Tietosuojavaltuutettu: Autojen seurantalaite ehkä perustuslain vastainen

Sari Vanninen

Tietosuojavaltuutettu Reijo Aarnio suhtautuu epäillen liikenne- ja viestintäministeri Anne Bernerin (kesk.) ajatuksiin siitä, että Suomeen mahdollisesti tulevia tiemaksuja perittäisin teiden käyttäjiltä paikannuksen perusteella. Yhden vision mukaan perustettava valtion liikenneverkkoyhtiö myisi teiden käyttöoikeuksia palveluoperaattoreille, joilla olisi mahdollisuus myydä ajokilometrejä erilaisina palvelupaketteina autoilijoille.

Ajokilometrien seuraamiseksi autoihin asennettaisiin esimerkiksi kännykkäverkkoa ja gps-järjestelmää käyttävä seurantalaite.

Aarnio muistuttaa, että kolmen vuoden takaisessa Jorma Ollilan raportissa viranomaiselle suunniteltiin oikeutta tietää, missä ajoneuvo liikkuu. Uudessa visiossa tieto liikkumisesta välittyisikin asiakasmaksuna palveluoperaattorille.

Berner vertaa blogikirjoituksessaan (29.12.) tienkäyttäjää teleoperaattorin asiakkaaseen.

- Vaikka asiakas hankkisi paikannukseen perustuvan palvelun, varmistetaan hänen yksityisyydensuojansa lailla. Näin tapahtuu jo telepuolella.

Aarnio muistuttaa, että teleoperaattori voi käyttää sijaintitietoa vain yhdistääkseen puhelun tai viestin kännykkään, ja se on kirjesalaisuuteen verrattavaa tietoa.

- Tilannetta kännykän ja ajoneuvon paikantamisen kesken ei voida sellaisenaan suoraan verrata keskenään. Vaikka teknologia mahdollistaa monipuolisen tiedonkeruun, lainsäädäntö ei anna oikeutta kaiken sen käyttöön.

Autoon asennettava seurantalaite voisi olla myös ristiriidassa perustuslain kanssa.

- Suomessa ihmisillä on liikkumisvapaus, eikä liikkumisen jatkuva paikantaminen välttämättä sovi yhteen perustuslaissa turvatun oikeuden kanssa, Aarnio pohtii.

Bernerin mukaan liikenteen maksujen välityksellä ei ole tarkoitus seurata kansalaisia, vaan ajettuja kilometrejä.

Myös EU-lainsäädäntö voi asettaa omat rajoituksensa.

- Jos kysytään EU-oikeuden näkökulmasta, voidaanko tienkäytöstä periä maksuja, vastaus on, että voidaan. Jos kysytään, voidaanko tienkäyttö järjestää siten, että siitä välittyy reaaliaikainen, henkilön tunnistamisen mahdollistava tieto viranomaisille, vastaus voi suhteellisuusperiaatteen kannalta olla, että ei voida, Aarnio pohtii.

Lisäksi Euroopan unionin tuomioistuin on todennut vuonna 2014, että kansalaisten teletunnistetietojen tallentamisen mahdollistanut direktiivi rikkoo perusoikeuksiin kuuluvaa yksityiselämää niin paljon, että direktiivi on pätemätön. Suomessa direktiivin perusteella säädettiin laki, joka velvoitti säilyttämään teletunnistetiedot vuoden ajan.

Tuomioistuin totesi perusteluissaan, että kerätyt tiedot voivat antaa hyvin tarkkaa tietoa ihmisten elämäntavoista, oleskelupaikoista, liikkumisesta, tekemisistä, sosiaalisista suhteista ja sosiaalisesta ympäristöstä. Myös liikennetietojen kerääminen voisi antaa tienkäyttäjästä samantapaisia tietoja.

Aarnion mukaan nyt olisi vakavasti pohdittava, miten tienkäyttömaksut kerätään - jos niitä ylipäätänsä pitää kerätä - mahdollisimman tietosuojaystävällisesti.

- Ensimmäinen kysymys on liikkumisvapaus ja muut perusoikeudet, kuten kansalaisten tasa-arvo, ja miten tienkäyttömaksut sopivat siihen. Toinen kysymys on tekninen toteuttamistapa. Toteuttamistapoja on erilaisia, ja maksuja voidaan kerätä myös anonyymisti.