Bäste Jan

Jag är egentligen Socialdemokrat. En ganska gammeldags socialdemokrat. Ganska träig och lika trist som grå betong. Jag har hämtat min politiska position ur fyra för mig centrala förebilder; Axel Oxenstierna, Nils Karleby, Torgny Segerstedt och John Rawls. Axel Oxenstierna för hans maktdelningsprinciper i statsförvaltningen, Nils Karleby för hans pragmatiska och refominriktade syn på samhället, Torgny Segerstedt för hans publicistiska hålling och John Rawls för sitt frihetsbegrepp.

Egentligen skulle jag röstat, som de flesta av mina andra partikamrater i Socialdemkraterna, på Stefan Löfven som statsminister. Men då min partiledning utan att ha kongressens stöd, under förra mandatperioden valde att försöka inskränka några av de universella mänskliga rättigheterna som finns nedtecknade i en annan form i Yttrandefrihetsgrundlagen och Tryckfrihetsförordningen, fann jag mig moraliskt förpliktigad i att rösta mot Stefan Löfven som statsminister.

Att gå mot min partiledare var inte svårt i detta fall. Eller det var kanske inte Löfven jag gick emot – snarare Morgan Johansson, justitieminister, som vid ett flertal tillfällen visat att han vill förändra grundlagarna på ett sådant sätt att yttrandefriheten, vår universella rätt att kritisera makten och varandra, var hotad. Även om jag tillsammans med andra, bland annat genom kampanjen ”Stoppa grundlagsändringen” fick dig och sedan konstitutionsutskottet att ändra sig och ställa er på folkets sida så kvarstår hotet från Morgan Johanssons repressiva syn på det fria ordets makt.

Jag är övertygad om att du kommer ihåg just de veckorna som vi lyckades hejda grundlagsändringen. Inte bara övertygad – ni lade ner ett gediget arbete i riksdagsgruppen efter att jag gjort er uppmärksamma på vad som höll på att inträffa. Och jag vet att du vet vilken roll jag hade. Vad min ultimativa position var.

Under den kommande mandatperioden har Morgan Johansson förberett en lagstiftning som går minst lika långt som Turkiets eller den av den palestinske president Abbas införda medielagar. Det kan, om Morgan Johansson och regeringen Löfven tillåts sitta kvar i någon form, leda till att journalister inte bara kan fängslas för att de rapporterar på ett sådant sätt att bilden av Sverige påverkas. Lagförslagen som redan passerat ett antal remissinstanser medger även för staten att sätta in hemliga tvångsmedel redan om det finns misstanke om att en journalist kan rapportera negativt om regeringen eller staten.

En kränkning av de universella mänskliga rättigheterna, i grundlagsformat, som går bortom allt vi sett tidigare.

För denna syn saknar Morgan Johansson den socialdemokratiska partikongressens stöd varför jag kan känna mig helt befriad från att stödja regeringen Löfven men ändå kvarstå i partiet som fullvärdig medlem. Och det var därför jag röstade på Liberalerna i valet 2018 till riksdagen. Fullt trygg i att en Alliansregering, med stöd i borgerliga frihetsideal, skulle förpassa såväl Morgan Johanssons repressiva lagförslag som honom till historiens skräpkammare.

Du svek mig.

Ja – du personligen har svikit mig. Och du vet att jag vet att det är på det sättet. Det finns inga goda skäl för dig att gömma dig bakom med vad ditt partiråd har sagt i ärendet. Det är du och ingen annan som nu har drivit fram inte bara Liberalerna utan även Sverige till en situation där inte bara Morgan Johansson kan sitta kvar och invänta ett förlängt mandat från dig och Centerpartiets ledare Annie Lööf. Så att han, i lugn och ro, återigen kan fortsätta gå in i grundlagarna och peta för att få som han vill. Och han har även andra åtgärder på ritbordet. Där moderaterna vill förhindra terrororganisationen NMR genom en justering av Kårlagen och ett tillägg i Brottsbalken vill Johansson återigen gå in i grundlagarna och införa något som bäst kan liknas vid ett tankeförbud.

Sedan är det inte ointressant att se vilket stöd ditt trixande har.

Det du ser som en naturlig regerings kärna har ett extremt svagt stöd hos dina väljare. Av dina väljare hade 44 procent moderaterna som andrahandsval och endast tio procent respektive två procent hade Centerpartiet och Miljöpartiet som andrahandsval. Liberalerna lutar idag mer åt Moderaternas frihetsideal och politik än åt Centerpartiet och Miljöpartiet. Dessa två partier är dessutom vid sidan av Socialdemokraterna de två partier som präglas mest av identitetspolitik. De har bägge blivit så toleranta att de tillåter intoleranta styra politikens innehåll.

Det är ingen slump att dessa två för dig naturliga samarbetspartier har aktiva medlemmar som balanserar på den yttersta kanten av demokratin. Bägge partierna har haft företrädare med synbarligen goda relationer med det fascistiska och ultranationalistiska Grå Vargarna.

En mandatperiod i samarbete med dessa två skulle innebära att vi kan förvänta oss fortsatt förnekelse av hedersrelaterade brott som könsstympning på flickor, ibland ner till bara några månader gamla, och annat förtryck av främst kvinnor. Skulle du sedan tillåta en fortsatt dominans av Socialdemokraterna på UD har vi rätt att förvänta oss fortsatta antisemitiska officiella uttalanden.

Jag röstade på Liberalerna för att jag är grundmurad motståndare till allt detta ovan. För jag trodde, i min enfald inser jag nu, att även du var motståndare till det. Jag bedrog mig. Du är inte samma person framför och bakom kameran inser jag.

En röst på Liberalerna innebar att du tror att du har fria händer att nu helt plötsligt vara för, och underlätta, att Sverige utvecklas i en riktning som jag och många andra väljare trodde ni var främsta vaccinet mot.

Du svek mig Jan Björklund. Du och hela riksdagsgruppen för Liberalerna sviker mig nu inför öppen ridå.

Allt det som du personligen gav garanter för att vara mot arbetar du nu för. Det hade varit ärligare av dig att säga det från början. Att du egentligen delar Morgan Johanssons och Margot Wallströms syn på världen. Att du vill se mer av kvinnoförtryck i form av att förneka hederskulturen och att du vill forstätta med vår negativa syn på Israel. Och därmed göra antisemitismen stora tjänster. Att du i praktiken ger ditt stöd för Morgan Johanssons repressiva demokratisyn. För han sitter ju kvar trots att du haft makten att sedan sju veckor förpassat honom och hans livsverk till historiens skräpkammare där det hör hemma.

Sverige behöver ett sant liberalt parti med en rakryggad partiledare för att värna de universella mänskliga rättigheterna. De rättigheter som står över alla gudar, presidenter, kungar och andra makthavare.

Vare sig du eller Liberalerna är det längre. På någon avgörande punkt. Ni är lika illa som alla andra när det drevs till sin spets. Precis lika illa. Ni sviker i för mig existentiella frågor. Som går bortom partipreferenser.

Du svek mig. Ta det inte bara professionellt. Ta det även personligt.

För det här är i allra högsta grad personligt brev. Från mig till ingen annan än just dig.

Vänligen

Johan Westerholm

Publisher för Greycat Publishing House® och ansvarig utgivare för Ledarsidorna.se®

Alltid i opposition

SWISH: 070-612 53 93

BANK: 4732 00 10832 (Nordea)