Civitas useriøse beregninger | Aaberge og Moene

Rolf Aaberge Forsker, Statistisk sentralbyrå

Kalle Moene Professor, Økonomisk institutt, Universitetet i Oslo

23. apr. 2019 12:50 Sist oppdatert 23. april 2019

Samfunnsøkonom Steinar Juel inkluderer tall for oljeformuen og deler den likt på alle husholdninger. Useriøst, mener artikkelforfatterne. Sara Johannessen/NTB SCANPIX

Civita-notatet ignorerer private formuer som kilde til inntekt og makt.

Debatt

Dette er et debattinnlegg. Meninger i teksten står for skribentens regning.

Årets glade påskebudskap var: «Formuesfordelingen i Norge er ikke skjev», hentet fra et Civita-notat med samme tittel, skrevet av samfunnsøkonom Steinar Juel. Samme dag (12/4) som Civita publiserte notatet, vier Aftenposten ukritisk en hel side til saken.

Regningen bak Civita-notatet er enkel, og tallgrunnlaget er lett tilgjengelig både i SSBs statistikkbank og OECDs publikasjoner.

Kalle Moene, professor, Økonomisk institutt, Universitetet i Oslo Francesco Saggio

Rolf Aaberge, forsker, Statistisk sentralbyrå Studio Vest AS

Til forskjell fra SSB, OECD og Eurostat inkluderer Juel tall for statens finansformue, også kalt oljeformuen, og deler den likt på alle husholdninger. Da blir selvsagt ulikheten i den samlede formuesfordelingen betydelig lavere.

Private formuer gir maktposisjoner

Civita-notatet må forstås på bakgrunn av den godt dokumenterte nasjonale og internasjonale økningen i økonomisk ulikhet og i konsentrasjonen av formue og økonomisk makt de siste 30–40 årene.

Dette har skapt bekymring og debatt for at demokratiet kan ha blitt mer sårbart og ustabilt, mens det kan synes som om Civita ønsker å avblåse hele debatten i Norge – basert på useriøse beregninger.

Civita-notatet ignorerer private formuer som kilde til inntekt og makt.

Private formuer kan omdisponeres, gjøres likvid og reinvesteres i Norge eller i utlandet.

Store private eiere har derfor stor innflytelse over hva landet skal investere i, hvilke aktiviteter som skal opp og hvilke som skal ned.

Store forskjeller i formue betyr store forskjeller i inntekt og konsentrasjon av makt og innflytelse. Ledertalent går ikke alltid i arv – formuer gjør.

Private formuer gir maktposisjoner og eksklusiv tilgang til posisjoner og posisjonsgoder.

Alt dette tilsløres når notatet hevder at det er offisiell statistikk og økonomisk forskning som gir et feilaktig bilde av formuesfordelingen: «Inkluderes formuen som staten forvalter på vegne av det norske folk, synker formuesandelen til de 20 prosent mest formuende husholdningene fra 70 til 40 prosent.»

Dette skyldes ifølge Civita-notatet «den formuesomfordelende staten», som om også oljeformuen har tilhørt de rikeste i samfunnet.

Les også De 10 prosent rikeste husholdningene eier halve Norges private formue. Men tankesmien Civita mener ulikhetene egentlig er mye mindre.

Ulikheten borte som dugg for solen

Forsøket på ny-regning hadde vært enda mer avslørende dersom den var konsekvent: Ta med veier, broer og annen infrastruktur som representer verdifull kapital som på samme måte eies kollektivt gjennom staten.

Del den samlede verdien på oss alle, og vips er den rådende ulikheten i private formuer borte som dugg for solen.

En konsekvent ny-regning ville også tatt med inntektsfordelingen. Helt siden Adam Smiths tid har inntekten i et år blitt definert som verdien av det en kan konsumere uten å tære på formuen.

Når formuen vokser fra et år til det neste, skyldes det at en har spart noe av inntekten.

Civitas ny-regning krever derfor at en også legger avkastningen fra oljefondet til husholdningenes øvrige inntekter. Gjør en det, oppnår Civita, på papiret, en inntektsøkning til hver husholdning på 200.000 kroner (i 2017), og resultatet blir en betydelig jevnere inntektsfordeling.

Les også Aftenposten mener: Jo, formuesfordelingen i Norge er skjev

Tilslører forskjeller

Civitas ny-regning endrer imidlertid ikke på realitetene. Statens finansformue eller finansinntekter dukker ikke opp på husholdningenes bankkonti. Ulikheten i husholdningenes formuesfordeling blir selvsagt ikke mindre.

De eksisterende forskjellene i norske familiers muligheter til å hjelpe barna sine med å kjøpe egen bolig forsvinner heller ikke.

Det eneste Civita oppnår, er å tilsløre formuesforskjellene og å så tvil om offisiell statistikk og ulikhetsforskningen.

Har ikke nordmenn glede av oljeformuen og annen formue som vi eier i fellesskap? Jo, selvsagt. Men i motsetning til fellesformue kan den private formuen når som helst konverteres på den måten en selv ønsker. Handlingsregelen for oljeformuen innebærer dessuten at statens formue skal vare evig og betjene alle fremtidige generasjoner.

Oljeformuen har først og fremst betydning for finansieringen av offentlig forbruk. Å sette likhetstegn mellom privat og felles formue forutsetter at det er likegyldig om en økning i formuen på én million skjer på privat eller statens hånd.

Ta for eksempel de tidligere Østblokklandene og benytt Civita-metoden. Da finner vi at i den kommunistiske Østblokken bodde det bare formuende millionærer.

I ny-regningen bak Civitas påskebudskap betyr eieform ingenting. Men da er det vel bare for den norske staten å overta alt?

Les også Økonomiske forskjeller gir strenge foreldre

Følg og delta i debattene hos Aftenposten meninger på Facebook og Twitter