Liberál alebo fašista? Zdá sa, že sme leitmotív blížiacich sa volieb zdegradovali do vojny týchto dvoch pojmov. Akoby sme stratili schopnosť normálne si vynadať.

Slovo fašista nemá byť lacnou nadávkou. Ak poviete niekomu, že je fašista, obviňujete ho tým zo sklonov k páchaniu závažných zločinov. A áno, medzi Kotlebovcami fašisti prevládajú. Asi. Osobne ich, našťastie, poznám veľmi málo. Ľudia ako Uhrík, Kotleba, Mazurek sú nespokojní s demokratickým politickým zriadením, sú presvedčení, že národ sa rúti do záhuby, alebo aspoň kultúrne degraduje a oni sú (paradox) jediní schopní ho spasiť. Nepáči sa im, že iní ľudia majú právo nesprávať sa podľa ich predstáv a prejavujú ochotu ich k poslušnosti donútiť násilím. Áno, toto je fašizmus.

Ale nie každý, kto príde na ich míting, takto premýšľa. Nie každý je ochotný rozkopať niekomu hlavu len preto, že je homosexuál, Afričan, Spartak/Slovan, alebo liberál. Mnohí z tých ľudí prídu len preto, lebo uverili jednoduchej, zrozumiteľnej a mimoriadne hlúpej myšlienke, že všetci politici sú rovnaké svine. Ak niekto týchto priaznivcov silných rečí a rýchlych (ne)riešení neexistujúcich (migranti) alebo podružných (Rómovia) problémov nazve fašistami, čo to s nimi urobí? Nič.

Kotlebovci, tí, ktorí stoja na pódiách a rečnia, totiž sú fašistami len preto, lebo sme ich tak nazvali. Inak by im to asi ani nedošlo. V prvom rade sú to zlodeji, klamári, hlupáci, kurvy, hajzli, úchyláci, bitkári a zmrdi.

Usvedčovať ich z fašizmu, vystupovať proti nim s plagátmi preškrtnutých hákových krížov, je ako protestovať pred Súmračnou s nápisom Stop nespravodlivosti. Kotlebovci nie sú ideológovia, obviňovanie z ideológie im neuškodí, ani ich neurazí. Medzi nimi je len veľmi málo fašistov z presvedčenia, väčšinou sú to len oportunistickí zmrdi. Je to niečo ako hooligans – serú na futbal, jediné, čo ich zaujíma, je „uniforma“. Majú svoje farby, za ktoré sa budú biť. Sú to plytkí, amorálni barani, pre ktorých nie je cieľom víťazstvo (čo by s ním robili?) ale boj. Keď porazia jedného nepriateľa, nájdu si druhého.

Možno jednou z ciest k zastaveniu nárastu ich popularity by bolo nazývať ich pravými menami. Slovenčina je v tomto ohľade veľmi ústretová.