Čim je »otvorena« stranica, govornicima talijanskog jezika bilo je jasno da je prijevod katastrofalan – od pravopisnih i gramatičkih pogrešaka, izostavljanja članova, brkanja rodova, do nepostojećih ili potpuno krivo korištenih riječi: ribarnica je ribnjak, zvončari su zvonari, samostan je manastir, kiseli kupus je šećerna repa, lučki bazen je plivački bazen u luci...

RIJEKA » Nedavno su predstavljene nove web stranice Turističke zajednice grada Rijeke, www.visitrijeka.hr, a čim je prerezana svečana internetska vrpca, bilo je jasno da je riječ o teškom promašaju i kompromitaciji turističkih potencijala, i to pred potencijalnim gostima iz Italije. Naime, govornicima talijanskog jezika bilo je jasno da su sadržaji prevedeni na njega teška blamaža, a ostatku riječke javnosti to je postalo jasno nakon što je na problem upozorio vijećnik Liste za Rijeku Livio Defranza na Aktualnom satu zadnje sjednice Gradskog vijeća. On je tada posumnjao i na mogući nepotizam jer je vlasnica tvrtke Prolingua Ivana Karanikić sestra SDP-ove gradske vijećnice Petre Karanikić. A upravo je ta tvrtka odradila posao prijevoda na talijanski jezik. Da tema nije nimalo smiješna, svjedoči i ocjena novinara La voce del popola Ive Vidotta kojega smo zamolili za analizu talijanskog prijevoda.

– Kao prvo, mislim da je pretenciozno nazvati prijevodom ovo zlodjelo. Radi se o atentatu na talijanski jezik, o prijevari, o pokušaju podmetanja nečega što s prijevodom nema ama baš nikakve veze. Radi se o vrhuncu nepismenosti. Autor ovog takozvanog »prijevoda« ne da nema talijanski jezik u krvi – agencija tvrdi da prijevode rade »izvorni govornici« – nego ga je i loše naučio. Ne bih znao odakle početi. Sintaktički su odnosi, kao i pravopis, totalno poremećeni, slaganje vremena također. Autor ovog odvratnog prijevoda prečesto izostavlja kako određene, tako i neodređene članove, brka rodove, množinu i jedninu, prodaje novotvorenice, izostavlja naglaske, stavlja akcente tamo gdje treba staviti apostrof. Kratko rečeno, prijevod je katastrofalno loš, za čistu jedinicu, naglašava Vidotto. On nastavlja da je toliko očito da autor ne poznaje ni osnovna pravila talijanske gramatike da se ne bi ni upuštao u dodatne komentare.

Biser do bisera

– Sramota je da netko ponudi sebe kao prevoditelja, a da nema ni osnovne rekvizite za obavljanje tog posla. Kada bi se svi rukovodili takvim principom, svatko bi mogao biti liječnik, kirurg, automehaničar, građevinar, vodoinstalater, električar… Ima tu primjera izmišljenih, nepostojećih riječi – signalizzare, kiosk, dettagliamente, minimalmente, eruptivo, coloratamente… – potpuno krivo korištenih riječi: peschiera (ribnjak) umjesto pescheria (ribarnica), pennino (pero za tuš) umjesto penna (pero za pisanje), il fine (namjera) umjesto la fine (kraj), Campanari di Halubje (zvonari od Halubja) umjesto scamapanatori dello Halubje (Halubajski zvončari), cola il sangue mascherato (cijedi se maskirana krv) umjesto scorre il sangue (kola krv), bulloni (željezni vijak) umjesto borchia (okov, kopča), vantaggiosa (povoljan) umjesto utile (koristan), ritmo frettoloso (brzopleti ritam) umjesto ritmo affrettato (ubrzani ritam), monastero (manastir) umjesto convento (samostan), barbabietole (šećerna repa ili cikla) umjesto crauti (kiseli kupus), piscina del porto (plivački bazen u luci) umjesto bacino portuale (lučki bazen), croce (križ) umjesto crocifisso (raspelo), itd… Rekao sam da brka rodove: questa (ž) a ne questo (m) performance, una delle (ž) a ne uno dei (m) sorgenti, quella (ž) a ne quel (m) specie, la (ž) a ne il (m) foce… Ne zna što je jednina, a što množina, griješi tamo gdje griješe svi oni kojima je talijanski strani jezik (dvostruki samoglasnici)…, nabrojio je Vidotto samo dio prevoditeljskih bisera. Za kraj je ostavio one najsjajnije.

Gradina iz prapovijesti

– Sveti Jeronim je postao San Geronimo, a pravilno je Girolamo. Geronimo je španjolska verzija istog imena. Geronimo je, naime, bio legendarni poglavica plemena Chiricahua Apača, a ime su mu Meksikanci prišili nakon pokolja kojeg je izveo nad Meksikancima upravo na blagdan sv. Jeronima. Nadalje, nisam shvatio što je to »scampo di Quarnaro dal fango blu« – doslovce, škamp od Kvarnera iz plavog blata. Čitam da je Trsatska gradina izgrađena u prapovijesti, razdoblju koje se proteže od oko 2.500.000 godina pr. Kr. do 3.500. godine pr. K. Mogao bi se napisati roman – tragedija o tom pseudoprijevodu, ali htio bih naglasiti jednu stvar – ne radi se tu o pokolju, genocidu talijanskog jezika nego o zločinu protiv zdravog razuma, protiv svih pravih poštenih profesionalaca, protiv dostojanstva svih prevoditelja koji ne prodaju maglu kao osoba koja se usudila ponuditi svoje usluge Turističkoj zajednici, zaključio je Vidotto.

.