Olvasói levelet kapni jó dolog, de ahogy a közmondás is tartja, néha jóból is megárt a sok. Hölgyeim és uraim, ezennel bemutatom Rudit (persze nem ez az igazi neve), az Index legszorgalmasabb levelezőpartnerét, aki a mailszerverünk statisztikái szerint már túl van a 15 ezer nekünk küldött emailen. Rudi általában a kora reggeli órákat tölti azzal, hogy leveleket írogat, és némileg zavarba ejtő módon ezekben a legritkább esetben reagál konkrét indexes cikkekre – általában csak úgy olvas vagy hall valahol valamit, és megírja nekünk, mit gondol róla. Ez termékenyebb időszakokban napi 15-20 emailt jelent, és ez így megy már hosszú évek óta. Tessék, az októberi termésből (306 levél) csináltam is egy szép szófelhőt, hogy nagyjából kidomborodjon a művészi mondanivaló:

(Itt persze csaltam egy kicsit, és kivettem a kötőszavakat, névelőket, névmásokat, igekötőket, hogy a próza lényege jöjjön át.)

Ja igen, azt eddig nem említettem, de hát az illusztrációból elég jól látszik, hogy Rudi a Kárpát-medence egyik legsúlyosabb gyűlölködője, senkivel nem kivételez, legyen az politikus, újságíró, tűzoltó, katona, vagy vadakat terelő juhász, ő őszintén, szívből jövően kívánja a minél fájdalmasabb halálát.

A kedvenc írásjele egyébként a felkiáltójel, az említett 306 októberi emailben összesen 44 ezret használt, ami különösen annak fényében szép teljesítmény, hogy a levelek összterjedelme ezekkel együtt alig 120 ezer karakter. Az levelenként átlagosan kb. 400 betűt jelent (kb. két és fél sms), ebből 130-140 felkiáltójel. Ebből már az irodalomtörténetben kevésbé járatosaknak is lejön, hogy Rudi művészetében leginkább az örkényi egyperces novellák szellemiségét ötvözi az artikulálatlan üvöltéssel.

Talán egyszer még érettségi tétel lesz belőle.

Addig is a 15 ezer levélre egy válaszként küldjük a The Specialstől a Message to you Rudyt, Rudinak, és mindenkinek, aki szereti: