U ponedjeljak poslijepodne Griselda Blanco i njezina trudna snaha izišle su iz mesnice u Medellinu, kad je niz ulicu dojurio motocikl. Usporio je tek toliko da tip koji se otraga držao za vozača ispruži ruku, i s metra udaljenosti ispuca dva hladna precizna metka u Griseldu. Motor je odjurio i prije nego što je Griselda pala na tlo. Imala je 69 godina i mora da je umrla pitajući se tko je naručio ubojstvo. Vjerojatnije je ipak da je znala. Sijeda, pretila, u flajdi i mekim cipelama, izgledala je kao bilo koja starica. Ali stara je godinama bila šefica medelinskog narkokartela. Sedamdesetih i osamdesetih naručila je na desetke ubojstava poput ovoga koje je dokrajčilo nju. Ako je postojao itko gori od strašnog Pabla Escobara, bila je to “kraljica kokaina” Griselda Blanco. Dok su medelinski policajci stigli pred mesnicu već je ukočena ležala u lokvi krvi, usred svog Belena, medelinskog rezidencijalnog kvarta, gdje se povukla u penziju.

Materijal za Oscara

Ako je točno da se čovjeku u trenutku smrti pred očima kao film odvrti cijeli njegov život, Griselda je gledala film za koji bi ubio svaki holivudski producent. Mark Wahlberg izborio se da producira film o njezinu životu, a Jennifer Lopez lobira da je glumi. “Ona je jedan od onih likova koji ulaze u povijest” rekao je Wahlberg “To je materijal za Oscara.” Njegov film bit će remake legendarnog dokumentarca “Kokainski kauboji”, koji je snimio bivši Griseldin ljubavnik Charles Cosby.

Griselda Blanco bila je šefica u Medellinu dok je Pablo Escobar još obijao automobile na ulicama grada.

Rođena je 1943. negdje na sjeveru Kolumbije, ali joj je se obitelj doselila u Medellin kad je imala tri godine. Živjeli su u groznom siromaštvu u medelinskoj faveli. Majka ju je mlatila. Bila je “la violencia”, vrijeme ekstremnog nasilja tijekom građanskog rata u Kolumbiji. Ljudi su se ubijali na ulicama, Griselda se igrala među leševima, djeca u favelama kopala su rupe i zakopavala napuhnuta tijela, nisu imala što drugo raditi. Oružje im je bilo nadohvat ruke. Mogli su umirati od gladi i bolesti ili uzeti pištolje i otići u grad po hranu. Ogrezla u nasilju i smrti, ta su djeca odrasla u prvu generaciju kolumbijskih narkobosova. Već kao mala djevojčica Griselda je ušla u bandu i počela džepariti. Sa 11 godina otela je klinca iz bogatog susjedstva s kojim je graničila njezina favela prijeteći mu pištoljem i tražila otkupninu. Nisu joj htjeli platiti pa ga je ubila. Od majčinog je zlostavljanja pobjega sa 14 godina. Preživljavala je prostituirajući se na ulicama Medellina. Sa 20 godina udala se za svodnika i krivotvoritelja Carlosa Trujilla. Rodila mu je tri sina, Dixona, Ubera i Osvalda. Ostavila ga je 70-ih zbog Alberta Brava, odselili su se u New York. U Queensu su organizirali veliki biznis s kokainom.

Kokainski ratovi

U travnju 1975. protiv Griselde i njezinih 30 vojnika američko je pravosuđe podiglo optužnice tada najvećem slučaju suzbijanja trgovine kokainom u povijesti. Griselda je pobjegla u Kolumbiju prije nego što su je stigli uhapsiti. No, krajem 70-ih vratila se u Miami i nastavila još žešće. Izazvala je kokainske ratove u kojima je kokain istisnuo marihuanu s ulica, a Griselda je inkasirala osam milijuna dolara mjesečno. Živjela je kao rimski car.

Ispred njezine blještave vile u Miamiju bila je parkirana cijela flota luksuznih automobila. Najskuplji šampanjci tekli su u potocima, brda kokaina valjala su se po njezinim dekadentnim zabavama. Početak osamdesetih bilo je njezino vrijeme. Ukupno je od kokaina zaradila milijardu dolara. Ronald Reagan morao je oformiti posebne vojne i policijske snage da iščupa Miami iz stiska “kokainskih kauboja” koje je predvodila. Akcija nikad nije prestajala. Cijeli Escobarov život, kažu, stao bi u jedan malo jači mjesec Griselde Blanco. Kriminal je bio cijeli Griseldin život, njezin san i bogomdani talent. To što je bila žena, usto još niskog rasta, smo joj je davalo prednost. Tko je među macho latino tipovima koji su vodili narkomilje na Floridi mogao misliti da bi neka sitna ženica mogala biti okrutnija od svih kokainskih “warlorda”.

Članak u cijelosti pročitajte u tiskanom izdanju Nedjeljnog Jutarnjeg