Venstres tolerance over for deres egnes forseelser har været bemærkelsesværdig: Ja, Venstre har været optaget af at holde mange ude af Danmark og spærre andre inde i lejre, men nej: Venstre dømmer ikke deres egne ude.

»Du ender sikkert med statue og folkeheltestatus,« sagde Søren Pind til Birthe Rønn Hornbech, da hun var blevet væltet for ulovlig sagsbehandling og hemmeligholdelse for Folketinget.

Vi ved, og Venstre ved, at Inger Støjberg har beordret ulovlig sagsbehandling, vildledt Folketinget og vildledt offentligheden. Men i det omfang, Venstre finder det syndigt, har partiet tilgivet hende. Hun er stadig partiets stjerne.

Vi husker, hvordan Søren Gade pralede som forsvarsminister af, at ’far her’ ville tage ansvaret. Men det gjorde han bare ikke. Hverken da det kom frem, at han selv havde lækket oplysninger om udsendelse af danske jægersoldater, eller da han gav forkerte oplysninger om den danske fangebehandling, eller da den jægerbog, som skulle være så farlig for Danmark, var blevet lækket i arabisk oversættelse fra hans eget ministerium. I andre partier ville Søren Gade være færdig, men i det tilgivende Venstre er han gruppeformand.

Af alle er det Søren Gade, der nu har sat grænsen for tolerancen i Venstre:

»Jakob Engel-Schmidt har begået en torskedum og ulovlig handling,« skrev Gade til Ritzau onsdag aften efter det kom frem, at Schmidt var blevet taget af politiet med kokain i blodet, mens han kørte bil. Schmidt bekræftede, beklagede og undskyldte. Skammede sig.

Gade slog fast, at Schmidts forseelse var »utilgivelig«, og han havde »meget svært ved at se, at han kan komme tilbage til en hverdag på Christiansborg«.

Det er dumt at tage kokain og ulovligt at køre med det i blodet. Schmidt har udstået sin straf, mistet sit job og er blevet offentligt udstillet som misbrugsbilist. Men i Venstre har de en mærkelig moral: De, der bryder reglerne som folkets tjenere i landets ledelse, bliver tilgivet, mens den, der privat begår fejl uden konsekvenser for andre end ham selv, bliver dømt ude for altid.

Men Schmidt kan tage det roligt: Der er som bekendt en bedre verden uden for Venstre. Det borgerlige opgør med det, de kaldte lalletolerance og pladderhumanisme, har ikke ødelagt den fornuftige grundindstilling i det danske samfund, at vi ikke diskvalificerer folk for altid, fordi de begår noget dumt. Ligesom alle andre straffede, skal han selvfølgelig have chancen for at komme tilbage og bidrage til fællesskabet med det bedste, han kan.