Spänningen var stor inför Stefan Löfvens presskonferens under torsdagen. Skulle han avgå? Eller utlysa extra val? Av de alternativ som statsministern hade att välja på valde han det minst dramatiska: En regeringsombildning. Både infrastrukturminister Anna Johansson (S) och inrikesminister Anders Ygeman (S) får lämna regeringen med anledning av sin hantering av IT-skandalen på Transportstyrelsen.

Ygeman föreslås i stället bli ny gruppledare för Socialdemokraterna då den tidigare gruppledaren Tomas Eneroth (S) blir ny infrastrukturminister. Ygemans arbetsuppgifter tas över av Morgan Johansson (S) som blir inrikes- och justitieminister och Helene Fritzon (S) blir ny migrationsminister. Med andra ord uppgraderas Morgan Johansson, vilket är intressant i sammanhanget då han ännu inte fått svara på några frågor om vad han vetat om IT-skandalen.

Man kan se det som att Löfven försökte sig på en kompromiss genom att offra två av sina ministrar för att rädda en tredje. Som bekant väckte Alliansen misstroende även mot försvarsminister Peter Hultqvist (S) – som alltså inte avgick i samband med regeringsombildningen. Genom att inte ersätta försvarsministern passade Löfven tillbaka bollen till Alliansen; en boll som de snabbt tog emot. Kort efter presskonferensen skrev Ebba Busch Thor (KD) på Twitter att deras tidigare besked fortfarande gäller. Och varför skulle det inte göra det? Hultqvist förtroende återvanns knappast genom att Löfven på presskonferensen deklarerade att han väldigt gärna ville behålla sin försvarsminister.

Att Alliansen går vidare med misstroendet är rimligt. Hultqvist har begått samma fel som Ygeman – och det är inget litet sådant: Han har undanhållit viktig information som rör rikets och enskildas säkerhet och integritet för statsministern. Till Hultqvists försvar sade Löfven att försvarsministern inte har ansvar för någon av de berörda myndigheterna, det vill säga Transportstyrelsen och Säkerhetspolisen. Det duger inte som ursäkt, i synnerhet inte när han är en av fyra medlemmar (utöver Löfven) i statsministerns säkerhetsråd.

Därför var det helt rätt av Alliansen att även inkludera försvarsministern i misstroendet. Konsekvensen för Hultqvist bör bli densamma som för den tidigare inrikesministern. Då de borgerliga partierna inte tänker backa och Sverigedemokraterna meddelat att de kommer att stödja misstroendeförklaringen mot Hultqvist ser det ut som att han inte kommer ha något annat val än att avgå. Frågan är om Löfven kommer att acceptera det.