Ett av de viktigaste uttrycken för yttrandefrihet är ett hederligt journalistiskt arbete. Dessvärre märks i delar av svenska medier en oroväckande tendens att välja bort kritiska frågor. Detta märks ofta när frågor om Sveriges anknytningar till islamistisk terrorism kommer upp. Handlar det om rädsla för att stämplas som islamofobisk? Eller är det möjligtvis en naiv uppfattning underbyggd av en kollektiv syn på Sveriges muslimer som en homogen grupp, i kombination med välmenande intentioner om att inte vilja kränka oskyldiga muslimer?

Ett exempel på att medierna inte fullföljer sitt uppdrag syntes i TV4 Nyheternas rapportering om den terrormisstänkte svensken Osama Krayem, som nyligen greps i Belgien misstänkt för delaktighet i massmordet i Bryssel den 22 mars. Under rubriken ”Familjen är i chock” berättade fastern i inslaget att familjen blev chockad när nyheten nådde dem. Trots att Krayems namn och bild offentliggjordes redan i januari förra året på SvD:s ledarskribent Per Gudmundsons blogg, och i november i Expressens kartläggning av svenska terrorister (Expressen 17/11-15). Ändå ställdes inga kritiska frågor till familjen.