Per Corshammar er på et korstog for et langt bedre jernbanetilbud, ikke bare i Norge, men også i hjemlandet Sverige, og ikke minst mellom de to landene.

Slik den erfarne svenske togingeniøren vurderer det, er både Norge og Sverige håpløst på etterskudd i sin satsing på tog, sammenlignet med intet mindre enn resten av verden.

Les også: Dette kan føre til Norges første nei til EØS noensinne

Nairobi - Mombasa

– Aller først Corshammar, har du et eksempel på hvor i Afrika toget er raskere enn i Norge?

– Toget mellom Nairobi og Mombasa. Ifølge European Real Timetable er det en strekning på 485 kilometer, noe som unnagjøres på 4 timer og 43 minutter. Det betyr en gjennomsnittsfart på 103 kilometer i timen. Ifølge samme tidstabell er det 489 kilometer mellom Oslo og Bergen. Det tar 6 timer og 38 minutter, en gjennomsnittsfart på 74 kilometer i timen.

Selv om Bergensbanen bare er 4 kilometer lengre enn jernbanestrekningen mellom de to byene i Kenya, tar det altså 1 time og 55 minutter lenger å kjøre fra Oslo til Bergen.

NSB kan ikke en gang konkurrere med de treigeste togene mellom Nairobi og Mombasa. De bruker 5 timer og 58 minutter på strekningen, ifølge Kenya Railways, altså 40 minutter mindre enn NSB på sitt beste.

På sine treigeste avganger bruker NSB hele 7 timer og 24 minutter mellom Oslo og Bergen. Det tilsier en gjennomsnittsfart på bare 66 kilometer i timen.

– Er eksempelet ditt et unntak, Corshammar?

– Det er ikke et unntak. Djibouti-Addis Abeba og Tanger-Rabat er andre eksempler, og det finnes flere. Det er også ting på gang mellom Alexandria og Kairo.

Følg Dagsavisen på Facebook og Twitter!

Bygger nytt

Med det mener Corshammar jernbanebygging, som nå finner sted i stort monn i mange land i Afrika, ikke minst takket være kinesisk kapital og ekspertise. Tidligere tok toget mellom Nairobi og Mombasa om lag 15 timer. Den æraen tok slutt da den nåværende ekspressbanen åpnet 30. mai i fjor av den kenyanske presidenten, Uhuru Kenyatta.

– Afrika bygger helt nytt. De gamle banene rives opp og erstattes med nye, forteller Corshammar.

Men det stopper ikke med det. På hjemmebane bygger kineserne høyhastighetsbaner på spreng.

– Også hele India bygges om akkurat nå, forteller Corshammar.

– Unntaket på jorda er Norge og Sverige. Det er altså en global utbygging av jernbanen som vi i Norden ikke ser noe til, dessverre, og derfor løper verden forbi oss i framtiden.

Corshammar støtter seg blant annet til reisetidene mellom flere norske og svenske byer, når han slakter jernbanetilbudet i disse landene. På en rekke strekninger er gjennomsnittsfarten til dels godt under 80 kilometer i timen. Oslo-Bergen er allerede nevnt. Oslo-Kristiansand og Trondheim-Bodø er bare et par av de andre.

Saken fortsetter under bildet.

Kenyas president Uhuru Kenyatta sendte selv det første godstoget av sted på den nye jernbanen mellom Nairobi og Mombasa, da den ble åpnet i fjor. Foto: Tony Karumba/NTB scanpix

Les også: NATO-styrker stanses av dårlig jernbane

245 kilometer i timen

– Hvor høy bør gjennomsnittsfarten være, mener du?

– Den bør være på 120 kilometer i timen eller mer.

Med en slik fart ville det ikke ha tatt mer enn 4 timer og 5 minutter fra Oslo til Bergen.

Det bringer oss til høyhastighetsbaner hvor tog kan kjøre i flere hundre kilometer i timen, noe Corshammar virkelig brenner for.

Best i Europa på det er Spania, hvor togene raser av sted med gjennomsnittshastigheter opptil 245 kilometer i timen (Madrid-Zaragoza). Mellom Madrid og Barcelona og Madrid og Valencia går det også unna, med gjennomsnittshastigheter på henholdsvis 226 og 223 kilometer i timen.

Corshammar ser et lignende potensial på strekninger som Oslo-Gøteborg og Oslo-Stockholm.

– Mellom Norge og Sverige med et så stort antall reisende og to land som er i verdensklasse, er det rimelig å ha verdensklasse på togene også.

Corshammar synes det er merkelig at det ikke for lengst er blitt politisk enighet om dette i både Norge og Sverige.

– Hvorfor skal det være så vanskelig for to nasjoner å bli enige om å skape noe fantastisk for begge landene samtidig? Det enkleste er og Norge og Sverige danner et felles statlig selskap med oppdrag å bygge jernbane over grensa. Hvis det ikke gjøres noe radikalt kommer dagens jernbanetilbud til å bestå i 30 år til.

Les også: Svensk plan for norske spor