Vi fick chansen att med kamera gå ner och titta i denna gigantiska anläggning som tidigare varit en viktig del inom försvarsindustrin. Med en storlek på ca 15000m² bedrevs här tillverkning och hantering av materiel inom flera kategorier som dessutom har ett skydd mot kärnvapen inte likt någon annan plats vi tidigare besökt.

Väl därinne fick vi instruktioner på var vi kunde fotografera och var det var förbjudet med tanke på olika säkerhetsskäl. Värt att tillägga att vid tillfället var vi dem enda som har fått fotografera i en sådan stor utsträckning i anläggningen. Larm och övervakning fanns också installerat..

Staket omsluter hela området, en vaktkur finns vid infarten till anläggningen tillsammans med separata grindar för fordon och personal. Bakom vaktkuren fortsätter asfaltsvägen in i skogen och den gamla gatubelysningen följer längs med. Tillslut kommer man fram till inslaget som omgärdas av tjock betong och mycket växtlighet. En plåtport utgör det yttersta skyddet till bergrummet och även mot väder och vind. Inslaget är stort nog att kunna rymma en lastbil. Väl framme vid inslaget stannar bilen. Kliver ut, går fram till plåtporten och öppnar de båda dubbeldörrarna. Direkt innanför den diskreta ytter porten finns det första skyddet mot kärnvapen. En gigantisk stötvågsport i stål öppnas med hjälp av hydraulik och den långa tunneln som leder ned i berget blottas. Belysningen tänds och bilen fortsätter sin färd nedåt underjorden. Nere i tunnelns lägsta punkt stannar bilen, precis invid nästa stora stötvågsport. Faktum är att det finns två stycken inslag från stötvågstunneln in till den skyddade delen av bergrummet. Stötvågstunneln fortsätter upp mot markytan formad som en hästsko för att kunna leda bort trycket från ett kärnvapen på bästa sätt. Denna stötvågstunnel fungerar även som en stötvågssluss i och med att dem första stålportarna vid båda inslagen vid anläggningens mynning håller tätt. Orsaken till att det finns två stora infarter till den skyddade delen av bergrummet från stötvågstunneln är för att bergrummet har byggts ut i etapper och den senaste utbyggnaden medförde att man valde och anlägga ytterligare en ingång. Den första porten som också är den äldre är utformad som ett hjul med en kärna av stål och ett stort betonghölje utanpå. Bredden är uppemot 60cm och höjden är runt fyra meter och har en vikt på 52 ton. Den andra stötvågsporten som också är den nyare är den som vi ska ta oss igenom. Genom en knapptryckning startar röda varningslampor att blinka och porten startar sakta att röra på sig. Vi tar vi oss vidare in i bergets nya del, som även är skyddad mot stridsgaser och har därför gasgränser. Vi står nu i ett utav fem stora skepp på ett utav bergrummets tre våningar. Vi tittar oss omkring och konstaterar att anläggningen har en enorm storlek. Längs med två långa centraltunnlar breder skeppen ut sig i berget. Längs med ena tunneln finns utrymmen för trafos (transformatorer) och annan elektronikutrustning som krävs för att kunna driva all den utrustning som fanns i berget vid verkstadstiden. Längs med den ena centraltunneln nere i berget går vi bort mot den äldre delen och konstaterar åter igen att berget är enormt. Genom en diskret branddörr leder en bred trappa underligare en bit i berget. Här möts man av gasgräns och saneringsdusch innan man kan fortsätta vidare in i tunnelsystemen. Denna våning innehåller mestadels utrustning för ventilation och avfuktning men även lagerlokaler för tillverkningen i berget. Ytan här nere är även enorm och det är lätt att tappa bort sig i tunnelsystemet. Skyltar som varnar för truck sitter uppsatta och påminner om säkerheten. Apparatrum med diverse delar finns också kvar. Efter besöket skulle de tjocka betongportarna stängas och försegla anläggningen. Återigen blinkar varningslamporna samtidigt som portarna sakta skjuts igen och ett dovt ljud hördes genom tunneln när dem slog igen.

Gömt i utkanten av den lilla orten

I en mindre bruksort finner man detta gigantiska bergrum, som inte alls ser så märkvärdigt ut när man står utanför och kikar mot inslaget som leder in i berget. Från landsvägen ett femtiotal meter bort syns inte inslaget det enda man ser är staketet som omringar skogen och vaktkuren vid infartsvägen som leder in i den djupa skogen.

Denna bergverkstad byggdes likt många andra anläggningar av denna typ för att kunna skydda krigsproduktionen i händelse av krig. Man hade märkt att bomber från flyg kunde skapa stor förödelse och genom att placera verkstäderna i berget kunde man minska risken för vissa attacker från luften

Tillverkningen började i mitten på 50-talet och i bergrummet tillverkades granater av olika storlekar i ungefär 20 år av ungefär 60 personer. Efter nedläggningen av granattillverkningen inne i berget användes det som förråd till Försvaret under en längre tid och granattillverkningen flyttade till en annan plats i området.