Teija Sutinen kirjoitti Hesarissa 29.7., ettei maahanmuuttokeskustelua pitäisi jättää vain kiihkoilijoille. En voisi olla enempää samaa mieltä. Kysymys maahanmuutosta onolennainen Suomelle, jonka on vaikea selvitä talousahdingostaan ilman työperäistä maahanmuuttoa. Työperäinen maahanmuutto on tavallaan epäreilu tapa pärjätä, koska maa saa työkykyistä, osaavaa työvoimaa ilman, että on joutunut maksamaan lapsilisä ja koulutusta. Toisaalta he muuttavat jostain, jossa heidän työvoimalleen ei ole käyttöä. Eivät kai he muuten muuttaisi. Suomestakin lähti aikanaan satojatuhansia siirtolaisiksi, koska heille ei löytynyt asuntoa kaupungeista eikä maatalous heitä enää tarvinnut.

Suomenosalta ongelma on, ettei maamme ole niin kovin houkutteleva emmekä siksi saa niitä maahanmuuttajia, joita haluaisimme.

Suomen tarve saada täydennystä työvoimaansa ja veronmaksajiinsa, kaupunkien asuntopula, rakenteellinen työttömyys, valtavat maailmanlaajuiset tuloerot, Afrikan liikakansoitusongelmat ja kansainvälisesti antelias asumisperusteinen sosiaaliturva muodostavat hankalasti optimoitavan kokonaisuuden varsinkin jos optimoinnista on mukana eettisiä ulottuvuuksia. Tästä jos mistä pitäisi keskustella analyyttisesti.

Olin suunnitellut kirjoittavani tästä jotain, mutta kiitos Immosen ja hänen kaveriansa aktiivisuuden, päätin jättää väliin. On luotu tilanne, jossa jokainen, joka kirjoittaa jotain maahanmuutosta, leimautuu natsiksi.

En ymmärrä maahanmuuttokriittisten keskustelustrategiaa lainkaan. He toimivat järjestelmälisesti estääkseen keskustelun asiasta. Kun olen aiheesta blogillani joskus keskustellut, he ovat organisoineet spammikampanjan tuhotakseen keskustelun.

Miksi?