Et ord, vi ofte hører, uanset om det er blandt venner i skolen, kastet ud af munden på eksperter og meningsdannere i æteren eller nedskrevet af debattører i de landsdækkende aviser. Ordet dækker over piger og kvinder som Erika Ausker og Sidsel Hansen, som præsterer flot på deres studier, og hvis karakterudskrifter er derefter: flotte.

Sidsel Hansen og Erika Ausker får begge høje karakterer i skolen, den ene på universitetet, den anden på gymnasiet. Begge anerkender de, at de arbejder hårdt for at lære og deltage i timerne, men de har svært ved at identificere sig med dét, medierne portrætterer dem som:

Resultaterne viser, at 12-talspigen ofte bliver fremstillet negativt, og at hun især fremstår enten psykisk sygelig, skrøbelig eller som en person, som ikke kan improvisere, tænke kreativt og originalt.

Undersøgelsen bygger på analyser af artikler og debatstof i alle danske landsdækkende aviser fra 2006, hvor den nye karakterskala blev indført. Helt konkret har forskerne undersøgt, hvilke ord der bliver brugt sammen med ordet "12-talspige", og de har nærlæst teksterne for at finde ud af, hvordan ord, billedsprog og andre sproglige greb påvirker opfattelsen af ordet.

Det viser en netop udgivet undersøgelse med titlen 12-talspigerne i medierne , udgivet i tidsskriftet Mediekultur: Journal of media and communication af Sammenslutningen af medieforskere i Danmark og udarbejdet af Kenneth Reinicke Hansen, lektor og ph.d. ved Institut for Skole og Læring på Professionshøjskolen Metropol, og Jonas Nygaard Blom, og lektor og ph.d. ved Center for Journalistik på Syddansk Universitet.

Det skulle man i hvert fald tro. For ordet i sig selv har en positiv betydning: en pige eller kvinde, som får 12 og på den måde lever op til opgavens faglige mål. Men kigger man på, hvordan ordet er blevet brugt i medierne, forholder det sig langt fra sådan. Her bliver "12-talspigen" ofte fremstillet negativt og optræder mest i konfliktfyldte artikler, hvor hun enten er en del af et større problem eller er problemet i sig selv.

”Pigerne præsterer, men er angste. Pigerne er perfekte, men syge. Pigerne er ambitiøse, men i en sådan grad, at det er usundt. Pigerne er dygtige, men kan gå psykisk ned. Modsætningerne gør, at det positive, pigernes præstation, sættes i baggrunden, mens det negative sættes i forgrunden,” lyder det blandt andet i undersøgelsen.

Forskerne har også fundet frem til, at umiddelbart positive ord bliver brugt om 12-talspiger, men ved nærmere eftersyn bliver de brugt på en måde, som alligevel bidrager til den negative forståelse. Det er for eksempel, når ord som perfekt bliver til perfekthedssyge i en artikel, eller når flittig bliver til flittig-liserne:

"Når folk spørger, hvordan det er gået til en eksamen, siger jeg ofte bare, at det ikke kunne have gået bedre, eller at det gik pissegodt. Jeg siger sjældent med det samme, at jeg fik 12, medmindre de spørger direkte,” siger Sidsel Hansen. Foto: Amanda Hjernø

”Men jeg tror ikke, at jeg nogensinde har følt mig puttet ned i en boks, fordi jeg aldrig har følt, at jeg passede ned i den. Jeg har ikke følt mig syg, presset og uoriginal – jeg har følt mig velfungerende og kreativ,” siger hun.

”Jeg har næsten lyst til at kalde det den sorte boks, fordi de putter en masse dårlige ting derned, og derfor bliver boksen bare dårligere og dårligere,” siger hun og fortsætter:

Selv om hun altid har haft en oplevelse af, at hendes nære miljø – venner og familie – støtter op om hendes engagement i skolen og de flotte karakterer, kan hun godt mærke, at der er en bestemt fremstilling i medierne af dét at være kvinde og få gode karakterer. En fremstilling, som ifølge hende skaber en slags boks, som "12-talspigerne" skal placeres i:

Derfor har Sidsel Hansen heller ikke noget imod, hvis folk vil kalde hende for "12-talspige". Hun føler nemlig godt, at hun kan distancere sig selv fra det billede af 12-talspiger, som bliver skabt i medierne, hvor de især bliver portrætteret som en presset gruppe, som ikke kan tænke innovativt.

”For det er ganske enkelt ikke dét, som jeg identificerer mig med. Det er nogle helt, helt andre værdier, jeg knytter til mine karakterer og det arbejde, jeg har lavet i forbindelse med mit studie,” siger hun og peger på, at der for hende at se er sket et skift i, hvordan man ser på det at få 12 for en eksamen.

”Da jeg gik i gymnasiet, fik man altså ros og power-status, når man fik 12. Man var ikke bange for at sige, at man havde fået det, og folk var heller ikke bange for at give god og positiv feedback som 'Wauw, du har fået 12. Hvor er det bare flot!'," siger hun.

I dag holder hun sig personligt lidt tilbage fra at sige, hvis hun har fået 12 – ikke fordi hun ikke er glad for det eller står ved det, men fordi hun nogle gange føler, man skal lægge en dæmper på sin flotte præstation.

”Det bliver lidt jantelovsagtigt. Når folk spørger, hvordan det er gået til en eksamen, siger jeg ofte bare, at det ikke kunne have gået bedre, eller at det gik pissegodt. Jeg siger sjældent med det samme, at jeg fik 12, medmindre de spørger direkte,” siger hun.