Opet komedija u splitskih vatrogasaca. Najprije ih je jučer ujutro zvalo da suklja veliki dim iz stana Kraj Svetog Luke u Varošu. Isti sekund po dojavi vatrogasna ekipa je pod rotirkama krenula put Varoša. Došli oni na adresu, kad ono nigdje dima.

Netko je, kažu nam, dojavio da je požar, kad ono samo malo jači dim od prženja u kuhinji. Do njihova dolaska stan je već bio prozračen. Ne znamo što je bilo na meniju, ali marenda nije izgorjela.

Nešto malo prije četiri sata popodne opet zvoni 193. Zove čovjek s Firula da mu se pas zaglavio u ogradu. Drž-ne daj, vatrogasci požurili, dok su stigli, vlasnik oslobodio psa. Bitno je da je dobro prošlo. Vrag je panika.

Nije to bio kraj neobičnim tehničkim intervencijama. Malo iza 19 sati zovu iz Sukoišanske da im je golub uletio u stan. Na teren izlaze momci iz DVD-a Split i spašavaju stanare od strašnoga goluba.

Pa dobro, promisle li uopće ti ljudi dva puta prije nego okrenu broj hitnih službi? I ne baš svaki put, čini se. Nedavno nam je jedan liječnik sa splitske Hitne pomoći ispričao kako im je život postao puno teži od kada svatko ima mobitel pri ruci, pa ih zovu i kad treba i kad ne treba.

Ekipe Hitne pomoći ne staju: Od kad je upeklo zovu nas non-stop za sve živo! Zove jedan da brzo dođemo jer 'čovik leži u parku'. Mi došli, a ovaj odmara, nije mu ništa... A stranci? Oni su još gori!

Za sve su i gotovo! Splićanka ostala zaglavljena u stanu, pogledajte kako su joj spretni momci iz Javne vatrogasne postrojbe spasili dan​

Ivan Kovačević, zapovjednik Javne vatrogasne postrojbe Split, prilično benevolentno gleda na te tehničke intervencije, kojih im ne manjka. Nisu požari, poplave i prometne nesreće jedino što rade, kaže on. Ljudi zovu zbog raznih stvari, a oni odlaze na teren po prioritetima. Neće sigurno izbacivat goluba iz stana dok negdje bjesni požar.

Ali, shvaća vatrogasni šef da nekima nije svejedno kad im životinja uleti u stan.

- Najgore je kad im uđe zmija, ali ima ljudi koji se plaše i leptira, a kamoli goluba. Životinja se malo glupasto ponaša kad uđe u zatvoreni prostor, leti perje na sve strane i, šta će, onda zove nas. Ma znate u čemu je, u stvari, najveći problem. Ljudi u Splitu više ne poznaju ni prve susjede i nemaju se kome obratiti u takvim situacijama. Na selu se takve stvari u tren riješe! - govori nam ovaj Triljanin.

I ima pravo. U stambenim zgradama po Splitu migracije su velike. Puno stanova je naseljeno samo ljeti, kad se u njima izmjenjuju turisti, a i ljudi su sve otuđeniji. I, što će onda, mobitel u ruke i zovi vatrogasce.

- Jedan nas je zvao da mu je ušla osa u drveni štok i da zuji... A pamtim i kad su nas zvali da se zaglavio lift na drugome katu i da ne mogu izaći. Mi došli na teren, kad ono vrata zavarena. Stanara s toga kata je nervirala buka pa je zavario dizalo na svome katu, jer njemu ne treba- priča nam Kovačević.

On se svemu već prestao čuditi. Ne dao Bog većeg zla.