Dianalunds Borgerværn savner flere betjente i bybilledet: "Vi vil gerne have den gode gamle by tilbage". Foto: TV 2

Den lokale betjent er forsvundet, men det er utrygheden ikke, mener Martin, Henrik og Malene. Derfor har de meldt sig i byens borgerværn.

Hver weekend snører Malene Elmeskov, Martin Christensen og Henrik Nielsen troligt skoene og tager på patrulje i det dianalundske natteliv. I borgerværnets tjeneste.

- Vi vil gerne have den fredelige by tilbage, som der var for nogle år siden. De ældre skal have lov til at gå på gaden i fred, og de unge mennesker skal have lov til at kunne gå til og fra skole uden at blive truet med kniv, siger Martin Christensen, der arbejder som murer i hverdagene og patruljerer i weekenden.

Sammen med blandt andre Henrik og Malene traver han byens mørke stier, bytorvet og byens små kroge tynde for at holde et vågent øje med ballademagere og beboere fra et nærtliggende asylcenter.

- De skal kunne se os i bybilledet. Vi er nødt til at fortælle dem, hvad der er rigtigt og forkert, for det er der åbenlyst ikke andre, der gør, siger Martin Christensen.

50 borgerværn på landsplan

Borgerværnet i Dianalund mener ikke, at politiet ofrer den tid på byen, som der er behov for.

Og de er langt fra alene om den holdning.

Over hele landet er der de seneste år opstået borgerværn, som ganske almindelige mennesker står bag. Værn, der skal skabe tryghed.

Ifølge TV 2's opgørelse findes der mindst 50 private borgerværn. Nogle af dem fungerer på den måde, at borgere holder ekstra godt øje i deres eget nabolag og adviserer politiet, hvis de ser noget mistænkeligt, for eksempel indbrudstyve. Flere af borgerværnene har også indført deciderede patruljer på villavejene.

Men andre er mere organiserede og rykker ud til hele landet, hvor de mener, der er brug for dem.

Herunder kan du se, hvor værnene holder til, og hvor mange medlemmer de har ifølge Facebook:

Alene i den vestlige del af Sjælland er der startet mindst otte, viser TV 2's research.

Malenes datter blev truet med kniv

Stifteren af Dianalund Borgerværn, Ulrik Henningsen, tog initiativ til gruppen sidste sommer, fordi han hørte, at en ældre mand ikke turde forlade sit hus efter at have haft seks indbrud.

Det må ikke ske i Danmark, konstaterer Ulrik Henningsen.

Men Malene Elmeskov har helt andre grunde til at være en del af værnet.

Medlemmerne i Dianalunds Borgerværn savner den tryghed, deres nærbetjent gav.

En dag kom hendes 13-årige datter hjem og fortalte, at hun var blevet truet med kniv, og at hun var blevet banket op ad væggen nede på torvet.

- Der havde jeg det bare sådan lidt… puha. Jeg tænkte først, at det simpelthen ikke kunne være rigtigt, siger hun.

Da Malene Elmeskov ville anmelde det, fik hun efter eget udsagn at vide, at der blot var tale om drengestreger. Svaret slog benene væk under hende.

- Det er det ikke i mine øjne. Og slet ikke, når det går ud over en 13-årig pige. Derfor går jeg rundt herude om aftenen. For at holde øje med min datter og de andres børn og for at skabe tryghed. Det bliver jeg simpelthen bare nødt til, siger hun.

Ligesom borgerværnets seks andre medlemmer savner hun byens landbetjent, der forsvandt med nærpolitistationen i 2015. Men hun savner også et bedre forebyggende arbejde.

Sherifferne af Dianalund

TV 2 har fulgt gruppen på en af deres patruljer. Men bortset fra en enkelt bil, der laver hjulspin, hurtig knallertkørsel, lidt ny graffiti i butikscentret og en 13-årig dreng, der går alene sent denne lørdag aften, sker der ikke ret meget.

Det gør der til gengæld på byens Facebookside.

- Skal jeg ofre mig og agere blotter, lyder en af kommentarerne til, at Borgerværnet igen er på gaden, og at TV 2 er med.

For det er ikke alle i byen, der bifalder værnets arbejde.

Lige pludselig var vi jo sheriffer af Dianalund og alt muligt, og siden da er borgerværnet sådan set blevet latterliggjort her i Dinanalund. Det er sørgeligt Henrik Nielsen, medlem af Dianalunds Borgerværn

Sidste år blev et af værnets medlemmer politianmeldt, fordi han opsøgte en formodet cykeltyv på byens ungdomsskole og i kontante vendinger bad ham om at aflevere cyklen tilbage.

Cyklen blev afleveret, men mange mente, at det var at gå over stregen - også selv om politiet henlagde sagen.

Efter den episode er medlemstallet raslet ned. Fra at have været over 100 medlemmer, er de nu otte tilbage.

- Lige pludselig var vi jo sheriffer af Dianalund og alt muligt, og siden da er borgerværnet sådan set blevet latterliggjort her i Dinanalund. Det er sørgeligt, siger Henrik Nielsen og fortsætter:

- Men det er så nemt at sidde bag skærmen og gøre grin. Problemet er jo, at der er nogle forældre, der ikke aner, hvad deres unge render og laver midt om natten.

Medlemmerne i Dianalunds Borgerværn savner den tryghed, deres nærbetjent gav.

Politiet: De bør ikke føle sig utrygge

Sydsjællands og Lolland-Falsters Politi, som Dianalund hører under, kan ikke genkende, at Dianalund skulle være plaget af kriminalitet og utryghed.

Ligesom i resten af landet er antallet af anmeldelser faktisk faldet, siger Allan Holm, som er vicepolitiinspektør hos lokalpolitiet i Slagelse.

Allan Holm, vicepolitiinspektør i lokalpolitiet i Slagelse, forstår ikke, at borgerne er utrygge. Foto: TV 2

- Når vi ser på, hvor meget vi har været til stede i Dianalund, så kan vi rent faktisk se, at vi har været mere til stede sidste år, end de foregående år. Så jeg kan ikke umiddelbart genkende det billede, de tegner. Objektivt set burde de ikke være utrygge.

Den følte tryghed er dog en anden sag, og det er politiet opmærksom på:

- Vi skal selvfølgelig have fundet ud af, hvorfor folk er utrygge, og det er vi også i dialog omkring, siger Allan Holm.

Ja til civile anholdelser

Værnets medlemmer peger på, at der mangler nogle tilbud til især byens unge drenge, der drøner rundt på knallerter i nattetimerne. Der mangler et sted, de kan være, når alt er lukket.

Borgerværnet kender efterhånden langt de fleste af byens unge. Mange af dem har de hjulpet, når de har fået lidt for meget at drikke.

De har aldrig blandet sig i slagsmål, fortæller de. Men det kan de godt finde på:

Min grænse går, hvis der er vold mod andre. Så bryder jeg ind. Hvis jeg ser nogen, der stjæler nede i Netto, så bryder jeg også ind. Jeg har ingen grænse. Martin Christensen

- Min grænse går, hvis der er vold mod andre. Så bryder jeg ind. Hvis jeg ser nogen, der stjæler nede i Netto, så bryder jeg også ind. Jeg har ingen grænse. En civil anholdelse kunne jeg også godt finde på at foretage. Det har jeg ret til som borger, siger Martin Christensen, der dog ikke vil gå ind i et fremmed hus, hvis han ser en indbrudstyv.

- Der vil jeg ringe til politiet, siger han.

Kan du forstå, hvis nogen borgere her i byen kunne finde på at kalde jer selvtægtsmænd?

- Ja, det kan jeg sagtens forstå. Men det må være dem, der vil have lukket os ned. Et eller andet sted er jeg ligeglad, for jeg gør det for de andre borgere, siger Martin Christensen, der da hellere så, at politiet udførte deres arbejde.

Allan Holm siger til TV 2, at politiet generelt er glade for borgernes hjælp, men at de har en bekymring for, at tingene kan eskalere, så det kommer derud, hvor folk begår selvtægt. Og det er en glidebane, lyder det.

- Politiet er jo netop særligt uddannet til at kunne håndtere konfliktfyldte situationer, og derfor er det også vores klare holdning, at det er os, der skal håndtere den slags opgaver, der er, siger Allan Holm.