Nyt alkoi kisa kuntien terveyskeskuksista – ”Ei tämä ole oikein hyvä”

Terveyspalveluyritykset haalivat kunnilta terveyskeskuskiinteistöjä. Tässä kilvassa pienten ja julkisten toimijoiden on vaikea pärjätä, emeritusprofessori sanoo.

Meneillään oleva sosiaali- ja terveyspalveluiden uudistus on saanut monet kunnat kauppaamaan innokkaasti terveyskeskuksiaan. Yritykset puolestaan havittelevat kiinteistöjä, joissa arvioivat voivansa kannattavasti pyörittää sote-palveluita.

Sosiaali- ja terveyspolitiikan emeritusprofessori Juhani Lehto Tampereen yliopistosta arvioi, että kyse on markkinaosuuksien valtauksesta, sillä valinnanvapautta aloitettaessa palvelupisteiden sijainti on keskeinen kilpailutekijä.

– Etulyöntiasema on yrityksellä, joka pystyy aluksi tarjoamaan palvelut lähempänä asiakkaita kuin kilpailijat. Se saa helpommin markkinaosuuksia.

Pihlajalinnan toimitusjohtaja Aarne Aktan kiistää markkinoiden jakamisen.

– Kiinteistöillä on tähänastista isompi merkitys, kun mennään valinnanvapauden maailmaan, hän arvioi silti.

Lehtoa huolettaa, että asiakkaiden sijasta yritykset alkavatkin kilpailla paikoilla.

– Kokonaisuuden kannata ei tämä ole oikein hyvä, hän miettii.

Kymmeniä neuvotteluja käynnissä

Attendo aikoo laajentaa verkostoaan ja investoida kiinteistöihin merkittävästi. Sen terveyspalveluiden myyntijohtaja Antti Raimovaara kertoo, että yhtiö tarvitsee sopivia tiloja ja kunnan terveyskeskus on usein paras paikka.

Attendolla on meneillään kymmeniä neuvotteluja. Niitä käydään pienissä kaupungeissa ja kunnissa joka maakunnassa.

Mehiläinen keskustelee toimitusjohtajansa Janne-Olli Järvenpään mukaan kiinteistöistä useissa kunnissa. Paitsi pieniltä paikkakunnilta myös isoista kaupungeista löytyy alueita, joissa yhtiöllä olisi hänestä järkevää olla sote-keskus tai terveysasema, jos valinnanvapauslaki etenee suunnitellusti.

– Olemme valmiita keskustelemaan kiinteistöratkaisuista ja lähipalveluista kymmenien kuntien kanssa, hän lisää.

Pihlajalinna on Aktanin mukaan käynyt lukuisia keskusteluja. Terveystalokin on liiketoimintajohtaja Laura Rädyn mukaan kiinnostunut sopivista rakennuksista ja neuvottelee kuntien kanssa. Silti se suhtautuu kiinteistöihin maltillisemmin kuin kilpailijansa.

Räty sanoo, että Terveystalo on 200 toimipisteellään Suomen suurin terveyspalveluyritys, eikä sillä varsinaisesti ”ole seinistä pulaa”.

– Kiinteistöjen ostaminen ei ole ydinliiketoimintaamme, hän huomauttaa.

Terveystalo on ennen kaikkea kiinnostunut palveluista, niiden tuottamisesta ja uuden sukupolven teknologiaratkaisujen kehittämisestä.

– Näitäkin keskusteluja käydään kuntien kanssa nyt paljon, Räty lisää.

Kisa kiinteistöistä ei välttämättä nosta hintoja

Samat rakennukset kiinnostavat useita yrityksiä. Aktanin mukaan kaupunkikeskusten ulkopuolella on aika vähän kiinteistöjä, joissa sote-keskusta voi pyörittää.

– Kilpailua on, Järvenpää kertoo.

Yritykset neuvottelevat sekä rakennusten ostamisesta että vuokraamisesta. Kysynnästä huolimatta hinnat ja vuokrat saattavat jäädä alhaisiksi.

Monet terveyskeskukset ovat vanhoja ja remontin tarpeessa. Raimovaaran ja Järvenpään mukaan neliöitä on usein liikaa tarpeeseen nähden.

– Harva täyttää optimaalisen lääkäriaseman tai sotekeskuksen vaatimuksia, Järvenpää sanoo.

Attendolle vanhan kiinteistön purkaminen ja uuden rakentaminen on yksi vaihtoehto. Myös Mehiläinen voi harkita sitä etenkin hoivakiinteistöjen osalta.

Kilpailusta huolimatta ostajat ovat vahvoilla monessa kunnassa.

– Kunnissa pelätään, että niille jää kiinteistöjä, joita kukaan ei halua, Lehto sanoo.

Näillä näkymin kuntien kiinteistöt eivät siirry maakunnille. Maakuntien on määrä maksaa niiden vuokrat kolmena vuonna, mutta sen jälkeen kunnat ovat omillaan.

Pienillä yrityksillä ei ole varaa rakennuksiin

Kauppaamalla terveyskeskuksiaan yrityksille kunnat pyrkivät myös varmistamaan, että terveyspalveluita on vastaisuudessakin.

– Kunnilla on murhe lähipalveluiden säilymisestä, Raimovaara sanoo.

Jos ne siirtyvät vaikkapa 20 kilometrin päähän, asukkaat saattavat muuttaa ja kunta näivettyä. Kunnat haluavat pitää palvelut myös siksi, että ne työllistävät.

Kaikille kiinteistöille tuskin löytyy ottajia. Mahdollisia asiakkaita pitää alueella olla riittävästi.

– Teemme kannattavuuden pohjalta päätöksiä, Järvenpää huomauttaa.

Pienillä toimijoilla ei ole varaa ostaa rakennuksia ja pitkä vuokrasopimuskin voi olla liian iso riski.

– Vaikkapa työntekijätiimit eivät pärjää kiinteistöpohjaisessa kilpailussa, Lehto sanoo.

Julkiset toimijat, joiden pitäisi vastaisuudessa kilpailla yritysten kanssa, ovat hänen mukaansa hankalassa asemassa. Ne eivät voi tehdä vielä päätöksiä, sillä maakunnalliset organisaatiot muodostetaan vasta, jos lait hyväksytään.

– Usein käy niin, että nopeat syövät hitaat, Lehto huomauttaa.