SNUR VÅPNENE: Norge skulle trene syriske opprørere til kamp mot Den islamske staten (IS). Nå kriger opprørerne mot regimet. Assad er hovedmålet, sier militsleder Muhannad al-Talla.

– Det stemmer at Assad har maktbalansen med seg. Men vi vil aldri la ham få fred. Selv om han vinner krigen, vil vi fortsette å gjøre livet surt for ham. Han er en morder som ikke kan bli sittende med makten, sier al-Talla.

Med militær støtte fra Russland og Iran har Assad gjen­erobret mesteparten av Syria fra opprørere og IS. MaT-lederen Muhannad al-Talla understreker likevel at han ikke er villig til å gi opp kampen.

– For øye­blikket er målet å kontrollere hovedveien mellom Damaskus og Bagdad. Slik hindrer vi land­ekspansjon for iranske styrker mellom Syria og Irak gjennom ørkenen.

Al-Tallas soldater inngår i et stormaktsspill der USA blant annet vil sikre kontroll i grenseområdet mellom Syria og Irak for å hindre ytterligere iransk innflytelse i regionen.

Også en talsperson og rådgiver for FSA, Ibrahim al-Idlibi, bekrefter at militsen Norge støttet kjemper mot Assad-tilknyttede styrker.

En talsperson for MaT, Al-Baraa Fares, uttalte til nettstedet Syria Direct 29. mai 2017 at både MaT og opprørsparaplyen Den frie syriske hæren (FSA) «kommer til å bekjempe regimet og dets militser» i området.

To dager etter det første flyangrepet, rapporterte lokale medier at norske soldater stasjonert i Irak hadde krysset grensa til Syria.

I september 2016 sa en talsperson for al-Tallas milits, som da het Den nye syriske hæren (NSyA), til Aftenposten at de ville slåss mot Assad så snart IS var nedkjempet.

– Jeg har helt fra starten vært helt klar på at jeg kjemper mot IS og Assad-styrker. IS er ikke borte, men er klart svekket. Nå er prioriteringen kampen mot Assad, deretter IS.

Opprørslederen al-Talla forteller tvert imot at han overfor sine vestlige allierte aldri har lagt skjul på at hans soldater ville krige mot både IS og regimet.

Både statsminister Erna Solberg og daværende forsvarsminister Ine Eriksen Søreide understrekte i 2016 at mandatet var å bekjempe IS, også omtalt som Isil.

I mai 2016 varslet Norge at norske soldater skulle sendes til Syrias naboland Jordan for å gi «trening, rådgiving og operativ støtte» til syriske opprørere i kampen mot IS. Oppdraget var del av den USA-ledede Operation Inherent Resolve. I juni samme år ga Stortinget grønt lys til at de norske soldatene også kunne rykke inn i Syria som del av oppdraget.

• I mai 2016 kunngjorde regjeringen at norske soldater skulle sendes til Jordan for å delta i opplæring av syriske opprørere, som en del av kampen mot Den islamske staten (IS).

Nå kjemper militsen, som kaller seg Den revolusjonære kommandohæren (MaT), for regimeendring i Damaskus. Gruppa er også en viktig brikke i USAs kamp for å hindre iransk innflytelse i regionen.

Oppdrag splitter

SYRIA

Da kunngjøringen om Norges trening av syriske opprørere kom i mai 2016, offentliggjorde regjeringen Utenriksdepartementets folkerettslige vurdering av mandatet. Her heter det at militær maktbruk «må rettes mot militære mål relatert til Isil – ikke andre grupperinger eller Assad-regimets styrker». Isil er et annet navn på Den islamske staten (IS).

Samtidig bemerket UDs jurister følgende:

«Det norske bidraget innebærer en viss risiko for at styrkene som er trent og opplært av norsk personell i en gitt situasjon kan komme i kamp med andre aktører enn Isil i Syria.»

Dette medfører ifølge UD «ikke et folkerettsbrudd fra Norges side», men «vil kunne ha betydning for om treningsbidraget skal fortsettes».

– Helhetlig vurdering

Klassekampen har spurt Forsvarsdepartementet om hva som var årsaken til at Norge trakk seg ut av treningsprogrammet, og om økt risiko for trefninger med regimestyrker var en del av grunnen. I en e-post svarer statssekretær Tone Skogen at regjeringen, etter «en helhetlig vurdering», valgte å «konsentrere den militære innsatsen til Irak».

Selv om nesten alle områder IS har kontrollert i Irak er tatt tilbake, sier Skogen at gruppa fortsatt har «evne og vilje til å gjennomføre terrorangrep i og utenfor regionen, og til å destabilisere frigjorte områder».

Mener mange liv er reddet

Regjeringen har ikke ønsket å kommentere hvilke opprørere Norge har samarbeidet med.

På spørsmål om Norge har et ansvar for hva grupper som Norge har trent, bruker opplæringen til også etter at den er over, svarer Skogen at mandatet til de norske styrkene i Jordan var «klart avgrenset» til å trene, rådgi og støtte lokale grupper slik at de ble bedre i stand til å kjempe mot IS.

«Dersom det hadde blitt oppdaget at grupper som de norske styrkene trente, ble brukt til andre operasjoner enn kampen mot Isil, ville opplæringen blitt avsluttet», uttaler Skogen.

Hun mener det var «riktig og viktig» å trene både syriske og irakiske grupper «slik at Isil kunne bli bekjempet».

Treningen og rådgivningen som koalisjonen har gitt til ulike lokale styrker «har forkortet kampen mot Isil vesentlig, og dermed reddet mange liv», fastslår Skogen.

Hevder Norge blir brukt

Da Norges Syria-oppdrag ble lansert, var oberstløytnant Tormod Heier ved Forsvarets høgskole sterkt kritisk. Overfor Klassekampen sa han den gangen at oppdraget var «risikabelt», og at det ville bidra til mer vold, polarisering og forlenget krigføring Syria.

I dag mener han at han hadde rett.

– Nå får vi sett det vi som er forskere og som følger dette, er bekymret for: At disse militsene ikke er moderate sunnimuslimer som bare vil slåss mot IS, men at de har en agenda som er mye nærmere USAs målsetting: regimeendring i Damaskus.

Heier kaller Norges og Vestens krigføring mot IS «et skalkeskjul for noe som er mye større».

– Vi er med i stormaktsspill og i kampen om den regionale maktbalansen mellom sjia- og sunnidominans i området.

Han sier norske styrker blir brukt til å blokkere «en sjiaakse fra Teheran via Bagdad og via Syria ned til Middelhavet».

– Dette er noe som er på siden av det uttalte målet om å bekjempe IS.

Gjentar feiltrinn

Heier mener Norges Syria-oppdrag trer inn i et mønster der militære og politiske ledere «tar feil gang etter gang».

– Dette tyder på at de ikke lærer av sine feil, som i Afghanistan, Irak og Libya.

– Hva er det man ikke har lært?

– At man ikke klarer å omsette militær innsats til politisk stabilitet og mer sikkerhet for befolkningen, sier Heier.

Oberstløytnanten mener Norges valg bare kan forklares med at Norges «avhengighet til USA er mye større enn den har vært tidligere», fordi «Norge ikke lenger har en nasjonalt selvstendig forsvarsevne».

– Da øker lydhørheten og avhengigheten til amerikanske interesser og ressurser. Krigen i Syria blir et springbrett for tilgang til amerikanske beslutningstakere som vi trenger om det skulle bli krise med Russland.

utenriks@klassekampen.no