Samhall vinner upphandlingar som bolaget från början vet att verksamheten inte klarar att leverera på. Istället köper de tjänsterna för dubbla priset från de företag som de har konkurrerat ut i upphandlingarna. ”Det är inte rätt det Samhall håller på med”, säger en anonym företagsledare.

När branschorganisationen Almega Städföretagen nyligen undersökte 1 200 offentliga städupphandlingar i norra Sverige framkom det att det statligt ägda Samhall hade vunnit en stor majoritet av dem. I Norrbotten var siffran hela 78 procent. Almega menar att Samhall bara kan vinna en så stor andel genom att dumpa priserna.

Samhall hävdar att deras framgångar på marknaden beror på att företagets medarbetare har en hög produktivitet, samt att organisationen är duktig på att hantera offentliga upphandlingar.

Men upphandlingar i städbranschen handlar om pris. Det visar flera undersökningar och vittnesmål från företag. Konkurrensen är stenhård och trösklarna för marknadsinträde låga.

Tar in privata underentreprenörer

Samhall har haft en explosionsartad tillväxt inom städbranschen de senaste 15 åren och är nu det överlägset största städföretaget i Sverige. Redan i årsredovisningen från 2006 går det att läsa om Samhalls ambitioner och att den nya affärsstrategin ”tar sikte på arbetsintensiva uppdrag inom städ- och fastighetsservice”. Ett år senare arbetade 4 400 av Samhalls medarbetare med att städa ”alltifrån varuhus och försvarsanläggningar till trapphus och offentliga miljöer”. Fem år senare, 2013, är cirka 7 000 av Samhalls medarbetare verksamma inom städ, som nu är företagets största produkt. I årsredovisningen från 2018 framkommer det att Samhall har över 11 000 utbildade lokalvårdare och utgör 64 procent av medarbetarna. Den siffran kan jämföras med det, till antalet anställda sett, näst största svenska städföretaget ISS Facility Services AB med 5 901 anställda.

Arbetsmarknadsnytt har talat med ett antal personer på ledningsnivå i några stora städföretag. De bekräftar inte bara Almegas version om att Samhall vinner upphandlingar genom att priskonkurrera. De uppger också att Samhall många gånger tvingas anlita samma företag som organisationen nyss har konkurrerat ut i upphandlingen som underentreprenörer då Samhall inte klarar av att leverera. Men då betalar Samhall ett mycket högre pris än vad som sagts i den första upphandlingen.

Det blir alltså per automatik en förlustaffär för Samhall och skattebetalarna.

Städupphandlingar handlar om pris, visar flera undersökningar. Ändå hävdar Samhall att det är medarbetarnas produktivitet som har gjort organisationen till det överlägset största städföretaget i Sverige. Foto: Janerik Henriksson / TT

– I vårt fall rörde det sig om en offentlig upphandling där städningen skulle ske utanför kontorstid, ofta på nattetid. Det kunde Samhalls medarbetare inte leverera och de kontaktade oss. Vi tog uppdraget men då satte vi så klart ett pris som låg över det pris som Samhall hade vunnit upphandlingen på, säger en av de företagare som Arbetsmarknadsnytt har talat med.

Han vill vara anonym på grund av att företaget skrivit på ett sekretessavtal med Samhall.

– Det kändes ju onekligen märkligt. Det kan inte ligga i Samhalls uppdrag att vinna anbud genom att sätta extremt låga priser och sen låta personer utan funktionshinder i vanliga företag, så att säga, leverera samma tjänst fast till fullt pris, fortsätter han.

Får en årlig klumpsumma från staten

Samhalls kärnverksamhet är att hjälpa personer med funktionsnedsättningar att komma i arbete och få en meningsfull tillvaro. För att klara det uppdraget får Samhall en årlig klumpsumma, den så kallade merkostnadsersättningen, av staten.

Under 2010-talet har merkostnadsersättningen legat på 4,4 miljarder kronor men förra året höjdes den till 4,9 miljarder. De pengarna ska kompensera för att Samhalls medarbetare har funktionsnedsättningar och kan behöva längre tid i arbetet eller mer utbildning för att utföra ett jobb. Samhalls nettoomsättning har under hela 2010-talet uppgått till cirka 2,4 miljarder kronor medan merkostnadsersättningen legat på runt 4,5 miljarder kronor. Det betyder att statens bidrag till Samhall har varit nästan dubbelt så stort som försäljningsintäkterna.

Men det är klart specificerat i Samhalls instruktioner att merkostnadsersättningen inte får användas för att priskonkurrera med.

Ytterligare en person som Arbetsmarknadsnytt har talat med och som driver ett stort städföretag menar dock att det är uppenbart att Samhall har satt i system att priskonkurrera med just den statliga merkostnadsersättningen. Han har tidigare haft lukrativa kontrakt med Samhall i samband med att de inte har klarat av att leverera på olika upphandlingar. Det var när han tog över ett flertal upphandlingar från Samhall som han fick tillgång till deras prissättning och hur de har organiserat arbetet.

– Det är inte rätt det Samhall håller på med. Jag fick se deras priser och hur många timmar de har avsatt och hur mycket de egentligen levererar. Det var så uppenbart att deras bemanning var helt uppåt väggarna.

På vilket sätt?

– Dom hade alldeles för få timmar på stora uppdrag på pappret och i verkligheten levererade de mycket mer än vad de offererat. Alla är medvetna om att det är en förlust men de har så pass stora resurser att dom täcks av det. Jag har också sett dom utföra så många gratistjänster och dom har också väldigt lätt till att ackreditera fakturor.

”Går inte att se hur pengarna används”

Det är som sagt förbjudet för Samhall att använda merkostnadsersättningen till att priskonkurrera med. De pengarna ska användas till att kompensera för att de anställda har funktionsnedsättningar och kan behöva extra stöd för att klara av sina arbetsuppgifter. Problemet med merkostnadsersättningen är att det inte går att följa den ned på personnivå för att se hur den använts eftersom Samhall inte redovisar detta.

Att merkostnadsersättningen inte är transparent är också något som både EU-kommissionen och Konkurrensverket har påpekat när de har granskat Samhalls prissättning.

EU-kommissionen kom fram till att den svenska staten ger Samhall ett statligt stöd som inte är förenligt med den inre marknaden. Orsaken är just att staten ”inte haft tillräckliga system för att säkerställa att merkostnadsersättningen inte överstiger kostnaderna för att fullgöra Samhalls allmännyttiga uppdrag”.

Konkurrensverket konstaterar att huvudproblemet är just att den statliga merkostnadsersättningen inte går att spåra. I sin granskning skriver Konkurrensverket att ”det inte varit möjligt att utifrån Samhalls interna redovisning avgöra storleken på merkostnaderna i förhållande till merkostnadsersättningen för de olika kunduppdragen”. Konkurrensverket fann dock inga skäl att gå vidare med sin undersökning av Samhall.

Det betyder att ingen vet hur de nästan fem miljarder kronorna faktiskt används.

"Vi anser att Samhall ska redovisa per individ hur stödet används", säger Ari Kouvonen, som är näringspolitisk chef på Almega. Foto: Almega

– Det här är ytterligare bevis vad Almega Städ- och FM-företagen har under lång tid påtalat att statens regelverk för hur Samhall får använda merkostnadsersättningen är alldeles för otydligt, och såväl EU-kommissionen som Konkurrensverket uttalat sig i samma riktning. Vi anser att Samhall, precis som alla företag som nyttjar bidrag för att sysselsätta funktionsnedsatta, ska redovisa per individ hur stödet används, säger Ari Kouvonen, som är näringspolitisk chef på Almega.

Omöjligt att sätta priser företagsmässigt

Samhall står inför oförenliga mål, menar Pär Cronhult på tankesmedjan Den nya välfärden. Foto: Tobias Fischer

Pär Cronhult är chefsjurist på stiftelsen Den nya välfärden. Han menar att problemet är att Samhall måste kombinera det samhälleliga uppdraget med det affärsmässiga. Att sätta priserna rent företagsmässigt är i princip omöjligt, menar han.

– Jag har full förståelse för Samhalls problem eftersom de står inför i princip oförenliga mål. Om de gör en strikt kostnadsanalys så kommer de inte att kunna sälja de här tjänsterna eftersom det blir för dyrt. Därför måste de här tjänsterna subventioneras alltså men man kan inte subventionerna för mycket för då blir det inte konkurrensneutralt. Det är givetvis en omöjlig balansgång, särskilt när kraven ökar och man har den här basfinansieringen, säger Pär Cronhult.

"Vi bestämmer inte vem som får jobb hos Samhall eller när de får jobbet", säger Samhalls presschef Henrik Fitinghoff. Foto: Samhall

Samhall sticker inte under stol med att organisationen tar in privata underentreprenörer och menar att det är en nödvändighet för att kunna ta och behålla uppdrag.

– Då vårt uppdrag är att skapa utvecklande jobb för människor med en funktionsnedsättning så kommer medarbetaren först och uppdraget sedan. Vi bestämmer inte vem som får jobb hos Samhall eller när de får jobbet. När vi tar in ett nytt uppdrag kan det därför saknas medarbetare under en period. Det kan bero på att vi är i ett inskolningsskede, eller att vi utifrån vårt uppdrag vet att det kommer att komma in fler medarbetare över tid. Eftersom vi vill att uppdraget ska finnas kvar, då vi bedömer att vi framledes kommer att behöva det för att skapa arbete för alla våra medarbetare så tar vi undantagsvis in en underleverantör. Detta är naturligtvis något vi vill undvika, men där vi ibland tvingas hantera tillfälliga vakanser på det här viset, säger Henrik Fitinghof, presschef på Samhall.