DEBATT. Elbristen kväver tillväxten i södra Sverige. Vi har finansieringen, vi har lokaler och maskiner, men vi får inte tillgång till mer el. Därför kan vårt företag inte utvecklas på sin hemort, skriver Ola Hugoson, vd för plasttillverkningsföretaget Polykemi, som varit verksamt i Ystad i över 50 år.

KONSEKVENSER. Ska vi vänta i tio år för att kunna expandera, eller flytta produktion och arbetstillfällen utomlands? Det känns bedrövligt att bristen på el kan tvinga oss att ta ett sådant beslut, skriver Ola Hugoson.

Under 50 år har familjeföretaget Polykemi utvecklats från ett fåmansföretag till en internationell koncern. Trots att företaget i dag arbetar på tre kontinenter finns hjärtat kvar i Ystad. Det är här vi vill expandera, det är här vi vill skapa nya jobb och det är den här regionen vi vill stärka.

Den framtidsvisionen riskerar nu att gå om intet. Bristen på el tvingar oss att välja mellan att stå stilla i tio år eller flytta nödvändig produktion till Europa.

Polykemikoncernen startades av min far Hugo Jönsson 1968 och samtliga familjemedlemmar i både andra och tredje generationen arbetar i dag i företaget. Vi har vuxit från 3 till 300 anställda och haft en organisk tillväxt från 0 till 1,3 miljarder kronor.

Men finns det en framtid för växande industrier i södra Sverige? I dagsläget är svaret nej.

El är råvaran som krävs för att genomföra de två mest kraftfulla framtidssatsningar som svenska företag står inför – klimatomställningen och digitaliseringen.

Men det finns inte tillräckligt stor tillgång på el i den här regionen för att klara av den växande befolkningen, omställningen till eldrivna fordon, företag som expanderar, klimatomställningen och den pågående digitaliseringen.

Polykemi Group bedriver en produktion av kundanpassade plastråvaror, vi återvinner plast och tillverkar miljövänligt plastförpackningsmaterial. Det är energikrävande processer.

Vi har redan ansökt om mer el för att kunna expandera i Ystad, vilket i förlängningen skulle ge fler jobb. Vi har finansieringen, vi har lokaler och maskiner, men vi får inte tillgång till mer el. Därför kan vårt företag inte utvecklas på sin hemort.

Enligt informationen från nätägarna, Ystad Energi, Eon och Svenska Kraftnät, ska företagarna i sydöstra Skåne inte räkna med någon ökad effekt förrän tidigast år 2029.

Det är förödande för alla industrier som ser el som en råvara och inte som två hål i väggen. Den tillväxt på 33 procent som vi har planerat för de kommande fyra åren måste sannolikt strykas, precis som de nya arbetstillfällen som en sådan expandering hade inneburit.

Det känns bedrövligt att Polykemi inte kan fortsätta vara den positiva kraft när det gäller framtidstro och arbetstillfällen som företaget har varit sedan det startades.

Området kring Ystad och Österlen behöver leva hela året, inte bara under de veckor som Stockholmsregionens invånare vill njuta av stranden, de öppna landskapen och de pittoreska byarna. Då måste elförsörjningen fungera.

Att det finns en stor brist på el i södra Sverige beror framför allt på två saker. Dels på tillväxten som gjort att Skåne numera är en tätbefolkad storstadsregion. Och dels på den oförmåga och ovilja som staten har visat genom att inte se till att elförsörjningen når fram till Sveriges södra delar.

När Barsebäck lades ner lovade staten att kompensera för den förlorade effekten genom att bygga en överföringskabel från norr till söder, den så kallade sydvästlänken. Frågan har varit aktuell i tio år och arbetet med sydvästlänken har pågått lika länge utan att nå några resultat.

Projektet har försenats oräkneliga gånger och det kommer att ta minst tio år innan kommuner som Ystad kan räkna med en ökad effekt.

För att vi ska kunna fortsätta utvecklas i den region där vårt familjeföretag grundades behöver vi både en kortsiktig och en långsiktig lösning. Vi vill att våra barn och barnbarn ska kunna fortsätta verka och expandera där företagets hjärta finns. Men hur ska vi kunna göra det när vi saknar el?

Vi arbetar redan i treskift, vi värmer upp våra lokaler med spillenergin från fabriken och vi har använt grön el i snart 25 år. Även om vi letar efter möjligheter att effektivisera vårt arbete så räcker inte det för att nå den tillväxt vi skulle kunna ha.

Då blir frågan oundviklig, ska vi vänta i tio år för att kunna expandera? Eller ska vi flytta nödvändig produktion och de arbetstillfällen som följer en sådan satsning till andra delar av Europa.

Det känns bedrövligt att bristen på el kan tvinga oss att ta ett sådant beslut.

Ola Hugoson, vd för Polykemi