Med hjelp fra Kristoffer Joner dro NOAS inn over fire millioner kroner i fjor. Organisasjonen brukte tvangsutsendte Masoud Mousavi (7) i kampanjen, men har avslått å gi familien rettshjelp.

Norsk organisasjon for asylsøkere (NOAS) spurte aldri familien Mousavi om å være en del av kampanjen, de sendte dem aldri noen takk etter å ha samlet inn fire millioner kroner, og de har avslått å gi familien juridisk bistand.

Familien Mousavis advokat Sigrid Broch fastslår at familien ikke fikk noe igjen etter å ha blitt brukt som symbol på Sylvi Listhaugs strenge asylpolitikk i NOAS innsamlingskampanje før jul i fjor.

– Heller tvert i mot. De fikk masse oppmerksomhet i mediene, som var belastende for familien.

– I tillegg har pengeinnsamlingen de drev med til sin sak, muligens lidd av at folk misforstod, og trodde at penger som gikk til NOAS gikk til dem, noe det ikke gjorde i det hele tatt, fastslår familiens advokat Sigrid Broch overfor TV 2.

NOAS benekter

NOAS viste til tvangsutsendelsen av Aghdas Mousavis sju år gamle lillebror Masoud i den omstridte reklamekampanjen.

– Vi ble ikke spurt om vi ville delta. Jeg fikk vite det av venner etter at kampanjen hadde startet, sier Aghdas Mousavi (19), som har permanent oppholdstillatelse i Norge.

NOAS generalsekretær Ann-Magrit Austenå benekter at familien ble brukt i kampanjen, som var et samarbeid med reklamebyrået Anorak og skuespiller Kristoffer Joner.

– De frontet ikke noen aksjon. Det var det Kristoffer Joner som gjorde, sier Austenå.

TV 2 kan avdekke at NOAS før tvangsutsendelsen ikke hadde tro på at familien Masoud ville vinne fram mot UNE. Likevel valgte de å bruke tvangsutsendelsen av sjuåringen Masoud i kampanjen.

Aghdas fikk nytt håp

NOAS hadde vært involvert i saken lenge før familien ble kastet ut, og lovet i februar i fjor at de ville jobbe for at brødrene skulle få bli i Norge. Det går fram av en epost-utveksling mellom familiens advokat Sigrid Broch, som bare representerte Aghdas på dette tidspunktet, og NOAS.

Planen var at NOAS skulle sende en såkalt omgjøringsbegjæring til UNE så snart barna hadde vært i Norge i fire og et halvt år, og kom inn under reglene om lengeværende barn, noe som gjør det lettere å få opphold.

– NOAS skrev direkte til meg at de skulle sende en omgjøringsbegjæring når barna hadde vært i Norge i mer enn fire og et halvt år, hvilket var i mai 2016, fastslår advokat Broch.

– Skjedde det?

– Nei, det gjorde det ikke.

Ikke verdt bryer

Etter at UNE ga familien endelig avslag 25. mai 2016, var NOAS vurdering at det ikke var bryet verdt å gjøre noe mer for å hindre at familien blir sendt ut, selv om brødrene var lengeværende barn.

«Dessverre så tror vi ikke at en omgjøringsbegjæring hvor vi fokuserer på barnas tilknytning vil føre fram", heter det i et brev fra NOAS til familien, datert 20. juni.

Siden hørte ikke familien noe mer fra NOAS før de ble pågrepet og satt i forvaring på Trandum transittmottak. Advokat Borch ba NOAS om hjelp til å ta ut en stevning, for at familien skulle få bli i Norge til rettssaken var over. Men brødrene ble sendt til Kabul før stevningen ble behandlet.

– Det var for sent, fastslår Broch.

Aghdas fikk nytt håp om at NOAS ville hjelpe dem med å få brødrene tilbake til Fredrikstad etter at organisasjonen tok inn over 4 millioner kroner i kampanjen.

– Jeg tenkte at de ville hjelpe noen, først og fremst oss, sier hun.

Brødrenes historie opprørte

Lillebroren Masoud, ble pågrepet av politiet hjemme i Fredrikstad natten til sin planlagte sjuårs-feiring 12. august 2016.

I stedet for feiring med venner og familie på Leos Lekeland, ble sjuåringen satt i forvaring på Trandum sammen med familien, og deretter tvangssendt til Afghanistan.

Masoud hadde bodd i Norge i nesten hele sitt liv, og var klar til å begynne i første klasse. Også broren Javed, som dengang var 16 år, ble sendt til Kabul etter at han hadde gått på skole i Norge i fem år.

Historien om tvangsutsendelsen av brødrene opprørte mange, og ble omtalt i New York Times som et eksempel på en hardere linje i norsk asylpolitikk. Masoud fortalte i intervjuet med New York Times at han savnet vennene sine i Norge.

Joner-kampanje tok av

Da innvandringsminister Sylvi Listhaug oppfordret folk til å like og dele et innlegg der hun applauderte artikkelen, kastet NOAS seg på.

Tvangsutsendelsen av sjuåringen var utgangspunktet for et Facebook-innlegg der Kristoffer Joner oppfordret folk til å sende 100 kroner til NOAS.

– Det skulle være en julegave med mening. I dette tilfelle fri rettshjelp til de som trenger det, forklarte generalsekretær Ann-Magrit Austenå.

Over 40.000 nordmenn fulgte oppfordringen, og NOAS fikk inn over fire millioner kroner.

Avslo to ganger

Etter dette har NOAS to ganger avslått å støtte familiens kamp mot Utlendingsnemda (UNE) for å få brødrene tilbake til Norge.

Først avslo NOAS å ta saksomkostningene på 98.000 kroner som familien ble dømt til å betale etter at de tapte mot UNE i Oslo tingrett i desember 2016. I april i år sa Noas nei til å gi familien fri rettshjelp til ankesak.

– Vi har blitt brukt, og jeg er veldig oppgitt over måten vi er blitt behandlet på hos NOAS, sier Aghdas til TV 2.

– Skylder ingenting

NOAS mener de ikke skylder familien noe, og mener familien har misforstått når de opplevde at de ble brukt i kampanjen.

– Jeg oppfatter at denne aksjonen primært var en reaksjon på Sylvi Listhaugs generelle omtale av retur av barnefamilier, sier NOAS generalsekretær Ann-Magrit Austenå.

Generalsekretær Ann-Margit Austenå i NOAS. (Foto: NTB Scanpix)

– Men er du uenig i at de var sterkt medvirkende til at dere fikk inn 4 milioner kroner i en innsamling?

– Deres vanskelige sak, og Sylvi Listhaugs bruk av den, var med på det, helt riktig.

– Skylder dere familien noe, da?

– Nei, jeg tenker ikke det.

Tar vinnersaker

NOAS bekrefter at de avslo å betale saksomkostningene for behandlingen i tingretten i desember i fjor. Generalsekretær Ann-Magritt Austenå sier at NOAS vurderte å gi familien juridisk bistand for å kjempe mot UNE for Oslo tingrett.

Da svaret fra NOAS dro ut, engasjerte familien advokat Sigrid Borch for å kunne stevne UNE innen fristen.

– Vi kunne ikke vente lenger på NOAS. Da hadde det ikke blitt noen rettssak, sier Aghdas.

Noas generalsekretær benekter ikke at avklaringen dro ut i tid, men sier det er prinsipielle grunner til at NOAS avslo å dekke familiens saksomkostninger.

– Vi dekker ikke kostnader for saker vi ikke fører selv, framholder generalsekretæren.

Oppgir ikke begrunnelsen

Familiens advokat Sigrid Broch mente det var grunnlag for å anke saken til lagmannsretten, og sendte tingrettsdommen til NOAS for å få en “second opinion”.

«Vi tenker også at det er grunnlag for å anke saken», heter det i svaret fra NOAS.

NOAS lovet nå på nytt å vurdere om de skulle hjelpe gjennom sitt rettshjelpsprosjekt, som gir juridisk bistand i asylsaker. Prosjektgruppen som avgjør hvem som skal få fri rettshjelp, sa imidlertid nei til familien Mousavi.

TV 2 har bedt om å få begrunnelsen for avslaget, men Austenå sier at prosjektgruppen aldri opplyser hva som er grunnen til at en sak blir avslått.

Rettshjelpsprosjekt bygger på en avtale mellom NOAS og et av Norges fremste foretningsadvokatfirmaer Wiersholm, som prosederer asylsakene gratis i retten (pro bono). Et grunnvilkår for rettshjelp er at saken skal ha rimelig utsikt til å vinne fram, slik at advokatfirmaet ikke taper penger, men tvert i mot får dekket saksomkostningene.

Austenå svarte ikke Aghdas

Aghdas Mousavi har i en epost direkte til generalsekretær Ann-Magrit Austenå skrevet at Noas aksjon gikk på bekostning av innsamlingsaksjonen støttegruppa til familien driver.

«Det vi dessverre stadig får spørsmål om er hvorfor Noas ikke vil hjelpe oss når det er saken vår som var kjernen til at de har fått så mye hjelp. Vi får også meldinger om at de har jo allerede sendt penger til Noas», skriver Aghdas i eposten til Austenå 25. januar i år.

Men Aghdas har ikke fått svar på henvendelsen.

– Jeg synes vi fortjente et svar fra generalsekretæren i Noas, eller noen andre i Noas. Etter at de fikk så mye penger, synes jeg de burde se annerledes på det.

Har god samvittighet

Generalsekretæren sier at hun overlater til andre i organisasjonen å svare på henvendelser om støtte.

– Har dere gjort det dere kunne for familien?

– Ja, det har vi.

– Har dere god samvittighet?

– Ja, svarer Austenå.

Dropper fag for å tjene penger til anke

Rett før jul i fjor sendte Austenå ut en takk på sms til de 40.000 som bidro med penger til innsamlingskampanjen:

«Vi er overveldet! Vi fikk inn over 4 mill kroner, som vil gå til rettshjelp».

Noas opplyste at pengene ble brukt på å sikre flere stillinger i organisasjonen.

– Vi fikk absolutt ingenting. Ingen kontaktet oss i Noas heller, for å si takk til oss, sier Aghdas Mousavi.

Midt oppi eksamen og innleveringer det siste året på videregående skole, jobber Aghdas så mye hun kan for å skaffe penger til ankesaken, som skal gå i mai neste år. Hun har droppet to avgangsfag, for å kunne jobbe og bidra med det hun kan til ny rettssak.

– Ikke et ankerbarn

UNE fikk medhold i tingretten i påstanden om at foreldrene sendte Aghdas alene på flukt da hun var 12 år, for at de skulle få et anker i Norge. Innvandringsregulerende hensyn trumfet hensynet til at brødrene var lengeværende barn.

Familien benekter at Aghdas er ankerbarn, og advokaten mener de har en mulighet til å vinne fram i lagmannsretten.

Så lenge det er en sjanse, kjemper Aghdas for brødrene sine.

– Jeg vil gjøre det for familien min. Det er den eneste måten jeg kan overleve tragedien på.