Nima Sanandaji

I topp men också i botten

Samhällsekonomisk förlust

Sänk skatten på innovationer

Bilder

Det är ingen nyhet att Stockholmsregionen står sig väl i internationella jämförelser när det gäller förutsättningar för innovationer. År 2006 konstaterade den internationella ekonomiska samarbetsorganisationen OECD att Stockholm var en av de mest framgångsrika och konkurrenskraftiga huvudstadsregionerna i världen. Regionen tillhörde en av de högst rankade sett till innovationskapacitet och konkurrenskraftiga kluster. År 2008 rankades Stockholmsregionen som nummer 6 i en rankning av World Knowledge Competetiveness Index – för övrigt den högst rankade icke-amerikanska regionen. I en ny rapport utgiven av Stockholms Handelskammare har samhällsdebattören och forskaren Nima Sanandaji bearbetat data från EU:s kartläggning 2014 av innovationskraften i Europa. I sammanställningen hamnar Stockholm bland de tre främsta huvudstadsregionerna för åtta av elva parametrar. När det gäller småföretags interna innovation, patentansökningar till den europeiska patentorganisationen och sysselsättning i kunskapsintensiva sektorer rankas Stockholm högst.Stockholm är relativt sett sämre på forskning och utveckling i den offentliga sektorn där regionen hamnar på plats 8. Ännu sämre är utfallet för kommersialisering av innovationer. Där hamnar Stockholm på jumboplatsen. Insikten att sista steget är den svagaste länken i innovationskedjan är inte ny. I Långtidsutredningen kring millennieskiftet konstaterades att den högteknologiska tillverkningsindustrin i Sverige var liten i förhållande till satsade resurser på forskning och utveckling. Att en hel del av kommersialisering av svenska forskningsresultat antingen uteblir eller förläggs till andra länder ansågs visa på svagheter i det svenska företagsklimatet. Andra utredningar, till exempel utförda av Ingenjörsvetenskapsakademin, IVA, har kommit till liknande slutsatser.Att Stockholm trots mycket goda förutsättningar misslyckas med det sista steget i innovationskedjan innebär en stor samhällsekonomisk förlust, konstaterar Nima Sanandaji. – Det är ett underbetyg till näringsklimatet att den innovativa potentialen inte omsätts i nya produkter och tjänster. Stockholm och Sverige förlorar både arbetstillfällen och ekonomiska intäkter, säger han. Nima Sanandaji pekar på tre faktorer som bidrar till att Stockholm är sämre på att omvandla innovationer till kommersiella framgångar. – Vi måste stärka näringslivsklimatet och entreprenörskapet i Sverige. Entreprenörer tar stora ekonomiska risker. Den potentiella ekonomiska belöningen måste vara tillräckligt stor för att entreprenören ska anse att risken är värd att tas. Är belöningen låg väljer en del potentiella entreprenörer en annan karriärväg, säger han.Värdeökningen hos innovativa företag svarar för en stor del av entreprenörers ersättning. Hög beskattning av kapitalvinster får därmed en hämmande effekt på entreprenörer och riskvilliga investerare. Den andra faktorn är att den offentliga sektorn kan satsa mera på forskning och utveckling, förslagsvis genom införande av avdrag för innovativa verksamheter. En tredje faktor är brist på kompetent personal, särskilt ingenjörer och andra med specialistkunskap inom teknik. IVA har beräknat att det kommer att saknas 50 000 ingenjörer i Sverige år 2030. När Statistiska Centralbyrån frågade företag i landet uppgav varannan arbetsgivare en brist på ingenjörer med yrkeserfarenhet. – Vi lever i en modern ekonomi där fysiska investeringar är kunskapssökandet. Ju fler experter som utbildas i Sverige och ju större satsningar på forskning och utveckling desto fler innovativa företag kommer att satsa på att utvecklas i Sverige, säger Nima Sanandaji.Stockholm. Foto: By Holger.Ellgaard (Own work) [CC BY-SA 3.0 (http://creativecommons.org/licenses/by-sa/3.0)], via Wikimedia Commons Nima Sanandaji. Foto: Privat (omfattas inte av CC. All rights reserved) Omslag rapporten. Foto: Bild av pdf, LIF. (CC BY-NC-ND 3.0)