Carolin Dahlman: Fri invandring till andras välfärd är inte liberalt

Att erbjuda vissa frihet på bekostnad av andras frihet är inte en liberal princip.

Det här är en krönika av en medarbetare på ledarredaktionen. Kristianstadsbladet politiska etikett är liberal.

En majoritet i riksdagen vill införa försörjningskrav för arbetskraftsinvandrare då även Liberalerna har tagit ställning för detta, liksom tidigare M, KD, C och SD.

”Det här är en stor omsvängning i en ganska viktig symbolfråga för den liberala borgerligheten”, påstod Ekots politiske kommentator Tomas Ramberg på torsdagen (28/11).

Men det är alls ingen borgerligt liberal symbolfråga att erbjuda människor frihet om det innebär ofrihet – höjd skatt till exempel – för andra.

Ramberg exemplifierade sin tes med att Ulf Kristersson (M) under sin tid i MUF förordade fri invandring.

Dock kan man faktiskt ha det som vision och samtidigt mena att det behöver ställas krav på arbetskraftsinvandrare. För även om en liberal ideologiskt sett kan mena att vi borde kunna röra oss fritt över gränserna betyder inte det att man menar att vi ska ha fritt tillträde till andras välfärdsstater. Verkligheten står i vägen för idealet; det anpassar sig kloka politiker efter.

Eftersom världens folk faktiskt är samlade i nationer – så att vi inom geografiska gränser har egna lagar, skattesatser, rättssystem och välfärdsmodeller – behöver staterna även kontrollera vem som besöker landet samt att de följer dess regler. Och om den som befinner sig i Sverige får bidrag som tas från andras lön behöver rörelsefriheten naturligtvis regleras. Fri rörlighet går inte att genomföra så länge välfärdsstaten ser ut som den gör; men det betyder inte att man överger visionen, som bygger på individualism, att man sätter människan i centrum.

Ramberg trodde att det var ”rusningen mot en skärpt invandringspolitik som spiller över” på frågan om försörjningskrav.

Korrekt, för allt fler inser att övergenerositeten och bristen på kontroll i migrations- och integrationsfrågan har gått överstyr och orsakat stora kostnader. Visst kan kvalificerad kompetens som efterfrågas på arbetsmarknaden välkomnas, men varför ska vi inte ställa samma krav på dem som vi gör på en svensk medborgare som vill ta hit en partner?

S har ännu inte bestämt sig i frågan om försörjningskrav, men det är glädjande att samtliga i forna alliansen enas, att hippieliberalismens tid är förbi.

Partier och politiker som kallar sig liberala behöver ta ställning: Ska liberaler värna om individens frihet gentemot staten, eller allas frihet in i svenska välfärdsstaten? De behöver visa väljarna på vems sida de står.

För mig är valet inte svårt alls. Jag strider för dig, i liberalismens namn.

.

Jag förstår att det blir rörigt ibland med hur olika man kan se på saken :)

.