Todeksi muuttunut painajainen – tosikertomus suomalaisesta oikeusvaltiosta

Pe­rus­tus­lain seit­se­män­nen py­kä­län mu­kaan jo­kai­sel­la on oi­keus tur­val­li­suu­teen. Hal­li­tu­soh­jel­maan on kir­jat­tu ta­voi­te: ”Suo­mi on maa­il­man tur­val­li­sin maa asua, yrit­tää ja teh­dä työ­tä.”

Kui­ten­kin Suo­mes­sa voi­daan teu­ras­taa ih­mi­nen työn­sä ää­reen omas­sa ko­dis­saan. Raa­ka mur­ha on ta­pah­tu­nut, mut­ta ku­kaan tai mi­kään taho ei ota mi­tään vas­tuu­ta.

Olem­me koko ikäm­me pi­tä­neet Suo­mea hy­vä­nä ja tur­val­li­se­na maa­na sekä luot­ta­neet sen vi­ra­no­mai­siin. Vuo­den 2016 elo­kuun ta­pah­tu­mat ovat muut­ta­neet kä­si­tyk­sem­me ja koko per­heem­me elä­män.

Mur­haa­ja asui tyt­tä­rem­me ta­los­sa

Elo­kuun en­sim­mäi­se­nä päi­vä­nä vuon­na 2016 Kel­lo­kos­ken psy­ki­at­ri­sen sai­raa­lan sul­je­tul­ta osas­tol­ta pääs­tet­tiin va­paa­kä­ve­lyl­le it­sel­leen ja ym­pä­ris­töl­leen vaa­ral­li­sek­si tie­det­ty vä­ki­val­tai­nen mies. Jo 20 ker­taa ai­kai­sem­min hän oli jät­tä­nyt pa­laa­mat­ta ta­kai­sin sai­raa­laan; pa­luu oli ta­pah­tu­nut ai­na po­lii­sin toi­mes­ta.

Elo­kuun vii­den­nen päi­vän aa­mu­na hän tuli tyt­tä­rem­me he­vos­ti­lal­le. Yl­lä­tet­ty­nä tyt­tä­rem­me ei pys­ty­nyt pi­tä­mään puo­li­aan ro­te­vaa, te­rä­a­sein va­rus­tau­tu­nut­ta mies­tä vas­taan. Mies löi, re­tuut­ti ja is­ki 14 puu­ko­nis­kua mur­ha­ten näin it­sel­leen tun­te­mat­to­man tyt­tä­rem­me.

Pei­tel­ty­ään uh­rin ma­toil­la ja kot­ti­kär­ryl­lä mur­haa­ja aset­tui asu­maan tyt­tä­rem­me ta­loon muun mu­as­sa kuun­nel­len mu­siik­kia, käyt­tä­en tie­to­ko­net­ta ja ate­ri­oi­den. Il­lan tul­len hän ot­ti tyt­tä­rem­me au­ton läh­tien ”asi­oil­len­sa”. Kak­si­kym­men­tä mi­nuut­tia myö­hem­min tyt­tä­rem­me ys­tä­vä tuli ti­lal­le, löy­si uh­rin ja teki hä­ly­tyk­sen. Po­lii­sien tul­les­sa mies pa­ke­ni au­tol­la hur­jaa vauh­tia kym­me­niä ki­lo­met­re­jä, pa­e­ten lo­pul­ta jal­kai­sin met­sään. Po­lii­si­koi­ra sai hä­net kiin­ni, mut­ta mies puu­kot­ti vie­lä koi­raa­kin.

Ti­lal­la hoi­to­he­vo­set ja muut eläi­met oli­vat ol­leet koko päi­vän il­man emän­tän­sä hoi­vaa. Puo­le­nyön jäl­keen kak­si po­lii­sia tuli ko­tiim­me il­moit­ta­maan tyt­tä­rem­me kuo­le­mas­ta vä­ki­val­ta­ri­kok­sen uh­ri­na. Kä­sit­tä­mä­tön oli ta­pah­tu­nut; tun­tui kuin oli­sim­me tör­män­neet ki­vi­sei­nään.

Ereh­dyt­ti­kö asi­a­na­ja­ja mei­tä omai­sia?

Po­lii­si­kuu­lus­te­lun yh­tey­des­sä ky­syim­me po­lii­si­vi­ra­no­mai­sil­ta, on­ko mei­dän pak­ko osal­lis­tua oi­keu­den­käyn­tiin. Saim­me vas­tauk­sek­si, et­tä ei tar­vit­se, jos han­kim­me asi­a­na­ja­jan. Asi­a­na­ja­ja kan­nat­taa hank­kia, kos­ka val­tio kui­ten­kin kor­vaa täm­möi­ses­sä ta­pauk­ses­sa asi­a­na­ja­jan palk­ki­on. Asi­a­na­ja­ja voi myös ha­kea ri­kok­sen uh­rin omai­sil­le kuu­lu­vat kor­vauk­set.

Saim­me tut­ta­val­tam­me asi­a­na­ja­jan pu­he­lin­nu­me­ron ja so­vim­me ta­paa­mi­ses­ta 1.9.2016. Täs­sä ta­paa­mi­ses­sa asi­a­na­ja­ja myös va­kuut­ti meil­le val­ti­on kor­vaa­van hä­nen asi­a­na­jo­palk­ki­on­sa. Ko­kouk­ses­sa 18.11.2016 ko­to­nam­me, jos­sa oli läs­nä usei­ta per­heem­me jä­se­niä, asi­a­na­ja­ja se­lit­ti ha­ke­van­sa oi­keu­des­sa jo­kai­sel­le ri­kok­sen uh­rin omai­sel­le – yh­teen­sä 10 hen­ki­löä – kär­si­mys­kor­vauk­sia kor­vau­sas­tei­kon kes­ki­vai­heil­ta. Hän se­lit­ti myös la­ki­sää­tei­siin kor­vauk­siin kuu­lu­van myös lä­hei­sen kuo­le­man joh­dos­ta ai­heu­tu­vis­ta ku­luis­ta, ku­ten sai­raan­hoi­to-, lää­kä­ri-, lää­ke-, kun­tou­tus- ja te­ra­pi­a­kus­tan­nuk­sis­ta, an­si­on­me­ne­tyk­sis­tä sekä mat­ka­ku­luis­ta hau­ta­jai­siin ja su­ru­vaat­teis­ta koi­tu­neis­ta ku­luis­ta.

Mui­ta myö­hem­min esil­le tu­le­via ku­lu­ja asi­a­na­ja­ja sa­noi vie­vän­sä Val­ti­o­kont­to­ril­le suo­raan, kos­ka ku­lu­ja il­me­nee var­mas­ti myö­hem­min­kin. To­teu­tu­neis­ta ku­luis­ta hän sai jo kuit­te­ja mu­kaan­sa. Ne il­mei­ses­ti eh­ti­vät kä­rä­jä­oi­keu­teen. Olem­me lä­het­tä­neet säh­kö­pos­tit­se asi­a­na­ja­jal­le tie­to­ja ku­luis­tam­me sen mu­kaan, kun nii­tä on tul­lut. Em­me tie­dä, ovat­ko ne val­ti­o­kont­to­ril­la tie­dos­sa.

Olem­me­ko saa­neet vää­rää tai puut­teel­lis­ta in­for­maa­ti­o­ta? Nämä asi­at ovat per­heel­lem­me uu­sia ja ou­to­ja, em­me­kä ole suu­res­sa äkil­li­ses­sä krii­sis­säm­me, jär­ky­tyk­ses­säm­me ja su­rus­sam­me jak­sa­neet it­se ha­kea tie­toa käy­tän­nöis­tä, vaan luot­ta­neet asi­a­na­ja­jaam­me.

Val­vi­ra ve­to­si sa­las­sa­pi­toon

Po­lii­si­vi­ra­no­mais­ten ke­ho­tuk­ses­ta teim­me 14.4.2017 kan­te­lun Val­vi­raan (so­si­aa­li- ja ter­vey­sa­lan lupa- ja val­von­ta­vi­ras­to) Kel­lo­kos­ken psy­ki­at­ri­ses­ta sai­raa­las­ta, ih­me­tel­len mik­si sur­maa­ja oli ker­ta toi­sen­sa jäl­keen pääs­tet­ty va­paal­le ja saa­nut jat­kaa vä­ki­val­tai­sia te­ko­jaan kat­ke­raan lop­puun as­ti.

Mie­les­täm­me hen­ki­löt, jot­ka mah­dol­lis­ti­vat ri­kok­sen, ovat syyl­li­siä kuo­le­man tuot­ta­muk­seen lai­min­lyö­mäl­lä po­ti­laan­sa val­von­nan. Mie­len­ti­la­tut­ki­muk­ses­sa mur­haa­ja oli ja on to­det­tu syyn­ta­keet­to­mak­si, jo­ten vas­tuu sii­tä, et­tei hän ai­heu­ta ym­pä­ris­töl­leen vaa­raa, on hän­tä hoi­ta­neel­la ta­hol­la, Kel­lo­kos­ken psy­ki­at­ri­sel­la sai­raa­lal­la.

Val­vi­ra vas­ta­si ve­do­ten asi­oi­den sa­las­sa­pi­to­vel­vol­li­suu­teen, ym­pä­ris­tön kar­kaa­mi­syl­lyk­kei­siin sekä ko. hen­ki­lön ih­mi­sar­voon ja oi­keuk­siin.

Ym­mär­sim­me, et­tä Kel­lo­kos­ken psy­ki­at­ri­sen sai­raa­lan ja Val­vi­ran mie­les­tä syyn­ta­keet­to­mal­la on val­ta päät­tää toi­sen ih­mi­sen elä­mäs­tä ja kuo­le­mas­ta sekä ol­la vä­lit­tä­mät­tä uh­rin, uh­rin omais­ten, su­ku­lais­ten ja ys­tä­vien mu­ser­ta­vas­ta tus­kas­ta ja sy­väs­tä su­rus­ta. Uh­ril­la ja meil­lä omai­sil­la siis ei ole ih­mi­sar­voa ei­kä ih­mi­soi­keuk­sia.

Oi­keuk­siin kui­ten­kin kuu­luu mie­les­täm­me myös vel­vol­li­suus koh­del­la toi­sia ih­mi­sar­von mu­kai­ses­ti. Ei ke­nel­lä­kään voi ol­la pelk­kiä oi­keuk­sia.

Kä­rä­jä­oi­keus: "Vas­taa­jan koh­tuu­ton­ta kor­va­ta ku­lut"

En­sim­mäi­ses­sä kä­rä­jä­oi­keu­den is­tun­nos­sa jou­lu­kuus­sa 2016 mur­haa­ja lä­he­tet­tiin uu­teen mie­len­ti­la­tut­ki­muk­seen. Vii­me vuo­den huh­ti­kuus­sa oi­keus ”kat­soi, et­tä syy­tet­ty on syyl­lis­ty­nyt mur­haan, kos­ka sur­maa­mi­nen oli teh­ty eri­tyi­sen raa’al­la ta­val­la ja se myös ko­ko­nai­suu­te­na ar­vos­tel­len on tör­keä var­sin­kin, kun teko koh­dis­tui en­nes­tään tun­te­mat­to­maan hen­ki­löön”.

Mur­haa­jaa ei tuo­mit­tu ran­gais­tuk­seen, vaan tah­dos­ta riip­pu­mat­to­maan hoi­toon Niu­van­nie­men sai­raa­laan. Mur­haa­jan elä­mäs­sä mi­kään ei muut­tu­nut, pait­si, et­tä hä­nes­tä tuli mur­haa­ja. Mei­dän elä­mäs­säm­me muut­tui kaik­ki, mei­dät tuo­mit­tiin elin­kau­ti­seen.

Oi­keus kat­soi, et­tä "ei ole koh­tuu­ton­ta, et­tä vas­taa­ja vel­voi­te­taan kor­vaa­maan suo­ra­nai­set ku­lut täy­si­mää­räi­ses­ti.” Sen si­jaan mur­haa­jal­la oli oi­keus koh­tuul­lis­taa (oli­si mie­luum­min koh­tuul­lis­ta­nut te­ko­aan) ja kär­si­mys­kor­vauk­sia sekä oi­keus vä­hen­si kor­vaus­ten saa­jik­si van­hem­mat ja kol­me si­sa­rus­ta, jot­ka asu­vat lä­him­pä­nä. Sum­ma on yh­teen­sä 13 000 eu­roa, mut­ta ei­pä ole tul­lut si­tä­kään. Ran­gais­taan­ko mei­tä suu­res­ta per­hees­tä ja lii­ois­ta si­sa­ruk­sis­ta? Yk­si on sen­tään läh­te­nyt luo­tam­me sai­rau­den mur­ta­ma­na jo ai­kai­sem­min.

Omai­set ovat myös uh­re­ja

Mil­lä mi­tal­la oi­keus­lai­tos mit­taa ja ar­vi­oi kär­si­mys­tä ja si­sa­rus­ten vä­lis­tä rak­kaut­ta ja kiin­ty­mys­tä? Ki­lo­met­rei­nä? Vie­rai­lu­ker­roil­la? Mil­lä näi­tä asi­oi­ta voi to­dis­taa tai to­teen näyt­tää? Vaik­ka ison per­heen jä­se­net ei­vät asu yh­des­sä sa­mas­sa asun­nos­sa, vaan ovat it­se­näis­ty­neet ja jou­tu­neet muut­ta­maan työn­sä ta­kia eri paik­ka­kun­nil­le, ovat he kui­ten­kin edel­leen kiin­teä yh­tei­sö. Nyt yk­si on tem­mat­tu raa’as­ti täs­tä yh­tey­des­tä. Mik­si oi­keus eri­ar­vois­taa ja vä­hät­te­lee si­sa­rus­ten vä­lis­tä lä­hei­syyt­tä?

Täl­läi­nen­kö to­del­la on ri­kok­sen uh­rin omais­ten ase­ma ja oi­keu­det Suo­mes­sa? Kan­ne­taan enem­män huol­ta ri­kok­sen te­ki­jän oi­keuk­sis­ta kuin yl­lät­tä­en ja täy­sin syyt­tö­mäs­ti tä­hän pai­na­jai­seen jou­tu­nei­den omais­ten kär­si­myk­sis­tä?

Ko­em­me, et­tä tyt­tä­rem­me/si­sa­rem­me sekä mei­dän omais­ten ih­mi­sar­voa on sy­väs­ti lou­kat­tu ja kär­si­myk­si­äm­me vä­hä­tel­ty. Omai­set ovat myös uh­re­ja, jot­ka on tuo­mit­tu elin­kau­ti­seen il­man ar­mah­duk­sen toi­voa.

Vä­hät­te­ly ei au­ta ta­pauk­sen ym­mär­tämis­tä

Vä­hät­te­ly ei au­ta ta­pah­tu­neen työs­tä­mis­tä ja ym­mär­tä­mis­tä. Per­heel­lem­me on ai­heu­tu­nut pal­jon mui­ta­kin kuin ta­lou­del­li­sia me­ne­tyk­siä tä­män ri­kok­sen joh­dos­ta. Pal­jon kuor­mit­ta­via asi­oi­ta, suur­ta stres­siä, joka puo­les­taan sai­ras­tut­taa sekä fyy­si­ses­ti et­tä psyyk­ki­ses­ti.

Ih­me­tyt­tää, et­tä oi­keu­des­sa ri­kol­li­nen saa vai­e­ta ja va­leh­del­la. Ei­kö oi­keu­den pyr­ki­mys ole­kaan löy­tää ab­so­luut­ti­nen to­tuus. Oi­keu­den pää­tös täyt­ti muo­dol­li­ses­ti lain py­kä­lät. Py­kä­lien li­säk­si tar­vit­tai­siin har­kin­taa ja oi­keu­den­mu­kai­suut­ta ta­paus­koh­tai­ses­ti.

Sen li­säk­si, et­tä kor­vaus­vaa­ti­muk­set alen­net­tiin mi­tät­tö­mik­si asi­a­na­ja­ja il­moit­ti, et­tä kun syy­te­tyl­lä ei ole tu­lo­ja ei­kä omai­suut­ta, Val­ti­o­kont­to­ri ei vuo­den 2006 la­ki­muu­tok­sen jäl­keen kor­vaa syy­te­tyn puo­les­ta hä­nel­le tuo­mit­tu­ja mak­su­ja, vaan ai­no­as­taan hau­taus­ku­lut ja te­ras­sin kor­jaus. Käy­tän­nös­sä uh­rin omai­set jou­tu­vat mak­sa­maan mur­has­ta. Jul­maa!

Asu­mat­to­maan ta­loon mur­tau­dut­tiin

Olem­me ke­rän­neet yh­teen suo­raan mur­has­ta ai­heu­tu­nei­ta ku­lu­ja 12 863 eu­roa. Ras­kaal­le työl­le he­vos­ti­lan ”ala­sa­jos­ta”, kiin­teis­tö­jen tyh­jen­tä­mi­sel­le, rak­kaan ih­mi­sen eli­nym­pä­ris­tön ja elä­män pur­ka­mi­sel­le sekä muun mu­as­sa mat­ka­ku­luil­le em­me ole las­ke­neet hin­taa.

Yk­si li­sä­vas­toin­käy­mi­nen oli syys­kuus­sa 2016, jol­loin asu­mat­to­mak­si tie­det­tyyn ta­loon – kii­tos jul­ki­suu­den va­lo­ku­vi­neen – mur­tau­dut­tiin rik­ko­mal­la ik­ku­na. Huhu ker­toi mur­haa­jal­ta jää­neen huu­mau­sai­nei­ta ta­loon. Olim­me jo sii­von­neet mur­haa­jan sot­kut, pes­seet ve­ri­jäl­jet ja pe­set­tä­neet ve­ri­set ma­tot.

Kun me­nim­me 29.9. ti­lal­le jär­jes­tel­läk­sem­me vie­lä ti­lo­ja kiin­teis­tön­vä­lit­tä­jän ku­via var­ten, tyr­mis­tyk­sek­sem­me ta­va­raa vyö­ryi ul­ko-ovel­le as­ti. Jo­kai­nen kaap­pi ja laa­ti­kos­to oli tyh­jen­net­ty lat­ti­oil­le lää­ke­kaap­pia sekä muun mu­as­sa kah­vi-, so­ke­ri-, jau­ho­purk­kia myö­ten. Po­lii­si kävi pai­kal­la, mut­ta te­ki­jöi­tä ei ole saa­tu kiin­ni.

He­vos­ti­lan myyn­ti kes­ti yli vuo­den

Ti­lan myyn­ti tak­kui­li yli vuo­den, kos­ka pai­kal­la teh­ty ve­ri­te­ko ei ko­dik­kuut­ta li­sää. Kun­to­tar­kas­tuk­ses­sa il­me­ni, et­tä kiin­teis­töt (iso­ta­lo, pi­ha­ta­lo sau­noi­neen ja he­vos­tal­li) oli­vat vä­hin­tään yh­tä hy­väs­sä kun­nos­sa kuin kol­me vuot­ta ai­kai­sem­min, jol­loin tyt­tä­rem­me oli sen os­ta­nut.

Ti­lan hin­nak­si mää­ri­tel­tiin­kin en­sin sama, mitä hän oli mak­sa­nut. Sii­tä jou­duim­me kui­ten­kin vä­hi­tel­len alen­ta­maan hin­taa, jol­loin saim­me myyn­ti­tu­loil­la ni­pin na­pin mak­set­tua tyt­tä­rem­me pank­ki­ve­lat. Yli­ai­ka­ko­rot, ti­lan yl­lä­pi­don ja tyh­jen­nyk­sen mak­soim­me it­se.

Olem­me jou­tu­neet myy­mään omai­suut­tam­me sel­vi­täk­sem­me jo­ten­kin mur­han ai­heut­ta­mis­ta ku­luis­ta ja jo­ka­päi­väi­ses­tä elä­mäs­tä. Mo­ni­sai­raan 72-vuo­ti­aan äi­din kan­sa­ne­lä­ke me­nee muun mu­as­sa lääk­kei­siin, nel­jän eri­kois­lää­kä­rin po­lik­li­nik­ka­mak­sui­hin ja sai­raa­la­mat­koi­hin. Hän tar­vit­see aut­ta­mis­ta 24/7, sil­lä voi­mat ovat lop­pu­neet vuo­den ku­lu­es­sa niin, et­tä hän tar­vit­see pyö­rä­tuo­lia.

Isä, 72-vuo­ti­as yrit­tä­jä ”naut­tii” pien­tä yrit­tä­jä­e­lä­ket­tä, jota ei pal­jon voi­nut it­sel­leen mak­saa elät­tä­es­sään 12-hen­kis­tä per­het­tään. Olem­me kui­ten­kin per­hee­nä ol­leet täy­sin tyy­ty­väi­siä, kun­nes elo­kuun vii­des päi­vä vuon­na 2016 mul­lis­ti elä­mäm­me ja pu­to­sim­me päis­tik­kaa jol­le­kin vie­raal­le maa­pe­räl­le, jos­sa ei tie­dä, mitä teh­dä ja min­ne men­nä – neu­vot­to­ma­na, jopa la­mau­tu­nee­na.

Val­ti­o­kont­to­ri peri omai­sil­ta oi­keus­ku­lu­ja

Ti­lan myyn­nin lo­pul­ta on­nis­tut­tua huo­ka­sim­me jo pie­nes­tä hel­po­tuk­ses­ta, kun ei tar­vit­se huo­leh­tia ti­las­ta 35 ki­lo­met­rin pääs­sä, kun tuli seu­raa­va ”kor­va­til­lik­ka”. Val­ti­o­kont­to­ri lä­hes­tyi koko per­het­tä vaa­ti­muk­sel­la mak­saa 10 360 eu­roa oi­keus­ku­lu­ja. Val­ti­o­kont­to­ri oli jo käy­nyt oma-aloit­tei­ses­ti per­heen­pään ko­ti­va­kuu­tuk­sel­la noin 3 000 eu­ron edes­tä.

Soi­tin an­net­tuun nu­me­roon saa­dak­se­ni sel­vi­tys­tä asi­as­ta ja pe­rus­te­lu­ja vas­toin kä­rä­jä­oi­keu­den pää­tös­tä. Tun­nin ti­vauk­seen ai­no­at vas­tauk­set oli­vat: ”Va­hin­gon­kor­vaus­py­kä­län mu­kaan. Laki on kai­kil­le sama. En tie­dä. Teh­kää va­li­tus”.

Teim­me kaik­ki kir­jal­li­sen va­li­tuk­sen, jos­sa sel­vi­tim­me, et­tä me olem­me se ”va­hin­gos­ta” kär­si­vä osa­puo­li. Meis­tä jo­kai­nen on tar­vin­nut lää­kä­riä ja lääk­kei­tä pys­ty­äk­seen edes osal­lis­tu­maan hau­ta­jai­siin sekä myö­hem­min uni­lääk­kei­tä use­aan ot­tee­seen sekä ot­ta­nut sai­raus­lo­maa ja saa­nut te­ra­pi­aa useim­mi­ten kun­tien il­mai­sek­si tar­jo­a­man psy­ki­at­ri­sen sai­raan­hoi­ta­jan, psy­ko­lo­gin vas­taa­no­toil­la ja krii­si­kes­kuk­sis­sa. Jot­kut ovat saa­neet lä­het­teen pi­tem­pi­ai­kai­seen te­ra­pi­aan (Kela-kor­vaus).

Me van­hem­mat olem­me saa­neet ko­ti­kun­tam­me psy­ki­at­ri­sen sai­raan­hoi­ta­jan apua ja mak­su­si­tou­muk­sel­la krii­si- ja trau­map­sy­ko­te­ra­pi­aa sekä äi­dil­le trau­ma­fy­si­o­te­ra­pi­aa. Näis­tä em­me ole tie­ten­kään ha­ke­neet kor­vauk­sia Val­ti­o­kont­to­ril­ta, em­me­kä enää muis­ta­kaan koh­dal­le tul­leis­ta ku­luis­ta, kos­ka Val­ti­o­kont­to­ri ei ole mak­sa­nut edes sil­le mää­rät­ty­jä la­ki­sää­tei­siä kor­vauk­sia (pait­si hau­taus­ku­lut ja te­ras­sin kor­jaus).

Val­ti­o­kont­to­ri il­moit­ti hyl­kää­vän­sä va­li­tuk­set

Mik­si lain­voi­man saa­nut kä­rä­jä­oi­keu­den pää­tös ei to­teu­du? Per­jan­tai­na 12.1.2018 päi­vä­tyl­lä kir­jeel­lä val­ti­o­kont­to­ri il­moit­ti jo­kai­sel­le hyl­kää­vän­sä kaik­ki va­li­tuk­set: ”Oi­keu­den­käyn­ti­ku­lu­jen kor­vaa­mi­nen edel­lyt­tää, et­tä nii­tä vaa­ti­val­le myön­ne­tään myös mui­ta ri­kos­va­hin­ko­lain mu­kai­sia kor­vauk­sia. Oi­keu­den­käyn­ti­ku­lu­ja kos­ke­va kor­vaus­vaa­ti­mus hy­lä­tään, kos­ka teil­le ei ole ai­heu­tu­nut muu­ta ri­kos­va­hin­ko­lain no­jal­la kor­vat­ta­vaa va­hin­koa.”

Soi­tin täs­sä kir­jees­sä an­net­tuun nu­me­roon. Ei vas­taus­ta, vaan pu­he­lu oh­jau­tui kes­kuk­seen. ”Ei ole pai­kal­la”. Seu­raa­va­na päi­vä­nä: ”Ei ole tä­nään pai­kal­la”. Seu­raa­va­na päi­vä­nä: (pit­kä hil­jai­suus) ”Tä­män ni­mi­nen hen­ki­lö ei ole tääl­lä töis­sä."

On­ko Val­ti­o­kont­to­ril­la pu­he­lin­nu­me­ro, jo­hon ei kos­kaan vas­ta­ta? On­ko hyl­käys­kir­jei­den al­le­kir­joit­ta­ja va­le­hen­ki­lö? Kuka siel­lä te­kee pää­tök­siä? On­ko Val­ti­o­kont­to­ri oma­la­ki­nen val­tio val­ti­os­sa, joka vä­hät vä­lit­tää Suo­men lain­sää­dän­nös­tä?

Saim­me vin­kin oi­keu­sa­pu­toi­mis­tos­ta. Soit­to sin­ne ja vas­ta­soit­to kah­den vii­kon ku­lut­tua. Pit­kän pu­he­lun tu­los ”Teh­kää uu­si va­li­tus! Teh­kää va­li­tus myös Asi­a­na­ja­ja­liit­toon asi­a­na­ja­jas­tan­ne. Tun­tuu, et­tä tätä tei­dän asi­aan­ne on hoi­det­tu vä­hän 'va­sem­mal­la kä­del­lä'." Huh­huh! Kuka jak­saa tätä va­li­tus­myl­lyä?

Ener­gia ja ai­ka tar­vit­tai­siin tyys­tin jon­kin­lai­sen ar­jen yl­lä­pi­toon ja su­run työs­tä­mi­seen. Ko­em­me, et­tä Val­ti­o­kont­to­ri tois­tu­vas­ti kiu­saa, nöy­ryyt­tää ja häi­rit­see omais­ten su­ru­työ­tä ja muu­ta sel­viy­ty­mis­tä sekä li­sää stres­siä ja unet­to­mia öi­tä. Mil­le ta­hol­le voi­si esit­tää va­li­tuk­sen ja kor­vaus­vaa­ti­muk­sen ter­vey­den ja toi­min­ta­ky­vyn sekä rau­hal­lis­ten van­huu­den­päi­vien me­ne­tyk­ses­tä, jos ne oli­si­vat kor­vat­ta­vis­sa? Pal­jon kal­li­sar­vois­ta ja kor­vaa­ma­ton­ta on tämä ras­kas is­ku tu­hon­nut elä­mäs­täm­me.

Voi­ko vi­ra­no­mai­siin enää luot­taa?

Koko yh­teis­kun­nan osal­ta on suo­ras­taan vaa­ral­lis­ta, jos vi­ra­no­mai­siin ei voi luot­taa. Mie­lis­säm­me ovat al­ka­neet sa­mais­tua sa­man­lai­si­na kas­vot­to­mi­na ”kä­sien­pe­si­jöi­nä” ja koh­tuut­to­mi­na yli­val­lan käyt­tä­ji­nä niin lap­sem­me sur­maa­ja, oi­keus­lai­tos, Kel­lo­kos­ken psy­ki­at­ri­sen sai­raa­lan joh­to, Val­vi­ra ja Val­ti­o­kont­to­ri.

Sa­maan lu­et­te­loon kuu­lu­vat ne edus­kun­nan jär­jet­tö­män la­ki­muu­tok­sen laa­ti­jat omai­set epä­ta­sa-ar­voi­seen ase­maan aset­ta­vas­ta lais­ta. Jos tuo­mi­tul­la ei ole tu­lo­ja tai omai­suut­ta, mis­tä voi­daan ulos­mi­ta­ta, omai­set saa­vat sel­vi­tä it­se tai ol­la sel­vi­ä­mät­tä.

Pää­mi­nis­te­ri sa­noo, et­tä vi­ra­no­mai­set te­ke­vät pää­tök­siä ”suu­rel­la sy­dä­mel­lä, huo­lel­la, kor­ke­al­la työ­mo­raa­lil­la sekä la­ke­ja ja so­pi­muk­sia nou­dat­ta­en”. Kau­nii­ta sa­no­ja, mut­ta to­del­li­suus on tois­ta, ku­ten ko­ke­muk­sem­me ja uu­ti­set osoit­ta­vat. Ku­kaan ei näe ko­ko­nai­suut­ta. Me olem­me ko­ke­neet kar­me­an to­del­li­suu­den. Mei­tä ei koh­del­la oi­keu­den­mu­kai­ses­ti. Ei­kö ri­kok­sen uh­rien omai­set ole en­si­si­jai­ses­ti tu­et­ta­via? Käy­nee­kö Tu­run puu­ko­tu­suh­rien omais­ten sa­moin? Ti­lan­ne on ai­van sama: syyt­tö­mät uh­rit, mak­su­ky­vy­tön te­ki­jä.

Vaik­ka raha ei to­del­la­kaan voi kor­va­ta ih­mis­hen­keä, ra­kas­ta las­ta ja si­sar­ta, se on vält­tä­mä­tön­tä hen­kiin jää­nei­den elä­män jat­ku­mi­sel­le ja es­tää up­po­a­mas­ta yli­voi­mai­siin vai­keuk­siin. Ei kär­si­mys­kor­vauk­set ole mi­tään hy­vän­te­ke­väi­syyt­tä, vaan yh­teis­kun­nan vas­tuun­kan­toa. Mik­si se ei to­teu­tu­nut koh­dal­lam­me? Eräs ys­tä­vä to­kai­si: ”Teil­le­hän ne kuu­lui­si so­peu­tu­mi­se­läk­keet ja tork­ku­pei­tot!”

”Maas­sa asuu oi­keus ja oi­ke­a­mie­li­syy­del­lä on ma­jan­sa he­del­mä­tar­ho­jen kes­kel­lä ja oi­ke­a­mie­li­syy­den he­del­mä­nä on ole­va rau­ha. Sii­tä kas­vaa le­vol­li­nen luot­ta­mus, tur­val­li­suus joka kes­tää." (Room. 8:9)

Kii­tos ri­kos­po­lii­seil­le ja san­ka­ri­koi­ra Bör­jel­le!

Mut­ta asi­aa­han ei voi jät­tää tä­hän. Tais­te­lu­vä­sy­myk­ses­tä huo­li­mat­ta jos­sain sel­käy­ti­mes­sä ole­va oi­keu­den­tun­to ja oi­keu­den­mu­kai­suu­den vaa­ti­mus pa­kot­taa jat­ka­maan.

Ar­vos­tam­me ja olem­me to­del­la kii­tol­li­sia ko­ti­kun­nal­lem­me ja ko­ti­seu­ra­kun­nan di­a­ko­ni­a­työl­le: olet­te ojen­ta­neet ys­tä­vän­kä­den sil­loin, kun hätä on suu­rin. Kii­tok­set ri­kos­po­lii­seil­le – ran­kas­ta työs­tän­ne huo­li­mat­ta olet­te ”ih­mi­siä ih­mi­sel­le”, teil­lä on sy­dän pai­kal­laan. Kii­tos san­ka­ri­koi­ra Bör­jel­le us­ko­mat­to­mas­ta suo­ri­tuk­ses­ta.

Näim­me tyt­tä­rem­me vii­mek­si 31.7.2016, kun olim­me kool­la koko per­heen nel­jän su­ku­pol­ven voi­min. Suun­nit­te­lim­me sil­loin ilois­ta su­ku­juh­laa, mei­dän van­hem­pien 70-vuo­tis­päi­viä ja 50-vuo­tis­hää­päi­vääm­me. Se muut­tui­kin su­ru­juh­lak­si, hau­ta­jai­sik­si.

Em­me saa­neet hy­väs­tel­lä ty­tär­täm­me, ar­kun kan­si­kin oli kiel­let­ty avaa­mas­ta. Hän syn­tyi kym­men­lap­si­seen per­hee­seem­me vii­den­te­nä lap­se­na ol­len näin si­sa­rus­par­ven kes­kim­mäi­nen. Si­sa­ruk­set ovat ai­na ol­leet kiin­ty­nei­tä toi­siin­sa, ol­leet tois­ten­sa tur­va­ver­kos­to ja pi­tä­neet jat­ku­vas­ti yh­teyt­tä ja­ka­en asi­oi­taan kes­ke­nään. Nyt par­ves­sa on suu­ri auk­ko, kun yk­si on tem­mat­tu raa´as­ti täs­tä yh­tey­des­tä.

Mik­si mo­ni­puo­li­ses­ti lah­ja­kas ih­mi­nen, joka ra­kas­ti, suo­je­li, hoi­va­si ja kun­ni­oit­ti kaik­kea elä­mää, jou­tui jät­tä­mään sen näin äkis­ti ja jul­mal­la ta­val­la? Sitä em­me ym­mär­rä.

Ava­sim­me hy­vän­te­ke­väi­syys­ti­lin tyt­tä­rem­me muis­tol­le, et­tä ha­lu­tes­saan kuk­kien ja ad­res­sien si­jas­ta ih­mi­set voi­vat lah­joit­taa va­ro­ja po­lii­si­koi­rien hy­väk­si tur­va­lii­vien han­kin­taan. Ke­räys tuot­ti 13 170 eu­roa. Ke­räyk­sen tuot­to luo­vu­tet­tiin Po­lii­si­koi­ra­yh­dis­tyk­sel­le Tik­ku­ri­lan po­lii­si­lai­tok­sel­la 10.10.2016. Kii­tos kai­kil­le lah­joit­ta­jil­le!

APUA HUU­TA­VA UH­RIN OMAI­NEN

Itä­väy­län toi­mi­tus jul­kai­see poik­keuk­sel­li­sen pit­kän mie­li­pi­de­kir­joi­tuk­sen lä­hes sa­nas­ta sa­naan sel­lai­se­naan kuin itäi­sel­lä Uu­del­la­maal­la elo­kuus­sa 2016 ta­pah­tu­neen ja jul­ki­suu­des­sa laa­jas­ti uu­ti­soi­dun mur­he­näy­tel­män uh­rin omai­nen on sen kir­joit­ta­nut. Kir­joi­tuk­sen ot­si­koin­ti ja vä­li­ot­si­kot ovat toi­mi­tuk­sen laa­ti­mia.