Runt 12-tiden i fredags ringde telefonen hos Åke Engström och Ulla Svensson i Överskog nära Utansjö norr om Härnösand.

– Det var min granne Ragnar Olsson som berättade att han varit ute och gått med hunden och sett en skadad älg vid det gamla järnvägsspåret, säger han.

Eftersom Åke är jaktledare tog han med sig jaktgeväret och körde bort mot platsen tillsammans med Ragnar och sin sambo, Ulla Svensson.

– När vi kommit inom 200 meters håll fick vi syn på fyra ben som sparkade febrilt upp ur snön. När vi kom närmre såg vi att det är en älg som låg på rygg i kämpade för livet.

Bredvid järnvägsbanken finns en sprängd, lodrät klippvägg och enligt Åke hade älgen förmodligen ramlat och störtat ner från avsatsen ovanför.

– Jag tror att det kan ha skett redan på torsdag kväll eftersom delar av snödrivan hade smält runt kroppen. Det var som om älgen låg i ett kar.

När de såg att den unga älgen fortfarande kämpade bestämde sig Åke och Ulla för att försöka rädda den.

– Intill platsen fanns en grävmaskin med en spade som vi kunde gräva med. Älgen var skräckslagen men samtidigt utmattad, och när Ulla strök den över huvudet blev den lugnare.

Efter ett tag försökte de dra i älgens ben för att få kroppen att snurra. Åke satte sig ner och tryckte med benen mot älgens rygg för att få den att komma loss.

– Till slut gick det. Älgen snodde runt och fick fäste mot underlaget. Vi tänkte att nu får vi se om den kan röra sig. Om inte så får vi avliva den.

Men de hade inte väntat sig det som hände.

– Så fort älgen kom upp på benen sprang den i väg från platsen, fullständigt vettskrämd. Den drog rakt in i skogen och försvann.

Fast innan Åka och Ulla hann lämna platsen kom den tillbaka ut ur skogen igen.

– Den ställde sig på avstånd och tittade på oss, precis som om den ville säga: "tack för hjälpen och vi ses till hösten".

I efterhand beskriver Åke händelsen som unik.

– Jag har jagat i 32 år och har sett mycket, men jag har aldrig varit med om något som det här. Att någon annan skulle ha varit med om något liknande tror jag inte heller.

Han tycker att händelsen belyser en annan del av att vad det innebär att vara jägare.

– Trots att jag är inbiten jägare handlar jakt inte bara om att skjuta djur. Det handlar lika mycket om att vårda och hjälpa. Jaktgeväret fick stå vid snökanten hela tiden, sedan var det bara att göra patron av och gå hem. Det kändes skönt.

Nu inväntar han hösten för att se om han träffar på älgen igen.

– Då får vi se om jag skjuter den eller om jag har hjärta att låta den leva en gång till.