BORTE: For snart fire år siden overførte Statoil 281 millioner kroner i sosiale bidrag for å få oljelisens i Angola. Hvor pengene har blitt av, er helt i det blå.

Statoil

«Svaret er enkelt. Senteret eksisterer ikke.»

Det skriver Rafael Marques de Morais, en internasjonalt anerkjent angolansk journalist som er redaktør for nettstedet Maka Angola og som har avdekket en rekke tilfeller av korrupsjon på myndighetsnivå i landet, i en e-post til Klassekampen.

Slik Klassekampen skrev lørdag etterlyser flere partier på Stortinget svar om hvor pengene tok veien da Statoil tidlig i 2012 betalte 3,1 milliarder kroner i såkalt signaturbonus for å få lisens til oljeboring utenfor Angolas kyst.

I tillegg til signaturbonusen betalte Statoil på samme tid 281 millioner kroner i såkalt kontraktfestede sosiale bidrag for å få lisensen fra myndighetene i landet.

Ifølge Statoils årsrapport for 2012 var de 281 millionene «bidrag til sosiale prosjekter, Sonangol Research and Technology Center og Sonangols utdanningsprogrammer for ansatte».

Statoil i Angola: • Selskapet har hatt aktivitet i landet siden 1991 og produserer olje fra ti offshore-felt. • Statoils produksjon er omkring 200.000 fat olje hver dag, og Angola er landet der selskapet henter opp mest olje utenom Norge. På to av oljefeltene er Statoil operatør. • Statoil er partner med det statlige angolanske oljeselskapet Sonangol på flere felt. • Lørdag skrev Klassekampen at Statoil i 2012 betalte 3,1 milliarder kroner i signaturbonus for å få lisens til oljeutvinning i Kwanza-bassenget utenfor Angolas kyst. Kilde: Statoil

Flere oljeselskaper betalte

Fire år etterpå er det ingenting som tyder på at forskningssenteret som mottok millioner i bidrag fra Statoil noengang har sett dagens lys.

Sonangol, som angivelig driver forskningssenteret, er både statlig oljeselskap og regulator av oljeindustrien i Angola. Sonangol har samtidig svært tette bånd til president José Eduardo dos Santos, som har styrt landet de siste 36 årene. Angola er følge Transparency International verdens 15. mest korrupte land.

Statoil er ikke det eneste oljeselskapet som har betalt bidrag til Sonangols mystiske forskningssenter for å få oljelisenser i landet.

Seint i 2011, på samme tid som Statoil inngikk sin avtale, inngikk oljeselskapene BP og det Houston-baserte Cobalt en avtale med myndighetene i Angola om å støtte forskningssenteret med totalt 350 millioner dollar over en årrekke.

Global Witness, en internasjonal NGO som jobber for mer åpenhet om forvaltningen av naturressurser, gjorde våren 2014 en rekke undersøkelser uten å finne noen spor av Sonangols forskningssenter. BP opplyste i et brev til Global Witness i april 2014 at de hadde fått informasjon om at forskningssenteret fortsatt var i planleggingsfasen.

Statoil har stilt spørsmål

Klassekampen har spurt Statoil om hvem har mottatt de 281 millionene, om de har gjort noen undersøkelser av hva pengene går til og hvorvidt forskningssenteret de har betalt til i det hele tatt eksisterer.

Informasjonssjef Knut Rostad opplyser at Statoil i møter med Sonangol har bedt om informasjon om fremdriften av teknologisenteret.

– Hvilken informasjon har dere fått om senteret i møter med Sonangol?

– Det ønsker vi ikke å gå inn på. Da må dere ta kontakt med Sonangol, sier Rostad.

Informasjonssjefen i Statoil forteller at Angolas president dos Santos for fire måneder siden ga nye opplysninger om senteret.

– I september i fjor offentliggjorde Angolas president at de etablerte en juridisk enhet som et datterselskap av Sonangol, med ansvar for teknologisenteret. Ytterligere spørsmål om senteret må rettes til Sonangol, sier han.

Det er normal praksis å gi bidrag til for eksempel et forskningssenter for å få oljelisenser, forteller Rostad.

– Det er ikke uvanlig med avtalefestede bidrag til slike sosiale prosjekter i oljeindustrien, sier han.

Rostad opplyser samtidig at de 281 millioner i kontraktfestede sosiale bidrag, på samme måte som signaturbonusen på 3,1 milliarder som Klassekampen omtalte lørdag, er betalt til Sonangols offisielle kontoer i Angola og ikke til kontoer som tilhører privatpersoner.

Flere detaljer om mottakerne av pengene kan ikke Statoil gi som følge av «konfidensialitetshensyn».

emiliee@klassekampen.no