När FRA:s överdirektör Christina Malm talade för unga säkerhetspolitiska engagerade på Folk och Försvars Försvars- och Säkerhetsakademi förra helgen var det de orden som var svårast att skaka av sig. Försvarets Radioanstalt, ansvariga för signalspaning mot främmande makt och Sveriges främsta underrättelsekälla, är så överbelastade att de knappt hinner med det allra mest akuta.

Indikationer från deras syskonmyndigheter ger samma bild. De som bemannar våra underrättelseorganisationer, vårt främsta varningssystem, håller på att jobba sig rakt in i väggen. Därför att myndigheterna inte tillförs de resurser som omvärldsläget - och ökade krav från uppdragsgivarna - gör nödvändiga.

Personalen är kompetent och dedikerad. Man jobbar inte hos FRA, Försvarsmakten eller SÄPO för att bli rik, knappast heller för spänningen. Det är, för att citera SÄPO:s generaldirektör Anders Thornberg, mycket data.

Men hur lojal man än är så finns det en gräns.

Risken är att den går någonstans vid en uppdragsgivare - riksdag och regering - som begär långt mer än de är villiga att betala för, en övermäktig arbetsbelastning som inte visar några tecken på att lätta och en helg - eller tio - för mycket borta från familjen.

Tekniker och analytiker att fylla luckorna är ingenting man plockar från gatan. Då får kvarvarande personal jobba hårdare - så länge de orkar.

En förutsättning för en självständig utrikes- och säkerhetspolitik är en självständig underrättelseinhämtning. Aktuell och korrekt information är vad som möjliggör för oss och våra folkvalda att fatta rätt beslut. Brister det där, då är vi illa ute.

Anders Thornberg, SÄPO:s generaldirektör, talade också på akademin. Hans meddelande var huvudsakligen en repetition av tidigare avslöjanden, men det har inte förtagit dess allvar.

30-40 procent av personalen vid den ryska ambassaden i Sverige är inte vad de utger sig för att vara utan underrättelseagenter, spioner.

GRU, den ryska, militära underrättelsetjänsten, genomför krigsförberedande verksamhet i Sverige. De köper upp kartor, och dubbelkollar på plats att de stämmer med verkligheten.

Thornberg säger inte att Ryssland kommer att invadera, det tror han inte, men han säger att de har "tänkt tanken". Och gjort en del av förarbetet, uppenbarligen.

Risken är överhängande att det är Malm och andra chefer som vågar slå larm som lämnas med hundhuvudet. Det vore inte första gången våra försvarspolitiker hävdade att det ingenting visste och ingenting förstod, att myndighetscheferna minsann inte sagt någonting tidigare.

Som om våra folkvalda som småbarn måste sondmatas med information. Att de ytterst ansvariga för de myndigheter och den personal som ska garantera vår fred och frihet helt saknar eget ansvar.

Men informationen finns där. I otal rapporter och presentationer, fritt tillgängliga för uppdragsgivaren.

Räcker inte det får de ställa frågor, prata med personalen. Att öppna en tidning nu och då kan väl i alla fall inte vara för mycket att begära, mycket av informationen finns fritt tillgänglig i media. Tiden att skylla ifrån sig sedan länge förbi.

Vet vi inte var, när och mot vem vi ska sätta in det kommer enveckasförsvaret inte ens räcka några timmar.