Olen kohdannut työssäni suomalaisten parisuhteiden keskuudessa hämmästyttävän paljon valikoitua tasa-arvoa. Suomalaisissa kodeissa tasa-arvoisia tehtäviä poimitaan tasa-arvoisesta arjesta kuin rusinoita pullasta. Lopputulos on odotettu.

Eniten ihmettelen tätä: miehet maksavat kotitalouden laskut. Joskus yhteiseltä tililtä ja joskus omalta, mutta useimmiten ne ovat miehiä, jotka ottavat kontolleen laskujen maksamisen vaativan ajan ja harmin.

Rahasta riiteleminen on yleistä. Ymmärrän sen hyvin, jos vain yksi kahdesta tietää, paljonko rahaa on ja mihin rahat riittävät.

Voi kun hämmästelisin väärää asiaa, mutta en hämmästele. Tilastokeskuksen tuoreimmassa tasa-arvobarometrissä (siirryt toiseen palveluun) kysyttiin vastuunjakoa kodin taloudesta ja puolisoiden välisistä erimielisyyksistä rahankäytössä. Barometrin mukaan vastuu taloudesta jää useammin miehille kuin naisille.

Erimielisyyksiä rahasta kertoo kohdanneensa 30 prosenttia naisista ja 26 prosenttia miehistä.

Kansainväliset tutkimukset ja selvitykset vain toistavat totuttua kaavaa. Iso-Britanniassa yksi kolmesta naisesta unohtuu ostelemaan meikkejä rahalla, jota tarvittaisiin laskujen maksuun. Yhdysvalloissa 90 prosenttia miehistä maksaa laskut ajallaan, mutta naisista vain 74 prosenttia.

Kaupunkilaistunut yhteiskunta on nostanut naisen taloudellisen vajaavaltaisuuden ja sen ihannoinnin uudeksi todellisuudeksi.

Kai sentään Pohjoismaissa on tasa-arvoisempaa? No ei! Pohjoismaissa miehet päätyvät otsa kurtussa laskuja maksamaan, olkoonkin että menot tasataan kahden työssäkäyvän välillä tasaisemmin.

Olen käsittänyt keskusteluissani miesten kanssa, että mies jakaisi taloudellisen vastuun mielellään naisen kanssa. Huolet olisivat kevyempiä kantaa kahden ihmisen harteilla, eikä yhden. Ennen kaikkea miehet haluaisivat jakaa sen taloudellisen ymmärryksen, missä raha-asioissa ollaan, ja mihin ollaan menossa. Se olisi parisuhteelle hyödyksi.

Tutkimukset kertovat, että pareilla, jotka eivät riitele rahasta, on yhteinen ajatus säästämisestä ja yhteinen ajatus unelmista. Ne toteutetaan vasta, kun unelmiin on oikeasti varaa. Suomessa melko suuri osa talouksista on vailla yhteisiä säästöjä ja moni ilmoittaa, ettei moinen ole tullut edes puheeksi.

OECD:n viimeisimmässä 30 maan vertailussa tutkittiin talouden perustaitoja kansalaisten keskuudessa.

Kyseessä on taloudellisen käyttäytymisen taantuma, jonka suunta on käännettävä.

Kyselytutkimus selvitti 18–79 -vuotiaiden aikuisten taloustietoa, taloudellista käyttäytymistä, taloudellista päätöksentekoa ja asenteita rahankäytön kannalta. Suomi pärjäsi hyvin taloustiedossa ja asenteissa, mutta hävisi Ranskalle taloudellisessa käyttäytymisessä.

Esimerkki: Vaikka täällä tiedetään, että pikavippejä ei kannata ottaa, niitä silti otetaan. Tässä näkyy taloustiedon ja taloudellisen toiminnan ero.

Taloudellinen asenne puolestaan näkyy vaikkapa siinä, ettei nainen tee taloudellisia pitkän aikavälin suunnitelmia tai hanki alan tietoa.

”Naiset ovat altavastaajia sekä perheen että yhteiskunnan talousasioissa – ja vieläpä ylpeitä siitä”, kirjoittavat (siirryt toiseen palveluun) sijoitusekspertit Emilia Kullas ja Ninni Myllyoja.

Aitan avaimet, eli päätösvalta varallisuuden käytöstä, oli maatalousyhteiskunnassa emännän yksinoikeus ja arvomerkki. Kaupunkilaistunut yhteiskunta on nostanut naisen taloudellisen vajaavaltaisuuden ja sen ihannoinnin uudeksi todellisuudeksi.

Ollaan kuin oravanpyörässä, jossa puurot ja vellit ovat menneet sekaisin. Kyseessä on taloudellisen käyttäytymisen taantuma, jonka suunta on käännettävä.

Se teistä kahdesta, joka inhoaa laskuja: sinun kannattaisi silti istua tietokoneen ääressä, avata sähköisiä ja paperilaskuja ja katsoa tarkkaan mitä kulutus on missäkin kuussa ollut. Näin voit nähdä mitä ne realistiset unelmat voisivat olla, ja miksi toisista unelmista täytyy luopua.

Taloudellinen tasa-arvo on edellytys sille, että puhut samaa kieltä ja toivot samoja asioita kuin kumppanisi.

Ota aitan avaimet haltuun. Avaa laskut ja maksa, nainen.

Heli Vaaranen

Kirjoittaja on valtiotieteen tohtori, sosiaalitieteilijä ja psykoterapeutti. Hän johtaa Väestöliitossa parisuhdepalveluita.