Syyria-operaatioon haettiin kenraalin mukaan mallia Kuuban kriisistä.

Sen jälkeen kun presidentti Vladimir Putin syyskuussa 2015 määräsi ensimmäiset ilmaiskut Syyriaan, maassa on Venäjän asevoimien yleisesikuntapäällikön, kenraali Valeri Gerasimovin mukaan ehtinyt palvella jo 48 000 venäläissotilasta.

Tavoitteena on ollut kierrättää Syyriassa mahdollisimman suuri määrä venäläisjoukkoja taistelukokemusta hankkimassa.

– Eikä vain miehistöä, vaan tärkeintä on ollut kierrättää siellä komentajia, upseeristoa, Gerasimov sanoo.

Syyrian operaatiossa ovat hänen mukaansa palvelleet myös Venäjän sotilaspiirien komentajat keskeisine esikuntaupseereineen. Näin komentorakenteita on päästy harjoittamaan käytännön sotatoimissa.

Samaan tapaan kuin Ukrainaan, Syyriaankin on tuotu rotaatioperiaatteella joukkoja eri puolilta Venäjää. Noin 90 prosenttia Venäjän asevoimien divisioonista ja lähes puolet prikaateista ja rykmenteistä ovat Gerasimovin mukaan ehtineet runsaan kahden vuoden aikana kerryttää sotakokemusta lähettämällä sotilaita Syyrian operaatioon.

Syyrialla on ollut merkittävä rooli myös Venäjän sotateollisuuden testilaboratoriona.

– Olemme kokeilleet yli 200 ase- ja varustetyyppiä – äskettäin käyttöön otettuja, hyväksyntää odottavia ja jo aiemmin palveluskäytössä olleita, kenraali Gerasimov sanoo.

Taistelutehtävää toteutettaessa tulee hänen mukaansa esiin aiemmin tunnistamattomia ongelmia, jotka antavat aiheen hienosäätöön. Sitä mukaa kuin sellaisia on Syyriassa havaittu, sotilaat ovat raportoineet niistä maahan lähetetyille teknisille asiantuntijoille ja tuotekehittäjille.

– Jokaisen asemallin osalta on pantu merkille, mitkä ovat sen hyvät ominaisuudet ja mitä pitäisi vielä parantaa. Nyt suurin osa todetuista puutteista on eliminoitu. Se, että olemme testanneet aseitamme ja kalustoamme taisteluoloissa, on valtava etu. Nyt voimme luottaa aseisiimme, Gerasimov.

Venäjän asevoimien johdossa on hänen mukaansa perusteellisesti analysoitu kaikki Syyriassa hankitut opit, ja niiden pohjalta on jaettu tietoa ja uusia ohjeistuksia kaikkiin joukko-osastoihin.

”Venäjällä on intressinsä”

Kenraali Gerasimov kommentoi Venäjän Syyria-operaatiota Komsomolskaja Pravdan tällä viikolla julkaisemassa laajassa haastattelussa. Kremliä myötäilevä lehti maalaa kuvan operaatiosta yllätyksenä Yhdysvaltain asevoimien johdolle tavalla, joka olisi ajanut amerikkalaiskenraalit paniikin partaalle.

– Operaatio oli huolellisesti suunniteltu, kaikki seikat oli otettu huomioon ja tarvittavat joukot ja keinot oli tunnistettu, Gerasimov sanoo.

– Meillä ei ollut juuri lainkaan kokemusta joukkojen siirtämisestä niin kauas – sellaisen valtion maaperälle, jonka kanssa meillä ei ole yhteistä rajaa. Oli kuitenkin yksi esimerkki – operaatio Anadyr, jonka puitteissa Neuvostoliitto siirsi vuonna 1962 joukkoja Kuubaan. Hyödynsimme sen kokemuksia.

Toistuvat, ilman etukäteisvaroitusta järjestetyt valmiustarkastukset sekä panostus ilma-, meri- ja rautatiekuljetuskyvyn kehittämiseen loivat Gerasimovin mukaan osaltaan edellytyksiä operaation onnistumiselle.

– Uudelleenryhmitykset toteutettiin niin salaisesti kuin mahdollista, erityistä huomiota herättämättä, hän kertoo.

Sotatoimet Syyriassa ovat Gerasimovin puheista päätellen olleet jatkuvasti presidentti Putinin manuaalisessa ohjauksessa.

– Raportoin tilanteesta ja tehtäviemme etenemisestä yleensä aamuin illoin puolustusministerille, ja hän raportoi niistä presidentille. Kerran tai pari viikossa ministeri raportoi presidentille henkilökohtaisesti ja esittelee tarpeelliset asiakirjat, kartat ja videoaineiston.

Toisinaan presidentti Putin keskustelee suoraan Gerasimovin kanssa, joskus taas puolustusministeri Sergei Šoigu raportoivat Putinille yhdessä.

– Presidentti asettaa tavoitteet ja tehtävät. Hän on selvillä sotilasoperaatioiden koko dynamiikasta ja kaikista määräyksistä, Gerasimov sanoo.

Vaikka presidentti Putin vastikään julisti Venäjän vetävän joukkonsa Syyriasta, sotilaallisen läsnäolon purkaminen ei Gerasimovin mukaan ole tässä vaiheessa ajankohtaista.

– Täydellisen vakauden saavuttamiseen tarvitaan aikaa. Tukikohtamme ovat siis perusteltuja, niitä tarvitaan siellä, hän toteaa.

– Eikä pidä unohtaa, että Venäjällä on omatkin intressinsä Lähi-idässä…