JavaScript is required.

„Vysvětlit, co v nigerijské kultuře znamená král – a ještě, aby to bylo srozumitelné pro Středoevropana – je hodně těžké,“ říká Obonete S. Ubam. Nigérie je totiž velmi lidnatou zemí, ve které žije několik stovek etnických skupin.

„Každá širší rodina, každý klan, každá vesnice nebo čtvrť má svého náčelníka. Taky každé město má svého svrchovaného vládce,“ vypočítává. Celý kmen má pak jednoho nejvyššího monarchu. Jde o velmi vlivnou postavu, která je na úrovni guvernéra státu.

Funkce Krále míru státu Akwa Ibom, kterou zastává Obonete S. Ubam už deset let, ale není tak docela dědičná. „Mám pocit, že v našem kmeni se tradice snaží směřovat k tomu, aby se vybral ten nejlepší kandidát, který se musí osvědčit, ještě než je na tu pozici vůbec navrhnutý.“

Strach jsem měl každý den

„Bylo mi jasné, že po smrti otce musím přiletět do Nigérie a pochovat ho,“ vzpomíná. Někde vzadu v hlavě mu prý sice zněl hlas, že jako první syn, by měl převzít otcův odkaz. Přitom ale vlastně ani nevěřil, že na to skutečně dojde.

Naivně jsem věřil, že za rok, za dva, se vše vyřeší a budu zpátky.

Obonete S. Ubam

Nejdřív to vypadalo, že je krize po smrti otce zažehnána a že nehrozí žádný kolaps. „Říkal jsem si – budu si dál žít v Praze svým životem a jednou za rok se sejdeme v Nigérii, kde zasedne správní rada a řekneme si jak se daří, nebo nedaří.“

Pozůstalí ale začali postupně rozkrádat rodinný majetek a Ubam tak musel odletět dělat pořádek. Nakonec tam zůstal sedm let, často se dostal do obrovského nebezpečí a ohrožení života: „Měl jsem o sebe strach. Každý den a každou hodinu. Dokonce jsem se dvakrát stal terčem ozbrojeného přepadení.“

Tehdy jsem našel Boha

Ohrožení života, kdy se k nebezpečí ze strany mocenských protivníků přidala ještě malárie spojená s tyfem, prý přežil jen s Boží pomocí.

„Když dosáhnete jisté úrovně zoufalství a beznaděje, tak najdete určitý druh víry. Ten je pak to jediné, co vás pojí s pozemským světem a další dimenzí, do které máte nakročeno,“ uzavírá.

Poslechněte si celý rozhovor Barbory Tachecí s Obonete S. Ubamem. Podělil se třeba o to, jaký je rozdíl v jednání Čecha a Nigerijce, nebo jestli si myslí, že je výhoda nahlížet svět očima odlišných mentalit. Zavzpomínal také na první objetí s otcem a svěřil se, jestli někdy jako míšenec zažil šikanu.