Tre år...og lidt til. Så længe er gået, siden at en dansk raket sidst fløj over Østersøen. Opsendelsen af raketten Sapphire skete tilbage i 2013. Den 23. juni lettede hybridraketten fra den flydende platform Sputnik, og med elektronisk styring skød den som en pil lodret op til en højde af otte kilometer.

Næste weekend vil Sputnik igen ligge i farvandet øst for Bornholm. Igen vil en raket pege lodret mod himlen, mens luftrummet bliver lukket, og Marinehjemmeværnet hjælper med at holde skibe væk fra området. Og for det utrænede øje ligner raketten Sapphire. Den nye raket, Nexø 1, er kun omkring en meter højere og flyver formentlig også kun til otte kilometer.

Men selvom det hele ligner en gentagelse, har raketten og Copenhagen Suborbitals været gennem en markant forvandling.

»Det er vores hidtil mest avancerede raket. Kompleksiteten er vokset markant, men vi står nu også med en raket, der på stort set alle områder, undtagen motoren, kan skaleres op til vores endelige rumraket, Spica,« siger Mads Wilson, der selv er raketbygger og talsmand for Copenhagen Suborbitals.

Se videoklip om alle rakettens indre dele her.

Sputnik har allerede smidt fortøjningerne og sejler mod Bornholm. I weekenden sejler flåden af skibe ud til området øst for Nexø. Illustration: Copenhagen Suborbitals

Raketfolk har rejst sig efter granatchok

Nexø-raketten kom først for alvor på tegnebrædtet i slutningen af 2014. Indtil da havde raketbyggerne brugt tiden på at revurdere hele projektet efter heftige interne stridigheder, der førte til bruddet med raketbygger og stifter Peter Madsen i kølvandet på, at foreningens anden stifter, Kristian von Bengtson, forlod projektet kort forinden.

Situationen for to år siden i starten af september var alvorlig for foreningen. Ikke alene havde de to mest centrale personer forladt scenen. Men raketbyggerne stod med en totalt udbrændt motor efter en test den 16. august af raketten Heat2X. Det betød ingen opsendelse i 2014 og var et rigtig skidt udgangspunkt for positiv medieomtale, som er den typiske adgang til nye støttemedlemmer og flere penge til at bygge raketter for.

I stedet for at bygge en ny Heat 2X, gik raketbyggerne i tænkeboks. De ryddede op i den interne struktur og økonomien og gentænkte hele projektet med et klart mål for øje: At få en mand i rummet. Nogle af overvejelserne blev skildret i formandens såkaldte nytårstale, som han holdt i raketværkstedet en time inden dronningen.

I løbet af 2015 blev Nexø-raketten vakt til live, og Refshaleøen genlød af Copenhagen Suborbitals motor-test. Målet var at gennemføre en opsendelse i sommeren 2015 med en raket, der potentielt kunne skaleres op til en bemandet rumraket.

Men ak. Vejret, forsinkelser og utætte ventiler drillede, og da efteråret begyndte at trække sine mørke skyer hen over landet, måtte raketbyggerne med stor ærgrelse smide håndklædet i ringen.

Vil tændingen ødelægge styresystemet?

Nu gør CS et nyt forsøg. Det er samme raket som i 2015, og den har været gennem så mange test, at Mads Wilson har svært ved at holde styr på dem. Det er dog ingen garanti for at opsendelsen bliver en succes. Det er jo raketvidenskab, lyder det.

»Personligt er jeg mest bekymret for, om motoren tænder, og hvis den gør, så krydser jeg fingre for at tændingen ikke ødelægger styresystemet,« siger Mads Wilson.

Efter at Nexø-raketten når sit apogee i omkring otte kilometers højde, skal en række sekvenser følge hinanden for at få den sikkert ned. Illustration: Copenhagen Suborbitals

Nexø-rakettens BPM-5 motor er godt nok blevet testet 30 gange, men kun på landjorden i vandret setup.

Generatorer fra airbags skal få faldskærme ud

I år er et af raketbyggernes største ønsker for opsendelsen at se faldskærme, for aldrig før er det sket, at foreningens raketter er dalet flot ned i sine skærme.

»Vi vil så gerne se de faldskærme over Østersøen,« lyder den nærmeste bedende fra Mads Wilson.

Faldskærmsholdet har gjort alt tænkeligt muligt for at få succes. For eksempel har de installeret ikke mindre end tre gasgeneratorer fra airbags i rakettens spids. To af dem skal blæse næsekeglen af efter apogee, så den såkaldte ballute kan komme ud og bremse raketten indtil en højde af tre kilometer, hvor hovedfaldskærmen bliver udløst.

Den sidste gasgenerator er placeret bag hovedfaldskærmen og kan udløses fra Jorden, hvis missionslederen, den såkaldte flight, ikke kan få bekræftet, at hovedfaldskærmen er udløst. Gasgeneratoren vil så - forhåbentlig - blæse faldskærmen ud.

Følg opsendelsen live

Nexø-raketten har kostet omkring 250.000 kroner i ren hardware. Pengene kommer fra de omkring 800 støttemedlemmer, som trofast har bidraget til aktiviteterne de seneste år. Trods tre år uden opsendelser har medlemstallet ligget »nogenlunde stabilt«, lyder det fra Mads Wilson.

»Vi er helt utrolig taknemmelige for, at vi har så trofaste støtter. Det er faktisk noget, som vi snakker om på næsten hvert møde i foreningen, og vi er pinligt bevidste om, at vi ikke kun bygger raketterne for os selv, men for alle vores støtter og sponsorer,« siger Mads Wilson.

Det er også årsagen til, at CS har et helt hold af teknikkere, der alene arbejder på at sende liveoptagelser fra raketten og skibe i Østersøen ud til folk. Både hos Copenhagen Suborbitals og på Ingeniøren kan du følge med i opsendelsen, der foregår lørdag den 23. juli eller søndag den 24. juli.

Ændringer i planen kan følges på copsub.com.