Câteva cifre care sunt imposibil de negat, chiar și de către răuvoitori:

- fondul de pensii pe care-l administrează statul este în gaură de peste 15 miliarde de lei anual, mai ales după ce au fost crescute pensiile speciale fără discernământ.

- sistemul de pensii este în haos. Veniturile pentru diferite categorii de clase de muncă ieșite la pensie s-au dus în sus, sunt enorm de multe fraude făcute de persoane care s-au pensionat anticipat inventând motive, s-a ajuns la aberații ca un angajat MAI sau MApN să poată ieși la pensie la 45 de ani, cu 13.000-14.000 de lei lunar.

- pilonul II, administrat privat, are randamente bune. Cifrele arată creșteri medii de 90%, de la înființarea acestui sistem.

- ne uităm la un adevăr care se vede limpede: majoritatea parlamentară PSD- ALDE nu are bani pentru a onora toate pomenile și creșterile artificiale promise, așa că se uită unde poate băga mâna, iar unul din buzunare este cel al fondurilor de pensii administrate privat.

- despre naționalizarea/ confiscarea/ tăierea/ distrugerea Pilonului II de pensii s-a vorbit din iarnă. CEO NN Pensii a fost decapitat după un email în care clienții erau avertizați cu privire la aceste pericole. Dar gura păcătosului adevăr grăiește. Însuși ministrul de finanțe Mișa a spus la audierile în comisia parlamentară că se intenționează desființarea Pilonului II, informație înregistrată video, negată apoi de Liviu Dragnea - O prostie!

Astăzi, guvernul Tudose zice cu seninătate că se va umbla la procentul care se virează spre Pilonul II și că statul este un administrator mai bun. E cât se poate de evident că atunci când liderii PSD neagă ceva, de fapt, exact acel ceva se va întâmpla, negreșit. Dacă vor porni pe acest drum, e o chestiune de timp până când vor înjumătăți încă o dată procentele virate spre Pilonul II, iar această mișcare se va întâmpla până când nu va mai rămâne nimic.

Incapacitatea instituțiilor statului de a colecta taxele și impozitele (în special TVA, în condițiile în care consumul a crescut foarte mult) arată tabloul economiei românești. Cheltuim mai mult decât producem și încasăm, ne împrumutăm mai mult, nu investim în infrastructură.

Tema lansată de actuala guvernare despre pensii are efecte extrem de nocive pentru societatea românească în ansamblul ei. Pensionarii care-și doresc o viață mai bună după încercări extrem de grele prin care au fost nevoiți să treacă în ultimele decenii sunt așezați în antagonie cu angajații de azi, care vor să se asigure că vor avea din ce trăi la bătrânețe. Sună dur, dar fiecare leu care este astăzi aruncat în marea petrecere națională organizată de actuala majoritate este un ban cheltuit din ce nu există. Guvernul Tudose amanetează viitorul celor care sunt în câmpul muncii și pe cel al copiilor lor. Așa cum ne-au obișnuit, dacă ei neagă problemele de colectare și spun că încasările sunt bune, că economia duduie, atunci așteptați-vă ca toate acestea să fie aproape de catastrofă. Mai e puțin până când vor ieși la lumina zilei cifrele adevărate.

Orice om cu un dram de bun simț și cunoștințe de aritmetică de clasă primară înțelege că dintr-un sac ce se alimentează constant numai cu 100 de lei, de exemplu, dacă plătești anual 130 de lei către diverși beneficiari, drumul e unul singur - spre faliment. Asta mai ales când te și împrumuți cu dobândă ca să-i achiți. Luați în calcul datele macro pe natalitate, piața muncii, piața educației, cererea și oferta de muncă, pregătirea absolvenților, veți ajunge la concluzia că bugetele publice de pensii se apropie de colaps. Fără măsuri inteligente, asta se va întâmpla în câțiva ani.

Mesajul guvernului pentru cei care sunt azi în câmpul muncii este implicit: sunteți pe cont propriu! Pensii la stat nu e nicio garanție că veți primi, așa cum nu se știe care va fi nivelul acestora, Pilonul II vrem să-l devalizam. Nu aveți decât să investiți singuri, să vă luați pământuri, apartamente, să închiriați, să vă apucați de afaceri, să investiți pe bursă, să părăsiți și voi România. Cu ce veți trăi la bătrânețe? Nu ne interesează! Suntem în mijlocul petrecerii, vreți o dedicație?

Noul exercițiu de adaptare propus de jungla post-1990 nu e imposibil de trecut. Ne descurcăm să mergem la spitale din străinătate (în România s-a construit un singur spital în 27 de ani, de oncologie, la Iași), ne ținem copiii la școală pe bani, deși în Constituție educația este gratuită (e de notorietate afirmația ministrului Pop care a spus că învățământul este gratuit în sensul că elevul nu plătește, ci statul și părinții o fac). Tot de unii singuri vom găsi metode să ne deplasăm, pentru că nu există nicio autostradă construită și trenurile merg mai încet ca în perioada interbelică.

Dacă românii vor reuși să se capitalizeze, probabil că vom asista la un boom al vânzărilor de avioane și elicopterere de mici dimensiuni, luate ca să poată ajunge dintr-un capăt în altul al țării pe calea aerului.



Exprimarea extrem de nefericită a premierului Tudose- randamentul pensiilor de la stat care a fost mai bun și capacitatea statului de a fi un administrator mai valoros decât privatul - a stârnit un val de comentarii pe internet.

Oamenii se întreabă - pe bună dreptate - când și-au dovedit instituțiile publice talentul de manager în ultimii 27 de ani. Educația este la pământ (suntem între primele locuri la rata de analfabetism funcțional), sănătatea este într-o stare deplorabilă, administrația este spre deloc digitalizată în țara cu cei mai buni informaticieni și cea mai bună viteză de internet, pădurile au fost rase, Justiția este o permanentă dezbatere, Primăria București nu e în stare să facă o amărâtă de licitație pentru niște autobuze electrice, e criză de sânge de 27 de ani, natalitatea este extrem de jos, România a suferit cel mai mare exod după 1990, o catastrofă umanitară, fiind depășită doar de Siria.

Dacă e ceva ce s-a demonstrat clar ca lumina zilei în ultimele aproape 3 decenii, acesta este că statul român este impotent în a administra eficient orice, de la ministere, până la servicii publice, indiferent de domeniu. Iar dacă premierul Tudose a încercat o explicație publică despre contextul în care a folosit cuvântul randament, nu a revenit deloc asupra afirmației cu privire la capacitatea instituțiilor statului de a administra mai bine decât privații.

Cât despre randamentul (creșterea punctului de pensie de la fondurile publice, a explicat a doua zi), acesta nu are nicio legătură cu managementul de calitate al guvernelor, ci cu gestul de a crește din pix, arbitrar, fără fundament, fără o colectare mai bună, orice pensie. Iar asta nu este randament, se învață în liceu. Modul în care cei care sunt azi la putere folosesc cuvinte fără să aibă proprietatea termenilor, a semnificației lor, este înspăimântător. Acești oameni se întâlnesc cu delegațiile străine, se văd cu președintele Macron, decid de unde să cumpere armament și elicoptere militare.

Celor care mizează pe stat și modul corect, transparent, în care cheltuiește banii, le reamintesc cel puțin două-trei exemple de taxe și impozite menite să fie colectate și îndreptate spre scopuri bine definite, dar despre care nu se știe nimic. Taxa de drum transformată în accize la combustibil din care ar fi trebuit să se construiască infrastructură mare, taxa de viciu aplicată pe țigarete despre care se spunea că va fi investită în programe naționale de evaluare a stării de sănătate a populației. Să ne mai aducem aminte de miliardele încasate de statul român din vânzarea BCR, în guvernarea Tăriceanu, bani care au fost dați prin marea mașină de tocat fonduri publice fără niciun rezultat benefic.

Aceasta va fi, fără dubiu, soarta oricărui leu care va fi luat din Pilonul II. Bani lipiți pe fruntea petrecăreților de la chermeza 2017.

Rămâne de văzut cât de mare va fi șocul când ne vom trezi din beție și mahmureală. Probabil că vom da din statuie în statuie, vom mânca panseluțele de milioane de euro ale lui Robert Negoiță, pentru că nici Festivalul Micului cel Mare (făcut de primăria Gabrielei Firea în aprilie 2017) nu se va mai organiza din lipsă de bani (între timp, doamna primar a luat bani de la investiția în Pasajul Ciurel și i-a alocat spre statui).