Serbian presidentti Aleksander Vučić esitti heinäkuussa 2018, että sopu Serbian ja Kosovon välille olisi mahdollista löytää aluevaihdoksilla eli käytännössä muuttamalla nykyisiä rajoja.

Vučićin ehdotuksessa Serbia saisi Pohjois-Kosovon serbialueet ja Kosovo Etelä-Serbiaan kuuluvan Presevon, Bujanovacin sekä Medvedan, joissa asuu pääasiassa albaaneja.

Jos sopu syntyisi, Serbia saattaisi tunnustaa Kosovon ”jossain muodossa”.

Vučićin ehdotus poiki odotetusti vastalauseiden myrskyn, sillä rajamuutoksista puhuminen on miltei tabu tulenaralla Balkanilla.

Kansainvälinen yhteisö pelkää, että rajojen siirtely missä tahansa Balkanilla saattaisi aiheuttaa dominoefektin ja laukaista uuden konfliktin. Washington ja Bryssel ovat tähän asti pitäneet kiinni kannastaan, jonka mukaan Serbian ja Kosovon on saatava välinsä kuntoon nykyisten rajojensa sisällä.

Kiistapukarit ovat käyneet EU:n välittämää vuoropuhelua suhteidensa kohentamiseksi vuodesta 2013, mutta tulokset ovat olleet hyvin laihoja.

Albaanienemmistöinen, noin 1,8 miljoonan asukkaan Kosovo irtautui yksipuolisesti Serbiasta vuonna 2008. Serbia ei ole tunnustanut Kosovon itsenäisyyttä vaan pitää sitä provinssinaan.

Serbian tukena kiistassa ovat suurvalloista Venäjä ja Kiina sekä EU-maista Slovakia, Romania, Espanja, Kreikka ja Kypros, joilla kaikilla on eri asteisia ongelmia vähemmistöjensä, rajojensa tai naapureidensa kanssa.

Myös Kosovon pääministeri Ramush Haradinaj ja presidentti Hachim Thaçi tyrmäsivät aluksi Vučićin heinäkuisen ehdotuksen.

Elokuussa 2018 Thaçi kuitenkin antoi uutistoimisto Reutersille lausunnon, jonka mukaan Serbiaan kuuluvien albaanialueiden liittäminen Kosovoon saattaisi lopettaa Belgradin ja Pristinan väliset jännitteet.

Välien normalisoiminen on ehtona maiden pääsylle Euroopan unioniin. Länsi-Balkanin maista Serbia on lähimpänä EU-jäsenyyttä, ja parhaassa tapauksessa se voisi päästä unioniin jo vuonna 2025.

Kosovon tilanne on hankalin jo pelkästään siksi, että viisi EU-maata ei ole tunnistanut sen itsenäisyyttä.

”Ehdottomasti nyt on oikea hetki korjata Serbian ja Kosovon välinen raja, jonka pituus on noin 400 kilometriä”, Thaçi sanoi Reutersin haastattelussa.

Sen sijaan Kosovon pääministeri Ramush Haradinaj ei ole perääntynyt piiruakaan. Haradinaj’n mukaan Kosovon rajat ovat koskemattomat, ja niiden siirtely tietäisi uutta sotaa.

Haradinaj tunnetaan lempinimellä Rambo. Hän on lakkautetun Kosovon armeijan entinen sissipäällikkö.

Mitä presidentti Aleksander Vučićin ehdotus aluevaihdoksista sitten käytännössä tarkoittaisi?

Vučić ei ole toistaiseksi tarkentanut ideaansa. Hän puhuu ”demarkaatiosta” eli rajankäynnistä tai -vedosta ja myy sitä serbeille muun muassa keinona estää Serbian ”albanisoituminen” ja porttina nopeaan EU-jäsenyyteen.

Esimerkiksi eteläserbialaisen Presevon asukkaista yli 90 prosenttia on albaaneja, ja heidän keskuudessaan syntyvyys on korkea. Kosovossa puolestaan asuu eri arvioiden mukaan runsaat 100 000 serbiä, valtaosa maan pohjoisosassa Mitrovicassa, joka käytännössä elää irrallaan Kosovosta.

”Kaikki serbit tietävät, että Kosovo on menetetty. Teen kaikkeni, ettei lopullinen ratkaisu olisi totaalinen tappio tai menetys, vaan saisimme mahdollisimman paljon alueita. Tässä ehdotuksessa molemmat voittaisivat”, Vučić on toistanut useissa haastatteluissa kesän 2018 kuluessa.

Kosovon presidentti Hachim Thaçi puolestaan puhuu Kosovon ja Serbian ”rajojen tarkistamisesta”. Thaçi sanoo edelleen vastustavansa Kosovon etnistä jakoa.

”Minun ehdotukseni rauhanomaiseksi ratkaisuksi Serbian kanssa on selvä. Ei etnisyyteen perustuvaa jakoa vaan rajojen korjaaminen ja molemminpuolinen tunnustaminen.”

EU ei ole toistaiseksi ottanut kantaa raja-asiaan. Saksa sen sijaan tyrmää suunnitelmat.

EU-komission tiedottajan Carlos Martinin mukaan Vučić ja Thaçi sopivat jo kesäkuussa 2018 Pristinan ja Belgradin välisen dialogin tiivistämisestä. Tapaamisia on ollut useita ja seuraava on sovittu syyskuulle.

”Heidän tehtävänsä on sopia käsiteltävistä asioista, meidän roolimme on toimia välittäjänä”, Martin vastaa kysymykseen, ovatko raja-asiat asialistalla syyskuussa.

Ennen Brysselin neuvotteluja presidentti Aleksander Vučić vierailee vielä Kosovossa pohjustamassa ehdotustaan. Vučić aikoo tavata myös presidentti Vladimir Putinin ”ainakin kaksi kertaa lähikuukausina” saadakseen ehdotukselleen myös Venäjän tuen.

”Ilman Venäjää sopimusta on mahdotonta saavuttaa”, Vučić sanoo.

EU ei ole toistaiseksi ottanut kantaa raja-asiaan. Saksa sen sijaan tyrmää Vučićin ja Thaçin suunnitelmat.

”Länsi-Balkanin valtioiden alueellinen koskemattomuus on vakiintunut ja loukkaamaton”, liittokansleri Angela Merkel vakuuttaa.

Serbian ja Kosovon tiedotusvälineiden mukaan kansainvälisen yhteisön jyrkkä ”ei” rajamuutoksiin olisi kuitenkin lievenemässä Saksan jyrkästä vastustuksesta huolimatta.

Pristinassa ilmestyvän Gazeta Expressin mukaan Yhdysvallat olisi valmis jättämään asian Pristinan ja Belgradin päätettäväksi, tosin Yhdysvallatkaan ei sallisi Kosovolle ja Serbialle ”rajoittamatonta vapautta toimia” vaikka kehottaakin osapuolia ”luovuuteen ja joustavuuteen” sopua haettaessa.

”He puhuvat, ja erilaisia vaihtoehtoja on pöydällä. Yhdysvallat ei ole enää täysin vastaan ja on valmis keskustelemaan [Kosovon] jakamisesta. Ranska on melko myönteinen, Saksa taas ei”, Serbian hallituslähde puolestaan kertoo.

Historiallinen sopu vai uusi sota? Tätä kysymystä on pyöritelty kansainvälisissä otsikoisssa viikkokaupalla arvioitaessa Vučićin ja Thaçin ehdotusta.

Arvostelijoiden mukaan rajatarkistukset rohkaisisivat esimerkiksi serbitasavaltaa irrottautumaan Bosnia-Hertsegovinan liittovaltiosta tai Balkanin albaanialueita yhdistymään. Kosovon rajojen muuttaminen koskisi myös Makedoniaa ja Montenegroa, joilla on yhteistä rajaa Kosovon kanssa.

Myös Serbian ortodoksinen kirkko ja Kosovon serbiluostareiden johto ovat jyrkästi ehdotusta vastaan, sillä niille Kosovo on pyhää maata. Kosovossa on noin 1 500 serbikirkkoa, -luostaria ja muistomerkkiä.

Rohkeimpien arvioiden mukaan rajatarkistuksista odotetaan sopua jo vuoden 2019 huhtikuuhun mennessä. Serbialainen päivälehti Danas spekuloi mahdollisuudella, että tuolloin Thaçi ja Vučić olisivat Nobelin rauhanpalkinnon mahdollisia saajia.

Lehti viittaa nimettömiin diplomaattilähteisiin, joden mukaan kahdesta presidentistä on jo kirjoitettu elämäkerrat, jotka nostaisivat nämä uusien valtioiden uudet valtiomiehet uudelle tasolle.

Aleksander Vučićin menneisyyttä painaa muun muassa presidentti Slobodan Miloševićin ajan propgandaministeriys, Hachim Thaçia puolestaan Kosovon vapautusarmeijan päällikkyys sekä elinsiirto- ja huumekauppaepäilyt.