Under ti prosent av alle anmeldelser om vold og seksuelle overgrep mot barn under syv år, ender med tiltale. Eksperter frykter nå for barns rettssikkerhet.

De er de minste og mest sårbare i samfunnet, men de blir ikke hørt.

Nå roper flere eksperter varsko og frykter for de minste barnas rettssikkerhet.

Av alle barn under 16 år som er inne til avhør ved barnehus i Norge, etter mistanke om seksuelt misbruk, ender bare 15 prosent av sakene med tiltale.

Flere bør tiltales

Psykologspesialist Henry Molvær har jobbet ved Statens barnehus i Bergen i elleve år og bistått politiet i mer enn 500 saker, som omhandler seksuelle overgrep mot barn.

Molvær mener flere slike saker burde blitt prøvd for retten.

– Jeg har ikke tall på hvor mange saker jeg har stilt som vitne på vegne av barn. Og jeg stusser ofte i saker der det, for meg som psykolog, er tydelig at et barn er blitt seksuelt misbrukt, men det ikke blir reist tiltale, sier Molvær.

Tall fra politiets straffesaksregister viser at av 428 anmeldelser om vold og seksuelle overgrep mot barn under 7 år i 2017, endte bare 38 med siktelse eller tiltale.

Fortalte om overgrep

TV 2 har snakket med flere foreldre i en barnehage på Vestlandet, som har opplevd akkurat dette.

Der har ni barn i den samme barnehage vært fornærmet i en sak, hvor en mannlig barnehageansatt ble mistenkt for seksuelt misbruk.

Denne saken startet i november 2016.

En da tre år gammel jente fortalte moren om hvordan hun og flere av de andre barna måtte ta på tissen til en mannlig ansatt i barnehagen.

– Da hun begynte å fortelle, fikk jeg helt panikk. Jeg klarte ikke å ta det helt innover meg, sier moren til TV 2.

Alle barnas foreldre ønsker å være anonyme i møtet med TV 2, for å beskytte barna sine.

Treåringens foreldre tenkte først at det datteren fortalte ikke kunne stemme. Den mannlige ansatte var godt likt av alle.

Men måten jenta ordla seg på, var ikke normalt for en treåring. Selv om foreldrene ikke klarte å ta det helt inn, ble de nødt til å høre på barnet sitt.

Foreldrene gikk til politiet og anmeldte den mannlige barnehageansatte. Han ble pågrepet og avhørt.

Brøt barnehageloven

Ni måneder tidligere, i februar 2016, var det også en varslingsak som gjaldt tre barn. Varselet gjaldt samme mann, i samme barnehage.

Den gang tok barnehageledelsen varselet direkte opp med den mistenkte. Mannen avviste alt og det ble ikke opprettet sak.

Men da foreldrene til den tre år gamle jenta anmeldte overgrepet og hun ble avhørt i november 2016, kom det frem at flere barn skal ha blitt utsatt for overgrep i barnehagen.

– I avhør fortalte flere barn hva den mannlige barnehageansatte skal ha gjort. I disse avhørene ble det også fortalt hva han skal ha gjort med min sønn. Vi ble ikke kontaktet av politiet, men de bekreftet dette da jeg tok kontakt med etterforskningslederen på saken, sier den lille guttens mor til TV 2.

I desember 2016 ble det holdt foreldremøte i barnehagen, med politi og krisepsykolog til stede, der det ble informert om to anmeldelser mot den mannlige barnehageansatte.

Beskrivelser om overgrep

Fra den første saken ble anmeldt i november 2016 og frem til begynnelsen av 2018, mottok politiet totalt ni anmeldelser fra foreldre til barn i den samme barnehagen – som alle omhandlet seksuelt misbruk.

Anmeldelser der barna fortalte at den mistenkte mannen hadde tatt dem på tissen og rompa, at barna måtte ta på den mistenktes penis, at de måtte leke babyleken med ham hvor de måtte vaske den mistenktes tiss og rumpe. Noen barn fortalte også at de måtte ha den mistenktes tiss i munnen og forklarte hvor vondt det var da den mistenkte stakk fingeren inn i tissen deres. Den mistenkte skal også ha sagt til flere av barna gjentatte ganger at de, eller deres familiemedlemmer, ville komme i fengsel eller ville dø dersom de fortalte dette til noen.

Når de ansatte i barnehagen hadde sitt ukentlige personalmøte, var den mannlige ansatte alene med barna. Det var da overgrepene skal ha funnet sted.

Selv om den første bekymringmeldingen kom i februar 2016, var det først i mai 2017 at bekymringen om den mannlige barnehageansatte ble meldt til den aktuelle kommunen.

Kommunen opprettet tilsynssak, hvor daværende daglig leder i barnehagen fikk kritikk for å ha brutt barnehageloven ved å ikke følge barnehagens rutiner og melde fra til politiet, kommunen og sin nærmeste leder.

Kommunen skriver i sin rapport: «Det er alvorlig at daglig leder velger å involvere vedkommende som barnehagen har mottatt bekymringmelding om, særlig uten først å ha konsultert politi, eier, konsultasjonsteam eller gjort andre undersøkelser».

Kriseberedskap

Frem til våren 2018 kom det totalt ni anmeldelser mot den samme mannen, der alle barna gikk i den aktuelle barnehagen.

– Dette er noe vi aldri trodde vi ville oppleve, sier den ene moren.

– Det å anmelde noen er alvorlig og ikke noe man gjør om man ikke er helt nødt. Tiden etter anmeldelsen var beinhard, vi var i en sjokktilstand. Det er ikke bare barnet, som er utsatt for et overgrep, som lider. En hel familie blir satt i kriseberedskap. Vi gikk også gjennom et traume, selv om det er barnet som har opplevd dette. Dersom vi ikke hadde hatt et nettverk rundt oss på denne tiden, hadde vi ikke kommet gjennom dette, sier moren og rister på hodet.

Bebreider seg selv

Alle barna ble avhørt på barnehuset i Bergen og fikk tett oppfølging av krisepsykologer.

Mens barna fikk oppfølging og hjelp, bebreidet foreldrene seg.

– Jeg føler seg som en forferdelig mor når jeg tenker tilbake på alle gangene jeg har stått ved barnehageporten, mens sønnen min griner på armen og ikke vil inn i barnehagen. Han ville ikke inn til stedet hvor han ikke hadde det bra. Enda verre er det at jeg ofte tenkte: I dag er den mannlige ansatte på jobb, han som alle liker, da blir det nok lettere å levere, sier moren.

Alle de ni anmeldelsene ble etterforsket, men henlagt på bevisets stilling på ulike tidspunkt gjennom 2018.

– Kripos har store kampanjer der de oppfordrer til å anmelde, dersom man har mistanke om at det skal ha foregått seksuelt misbruk av barn. Her har vi gjort akkurat hva politiet ber oss om, barna forklarer seg tydelig og samsvarende, likevel er det ikke nok til å reise tiltale mot mannen. Politiet skal ivareta rettssikkerheten til de små, til det mest dyrbare vi har, men her føler jeg politiet har sviktet, sier moren til det ene barnet.

Alle tilkjent erstatning

Det ble søkt om voldsoffererstatning på vegne av seks av barna. Slik erstatning ytes fra staten til den som har lidd personskade og det foreligger klar sannsynlighetsovervekt for at skaden skyldes en straffbar handling.

I april i år fikk alle barna innvilget erstatning.

Kontoret for voldsoffererstatning skriver blant annet i sitt vedtak:

«Vi finner det klart sannsynliggjort at du har vært utsatt for seksuelle overgrep ved at du har sett skadevolders penis, sett at han «gnikket» penis, vasket han og vært vitne til at andre barn hadde skadevolders penis i munnen».

Ved avgjørelsen om å tilkjenne erstatning er det også lagt vekt på at en rekke barn har beskrevet seg samsvarende om å ha blitt utsatt for overgrep fra den mistenkte mannen.

Kontoret for voldsoffererstatning ser på sakene som ekstra grove da barna bare var 3-4 år da de ble utsatt for overgrep, at det skjedde flere ganger over tid, samt at det ble utført av en omsorgsperson som skaffet seg seksuell omgang med barn ved trusler om fengsel og død.

– Etter at sakene ble henlagt, var vi som i en boble. Det gjorde utrolig godt å få bekreftelsen fra kontoret fra voldsoffererstatning. Pengene bryr jeg meg lite om, det viktige er å få bekreftelsen på at barna våre blir trodd på at de har snakket sant om overgrepene de er blitt utsatt for, sier det ene barnets mor.

Traumatiserte barn

Psykologspesialist Henry Molvær har bistått politiet i den aktuelle saken, med totalt 16 avhør av tilsammen ni barn fra den samme barnehagen.

– Alle de fornærmede barna i denne saken hadde reaksjoner og flere fikk påvist PTSD-diagnose, sier Molvær.

Han syns slike saker, der straffesaken blir henlagt, men barna blir tilkjent erstatning er ekstra vanskelige.

– I saker hvor det ikke er nok bevis for å reise tiltale, men det er overveiende sannsynlighet for at det barnet er blitt seksuelt misbrukt og barnet blir tilkjent voldsoffererstatning, er en frustrerende og vanskelig situasjon for alle. Barnet blir trodd, men likevel blir ingen tiltalt eller dømt, sier Molvær og påpeker at når en sak er henlagt på bevisets stilling betyr det ikke at personen er frikjent – selv om enkelte har den oppfattelsen.

Psykologspesialisten ser at saker, når noen tror på barna og andre tror på den som er mistenkt i saken, er vanskelig og kan splitte et lokalsamfunn.

– En oppreisning i form av voldsoffererstatning er viktig for både barnet og foreldrene. Ikke for pengene sin del, men følelsen av å bli trodd, sier Molvær.

– Maktesløse overfor rettssystemet

Advokat Ellen Eikeseth Mjøs, som er en av landets mest erfarne advokater på sedelighetssaker, er bistandsadvokat for syv av de fornærmede barna.

Hun sier at det er svært forståelig at foreldrene er fortvilet og føler seg maktesløse overfor rettssystemet når det barnet forteller gang på gang, og til ulike personer, ikke blir tatt på alvor eller er tilstrekkelig for å ta ut tiltale.

Ellen Eikeseth Mjøs er bistandsadvokat for syv av de fornærmede barna. Foto: TV 2

– Det er fortvilende for foreldre å se at barn, som i utgangspunktet var velfungerende, er påført et traume og har fått diagnose som PTSD eller symptomer på PTSD. Dette er barn som har måttet gå i traumebehandling hos psykolog ukentlig og over lang tid. Det er svært forståelig at det stilles et stort spørsmål ved barnas rettssikkerhet, sier Eikeseth Mjøs.

Ulike beviskrav

Hun forklarer at beviskravene for å tilkjenne erstatning er lavere enn beviskravene som gjelder i strafferetten.

For å kunne ta ut tiltale og for å straffedømme skal enhver rimelig og fornuftig tvil komme siktede til gode.

Mens for å tilkjenne erstatning er det tilstrekkelig at det foreligger klar sannsynlighetsovervekt for at den straffbare handlingen har funnet sted.

Hun mener at det er en stor styrke at vi har et system der det er mulig å få tilkjent erstatning også i henlagte saker.

– Barna var rundt fire år da de forklarte seg for politiet i tilrettelagte avhør. Barn i denne alderen kan neppe klare å forklare seg mer sammenhengende, detaljert og utfyllende om seksuelle overgrep, enn det noen av barna fra denne barnehagen gjør. Barn på fire år har selvsagt ikke forutsetninger, ei heller vokabular og erfaringsgrunnlag, til å forklare seg mer utfyllende enn det noen av disse barna har gjort, sier bistandsadvokaten.

Det advokaten ofte ser i saker med så unge fornærmede, med barn i fire års alderen, er at barnas forklaring om seksuelle overgrep ikke blir vurdert som tilstrekkelig bevis i forhold til å ta ut tiltale.

– Kreves det dokumentasjon?

– I denne saken må en spørre seg hva mer som skulle til for å ta ut tiltale? Er vi kommet dithen at vi trenger dokumentasjon i form av bildebevis på at overgrep har funnet sted eller erkjennelse fra gjerningsmann for at tiltale skal tas ut der så små barn er fornærmet, spør den erfarne advokaten.

Den mistenkte i saken er tilkjent erstatning fra statens sivilrettsforvaltning for uberettiget straffeforfølgelse i denne saken.

Hans forsvarer, Jostein Alvheim, syns det er merkelig at både hans klient og de fornærmede barna har fått tilkjent erstatning.

– Jeg må si jeg reagerer litt på at barna her har fått tilkjent voldsoffererstatning når saken ble henlagt og min klient er tilkjent erstatning, da han var uberettiget siktet i en alvorlig stigmatiserende sak som han nå ser seg renvasket fra, sier Alvheim.

Professor i rettsvitenskap ved Universitetet i Bergen, Asbjørn Strandbakken, sier at han skjønner at det kan fremstå merkelig når både de fornærmede barna og den mistenkte i saken får tilkjent erstatning.

– Men det er forskjellige beviskrav og ulike hensyn som tas i de to ulike erstatningssakene. Når det er konstatert at de skadelidte er påført en skade, så skal det bli innvilget erstatning. Mens når statens etterforskning ikke leder fram til en tiltale eller fellende dom, så kan den påståtte skyldige få innvilget erstatning for uberettiget straffeforfølgelse, sier Strandbakken som legger til at det er sjelden det sier at både fornærmede og mistenkte får tilkjent erstatning.

Mer kompetanse = flere tiltaler

Psykolog Henry Molvær ved barnehuset i Bergen sier at av alle barna under 16 år, som de har inne til avhør, ender bare 15 prosent av sakene med tiltale.

– Jo eldre barna blir jo mer verbale blir de, og jo høyere blir sannsynligheten for at saken ender med tiltale. Vi vet, og ser, at 4-5-åringer også kan gi gode og detaljerte forklaringer. Men tanken om at barn fantaserer eller blir påvirket av andre rundt dem henger igjen hos mange og preger dessverre henleggelsestallene, sier Molvær.

Han sier at det er svært viktig at de som avhører barna, som er i denne sårbare situasjonen, har nok kompetanse på feltet, at avhørsmetodene er gode og at de forstår barna.

– For å få øke rettssikkerhet for de minste barna, som er blitt utsatt for seksuelt misbruk, er det viktig med etterforskningsløftet som er på gang i politiet. Det er viktig at sakene blir etterforsket så tidlig som mulig, at ungene blir helsefaglig vurdert, samt å at man får samlet team som alle har rette kompetansen i dette feltet, sier Molvær.

Politihøgskolen har startet kompetansehevning av jurister når det gjelder seksuelt misbruk av barn. Molvær sier at de ser at andelen tiltaler øker etter at denne kompetansehevingen startet.

Ord mot ord

Tall fra politiets straffesaksregister viser at av 428 anmeldelser om vold og seksuelle overgrep mot barn under 7 år i 2017, endte bare 38 med tiltale.

Politioverbetjent Tone Davik ved Kripos, som er ekspert på tilrettelagte avhør av barn, sier at det er behov for å få mer kompetanse på slike saker i hele straffesakskjeden i hele landet.

– Hele straffesystemet skal ta vare på barns rettssikkerhet, da må man ha kompetanse i alle ledd av straffesakskjeden. Med økt kompetanse i alle ledd hadde vi trolig sett at flere anmeldelser ender med tiltale, sier Davik.

Hun er nylig ferdig med en masteroppgave der hun har sett på dommernes bevisvurdering i saker om vold og seksuelle overgrep, hvor barn i førskolealder er fornærmet eller vitner.

– Skal de yngste barnas forklaringer forstås i strafferettssystemet, må også de som behandler sakene der ha fokus på opplæring i hva små barn kan formidle og hvordan de best mulig kan forstås. For å få til det må det være nødvendig kompetanse i alle ledd, ellers får ikke de minste barna den rettssikkerheten de har krav på, sier Davik.

Politioverbetjent Tone Davik, i Kripos, er ekspert på tilrettelagte avhør av barn. Foto: Ingvill Drægni/ TV 2

Siden Davik tok sitt første dommeravhør i 1996, har hun gjort mange hundre tilrettelagte avhør av barn. De siste 20 årene har hun jobbet i Kripos, samt at hun også underviser på Politihøgskolen om tilrettelagte avhør.

– Jo mindre barna er, jo mindre kan vi forvente at de bidrar med, fordi de ikke kan. Dermed må fokus være på den øvrige etterforskingen, altså alle steder hvor det det er mulig å hente informasjon, sier Davik.

Hjertesukk fra Kripos

Davik sier at det er noen få avhørsledere i alle landets politidistrikt som har kompetanse på tilrettelagte avhør av barn. Men Davik mener det er behov for mer kompetanse på feltet i hele landet.

– Jo mindre og mer sårbare barna er, jo viktigere er det med god forståelse for hva barna evner å fortelle om seksuelle overgrep. Det er sjelden eller aldri vitner til seksuelle overgrep mot barn. I tillegg er det mye skam, skyld, redsel og frykt for konsekvenser hos barna. Derfor er det svært viktig hvordan avhørene følges opp, det må gjøres god øvrig etterforskning i tillegg til avhør av barnet. Det har vært vårt hjertesukk i mange år, sier Davik.

Politidistriktene måles på hvor raskt de tilrettelagte avhørene av barna tas, men Davik sier at dersom det også hadde vært mer fokus på den øvrige etterforskningen, og at den gjøres av kompetente folk med nødvendig opplæring, så tror hun at flere av sakene ville ha nådd fram i rettssystemet.

Statens barnehus En tverrfaglig virksomhet som skal bidra til at barn og særlig sårbare personer som kan ha vært utsatt for, eller kan ha vært vitne til vold eller seksuelle overgrep blir møtt med et helhetlig tilbud.

Barnehuset skal tilrettelegge for at disse personene tilbys tilrettelagt avhør, medisinske undersøkelser, nødvendig oppfølging og behandling innen nærmere angitte rammer, samt ivareta koordinering av tverrfaglig og tverretatlig samhandling.

De første barnehusene ble etablert i 2007 og ved utgangen av 2017 var det i alt 11 barnehus.

Kilde: Politidirektoratet



– Loven stiller krav om spesialopplæring for å avhøre barn. Men det er ikke noe krav til opplæring av hverken påtalejurister i politiet, som både skal lede barneavhørene og vurdere barns forklaring i en etterforskning, ei heller til statsadvokater eller dommere som skal gjøre slike vurderinger i retten. For at rettssikkerheten til barna skal bli ivaretatt, er det veldig viktig at barna blir møtt med kompetanse i alle ledd, sier Davik.

Justis- og innvandringsminister Jøran Kallmyr sier til TV 2 at bekjempelse av overgrep mot barn har høyest prioritet i regjeringen og i straffesakskjeden.

– Etterforskningsløftet som er en del av nærpolitireformen, er et samarbeid mellom riksadvokaten og politiet og skal sørge for kvalitet i etterforskningen. Men jeg kan ikke kommentere innholdet i en masteroppgave som nettopp har fått sensur og som jeg heller ikke har fått tilsendt. Når det er sagt er jeg veldig fornøyd med at det forskers på et så viktig tema. Jeg ønsker all kunnskap som kan hjelpe oss i kampen mot overgrep mot barn velkommen. Eventuelle tiltak som foreslås er noe jeg håper å få tilsendt, sier Kallmyr til TV 2.

Politidirektoratet er bekymret

Siden 2014 har Politihøgskolen tilbudt videreutdanning som kreves for å avhøre barn. De siste årene har ikke kursene blitt fylt opp. Mens i år ble videreutdanningen i tilrettelagte avhør av særlig sårbare personer avlyst på grunn av for få søkere.

Politidirektoratet er bekymret for kombinasjonen av økningen i antall anmeldte seksuelle overgrep mot barn og at det er få som vil ta videreutdanningen som kreves for å avhøre barn.

– Det er bekymringsverdig at studiet måtte avlyses på grunn av for få søkere, sier Davik.

Siden 2015 har det vært lovfestet at tilrettelagte avhør av barn skal gjennomføres på ett av landets elleve barnehus.

Her blir avhøret gjennomført av en kvalifisert polititjenesteperson, samtidig som lyd og bilde overføres til et annet rom der en avhørsleder, advokater og andre fagpersoner hører på.

Ingen krav til kompetanse

Det stilles krav til avhørkompetanse hos de som skal gjennomføre tilrettelagte avhør av barn. Men det er ingen krav til kompetanse på dette feltet hos politijurister, statsadvokater og dommere.

Tilrettelagte avhør av barn Tilrettelagte avhør gjøres som en del av politiets etterforskning og for å unngå at barn under 16 år behøver å vitne i retten.

Tilrettelagte avhør gjøres som en del av politiets etterforskning og for å unngå at barn under 16 år behøver å vitne i retten. Ved en eventuell straffesak vil de som er under 16 år ikke behøve å vitne i retten, men et opptak av tilrettelagte avhøret vises i stedet.

Det er utarbeidet en egen forskrift som beskriver hvordan tilrettelagte avhøret skal foregå i Norge.

Utgangspunkt for å komme til tilrettelagt avhør er at det er kommet en anmeldelse til politiet.

Som en del av etterforskningen kan politiet snakke med den som kan ha vært utsatt eller kan ha vært vitne til hendelser. Dette gjøres av en fra politiet som har utdannelse og erfaring med slike samtaler.

snakke med den som kan ha vært utsatt eller kan ha vært vitne til hendelser. Dette gjøres av en fra politiet som har utdannelse og erfaring med slike samtaler. Politi, advokater og eventuelle andre aktører møter opp på barnehuset og følger avhøret fra et annet rom via videooverføring.

Det gjøres opptak av avhøret.

Det er ansatt fagpersoner på barnehusene som lytter til avhørene.

I 2018 ble det gjennomført 5190 førstegangsavhør av barn i Norge. Kilde: Statens barnehus

Tone Davik ved Kripos, som også underviser om dette på Politihøgskolen, frykter for rettssikkerheten spesielt til de minste barna.

– Å dra fra barnehuset og kjenne at her har det foregått noe som ikke er bra. Men å vite at dersom saken ikke følges opp skikkelig, med god og bred etterforskning gjort av politifolk med opplæring, og en påtalejurist med kompetanse på feltet, kommer det trolig ikke til å bli reist tiltale. Det er vanskelig og frustrerende, sier Davik og legger til at selv om det avhørte barnet får oppfølging og blir ivaretatt, er jo hovedformålet med å gjennomføre tilrettelagte avhør etterforskning og forberedelser til en eventuell iretteføring.

Førstestatsadvokat Katharina Rise hos riksadvokaten opplyser at kompetansekravet er lov- og forskriftsregulert når det gjelder de som skal være avhørsledere i politiet ved tilrettelagte avhør. Men det er ikke regulert et kompetansekrav til statsadvokater eller dommere i disse reglene.

Kraftig økning

Anmeldelser av seksuell omgang og voldtekt av barn under 14 år økte med 80,7 prosent fra 2014 til 2018, og med 14,7 prosent fra 2017 til 2018.

De siste årene har det også vært en kraftig økning i antall avhør ved barnehusene. Fra 2013 til 2017 var økningen i antall tilrettelagte avhør på 135 prosent.

I 2017 ble det gjennomført 6443 tilrettelagte avhør ved de 11 barnehusene, 1099 av disse var såkalt sekvensielle avhør som benyttes ved avhør av barn under seks år og særlig sårbare voksne.

I 2017 behandlet kontoret for voldsoffererstatning 463 saker som omhandlet erstatning og seksuell omgang med barn. Av disse ble 292 saker innvilget erstatning.

Tilsvarende tall for 2018 var totalt 565 saker, mens 366 av dem fikk innvilget voldsoffererstatning.