Työeläkejärjestelmässä huolehditaan siitä, että jokainen sukupolvi saa aikanaan kohtuullisen toimeentulon eläkeajalle. Rahastoiduille työeläkevaroille karttuu sijoittamisen kautta tuottoja. Eläkkeiden rahoitukselle tuo turvaa yhteinen riskien jakaminen.

- Jokainen sukupolvi tulee saamaan työeläkettä enemmän kuin on maksanut työeläkemaksuja. Tämän mahdollistaa talouskasvu ja työeläkevaroille saatavat sijoitustuotot. Rahoitus on kaksilla harteilla: työmarkkinoiden ja sijoitusmarkkinoiden. Toisaalta, jos otetaan huomioon rahan aika-arvo eli diskonttokorko maksetuille eläkemaksuille, tilanne voi näyttää hieman erilaiselta. Tästä johtuvat erilaiset sekaannukset asiassa, toteaa erityisasiantuntijamme Janne Pelkonen.

Tänä päivänä työstä, josta maksetaan palkkaa vähintään 58,19 euroa kuukaudessa karttuu työeläkettä. Siinä on eroa minkä verran kukin sukupolvi saa maksamastaan eläkemaksueurosta takaisin eläkkeenä. Eläke-etuuksien määrä on yli viisinkertainen 1940-luvulla syntyneille ja 1970-luvulla ja sitä myöhemmin syntyneille puolestaan yli kaksinkertainen maksuihin nähden todetaan Eläketurvakeskuksen raportissa.

Yhteiskunnallisessa keskustelussa nuorten eläkkeiden maksusta on oltu huolissaan ja ratkaisuksi on esitetty jo maksussa olevien eläkkeiden leikkaamista. Työeläkejärjestelmässä on kuitenkin varauduttu hyvin ennakkoon rahastoimalla osa eläkevastuista, jotta maksutaakka ei kävisi liian suureksi väestön vanhetessa.

- Kun yhteiskunta kuitenkin muuttuu, myös eläketurvan pitää elää sen mukana, jolloin uudistuksissa pitää aina katsoa oikeudenmukaisuutta eri ikäluokkien tai vaikkapa sosioekonomisten ryhmien näkökulmista. Karttuneilla työeläkkeillä on silti perustuslain takaama omaisuudensuoja, jolloin niihin ei voi puuttua takautuvasti muuttamatta perustuslakia. Esimerkiksi vanhuuseläkkeet ovat ansaittua omaisuutta perustuslakivaliokunnan vuosikymmenten aikana uudistusten yhteydessä tekemien linjausten mukaan. Ostovoimasta huolta pitävän indeksoinnin rakennetta on mahdollista säätää, kuten on tehtykin kustannustenhallinnan ja maksutaakan jaon pohjalta, korostaa Janne Pelkonen.

Työeläkejärjestelmä antaa turvaa taloudellisten suhdanteiden vaihteluille sekä takaa elinikäisen ja ennustettavan toimeentulon. Työeläkelupauksen uskottavuus edellyttää sitä, että omaisuudensuoja säilyy vahvana.

- Jos omaisuudensuojaan puututtaisiin, niin se saattaisi avata oven sille, että puututtaisiin suojaan muillakin alueilla. On selvää, että kansalaisten perusluottamus kärsisi, jos työeläkeoikeuksia leikattaisiin. Vanhuus- tai työkyvyttömyyseläkkeellä ihminen voi enää hyvin rajallisesti vaikuttaa omaan tilanteeseensa, kun ansaintakyky on alentunut. Eikä myöskään lähellä eläkeikää olevat enää pystyisi reagoimaan ja säästämään omaa eläkettään sekä varmistamaan samalla tavalla kohtuullista toimeentuloaan, Janne Pelkonen sanoo.

- Niissä maissa, kuten Ruotsissa, joissa on puututtu lakisääteiseen eläkelupaukseen, on yleensä erilaisia kattavia lisäeläkkeitä, jotka paikkaavat tilannetta, mutta näin ei olisi Suomessa, Pelkonen painottaa.

Eläkeuudistusten ansiosta pärjätään pitkälle tulevaisuuteen. Eläkeajan kohtuullinen toimeentulo turvataan sillä, että huolehditaan talouskasvusta ja työllisyydestä. Näitä voidaan edistää esimerkiksi perhepolitiikalla ja maahanmuutolla. Eläkesijoitusten tuottojen merkitys kasvaa, kun työeläkemaksut eivät enää kata maksussa olevia eläkkeitä.

- Työeläkevakuuttajien vastuulla on pyrkiä hankkimaan parhaita mahdollisia tuottoja hyväksytyllä riskitasolla. Kun tuotonteon mahdollisuuksista huolehditaan, pitkän aikavälin tuottokehityksen voi olettaa jatkuvan hyvänä. Työllisyyskehitys on hyvin tärkeää sekä rahoituksen, mutta aikanaan myös tasoltaan riittävien eläkkeiden näkökulmasta, Janne Pelkonen sanoo.

Lisätietoa:

Eläkejärjestelmästä saatavasta tuotosta

Jukka Rantala, Eläketurvakeskuksen blogi