Det finns ett parti som särbehandlas i media. Och det är inte Sverigedemokraterna. I EU-valrörelsen släppte Sifo en mätning om granskningen av partierna. Det enda riksdagsparti som helt undgått kritiska artiklar var – Miljöpartiet.

I Almedalen i år presenterade Mittuniversitet en ny rapport om media och EU-valet. De partier som skildrades överlägset mest positivt var Feministiskt Initiativ, som jag själv skrivit om, och Miljöpartiet.

Det verkar som om Miljöpartiet kan göra precis vad som helst utan att drabbas av verklig kritik. Det bara rinner av dem, som om de vore gjorda av teflon.

För vilket annat parti skulle komma undan med att en riksdagskandidat stormar statsministerns tal och visar brösten eller att en annan kandidat kallar en motståndare för husneger? Det hade blivit mediedrev och krav på avgångar och ursäkter från partiledare. Nu – noll. De fick inte ens kritik för att de tog dem hela tre veckor att peta Tutt-Lisa från listan.

Miljöpartiet verkar ses som ofarliga, ett parti som bara vill gott. Gröna sköna typer som vill rädda världen, är snälla mot djur och alltid har ditt bästa i åtanke.

Men så är det givetvis inte. De är precis som vilket annat parti som helst. Eller vänta, de är faktiskt unika. De har unikt många dumma förslag när man skrapar på ytan.

En lokalpolitiker i Stockholm skrev att ”israelerna beter sig likadant som nazister…fast värre”. Ett språkrör i Grön Ungdom påstod att västvärldens stöd till Israel beror på ”naziskuld” samt att hon ”hatar vita… och vill skjuta pil på folk. En annan av de gröna ungdomarna ville i en artikel utvisa alla män som ”förpestar jorden med sin existens”.

Riksdagskandidaten Kurdo Baksi kallade moderaten Hanif Bali för ”moderaternas Jackie Arklöv” på Twitter. En riksdagsledamot, Mehmet Kaplan, jämförde på ett seminarium svenska jihadister som åker och krigar i Syrien med finska vinterkrigare.

I år har Miljöpartiet föreslagit ett förbud mot anonyma bloggar , påstått att vargforskare skriver vinklade rapporter på uppdrag av regeringen, vill utveckla ett ekonomiskt system som inte ska bygga på tillväxt och går till val på att återinföra det enligt forskningen helt värdelösa friåret.

I riksdagen har partiet lagt motioner om att flytta statyer över Karl XII och Gustav II Adolf till en statykyrkogård, politik för mer slöjd och skrivit flera motioner om elallergi, som enligt etablerad forskning helt enkelt inte finns på riktigt.

Det råder ingen brist på lokala förmågor heller. Miljöpartister i Strömsund vill att folk på landsbygden ska få gratis bensin, och i Vingåker varnar en politiker för faran med att CIA släpper ut virus och kemikalier via s k ”chemtrails”, de vita spåren på himlen efter flygplanen ni vet.

På kongresserna släpps de lokala förmågorna fria. Till kongressen 2011 föreslogs att nybyggda hus ska ha vita tak, tobak ska enbart säljas på recept, förbud mot försäljning av kött, förbud mot motorsport och avskaffa ränta och inflation. På kongressen 2012 ville de ge bebisar rösträtt.

Miljöpartiets goda, oegoistiska imagen fick dock sig en törn nyligen när de framstod som norra Europas största populister och skamlöst utnyttjade brandkatastrofen för att plocka billiga politiska poänger.

De kallade direkt till presskonferens och ville att brandflygplan köps in. Sedan gjorde de kampanjmaterial med bilder på skogsbränder på. Bilderna var visserligen från skogsbränder i Australien men det lät de bli att berätta. Liksom att de röstade emot inköpet av Helikopter 16, som var en mycket viktig del i räddningsinsatserna i just brandkatastrofen.

Eller att de 2003 var med och fattade beslutet att dra in det statliga brandstödet.

Nu diskuteras regeringsbildningen, där ett förslag är att Socialdemokraterna bildar regering med Miljöpartiet. Jag tycker inte att det känns helt hundra.

Det är bara tre veckor kvar till valdagen. Då har ytterligare en valrörelse förflutit utan att Miljöpartiet fått svara på besvärliga frågor och granskats som alla andra partier.