Superstjärnans hemlighet på spåren

Av: Erik Melin

Publicerad: 19 oktober 2013 kl. 20.45

Uppdaterad: 20 oktober 2013 kl. 07.12

Det finns supernovor och så finns det super-supernovor.

Nu kan forskarna vara den ljusstarka stjärnexplosionens hemlighet på spåren.

– Vi är på ruta ett än så länge, säger Jesper Sollerman, astronom vid Stockholm universitet.

Supernovor är stjärnor som exploderar. Under dödsryckningarna slungas stjärnmateria ut i rymden, vilket gör att stjärnan kan lysa lika starkt som en hel galax, enligt ett pressmeddelande från Stockholms universitet.

För några år sedan upptäckte astronomerna en ny form av supernovor, ljusstarkare än några andra stjärnor man tidigare skådat.

Den nya typen av de ljusa stjärnexplosioner kallas super-supernovor, eller superluminösa supernovor.

Trots att de är ljusare än andra stjärnor så har den nya typen undgått astronomerna.

– Anledningen är att vi har letar på fel ställen. Vi har kollat i galaxer med massor av stjärnor. Men de här super-supernovorna finns i mindre galaxer, säger Jesper Sollerman, professor vid institutionen för astronomi vid Stockholms universitet.

Ett solmillenium per sekund

Med nya metoder har man nu dock lyckats hitta ett dussintals av den nya ljusstarka typen av supernovor.

De superluminösa novorna kan under en sekund skicka ut lika mycket strålning som vår egen sol gör på tusen år.

– De är ungefär lika stora som Stockholm, kanske 10 kilometer i diameter, men väger mycket mer än vår egen sol, säger Jesper Sollerman.

Spinnande magnetsjärna

Vad som ligger bakom super-supernovorna är ännu höljt i dunkel. Men i en artikel i tidskriften Nature framförs en teori om det handlar om magnetarer, små snabbt roterande neutronstjärnor – så kallade pulsarer – med ett kraftigt magnetfält.

– En neutronstjärna är det som blir kvar när en stjärna exploderar. Snurrar den så här snabbt, fler hundra varv i sekunden, frigörs massa energi vilket skulle kunna förklara super-supernovorna, säger Jesper Sollerman som är en av medförfattarna till artikeln i Nature.

Framtida namnproblem

Trots att han själv skrivit artikeln är han inte övertygad om att det faktiskt rör sig om magnetarer.

– Det viktigaste är egentligen att vi kommit fram till att tidigare teorier kring super-supernovorna varit falska, att det handlat om stjärnor mer än 100 gånger så stora som vår egen sol, säger Jesper Sollerman.

Vad händer om man hittar ännu ljusstarkare novor, blir det superduper-supernovor då?

– Ja, det kan bli jätteroligt, men det är ett av våra mindre problem. Det här är det roliga med astronomi, att ny teknik gör att vi hittar oväntade saker, sådant man inte visste fanns och inte ens letade efter, säger Jesper Sollerman.

KOPIERA LÄNK