Som fagperson i moderne politisk historie og ideologi, ser jeg hvordan politikere oftere utøver oligarkisk fremferd. Oligarki, er en styreform der en liten gruppe personer har makt til å styre over resten, uten at disse har noen virkelig mulighet til å kontrollere de som styrer. Det er altså noe som ligger mellom demokrati og diktatur.

Begrepet brukes ofte om Russland etter Sovjetunionens fall, der en gruppe skaffet seg eierskap til verdiene i prosessen med privatisering av statlige tjenester. Trenden viser seg i Norge, der gruppen som dominerer er vår regjering, sammen med private aktører som sammen blir den lovgivende, utøvende og dømmende makt. Partier slår seg sammen for å få flertall, og selv de minste utøver stor makt, satt mot hvor mange stemmer de fikk. Resultatet er konstante kompromisser som ingen av velgerne ønsket.

Jeg skal gi et par eksempler på oligarki i Norge. Stengingen av riksdekkende FM radio er et, som ble utført mot folks vilje. Meningsmålinger viste at mellom 60 – 66 % var imot, men dette ble ignorert og nettet stengt. Vinnerne av bestemmelsen ble DAB aktørene Nent (P4) og Bauer Media, som sikret seg monopol på reklamefinansiert riksradio frem til 20322, mens vi andre mot egen vilje ble tvunget til å betale rundt 23 milliarder skattekroner for å bygge ut DAB nettet.

Et annet er ACER avtalen, der en meningsmåling utført i 2018 viste at bare 8,8 % var for avtalen, men den ble vedtatt og innført.4 Avtalen skulle sikre et integrert energimarked i EU, ved å harmonisere medlemsstatenes regelverk. EU regulerer nå norsk import og eksport av strøm, og setter prisen. Etter et år, viste tallene at Norge sendte ut strøm til Europa i 41 av årets 52 uker, og derved ble vi taperne, og strømmen er blitt markant dyrere.

Vinnerne er de som eier kraftlinjene og kraftverkene, men også inkassobransjen skor seg. Blant dem er Kredinor som driver inn penger for Agder Energi når folk ikke klarer de stadig høyere strømregningene og nettleien. I 2017 fant de dette samarbeidet så lukrativt, at Agder Energi og inkassoselskapet feiret seg selv med bløtekake. I 2018 fikk alle ansatte i Kredinor 116.000 kroner hver i bonus for sin innsats med å drive inn penger.

Norge er blitt kåret til et av de mest lønnsomme steder i hele verden å drive inkasso.

Med loven i hånd utnytter de hele statsapparatet gjennom politi, namsmann, og rettsapparat for å drive inn penger. Politikerne gjør intet for å endre denne praksisen som flere namsmenn og jurister har ropt høylytt varsko over. De 169 stortingsrepresentanter som tillater dette, vedtar sin egen lønn fra år til år, der den nå er rundt 1 million kroner. Samtidig har de bestemt at de som trenger hjelp, eller har tvangstrekk fra lønn - må klare seg med rundt 8.800 kroner måneden, - eller 2-3000 kroner per måned for akutt sosialhjelp, disse blir å regne som fattige etter EU sin målestokk.

Eksemplene er oligarki i praksis; - de ignorerer meningsmålinger og fattigdom og statens bestemmelser rammer mange. Samtidig beriker den utøvende makt seg selv i egen lønnsnemnd, og lar private aktører bruke statsapparatet for å drive inn sine penger.

NAV-skandalen viser en annen side av oligarki. Maktutøverne unnviker egen straff når de bryter loven. Om loven brytes - så straffes vi, det er noe alle vet. I denne saken er det så langt ingen som snakker om straff for de ansvarlige. Loven er klar: § 254. Frihetsberøvelse. Den som ved innesperring, bortføring eller på annen måte rettsstridig fratar noen friheten, straffes med bot eller fengsel inntil 3 år. Flere er uriktig fengslet i denne saken, men de ansvarlige, enten det være seg statsråden, NAV ansatte, domstolen eller politi, snakker intet om hva deres egen straff skal bli etter § 254.

Oppskriften er å stå frem offentlig og beklage, men dette er ingen reell straff. For å ordne opp, tar de våre skattepenger som skulle gått til skoler, sykehus, veier og annet for å betale erstatning til ofrene for deres egne feilgrep.

Jeg kunne fortsatt med eksempler der folk klart er imot det som gjøres; - Fylkessammenslåing, bompenger, vindmølleutbyggingen, EU, EØS og så videre, men her er ikke nok spalteplass.

Storting og regjering er våre ansatte, og makten er gitt av folket. For at de skal lytte til oss, har vi pressestøtte. Her kommer folks ønsker og vilje frem og mediene gir klare signaler og instrukser til våre politikere i reportasjer, meningsmålinger, debatter og annet. Dette er arbeidsordren som de har å utføre. De tjener oss, ikke omvendt. Kommer de i en posisjon der de ignorerer folkets vilje, så svikter de sin arbeidsplikt og må fratre.

I eksemplene var folks mening klart signalisert gjennom pressen, men ble ignorert med grunnlag i de såkalte kompromisser. Om de nå også unnlater egen straff etter NAV skandalen, er det oligarki i sterk praksis. Dette skaper sinne i folk, og konsekvensene ved oligarkisk styre blir markant klasseskille, økt fattigdom og følelsen av arroganse som distanserer folket fra politikerne.

I dag er det over 737.000 fattige enkeltindivider i Norge, men dem hører du aldri om. Politikerne snakker kun om ca. 100.000 fattige barn, men barn har ikke økonomisk ansvar for seg selv, så dette er tåkelegging for å omgå tallet på enkeltindivider som er atskillig høyere.

I kjølvannet av fattigdom er tap av kjøpekraft og inflasjon eksempler på resultat over tid. En konsekvens blir økt kriminalitet, misnøye, vold, konspiratorisk tanke, anarkisk tanke og motsetninger mellom folkegrupper som skylder på hverandre, og glemmer hvem som satt reglene de må leve under - samfunnet blir med andre ord uforutsigbart og utrygt.

Europeisk historie har vist oss at et stort klasseskille, er samfunnets farligste fiende. Derfor er det viktig å rope et varsko når tendensene på distansering av folkestyre begynner å vise seg. Våre politikere må lytte til folket, fremfor å velge kompromisser seg imellom, ellers skaper de et fremtidig Norge med store motsetningsforhold i alle samfunnslag, som kan bli permanente.