LEDARE. I lördags kväll besköts en festlokal med kopplingar till Hells Angels i Mölnlycke utanför Göteborg. Åtta personer fördes till sjukhus, tolv anhölls. Tidigare under helgen sköts en man till döds och en skottskadades på öppen gata i Gränby utanför Uppsala som under året blivit en alltmer våldsdrabbad stad vid sidan om de tre stora.

Tidigare i höstas intervjuades regionpolischefen Carin Götblad, bland annat ansvarig för Uppsala län. Hon sa att antalet skjutningar inte har mattats av. Narkotikaekonomin är stark, vapnen många och billiga. På skrivbordet hade hon en ny forskningsrapport som visade att dödligt vapenvåld är tio gånger vanligare i Sverige jämfört med Tyskland och att Sverige ligger i topp av de 13 europeiska länder forskarna har jämfört.

Götblad sa att hon skulle vilja nyanställa 300 poliser direkt för att vända utvecklingen. Hon har 600.

Den regering som tar över i höst kommer att arbeta med att stärka polisen. Alla partier har förstått behovet. Men Moderaterna har utan tvivel gjort det mest heltäckande programmet för att knäcka gängbrottsligheten, bland annat med inspiration av hur dansk polis jobbar. Moderaterna, de andra tre allianspartierna och SD har också drivit S-MP-regeringen framför sig under hela mandatperioden genom att ge tillkännagivanden på det kriminalpolitiska området. Justitieministern har varit en underleverantör till oppositionen.

För en traditionell liberal som tror på rättsstaten och likhet inför lagen bör det inte finnas någon tvekan var initiativkraften kommer ifrån. Den majoritet som avsatte Stefan Löfven efter valet vet vad den vill. Den vill något annat än S.

Carin Götblad betonade också behovet av att knäcka livsstilskriminaliteten med rätt incitament och rätt värderingar. Det behövs en skötsamhetschock så att fler barn växer upp med föräldrar som arbetar. Bidragsfusk måste beivras, men det måste även löna sig att arbeta för personer som har försörjningsstöd.

Att få fram enkla jobb på en sofistikerad arbetsmarknad som den svenska är lättare sagt än gjort. Det är därför alla statliga specialformer av nystartsjobb och instegsjobb misslyckas. Men rut- och rot-reformerna har lyckats. De förslag om breddning och fördjupning av rot&rut som nu finns hos allianspartierna och SD bygger vidare på en marknad som fungerar och som har stor tillväxtpotential. Tillsammans med Moderaternas förslag om bidragstak kan en sådan politik göra det mer attraktivt och möjligt att försörja sig på hederligt arbete. De största hjältarna i de utsatta områdena är de som går till jobbet varje morgon. De måste få lön för mödan om plikt och rätt ska ligga i balans.

För en traditionell liberal som tror på individens ansvar bör det inte finnas någon tvekan. Den majoritet som avsatte Stefan Löfven efter valet vet vad den vill. Den vill något annat än S.

En annan fråga på samma område är sänkt skatt på arbete. Jobbskatteavdragen har inneburit att arbetslinjen har förstärkts hos låg- och medelinkomsttagare. Hos den ickesocialistiska majoriteten i riksdagen finns nu en unik samstämmighet om att införa ytterligare jobbskatteavdrag samt att börja trycka ned världens högsta marginalskatt. Om man räknar in arbetsgivaravgiften går 70 procent av en civilingenjörs löneökning i skatt. Det ska löna sig att arbeta, men det ska också löna sig för läkare att arbeta som läkare, ingenjörer som ingenjörer och specialistsjuksköterskor som specialistsjuksköterskor.

För en traditionell liberal som tror på individens frihet att disponera sin egen ekonomi bör det inte finnas någon tvekan. Den majoritet som avsatte Stefan Löfven efter valet vet vad den vill. Den vill något annat än S.

Företagens frihet att organisera arbetsstyrkan är en så kallad svår fråga. Ingen vill ha ett samhälle där chefen utan objektiv anledning kan ge folk sparken. Men lagen om anställningsskydd har också en negativ sida. Den gör omställningar svårare, anställningar mer riskfyllda och arbetsmarknaden mindre flexibel. Stora företag kan lösa problemet inom sig, men små är mer utsatta. I den riksdag som valdes i höstas finns nu en bred majoritet för att mindre företag ska få lättnader i arbetsrätten. Och den ickesocialistiska riksdagsmajoriteten betraktar inte företagare som i första hand maktmissbrukande envåldshärskare som sätter sin egen vinst före allt annat.

Bland annat därför anser majoriteten också att företagen har rätt till vinst även när stat, landsting och kommun är kunder och även när verksamheten är skola, vård och omsorg. Vinst är en grundförutsättning i en kapitalistisk marknadsekonomi. För partier med ett socialistiskt arv är vinst utsugning, eller "stöld", som Löfvens ministrar säger.

Men för en traditionell liberal som tror på fritt företagande bör det inte finnas någon tvekan. Den majoritet som avsatte Stefan Löfven efter valet vet vad den vill. Den vill något helt annat än S.

Så varför denna tvekan? Centerpartiets och Liberalernas motstridiga löften? Rädslan för att misslyckas i en komplicerad parlamentarisk situation? Vekhet inför socialdemokraternas kanonad av anklagelser om man väljer sin egen politik i stället för deras? Man kan förstå delar av vankelmodigheten. Men att aktivt hindra en politik som man vet är bra för Sverige är obegripligt.