Av Anja Sveinsdatter Melvær, arkeolog

I løpet av den siste måneden har arkeologene avdekket flere samlinger med kokegroper, graver og bosetningsspor fra jernalderen.

I tillegg har de funnet spor etter herregården «Kongens hus» fra 1600-tallet. Undersøkelsen har pågått siden 9. september og er nå avsluttet.

Bakgrunnen for årets undersøkelser på Sem er grunneiers ønske om å drenere jordet. Siden dreneringen er å anse som et mindre privat tiltak dekker staten utgiftene til den arkeologiske undersøkelsen.

Det er også planlagt en gang- og sykkelvei over området. Det var derfor viktig å finne ut om disse arbeidene kunne skade kulturminner.



Feltleder Inger Marie Møistad og maskinfører Knut Åge Knutsen fra BAT-anlegg følger med, mens arkeolog Frank Røberg renser frem en struktur som har blitt avdekket i undergrunnen. Foto: Buskerud fylkeskommune v/Bjørn Johnsen.

I 2017 ble det gjennomført en georadarundersøkelse på Bergsjordet på Semsletta, som påviste en stor mengde mulige forhistoriske strukturer.

For å finne ut hva slags strukturer som faktisk skjulte seg i bakken, har arkeologene nå gravd søkesjakter i området med gravemaskin.

Funn av stort gravfelt

Noen av de mest spennende funnene fra undersøkelsen er flere graver fra jernalder, som ligger spredt rundt på åkeren. Gravene måler omkring 1,8-2 m i lengde og omkring 1 m i bredde.

De er per i dag ikke synlige på markoverflaten, men kan opprinnelig ha hatt en ytre markering, i form av en haug eller lignende.

Da arkeologene skulle rense frem en struktur de var usikre på, dukket det opp spennende funn; en kniv og en øse av jern, og to glassperler fra vikingtid. Etter all sannsynlighet er dette en kvinnegrav fra 800-900-tallet.



Gravfunn: bildet til venstre viser en grav fra jernalder. Graven er synlig som en 1 x 2 m stor nedgravning i den lyse undergrunnen. Fordi massene i graven er mer kullholdige er graven mørkere enn den uberørte grunnen rundt. Bildet til høyre viser en glassperle fra vikingtid, funnet i en av gravene. Formen gjør at slike perler gjerne kalles melonperler.

Det er også funnet en såkalt fotgrøft, som har omsluttet en gravhaug på omkring 7 meter i diameter. Alle synlige spor på markoverflaten er blitt fjernet gjennom årelang jordbruksdrift på stedet, derfor er det kun sporene under matjordslaget som er bevart.

Sammen med minst 10 andre fotgrøfter tidligere påvist med georadar, kan vi nå være sikre på at det i jernalder har ligget et stort gravfelt på stedet. De største gravhaugene har trolig hatt en diameter på inntil 16 meter.

Årets undersøkelse har også avdekket flere samlinger med kokegroper, og rekker med stolpehull på jordet, som kan være rester etter hus som har stått her i jernalder.

«Kongens hus» på Sem



Rekonstruksjon av Sem herregård omkring 1643. Fra E. Sørensen 2002.

På en forhøyning i åkeren er det funnet rester etter flere hus, og andre strukturer som stammer fra aktivitet i middelalderen og 1600-1700-tallet.

Over store deler av åkeren er det funnet gul tegl – altså teglstein av hollandsk type. Denne har trolig utgjort en del av muren til herregården på Sem, det såkalte «Kongens hus», som sto her på 1600-tallet.

Rester av herregårdens hageanlegg ble også funnet akkurat der georadaren tydet på at det lå. Her ble det funnet en inngjerding og en dam. Like ved var rester av et lite hus.

Eksakte dateringer og mer detaljerte opplysninger av kulturminnene på Sem vil vi få tilgang til når dateringsresultatene er klare og alt etterarbeidet er ferdigstilt.



Kartet til venstre viser strukturer synlige på georadar (i grått), og kulturminner som ble påvist under registreringen ((i rødt). Omrisset av sjaktene er markert i blått. Bildet til høyre viser en teglstein av hollandsk type, fra herregården «Kongens hus».

Gjenstander viser handel og aktivitet i flere tusen år

Av gjenstandsfunn er det blant annet funnet et vektlodd fra middelalder og et ildstål fra vikingtid, av en type som er ganske sjelden i Norge.

Ildstålet er laget av bronse og jern, og har dekor i form av to ryttere på hest, vendt fra hverandre. I toppen av ildstålet er det et hull. Muligens har det sittet en ring her, til oppheng i beltet eller lignende. Trolig har ildstålet østlig opphav.

I Finland er det funnet flere ildstål av samme type, som stammer fra vikingtid. Det er tidligere gjort en stor mengde funn på Semsletta, fra bronsealder, jernalder, middelalder og 1600-tallet.

Sammen med årets funn viser dette at Sem har hatt vært et sentralt sted i regionen, i store deler av vår forhistorie.



Vektlodd fra middelalder, og ildstål av jern/bronse fra vikingtid.

Hva skjer videre på Sem?

Fylkeskommunens oppgave er å påvise og avgrense forhistoriske strukturer, ikke å grave dem ut.

Nå som man har en oversikt over hva som finnes på jordet, er det opp til Riksantikvaren om kulturminnene her skal graves ut eller bevares slik de ligger.

En utgraving vil kunne gi oss enda flere spennende detaljer om Sems historie.