Jeg har vært kronisk syk og smertepasient i elleve år. Ti lange år med mye lidelse og mangel på mangt som en person i min alder vanligvis skal oppleve. Fordi jeg har vært syk har jeg hatt mange sorger, blant annet fordi jeg har mistet en stor del av meg selv til sykdom, og fordi jeg har mistet alle mine venner i begynnelsen av disse ti årene. Den største sorgen av dem alle er smertene, som tærer og sliter på meg hvert bidige sekund av hver eneste time av hver eneste dag. Det er aldri fred å få. Jeg kan aldri senke skuldrene, for kroppen og musklene er så anspent at jeg ikke får tillatelse til å slappe av. Det er så ille at selv ikke det å sove hjelper. Jeg er aldri uthvilt når jeg står opp neste dag, selv etter tilstrekkelig med søvn, og jeg må sove på dagtid for å komme meg igjennom dagen. Som en person i begynnelsen av tjueåra er dette noe jeg finner veldig kjedelig, da andre folk på min alder både fungerer på skole, jobb, på treningssenter, som mamma eller pappa, og som kan dra på fest i helgene.

Jeg har prøvd medisiner som jeg har fått av legen min, og jeg har prøvd alt fra massør til fysioterapeut til kiropraktor, yoga, naturmedisin og meditasjon - men det hjelper meg ikke. Kroppen er alltid i høyspenn og alltid full av grusomme smerter som går hardt ut over livskvaliteten min. Det eneste som hjelper meg er marihuana. Da slapper jeg av i hele kroppen, og har tilnærmet ingen smerter. Da får jeg oppleve livet slik det egentlig skal være. Jeg kan senke skuldrene og slippe å tenke på at jeg er alvorlig syk. Dessverre er jeg tvunget til å skjule bruken av denne medisinen, for min familie, for legen min og for alle andre folk. Jeg er tvunget til å oppsøke skjulte miljøer for å kjøpe cannabis, og jeg er tvunget til å hele tiden lyve til alle rundt meg for å beskytte meg selv. Jeg er nemlig kriminell, og risikerer straff dersom jeg er uforsiktig. Dette synes jeg er svært trist. Tenk at jeg endelig har funnet en medisin som hjelper meg, også får jeg ikke lov til å bruke den.

Dette er en stor påkjenning på toppen av mine kroniske sykdommer som allerede gjør livssituasjonen min vanskelig. Mange mennesker synes at jeg skal fortsette å lide i stillhet med mine smerter og plager, selv om jeg er husbundet og ikke plager noen hvis jeg bruker cannabis. Det er nok lett for dem å si, for de er ikke meg og de må ikke leve med det jeg må gå gjennom hver dag. Men jeg kommer til å fortsette å gjøre det som gjør livet mitt lettere å leve, selv om det betyr at jeg bryter norsk lov. Man kan jo spørre seg selv hvorfor man har en lov som kriminaliserer syke mennesker, for det burde være almennkjent i 2013 at marihuana er en fantastisk medisin for en hel rekke sykdommer og tilstander, da spesielt for smerter. Hvorfor kan ikke norske pasienter få bruke denne medisinen lovlig, slik de kan i Colorado, Washington og en hel rekke andre stater i USA, og nå også i Uruguay, i tillegg til i Nederland, Spania og Portugal, der rusmiddelbruk er avkriminalisert og/eller tolerert?

Vær så snill Norge og våre politikere, og gjør noe for meg og andre som får et lettere liv ved hjelp av naturlig cannabis. Vi er bare mennesker som har tatt grep for å leve et litt mer verdig liv. Vær så snill å ikke lemp oss inn sammen med kriminelle fordi vi bruker en medisin som hjelper oss.