Mindst 19 procent af alle voldtægtssager, der når en dansk domstol, fører til frifindelse. Det tal ligger markant højere end i andre straffesager i Danmark. Samtidig er der mange voldtægter, der aldrig når til hverken politi, domstol eller et behandlingscenter.

»Der er mange, som overvejer at anmelde voldtægten og få det til retten, men rigtig mange vil også bare gerne glemme det, og de bliver angst ved tanken om at skulle igennem en retssag og gennemleve det hele igen,« siger ledende psykolog ved Center for Voldtægtsofre ved Aarhus Universitetshospital Mikkel Arendt til B.T. og uddyber:

#Voldtaget B.T. har sat sig for at undersøge, hvilke personer der begår voldtægt i Danmark. Når der i såvel forskning som journalistik bliver sat fokus på voldtægt, er det ofte med offeret i centrum. Meget få undersøgelser belyser de personer, som begår overgrebene. Derfor har B.T. indhentet samtlige dombøger i perioden mellem 1. januar 2016 og 8. maj 2017, hvor der er faldet en voldtægtsdom. Ved at gennemgå omkring 100 dombøger forsøger B.T. at give et indblik i, hvem der begår voldtægt, hvilke typer af voldtægt der er hyppigst, og hvor voldtægterne finder sted, ligesom vi taler med både ofre for voldtægt og dømte voldtægtsforbrydere. I projektet #Voldtaget præsenterer B.T. ligeledes et interaktivt danmarkskort, der viser samtlige voldtægtssager, hvor der er faldet dom i perioden. I begrebet voldtægter inkluderer vi fuldbyrdede voldtægter, andet seksuelt forhold end samleje, voldtægtsforsøg og medvirken til voldtægt. Vi har udeladt blufærdighedskrænkelser, ligesom sager, der har ført til frifindelse, betingede fængselsdomme eller delvist betingede fængselsdomme, samt sager, hvor der udelukkende er idømt bøde, ikke er medtaget. Ligeledes har vi valgt at udelade sager, hvor der er formodet sindssyge for gerningspersonens vedkommende – såkaldte § 68-70-sager.

»Det kan opleves enormt traumatiserende, hvis man skal i retten, og voldtægtsmanden ikke dømmes – det kan for nogle ofre næsten føles lige så slemt som selve overgrebet.«

Ifølge Det Kriminalpræventive Råd skønnes det, at op mod 4.700 personer årligt udsættes for tvangssamleje eller forsøg på det.

Svært at bevise

Og det kan ifølge Mikkel Arendt blandt andet skyldes, at det netop i voldtægtssager kan være svært at bevise, at en forbrydelse er fundet sted. Og det kan afholde mange fra at anmelde den:

»Der er også det aspekt, at hvis en sag først kommer til retten, så kan det være svært at bevise, at der var tale om voldtægt - beviser forsvinder hurtigt i voldtægtssager og mange gange kan det være ord mod ord,« siger Mikkel Arendt.

Afgørelser i voldtægtssager Afgørelser ved en byret i voldtægtssager Sager i alt: 205

Domme: 127

Frifindelser: 39

Betingede domme: 12

§ 68-70 (gerningsmanden psykisk syg): 20

Delvis betingede domme: 5

Bøde: 1

Tiltalefrafald: 1 * Alle domme er fra byretten – der kan derfor være afvigelser, hvis domme er anket til landsretten.

Samme problematik kan man nikke genkendende til hos Rigsadvokaten.

»I voldssager vil der typisk være skader. Det kan der også være i voldtægtssager, men der behøver bestemt ikke være det. Desuden kan den tiltalte og offeret være enige om, at der har været et samleje, og så kan der findes sæd til dna-analyse – men så skal det bevises, om det var tvunget,« siger statsadvokat ved Rigsadvokaten Jens Røn og uddyber:

»Voldtægtssager kan være meget forskellige, og derfor er det en konkret vurdering af de enkelte oplysninger i sagen. Det kan være, der ikke er vidner, men så kan der være oplysninger om, hvordan offeret har reageret efter episoden. De oplysninger kan være med til at tegne et andet billede end påstand mod påstand, som understøtter, hvad der er sket.«