Nykyeläkeläiset voittavat, nuoret häviävät. Taloussanomien hakukone kertoo, kuinka monta eläke-euroa kukin ikäluokka saa yhtä maksueuroa vastaan.

Yksi yhteiskuntamme sitkeimpiä myyttejä on se, että suomalaiset olisivat maksaneet tai säästäneet omat eläkkeensä itse.

Suuri osa nykyisistä eläkeläisistä on toki maksanut eläkemaksuja koko työuransa ajan, mutta maksut riittävät kattamaan vain pienen osan heidän saamistaan eläkkeistä.

Vuosina 1940–1950 syntyneet suomalaiset saavat keskimäärin neljä euroa eläkettä jokaista maksamaansa eläkemaksueuroa kohden, eli he ovat ”maksaneet” omista eläkkeistään neljäsosan.

Luvut on laskenut Eläketurvakeskus (ETK), joka on summannut yhteen kunkin ikäluokan elinkaaren aikaiset eläkemaksut ja eläke-etuudet.

Alle 50-vuotiaat saavat tämänhetkisten arvioiden mukaan jokaista maksueuroa vastaan kaksi euroa eläkettä.

Tämän artikkeliin loppuun kootusta hakukoneesta voit katsoa kahdella eri tavalla lasketut luvut siitä, kuinka paljon ikäluokkasi keskimääräinen edustaja voi odottaa vastinetta eläkemaksuilleen.

Eläkemaksut menevät nykyisille eläkeläisille

Erot sukupolvien välillä johtuvat siitä, että Suomessa kenenkään ei ole ajatuksenakaan säästää omaa eläkettään. Eläkejärjestelmämme keskeinen toimintaperiaate on se, että kukin sukupolvi maksaa edeltäjiensä eläkkeet.

Tämän päivän eläkeläiset maksoivat palkoistaan huomattavasti nykyistä pienempiä eläkemaksuja, sillä heidän edeltäjillään ei ollut kummoisia eläkkeitä – eläkejärjestelmä kun pystytettiin vasta 1960-luvun alussa.

Edellisten kahden vuosikymmenen aikana eläkemaksut ovat nousseet vauhdilla, koska eläkkeelle on jäänyt suuria ikäluokkia, joille ehti kertyä eläkettä koko työuran ajalta.

Nykyeläkeläiset olisivat maksaneet vieläkin pienempiä maksuja, jos heiltä ei olisi kerätty pientä siivua ”ylimääräistä” rahaa eläkerahastoihin, joiden tarkoituksena on tasata maksupainetta tulevina vuosikymmeninä.

Ilman rahastointia sukupolvien väliset erot olisivat siis nykyistäkin suurempia.

Kaksi laskutapaa, yksi lopputulos: nuoret häviävät

Joku voi kysyä, miten eri aikakausina maksettuja markkoja ja euroja voi ylipäätään vertailla keskenään.

Artikkelin alussa kuvatut luvut ovat ostovoimakorjattuja. Se tarkoittaa sitä, että esimerkiksi nykyeläkeläisten 70-luvun maksusuoritusten arvo on muunnettu nykyrahaksi.

Paketti lenkkimakkaraa maksoi vuonna 1970 viisi markkaa, ja nykyisin se maksaa kolme euroa – niinpä työntekijän vuonna 1970 tilittämät 500 markan eläkemaksut näyttäytyvät ETK:n laskelmassa 300 eurona.

Rahan muuntamiseen käytettävä kuluttajahintaindeksi sisältää luonnollisesti satoja palveluita ja hyödykkeitä, ei ainoastaan lenkkimakkaraa.

Ostovoimakorjattujen lukujen lisäksi hakukoneesta löytyvät pienemmät, diskontatut luvut. Niissä rahalle on laskettu myös niin sanottu aika-arvo, joka ETK:n Ismo Riskun mukaan tulisi huomioida elinaikaisia maksuja ja etuuksia vertailtaessa.

Jos 70-luvulla työtä tehnyt ei olisi joutunut maksamaan eläkemaksuja, hän olisi voinut sijoittaa rahat vuosikymmeniksi johonkin muuhun kohteeseen ja saada sille tuottoa, jonka Risku on laskelmassaan määrittänyt 3,5 prosenttiin.

Tällaisen kuvitteellisen vaihtoehtoisen sijoituskohteen ottaminen huomioon muuttaa lukuja niin, että nykyiset eläkeläiset saavat maksueuroa kohden vajaat kaksi euroa eläkettä.

Nuorten lukema putoaa 0,7 euroon, eli nuoret saavat ennusteen mukaan eläkejärjestelmästä vähemmän ulos kuin laittavat sisään.

Erot pienenevät, mutta kummalla tahansa laskutavalla lopputulos on sama: eläkejärjestelmän ”voittajia” ovat nykyiset eläkeläiset.

On tärkeää huomata, että oheinen taulukko kuvaa ikäluokkakohtaisia keskiarvoja. Ne eivät päde kaikkiin yksittäistapauksiin.

Jos ehtii olla eläkkeellä esimerkiksi vain vuoden, ei luonnollisestikaan ehdi saada edes omiaan takaisin.

(Jos taulukko ei näy laitteellasi, katso se tästä.)