– Jag har brevväxlat med William och frågade honom om det någonsin skrivits om honom i svenska tidningar tidigare och fick svaret att det har det aldrig gjort, berättade militärhistorikern Lars Gyllenhaahl för oss den gången.

Något år senare, 2010, omskrevs "Willy Y" också för första gången i en bok, av just Lars Gyllenhaal., "Sweeds at war".

Sedan några år tillbaka finns Willy Andersson inte längre i livet. Han föddes i Kramfors 1921 och avled 2011. Han var då en legend bland flyg- och militärhistoriskt intresserade.

Redan som barn emigrerade han med sin familj till USA, men han släppte aldrig intresset för sin hemort och var enligt Lars Gyllestahaal intresserad av svenska maträtter och traditioner. Han sägs också ha haft en del kontakter med Ångermanland ända fram till året innan han dog.

Som soldat tog han värvning 1941, först som mekaniker och sedan som pilot. Han var då inte längre svensk medborgare, något som ändå inte tar ifrån Kramforssonen äran att vara den skickligaste jaktpilot som fötts i Sverige.

1943 förflyttades han till England där han hann avverka tre mustanger som jaktpilot. På alla tre lät han måla namnet "Sweede´s Steed", ungefär "svenskens springare".

– Tydligen gick han under smeknamnen "Willy Y" och "The Sweed".

Sin första seger i luften noterade Willy 13 april 1944 när han sköt ner en tysk Focke-Wulf FW 190. Men det var bara början. Han deltog sedan i invasionen av Nazityskland och "Dagen D" och hann med minst 120 flyguppdrag under krigets slutskede.

De gav många medaljer och stor uppmärksamhet. En av medaljerna fästes på hans bröst av general Eisenhower själv. En annan medalj han fick var det franska krigskorset.

Under de kommande fyra månaderna tecknades han för sammanlagt sju nedskjutna fiendeplan. Själv trodde han det handlade om nio medan andra nämnt så höga tal som 15 fiendeplan.

Men han är nog är mest känd för att vara den första allierade stridspilot som lyckades skjuta en av nazisternas vedergällningsrobotar och terrorvapnet som dödade tusentals civila britter, en V 1-robot. Den bedriften lyckades han med 17 juni 1944. Nedskjutningen blev förstasidesstoff i amerikanska tidningar, men på den tiden räknades inte nedskjutningar av "buzzy bombs" som luftseger utan bara som "guts but no glory",

Sitt femte offer, en Messerschmidt, bockade han av 1 augusti 1944 och blev då som den enda pilot från Sverige ett officiellt "flygaress".

Efter fredsslutet fortsatte han först som lärare för kadetterna vid vad som skulle kunna jämföras med den svenska militärakademin Karlberg innan han övergick till att bli civil pilot.

När han gick i pension 1981 flög han en Boeing-747.

I dödsbudet till Lars Gyllenhaal från Willys barn stod det "He was brilliant for aviation but even more amazing with his family".

Efter att vi skrivit om Kramforssonen första gången blev vi kontaktade av en kusin till honom i Kramfors, Ann-Mari Sahlén. Hon berättade att hans föräldrar återkom några gånger till Kramfors, men aldrig Willy själv. Hon hade däremot bilder på både Willy och hans föräldrar, Helmer och Ester.

Hans släktingar kallade dock honom aldrig för Willy utan för Yngve.

– Willy var kanske ett mer amerikanskt namn att använda i Amerika, konstaterade hon.

Källor:

Bland annat "Sweeds at war" av Lars Gyllenhaal och Lennart Westberg (William Andersson finns på bokens omslag)

Artiklar i Tidningen Ångermanland 2007-02-01, 2007-03-29, 2010-05-14 samt 2011-05-13

Pennan och svärdet no 2 2007

Militär historia no 12 2012

Läs mer: Även i Nordingrå väntade man på nazisterna

Läs mer: Han minns också kriget