Liberal Alliances leder, Anders Samuelsen, blev i denne uge verbalt overfaldet, da han vovede at udtrykke sin forundring over det meget benyttede begreb »social dumping«. Han forstår ganske enkelt ikke helt, hvad det går ud på, sagde han i et interview og tilføjede, at fænomenet vel nærmest er ikke-eksisterende i Danmark, hvor arbejdsmarkedet er så velorganiseret og gennemreguleret. Faktisk mente han, at fagbevægelsen havde opfundet »social dumping« for at skabe frygt.

Og så brød helvede løs. Samuelsen blev beskyldt for det ene og det andet, blandt andet for at hade fagforeninger. Og LOs næstformand, Lizette Risgaard, irettesatte den liberale leder ved at sige, at social dumping skam er et af de største problemer på det danske arbejdsmarked, og at man i LO kæmper imod det dag og nat.

Tak spids, med den reaktion får man næsten indtryk af, at social dumping udgør selve eksistensgrundlaget for den velvoksne danske fagbevægelse. Men Samuelsens pointe er rigtig, og der er formentlig mange, der som han ikke forstår, hvad det egentlig er, de taler om, dem der i tide og utide advarer mod det store spøgelse. Social dumping bliver nemlig helt bevidst brugt om alt mellem himmel og jord. Fra udenlandske vikarbureauer i Danmark, over gartnerier, der hyrer udenlandsk arbejdskraft til underbetaling af illegale indvandrere. Alt sammen i en pærevælling: social dumping. Der bliver ikke skelnet mellem, hvad der er sund og nødvendig international konkurrence om job og ordrer, og hvad der er direkte snyd og ulovligheder. Når det gælder det sidste, skal man huske, at kontrollen i dag er omfattende, ikke mindst på grund af den tidligere regering, som lod millionerne rulle hver gang der skulle laves forlig med Enhedslisten.

Hvis man tager »social dumping« i sin grundform, så dækker det over alt arbejde, der udbydes på vilkår, som ligger under, hvad danske lønmodtagere modtagere på normale danske arbejdspladser. Virksomhederne får en konkurrencefordel, fordi de hyrer medarbejdere, der accepterer et lavere socialt niveau end det, der gælder for andre i lignende job. Med den definition, er det social dumping, når slagterier flytter til Tyskland, når filippinere hyres som sømænd på danske skibe, når sko og tøj produceres i Asien, og når skibe bygges i Korea. Men den type dumping kan man ikke rigtigt gøre noget ved. Derfor er fokus rettet mod de udlændinge, der vover sig til Danmark for at arbejde.

Men det har intet med unfair konkurrence at gøre, når udenlandske entreprenører vinder byggeordrer i Danmark, eller danske virksomheder hyrer ansatte uden for landets grænser. Og man kan i dag sagtens ansætte udenlandsk arbejdskraft til en mindsteløn, som ligger et pænt stykke under, hvad en gennemsnitlig dansk ufaglært får, uden at der er tale om brud på nogen regel.

Konkurrencen er skærpet med greencardordninger og arbejdskraftens fri bevægelighed. Det er faktisk meningen med det og er med til at gøre os alle sammen rigere. Og når virksomheder foretrækker udenlandsk arbejdskraft frem for ufaglærte nede fra jobcentret, så løses det ikke ved at råbe social dumping, men ved at sørge for, at det kan betale sig at arbejde til en løn, som er konkurrencedygtig.