DEBATT | LIVSMEDEL. Vikten av Sveriges självförsörjning har under några år lyfts i debatten, liksom hur våra matvanor påverkar klimatet. I många branscher exporterar Sverige basvaror och importerar förädlade varor. Det gäller även jordbruket vilket ger en negativ balans på det ekonomiska handelsnettot. Men allt tal om låg försörjningsgrad handlar inte om försörjningsförmåga, utan om de val vi gör som konsumenter. Vi är trendkänsliga och väljer gärna frön, bönor och frukter som inte kan odlas i Sverige. Vi vill ha lokalt och nära men kräver många olika smaker på yoghurt och ständig ”produktutveckling” vilket inte mindre mejerier klarar av.

Räcker till 2,5 gånger befolkningen

I ett projekt har vi räknat på hur många människor den energi och protein som produceras i Sverige kan föda. Enligt resultaten kan den svenska växtodlingen försörja 2,5 gånger Sveriges befolkning med energi och protein. Det blir dock en allt för ensidig kost varför det är klokt att komplettera med animaliska livsmedel. Det odlas många specialgrödor i Sverige som baljväxter, rotfrukter, köksväxter och oljeväxter i södra och mellersta delen av landet. Men dessa kräver avbrottsgrödor för att sjukdomar och skadedjur inte ska slå ut odlingen. Vallen, som domineras av gräs, är en bra avbrottsgröda och kan dessutom odlas i hela landet. Vi människor kan inte livnära oss på gräs, men idisslarna omsätter gräset till högvärdiga livsmedel som mjölk och kött. Det har varit en förutsättning för att vi har kunnat överleva i det klimat som Sverige har.

Odla sojabönor i Norrland inget alternativ

För att få avsättning för Sveriges stora areal vall och för att möta efterfrågan och att tillgodose vårt behov av en allsidig kost, produceras alltså mjölk och kött. Denna produktion har varit flitigt debatterad med tanke på klimatet. Men det är inget alternativ att odla sojabönor i Västernorrland och inte ens på de bördiga slätterna i Skåne. Alternativet till vall i mellersta och norra Sverige är oftast skog. Utan vinterfoder från vallen till betande djur försvinner även möjligheterna att hålla naturbetesmarkerna öppna.

Kanske är det dags för kocktävlingar och mattips som utgår från de råvaror som kan produceras i landet där vi valt att bo.

Energin i jordbrukets produkter täcker flera gånger om insatsen av energi i jordbruket i form av drivmedel samt indirekt användning av energi för att producera exempelvis mineralgödsel. Förnyelsebar energi är en nyckelfråga för framtiden och svenskt jordbruk har stora möjligheter att bidra. Trots det importeras merparten av det fossilfria bränslet som vi använder oss av. Varför utnyttjar vi inte de möjligheter Sverige har?

Baksidan med ”ekologiskt”

Vi har dessutom en övertro på att det går att odla utan växtnäring och växtskydd och det offentliga efterfrågar ”ekologiskt”. Det fungerar med vallproduktion i kombination med djur, men blir mycket svårt med exempelvis oljeväxter som kan användas till fossilfritt bränsle. Ur försörjningssynpunkt innebär en övergång till enbart ekologisk produktion att vår självförsörjningsförmåga minskar med drygt 40 procent jämfört med om vi utnyttjar vår produktionskapacitet och odlar enligt svenska miljöanpassade regler. Med enbart ekologisk certifiering skulle vi dessutom få stora problem att få tag i friskt utsäde och växtnäring, en fråga som i dag löses med krystade regler och dispenser.

Sverige producerar alltså tillräckligt med energi och protein för att vara självförsörjande på livsmedel. Men vi är krävande konsumenter och föredrar gröna spritärtor på vintern i stället för vitkål och morötter. Vi har även en övertro på certifieringar som inte bygger på vetenskap.

Kanske är det dags för kocktävlingar och mattips som utgår från de råvaror som kan produceras i landet där vi valt att bo. Det är även hög tid för vetenskapligt baserade politiska beslut.

Av Kersti Linderholm

Agronomie doktor

Lennart Wikström

Agronom och publicist