»Vi har udviklet et sygt uddannelsessystem, som modarbejder iværksættere. Det provokerer mig virkelig, at man ses som en taber, fordi man dropper ud og starter en virksomhed. Der er mange unge, der burde starte deres egen virksomhed i stedet for at jagte eksamensbeviser. Men systemerne spænder ben. Tit tænker jeg: Er det overhovedet tilladt at starte sin egen virksomhed i det her land?«.

Blå bog Oluf Nielsen

LÆS OGSÅ

Angrebet kommer fra direktøren af Preadly, den 17-årige Oluf Nielsen.

I efteråret gik han ud af 2.g. på gymnasiet og har nu 12 ansatte i sin virksomhed i indre København, der sælger en app, der samler blogs for brugere.

Han kritiserer uddannelsessystemet for at gøre unge passive og uopfindsomme, fordi alle tvinges til at følge den samme vej i uddannelsessystemet.

Men du har jo formået at starte din egen virksomhed – hvad er så problemet?

»Jeg er undtagelsen. Jeg kender flere unge, som gerne ville tage samme spring, men holder sig tilbage, fordi uddannelsessystemet er strikket alt for rigidt sammen. Det første, der skete, da jeg droppede ud, var, at jeg fik et brev fra kommunens uddannelsesvejledning om, at jeg skulle tilmelde mig en ny ungdomsuddannelse. De så mig som et problem, en taber, der skulle reddes, og spurgte slet ikke, hvad det her iværksætteri gik ud på«.

Men det er vel uddannelsessystemets opgave at sørge for, at alle unge får en ungdomsuddannelse?

»Det var så provokerende. De havde slet ikke blik for, at jeg faktisk er i gang med at skabe en virksomhed. For alt i verden, skulle jeg bare holde ud resten af gymnasietiden. Vores system har simpelthen spillet fallit, når de kun opdrager unge til at følge normerne. Den ensretning får vi altså ikke noget ud af«.

Men Oluf, der er vel også en grund til, at vi skal tage en uddannelse?

»Ja, men der er vel ikke en grund til, at vi alle sammen skal tage den samme uddannelse og gøre alting på den samme måde. Baggrunden for uddannelse er vel, at vi skal have det job, vi drømmer om. Det er bare dumt, hvis en uddannelse bremser dig i det, du drømmer om«.

LÆS DEBAT

Men er du ikke bange for, at du vil komme til at mangle en uddannelse senere i livet?

»Jo, selvfølgelig. Jeg ville også ønske, at jeg kunne gøre gymnasiet færdigt. Desværre umuliggør systemet kombinationen af gymnasium og virksomhed. Helt ærligt, det er jo for langt ude, at man bliver straffet af samfundet for at ville skabe vækst«.

Du har jo tydeligvis talent for at skabe, men det er jo de færreste, som er i stand til at realisere det, du gør. Vi skal vel ikke indrette uddannelsessystemet, bare fordi det ikke passer til dig?

»Iværksættere fylder ikke det meste af en ungdomsårgang, men jeg er bestemt ikke den eneste. Min anke er blot, at der ikke er plads til sådan en som mig i uddannelsessystemet. Det er jo absurd, at systemet bremser unge i at realisere deres iværksætterdrømme«.

Små kasser på samlebånd

»I skal lige høre den her«, siger Oluf og finder sin iPhone frem: »Little boxes on the hillside. Little boxes all the same«, lyder det.



»Jeg er helt vild med den her sang, for den beskriver vores kultur, hvor der kun er én retning. Politikerne vil have os til at passe ned i små bokse. Opskriften lyder: folkeskole, gymnasium, universitet, et middelmådigt job, en løn og et parcelhus«.





Hvad er der egentlig i vejen med det?



»Ja, det er da også et fint liv. Vi kan bare ikke alle sammen leve det liv. Selvfølgelig er der nogle, som skal få tandhjulene til at køre rundt, men der er jo også nogle, som skal opfinde nogle nye tandhjul, som kan køre endnu stærkere. Samfundet har brug for, at der er nogle, der går uden for de faste rammer, for at der kan opstå nyt. Det er jo absurd, at vores uddannelsessystem ikke giver plads til os«.



Men har vi ikke pligt til at uddanne os?



»Nej, hvorfor skulle vi dog have pligt til at uddanne os? Tænkningen med, at vi skal passe ned i de der små kasser, gør folk passive. Jeg har mange venner, som primært valgte gymnasiet, fordi deres venner gjorde det. Tror du ikke, at samfundet ville have mere glæde af, at de tog en håndværkeruddannelse og lavede et murerfirma?«.



Men er gymnasiet ikke så grundlæggende en uddannelse, som langt de fleste vil have gavn af?



»Hvorfor skal det være grundlæggende? Jeg har jo ikke brug for oldtidskundskab, når jeg sidder herinde og forklarer mine ansatte, hvad next step er. Hele 9. klasse talte min dansklærer kun om, hvor fantastisk det var at gå i gymnasiet. Jeg blev selv forblændet af ideen, og langt størstedelen af os startede da også i 1.g. Men der er altså en gruppe, som ville klare sig bedre som murere eller iværksættere«.





Hvad bremser dem så i at gå den vej?



»Når man konstant får at vide, at der kun er én rigtig vej at gå, vil resultatet jo være, at der ikke er ret mange, som tør udfordre normen ’selvfølgelig skal du da i gymnasiet’. I stedet burde studievejledere sige: Okay, du er ved at skabe vækst til Danmark, det skal vi da støtte«. Vi drømmer for lidt





Janteloven slukker drømmene alt for hurtigt, mener Oluf.

Han skal dagligt forsvare, at han har droppet gymnasiet til fordel for sin virksomhed.



Det er jo risikofyldt at springe uddannelse over, er det ikke klart, at folk er bekymrede for dit valg?



»Pas nu på, husk at få en uddannelse, du skal have noget at falde tilbage på – konstant hører jeg de der ting fra forældre, venner og studievejledere. Jeg ved godt, at mit valg er risikofyldt. Men jeg vil altså hellere gå efter de ti fugle, som sidder på mit tag end at blive stående med den ene, jeg har i hånden«.

Hvorfor ikke bare vente til efter gymnasiet?