Ett besked som dominerade nyhetsflödet under gårdagen, vilket på många sätt är fascinerande då huvudbudskapet handlade om att samla i ladorna.

För tittar vi på vilka summor Anders Borg vill samla i ladorna, handlar det om futtiga 9 miljarder under de kommande tre åren. 9 miljarder är fikapengar i sammanhanget. 9 miljarder är en obetydlig summa i sammanhanget. Men den mediala exponeringen kan lätt förleda människor att tro att Borgs besked faktiskt utgör ett besked om en rejäl förstärkning av statskassan. Vilket också var hela syftet med beskedet.

Men så är det alltså inte. Vad det hela handlar om är en symbolisk summa. Ett försök att lura dig att tro att regeringen bytt politik. Det har man inte.

Därför var gårdagens besked inte heller något mer än ett just välregisserat utspel, för att neutralisera oppositionens kritik mot regeringen om att vara ekonomiskt oansvarig.

Något perfekt utspel var det dock inte fråga om. Med i Anders Borg och regeringens utspel fanns nämligen en politisk fråga av stor symbolisk vikt; den om studiemedlets utformning. För vad regeringen vill göra ifråga om studenternas inkomst är nämligen att sänka studiebidraget med 300 kronor per månad, öka lånedelen och öka möjligheterna till att arbeta som student utan att det påverkar studielånet. Dessutom vill man att dagens studenter skall betala av på studielånet resten av livet.

Och med detta besked förstörde Anders Borg effektiv sin egen föreställning. För kritiken mot förslagen rörande studiemedlet lät inte vänta på sig. Magdalena Andersson exempelvis ifrågasatte varför studenterna skall låna mer bara för att Anders Borg lånat för mycket.

Vad regeringen skapade i samma stund som man lämnade besked om studiemedlet var ett symbolpolitiskt monster. För i detta besked ryms fler angreppspunkter än regeringen egentligen har råd med.

Som det om att vara kunskapsfientliga och anse att utbildning främst är till för de bättre bemedlades barn.