Don Tomislav Vlahović, župnik u Perušiću kod Benkovca i kapelan Policijske uprave zadarske, zaustavio nas je u automobilu i legitimirao, lažno se predstavljajući kao policajac Šibensko-kninske policijske uprave, tvrde Luka Ojurović (24) i Šime Miletić (21), dok pokazuju mjesto na državnoj cesti od Benkovca prema Lepurima gdje se prije više od dva mjeseca nesvakidašnji incident dogodio.

- Evo, tu nas je zaustavio. Pružio je policijsku palicu kroz prozor svog automobila i tražio od nas da se zaustavimo. Kad smo stali, nije izlazio iz svoje Mazde 6, bijelo-sive boje, registarskih oznaka ZD 248 IL. Stajao je nekoliko minuta u autu, pa smo ja i Šime, koji je vozio, izašli iz naše Opel corse i krenuli prema njemu – priča Luka koji se te večeri našao na mjestu suvozača. Iza njih u kolima su još bili Šimin brat Valentino Miletić i bratić Matej Čirjak.

Bila je nedjelja, 5. studenog, oko 21.15 sati, kada su iz Benkovca krenuli prema Lepurima, gdje Luka živi. Ubrzo su primijetili kako iza njih vozi Mazda svijetle boje, ali je nisu zarezivali, sve dok ih na raskrižju kod tvornice LTH i skretnja za Lepure, nije prestigla. Zaustavila se i upalila sva četiri svjetla.

- Mi nismo shvaćali što se događa – priča nam vozač Šime. - Došli smo do raskrižja, zaobišli Mazdu i nastavili desno, prema Lepurima. No Mazda je krenula za nama, naglo je ubrzala i nakon nekoliko stotina metara, prestigla nas. Kad nas je sustigla kroz prozor je izašla policijska palica. Obična, ne ona reflektirajuća. Mahanjem nam je pokazano da se zaustavimo. I mi smo stali, ovdje, s desne strane ceste - govori Šime pokazujući točno mjesto uz cestu na kojem su se zaustavili.

Kad su Luka i Šime prišli bijeloj Mazdi iz automobila je izašao čovjek u sivo-plavoj trenerci.

- Čim je izašao odmah je na nas povisio ton – nastavlja Šime priču, piše Zadarski.hr.

- ''Zašto ste izašli iz auta" pitao nas je. U tom trenutku Luka ga je prepoznao. Shvatio je da je to don Tomislav kojeg svaku nedjelju vidi na misi. Ja ga prije toga nisam nikada vidio, jer ja živim u Biloj Vlaki. "Don Tomislave, jeste li to vi?" upitao ga je Luka. "Reci kolegi neka uđe u auto! Nek' se smiri ili ću ga prebiti i privesti u šibensku policiju" na to je odgovorio don Tomislav. Mi smo se vratili u naš automobil, a on je došao za nama. Prišao je autu i od mene tražio prometnu i osobnu kartu – priča Šime, a nastavlja Luka.

- Dok mu je Šime davao dokumente ja sam ga pitao da se kao policajac legitimira, da nam kaže svoj broj i pokaže značku. U tom trenutku je pogledao prema zadnjim sjedištu gdje su sjedili Valentino i Matej. Matej ga je odmah prepoznao, ali i on Mateja. Don Tomislav se refleksno povukao unazad i jednom rukom okrenuo akreditaciju s fotografijom i imenom koja mu je visjela oko vrata. Okrenuo je tako da se ne može vidjeti tko je na njoj, a ja sam uspio uhvatiti krajičkom oko samo ime. Pisalo je Tomislav – sjeća se Luka.

Kad je shvatio da je "otkriven", don Tomislav je Šimi brzo vratio dokumente i uputio se prema svom automobilu. Sjeo je u njega i krenuo, a mladići u Opel astri su vozili za njim. Išli su tako iza njega još možda kilometar, sve dok Mazda nije skrenula i zaustavila se na odmorištu s lijeve strane ceste. Odmah nakon toga Luka je nazvao policiju na broj 192 u namjeri da prijavi ono što im se dogodilo. Da ih je zaustavio policijski kapelan uz pomoć policijske palice i od njih tražio dokumente iako, tvrde, on na to nema pravo, niti su oni napravili ikakav prekršaj.

- Nazvao sam 192 i dobio cetralu šibenko-kninske policije. Bilo je točno 21.27 sati. Oni su me prespojili na benkovačku policijsku postaju i ja sam dežurnom rekao što nam se dogodilo. Da nas je zaustavilo osbno vozilo zadarskih registarskih oznaka i da smo u prometnom policajcu prepoznali našeg svećenika, don Tomislava Vlahovića. Prepoznao sam ga ja, ali i Matej. Pozvali smo policiju da interveniraju, a oni su nam rekli da su prijavu primili na znanje, da mi ništa ne podzimamo na svoju ruku i da će našu prijavu provjeriti – priča Luka.

Sutrada ujutro, nakon što je događaj od sinoć ispričao ukućanima, Lukin očuh Jašo Lepur uputio se u benkovačku policijsku postaju. Htio je znati što je policija poduzela, odnosno što kani poduzeti zbog u najmanju ruku neobičnog ponašanja mjesnog svećenika i policijskog kapelana.

- Došao sam kod dežurnog oko 10.30 i pitao ga što misle poduzeti glede sinoćnje prijave. U policiji je bio novi dežurni i prijavu od sinoć nigdje nije mogao pronaći. Dao sam mu registraciju Mazde da je provjeri. Kad je ukucao u računalo, začuđeno je pogledao u mene i upitao: "Znate li tko je to?" Znam, odgovorio sam, jer je bio prepoznat od mog sina i njegovog prijatelja. "To je svećenik naše župe", odgovorio sam. "Još gore", kazo mi je na to dežurni policajac. "On je i naš kapelan". To znači da incident nije bio uveden u sustav iz prethodne smjene. Zamolio sam ih da provedu izvide, da pozovu momke na razgovor i sastave prijavu, a dežurni policajac mi je rekao da će o svemu izvijestiti nadređene – priča Lukin očuh Jašo Lepur.

Od prijave je prošlo nekoliko dana, no nitko iz policije ne zove, niti traži da se neko očituje u vezi s prijavom.

- Bilo mi je jasno da se radi o zataškavanju – govori Jašo Lepur. - Četiri dana nakon prijave, odlučili smo o svemu obavijestiti nadležne u MUP-u i Zadarskoj nadbiskupiji. Sastavio sam mail i poslao ga. Najprije tajniku kabineta ministra unutarnjih poslova Hrvoju Đuranu, a potom, nakon što sam telefonom razgovarao s generalnim vikarom, i Zadarskoj nadbiskupiji. Nakon više od mjesec dana, 12. prosinca, dobio sam odgovor od Željka Kralja, voditelja Službe za unutarnju kontrolu MUP-a, a iz Nadbiskupije nikakav odgovor do danas nismo dobili, priča Jašo Lepur.

"Izvršenim provjerama potvrđeni su Vaši navodi, odnosno utvrđene su nepravilnosti u postupanju policijskog službenika-kapelana, no utvrđeno je kako je do njegove reakcije došlo isključivo radi upozorenja građana o sigurnosti prometa na cestama. Koristimo ovu priliku uputiti Vam ispriku zbog predmetnog događaja te Vam priopćavamo kako je policijski službenik-kapelan upozoren na utvrđene nepravilnosti u postupanju te da je s njegovim postupanjem upoznat njegov nadređeni rukovoditelj radi eventualnog poduzimanja daljnih mjera i radnji iz njegove nadležnosti" stoji u odgovoru Željka Kralja, voditelja Službe za unutarnju kontrolu MUP-a.

- U tih mjesec dana, dok sam čekao odgovor, ali još i kasnije, nigdje nije bilo za vidjeti don Tomislava Vlahovića - nastavlja Jašo Lepur.

- U Lepurima su bila tri sprovoda i nekoliko misa, ali su sve to odradili njegove zamjene. Pojavio se tek za Ponoćku - kaže Jašo, dodajući da don Vlahović mise drži i u Perušiću i Lisičiću. Štoviše, Jašo je saznao od mještana da don Tomislav priča po selu kako je zaustavio automobil s mladićima jer su divljali po cesti.

- Ako smo divljali, zašto nas nije prijavio? Niti smo divljali niti smo napravili išta nepropisno. Vozili smo 70-80 kilometara na sat. Ništa nismo loše napravili. To što on priča samo govori da nije spreman reći istinu i suočiti se s onim što je on napravio. Mi nemamo nikakve loše namjere, samo ne želimo da se nešto slično ponovi, jer to nije u redu. Što bi bilo da ga mi nismo prepoznali? Koje su bile njegove namjere? Da se to nije dogodilo kako smo vam ispričali, zašto bi o tome onda uopće obavještavali policiju, MUP i Nadbiskupiju? Kad smo vidjeli da svi šute, da nitko ne reagira, odlučili smo se obratiti Slobodnoj Dalmaciji, odgovaraju Luka i Šime. A Jašo Lepur postavlja za njega, kako kaže, ključno pitanje:

- Zašto don Tomislav to radi? Zašto se takvo njegovo ponašanje tolerira? I zašto se to što radi - zataškava?

'Nisi dostojan blagosloviti mi kuću'

Priča o tome kako je don Tomislav zaustavio automobil proširila se Benkovcem, kao i priča don Tomislava da je mladiće zaustavio jer su ludovali po cesti. Ali se proširila još jedna priča, da je don Tomislav prošlog ljeta na velikom raskrižju na ulazu u Benkovac također "regulirao promet".

- Stajao je autom na semaforu kad mu je netko oduzeo prednost. Don Tomislav je izašao iz automobila i blokirao promet. U tom trenutku na križanju je bilo nekoliko desetaka vozila. Na sebi je imao civilne hlače i policijsku jaknu, ali bez policijske kape – priča Jašo koji je početkom siječnja odbio don Tomislav da mu blagoslovi kuću. Zaustavio ga je u dvorištu i rekao mu da nije dostojan blagosloviti njegovu kuću.

- U tom je trenutku došao i Luka. Poznaješ ovog dečka, pitao sam don Tomislava. "Ja imam pravo zaustavljati", odgovorio mi je. Onda si trebao ići u policiju, a ne u svećenike, odgovorio sam mu. Na to mi je zaprijetio da će nas on izbaciti iz Katoličke crkve, a ja sam ga na to otjerao... - priča Jašo Lepur.

Don Tomislav Vlahović: "To se mene ne tiče!"

Novinari su htjeli o svemu razgovarati i s don Tomislavom Vlahovićem. Došli su u Perušić ispred njegove župne kuće i nazvali ga na telefon. Predstavili su mu se i rekli zašto ga trebaju, odnosno, o čemu s njim žele razgovarati. "Ne znam ništa o tome. To se mene ne tiče" kratko je odgovorio i prekinuo razgovor. Pokušali su ga odmah nazvati još nekoliko puta, ali na njihove pozive nije više odgovarao, a vrata Župne kuće su bila zatvorena.

Hoće li kapelan kazneno odgovarati?

Glasnogovornik zadarske policije Elis Žodan potvrdio je da je don Tomislav Vlahović kapelan kapelanije Sv. Filipa i Jakova PU zadarske, kao i događaj od prije dva mjeseca u kojem je don Tomislav sudjelovao, ali za detaljnije informacije o tome (Ima li pravo policijski kapelan zaustavljati automobile s policijskom palicom? Odakle policijskom kapelanu policijska palica? Je li kapelan prijavio policiji da je zaustavio mladiće u osobnom automobilu zbog navodnog divljanja na cesti? Koje su sankcije predviđene za lažno prijavljenje u svojstvu službene osobe? Tko je i kada policiji prijavio događaj? Je li policija pokušala zataškati događaj?) zamolili su za strpljenje i razumijevanje jer "informacije moramo prikupljati od više ustrojstvenih jedinica, što iziskuje i neophodno vrijeme".