„Ne-au lăsat ca pe niște animale.”



„Sunt îngrozită pentru că nu știu ce-o să se întâmple.”



„Așa am rămas toate… fără nici o speranță.”



„Suntem doar niște infectați destinați morții oricum.”



Planul statului român pentru lupta împotriva pandemiei a lăsat milioane de oameni pe dinafară.



Printre ei, și femeile însărcinate.



Numai în luna februarie, statul a numărat 11424 nașteri în România.

De câteva luni tot citesc de ce-are nevoie o femeie ca să treacă cu bine peste sarcină, naștere și primele luni cu copilul ei. Sunt în săptămâna 37. Din momentul în care public textul ăsta, aș putea naște oricând.

O femeie însărcinată are nevoie de:

Liniște

Sprijin

Siguranță

Încurajare

Soluții

Informație

Ce are acum în România o femeie însărcinată:

Nimic



De marți, 24 martie, au fost suspendate consultațiile și investigațiile în spitalele de stat pentru orice nu reprezintă o urgență majoră. În aceeași zi, Departamentul de Situații de Urgență a revenit cu un punct de vedere, prin care precizează că femeile însărcinate „care necesită anumite controale periodice ambulatorii obligatorii, pentru monitorizare și investigații” au parte în continuare de asistență medicală. Asigurarea asta a rămas însă doar pe hârtia semnată de Raed Arafat. Spitalele publice au anulat deja programările pacientelor.

Dacă ești însărcinată și trebuie să faci una dintre ecografiile sau analizele obligatorii ca să afli, de pildă, dacă n-o să naști un copil cu malformații, nu-ți rămâne decât să-ți cauți un loc la privat. Dacă ai bani pentru asta. Dacă locuiești într-un oraș. Dacă ai o clinică privată la tine-n oraș.



În Suceava nu poți. În ultimele zile, am vorbit cu zeci de femei blocate în case și-n propria spaimă. Toate se simt abandonate de autorități, care au dispărut în ceața epidemiei, și de doctorii lor, care nu știu ce să le spună.

Multora le e și frică de virus și de ce le-ar putea face copiilor lor, dar n-au pe cine să întrebe. Puținele studii care s-au făcut până acum pe femeile însărcinate infectate cu COVID-19 nu au arătat că virusul s-ar transmite prin lichidul amniotic sau lapte către copil. Dintr-o analiză pe 147 de gravide a reieșit că doar 8% au făcut o formă severă a bolii, deci femeile însărcinate nu par mai vulnerabile la complicațiile virusului decât restul populației. Iar copiii și bebelușii tind să facă forme ușoare sau chiar să nu dezvolte nici un simptom, dar pot da mai departe virusul. Cam atât se știe deocamdată.

Spitalul Județean din Suceava stă închis de când a devenit cel mai mare focar de infecție din țară, cu cel puțin 300 de cadre medicale bolnave. În numai zece zile, echipa de conducere a fost concediată, a doua și-a dat demisia, a treia a venit cu medici militari și cu promisiunea gestionării dezastrului. Maternitatea din cadrul spitalului, singura din oraș, e și ea închisă, iar doctorii sunt în carantină sau autoizolare. Cele două clinici private s-au închis și ele. Deci, unde pot să nască femeile din Suceava? La 20-40 de kilometri distanță. „Să meargă la spital la Fălticeni sau la Rădăuți!”, spune cu siguranță-n glas Manuela Trifan, noua directoare DSP Suceava, trimisă de la Iași ca să rezolve situația.

De la Rădăuți, un orășel cu puțin peste 20 000 de locuitori, lucrurile se văd altfel. „Dacă Spitalul Județean (din Suceava, n.r.) nu se deschide într-o săptămână, suntem terminați”, avertiza luni, 30 martie, managerul spitalului din Rădăuți. „Nu ne este rușine să spunem adevărul. (...) Am primit 25 de măscuțe de la statul român… 25, nu 25 de mii”, continua managerul Traian Andronachi. La Fălticeni, spitalul nou mai așteaptă 5 milioane de euro ca să se deschidă. I-a promis Ministrul Sănătății, dar încă n-au venit, așa că fluxul mare de pacienți ajunge tot în spitalul vechi. Sâmbătă, 4 aprilie, spitalul a fost închis parțial din cauza îmbolnăvirii a 44 de cadre medicale. Secția de obstetrică-ginecologie e încă deschisă.

Indecizia asta e înnebunitoare pentru femeile aflate într-un moment care pur și simplu nu poate fi amânat. Copiii nu stau după șefi de ministere și nici măcar de stat.