Mistä on kyse? Iittiläispoikien pyytämät ravut ovat nousseet suureen suosioon Helsingissä

Rapuja on ollut myynnissä helsingin ravintoloissa ja kalatukun myymälöissä

Kalatukku jatkaa yhteistyötä poikien kanssa myös ensi kesänä

Iitin Vuolenkoskella asuvien koulupoikien pyytämät ravut ovat nousseet kovaan suosioon pääkaupunkiseudulla. 16-vuotias Jussi Virtanen aloitti yhteistyön Helsingissä toimivan kalatukun kanssa pari vuotta sitten, 12-vuotiaat Eino Leinonen ja Timo Purho viime kesänä.

Pojat tekivät töitä koko ravustuskauden läpi ja toimittivat kalatukulle noin 15 000 rapua.

– Aikaa muuhun ei juuri jäänyt. Jos haluaa pitää itsensä kunnossa, ei kannatakaan tehdä muuta vaan nukkua kaikki vapaa-aika. Olemme saaneet palautetta, että ravut ovat tosi hyviä, kertoo 16-vuotias Jussi Virtanen.

Kalatukku on myynyt poikien rapuja omissa myymälöissään ja toimittanut niitä noin kymmeneen ravintolaan Helsingissä. Niissä rapujen laatua on kehuttu erinomaiseksi.

– Ravut ovat ehjiä, kaksikyntisiä ja mitat täyttäviä, kertoo ostopäällikkö Mika Nordström kalatukku E. Erikssonista.

Kalatukulla ei ole vastaavaa yhteistyötä muiden näin nuorten poikien kanssa. Nordströmin mukaan poikien pyytämät ravut ovat aina erinomaisessa kunnossa.

– Pojat lajittelevat ravut erittäin tarkasti kolmeen eri kokoluokkaan. Lisäksi he blokkaavat hyvin yksisaksiset ravut pois joukosta. Laadusta ei ole tarvinnut huomauttaa, Nordström toteaa.

Vuolenkosken rapuja on kehuttu puhtaiksi ja elinvoimaisiksi. Eino Leinonen

Nordström kiittelee myös poikien asennetta työntekoon.

– He ovat todella palvelualttiita. Yleensä he tuovat meille rapua kaksi kertaa viikossa, mutta jos meillä on ravusta pulaa ja pyydämme tuomaan päivää aikaisemmin, he aina tuovat.

Kyläläiset asiakkaina aluksi

Pojista vanhin, 16-vuotias Jussi Virtanen innostui ravustuksesta jo vuosia sitten isänsä ja veljensä perässä. Hän kokeili ensin muutamalla pyydyksellä.

– Se oli hauskaa puuhaa ja ostimme lisää pyydyksiä. Myimme rapuja aluksi tutuille kyläläisille, Virtanen kertoo.

Pikkuhiljaa Jussin pyydysten määrä lisääntyi, ja nyt niitä on 250. Jussin isä Janne Virtanen kertoo, että homma lähti lapasesta toissa kesänä.

– Saimme luotua suhteen kalatukkuun pääkaupunkiseudulla erään ammatikseen ravustaneen kaverin kautta. Tukusta alkoi kiiriä sanaa, että Vuolenkosken rapu on äärimmäisen puhdasta ja hyvänlaatuista, Janne Virtanen kertoo.

Kun tukusta tuli ehdotus yhteistyön jatkamisesta, myös Virtasen vaimon poika Eino Leinonen ja tämän kaveri Timo Purho halusivat mukaan. Pojat olivat jo keväällä olleet mukana Vuolenkosken osakaskunnan hoitopyynnissä syöttikalojen saamista varten. Pojat halusivat tienata taskurahaa, ja he olivat keränneet syöttikalaa pakastimeen yli 600 kiloa eikä sille ollut käyttöä. Jos he alkaisivat ravustaa, syöttikala saataisiin kiertoon ja käyttöön.

Janne Virtasta kuitenkin mietitytti se, että pojat olivat vasta 12-vuotiaita.

– Pohdimme, että miten voimme auttaa nämä nuoremmat alkuun. Jussilla oli jo oma kuvionsa ja kavereita auttamassa. Sovimme, että nuorempien ravut menevät siinä samalla, jos vain intoa riittää.

Timo Purho soutamassa pyydyksille. Eino Leinonen

Soutuveneellä vesille joka aamu

Pojat saivat käyttöönsä soutuveneen. Lisäksi heille annettiin 20 pyydystä, joilla he pääsivät alkuun. Puolet pyydyksistä oli yhdistetty toisiinsa pitkällä selkänarulla, ja sen avulla ravustus oli huomattavasti nopeampaa kuin yksittäisillä pyydyksillä. Parhaat ravustuspaikat pojat löysivät kokeilemalla.

He pyöräilivät koko ravustuskauden ajan joka päivä kotoa kylänrantaan, soutivat pyydyksille Konnivedelle sateellakin ja pyöräilivät saaliin kanssa kotiin. Kun koulu alkoi, he saattoivat ehtiä rapumerroilta kotiin vasta iltakahdeksan paikkeilla. Pojat viettivät myös viikonloput ravustaen.

– Välillä se meinasi ottaa voimille. Oli kuitenkin hauskaa, kun sai palkkaa ja pääsi kokeilemaan työntekoa. Ja kaverin kanssa pääsi soutelemaan, se oli myös kivaa, kertoo 12-vuotias Timo Purho.

Kesän tienestejä Purho ei paljasta.

– Se on liikesalaisuus, hän sanoo.

Välillä söi miestä

Apua 12-vuotiaat pojat tarvitsivat saaliin lajittelussa ja sumputtamisessa eli pyydettyjen rapujen siirtämisessä pyydyksistä isompaan säilöön.

– Hattua nostan heille, sillä pojat kävivät merroilla sitkeästi koko ravustuskauden ajan, 77 päivää, kertoo Janne Virtanen.

Vaikeitakin aikoja oli. Pyydyksissä on aina hiljaisempaa ravun kuorenvaihdon aikaan, koska rapu ei silloin suuremmin syö. Pienempiä poikia piti vähän patistella tarkistamaan pyydykset.

– Heikoimpina päivinä he tienasivat vain viisi euroa yhteensä. Kyllähän se söi miestä lähteä katsomaan pyydyksiä, kun tiesi, ettei sieltä isoa saalista tule. Silloin piti kannustaa ja luoda poikiin uskoa.

Eino Leinonen

16-vuotias Jussi Virtanen kulki viime kesänä pyydyksille moottoriveneellä, jonka hän suuntasi joka aamu Levijärven suulta kohti Konnivettä.

Hän oli päivän aikana vesillä noin kuusi tuntia, minkä jälkeen oli varattava vielä tunnin verran aikaa rapujen mittaukseen ja lajitteluun. Saalista lähdettiin viemään kalatukkuun pääkaupunkiseudulle pari kertaa viikossa. Ravut kuljetettiin henkilöautolla, jonka kyytiin laitettiin kerrallaan 10-14 laatikkoa.

Virtaavan veden rapu on puhdasta

Mikä sitten on Vuolenkosken ravun salaisuus? Janne Virtasen mukaan virtaavan veden rapu on paljon puhtaampaa kuin seisovan, sameavetisen järven rapu.

– Meillä on täällä kova savipohja eikä mutaa. Päijänteen rapu on yhtä hyvää, koska se on karu, kivikkopohjainen vesistö. Isojen vesistöjen rapu on parempaa kuin pienten.

Virtanen sanoo, että rapu myös säilyy tuoreena ja elinvoimaisena, kun sumppu tyhjennetään muutaman päivän välein kokonaan.

– Jos sumpusta otettaisiin vain tietty määrä rapuja, ei voi millään tietää, kuinka kauan ne ovat olleet siellä. Meidän ravun tuoreus perustuu siihen, että ne eivät ole sumpussa pitkään.

Kalatukku E. Erikssonin ja poikien yhteistyö jatkuu ensi kesänä. Poikien kotikunta Iitti palkitsee pojat tiistai-iltana Vuoden nuori iittiläinen -tunnustuksella.

– Suuri kiitos tästä kuuluu jo edesmenneelle ammattiravustajalle, jonka avulla pojat saivat luotua tukkusuhteen. Hänen jalanjälkiään pojat nyt seuraavat, Janne Virtanen toteaa.