En blond mann går rakrygget og målrettet på rød løper gjennom korridorene på en av Pyongyangs fotballstadioner.

Den høyreiste mannen går ut på tribunen. I rene diktatorstilen har han sin egen tribune, med et marmorbord midt på langsiden. Det nordkoreanske publikummet snur seg mot ham når han kommer gående inn.

Mannen er Jørn Andersen, tidligere norsk landslagsspiller i fotball.

Jørn Andersen har egen tribune på cupfinalen i Nord-Korea. Foto: Lasse Evensen

53-åringen er der for å speide etter spillere i den nordkoreanske cupfinalen. Før avspark blir han møtt med varm applaus.

– De har fått med seg at vi har gjort det bra med landslaget i utlandet, sier Jørn Andersen mens han vinker.

Det er enkelt å få øye på den tidligere Fredrikstad-spissen på tribunen. Kong Haralds faste plass på Ullevaal stadion blir på mange måter puslete i forhold.

Slik er livet som trener for fotball-landslaget til verdens mest lukkede diktaturstat.

Bor i 30. etasje med kona

Det er gått fire måneder siden Jørn Andersen ga nordmenn hakeslepp da han takket ja til en av verdens sprøeste fotballjobber.

Etter en sommer hvor han nesten ikke har gitt lyd fra seg, var den tidligere norske landslagsspilleren klar for å invitere NRK, som første medie, inn i landet. For å vise fram sitt og kona Ullas liv i Pyongyang.

Å kalle tilværelsen luksuriøs vil være en overdrivelse, men i nordkoreansk målestokk lever tidenes første vestlige landslagstrener som en konge.

I 30. etasje på hotell Koryo bor Andersen på omlag 50 kvadratmeter. Det er her, samt i hotellrestauranten i 44. etasje, at Bundesliga-toppscoreren fra 1991 tilbringer mye av sin fritid.

– Her trives jeg veldig godt. Jeg har egen privatsjåfør og tolk, sier Andersen mens han ser ut over millionbyen Pyongyang.

I denne blokka bor Jørn Andersen og kona Ulla. Foto: Lasse Evensen

Jørn Andersen i restauranten på hotellet der han bor. Foto: Lasse Evensen

Jørn Andersen har egen privatsjåfør i Nord-Korea. Foto: Lasse Evensen

Fotballtreneren beveger seg etter alt å dømme relativt fritt rundt i Pyongyang. NRK får være med Andersen og kona til en lokal ølfestival på kvelden. Det er ikke så langt unna en festival du kunne funnet i Tyskland, bare med litt mer neonlys:

Jørn Andersen og kona Ulla på nordkoreansk ølfestival. Foto: Lasse Evensen

– Jeg lever fritt her. Jeg kan dra ut og jogge langs elva om morgenen, og jeg kan bevege meg som jeg vil, sier han.

– Alle kan mene hva de vil

Man merker likevel fort at Nord-Korea er et spesielt land. For å få lov til å filme må NRKs fotograf legge ned blomster ved dette digre monumentet til ære for diktatorfamilien Kim:

Foto: DAMIR SAGOLJ / Reuters

Regimet mottok i år historisk strenge sanksjoner fra FN, og har i flere tiår blitt fordømt for å hjernevaske og krenke sitt eget folk.

De siste ukene har landet havnet i media blant annet for å gjennomføre det de hevder er en vellykket atomprøvesprengning, og for å angivelig legge miner for å hindre avhoppere.

John Peder Egenæs i Amnesty International Norge reagerer når han får se NRKs videoklipp av Jørn Andersen i diktaturstaten.

– Det er ingen tvil om at han er med på et propagandaspill som han overhodet ikke kontrollerer selv. Han er en brikke, uansett om han vet det eller ikke, sier generalsekretæren.

– Jørn Andersen er med på å gi inntrykk av at dette er et helt vanlig land. Men Nord-Korea er ikke et vanlig land. De er i en helt egen kategori når det gjelder diktatur, undertrykking og brutalitet mot sitt eget folk. Det er det jeg synes er så rart med at Jørn Andersen er der. Det virker som han bare har tenkt på sin egen karriere som fotballtrener, sier Egenæs.

John Peder Egenæs, generalsekretær i Amnesty International Norge. Foto: Larsen, Håkon Mosvold / NTB scanpix

Jørn Andersen var forberedt på å møte kritikk da han tok jobben, men står fast på at han mener det var rett avgjørelse.

– Alle kan få mene hva de vil om hvilke trenerjobber jeg tar. Jeg har ingen problem med at folk er negative til dette, sier Andersen, som ikke vil kommentere kritikken ytterligere.

Å ta ansvaret for diktatorregimets fotballfremtid var imidlertid ikke gjort over natta.

– Det virket veldig fremmed for meg først. Det kom veldig overraskende på, men etter å ha fått tenkt meg om i noen måneder ble jeg overbevist om at det kunne være den rette jobben for meg, sier han.

Jørn Andersen tøyer ut etter joggetur i Pyongyang. Foto: Lasse Evensen

Autoritær på treningsfeltet

Egenæs i Amnesty mener nesten alt som skjer i Nord-Korea kommer fra toppen, inkludert sportslige satsinger. Kim Jong-un har i så fall grunn til å være godt fornøyd med Andersens start: To seire og én uavgjort på tre kamper.

Nasjonen har kun deltatt i to VM. I 2010 tapte de alle sine kamper, og etterpå ble landets myndigheter beskyldt for å henge ut spillerne offentlig midt i Pyongyang

På treningsfeltet i Nord-Korea kjører østfoldingen en autoritær stil. Alle må adlyde ham, og de som ikke skal bidra må ut.

Når NRK er med på møte med støtteapparatet før trening, blir en mann i svart bukse og hvit skjorte – med uviss rolle – bortvist av Andersen, som enkelt og greit retter pekefingeren mot de han ikke vil ha med i planleggingen.

– Jeg må trykke på litt og si fra hvordan jeg vil ha det, sier Andersen.

VIDEO: Se Andersen sende ut en mann fra trenermøtet i Pyongyang. Du trenger javascript for å se video. VIDEO: Se Andersen sende ut en mann fra trenermøtet i Pyongyang.

Han er en representant for den tyske disiplinen. 53-åringen har mesteparten av sin trenertid i Tyskland.

– Vi har fortsatt mye å gå på taktisk. Jeg må minne spillerne om veldig mye ennå, sier Andersen.

Krever mye av spillerne

Det nordkoreanske fotballforbundets generalsekretær fungerer som tolk under de intensive takktikktavle-møtene:

VIDEO: Slik opptrer Jørn Andersen på trening med det nordkoreanske landslaget. Du trenger javascript for å se video. VIDEO: Slik opptrer Jørn Andersen på trening med det nordkoreanske landslaget.

Om spillerne ikke forstår språket, skjønner de i alle fall alvoret. Landslaget er samlet året rundt, og trener opptil tre økter om dagen.

Da NRK var til stede, trente laget styrke og tempofotball i to og en halv time på formiddagen. Kveldsøkta besod av åtte tusenmetersløp på bane med to minutters pause.

– Siden de er landslagsspillere, må de trene mye. Jeg kan bruke de aller beste, og hvis de ikke tåler kjøret så bytter jeg dem bare ut og henter inn nye, sier Andersen.

– Han gir spillerne masse selvtillit. Jeg er sikker på at han er en perfekt mann for jobben, sier fotballforbundets generalsekretær.

– Min jobb er å skape glede

Neste muligheten for å kvalifisere seg til VM er ikke før i 2022. Andersen vet ikke om han er med landslaget så lenge, og antyder at det vil være fristende å kapre en toppjobb i den pengesterke kinesiske ligaen.

– Nå har jeg tatt steget til Asia. I Asia er fotballen på vei opp. Kina har åpna pengekassa og vil utvikle fotballen. Sør-Korea og Japan har store ressurser og gode lag, sier han.

Først skal han utvikle fotballen i Nord-Korea, kommuniststaten med stor provokasjonslyst overfor nabolandene og deres allierte.

De politiske kampene er ikke Andersen interessert i å blande seg inn i, men han håper at han kan bidra til at verdens mest isolerte befolkning kommer nærmere resten av klodens innbyggere.

– Min jobb er å skape glede og ta fotballen til et høyere nivå. Jeg fokuserer ikke på noe annet, men kanskje vi kan bidra til å bygge broer for framtida dersom vi klarer å oppnå gode resultater, sier Andersen.