Första halvåret 2014 beviljade Sverige drygt 16 000 uppehållstillstånd till asylsökande samt tog emot 1 000 kvotflyktingar. I grova drag beviljar Sverige nu mellan tre till fyra gånger så många uppehållstillstånd till asylsökande som övriga nordiska länder tillsammans.

Förra året gick vi för första gången förbi Tyskland och nu är Sverige det land inom EU i vilket flest asylsökande får stanna. Därtill kommer en uppskattningsvis lika stor anhöriginvandring av olika slag. Med en prognos på upp till 90 000 asylsökande i år är mottagandet utom kontroll.

I en krönika i Danmarks största tidning Politiken beskrev jag i april i år det näst intill totalitära läge som råder när det gäller att kunna diskutera asylinvandringens omfattning till Sverige. Våra egna medier tiger. Den journalist/ledarskribent som på allvar ifrågasätter ”volymerna” riskerar sitt arbete. Vår mediekår värnar därför sina karriärer genom att inte beträda detta förbjudna område. Ett antal personliga vittnesmål i förtroende bekräftar allvaret. Hittills har bara den konservativa ledarskribenten Marika Formgren gått ut offentligt och klargjort att hon slutar på grund av skrivförbud i den trånga ”åsiktskorridoren”. Exempelvis så refuseras mina texter regelmässigt av Sveriges större tidningar. Dagens Samhälle är det undantag som bekräftar regeln.

Nu tar i stället dansk media det ansvar som svenska journalister undviker. Under hela juli sändes programmet ”Danmarks Röst” en timme varje vardag från den privata public service-kanalen Radio24syv i Köpenhamn, med historikern och författaren Mikael Jalving som huvudsaklig programledare. Danmarks Röst vill vara en slags motsvarighet till Voice of America, som efter andra världskriget riktade sig till de kommunistockuperade staterna. En sådan mental järnridå finns också i Sverige, menar radiostationen.

I Danmarks Röst har bland andra jag, Marika Formgren och DN:s utrikeskorrespondent och författaren Nathan Shachar medverkat. Alla har vi berört tabut mot att diskutera invandringen öppet i media. Med Shachars ord hindras detta av ”de moderna inkvisitionsimpulserna”. Han sa: ”En sak som jag ständigt hör från svenska kollegor och intellektuella är: ”Du är lycklig som inte lever här.”

Nathan Shachar lämnade Sverige för 43 år sedan. När han ser tillbaka kan han konstatera att den livsviktiga yttrandefriheten har begränsats:

”Jag växte upp i en intellektuell miljö med många akademiker och journalister som alltid diskuterade vilt med stor respektlöshet med motsatser och extrema paradoxer. Den världen finns inte mer. Den förstördes först av vänstern och nu har den tagits över av den politiska korrektheten.”

Sverige ställning som ”humanitär stormakt” (utrikesminister Carl Bildts ord) får uppenbarligen inte ifrågasättas trots att Sverige har OECD:s sämsta integration och trots att bara 2,5 procent av jobben här är till för helt outbildad arbetskraft. Asylsökande som kommer hit har enligt Arbetsförmedlingen till 60 procent ingen eller endast kortare skolgång, det vill säga de är faktiska eller praktiska analfabeter. Samtidigt växer problemen i ett land där en alltmer sekteristisk elit riktar sin lojalitet inte mot folket och samhället utan mot en gränslös världs alla befolkningar.

För att motverka ytterligare steg mot ett totalitärt samhällsklimat är det av yttersta vikt att medierna bryter tabut och talar öppet om Sveriges extrema asylpolitik. Vår politiska och mediala elit måste rannsaka sin rädsla, sin självrättfärdighet och sin humanitära hybris.

Det här är en opinionstext publicerad i Dagens Samhälle. Åsikterna som uttrycks i artikeln står skribenten/skribenterna för.