Full resolution (TIFF) - On this page / på denna sida - ör ...

<< prev. page << föreg. sida << >> nästa sida >> next page >>



Below is the raw OCR text from the above scanned image. Do you see an error? Proofread the page now!

Här nedan syns maskintolkade texten från faksimilbilden ovan. Ser du något fel? Korrekturläs sidan nu!

This page has been proofread at least once. (diff) (history)

Denna sida har korrekturlästs minst en gång. (skillnad) (historik)

ett helt annat ursprung (se nedan o.

ur 2 o. 3). Jfr öring. — Ör uppträ-

der i en mängd ortnamn, t. ex. Ör,

Öra (plur. liksom Berga, Sanda osv.),

Örby, Örebro, Öregrund, Öresund,

Örgryte (se Gryt 2), Öringe,

Örtomta, sjön. Ören, Örsjön osv., o.

som senare led t. ex. Kungsör,

Skanör (se d. o.), jfr da. Helsingør; se även

Orsa. I vissa fall är det svårt att av-

göra, om här ingår en motsvarighet till

isl. eyrr el. till aurr. Det förra ordet

uppträder emellertid i Skanör = isl.

Skáneyrr; Öresund av fsv. Örasund =

isl. Eyra(r)sund; jfr isl. Eyrr som namn

på en stad vid Öresund, där nu

Köpenhamn är beläget. Örebro (fsv.

Örabro) är däremot flertydigt, då det kan

innehålla antingen genit. sg. till ör =

isl. eyrr el. en plural genitivform, an-

tingen till isl. eyrr el. aurr, jfr ortn.

Öra ovan o. sv. dial. örar, grusiga

åkerstycken. I t. ex. Öregrund (= fsv.)

visar möjl. -e-, att likaledes en sammans,

med *auriō föreligger, jfr t. ex. fsv.

Hælliby, nu Hälleby, till häll. Med

avs. på vattendragsnamnen jfr fno.

sjönamnet Aurr o. ånamnet Aura samt

finska Aurajoki. Omöjligt är väl heller

icke, att vissa vattendragsnamn

innehålla det ord för ’väta, vatten’, som

utgör grundord för det nyss nämnda isl.

aurigr (om vilket senare se ur 2 o. 3).

Jfr f. ö. förf. Sjön. s. 802 f. (dock

delvis annorlunda). — Däremot ingår icke

detta ör i ortn. Örsta(d) (se -stad),

möjl. ej heller i ska. Örtofta (1481

Örtoffte), vars äldsta kända former

innehålla ett Er- och senare Yr-. —

Till ortn. på Ör- ha bildats en del

latiniserande familjen, på Aur- t. ex.

Aurelius (östgötasläkten) till Örtomta

Ögtl. — En latinisering av det

hithörande Örbyhus (till hus, befäst gård,

slott; se hus) är namnet på släkten

Aurivillius, vars stamfader där

föddes år 1603; av lat. auris, öra (alltså

missuppfattning av första ledens betyd.),

o. villa, by. Jfr det på liknande sätt

uppkomna familjen. Cavallius (se

d. o.), el. de nu utdöda Celsius (till

lat. celsus, hög, från gården Höjen,

Högen i Häls.), o. Lanærus (till lat. lāna,

ull, o. rūs, landsbygd, efter byn Ullstorp

Skå., alltså även här på grund av

felaktig härledning av första

sammansättningsleden). — Avledn.: sv. dial. öra,

grusa (en väg), motsvar. da. dial. øre

o. no. øyra o. aura, bilda bankar, grusa.



[ör, sv. dial., yr, se d. o.]



[öra, sv. dial., draga tillsammans

noten, se örja.]



öra, fsv. öra = isl. eyra (med

R-omljud), da. øre, got. ausô, fsax., fhty.

ôra (ty. ohr), ags. éare (eng. ear), av

germ. *auzan-, *ausan- n., motsv. ie.

*ousn̥- i grek. (homer.) oúata plur. (av

*ousn̥t-), nom. oũs jämte ō̃s, besl. med

lat. auris (av *auz-; jfr auskultera),

litau. ausis, fslav. ucho, ir. au, ó; även,

med k-avledn., i armen.; alltså en

samindoeur. stam (jfr öga); antagl. rotbesl.

med lat. audīre, höra (se auditör).

Sålunda, liksom de flesta

kroppsdelsbeteckningar, av indoeur. ursprung. Med

avs. på det neutrala könet se under

öga; i vissa dial. (sekundärt) även fem.

— Fra. oreille utgår från lat. auricula,

dimin. till auris; jfr fra. genou, knä, av

genuculum, till lat. genu, m. fl. — Samma

R-omljud som i isl. måste förutsättas

för fgutn. oyra, dalm. ära (Älvd.), norrl.

äir (Burträsk); om det föreligger i

riksspr., kan ej avgöras. — Små grytor

ha också öron, motsv. hos Grubb

1678 o. i da. o. ty.; till öra i betyd,

’hank på kärl’ (så i de germ. spr., fra.

o. grek.; i ty. även med avledn. fhty.

ôri, ty. öhr = mlty. ôre, av germ. *auzia-;

jfr hyska). — Gå in genom ena örat

och ut genom det andra, motsv. i

da., ty., eng. o. fra. — Ha en räv

bakom örat, se räv. — Inte vara

torr bakom örat el. öronen, se

torr. — Inte (vilja) höra på det

örat, motsv. i da., ty. eng., fra. —

Predika för döva öron, motsv. i da.,

ty. m. fl., jfr lat. surdis auribus alqd

canere Liv., surdo narrare Ter., grek.

kōphǫ̃ légein. — Spetsa öronen, motsv.

i da., ty., eng., jfr lat. auribus erectis,

med spetsade öron. — Vara idel öra,

motsv., da. være lutter øre, efter ty.

lauter ohr sein, jfr eng. to be all ears,

fra. être tout oreilles, ital. esser tutto

orecchi. — Vara kär upp över öro-



<< prev. page << föreg. sida << >> nästa sida >> next page >>

