Det er fristende å kalle Norges nest rikeste for parasitter | Eric Nævdal

Eric Nævdal

30. okt. 2015 09:24 Sist oppdatert 1. november 2015

Fra et samfunnsøkonomisk perspektiv er det fristende å kalle dem rent-seekers, som er den pene økonomiske termen for parasitter, skriver artikkelforfatter. iStock

En betydelig andel av de «nest rikeste» i Norge lever av å tjene penger som ikke hadde eksistert uten svikt i det politiske systemet.

Knut Olav Åmås hadde en kommentar i Aftenposten 24. september om de «nest rikeste»i Norge.

Åmås var i først rekke opptatt av denne nye samfunnsklassen fra et maktpolitisk perspektiv. Mitt perspektiv er om deres inntekter skyldtes produktivt arbeid.

Utgangspunktet mitt er det jeg tror er en vanlig oppfatning, uansett politisk holdning: Tjener folk mye penger ved ærlig, samfunnsnyttig arbeid og oppfinnsomhet, er det flott.

Det er ikke slike folk dette debattinnlegget skal handle om, men om de andre.

De som tjener masse penger uten at vi andre egentlig forstår hvorfor.

Kommunikasjonsrådgivere og banksjefer

La oss begynne med kommunikasjonsrådgivere. De er ansatt av politikere og næringslivet, men skattebetalerne betaler en stor del av regningen.

AFP000119315_doc6aaczagad0w1jxdrk61n.jpg

Det samme kan sies om lærere og sykepleiere, men det er de fleste skattebetalere for.Antallet skattebetalere som er villige til å betale for å blankpusse omdømmet til politikere og byråkrater er neppe mye mer enn null. Men siden de politiske partiene synes denne pengebruken er grei, så blir det slik.

Spesielt ille er det når statseide bedrifter bruker lobbyister til å påvirke politikere og folkemeningen og gjør det med fellesskapets penger.

Antallet skattebetalere som er villige til å betale for å blankpusse omdømmet til politikere og byråkrater er neppe mye mer enn null.

En annen gruppe som har vunnet det store lodd i lønnsdannelsen, er ledelsen i Norges store banker. Takket være bankkrisen for 25 år siden lærte det offentlige Norge at bankdrift er altfor alvorlig til å overlate til banksjefer.

Norske banker er derfor bundet på hender og føtter og med sugerør i statskassen.

Banksjefer har derfor en enkel tilværelse sammenlignet med andre bedrifter som må forholde seg til et marked.

Banksjefer har en enkel tilværelse sammenlignet med andre bedrifter som må forholde seg til et marked.

Den eneste forklaringen jeg kan se på banksjefers lønn er at det er kutyme for det.

Les Knut Olav Åmås' kommentar om Norges anonyme overklasse:

Les også Hvordan arbeider de, hvordan og hvorfor har de tjent så mye, hva tilfører de samfunnet?

Fristende å kalle dem parasitter

En tredje gruppe er forretningsadvokater. Disse tjener fryktelig mye penger på å hjelpe næringslivet til å forholde seg til et komplisert lovverk formulert av forretningsadvokater.

Og når forretningsadvokater lager regler som bare forretningsadvokater forstår, blir det raskt penger å tjene.

Advokatene sier selv at dette er en naturlig følge av at verden blir mer komplisert. Men siden verden fortsetter å bli mer komplisert, er det da noen ende på hvor kompliserte lovene skal bli og hvor mye man må betale de som forstår dem?

Poenget er at en betydelig andel av de «nest rikeste» lever av å tjene penger som ikke hadde eksistert uten en eller annen form for svikt i det politiske system.

En betydelig andel av de «nest rikeste» i Norge lever av å tjene penger som ikke hadde eksistert uten svikt i det politiske systemet.

Jeg har nevnt noen spesielle yrkesgrupper, men kunne godt ha nevnt fler. Dette er ikke verdiskaping slik uttrykket burde forstås.

Fra et samfunnsøkonomisk perspektiv er det fristende å kalle dem rent-seekers, som er den pene økonomiske termen for parasitter.

De representerer en ressursoverføring vekk fra produktiv virksomhet og reduserer derfor den generelle økonomiske velstand.

De representerer også et problem fordi en veldig skjev inntektsfordeling er et problem i seg selv og fordi det akkumuleres formuer som påvirker prisene som resten av oss betaler.

Les flere innlegg om temaet:

Knut Olav Åmås' om Norges anonyme overklasse: (17.09.15):

Les også oppfølgingsinnlegget fra Amås (23.10.15):

Les også Norges nye økonomiske overklasse ser helst at debatten om dem dør

Få med deg og delta i debattene hos Aftenposten meninger på Facebook og Twitter