Vila Rafut ali Laščakova vila je unikaten objekt v Sloveniji. Gre za vilo v neoislamskem slogu na Pristavi pri Novi Gorici, v friulanščini imenovani tudi Rafut, kjer je tudi vila dobila ime. Avtor 109 let starega objekta je bil Anton Laščak, eden pomembnejših arhitektov v Aleksandriji v tistem času, sicer pa rojen Goričan.

Od leta 2003, ko je objekt zapustil Zavod za zdravstveno varstvo, vila Rafut počasi propada.

Lastnik vile, Ministrstvo za izobraževanje in šport, sedaj načrtuje prodajo kulturnega spomenika lokalnega pomena. Zaradi tega statusa pa zanj potrebuje soglasje mestnega sveta Mestne občine Nova Gorica. Glasovanje o tem je predvideno za četrtkovo sejo, včeraj pa je pri vili potekal shod občanov proti prodaji. Med njimi so bili tudi nekateri svetniki mestne občine, več o shodu pa nam pove eden od svetnikov, Klemen Miklavič iz liste Goriška.si.

Izjava

Miklavič ocenjuje protest kot uspešen, saj meni, da bo rezultat zavrnitev prodaje na mestnem svetu. Po njegovih podatkih se k temu zdaj nagiba tudi župan Matej Arčon.

Izjava

Župan Arčon vztraja, da je odločitev prepuščena svetnikom, ki lahko glasujejo po svoji vesti, sicer pa obljublja tudi skrivnostni alternativni predlog.

Izjava

Arčon se je prej zavzemal za prenos vile na občino, a kot pravi, za to preprosto nimajo dovolj sredstev.

Izjava

Ministrstvo za izobraževanje in šport nam je v pisnem odgovoru sporočilo, da je:

“Službi Vlade Republike Slovenije za razvoj in evropsko kohezijsko politiko posredovalo dopis z vprašanjem o možnostih vključitve projekta "Prenove vile Rafut" oziroma pridobitvi sredstev za ta namen iz naslova evropske kohezijske politike, evropskega teritorialnega sodelovanja in mednarodnih finančnih mehanizmov. Ministrstvo zaenkrat še ni prejelo odgovora. Ministrstvo je ravno tako predlagalo prenos upravljavske pravice na Ministrstvo za kulturo. Tudi pri tem ministrstvo ni bilo uspešno, saj je Ministrstvo za kulturo predlog zavrnilo. Glede na jasno sporočilo zasebnega sektorja, da ni interesa za sklenitev javno-zasebnega partnerstva, saj je tveganje na strani zasebnega partnerja preveliko, je ministrstvo pozvalo osebe javnega prava, da izkažejo morebiten interes za zapolnitev celote ali dela površin znotraj posameznega objekta v Rafutskem parku z vilo. Tudi na strani javnih partnerjev interes za vilo Rafut ni bil izkazan.”

Stališče Kulturno-umetniškega društva Krea, ki je bilo eno od organizatorjev shoda proti prodaji, predstavi predsednik društva Tomaž Belingar.

Izjava

V preteklosti so se pojavljali številni predlogi, kdo in kako naj uporablja objekt. Vsi od njih so ostali le na papirju.

Izjava

Belingar največ odgovornosti za trenutno stanje pripisuje državi oziroma ministrstvu, del krivde pa tudi vali na občinske uprave zadnjih 15 let.

Izjava

Arčon, ki opravlja funkcijo župana Nove Gorice od leta 2010, je iskal partnerje za obnovo, med drugim tudi na egiptovskem veleposlaništvu, a neuspešno. Župan pravi, da bi bilo po ocenah strokovnjakov za obnovo vile treba vložiti vsaj dva milijona evrov.

Izjava

Svetnika Klemna Miklaviča je zmotilo dejstvo, da so za javno dražbo zvedeli šele, ko je bila ta umeščena na dnevni red seje mestnega sveta.

Izjava

Miklavič ponovi prepričanje, da bo država le nadaljevala s politiko zanemarjanja in da je odgovornost na občini, da prevzame vilo Rafut.

Ministrstvo na očitke odgovarja s podatkom, da je od leta 2010 pa do vključno leta 2016 za vzdrževanje vile Rafut in pripadajoče infrastrukture vložilo skupaj 182.109,61 evrov, leta 2017 pa še dobrih 22.000 evrov.

Arčon, ki še vedno drži asa v rokavu v obliki skrivnostnega alternativnega načrta, vseeno meni, da ne glede na odločitev mestnega sveta ministrstvo objekta ne bo prodalo. Rafutski park v okolici vile je varovana celota, in ni predmet prodaje, pri čemer je država lastnica zgornjega dela parka, novogoriška občina pa spodnjega dela.

Izjava