FOR ABONNENTER

Automatisk oplæsning

Der er ikke oplæsning af denne artikel, så den oplæses derfor med maskinstemme. Kontakt os gerne på automatiskoplaesning@pol.dk, hvis du hører ord, hvis udtale kan forbedres. Du kan også hjælpe ved at udfylde spørgeskemaet herunder, hvor vi spørger, hvordan du har oplevet den automatiske oplæsning. Spørgeskema om automatisk oplæsning

Danmark kaster sig nu ind i et tæt samarbejde med det kenyanske militær. Det sker, to år efter at FN fordømte kenyanske dødspatruljer, og samtidig med at kenyansk militær fører krig i Somalia – og anklages for forbrydelser mod egen borgere.



I en helt ny form for samarbejde mellem fem danske ministerier afsætter Danmark 215 millioner kroner, der primært retter sig mod bekæmpelse af pirateri.





Samarbejdet indebærer opbygning af et retsvæsen til at behandle piraterisager samt støtte til den kenyanske flåde og en 5.000 mand stor østafrikansk indsatsstyrke, der sammen skal overtage sikkerhedsopgaverne i regionen i løbet af de kommende år.



Forsvarsminister Nick Hækkerup (S), der netop har været i Kenya for at lancere det nye tiltag, erkender, at det nye samarbejde kan virke kontroversielt.



»Det grundlæggende i det her spørgsmål er, om man vil føre de rene hænders politik og kun engagere sig der, hvor alt er, som det skal være, eller engagere sig de steder, hvor det er svært og op ad bakke«, siger Hækkerup.



Dødspatruljer

Ministeren peger på, at der er sket store fremskridt i Kenya siden det blodige opgør i 2008, hvor et omstridt valg førte til uro og anklager mod kenyansk politi for at have sat dødspatruljer ind mod modstandere af regimet.



»Jeg kan godt forstå, at det lyder bekymrende, og det gibber i danskere at høre om det her, hvis det sidste, de hørte til Kenya, handlede om dødspatruljer. Der er bare sket meget siden, og vi vil føre en politik, hvor det er Danmarks mål at hjælpe regionerne i Afrika til at tage vare på deres egen sikkerhedssituation, men også kontrollere dem og følge op«, siger forsvarsminister Nick Hækkerup.



Demokratiske valg

Siden dødspatruljerne er der i år vedtaget en ny forfatning i Kenya, og på den baggrund deler adjunkt ved Center for Afrika-studier på Københavns Universitet André Sonnichsen delvis ministerens optimisme.



»Man kan sige, at det, der er positivt i forhold til udviklingen, er, at en folkeafstemning i 2010 implementerede en ny forfatning. Den formelle ramme er dermed ved at være på plads til afvikle demokratiske valg i 2012. Men formalia er en ting, virkeligheden er en anden, så det er for tidligt at sige, om menneskerettighederne er blevet bedre«, siger han.



Trods problemerne og forhistorien deles tanken om at involvere sig med Kenyas militær også af Josefine Kühnel Larsen fra Statskundskab på Københavns Universitet, hvor hun skriver ph.d. og har speciale i Østafrika.



»Udviklingsarbejde handler om at arbejde i lande med udfordringer, og det er der altid en risiko ved. Hvis man gerne vil have et stabilt Østafrika, er militæret en vigtig del af udviklingsarbejdet, og der har Danmark en vigtig rolle«, siger hun.



Selv om der nu er roligt i selve Kenya, lurer muligheden for vold lige om hjørnet.



André Sonnichsen vurderer, at det kan ende blodigt, hvis Den Internationale Straffedomstol til januar beslutter at rejse tiltale mod to af præsidentkandidaterne ved valget til næste år.



De er anklaget for deres rolle i volden i 2008.



»Man kan frygte og ikke udelukke, at den type konflikt, vi så efter det seneste valg, sker igen«, siger han, men tilføjer, at han er enig i beslutningen om at engagere sig i Kenya, fordi det er vigtigt at forsøge at præge landet i positiv retning.



Korruption

I 2000 afbrød Danida samarbejdet med den kenyanske regering på grund af vildtvoksende korruption, og så sent som i foråret i år gjorde den tilsvarende britiske udviklingsorganisation det samme på en række områder med henvisning til formodet svindel.



Det uvæsen trives stadig i bedste velgående, og Kenya ligger nummer 154 på Transparency Internationals korruptionsindex.



Det bekymrer, men afskrækker ikke den danske minister:

»Vi giver pengene til folk, vi har kontakt med, og hvor vi har vurderet risikoen for, at pengene bliver spildt. Hvis vi konstaterer, at pengene ikke bliver anvendt ordentligt, vil vi stoppe samarbejdet. Vi vil gerne være til stede der, hvor det er svært at arbejde, men ikke på en måde, som er tossegod«.