Jak akceleruje iracionální remcání na EU, až se ČR stane čistým plátcem?

10. 8. 2017 / Jiří Hlavenka

Nebojte se, ještě jsem se nezbláznil ani nepřidal ke straně Petra Macha nebo Ivo Valenty. A to, že si nic takového nepřeju a považoval bych to za nenapravitelnou škodu pro naši zemi, neznamená, že se o tom nemá nebo nesmí mluvit.

Protože málo myslíme na jednu věc - na to, že se Česká republika změní za pár let z čistého příjemce na čistého plátce do unijního rozpočtu. Kdy to bude, to nikdo neví: až příští rok bude EU tvořit rozpočet na další roky a způsoby jeho naplnění. Pak budeme moci dělat přesnější prognózu. Existují k tomu i dnes kvalifikované odhady, které uvádějí rozmezí od pěti do deseti let; pohne s tím bohužel brexit, který odchodem jedné z velkých a bohatých zemí EU posune ekonomický průměr (a tedy hranici plátce-příjemce) o kus dolů. (Pokud ovšem brexit nastane, což si pořád myslím, že není vůbec jasné).

Dnes vidíme remcání vůči EU postavené na argumentech, které jsou tak z 95% zcela iracionální - v době, kdy k nám rok co rok tečou z Unie gigantické peníze. Výsledkem je, že s naším členstvím v EU jsou "rozhodně spokojena" 3% občanů, 22% je "spíše spokojeno", neutrál 36%, spíše nespokojeno 22%, rozhodně nespokojeno 14%.

Jak se jmenuje jediná strana, která je - alespoň rétoricky - jasně, ostře a nekompromisně proevropská? A kolik činí její preference, pět šest procent? Dnes, kdy z Bruselu do ČR teče řeka peněz?

Dovedete si představit, jak budou vypadat tato procenta, když budeme muset do EU, "do bohatého Bruselu" sypat naše vlastní peníze?

Dovedete si představit, co nastane? Vidíte také jako já kobercový nálet pocházející od oligarchy vlastněných médií (tj. od všech velkých), s velmi účinnými sděleními typu "naše těžce vydělané peníze jdou do kapsy bruselským byrokratům, kteří se jenom vyžvaňují na schůzích?", "český dělník s platem 25 000 korun dotuje bruselského byrokrata s platem 500 000 korun?", "naše peníze putují Rumunům, což jsou takoví víceméně cigáni, kteří je stejně okamžitě rozkradou nebo naflákají další děcka"? I ruská propaganda a její pátá kolona u nás okamžitě zařadí nejvyšší rychlostní stupeň a zapne turbo. To teprv budou z Aeronetu a PL brnět uši.

Tohle nastane - na sto procent. A antievropské strany u nás, které jsou dnes ještě bezvýznamné, mohou okamžitě vyskočit až k volebnímu vítězství. Postačí jim jediný argument: volte nás, vystoupíme z EU. A vzhledem k pověstné zbabělosti hlavních politických stran u nás se nedá čekat nic jiného, než i ty relativně proevropské (které že to vlastně jsou?) otočí korouhvičkou a začnou říkat hm, hm, měli bychom dát hlas občanům, toto je závažná situace, hm, hm, ať občané rozhodnou sami, v referendu, hm, hm.... Kde jsme to už viděli?

Pět let není doba ani dlouhá ani krátká, na horizont deseti let se moc vidět nedá, to je jistě pravda. Ale v každém případě by se muselo stát něco naprosto přelomového a dramatického, aby se tato situace změnila a aby se u postoj lidí u nás změnil tak, že i ve stavu čistého plátcovství bude většina říkat alespoň "že do EU platíme, z toho samozřejmě radostí neskáčeme, a vadí nám i leccos dalšího, ale celkový součet pro a proti je stále silně v plusu". Nevím co by to mohlo být - snad kromě skutečného konfliktu nebo bezprostředního nebezpečí evropském kontinentu. V takových situacích se ovečky semknou, protože i to nejkverulantnější jehně ví, že zatoulat se od stáda kvůli kousku čerstvé travičky pro něj znamená konec.

Vlastně nevím, proč jsem napsal takto pesimistický text - ale pokud je toto pravděpodobný výhled, pak se nestane ani o ň nepravděpodobnějším kvůli tomu, že se o něm nebude psát a mluvit.

Co o tom soudíte? Má někdo argumenty pro optimističtější výhled?