalla oli paljon uusia, tuntemattomia koneita, joita täällä ei normaalisti näe, kertoo Tampereen Ilmailuyhdistyksen purjelennonopettaja Ville Ranki , joka kävi kääntymässä Tampereen taivaalla Jämiltä käsin maanantaina. –Tampereen taivaalla oli tänään enemmän liikennettä kuin silloin, kun Pirkkalan kenttä on normaalisti auki. Eihän täällä ole ollut näin paljon liikennettä sen jälkeen, kun Härmälän kenttä suljettiin vuonna 1982. Normaaliolosuhteissa Tampereen ilmatila on tiukasti valvottu ja kontrolloitu, eivätkä kaikki erilaiset ilma-alukset ja harrastelentäjät mahdu samalle taivaalle. –Esimerkiksi Saksassa purjekoneet vastaavankokoisten lentokenttien läheisyydessä ovat tavanomaisempi näky, kertoo aluelennonjohtaja Jouni Laukkanen . –On vaan kiva, että täälläkin päästään nyt nauttimaan tästä herkusta, hän jatkaa. Tampereesta tuli korpikenttä Tampere-Pirkkalan sulkemisen myötä Tampere muuttui vaativasta C-luokan lennonjohdon valvonnassa olevasta ilmatilasta valvomattomaksi G-luokan ilmatilaksi, jossa lennetään käytännössä korpikenttäsäännöillä. Korpikenttä on kansankielinen nimitys valvomattomalle lentopaikalle tai pienlentokentälle, jolla ei ole lennonjohtoa. Lentäjät ovat itse vastuussa toiminnastaan ja koordinoivat toimintaansa radiolla. Suomessa on noin 60 virallista korpikenttää. Normaalioloissa Tampereen alueella lennetään lentosuunnitelman mukaisesti niin, että lennonjohtaja porrastaa ilma-alukset mittarilento- ja näkölentosääntöjen mukaan, mikä tekee operoinnista suhteellisen kankeaa. Lisäksi lentokoneissa on oltava transponderi, jollainen on vain harvassa harraste- tai purjekoneessa, sekä jatkuva yhteys lennonjohtoon. –Esimerkiksi meillä transponderi on vain yhdessä purjekoneessa. Varjoliitimissä ja muissa harrastekoneissa sitä ei yleensä ole, sillä se on kallis ja vaatii sähköä, Ranki täsmentää. Transponderi on toisiotutkavastain eli lentokoneen signaalilähetin, jolla varustettu ilma-alus näkyy lennonjohdon tai ilmavalvonnan toisiotutkassa koneen tunnuksella ja mahdollisilla lisätiedoilla varustettuna. Se ei ole pakollinen valvomattomassa ilmatilassa lennettäessä. Katseet taivaalle Tampere-Pirkkalan lennonjohtotornin ollessa kiinni lentäjät viestivät valvomattomassa ilmatilassa toinen toisilleen sijainnistaan ja aikomuksistaan radiolla. Vaikka radio ei olekaan pakollinen varuste valvomattomassa ilmatilassa, on se nykyään vakiovaruste lähes kaikissa harrasteilmailun ilma-aluksissa. Vaikka valvomattomassa ilmatilassa lennettäessä valpas ilmatilan tarkkailu onkin ensisijainen turvallisuustekijä, kertovat lentäjät radiossa alueelle saapuessaan koneensa tunnuksen, sijaintinsa, korkeuden ja mitä aikovat tehdä. Lennon jatkuessa lentäjät viestivät toisilleen tekemisistään vapaamuotoisin radioviestein. Tämä varmistaa, että ilmailu on turvallista ja samalle alueelle – kuten vaikkapa Tampereen keskustan yläpuolelle – saapuvat lentäjät tietävät toisistaan ja osaavat pitää turvavälit. Niitä näet käytetään lentäessäkin. Katseet kannattaakin suunnata näinä päivinä taivaille, etenkin jos kirkkaan taivaan lomaan saadaan myös sopivasti pilviä. Tällöin purjekoneille on tarjolla sopivasti termiikkejä eli nostoja, ja moottorittomat lentokoneet voivat liitää vaivattomasti satojenkin kilometrien taipaleita. Useiden kilometrien korkeudessa äänettömästi huitelevien purjekoneiden lisäksi taivailta voi havaita näinä päivinä ja viikkoina myös harrastelentokoneita, moottorivarjoliitimiä ja muita lentolaitteita, joilla ei normaalisti voida lentää samassa ilmatilassa liikenne- ja sotilaslentokoneiden kanssa. Lentoaseman remontin yhteydessä kenttää laajennetaan ja kunnostetaan. Elokuussa päättyvän urakan jälkeen kenttää voivat käyttää entistä suuremmat lentokoneet. Normaalisti Tampereen alueella on käytössä C-luokan ilmatila. Se on vaativin ilmatilaluokka, jossa lennetään lennonjohdon valvonnassa ja kaikista lennoista tehdään lentosuunnitelma. Nyt käytössä on G-luokan ilmatila, mikä tarkoittaa vapaata lentämistä valvomattomassa ilmatilassa ilman lentosuunnitelmaa.