U ponedjeljak navečer najavili smo detaljnije veliki intervju s dva mlada riječka gradska vijećnika. SDP-ov Vuk Prica i HDZ-ov Teo Božanić otkrili su svoja razmišljanja o mnogim zanimljivim temama, a da između njih postoji pravo političko rivalstvo moglo se vidjeti praktički u svakom njihovom odgovoru na postavljeno pitanje.

Predstavite se ukratko našim čitateljima.

TEO: Zovem se Teo Božanić, imam 27 godina. Završio sam Pomorski fakultet u Rijeci, smjer Nautika i tehnologija pomorskog prometa, a radim kao stažist u Hrvatskoj gospodarskoj komori u Rijeci. Član sam HDZ-a posljednjih osam godina, a u Gradsko vijeće grada Rijeke sam izabran na izborima 2013. godine.

VUK: Ja sam Vuk Prica, imam 27 godina, završio sam Medicinski fakultet u Rijeci i radim kao liječnik na Zavodu za hitnu medicinsku pomoć. Gradski vijećnik sam SDP-a, izabran na izborima 2013. s liste SDP-a i koalicijskih partnera. Član sam Foruma mladih SDP-a već 11 godina, a u stranci sam devet godina.

Jeste li tražili dozvole stranačkih čelnika za ovaj intervju?

VUK: Nisam, ne vidim zašto bih trebao. Mi u SDP-u ne moramo tražiti nikakve dozvole za razgovore s medijima. Mi smo demokratska i slobodoumna stranka. Ne znam kako je u drugim strankama.

TEO: Ne! Ta mračna vremena su srećom iza nas, mi smo ti koji smo donijeli Hrvatskoj demokraciju.

Naši današnji gosti u duelu su članovi dvije najveće političke stranke u Hrvatskoj. Pitali smo ih: Zašto pobogu SDP i zašto zaboga HDZ?

TEO: U početku je to bilo zbog mojih ideala i svjetonazora, ali kada se uđe u cijelu tu priču shvatite da se može imati nekakvog utjecaja i da možete mijenjati svijet oko sebe. Kroz HDZ je to itekako ostvarivo.

VUK: Zašto ne SDP? Politikom sam se htio baviti već u osnovnoj školi kada sam počeo pratiti Dnevnik na televiziji i pratiti sjednice Hrvatskog sabora. Već sam tada vidio što HDZ radi našoj državi i tražio sam kojoj bi se stranci mogao priključiti. SDP je tada vodio Ivica Račan i slušajući njega shvatio sam da njegovi stavovi u potpunosti odgovaraju mojim razmišljanjima. Iza svega stoji moja, možda i djetinjasta pobuda – mijenjati svijet ili barem hrvatsku državu.

Što mislite zašto se mladi danas bave politikom? Je li ideologija važna?

VUK: Ideologija jest važna, ali nije presudna. A ja bih podijelio mlade na dvije velike skupine. Jednu skupinu čine mladi koji su u politiku ušli radi sebe. Oni su doduše manjina, ali vrlo često napreduju u stranačkim strukturama jer su spremni na beskompromisno gaženje svih ljudi oko sebe samo da bi oni nešto postigli. Ipak druga skupina mladih bavi se politikom radi općeg interesa i radi želje da svojim angažmanom nešto promjene na bolje. Oni jesu većina, ali njih se zbog ove prve skupine često pogrešno percipira.

TEO: Ideologija je važna ali ne smije biti jednini pokretač mladih. Mislim da politika ne bi trebala biti rezervirana za one starije životne dobi. Meni je dosta toga da se nas mlade percipira kao neki problem ili da nam se govori da smo budućnost. Nismo problem, nego rješenje i nismo budućnost već i sadašnjost.

Obojica ste na izborima 2013. godine izabrani u Gradsko vijeće Grada Rijeke. Smijete li na sjednicama slobodno govoriti i glasati po vlastitoj savjesti i zašto ne?

VUK: Haha, ovo “zašto ne?” odmah imputira da ne smijemo. Kao što sam odgovorio na prvom pitanju, SDP je otvorena stranka i nikad mi nitko nije govorio što ću reći na Gradskom vijeću niti će mi itko govoriti što da kažem. Kod nas ne postoji stranačka stega nego drugarstvo. Mi smo u SDP-u drugovi. (TEO: jooooooj). Dakle, kod vas u SDP-u nema zajedničkog stava nego se za svaki prijedlog na Vijeću očitujete po vlastitoj savjesti pa “kud puklo”? Svejedno ispadne kao da svi imate jednak stav. Prije svake sjednice Gradskog vijeća imamo sastanak kluba vijećnika gdje svatko izražava svoje sumnje ili daje svoje prijedloge i na temelju zajedničkog razmišljanja dolazimo konsenzusom do zajedničkog rješenja. Događa se da na sjednice dolazimo s različitim mišljenjima, ali svaki put uskladimo razmišljanja u interesu naših građana. Meni to kao običnom promatraču djeluje kao pranje mozga! Meni ne (TEO: hahaha)

TEO: Kolegu Vuka iznimno poštujem i shvaćam da je ovo duel intervju te da je on tu ispred SDP-a, a ja ispred HDZ-a, ali dok sam ga slušao došlo mi je da odem na WC. Suzdržao sam se i još sam ovdje da bih rekao što ja mislim o vašem pitanju. (VUK: hahahaha) Ljudi moji, normalno je da se prije sjednice Gradskog vijeća nađemo i usuglašavamo mišljenja. Što se usuglasimo na sastanku to predstavljamo javnosti kao zajednički stav. Ja se prije svake sjednice konzultiram i s članovima stranke i sa svojim susjedima i ostalim građanima. Ali moram naglasiti da nikada ne glasam protivno uputama i dogovoru. Biste li glasali protiv nekog prijedloga kojeg predlaže HDZ, a da se to kosi s vašim osobnim stavom? Ja ću uvijek pokušati svoj osobni stav nametnuti ili barem istaknuti na sastancima unutar stranke. Ali ako budem u konkretnom slučaju u manjini, poštovat ću volju većine i glasati protiv vlastitog stava. To je po meni demokracija. Ja se ne libim i ne sramim otvoreno reći da ću prijeći preko vlastitog stava radi interesa stranke.

Jeste li vi stranački vojnici?

TEO: Ja ću uvijek ostati ja. Imam svoj stil i osobnost i to se može vidjeti u svakom mom istupu za govornicom. Ali normalno, nemojmo se zavaravati, mi smo dio jednog velikog sustava. Poput vojske ili crkve. Ja sam vojnik svoje stranke.

VUK: Ne! S uskličnikom! Ovo što je Teo rekao je jedan od najvažnijih razloga zašto sam ja u SDP-u, a ne u HDZ-u. Kod njih prevladava kolektivni način razmišljanja i kolektivno donošenje odluka, dok smo mi u SDP-u individualci koji razmišljaju svojom glavom.

Kako ste uopće postali gradskim vijećnikom? Nemojte samo s onim uobičajenim odgovorima da ste izabrani na izborima kao kandidat svoje stranke, već mi odgovorite zašto ste se baš vi našli na visokom mjestu na kandidacijskim listama?

VUK: Ja sam u Gradsko vijeće ušao još na izborima 2009. kada sam bio član Izvršnog odbora SDP-a Grada Rijeke i usko sam surađivao s tadašnjim predsjednikom Vladimirom Šepčićem. Jednog dana me nazvao i pitao bi li ja htio biti gradski vijećnik i jesam li se spreman nositi s tim izazovom. Na prošlim sam izborima izabran po drugi put.

TEO: Ja sam u to vrijeme bio predsjednik Mladeži HDZ-a i moram reći da sam bio počašćen što smo mi mladi dobili po prvi puta priliku da se naš predstavnik nađe na tzv. ulaznom mjestu. Naš šef Tomislav Karamarko je nekoliko puta isticao kako se mora dati priliku mladim ljudima i meni je drago da sam upravo ja predložen za mjesto na listi koje je, kasnije se ispostavilo bilo ulazno. (VUK: Mi u SDP-u nemamo šefove nego odbore i predsjednike. TEO: Jooooj, daj molim te)

Prema dostupnim zapisnicima sa sjednica gradskog vijeća i postavljenim vijećničkim pitanjima, može se doći do zaključka da je Teo Božanić mnogo aktivniji gradski vijećnik koji postavlja razna pitanja gradonačelniku Obersnelu i raspravlja o mnogim gorućim temama. Kako to komentirate?

VUK: Božanić nije bio aktivniji od mene, to moram odmah naglasiti. Da bi govorili o aktivnosti ne možemo gledati statistički prema broju postavljenih pitanja već kroz cjelokupni angažman u lokalnoj zajednici. Nikada neću biti političar opće prakse koji priča o svemu i svačemu. Teme o kojima ja mogu raspravljati su usko vezane za zdravstvo, socijalnu skrb i mlade. Moju aktivnost treba promatrati kroz Odbor za zdravstvo i socijalnu skrb kojem sam na čelu i koji je prije mjesec dana imao jednu jako važnu sjednicu o zaštiti osoba s mentalnim poremećajima koja na žalost nije izazvala interes medija.

TEO: Dobro se primijetili da sam bio aktivniji, a Vuk se sada htio nevješto izvući naglašavajući svoj tobožnji angažman u zajednici. (VUK: Ja se nisam niti pokušao izvući. Iz mog rada nema izvlačenja.) Što se tiče njegove uske specijalizacije na zdravstvo, moram spomenuti kako je nekoliko puta gradonačelnika Obersnela pitao o turizmu u gradu Rijeci kako bi se ovaj mogao pohvaliti porastom broja noćenja za 16 % ili 18 %. Da, lani smo u Rijeci imali pet turista, ove godine ih imamo šest i to je njima skok. Ja sam shvatio svoju ulogu u Gradskom vijeću ozbiljno i kroz vijećnička pitanja nastojim pomoći u rješavanju problema koji ljude muče. Odgovore koje mi gospodin Obersnel daje najradije ne bih komentirao jer mi u njima najčešće spominje Ivu Sanadera. Ne bih se usudio reći da je konverzacija između Vuka i gradonačelnika smišljena, ali se vidi da se njih dvojica predobro razumiju. (VUK: Jasno da se slažemo oko brojnih pitanja, da se ne slažemo ne bih bio u Gradskom vijeću kao njegov vijećnik. Mi smo svjetonazorski jako bliski. TEO se toliko unio u raspravu da je mašući rukama nehotice razbio šalicu iz koje je naš fotograf pio kavu što je izazvalo salvu smijeha u kafiću.)

Obojica ste na čelu nekog radnog tijela Gradskog vijeća. Teo Božanić vi ste predsjednik Odbora za ravnopravnost spolova. Čime se taj odbor bavi i smatrate li da su Vas zbog nečeg kaznili time što su Vas postavili u taj, usudio bih se reći, manje važan odbor?

TEO: Kao prvo, molim Vas da se taj odbor ne omalovažava. Nikako ne smatram kao kaznu nego kao izazov jer je to uvijek aktualna tema. Evo vidite da smo se danas našli mi sami muškarci, moramo se boriti za našu ravnopravnost. U Hrvatskoj je tabu tema da su muškarci žrtve obiteljskog nasilja, no oni šute zbog moguće osude okoline. U odboru za ravnopravnost spolova, mi muškarci smo u manjini stoga sam ponosan što sam izabran za predsjednika tog odbora. Ja sam se za taj odbor sam javio i sretan sam što sam dobio priliku za političku afirmaciju oko ovog važnog pitanja.

Gospodine Prica, mislite li da ste vi najkompetentniji za obnašanje funkcije predsjednika Odbora za zdravstvo i socijalnu skrb budući da ste tek prije koju godinu diplomirali medicinu?

VUK: Predsjednik odbora mora biti iz redova gradskih vijećnika i očito je netko prosudio da jesam kompetentan. Kada se mlada osoba postavi na neko mjesto gdje može pokazati svoj potencijal i političku odgovornost, onda se svi pitaju je li on kompetentan. Ako sam kompetentan da svakodnevno radim s najtežim bolesnicima od kojih su neki na samrti, onda sam valjda kompetentan za biti predsjednik radnog tijela Gradskog vijeća. (TEO: evo napokon se slažem s Vukom u nečemu. Mislim da on može sasvim dobro voditi taj odbor.)

Što mislite o Savjetima mladih? Jesu li oni uistinu predstavničko tijelo mladih?

TEO: Početna ideja sa Savjetom mladih kao savjetodavnim tijelom Gradskoga vijeća po pitanju mladih i od interesa za mlade bila je dobra no s vremenom je došlo do problema i devijacija u samom sustavu. Iako Zakon tako nalaže, nije moguće naći u svakoj jedinici lokalne samouprave u Hrvatskoj 7, 9 ili 11 mladih ljudi zainteresiranih za volonterski društveni angažman u tom pogledu. Rijeka tu naravno nije problem, ali što je s danas svima poznatom Špičkovinom npr? Također, Savjeti mladih postali su čisto politički i u njih se ulazi kroz političke kvote a tako nije bilo zamišljeno u početku. To sam najbolje osjetio na svojoj koži. Kada sam 2009. godine bio kandidiran od strane Studentskog zbora nisam bio niti blizu po glasovima, dok sam dvije godine kasnije kao kandidat Mladeži HDZ-a ušao u Savjet mladih bez problema. Kakvo je stanje trenutno u Savjetu mladih Grada Rijeke, gdje mladi SDP-a i partnera imaju komotnu većinu, najbolje oslikava slučaj kada se na Gradskome vijeću donosila odluka o Komunalnom redu gdje se u Rijeci praktički uvela mini-prohibicija. Ta sramotna odluka koja je i dikriminirajuća i socijalno neosjetljiva (ispada ako imaš za piti u kafiću super, ako ne, možeš zaboraviti na druženja na Kontu, Gatu ili kod Teatra npr.) prošla je zahvaljujući glasova vladajućih. Iako je takva odluka bila izrazito protiv interesa mladih naš Savjet mladih nije se uopće oglasio po toj temi. Predsjednik se bojao sazvati sjednicu što je bilo sramotno. Takav Savjet mladih sigurno nikome nije potreban.

VUK: Savjet mladih je po svemu sudeći promašen projekt čiju svrhu ne vidim. Naime, kada se kretalo u cijelu priču oko Savjeta ideja je bila stvoriti mjesto na kojem će mladi moći predstavljati svoje ideje i projekte te ih prezentirati strukturama vlasti. Danas su se, na žalost, Savjeti sveli na radna tijela gradskog vijeća.

Prošlogodišnji uspjeh HDZ-a na izborima za Vijeća mjesnih odbora je uzdrmao vladajući SDP. Smatrate li da je njihova relativna pobjeda tzv. wind of change u Gradu Rijeci?

VUK: To nije ni prvi ni zadnji put da je HDZ odnio pobjedu na izborima za Vijeća mjesnih odbora i to pokazuje da imaju čvrstu stranačku stegu ili, kako bi Teo Božanić rekao, stranačku vojsku. Tko ima više članova, taj dobije izbore. Zbog toga HNS koji nema nikakvu podršku javnosti ostvaruje relativno dobar rezultat na tim izborima. Treba biti iskren prema koalicijskim partnerima, a koliko su oni kvalitetan koalicijski partner će se tek pokazati. HDZ i HNS mogu zahvaliti samo svojim članovima za taj “uspjeh.” Stoga to ne mogu smatrati nikakvim promjenama. No, promjenama smatram podatak da je na lokalnim izborima 2009. HDZ imao 8 vijećnika, sada ih ima 5, dok je SDP imao 10, a sada ih ima 11. Očekujem da će se taj trend nastaviti.

TEO: To o čemu govori Vuk Fiumani bi rekli da su tempi passati. Na izborima Vijeća mjesnih odbora smo ih razmontirali, a odaziv je bio solidan od preko 10 000 građana stoga je to reprezentativan podatak. Pokazali smo da se stvari mijenjaju.

Izbori za gradonačelnika i za Gradsko vijeće biti će održani tek za dvije godine stoga se nećemo baviti tako dalekom prognozama. Tko će pobijediti na idućim parlamentarnim izborima?

VUK: Volio bih da u predstojećoj kampanji središnja tema bude gospodarstvo. Kada je SDP dolazio na vlast 2000. Godine zatekao je recesijsko stanje i državu ostavio s gospodarskim rastom. Isto se ponovilo 2011. Kada je država bila u dubokoj gospodarskoj krizi, a sada se pojavljuju prvi znaci oporavka. Nadam se da će birači ovoga puta prepoznati tko izvlači Hrvatsku iz krize. Karamarko i HDZ jedino mogu komunicirati na ideološkoj razini koja je po mom slučaju potpuno irelevantna za zemlju u gospodarskoj krizi.

TEO: Vuk govori o gospodarstvu, dok predsjednik njegove stranke Zoran Milanović ističe “ili mi ili oni.” Koliko su napravili za gospodarstvo može se vidjeti iz činjenice da smo mi jedina zemlja Europske unije koja je još duboko u recesiji. (VUK: BDP je u stalnom porastu i projekcije za 2016. to potvrđuju.)

Što za Vas znači riječ “uhljeb” i jeste li Vi “uhljeb”?

TEO: Molim da za taj izraz koristimo starohrvatsku riječ “ukruh.” Ne smatram se ukruhom, jer ne živim i ne ovisim od svog angažmana u HDZ-u i od svog angažmana u Gradskom vijeću. Mislim da se te insinuacije ne odnose na mene jer dolazim iz obitelji koja je situirana. Ali gospodine Božaniću vi radite u Hrvatskoj gospodarskoj komori koju javnost percipira kao bastion HDZ-a. Ja sam tamo na stručnom osposobljavanju bez osnivanja radnog odnosa, dakle privremeno i dobivam 2400 kn naknade od Zavoda za zapošljavanje. Javio sam se na natječaj, prošao nekoliko faza i uz još nekolicinu kolegica i kolega primljen sam na vrlo transparentan način. Ne vidim kako se riječ ukruh može upotrijebiti u mom slučaju.

VUK: Naravno da nisam. Kada mi netko spomene tu riječ, prvo što mi padne na pamet je HDZ-ovac u vrijeme Ive Sanadera. S obzirom na to da je zanimanje liječnika deficitarno zanimanje, mislim da niti jedan liječnik u Hrvatskoj ne može biti uhljeb. Bez obzira na stranačku pripadnost. Ali vi radite u Zavodu za hitnu medicinsku pomoć Primorsko – goranske Županije. Dobro je poznato koja je stranka na vlasti u našoj županiji. Posao sam dobio preko javnog natječaja, vrlo transparentno. Poznato je da je taj posao među liječnicima vrlo nepopularan iz ne znam kojih razloga tako da koji god liječnik traži posao uvijek ga može tamo naći.

Što očekujete od Vašeg angažmana u politici?

VUK: Promjene. Već sada je moguće ostvariti utjecaj na gradsku politiku kroz angažman u gradskom vijeću, ali se nadam da ću u budućnosti moći dodatno izraziti svoja mišljenja i stavove u javnosti i potaknuti promjene na bolje u gradu, državi i Europi. Za sada mogu uskladiti svoje zanimanje liječnika i bavljenje politikom koja mi ne može pomoći u napredovanju u struci. Treba se boriti oko utjecaja politika ne struku. Ako jednog dana budem morao birati između medicine i politike…medicina je poziv, a politika ipak ne.

TEO: Zanimljivo je to što Vuk govori jer je mnogo liječnika u politici za razliku od inženjera. Meni je najvažnije da mogu utjecati na stvari koje su bitne ljudima oko mene i meni osobno. Ako ste izvan sustava, vi ste autsajder i ne možete ništa osim kritiziranja i ogovaranja. Tek kada ste u sustavu možete utjecati na važne stvari. Mnogo puta su me pitali što mi treba politika, a ja sam im upravo to odgovorio.

Iz razgovora s Vama bliskim ljudima, saznali smo da želite biti gradonačelnik. Jeste li prvi HDZ-ov gradonačelnik Grada Rijeke?

TEO: Moram priznati da do sada nisam razmišljao o tome. (VUK: Što se SDP-a tiče, aspolutno ne.)

Jeste li Vi novi Vojko Obersnel?

VUK: Ne! Obi odlično radi svoj posao i mislim da nam u skorije vrijeme nije potreban nikakav novi “Vojko Obersnel.”

Zahvaljujem se momci na razgovoru, bili ste super. Možda smo mogli još pokoju temu otvoriti, ali nije bilo vremena.

TEO: Žao mi je da nismo razgovarali više o kulturi i kazalištu jer bih imao svašta reći na tu temu.

VUK: Ja sam očekivao više razgovora oko Energa i tih gorućih tema.

Nastojao sam voditi razgovor na temu onoga što je Vama blisko, odnosno o čemu ste kompetentni razgovarati. Smatrao sam da liječnik i inženjer nautike u kasnim dvadesetima nisu relevantni sugovornici oko kazališta i energetike. Uostalom, Obersnel i Kirigin su pred neki dan imali konferenciju za tisak na temu Energa. Što se kazališta tiče, nećemo stalno raditi reklamu Oliveru.

VUK: Ma da, imaš pravo.

TEO: Hehehe, slažem se.