Året var 1974. Varenda svensk gubbe hade polisonger och varenda svensk kvinna verkade ha Claire Wikholm som både modeikon som förebild när det gällde frisyr och make-up. Året var 1974 när man i landet mellanöl slutade att tillämpa det som kallades tjänstemannaansvar, då idioter som fattade idiotiska beslut fick ta ansvar för sina handlingar med sparken eller andra förnedrande åtgärder. Det var för 42 år sedan och 42 år senare borde det vara väldigt aktuellt att tillämpa det där tjänstemannaansvaret igen och då på några av landets högsta tjänstemän – allas vår rikspolischef Dan Eliasson och hans egen höghet till generaldirektör på Migrationsverket Anders Danielsson.

Igår skrev jag om Zara Larsson och hur den lilla kvittrande twittrande sångfågeln använder sig av Twitter. Idag är det Migrationsverkets twittrande av hans egen höghets uttalande som hamnar i min skottglugg. Anders Danielsson har varit på barrikaderna och tydligen yppat dessa genomtänkta ord: ”Sverige har inte knäckts av dessa 163.000 som kom -15. Hur många av er har fått det sämre? Hand upp.” Rykten säger att Henrik Arnstad fanns på plats med sin kamera för att leta rasister, fascister och nazister som ställde sig upp med en svagt uppåtsträckt högerarm.

Sverige har inte knäckts. Sverige existerar fortfarande. Tågen går hyfsat i tid. Trafiken flyter på vägarna, om man bortser från vägarna runt den där motorvägsbron i Södertälje. Det finns bensin på bensinstationerna och medicin på apoteken, mat i livsmedelsbutikerna och el i eluttaget. Sverige har inte knäckts men Sverige är under press och generaldirektören på Migrationsverket leker Henrik Schyffert med sitt raljerande. Det är inte värdigt en generaldirektör på Migrationsverket att bortse från samhällets utmaningar här och nu. Det är när en generaldirektör framstår som en inskränkt idiot som man önskar sig tillbaka till tiden innan 1974, då det fanns ett tjänstemannaansvar som tillämpades.

Idioter i höga positioner kan fortfarande få foten, men då lätt vadderat och ofta lite sockersött inlindat. Något sådant unnar jag inte herrar Eliasson och Danielsson. Danielsson kan knalla in på valfritt socialkontor och raljera om ”Hur många av er har fått en sämre arbetsmiljö? Hand upp” och fnysa föraktfullt när varenda en faktiskt håller upp handen. Danielsson kan besöka vilken som helst av kollega Eliassons polisstationer och fråga ”Hur många av er upplever stora påfrestningar i spåren av den så kallade migrationskrisen?” och sedan sucka djupt åt att Kling och Klang inte fattar hur smidigt allting har gått. Danielsson skulle kunna gå in på vilken vårdcentral eller folktandvårdsinrättning som helst och köra sin two-liner om ”Hur många av er har fått mycket mer att göra? Hand upp” för att bli bedrövad över defaitismen hos de trångsynta egoisterna i vårdsvängen.

Danielsson kan sitta på sitt kontor och vara glad över att Sverige inte har knäckts ännu, att han och hans Migrationsverk har fått alla de tiotals miljarder som man gapade efter. Danielsson kan fundera på hur mycket mer, hur många fler som krävs innan han har lyckats knäcka Sverige, välfärden, skolorna, sjukvården. Om 163.000 inte räckte till för att knäcka Sverige totalt och helt – är det då inte lite spännande att se hur många till som behövs innan Danielssons egna anställda springer in i väggen, socialtjänstens diton ligger i fosterställning och gnyr, skolorna kollapsar och vården kraschar…?

Danielsson visar med sina ord att ansvar inte ligger för honom. Han vägrar att tänka på att ta ansvar för framtiden i Sverige, för de som bor här och de som kommer hit. Det vore så rätt och borde vara så lätt att börja tillämpa det där med tjänstemannaansvar på en sådan pajas som Anders Danielsson. Vill man inte och kan man inte ta ansvar skall man inte heller få göra det. Punkt.