“Luxemburg Leaks” är namnet på en global journalistisk satsning. Bakom det hela står Center for Public Integrity, som driver ett nätverk av grävande journalister. Dessa har kommit över en stor mängd läckta dokument från revisionsföretaget PwC (PricewaterhouseCoopers) som visar att hundratals företagskoncerner har lyckats förhandla fram hemliga skatteavtal med Luxemburg.

Svenska bolag uppges ligga i toppen bland de skattesmitande företagen. En databas med läckta dokument finns uppe för beskådan, men vissa företag är ännu inte avslöjade – precis som gamla Wikileaks jobbar även Luxemburg Leaks med att portionera ut nyheter över tid för att upprätthålla en journalistisk dramaturgi.

Bland de svenska företag som hittills har avslöjats som inblandade finns Ikea, Tele 2 och SEB. Därtill kommer mäktiga riskkapitalbolag som Nordic Capital (mer om dessa nedan) och EQT (som bland annat äger Sveriges största skolkoncern, Academedia). Det bör noteras att det även finns dokument om andra svenska företag som väntar på att avslöjas. Dessa ska släppas senare i dag samt den 8, 15 och 26 november.

Några av de internationella företag i IT- och mediebranschen som fått särskilda skatteuppgörelser med myndigheterna Luxemburg: Apple, Amazon, Verizon, Vodafone, Guardian Media Group…

Läckan är givetvis långt från fullständig. Såvitt jag förstår gäller de bara de företag som arbetar tillsammans med PwC, som bara är en av de fyra giganterna inom skattesmitarexpertis, The Big Four.

Google finns (ännu) inte bland de avslöjade företagen, men de jobbar tillsammans med åtminstone tre av de fyra stora: PwC, EY och Deloitte. Exemplet är intressant, med tanke på gårdagens kommentar från Andreas E:

Spotify är också intressant i sammanhanget, eftersom koncernens moderbolag Spotify Technology SA är registrerat just i Luxemburg. I augusti 2014 gjorde Spotify en topprekrytering från PwC i form av Christine Rankin som fått titeln “Head of Corporate Control” och även har tagit plats i styrelsen för Spotify Europe AB. Bolagsstrukturen synes vara helt utmärkt för att trolla bort intäkter från beskattning.

Nu finns det alltså (ännu) inga läckta dokument som visar hur Spotify slussar runt miljonerna i Luxemburg. Men med anledning av debatt som verkar väckas av Luxemburg Leaks, är det intressant att notera hur man tidigare talat om saken i Sverige.

Det är välkänt att Spotifys medgrundare Martin Lorentzon är en hejare på skatteplanering. Hans andel i Spotify ägs av ett brevlådeföretag på Cypern (Rosello) som i sin tur ägs av ett företag i Luxemburg (Amaltea), som i sin tur ägs av Martin Lorentzon. “Ägarstrukturen i Lorentzons företag går fram och tillbaka mellan Cypern och Luxemburg.”

Två detaljer sticker ut ur denna härva:

1. Amalthea delar adress i Luxemburg med Spotify Technology SA.

2. Postboxen på Cypern (Rosella) tas om hand av Nordic Finance.

Nordic Finance marknadsför inte bara Cypern som “en attraktiv plats för internationell skatteplanering”. De har även en särskild skatteuppgörelse med regeringen i Luxemburg, enligt dokumenten i Luxemburg Leaks. För att få lägre skatt? “Nja, poängen är att det blir ingen skatt alls oftast.”

Förra året valdes Martin Lorentzon in i styrelsen för Telia Sonera, på föreslag från en valberedning som kontrolleras av Finansdepartementet. Någon påtalade detta att han verkligen gör allt för att undvika att betala skatt i Sverige. Visst kände departementet till detta, men man gav följande förklaring:

Uttalandet är intressant, eftersom det antyder att “företag inom den nya teknologin” befinner sig i ett alternativt moraliskt universum. (Åtminstone efter att de har “lyckats”.) Vissa entreprenörer gör sig förtjänta av nationens stolthet, som ska läggas i den motsatta vågskålen i frågor om bristande skattemoral. I det här fallet verkar den nationella stoltheten delvis motiveras av att Spotify betraktas som den gudasända “lösningen” på utdragen konflikt kring fildelning, som hunnit bli både tjatig och politiskt obekväm.

Även om vi inte längre adlar folk i Sverige, så liknar ändå detta en finansiell adling som har förärats Martin Lorentzon.

Capitalism only triumphs when it becomes identified with the state, when it is the state.