Köttätarna vet om att de gör fel

Publicerad: 12 december 2013 kl. 06.30

Nio år, två månader och en vecka. Så länge höll jag mig borta från kött.

Skulle jag någonsin äta djur igen skulle det bli på Nobelmiddagen och så blev det.

Men de 3 355 dagarna har främst inte handlat om mitt eget förhållningssätt, utan hur andra ser på mitt val.

Jag har sällan ätit tillsammans med nya människor utan att de har kommenterat min vegetarianism.

Medelmänniskan ställer en rad frågor. Varför? Är det djurhållningen? Eller för miljön?

Medan somliga får frispel och skäller ut mig som om de vore Janne Josefsson och jag var en distributör av prostituerade barn.

”Människan har ätit kött sedan stenåldern. Det ligger i vår natur. Jag är så lack på rabiata vegetarianer som vill måla ut mig som mördare. Hur skulle det se ut om ingen åt kött? Då hade alla djur dött ut. Ha!”

Då har jag inte ens sagt något.

Och nej, jag vill inte stoppa folk från att äta kött. Jag har inte bett någon att sluta. Jag anser heller inte att bemötandet kränker mig å det minsta.

Men reaktionerna fascinerar. Vad är det i vegetarianismen som retar upp folk?

Ingen frågar ju varför en köttis äter kött. Det är normen, det som majoriteten gör och vad människor anser vara normalt.

Och strömbrytare upprör, vare sig de vill eller inte. Av den enkla anledningen att de får folk att tänka efter, kanske till och med ifrågasätta sina egna val.

Det är liksom ingen slump hur stora delar av medierna beskrev Djurrättsalliansens två avslöjanden om missförhållanden på grisfarmer. Rubrikerna var att aktivister olovlig­en tog sig in hos grisbönder.

Eftersom majoriteten av presskåren äter gris.

Det är som om veckans nyhet om somliga SD-medlemmarnas näthat­ande hade vinklats på att Researchgruppen hackade till sig uppgifterna.

En annan pressklassiker inträffade under förra årets Way Out West, som då enbart serverade vegetarisk mat. Då ställde sig tidningen GT utanför området och delade ut köttbullar och prinskorv.

För att inte tala om Moderata Ungdomsförbundet. I november hade Vasaskolan i Gävle en vegetarisk dag. Alltså en dag av 365. Muf köpte 100 hamburgare och delade ut på skolan.

”Vi tycker att det är jätteviktigt med valfrihet”, sa Muf-ordföranden Marcus Simrén.

Muf brinner alltså för valfrihet. Varför satsar de då inte på att främja vegetariska val resten av året? 50/50 varje dag, så kan vegetarianer och blandkostare välja fritt.

Och varför får vegetarianer alltid stå till svars för sina val när alla andra slipper?

Det handlar om tankarna som uppstår när någon gör annorlunda än en själv och att det inte finns något rimligt argument för att göra så.

Därför finns det bara en förklaring:

Köttätarna vet med sig att de gör fel.

Vegetariskt?

■ Sydsvenskan sms:ade med Malmöpolitikern Ewa Bertz (FP) om varför hon inte äter falafel:

Bertz: Är ingen stor köttätare.

Sydsvenskan: Men falafel har inget kött, bara så du vet.

Bertz: Jag vet men har för många minnen med falafel och kött, tillsammans.

Vegetariskt!

■ Malmö, med eller utan Bertz, är Sveriges vegetariska Mecka. Den som reser ner hit får inte missa Vegegården - vegansk asiatisk buffé av yppersta världsklass.

Av: Patrik Lundberg

KOPIERA LÄNK

Publicerad: 12 december 2013 kl. 06.30