Morten Ryom, 22-årig smedelærling fra Aalborg, vandt sidste lørdag DM i debat på Folkemødet i Allinge med en dundertaler mod de akademiske »slipsedrenge på Christiansborg«, der har mistet forbindelsen til almindelige danskere.

Morten Ryom – hvad er der galt med vores politikere?

»Problemet er, at alt for mange af dem er djøf’ere med lange uddannelser. Der er efterhånden skabt en enklave af akademikere på Christiansborg, og kløften mellem dem og helt almindelige arbejdere er blevet alt for stor. Jeg møder mange mennesker, som føler, at politikerne slet ikke har forståelse for, hvad det reelt indebærer at have et almindelig arbejde. Det er et kæmpe problem, for vi risikerer, at danskerne mister tiltroen til det politiske system«.

Landets politikere er simpelthen for højtuddannede?

»Jeg har som sådan ikke noget imod, at der sidder djøf’ere og statskundskabere i Folketinget, men jeg synes, det er et problem, at de er så mange. Jeg synes også, det ville være et problem, hvis der sad 100 vvs’ere i Folketinget«.

Kan du pege på en lov og sige, at den er resultat af for mange djøf’ere?

»Stramningen af dagpengereglerne er et godt eksempel. Her lavede Folketinget nogle smarte akademiske beregninger for, hvordan det ville gå, og det viste sig at være helt hen i vejret. Den slags love betyder, at flere og flere står fuldstændig uforstående over for det politiske system«.

Blå bog Morten Ryom

Vil du slet ikke anerkende, at en universitetsuddannelse i f.eks. statskundskab kan give indsigt i komplicerede samfundsforhold, der er vigtig som toppolitiker?

»Nej, for det er det, vi har embedsmændene til. Det er politikernes opgave at komme med ideerne, og så er det embedsmændenes opgave med deres teknokratiske indsigt at vise, hvordan de kan lade sig gøre. Problemet er, at mange af de unge, vi har uddannet til embedsmænd, i dag er gået hen og er blevet politikere«.

LÆS OGSÅ

Er det vigtigere for dig, at politikere har en arbejderbaggrund, end hvor de befinder sig politisk?

»Nej, men det bekymrer mig ærlig talt, at der kan sidde folk i Folketinget, som aldrig har haft et rigtigt arbejde. Hvor meget ved de egentlig om konsekvenserne af de beslutninger, de træffer?«.

Det lyder som en form for antiintellektualisme. Er det det, du står for?

»Nej, overhovedet ikke. Jeg synes da kun, det er fedt, at der er nogen, der tager lange uddannelser. Jeg synes selv, at jeg er intellektuel, men jeg er det helt sikkert på en anden måde end mange andre intellektuelle, fordi jeg har nogle erfaringer og perspektiver, som de ikke er i nærheden af«.

Du understreger tydeligt, at du er arbejder, når du i medierne og til debatarrangementer tropper op i dine store blå overalls og arbejdshandsker og har en stor svensknøgle hængende i bæltet. Hvorfor er det så vigtigt for dig at ligne en arbejder?

»Når universitetsuddannede kan optræde i det tøj, de har på på arbejde, kan jeg vel også. Vi arbejdere skal passe på, at vi ikke bliver for pæne. Jeg ejer ikke et jakkesæt, og jeg har ikke i sinde på noget tidspunkt at erhverve mig et. Det vil virke fuldstændig unaturligt for mig at troppe op i jakkesæt«.

Djøf’erne sidder i Folketinget, fordi de har stillet op, og tilstrækkeligt mange danskere har stemt på dem. Skal du og dine arbejderkammerater ikke bare komme ind i kampen og stille op til Folketinget?

»Jo, og det er der heldigvis også flere og flere, der gør. Problemet er, at vi arbejdere nemt lader os skræmme af en eller anden akademiker, der kender alle de lange, fine ord og har embedsmandsviden om hele systemet. Så tænker vi, at han nok ved meget mere end os, og derfor viger vi pladsen for ham. Det skal vi stoppe med«.

Hvad kan I gøre?

»Jeg mener, at både elevorganisationer som min egen og fagbevægelsen har en pligt til at finde de arbejdere, som har taletøjet i orden, og skole dem til at blive politikere, uanset hvor de befinder sig politisk. De skal lære ikke at blive skræmt af akademikere, der har læst tykke bøger af store samfundsteoretikere, og i stedet trække på den erfaring, de har, for den er mindst lige så meget værd som de andres teknokratiske idealisme. Og så skal vi arbejdere generelt blive bedre til at opfordre hinanden til at gå ind i politik«.

Stiller du selv op til Folketinget?

»Nej, jeg kommer ikke til at stille op, så længe jeg er formand for Erhvervsskolernes ElevOrganisation. Men hvis der pludselig melder sig en kreds, der gerne vil stille mig op, jeg vil da ikke være afvisende. Jeg må jo selv gøre en indsats for at bryde mønsteret, så jeg ikke bare er ham, der sidder og brokker sig«.

S skal være mere sort-hvidt

Mange målinger har vist, at faglærte og ufaglærte arbejdere i vidt omfang har vendt de traditionelle arbejderpartier ryggen og i stedet sætter krydset ved Dansk Folkeparti. Men ikke Morten Ryom, der ved DM i debat bekendtgjorde, at han er medlem af Socialdemokraterne.

Du er socialdemokrat, men det er velkendt, at mange af dine kolleger i skurvognene sætter deres kryds ved Dansk Folkeparti. Kan du forstå det?

»Ja, og det gør de, fordi Dansk Folkeparti kommer med alle de nemme løsninger på samfundets problemer, mens Socialdemokraterne og andre etablerede partier giver lange akademiske forklaringer og gør debatten så nuanceret som muligt. Socialdemokraterne er nødt til at forstå, at jo mere nuanceret debatten bliver, jo hurtigere står folk af vognen. Derfor skal mit parti turde skildre tingene mere sort/hvidt, end de i virkeligheden er. Det er det, Dansk Folkeparti gør, og det er derfor, de har så stor succes blandt arbejdere. Dansk Folkeparti serverer en let håndmad, som man hurtig kan fordøje, mens Socialdemokraterne serverer en 3-retters menu, som ingen i skurvognene har tid eller overskud til at spise«.