A grizli su svi - od bull terijera, šarplaninca, labradora, preko pekinezera, maltezera i pudlice do rotvajlera, rodezijskog goniča, akite ili belgijskog ovčara...

Oba psa sada su iza ograde. U izolaciji. I onaj koji je izgrizao bebu i onaj koji je napao 15 godišnjeg dječaka.

Igrom slučaja dva događaja odigrala su se u razmaku od pet dana, u mjestima Repaš i Ferdinandovac - jedan od drugog udaljeni dvadesetak kilometara. Psi po sili zakona sada prolaze trokratni pregled na bjesnoću u najbližem skloništu. Na račun vlasnika. Povezuje ih i to što su oba psa iste pasmine - dogo argentino - bili u vlasništvu obitelji. Prvi - onaj koji je napao bebu, po imenu Agaris, zadnji put je cijepljen prije tri godine, drugi redovito. Niti jedan nema rodovnicu.

Sadržaj se nastavlja...

„Vrlo slično se ponašaju. Laju jedan i drugi i nemaju nikakvih znakova da su ugrizli zbog druge faze agresivnosti u bjesnoći. I proći će taj pregled. Što će dalje biti s njima odlučit će veterinarska inspekcija“, rekao je veterinar i voditelj skloništa za životinje Ratimir Juršetić.

Ako pas koji je ugrizao ne položi ispit poslušnosti s provjerom socijalizacije bit će usmrćen.

Robert Kranjčec, instruktor je za rad sa psima, kaže - test se sastoji od šest točaka.

Proći će pored njega biciklom - pas ga ne smije zaskočiti, uzeti ga od vlasnice i odvesti, gurnuti mu ruku u usta i prepipati ga, nadgledati ga u igri s drugim psima i u konačnici pas će morati pokazati kako se ponaša u praksi. U šetnji gradom i među ljudima. Ne prođe li bilo koju od ovih točaka - past će ispit.

" Ovo nije pas za svakoga"

„Ovo nije pas za svakoga, ovo je pas za osobu koja će se baviti s njim, koja ima neka predznanja, oni ga nabave zbog gracioznosti i ljepote i zapuste ga. Mislim da genetika određuje svoje. Netko tko nije sklon treningu, ako uzme ovakvog psa ili labradora - daleko je veća vjerojatnost da će ovakav pas pokazati svoje lice koje vam nije potrebno u gradu nego labrador koji je genetski napravljen tako da bude posve miran i veseo“, rekao je instruktor za rad sa psima Robert Kranjčec.

A Optimus nije slučajno dobar. Pas je koji je stigao iz Finske, šampion u svojoj kategoriji. Ivona se bavi uzgojem pasmine dogo argentino. Ima četiri takva psa, a sve ih od prvog dana navikava na suživot s ljudima, socijalizirani su, vole djecu. Ivona zna njihove vrline.

„Predivna pasmina, predivan karakter, potječu iz Argentine i stvoreni su za lov na veprove“, rekla je Ivona Krkač, uzgajivačica pasmine dogo argentino.

Ali zna i koliko su zahtjevni.

„Ujutro se probudimo i odemo na nasip. Šećemo tamo sat i pol. Oni trče uz auto sedam osam kilometara, onda dođu doma i spavaju i tako još jednom navečer. Između toga Optimus ode sa mnom na kavu“, rekla je Ivona.

A da nema toliko vremena, kaže Ivana, doma bi bio kaos.

L judi često griješe i u osnovnom ophođenju s psima

„Bio bi neiživljen. Trčanje - on bez toga ne funkcionira. lajao bi cvilio, bio bi naporan i sve bi maltretirao. Umoran pas je sretan pas“, rekla je Ivona.

Zato s njima treba znati, a ljudi često griješe i u osnovnom ophođenju s psima.

„Vi kad prilazite psu s prednje strane kad se nagnete nad njega, to je totalno krivo. Pas me mogao ugristi za lice da je ovo neki nesocijalizirani pas, ali ako sam prišao bočno dao sam mu priliku i vidjet ćete u parkovima da psi uvijek jedni drugima prilaze s neke bočne strane, a ljudi počnu stvarati veliku euforiju. Pas ako nije raspoložen to može završiti katastrofalno“, rekao je Robert.

Treba poznavati i karakter životinje. On može biti i ljubomoran. Psa treba pripremati na određene situacije, drugim riječima jednom kad ga nabavite njime se morate i baviti, savjetuju stručnjaci.

„Ako je do jučer on bio centar svijeta i sve se vrtilo oko njega - u obitelj je došlo dijete i Vi ga počnete tjerati, on osjeti da je svu pažnju izgubio zbog djeteta. Dijete i psa treba upoznavati u kontroliran uvjetima. Dat mu da ponjuši odjeću, izaći u šetnju, da se privikne na blizinu i tek nakon toga kad vidite da pas ne pokazuje nikakvu uzbuđenost spustiti dijete na pod i krenuti s upoznavanjem“, rekao je Robert.

Ima 360 pasmina pasa. Svaka od njih svoja obilježja i temperament. Neki su namijenjeni za društvo, drugi su čuvari, treći stvoreni za lov. Za zahtjevne pasmine i vlasnik mora imati određene predispozicije.

Jack russel je na struju. On neće pokazivati agresivnost. To je pas koji traži da se kreće da trči za lopticom da trči za drugim psima. Kad imate nešto što traži 10 sati trčanja dnevno onda gospođa od osamdeset godina to ne može“, rekao je Bojan Mataković iz Hrvatskog kinološkog saveza.

Posljednji događaji uzburkali su hrvatski kinološki savez

No, nije jedini problem izbor psa. Posljednji događaji uzburkali su hrvatski kinološki savez. Kažu, postoje oni koji će udomiti pse. S druge strane su oni koji žele psa s rodovnicom, a između - oni koji žele određenu pasminu, ali im nije bitan papir, već povoljnija cijena. Takav je uzgoj legalan, ali, za kinologe, problematičan.

„Uzgojni pregledi nisu da bi se utvrdilo jel pas lijep i jel odgovara standardu pasmine - nego ono što je za budući suživot s ljudima vrlo bitno. Imate zdravstvene testove i ono što je bitno kako se pas u određenim situacijama ponaša - jel zadovoljio sa svojom naravi i temperamentom - to je vrlo bitno i kad to ne zadovoljava on ne može ići u daljnji uzgoj“, rekao je Bojan.

A uzgajivači točno znaju što znači pseća rodovnica - iz nje mogu iščitati porijeklo unatrag tri generacije i biti sigurni da su psi prošli sve testove. Ukratko - pas koji pokazuje znakove agresivnosti ili plašljivosti - ne može biti korišten za daljnji uzgoj. No, to vrijedi samo za uzgajivače koje prati kinološki savez. Svi ostali uzgajivači samo moraju biti upisani u upisnik Ministarstva poljoprivrede.

„Vi još uvijek ovakvog psa možete kupiti iz nekontroliranih uzgajivačnica, nitko ne tvrdi da pas s rodovnicom ne može ugristi, ali je mogućnost daleko manja. Ovo je primjerak stabilnog psa koji bi takvu genetiku trebao prenositi dalje, ali vi kad parite agresivnog psa s agresivnom ženkom i takvi psi će biti ujedljivi i neće biti za neki suživot u socijalnoj sredini. Ja bih rekao da je 60 posto genetika a 40 posto okruženje, ali Vi i najboljeg psa u lošem okruženju možete učiniti opasnim“, rekao je Robert.

Mladen se uzgojem američkog stafordskog terijera bavi više od trideset godina. Kinološki je sudac i vještak za psihološku procjenu pasa.

Svoje pse, kaže, poznaje u dušu. No, unatoč tome - uvijek je na oprezu. Zna da ćemo doći, Asa i Đusi pušta na dvorište i promatra njihove reakcije. Tek tada otvara vrata.

„Da je ženka izašla s podignutim repom i nakostriješene dlake trebali bi imati drugačiji pristup - ja bi morao oštrije nastupiti i oni bi morali doći pod kontrolu. Ona bi time pokazala znakove neprijateljstva i obrambeni instinkt za štence - ali nije. Pokazala je prijateljstvo i sve je bilo u skladu, ali vlasnik to mora prepoznati“, rekao je uzgajivač i vještak za psihološku procjenu pasa Mladen Ercegović.

V lasnik treba voditi računa i o svojim mogućnostima

A osim što mora voditi računa o psihi i karakteru psa, vlasnik treba voditi računa i o svojim mogućnostima.

„Vlasnike treba educirati - kako psa odgajati od malih nogu. Ne može se on sam odgajati. Ako ga izolirate naravno da će kod njega prevladati instinkt onakav za kakav je ta pasmina stvorena. Ja već sada razmišljam iako ovog psa želim imati cijeli život da si u poznim godinama kupim čivavu“, rekao je Mladen.

A američki stafordski terijer je borbeni pas. Pametan, snažan i hrabar. U Velikoj Britaniji bio je poznat kao 'nany dog' ili pas dadilja. Zakon ga danas svrstava u kategoriju opasnih pasa, a imati ga mogu samo oni koji nisu kažnjavani i stariji su od 21 godinu.

„Ne samo ta nego x pasmina u krivim rukama može postati oružje. Vrlo je teško da će to postati škotski ovčar ili labrador jer oni nemaju u te predispozicije. Ali imate one koji čuvaju imanje, koje koristi vojska i policija s čuvarskim nagonima takve pasmine. Krivim odgojem mogu postati vrlo opasne“, rekao je Mladen.

U tu kategoriju automatizmom se svrstavaju psi koji jednom ugrizu.

U posljednje tri godine zabilježeno je 1415 ugriza pasa zbog čega je trideset jedan eutanaziran.

A grizli su svi - od bull terijera, šarplaninca, labradora, preko pekinezera, maltezera i pudlice do rotvajlera, rodezijskog goniča, akite ili belgijskog ovčara.

Sudbina pasa s početka priče još je neizvjesna. Ne prođu li testove socijalizacije bit će usmrćeni, prođu li - bit će kastrirani, ostat će ili u skloništu ili će biti udomljeni, ali samo u rukama onih koji nisu kažnjavani.