Bagmændene bag svindel for 4,1 milliarder kroner mod den danske stat fik lov at diktere nogle af betingelserne for det hemmelige forlig, som de i maj 2019 indgik med Skattestyrelsen. ​

serie Det store skatteyveri ​ Politiken og TV 2 begyndte i september 2019 en serie afsløringer af de ukendte bagmænd i sagen om udbytteskat, som fra 2012 til 2015 kostede den danske statskasse 12,7 milliarder kroner.​ Briten Sanjay Shah har hidtil været udnævnt i offentligheden som bagmanden. TV 2 og Politiken fokuserer i denne serie på netværket omkring de tre amerikanere Matthew Stein, Jerome Lhote og Luke McGee, som stod for »mere end 4,1 milliard kroner« ud af de 12,7 milliarder.​ Efter afsløringerne bad Folketingets Statsrevisorer Rigsrevisionen om en redegørelse om Skattestyrelsens hemmelige forlig med de tre bagmænd og deres bagland at mellemmænd, pensionsplaner og selskaber, som var en del af milliardsvindlen. De slipper for yderligere krav, mod at de betaler 1,6 milliarder kroner i erstatning til Danmark.​ Rigsrevisionens notat blev offentliggjort fredag formiddag.



Vis mere

En af betingelserne handlede om bagmændenes bedrageriske bank, North Channel Bank i Tyskland. Banken spillede en central rolle i svindelnummeret ved at producere falske dokumenter, som narrede Skat til at udbetale 1,1 milliarder kroner – en sag som blev efterforsket af bagmandspolitiet. Hvis den sag skulle ende med, at bagmændenes bank blev idømt en bøde, skulle bøden være Skattestyrelsens problem, ikke bagmændenes, lød betingelsen.

Den del, der handler om bøden, er ulovlig. Sten Bønsing, professor

Den betingelse sagde Kammeradvokaten, Skattestyrelsen og Skatteministeriet ja til, men det havde de ikke lov til, siger Sten Bønsing, professor i forvaltningsret ved Aalborg Universitet.

»Den del af forliget, der handler om bøden, er ulovlig«, siger han til Politiken og TV 2.

Dermed går han imod det notat om forliget, som Rigsrevisionen netop har offentliggjort. Rigsrevisionen tager ikke stilling til, om forliget var en god eller dårlig handel for den danske stat. Men Rigsrevisionen slår i notatet fast, at der var lovhjemmel til at indgå forliget med bagmændene, sådan som det skete.

Forelagt de afgørende passager i Rigsrevisionens notat siger Sten Bønsing:

»Det er uklart, om Rigsrevisionen faktisk forholder sig til, om det er lovligt at lægge vægt på, at Skattestyrelsen som en del af forliget skal betale en bøde. Forliget som sådan er der ikke noget galt i i forhold til hjemmelsgrundlaget, men den del, der handler om bøden, er ulovlig«.

Skattestyrelsen ønsker ikke at kommentere Rigsrevisionens notat.

Bagmænd kunne være ligeglade

Det har »været nødvendigt for Skattestyrelsen at påtage sig den potentielle økonomiske risiko for et eventuelt bødekrav mod banken«, for at få forliget i hus, fremgår det af Rigsrevisionens notat.

Bøden blev på 110 millioner kroner for groft bedrageri, bestemte Retten i Glostrup 23. september i fjor. De penge skal Skattestyrelsen betale til den danske statskasse ud af den erstatning på 1,6 milliarder kroner, som bagmændene har indvilget i at betale, siger den hemmelige aftale mellem Skattestyrelsen og bankens bagmænd.

Dermed kunne bagmændene i realiteten være ligeglade med, om banken blev dømt eller ej, og om bøden var på 1 krone eller 100 millioner kroner, konstaterede professor Sten Bønsing, da Politiken og TV 2 afslørede aftalen i november 2019.

Dennis Flydtkjær, skatteordfører for Dansk Folkeparti, kalder det »galimatias«:

»Det virker inkompetent, at man kan sidde som myndighed (bagmandspolitiet, red.) og køre en sag for at dømme banken, mens en anden myndighed (Skattestyrelsen) fuldstændig har undergravet det«, siger han.

»Hvis der virkelig er lovhjemmel til at gøre sådan, må vi politisk forholde os til, om det skal ændres. Og hvis det ikke er tilladt, må de ansvarlige have et rap over nallerne«, mener Dennis Flydtkjær.

Skat: »Uvæsentligt«

Skattestyrelsen ser anderledes på det, fremgår det af Rigsrevisionens notat:

Skattestyrelsen har oplyst »at aftalen i forhold til den tyske bank er den bedst mulige løsning for at inddække den danske stats tab i denne del af sagskomplekset, og styrelsen finder, at det i den sammenhæng er uvæsentligt, om det tilbagebetalte beløb tilfalder statskassen via Skattestyrelsen som forligssum eller via SØIK som bødekrav«, fremgår det.

Rigsrevisionen mener at Skattestyrelsen havde lov til at beslutte at give afkald på at kræve hele det svindlede beløb på 4,1 milliarder kroner af bagmændene, mod til gengæld at få 1,6 milliarder kroner ud af dem. Argumentet er en bestemmelse i Budgetvejledningen som siger, at hvis der er plads til det i budgettet, må en myndighed godt betale en bøde, som den er blevet idømt ved en domstol.

»Det antages at (punktet i Budgetvejledningen) også dækker over sager til gunst for staten«, skriver Rigsrevisionen.

I notatet henviser Rigsrevisionen også til en generel bestemmelse om »skyldige økonomiske hensyn«, hvor det efter Rigsrevisionens opfattelse »gælder om at sikre sig det bedst mulige økonomiske resultat«.

»Det er en showstopper«

Professor Sten Bønsing mener, at Rigsrevisionen stopper på halvvejen i sin argumentation for, at forliget er lovligt: