Kontroverznom privatnom poduzetniku Nikici Jelaviću kojem je svojevremeno u “remetinečkom procesu” suđeno kao šefu zagrebačke mafije, država će platiti oko 500 tisuća kuna odštete, jer je u istražnom zatvoru proveo ukupno 1120 dana, a na kraju je oslobođen svih optužbi. Naime, država je dužna nadoknaditi štetu svakome tko je nepotrebno zatvoren.

Jelavić je u istražnom zatvoru završio 1. prosinca 1999., nakon velike policijske akcije koja je uslijedila zbog pokušaja ubojstva Vjeke Sliška, kralja poker aparata. Na njega je 27. studenog ispaljen projektil iz raketnog bacača u Preradovićevoj ulici u Zagrebu. Sliško je preživio, a poginuo je slučajni prolaznik Zoran Domini. Osim za to kazneno djelo Jelavić je bio optužen za još dva pokušaja ubojstva, kamatarenje, sprječavanje dokazivanja, iznudu…

Izračunao je odštetu za 1120 dana

Međutim, nakon nekoliko maratonskih suđenja na kraju je 2016. pravomoćno oslobođen svih optužbi. Tijekom procesa koji je vođen u velikoj dvorani zatvora u Remetincu, Jelavić je do 26. studenog 2002., dakle pune tri godine, proveo u istražnom zatvoru. Prema tužbi koju je podnio protiv države nakon pravomoćnog okončanja svih postupaka u kojima mu tužiteljstvo nije uspjelo dokazati baš nikakvu krivnju, izračunao je da je nepotrebno u zatvoru proveo 1120 dana.

Zbog toga je zatražio odštetu od države i to po 350 kuna za svaki dan istražnog zatvora, odnosno ukupno 392 tisuće kuna. S kamatama od 2017., kako stoji u nepravomoćnoj presudi Općinskog građanskog suda u Zagrebu, taj iznos već sada prelazi 450 tisuća kuna. Država mu mora platiti i 50-ak tisuća kuna sudskih troškova. Državno odvjetništvo koje zastupa državu ima pravo na ovu odluku suda uložiti žalbu.

Jelavić nikad nije osuđen

Nikica Jelavić krajem 90-ih u medijima je prozivan vođom zagrebačke zločinačke organizacije koja je bila u sukobu sa suprotstavljenom grupacijom koju je, prema policijskim analitičkim podacima, predvodio Vjeko Sliško.

Kolokvijalno je Jelavićeva skupina nazivana “dečki s Knežije”, jer im je baza za sastanke navodno bio lokal “Stara Knežija” u istoimenom zagrebačkom kvartu. Kao čelna figura među tim ljudima Jelavić se, vjerovali su istražitelji tada, nametnuo nakon ubojstva Zlatka Bagarića, ondašnjeg kralja kocke koji je bio jedan od vodećih ljudi jugoslavenskog krim-miljea.

No, unatoč teškim optužbama, Jelavić nikada nije osuđen kao vođa zločinačke organizacije u Zagrebu. Nakon “remetinečkog procesa” tužiteljstvo mu je krivnju pokušalo dokazati u nekoliko ponovljenih postupaka koji su na kraju svi završili oslobađajućim presudama zbog nedostatka dokaza koji bi inkriminirali Nikicu Jelavića.

‘Nisam vjerovao nikome, ni svojim odvjetnicima’

“U trenutku uhićenja imao sam troje djece vrtićke dobi i bio sam u braku. Bio sam do tada vlasnik tvrtke Palma, te tri kockarnice. U svim mojim firmama bilo je zaposleno oko 350 ljudi. Sve firme normalno su funkcionirale. Sjećam se da je bila subota kada me supruga nazvala i rekla mi da su specijalci došli do kuće u kojoj smo živjeli. Tražili su da se javim u sjedište policije u Đorđićevoj ulici. Moje privođenje na sud pratili su svi mediji.

Ja sam od početka znao da mi se podmeće. Zato nisam vjerovao nikome, čak ni svojim odvjetnicima. Bojao sam se. Uhvatila me paranoja, posebno zato što sam u medijima proglašen državnim neprijateljem broj jedan. Nisam vjerovao da ću ikada izaći iz zatvora i hoću li uopće izaći živ”, opisivao je Jelavić u sudskom procesu protiv države. Prisjetio se i kako mu je tijekom suđenja umro otac, a njega su doveli na sprovod uz nezapamćene mjere osiguranja.

‘Intelektualac, obiteljski i poslovni čovjek’

U to vrijeme Jelavić je bio i aposlolvent na veterinatskom fakultetu koje je 2007. i završio. “Dakle, u vrijeme uhićenja ja sam bio intelektualac, uspješan poslovni čovjek, oženjen s troje maloljetne djece”. U svom je iskazu Jelavić naveo i kakve je sve probleme u obitelji imao zbog uhićenja, koliko su trpjela njegova djeca.

“Sjećam se i kako je sudac istrage koji mi je odredio istražni zatvor pred mojim odvjetnicima rekao: ‘Znam da on nije pucao, ali neka đubre kaže tko je pucao pa će dobro proć’. I to mi je bio dokaz da je postupak montiran. Tek kasnije uspio sam malo povratiti povjerenje u cijeli sustav i očekivati pošteno suđenje. Predsjednik sudskog vijeća koje je vodilo postupak protiv nas dobio je od tadašnjeg ministra pravosuđa nalog na nas sve osudi, jer je to navodno bilo u interesu države. No, sudac mu je uzvratio da će osuditi one za koje bude bilo dokaza.

Nakon svega toga dobro da sam uopće ostao normalan, odnosno valjda sam ostao normalan”, svjedočio je Jelavić, tvrdeći kako se nikada nije bavio kriminalom niti bio u doticaju s osobama na rubu zakona.

Tragovi DNK su mi podmetnuti’

Nekoliko puta je ponovio kako se bojao za život svoje supruge i djece. “Strahovao sam da ću dobiti 40 godina zatvora i da će mi djeca ostati gladna. Bojao sam se da će me državni aparat likvidirati.

Moje uhićenje odvijalo se pred kamerama, tragovi DNK su mi podmetnuti, dok sam ja cijelo vrijeme znao da mi se pripisuje nešto što nisam učinio.

A istraga protiv mene se stalno širila. Dovodilo me se u vezu s ljudima s kojima nisam imao nikakve posebne odnose. Pripisivalo mi se da sam šef zločinačke organizacije”, žalio se Jelavić na sudu.

Nobilo je svjedočio u njegovu korist

Da mu se podmetalo tvrdio je u svom iskazu i njegov dugogodišnji odvjetnik Anto Nobilo koji je u procesu za naknadu štete ispitan kao svjedok. Ispričao je kako je i sam ondašnji državni vrh, posebno Vladimir Šeks, koji je bio potpredsjednik Sabora, u trenutku uhićenja osumnjičenih pripadnika “zločinačke organizacije” izjavio kako to ‘predstavlja promjenu politike HDZ-a i početak borbe s organiziranim kriminalom’. “Sve okolnosti tog kaznenog predmeta upućuju na niz nezakonitih postupanja državnih tijela, ne samo policije nego i Državnog odvjetništva.

O Nikici Jelaviću je u tom periodu objavljeno 2100 članaka. Zbog te medijske pompe ljudi su se distancirali od njegove obitelji, jedan od njegovih odvjetnika dobio je ozbiljne prijetnje, a u tom je periodu promijenjen i Zakon o kaznenom postupku te je produljen maksimalni rok za istražni zatvor zbog čega samo te izmjene nazvali kolokvijalno lex Jelavić. Naime, zbog njih je bilo moguće Nikici Jelaviću produljiti istražni zatvor prije donošenja nepravomoćne presude, a bilo je očigledno da je zakon mijenjen upravo zbog njegovog slučaja”, rekao je Nobilo.

Što danas radi Nikica Jelavić?

Predstavnici države na sudu su tvrdili kako Jelavić nema pravo na odštetu, jer je nastupila zastara, no sud je njegovu tužbu ipak prihvatio. U međuvremenu se Nikicu Jelavića ne spominje puno u javnosti. Prema dostupnim podacima nekoliko tvrtki je ugasio, dok jedna koja je još uvijek aktivna ima iskazane financijske gubitke. Nedavno se pojavio na MMA večeri održanoj u zagrebačkoj Areni. Tamo je došao u pratnji nećaka, Nikice Jelavića, bivšeg hrvatskog nogometnog reprezentativca, koji trenutno igra za drugoligaški klub u Kini. Prije dvije godine spominjala se mogućnost povratka ovog igrača u Hrvatsku nogometnu ligu, no to se do sada nije dogodilo.

U medijima je sredinom ove godine objavljeno otvoreno pismo koje je uprava GNK Dinama poslala premijeru Andreju Plenkoviću i predsjednici Kolindi Grabar Kitarović tražeći zaštitu države od mafije koja navodno želi preuzeti klub iz ruku Zdravka Mamića i njemu odanih ljudi. U pismu se aludiralo na Nikicu Jelavića i Zorana Pripuza, brata Petra Pripuza, kao osobe koje stoje iza tog pokušaja preuzimanja.