Tidligere generalløytnant og president i Røde Kors, Robert Mood, mener at gutter ikke egentlig trenger å snakke så mye om følelser.

I en kronikk i NRK Ytring skriver han blant annet om harejegere han lyttet til over et tyribål et sted i Telemark for 45 år siden. Vi har heldigvis kommet et godt stykke siden den gang.

Mood fremstiller vår tids fokus på gutter og psykisk helse som å tråkke på unge gutter. Han mener de fremstilles som skoletapere, mangler kontakt med sine følelser og er dårlige til å uttrykke seg.

I en tid der spørsmål om moderne maskulinitet og hvordan mannsrollen skal passe inn i dagens samfunn er det viktig med kloke innlegg om hvordan gutter og menn kan finne ut av hvem de er og finne en slags mening i tilværelsen. Robert Moods kronikk er ikke et av dem.

Selv Jordan Peterson, vår tids ikon for mannemannens behov for maskulin bekreftelse, snakker om følelser.

Kaoset innvending

Den kontroversielle psykologen Jordan B. Peterson har blitt en rollemodell for hundretusenvis av menn verden over. Han snakker om ansvar, om å være dominant nok til å forsvare seg selv og sin egen integritet og rettskaffenhet. Men han snakker også om følelser. Selv vår tids ikon for mannemannens behov for maskulin bekreftelse snakker om følelser. Han snakker om selvmord.

I Mental Helse Ungdom snakker vi om følelser, selv om vi ikke er psykologer. Mange av oss har vært helt på kanten av livet, fordi vi ikke klarte å sette ord på alt kaoset inni oss.

De færreste ungdomsorganisasjoner har frafall av medlemmer på grunn av dødsfall. Det har vi. Se på selvmordsstatistikken, Robert. Flertallet av dem er gutter og menn.

Vi skammer oss over å ikke være nok mann, ikke ha kjæreste, alltid være han som går hjem fra byen alene.

Å sette ord på skammen

Som president i Røde Kors håper jeg du er kjent med din egen organisasjons rapport, Psykt Flink. Økning av psykiske plager blant unge er større hos jentene enn hos guttene. Er det et bilde av virkeligheten, eller er det et utslag av at mange av oss gutta synes det er vanskelig å sette ord på ting?

At vi skammer oss over å ikke strekke til. At vi skammer oss over å ikke være nok mann, ikke ha kjæreste, alltid være han som går hjem fra byen alene.

Hadde vi klart å sette ord på alt vi skammer oss over, kan det også hende at vi hadde funnet ut at det kanskje ikke er så viktig. At det ikke er så mange som føler seg vellykket. At vi faktisk ikke er helt alene.

En beskjed om å ikke høre på de som oppmuntrer til åpenhet, blir nærmest en oppfordring til å holde kjeft.

Tyr til flaska

Nei da. Slutt med det, sier Robert Mood. Del heller en flaske, sier han. Hadde han visst at én av fire unge som drikker, bruker alkohol til å håndtere stress og økte krav, hadde han kanskje ikke bedt folk om å ty til alkohol.

Synes han Michael Andreassen tråkker på gutta fordi han bidrar til åpenhet om angst og alkoholmisbruk? Synes han Adrian Lorentsson tråkker på gutta for å snakke om åpenhet?

Det er ikke sånn at man skal utlevere sitt innerste til hvem som helst, når som helst. Vi skal ikke ha en kultur der alt det såre skal ut i verden. Det er definitivt viktig å bevare noen private rom der man kan trekke seg tilbake og oppbevare det man ikke har så lyst til å dele.

Vi skal ikke svartmale unge gutter og menn sine måter å uttrykke følelser på. Det finnes utallige sunne måter å vise følelser på. Ingen av dem er så svart-hvitt som det fremstilles i media.

Men en direkte beskjed om å ikke høre på dem som oppmuntrer til åpenhet, blir nærmest en oppfordring til å holde kjeft. Det er allerede vanskelig nok å ta motet til seg for å åpne seg. Derfor er en slik beskjed å kjøre så ettertrykkelig i grøfta at vi risikerer å ikke komme oss ut derfra.

Vi trenger gode, mannlige rollemodeller.

Åpenhet virker

Vi vet at åpenhet virker. Det er også derfor Mental Helse Ungdom har stått på barrikadene for å få psykisk helse på timeplanen.

Livsmestring kommer i læreplanen. Nå gjenstår det bare at den ikke vannes ut med pseudovitenskap eller synsing. Det er nok synsing nå. Vi trenger ikke flere innlegg basert på 45 år gamle anekdoter.

Vi trenger gode, mannlige rollemodeller som kan inspirere til et positivt syn på egen maskulinitet og være eksempler på hva sunn åpenhet handler om. Det er veldig trist at Robert Mood ikke er en av dem.

Les kronikken som startet debatten: