I přes sebezpytování v průběhu krize se dodnes způsob, kterým učíme ekonomii, nezměnil. Stále se opakuje stará mantra, a když se něco evidentně pokazí, tak se jen znova zopakuje. Před několika dny proběhla zahraničním tiskem zajímavá zpráva. Šedesát pět vysokoškolských ekonomických organizací z třiceti zemí světa se bouří proti tomu, jakým způsobem se učí ekonomie (An international student initiative for pluralism in economics). Nejen světová ekonomika je v krizi, píše se v dokumentu, ale také to, jakým způsobem se ekonomie učí na univerzitách, což má dalekosáhlé dopady i za zdmi univerzit.Studentům vadí, jakým způsobem se ekonomie za posledních několik desetiletí zúžila na jeden jediný "legitimní" přístup. Z celé široké škály ekonomie se nyní uznává jeden přístup, a to analytický neboli matematický. Takto omezená ekonomie však okrádá nejen sebe, ale uvádí celý svět v omyl, že nejde o humanitní obor, ale exaktní vědeckou disciplínu. Přitom právě pojetí analytické ekonomie zkolabovalo a vzalo s sebou celý modelářský svět, který se dnes tváří jakoby nic.Studentům vadí nedostatek intelektuální šíře a uzavření světa ekonomie výzvám, které trápí současný svět, který je - na rozdíl od modelů - skutečný. Do učeben by se měl tento reálný svět vrátit spolu s debatami o metodě a legitimitě. Studenti chtějí mít na výběr, chtějí diskutovat mezi různými přístupy, porovnávat a být vůči ekonomické monovíře kritičtí. Chtějí dostat ekonomii do podoby, jež bude moct být společnosti prospěšná a nebude působit jako halucinogenní sen o společnosti, který se může zdát leda matematikovi, jenž právě jede na LSD.Chtějí vědět více o rakouské škole, postkeynesiánské škole, institucionální škole. Chtějí mít přehled o filozofii a jiných humanitních oborech, chtějí mít přehled o dějinách svého oboru, o současných úskalích a problémech, které ekonomie vyvolává. Mnoho studentů - píší v dokumentu - projde plným vzděláním v ekonomii těmito tématy zcela nepolíbeno.Tolik žádost studentů. Několik věcí stojí za povšimnutí. Tak zaprvé, i přes sebezpytování v průběhu krize se dodnes způsob, kterým učíme ekonomii, nezměnil. Stále se opakuje stará mantra, a když se něco evidentně pokazí, tak se jen znova zopakuje. Zadruhé si všimněte, že studenti nechtějí vyškrtávat matematiku ani neříkají, že je tento způsob škodlivý, jen prosí kantory, aby je neučili, že tento způsob víry je jediný možný.Zatřetí se zde jedná o jakýsi významný paradox: přestože ekonomie ze všech humanitních věd nejvíce věří a argumentuje svobodnou vůlí člověka, ve skutečnosti ji studentům neumožňuje. Sociologie, filozofie, mediální studia, politologie - začínají studium tím, že studenty pečlivě učí dějiny svého oboru a vždy upozorňují na to, že na každou věc existuje mnoho názorů, škol a přístupů. Dějiny oboru se studenti nebiflují, aby znali data, ale aby měli odstup od módních vln, které právě převládají, a brali je jako veškeré lidské poznání s rezervou a pokorou. Jakpak by asi filozofie vypadala, kdyby se učila jen jedna jediná škola? Ten poslední módní výkřik, který (tentokrát!) zcela zaručeně funguje? V tomto smyslu již vyšlo mnoho knih, jež poukazují na fundamentální chyby v našem přístupu k modelování. Nejvýmluvnější je This Time is Different -tedy, Tentokráte už jsme to (zaručeně) pochopili - od Rogoffa a Reinhartové.Začtvrté právě ekonomie věří v konkurenci (nikoli názorový monopol) a v širokou nabídku produktů, a přitom to svým studentům nedopřeje. Takové předměty se neofytům ukážou až potom, co je jejich víra pevná, v pokročilých ročnících - a to zejména v rámci "alternativní" (rozuměj neseriózní?) ekonomie. A tak zase budeme produkovat matematické experty, kteří ani pořádně nevědí, co počítají, znásilňují či optimalizují?Je milé vidět, že studenti sledují reálné dění, jsou vůči školám kritičtí a chtějí se o svém oboru dozvědět více. Budu rád, když se k této výzvě připojí i podobně smýšlející ekonomické kluby a organizace v České republice. Koneckonců nebude dobrým ekonomem, kdo je pouze ekonomem.