Fintiaanit Kaukaisten sukulaistemme tarina Teksti Silja Massa Kuvat Meeri Koutaniemi

Osaksi suomalaisia, osaksi intiaaneja Suurten järvien alueella asuu kansa, jolla on juuret sekä Suomessa että Amerikan alkuperäisväestössä. Näiden fintiaaneiksi kutsuttujen ihmisten tarkkaa lukumäärää on mahdoton selvittää, mutta heitä arvioidaan olevan satoja, jopa tuhansia. Kirjailija Katja Kettu, toimittaja Maria Seppälä ja valokuvaaja Meeri Koutaniemi dokumentoivat fintiaanien elämää kolmen vuoden ajan. Kohtaamisista syntyi kirja Fintiaanien mailla.

Powwow on Pohjois-Amerikan intiaanien suuri tanssijuhla. Tanssiminen on kunnianosoitus esi-isille.

Maahanmuuttajien jälkeläisiä Suomesta lähti vuosina 1860–1924 noin 370 000 siirtolaista Pohjois-Amerikkaan etsimään parempaa elämää. Suurimpia syitä lähtöön olivat työttömyys, sosiaaliset ongelmat ja Suomen venäläistämispolitiikka – mutta myös seikkailunhalu. Amerikassa suomalaiset työllistyivät metsätyömaille ja kaivoksiin. Savotoissa ja ammattiyhdistysten illoissa he kohtasivat intiaaneja ja muodostivat näiden kanssa kulttuurien välisiä liittoja. Suurin osa liitoista muodostettiin alueen suurimman intiaaniheimon, ojibwa-intiaanien, jäsenten kanssa. Suomalaisilla oli muita eurooppalaisia vähemmän tietoa uudesta kotimaastaan ja siksi myös muita vähemmän ennakkoasenteita alkuperäisväestöä kohtaan.

Suurten järvien alueella näkyy siellä täällä tuttuja paikannimiä kuten Oulu, Finland, Nisula ja Toivola.

25-vuotias fintiaani Shyloh Lussier opiskelee intiaanireservaatin ylläpitämässä collegessa.

Lyz Jaakola, 48, on muusikko ja opettaja. Hänen isänsä on suomalainen, äiti ojibwa-intiaani.

Metsä yhdisti Syitä suomalaisten ja intiaanien väliseen yhteisymmärrykseen on monia, mutta ennen kaikkea kansoja yhdisti läheinen suhde metsään. Intiaanien lailla suomalaiset metsästivät, kalastivat ja marjastivat. Intiaanit arvostivat myös suomalaisten käsityöläisyyttä: kykyä rakentaa vene tai vuolla sukset. Suomalaiset oppivat intiaaneilta muun muassa maissinviljelyn ja lääkeyrttien käytön. Vastineeksi he neuvoivat heitä hirsirakentamisessa ja tuohivirsujen punonnassa.

Suomalainen sisu on tuttu käsite Suurten järvien alueella. Kaikilla Fintiaanien mailla-kirjassa esiintyvillä fintiaaneilla on myös kodeissaan saunat.

Arne Vainion lapsuus ja nuoruus eivät olleet helppoja. Isän itsemurha Arnen ollessa 5-vuotias ja kahden syrjityn vähemmistön keskellä eläminen on tehnyt hänestä sisukkaan miehen. Amerikansuomalainen Rebecca ja fintiaani Jim tapasivat vuonna 1990. Jim Gawboyn äiti tuli Suomesta 1900-luvun alussa, ja hänen isänsä oli ojibwa-intiaani.

Taistelu luonnon puolesta Suuryhtiöt uhkaavat muuttaa sekä intiaanien maat että ympäröivät metsät ja vesistöt teollisuuden resurssivarastoiksi. Alkuperäiskansat käyvätkin jatkuvaa taistelua elinympäristönsä puolesta. Intiaaneilla on läheiset suhteet myös luonnonsuojelujärjestöihin.

70 prosenttia Yhdysvaltojen ja Kanadan hyödyntämättömistä energianlähteistä sijaitsee intiaanien mailla.

Elämää reservaatissa Suurin osa fintiaaneista elää intiaanireservaateissa ja kokee olevansa lähempänä alkuperäisamerikkalaisia juuriaan kuin suomalaisuutta. Monen siteet Suomeen ovat katkenneet eikä suurin osa ole koskaan käynyt Suomessa. Reservaateissa on paljon köyhyyttä, huumeongelmia ja työttömyyttä. Reservaatti ei kuitenkaan ole enää synonyymi köyhyydelle. Myös omien juurien arvostus on kuitenkin kasvanut eikä fintiaani-identiteetti ole enää häpeä.

Rebecca Gawboy pitää miehensä kanssa hyväksikäytettyjen intiaanilasten orpokotia Minnesotan takamailla. Yksi orpokodin asukkaista on nuori fintiaani Isaac Sulo Gawboy.

Carl Gawboy vetää talvisin jalkaansa perinteiset peurannahkaiset mokkasiinit.