Ilmassa oli suuren urheilujuhlan tuntua, kun presidentti Petro Porošenko ja tv-tähti ja koomikko Volodymyr Zelenskyin kohtasivat perjantaina vaaliväittelyssä.

Ei vähiten sen takia, että areenaksi oli valittu Kiovan olympiastadion ja ehdokkaat olivat Zelenskyin vaatimuksesta käyneet vieläpä huume- ja alkoholitesteissä. Ainakin 22 000 ihmistä seurasi vaaliväittelyä stadionilla.

– Minä en ole teidän vastustajanne, olen teidän tuomionne, Zelenskyi jyrisi Porošenkolle.

– Minä olen seuraus teidän petetyistä lupauksistanne.

Porošenko puolestaan sanoi, että äänestäjien ei pidä sekoittaa todellista Zelenskyiä tämän tv-sarjassa esittämään roolihahmoon.

Zelenskyi tunnetaan televisiosarjasta Kansan palvelija (Sluha narodu), jossa hän näyttelee yllättäen maan presidentiksi noussutta opettajaa Vasyl Petrovytš Holoborodkoa.

– Te ette ole Holoborodko. Ette saapunut tänne johdinautolla tai polkupyörällä. Te olette oligarkkien väline ja tarkalleen ottaen yhden pakoilevan oligarkin, Porošenko sanoi viitaten pahamaineiseen liikemieheen, oligarkki Ihor Kolomoiskyiin, joka tunnetusti tukee Zelenskyiä.

Noin 22 000 katsojaa seurasi vaaliväittelyä Kiovan olympiastadionilla. Anna Marchenko / AOP

– Kuinka Ukraina voi olla kaikkein köyhin valtio Euroopassa, kun sillä on historiansa rikkain presidentti? Zelenskyi puolestaan kyseli Porošenkolta.

Porošenko on miljardööri eikä presidenttinä lupauksistaan ole huolimatta luopunut Roshen-suklaayhtiöstään.

Porošenko vertasi Zelenskyiä kauniiseen käärepaperiin, jossa kaikki voivat nähdä, mitä haluavat.

Eräänlaisena loppuhuipennuksena ehdokkaat halusivat osoittaa kunnioitustaan Itä-Ukrainan sodan veteraaneille ja näiden omaisille ja laskeutuivat polvilleen, Zelenskyi yleisöön päin, Porošenko taustajoukoissaan olevia veteraaneja päin.

Olympiastadionilla nähtiin siis suuri spektaakkeli. Monet kommentaattorit katsoivat asiakysymysten jääneen sivurooliin.

Sosiaalisessa mediassa Venäjän liberaalit tosin kommentoivat, että jos tämä on sirkusta, sellaista sirkusta toivottaisiin myös Venäjälle. Presidentti Vladimir Putin ei ole nimittäin vaaliväittelyihin alistunut.

Tv-tähti Volodymyr Zelenskyi on Ukrainan presidentinvaalien vahva ennakkosuosikki. Äskettäinen mielipidekysely ennusti hänelle jopa yli 70 prosentin äänisaalista. Sergey Dolzhenko / EPA

Sunnuntaina Ukrainan presidentinvaalien toisella kierroksella selviää, vaikuttiko viime hetken väittely asetelmiin, jotka näyttävät synkiltä istuvan presidentin kannalta.

Ellei tapahdu suurta yllätystä, maan presidentiksi nousee mies, jonka kokemus politiikasta perustuu lähinnä presidentin esittämiseen komediasarjassa.

Poliittisesti 41-vuotias Volodymyr Zelenskyi on suuri kysymysmerkki.

Ukrainalaiset äänestävät eliittiä vastaan

Zelenskyin yllättävä nousu perustuu pitkälti kansalaisten syvään turhautumiseen maan poliittiseen eliittiin.

– He eivät halunneet äänestää taas samoja vanhoja poliitikkoja kuten Porošenkoa ja Julija Tymošenkoa, jotka ovat olleet politiikassa yli 20 vuotta, jo presidentti Leonid Kutšman ajoista, Suomen Ulkopoliittisen instituutin vanhempi tutkija Ryhor Nizhnikau sanoo.

– Toinen tekijä oli suuri kyllästyminen ja pettymys presidentti Porošenkoon. Hän ei toteuttanut lupauksiaan, joita teki viisi vuotta sitten.

Porošenko valittiin presidentiksi toukokuussa 2014 keskellä pahenevaa kriisiä. Venäjä oli miehittänyt Krimin niemimaan ja Itä-Ukrainan Donbassin alueen konflikti oli kiihtynyt avoimeksi sodaksi, jossa Venäjä tuki separatisteja.

Petro Porošenko tervehti kansalaisia saapuessaan olympiastadionin väittelytilaisuuteen. Porošenkon epäsuosio on satanut Zelenskyin laariin. Sergey Dolzhenko / EPA

Porošenko yhdisti kansan – itseään vastaan

Vaaleista on siis pitkälti tullut kansanäänestys Porošenkosta. Syitä on monia: heikosti kehittyvä talous, uudistusten hitaus, korruptio ja avoimina haavoina Krimin miehitys ja Itä-Ukrainan sota.

Zelenskyi ei ole esittänyt kovin täsmällistä poliittista ohjelmaa, joten hyvin erilaisista lähtökohdista tulevat äänestäjät ovat voineet asettaa toiveensa häneen. Käytännössä Zelenskyin on vaikea tyydyttää heitä kaikkia.

– Tulevina kuukausina, tulevana vuotena he hajaantuvat omille suunnilleen, koska he todennäköisesti pettyvät Zelenskyiin jo ensimmäisen vuoden aikana, Ryhor Nizhnikau sanoo.

Sosiaalisia protesteja tutkiva ukrainalainen sosiologi Volodymyr Ištšenko sijoittaisi Zelenskyi-ilmiön osaksi laajempaa eliitinvastaista liikehdintää, jota on viime vuosina nähty niin Euroopassa kuin Pohjois-Amerikassakin. Toisaalta suuria eroavaisuuksiakin löytyy.

– Toisin kuin läntisen Euroopan oikeistopopulistit, Zelenskyi ei ole käyttänyt hyväkseen yhteiskuntaa jakavia kysymyksiä, Ištšenko kertoo Kiovasta.

Vaalikampanjassaan voimakkaan nationalistiseen retoriikkaan turvautunut presidentti Porošenko muistuttaa siinä mielessä enemmän muita Itä-Euroopan itsevaltaisuuteen taipuvaisia populistijohtajia kuten Puolan Jarosław Kaczyńskia tai Unkarin Viktor Orbánia.

Ištšenko vertaisi Zelenskyiä pikemminkin Slovakian presidentinvaalit voittaneeseen liberaaliin aktivistiin Zuzana Čaputováan.

Volodymyr Ištšenko katsoo, että Zelenskyillä ei ole selvää ideologista ohjelmaa.

– Hänellä on jotain henkilökohtaisia näkemyksiä ja ne vaikuttavat libertaarisilta. Mutta olisi liioittelua puhua hänestä ideologisena henkilönä, Ištšenko pohtii.

Zelenskyillä ei ole omaa liikettä

Toinen keskeinen ero länsieurooppalaisiin populisteihin on, että Zelenskyiltä puuttuu takaansa laajempi liike.

Jos Zelenskyi nousee presidentiksi, hänellä ei ole aluksi omaa tukipuoluetta parlamentissa. Parlamenttivaalit on tällä tietoa määrä pitää lokakuussa.

Tutkija Ryhor Nizhnikau arvioi, että tulevasta parlamentista on tulossa nykyistä populistisempi ja toisaalta myös korruptoituneempi.

Hallitsevan liittouman rakentamisesta tulee aiempaa vaikeampaa ja se voi ohjata Ukrainan politiikkaa takaisin vanhoihin pahoihin tapoihin, salakähmäisiin takahuonesopimuksiin.

Zelenskyi on kokoamassa taakseen televisiosarjan mukaan nimettyä Kansan palvelija -puoluetta, mutta se on vielä alkutekijöissään.

Paljon riippuu siitä, millaisen ryhmän Zelenskyi kerää ympärilleen.

Läntisiä piirejä rauhoittanee se, että hänen taustajoukoissaan toimivat muun muassa entinen valtiovarainministeri Oleksandr Daniljuk ja entinen talouskehitys- ja kauppaministeri Aivaras Abromavičius.

– Zelenskyi on osoittanut olevansa valmis työskentelemään hyvin länsimielisten ihmisten kanssa. Hänen ympärillään on ihmisiä, jotka ovat toimineet Ukrainan hallituksessa vuoden 2014 jälkeen kuten entinen valtiovarainministeri ja kauppaministeri. Nämä ovat hyvin länsimielisiä uusliberaaleja teknokraatteja, Volodymyr Ištšenko arvioi.

Nationalistinen retoriikka osui omaan nilkkaan

Presidentti Porošenkolla oli valttikorttinaan äskettäinen Ukrainan ortodoksisen kirkon itsenäistyminen, joka raivostutti Kremliä.

Porošenko lähti vaaleihin korostetun nationalistisella retoriikalla, jota kuvasti hänen kampanjansa iskulause ”Armeija. Kieli. Uskonto.”

Presidentti ja hänen neuvonantajansa luultavasti laskivat, että toisella kierroksella vastassa olisi monissa liemissä keitetty Julija Tymošenko tai sitten venäläismielinen ehdokas kuten Oppositioblokin Juri Boiko maan itäosasta.

Näitä vastaan nationalistinen retoriikka olisi saattanut purrakin. Mutta sitten tapahtui Zelenskyi.

– Oli presidentti Porošenkolta suuri virhe käyttää tätä erimielisyyttä kasvattavaa retoriikkaa. Mahdollisesti tämä virhe tehtiin, koska kukaan ei odottanut Zelenskyin pärjäävän niin hyvin, Ryhor Nizhnikau sanoo.

Venäjän ankaran painostuksen oloissa oli odotettavissa, että kansallismieliset tunnot nousisivat Ukrainassa. Sosiologi Volodymyr Ištšenko katsoo kuitenkin, että kieli- ja kirkkopolitiikkaa ajettiin läpi hyvin aggressiivisella otteella.

– Ihmiset, jotka eivät olleet samaa mieltä, leimattiin pettureiksi, venäläismielisiksi, Putinin agenteiksi. Sillä oli hyvin myrkyllinen vaikutus Ukrainan julkiseen keskusteluun, Ištšenko sanoo.

Zelenskyi tulee itäisestä Kryvyi rihin eli venäläisittäin Krivoi rogin kaupungista ja puhuu äidinkielenään venäjää. Hänen sanomansa oli, että ei ole syytä palata jakolinjoja aiheuttaviin kielelliseen, etnisiin ja uskonnollisiin kiistakysymyksiin.

Ryhor Nizhnikau arvioi, että Zelenskyin sanoma puri laajaan äänestäjäkuntaan, joka on väsynyt poliittisiin erotteluihin kielen ja uskonnon perusteella.

– Siinä mielessä presidentti Porošenko päätyi hyvin kapeaan äänestäjälohkoon. Sen sijaan, että olisi yrittänyt olla positiivisempi ja vedonnut saavutuksiin, hän yritti jakaa kansalaiset hyviin ja pahoihin – Ukrainan valtion puolesta taistelleisiin ja pettureihin, jotka haluavat olla osa Venäjää.

Onko Zelenskyi oligarkkien taskussa?

Porošenko on pyrkinyt maalaamaan kuvaa, että Zelenskyi on suurliikemies Ihor Kolomoiskyin sätkynukke.

Porošenkon kanssa kahnauksiin joutunut Kolomoiskyi asuu nykyisin Israelissa. Hän on sanonut palaavansa Ukrainaan (siirryt toiseen palveluun), jos Zelenskyi voittaa vaalit.

Zelenskyillä on ollut takanaan Kolomoiskyin 1+1-televisiokanavan tuki. Juuri tällä kanavalla esitetään hänen sarjaansa Kansan palvelija.

Onko Zelenskyi siis Kolomoiskyin taskussa?

– Emme tiedä mitään varmasti, Volodymyr Ištšenko sanoo.

– Heidän suhteensa todellisen laidan tietävät vain nuo kaksi ihmistä, Zelenskyi ja Kolomoiskyi itse.

Zelenskyi on riippuvainen Kolomoiskyin tuesta, mutta presidenttinä hän voi aina liittoutua kenen tahansa kanssa, muistuttaa Ryhor Nizhnikau.

Oligarkki Ihor Kolomoiskyin televisiokanava on tukenut Volodymyr Zelenskyin kampanjaa. Mykhaylo Markiv / EPA

Mikä on Venäjän ja Zelenskyin suhde?

Toisaalta Porošenkon kampanja on vahvasti antanut ymmärtää, että Zelenskyi olisi Venäjän suosima ehdokas. Samaa viestiä istuva presidentti toisti perjantaina stadionillakin.

– Emme ajattele, että vastustajamme on Kremlin agentti, mutta Putin haaveilee heikosta ja valmistautumattomasta noviisista, Porošenko sanoi. Zelenskyi puolestaan syytti Porošenkoa liiketoimista Venäjällä.

– Olisi väärin sanoa, että Venäjä tukee Zelenskyiä. Zelenskyi ei ole millään mielekkäällä tavalla venäläismielinen ehdokas. Hän kannattaa EU-integraatiota, Nato-jäsenyyttä, Volodymyr Ištšenko sanoo.

Sekä Ištšenko että Nizhnikau arvioivat, että Venäjä on ottanut odottavan kannan vaaleihin eikä ole pyrkinyt voimakkaasti sekaantumaan niihin.

Venäjä ilmaisi avoimesti tukeaan Oppositioblokin ehdokkaalle Juri Boikolle, joka vieraili Moskovassa ennen vaalien ensimmäistä kierrosta ja tapasi pääministeri Dmitri Medvedevin. Boiko tuli vaalien ensimmäisellä kierroksella neljänneksi.

Huolimatta kiivaasta retoriikasta puolin ja toisin Porošenko on ollut presidentti, jonka kanssa Venäjä saattoi tulla hyvin toimeen, Ryhor Nizhnikau arvioi. Zelenskyi sen sijaan on yllätys myös Venäjälle.

– Zelenskyin varhaisten puheiden perusteella vaikutti, että hänen ulkopoliittiset näkemyksensä ja käsityksensä siitä, miten hän toimisi Venäjän kanssa, ovat amatöörimäisiä, Ryhor Nizhnikau sanoo.

Kampanjansa alkuvaiheessa Zelenskyi oli sanonut menevänsä puhumaan Putinin kanssa asiat selviksi.

– Se oli varoitusmerkki, että hän ei tiedä, miten Venäjän kanssa toimitaan. Hän ei tiedä, miten diplomaattinen rutiini ja diplomaattiset neuvottelut toimivat. Venäjä voi käyttää sitä hyväkseen.

Ukrainan presidentit Leonid Kravtšuk (virassa 1991–94)

Leonid Kutšma (1994–2005)

Viktor Juštšenko (2005–2010)

Viktor Janukovytš (2010–2014)

Oleksandr Turtšynov, virkaatekevä presidentti (helmi–kesäkuu 2014)

Petro Porošenko (2014–)

Oligarkkeja ei saatu pois pelistä

Vuosien 2013–2014 Maidanin kansannoususta on nyt viisi vuotta. Mikä Ukrainan politiikassa on muuttunut?

– Ei ole tapahtunut mitään todellisia radikaaleja rakenteellisia muutoksia. Politiikka perustuu edelleen kilpaileviin oligarkkien klaaneihin, sosiologi Volodymyr Ištšenko sanoo.

Kun Neuvostoliiton romahduksen jälkeen entisissä neuvostotasavalloissa yksityistettiin valtion omistuksia, parhaat palat kahmivat liikemiehet, joilla oli poliittisia kytköksiä, usein myös yhteyksiä alamaailmaan.

Nämä vaikutusvaltaiset suurliikemiehet, niin sanotut oligarkit muodostivat kilpailevia ryhmittymiä, jotka tukivat omia poliitikkojaan saadakseen lisää etuja valtiolta. Nämä ryhmät eivät perustu muodollisiin sääntöihin vaan pääasiassa uskollisuuteen huipulla olevia kohtaan.

Ukrainassa mikään yksittäinen ryhmittymä ei ole onnistunut omimaan vallan monopolia muiden yli, kuten tapahtui Venäjällä ja Valko-Venäjällä.

Se on tuonut jonkinlaista kilpailua ja pluralismia Ukrainan politiikkaan.

– Porošenko on yrittänyt monopolisoida valtaa samoin kuin jotkut aiemmat presidentit eli Kutšma ja Viktor Janukovytš. Samoin kuin Kutšma ja Janukovytš hän kärsii tappion yrityksessään, Ištšenko katsoo.

Yhtenä syynä kilpailevien valtaryhmien säilymiseen Ukrainassa voi olla maan alueellinen jakautuneisuus. Kun yhdeltä alueelta nousee presidentti, toisella alueella häntä pidetään heti epäoikeutettuna ja aletaan kaivaa maata hänen jalkojensa alta.

Menetetty mahdollisuus

Porošenko ei murtanut oligarkkien valtaa Ukrainan politiikassa. Etsikkoaika olisi ollut vuonna 2015, jolloin Itä-Ukrainan sota ja talouskriisi olivat heikentäneet oligarkkeja.

Esimerkiksi Ukrainan rikkaimman miehen, vaikutusvaltaisen oligarkin Rinat Ahmetovin holding-yhtiö oli konkurssin partaalla, ja Ahmetovin keskeisiä omistuksia oli jäänyt Itä-Ukrainan separatistialueille.

Porošenko ei kuitenkaan käyttänyt tilaisuutta hyväkseen, Ryhor Nizhnikau sanoo.

– Sen sijaan että olisi ryhtynyt tarvittaviin toimiin, presidentti Porošenko vain teki diilejä oligarkkien kanssa, jotta voitiin tehdä rahaa yhdessä.

– Ahmetov on pompannut takaisin ja on yhtä vahva kuin vuonna 2013, ehkä vahvempikin poliittisesti. Hän kontrolloi eri poliittisia puolueita ja parlamenttiryhmiä, valtion virastoja, hänellä on hyvät suhteet presidenttiin ja hallitukseen ja joitakin tuomareita taskussaan, Nizhnikau kuvailee.

Nyt on nähtävissä, että jopa Porošenkon vihamies Ihor Kolomoiskyi tekee paluuta.

Äskettäin kiovalainen oikeusistuin antoi yhden erävoiton Kolomoiskyille, kun se päätti, että Kolomoiskyin Privatbankin valtiollistaminen oli laiton.

Apatiaa vai uutta intoa?

Volodymyr Ištšenko arvioi, että kansalaisten odotukset Zelenskyiä kohtaan eivät ole yhtä suuret kuin uusiin johtajiin kohdistuneet odotukset vuosien 2004–2005 oranssin vallankumouksen tai 2013–2014 Maidanin kansannousun jälkeen.

Ištšenko arvioi, että Zelenskyin voitto voi edistää demokratiaa avaamalla poliittista keskustelua vaihtoehtoisille ideoille. Ainakin se katkaisee Porošenkon yritykset keskittää valtaa.

Ryhor Nizhnikau puolestaan katsoo, että kansalaisten yleinen pettymys Ukrainan politiikkaan voi kasvattaa apatiaa.

Ukrainalaiset ovat jo tehneet kaksi vallankumousta. Jos ne eivät tuota tulosta, kansalaiset eivät välttämättä enää koe mielekkääksi lähteä kaduille, varsinkin kun Maidanin kansannousu vaati jo ukrainalaisilta raskaita uhrauksia.

Samaan aikaan muuttoliike Ukrainasta on kasvanut. Se voi olla paha isku Ukrainan tulevaisuudelle, jos maa menettää parhaat voimansa, Ryhor Nizhnikau varoittaa.

– Kyseessä eivät ole vain teollisuuden ja maatalouden kausitöihin menevät työläiset, jotka sitten palaavat rahojen kanssa, vaan itse asiassa aktiivisimmat, parhaiten koulutetut ihmiset ovat nyt taipuvaisempia jättämään maan, Nizhnikau sanoo.

Yksiselitteisiä lukuja Ukrainan muuttoliikkeestä on vaikea löytää (siirryt toiseen palveluun). Läheiset maat kuten Puola ja Tšekki ovat suorastaan houkutelleet ukrainalaisia (siirryt toiseen palveluun) työläisiä.

Video: Jääkö Ukraina idän ja lännen väliin?

Lue myös:

"Zelenskyin politiikka on täysi arvoitus" – 6 pointtia Ukrainan presidentinvaaleista

Koomikko Volodymyr Zelenskyi on Ukrainan presidentinvaalien vahva suosikki – Odessalaiset odottavat uudelta presidentiltä muutosta20.4.2019

Ukrainan presidenttikisa ottaa erikoisia kierroksia: Zelenskyi vaati Porošenkolta huumetestiä, Porošenko ojensi kätensä5.4.2019

Tv-koomikko Zelenskyi johtopaikalla Ukrainan presidentinvaaleissa – yli puolet äänistä laskettu 31.3.2019

Tv-koomikko, suklaakuningas vai kaasuprinsessa: Ukraina äänestää sunnuntaina maalle uuden presidentin, ja kisaa johtaa tv:stä tuttu yllättäjä31.3.2019

Aiheesta muualla:

Alisa Sopova, The New York Times: Maybe We’ll Be Better Off With a Clown as President (siirryt toiseen palveluun) 18.4.2019

Shaun Walker, The Guardian: A referendum on Poroshenko but also a very Ukrainian election (siirryt toiseen palveluun) 19.4.2019

Mary Dejevsky, The Independent: Why a new era of anti-politics will probably help a TV comedian win Ukraine’s presidential election (siirryt toiseen palveluun) 18.4.2019

Christian Esch, Der Spiegel: Ukraine Turns to a Comedian for Comfort (siirryt toiseen palveluun) 18.4.2019

Konstantin Skorkin, Carnegie Moscow Center: The Ukrainian elite is preparing for Poroshenko’s election defeat (siirryt toiseen palveluun) 18.4.2019

Arkady Moshes, Ryhor Nizhnikau, Ulkopoliittinen instituutti: Ukraine’s stalled transformation: A concerning context for the 2019 presidential and parliamentary elections (siirryt toiseen palveluun) 9.4.2019

Volodymyr Ishchenko, The Guardian: A comedian could be Ukraine’s next president. How did that happen? (siirryt toiseen palveluun) 2.4.2019