Det har været af uvurderlig betydning for Israel at have tidligere Mossad-agent Herbert Pundik siddende som chefredaktør på Politiken i 23 år. Det siger tidligere føringsofficer i Mossad, Victor Ostrovsky, efter det i weekendens Information kom frem, at Pundik har været på Mossads lønningsliste helt frem til 1970.

Victor Ostrovsky, der forlod Mossad i 1986, har skrevet flere bøger om den sagn-omspundne israelske efterretningstjeneste og dens ofte kontroversielle arbejdsmetoder.

En nyttig mand

Victor Ostrovsky, der i dag driver et kunstgalleri i USA, beskriver den nu 82-årige Herbert Pundik som en meget nyttig mand for Israel.

“Det har helt givet været en stor fordel for Israel at have en tidligere agent siddende som chefredaktør for en af de mest indflydelsesrige aviser i Danmark” siger han.

»Dels kan en redaktør bruges til at spinde en sag til Israels fordel, dels har han mulighed for at hjælpe Mossad med f.eks. dækhistorier til deres agenter. Det foregår typisk ved, at en venligsindet redaktør bliver bedt om at akkreditere en falsk ’reporter’ til avisen, som sendes af sted til et land, som Israel er interesseret i at få information fra, fortæller Ostrovsky. »I min tid brugte vi f.eks. tidsskriftet Afrique Ici og den amerikanske avis International Herald Tribune på den måde. Der er folk overalt i medieverdenen, som er parate til at hjælpe Israel på den måde,« siger han.

Victor Ostrovsky understreger, at han udtaler sig generelt og ikke har nogen viden om Herbert Pundiks konkrete arbejde for Mossad, som ifølge den tidligere chefredaktør fandt sted i 1950’erne og 1960’erne og ophørte, da han i 1970 blev chefredaktør for Politiken.

De fødte agenter

Fra sin tid som ’katsa’ eller føringsofficer i 1980’erne har Victor Ostrovsky et omfattende kendskab til Mossads arbejdsmetoder, som han bl.a. har berettet udførligt om i bøgerne By Way of Deception og The Other Side of Deception. Han understreger, at journalister og redaktører hører til Mossads yndlingsagenter.

»Journalister er de fødte agenter. For det første har de som oftest rigtig god adgang til informationer og til betydningsfulde personer. For det andet ved de, hvordan man stiller spørgsmål. For det tredje er det helt ok, at en journalist stiller mange spørgsmål og er nysgerrig. Og for det fjerde har de den fordel, at de ved, hvordan man rapporterer. Det er alt sammen færdigheder, som det tager adskillige år at lære en almindelig agent,« siger Victor Ostrovsky. Han understreger, at han kender talrige eksempler på, at Mossad har brugt journalister og redaktører til at spionere for Israel.

»Det kan både være folk, der bliver betalt for deres tjenester, men det kan også være folk, der får adgang til kilder og førstehåndsinformation som tak for deres tjenester,« siger han. »Forskellen på journalistik og efterretningsvirksomhed er ikke så stor – journalister er ofte blot spioner for et større publikum.«

Tæt samarbejde

Herbert Pundik fortalte i weekendens Information, at han stillede det som en betingelse, at Mossad videregav hans rapporter fra bl.a. Afrika til Forsvarets Efterretningstjeneste – et krav, der efter Pundiks mening gjorde ham til »en slags dobbeltagent.«

Det mener Victor Ostrovsky imidlertid ikke.