Sedí v lobby baru pětihvězdičkového hotelu, upíjí vodu s citronem a rozhlíží se kolem sebe.

„Jestli by se mi v téhle zlaté kleci líbilo? Nevím, jaké by to bylo třeba v Pekingu. Každopádně doma je stejně nejlíp,“ přemítá fotbalista Milan Škoda.

Před půl rokem měl lukrativní nabídku právě z Číny, kde je nyní se Slavií na zimním soustředění. Kdyby se přestup uskutečnil, tak by do konce života nemusel pracovat.

Skoro 31letý reprezentační útočník ovšem zůstal. A na jaře se bude snažit Slavii prostřílet k titulu.

Jak slávisté v Číně trénují:

Mrzí vás, že nabídky na přestup nevyšly?

Zpětně jsem fakt rád, že před rokem a půl nevyšel přestup do Turecka. Další nabídka byla ze Spojených arabských emirátů, kam jsem odejít chtěl. Ale že by mě to teď mrzelo? To ne. Spíš jsem nechápal, proč to nevyšlo.

Jak to myslíte?

Řekli mi, že můžu mít tolik a Slavie dostane zaplaceno tolik. V tu chvíli jsem si říkal, že ani nemusím chodit za vedením, jestli mě pustí. Myslel jsem, že je to dané, pošlou mě s mašlí do Arábie a všichni budou šťastní. Ale tak to nebylo. Vyjednal jsem si schůzku s tehdejším šéfem Šimáněm, kterému jsem chtěl předložit spoustu argumentů. Ale když jsem si sednul za stůl, tak jsem nedokázal říct vůbec nic. OK, nevadí, já zůstanu. Na druhou stranu to bylo půl roku před Eurem, na které bych se z Emirátů nedostal.

Rozjetý brácha Zatímco slávista Milan Škoda patří k nejlepším českým útočníkům v posledních letech, na podzim na sebe upozornil i jeho mladší bratr Michal z Brna. „Rád bych si s ním jednou zahrál. Nevím, proč ho Slavia nekoupila,“ smál se starší z bratrské dvojice. A pokračoval: „Ale teď vážně. Fakt by bylo fajn si spolu zahrát. Ať už ve Slavii, nebo v reprezentaci. I když... Ve Slavii úplně nejradši, protože bych mu přál, aby si zahrál za tak velký a skvělý klub.“ Zatím však i nadále budou soupeři. Mimochodem, jednou už si spolu zahráli. Ale to bylo jen pár minut za béčko Bohemians.

A ta letní možnost odejít do Číny?

Tam už bylo skoro jasné, že odejdu. Sám jsem s tím počítal. Pak mi současný šéf klubu Tvrdík řekl, že to nevyšlo. Ale naštvaný jsem nebyl.

Šlo vám o fotbal, dobrodružství, nebo peníze?

Vždycky jsem se chtěl naučit anglicky, ale moc mi to nejde. Nikdo nemá tolik učebnic jako já. Dokonce i k učitelům chodím. Kdybych šel do ciziny, tak bych se naučit musel. Ale samozřejmě, když jdete do Emirátů, tak asi ne za fotbalem, ale za dobrými penězi.

Ale i ve Slavii jste dostal novou smlouvu. Zabezpečíte se do konce života?

Tak to se určitě nezabezpečím. Slyšel jsem spoustu nesmyslů, že jsem jen za podpis té nové smlouvy dostal patnáct milionů korun. Ne, nedostal.

Dohrajete v Česku?

Chci dodržet smlouvu ve Slavii, která platí do léta 2019. Třeba se mnou ještě budou chtít prodloužit smlouvu. Anebo budu mít možnost jít do zahraničí. To se všechno teprve uvidí.

Stihnete dát do konce kariéry 36 ligových gólů, abyste jich měl 100 a stal se členem Klubu ligových kanonýrů?

Věřím, že to zvládnu, ale 36 je ještě hodně.

Když budete pokračovat tempem jako v posledních třech letech, tak to zvládnete. Čím to, že jste začal dávat tolik gólů až ke třicítce?

Asi jsem nasbíral zkušenosti a zúročil jsem je až v pozdějším věku. Lidi mi taky předhazují, že mi pomohlo hrát stopera. Jako že jsem si to vyzkoušel v obraně, takže teď vím, jak na to. Ale to je asi blbost. Velkou zásluhu má taky trenér Miroslav Beránek, který mi věřil.

A vy jste před čtyřmi lety věřil, že budete v reprezentaci?

Věřil. U útočníků je to jenom o gólech. A já si vždycky říkal, že to přijde a do reprezentace se dostanu. Věřil jsem, že můžu dát deset, patnáct i víc gólů za sezonu.

No a teď se ve Slavii všechno točí kolem vás.

Vnímám to, ale někdy je to i negativní. Třeba loni na jaře. Byl jsem zraněný, pak jsme remizovali v Jihlavě a prohráli v Boleslavi a začalo se psát, že jsem z formy a myslím jenom na peníze, protože mi nevyšel přestup do zahraničí. Dokonce to vycházelo i od některých tehdejších lidí ve Slavii. To bylo nepříjemné.

Mrzí vás takové řeči?

Vadilo mi to hodně, ale snažil jsem se to nevnímat. Říkal jsem si, že na všechny kašlu a je mi to jedno.

Co vám ve fotbalovém životě chybí k absolutní spokojenosti?

Titul.

V tabulce jste o bod na druhém místě, takže máte šanci už letos.

Když jsme sezonu rozjeli takhle, tak titul by byl fakt nejvíc. Za dobu, co jsem ve Slavii, toužím po týmovém úspěchu. Vyhrát domácí pohár by bylo super, ale titul? To je je úplně něco jiného. Je to blízko, ale zároveň hodně daleko. Šanci máme, i když to bude strašně těžké. Už to je změna, protože ještě nedávno jsme šanci neměli žádnou.

Hráli jste o záchranu...

...ty jo, to bylo hrozné! Fakt těžké chvíle. Zrovna v takovém klubu jako Slavia. Ale stejně je těžší hrát o titul, i když já s tím moc zkušeností nemám a teprve mě to čeká. Když dvakrát prohrajete, jednou vyhrajete a remizujete, tak se nějak zachráníte, ale ve hře o titul ztrácet nesmíte.

Jste parta hladová po úspěchu?

Hlavně jsme dobrá parta. Sešli se tady kluci, kteří chtějí něco dokázat. Najednou z toho vychází, že hrajeme o titul, i když tak to ze začátku nevypadalo. Pak se něco změnilo. A když jsme vyhráli dva poslední podzimní zápasy proti Mladé Boleslavi a hlavně 4:0 ve Zlíně, tak to vypadalo, jako bychom byli fakt hrozně dobrý. Takový zápas vyhrát 4:0! To bylo neuvěřitelné.

Nebojíte se, že formu do jara nepřenesete?

Není důvod se bát. Pracujeme stejně jako na podzim. Samozřejmě nikde není psáno, že to bude dobré, ale já věřím, že se nám tvrdá práce vrátí.

Kde se připravuje Slavia: