Yle kyselee sattumanvaraisilta ohikulkijoilta Espoon Tapiolassa, tarvitaanko Suomessa feminististä puoluetta. Vastaukset ovat puolueen kannalta varsin tyrmääviä. Ei, ei, ei, ei ja ei. Kunnes Petra Piiroinen vastaakin aivan toisin:

– Kyllä ainakin nuoresta naisesta välillä siltä tuntuu, että tarvitaan. Edelleenkään, vaikka ollaan hyvin pitkällä tasa-arvossa, niin ei olla vielä perillä.

Martin Lagus sanoo, että feministinen puolue ajaa vahvasti naisten asioita, mutta sen "pitäisi hoitua muiden puolueiden kautta". Kari Ahotupa / Yle

Samalla tavalla ajatteli huhtikuun kuntavaaleissa Helsingissä 4 910 äänestäjää eli 1,5 prosenttia äänensä antaneista. Tämä takasi alkuvuodesta perustetulle feministiselle puolueelle sen ensimmäisen varsinaisen poliittisen areenansa: puolueen puheenjohtaja Katju Aro nousi Helsingin kaupunginvaltuustoon.

Turussa Feministinen puolue keräsi 0,6 prosentin kannatuksen kuntavaaleissa ja Espoossa, Vantaalla, Tampereella, Porvoossa ja Lohjalla 0,3–0,4 prosenttia. Eli pikkupuolueesta on kyse, vaikka puheenjohtajan vaalimenestystä voidaankin pitää uunituoreelle puolueelle merkittävänä.

Missään Pohjoismaassa feministinen puolue ei istu maan parlamentissa. Norjan suurkäräjävaaleissa syyskuussa feministipuolue sai koko maassa yhteensä alle 700 ääntä. Tanskan feministinen puolue perustettiin vasta kesäkuussa. Islannissa feministipuolue eli kukoistuskauttaan jo 80-luvulla, jolloin se ollessaan suosituimmillaan sai joka kymmenennen islantilaisen äänestäjän luottamuksen.

Petra Piiroisen mielestä feminististä puoluetta tarvitaan, koska tasa-arvokysymyksissä "ollaan päästy pitkälle, mutta ei perille". Kari Ahotupa / Yle

Pisimmälle lienee päässyt kuitenkin Ruotsin feministinen aloite (Fi), joka vuoden 2014 eurovaaleissa sai oman mepin. Puolue on myös edustettuna suurimpien kaupunkien, kuten Tukholman, Göteborgin ja Malmön kaupunginvaltuustoissa. Ja tietysti myös Simrishamnissa, josta puolueen puheenjohtaja Gudrun Schyman tulee.

Ruotsin ehkä tunnetuin politiikan toimittaja, Ruotsin television SVT:n Mats Knutson sanoo, että Fi saa pitkälti kiittää suhteellisen hyvästä menestyksestään juuri Gudrun Schymania.

– Schyman on yksi modernin ajan taitavimmista poliitikoista Ruotsissa, oli hänen mielipiteistään mitä mieltä tahansa. Hän osaa yksinkertaistaa ja selittää asiat pedagogisesti ja ymmärrettävästi. Siitä puolue on hyötynyt valtavasti.

Ruotsin television SVT:n politiikan toimittaja Mats Knutson sanoo, että feministipuolueiden leimallinen vasemmistolaisuus ja radikaalius karkottavat äänestäjiä. Kuva ajankohtaisohjelma Agendan studiosta. Carl-Johan Söder / SVT

Schyman toimi vielä vuosituhannen vaihteessa Ruotsin vasemmistopuolueen johtajana ja onnistui parhaimmillaan luotsaamaan puolueensa 12 prosentin valtiopäivävaalitulokseen. Nyt feministisen aloitteen puheenjohtajana puolueen tulos jäi 3,12 prosenttiin, mikä merkitsi sitä, että puolue jäi alle Ruotsissa valtiopäiville vaadittavan äänikynnyksen. Mats Knutson arvioi, että suurin syy on puolueesta äänestäjille välittyvässä mielikuvassa ja vaalikansan taktikoinnissa.

– Feministinen puolue kilpailee samoista äänestäjistä vasemmistopuolueen ja ympäristöpuolueen kanssa. Äänestäjät laskelmoivat, kenellä on parhaat mahdollisuudet päästä maagisen äänikynnyksen yli. Toisaalta jos puolue haluaa kasvaa, sen heikkoudeksi muodostuu se, että äänestäjien suurin joukko poliittisella keskialueella pitää puolueen poliittista viestiä liian radikaalina. Tämä karkottaa äänestäjiä.

"Ei kovin häävi maaseutunäkökulma"

Leimallisen vasemmistolaisuuden ja poliittisen profiilin radikaaliuden lisäksi osaa feminististen puolueiden potentiaalisia äänestäjiä voi harventaa puolueiden imago kaupunkilaispuolueina.

– Feministiset puolueet ovat, jos eivät pelkästään suurkaupunkien ilmiö, niin ainakin tiheään asuttujen alueiden ilmiö. Niillä ei ole kovin hääviä maaseutunäkökulmaa, Mats Knutson arvioi.

Constance Bärlund sanoo jyrkästi ei feministiselle puolueelle. Hänen mielestään nykyiset muut puolueet hoitavat yhdenvertaisuuskysymyksiä riittävän hyvin. Kari Ahotupa / Yle

Ruotsin feministinen aloite on kyllä kirjoittanut muhkean puolueohjelman, jossa lähes kaikkien politiikan osa-alueiden eteen on lisätty etuliite "feministinen". Ohjelmasta löytyy myös "feministinen haja-asutusalue- ja maaseutupolitiikka". Puolue on kuitenkin tullut paremmin tunnetuksi ihmisoikeuksien, tasa-arvon ja yhdenvertaisuuden nostamisesta poliittiseen keskusteluun.

Välillä julkisuus on ollut myös rujoa. Fi:n talouspoliittinen aloite "tasa-arvoverosta", jonka maksaisivat palkkaerojen tasaamiseksi vain miehet, vastaanotettiin täystyrmäyksellä. Tiedotusvälineissä vero muuttui muotoon "miesvero". FI ei sittemmin enää lähtenyt vaaleihin vaatimalla tasa-arvoveron toteuttamista.

Kaikki puolueet julistautuivat feministisiksi vuoronperään

Tästä samaisesta ruotsalaispuolueen ohjelmasta on ammentanut ideoita myös suomalainen feministinen puolue, joka pitää Fi:tä esikuvanaan. Puolueen puheenjohtaja Katju Aro sanoo, että nykyisin ei feministipiireissä enää puhuta naisten ja miesten välisestä tasa-arvosta, koska se sulkee sukupuolivähemmistöt ulkopuolelle. Kyse on hänen mukaansa laajemmin ihmisten yhdenvertaisuudesta.

– Antirasismi, feminismi ja vähemmistöjen oikeudet eivät voi toteutua, jos ei niitä kaikkia ajeta yhtä aikaa.

Katju Aro ei pelkää sitä, että Suomessa kävisi kuten Ruotsissa vuosituhannen taitteessa: Kun vasemmistopuolue ensin julistautui feministiseksi puolueeksi, lähes kaikki muut puolueet seurasivat perässä yksi toisensa jälkeen siltä varalta, etteivät äänestäjät karkaisi tämän kysymyksen vuoksi toiseen puolueeseen.

– Demareissa esimerkiksi tällaista keskustelua on käyty. Mutta en näe tämän tapahtuvan ihan lähitulevaisuudessa, koska puolueilla on vielä paljon tehtävää. Silti kysyisin vielä, mitä heidän feminisminsä tarkoittaisi, ja olisimme sen feministisenä puolueena valmiita haastamaan.

Aro uskoo, että muissa puolueissa feministisiä arvoja ajavat poliitikot joutuvat helposti toimimaan lobbaajan asemassa, koska puolueiden sisällä on vastarintaa feminismiä kohtaan.

Feministisen puolueen johtaja Katju Aro tähtää eduskuntaan. Nykyisillä kannatusluvuilla matka on vielä pitkä. Kari Ahotupa / Yle

Kuntavaalien ensimmäisen läpimurron jälkeen feministinen puolue suunnittelee laajentuvansa uusiin kaupunkeihin. Perjantaina perustettiin Vantaalle puolueen oma paikallisjärjestö. Myös Tampereen oma piirijärjestö on juuri nähnyt päivänvalon, ja esimerkiksi Turusta löytyy toimintaa.

– Me lähdemme siitä, että kuusi suurinta kaupunkia saadaan toimintaan mukaan. Näen, että yhdenvertaisuuskysymykset koskevat kaikkia Suomessa. Ne ovat silloin myös ajankohtaisia kysymyksiä maakunnissa.

Feministisen puolueen tähtäin on eduskunnassa. Kaksi viikkoa sitten uudelle puheenjohtajakaudelle valitun Katju Aron mukaan Arkadianmäelle pääsy voi toteutua, jos ei seuraavissa vaaleissa, niin sitten sitä seuraavissa.