Omfattende nedskæringer og politiske indgreb er netop nu ved at afvikle universitetet, som vi kender det: Som en fritænkende institution, et uafhængigt center for viden, et værksted for demokratisk udvikling og et laboratorium for forståelse af menneskets mangfoldighed. Nu råber vi som universitetsansatte vagt i gevær: Vi kæmper for det frie universitets overlevelse her og nu.

Universitetet som institution er ikke en overflødig luksus. Det har igennem Danmarks historie været uundværligt i opfindelsen af nye måder at indrette samfundet på, at forstå kulturelle og sproglige fænomener og at løse de problemer, der blokerer for udvikling, kommunikation og fredelig sameksistens. Historisk har universitetet spillet rollen som kritisk stemme og vagthund, som danner og som uddanner og som en livsnødvendig søjle for opretholdelsen af det frie, lige og demokratiske samfund. Men den rolle undermineres i dag fra flere kanter.

Universitas fra latin betyder ’et hele’ – en helhed med plads til mangfoldighed. Men mangfoldigheden er truet og helheden under opløsning. Eksperimenterne, kreativiteten og fritænkningen er under pres. Måske ikke den tænkning, som lige nu og her kan omsættes i profit og markedsandele, og måske ikke den, der umiddelbart kan kvantificeres i konkurrencestatens pointsystemer, men den tænkning, der lærer os at forstå mennesket og ruste samfundet til en både nær og fjern fremtid, som teknokrater sjældent kan forudse.