Kun lumi alkaa sulaa ja luonto heräilee talven jälkeen eloon, on aika suunnata puutarhaan. Takapihalla seisoessa helsinkiläisen Henrik Mellbergin ajatuksissa ei kuitenkaan pyöri orvokkien istutus, vaan olut.

Samalla kun kotiolutharrastus kasvaa kovaa vauhtia, harrastajat haluavat maustaa oluensa itse kasvattamallaan humalalla. Mellbergin pihalle humalakasvi päätyi sattuman kautta Espoon metsiköistä.

– Tyttöystävä löysi sen tavallaan vahingossa. Nyt se on ollut meillä muutaman vuoden ja viime vuonna tuotti ensimmäistä kertaa satoa. Kyllä siitä omanlaista iloa saa, kun pääsee itse tekemään ja kokeilemaan, sanoo Mellberg.

Humala on vanha perinnekasvi, joka aikoinaan löytyi jokaisen suomalaisen pihasta. Olutinnostuksen myötä se on kokenut uuden tulemisen ihmisten pihoille ja puutarhoihin.

Henrik Mellbergin humalaköynnös tuotti viime kesänä ensimmäisen käpysadon, joka päätyi oman oluen mausteeksi. Henrik Mellberg

"Tämä erä myydään loppuun saman tien"

Puutarhayrittäjä Katja Nikkari purki maanantaina pieniä humalan taimia pakettiautosta myyntikärryihin. Hänen mukaansa olutbuumi näkyy selvästi myös puutarhamyymälässä, eivätkä taimet ehdi kauaa seistä hyllyillä.

– Nyt olisi humalalle enemmän kysyntää kuin on tarjontaa. Kyselyitä on ollut tosi paljon ja nyt on vihdoin tarjolla eri lajikkeita. Kun tieto näistä vain tavoittaa ihmiset, niin tämä erä myydään loppuun saman tien, sanoo Nikkari Puutarhanikkareista.

Humala, Humulus lupulus Ruohovartinen monivuotinen köynnös

Emikasvi tuottaa kukintoja eli “käpyjä”, joita käytetään tuomaan olueen katkeruutta ja aromia

Humalaa on viljelty Suomessa jo keskiajalla ja Ruotsin vallan aikana verot maksettiin humalakäpyinä. Yli sata vuotta sitten viljely loppui, koska Euroopasta ryhdyttiin tuomaan humalaa suomalaisille panimoille.

Suomalaiset humalat ovat sopeutuneet pohjoisten leveysasteiden valo-olosuhteisiin ulkomaisia lajikkeita paremmin

Luonnonvaraisena tai villiintyneenä humalaa esiintyy lähes kaikkialla lauhkean vyöhykkeen alueilla Euroopassa, Aasiassa ja Amerikassa.

Nikkarin saama erä pitää sisällään ruotsalaisia lajikkeita, jotka antavat oluelle sitruunaisen ja yrttimäisen maun tai viinirypäleen ja vihreän ruohon aromeja.

– Erikoisia aromilajikkeita on saatavilla vain rajallinen määrä, joten osa asiakkaista on varannut tiettyjä lajikkeita jo viime vuoden puolella, sanoo puolestaan kauppiaspuutarhuri Mika Lassila turkulaisesta Viherlassilasta.

Lassilan mukaan kotona kasvattamisen buumi on siirtynyt enemmän yhden osa-alueen erikoistumiseen. Sen sijaan, että omasta pienestä puutarhasta löytyisi montaa eri sorttia, keskitytään enemmänkin hifistelemään yhdellä saralla.

Helsinkiläinen puutarhayrittäjä Katja Nikkarin mukaan kaikki kotona kasvatettu syötävä on edelleen kovassa nosteessa. Saija Nironen / Yle

Olut käymään takapihan villihiivalla

Suomenlinnan panimolla nykyään työskentelevä Niklas Fred on aina ollut kiinnostunut kasveista ja palstaviljelystä. Fredin puutarha on tarjonnut oluen valmistukseen muutakin kuin humalan käpyjä.

– Meillä on itse asiassa koekäytössä minun takapihaltani löytynyt villihiiva. Silloin puhuttaisiin jo todella paikallisesta oluesta, jos humala ja hiiva tulisivat samalta alueelta, sanoo Fred.

Kuten puutarhainnostus muutenkin, myös humalan kasvattaminen nousee olutpiireissä puheisiin aina kevään korvilla. Fredin mukaan nyt osaaminen alkaa olla sillä tasolla, että keskusteluryhmissä vaihdellaan jo eri lajikkeiden pistokkaita ja jaetaan kasvatusvinkkejä.

– Humala on sellainen kasvi, että se vie pari kolme vuotta ennen kuin se on oikein kunnolla asettunut. Vaikka ihmiset ovat ostelleet humalaa jo parin vuoden ajan, niin monella kasvit eivät ole vielä tuottaneet kummoistakaan satoa, sanoo Fred.

Suomalaista humalaa puuhataan markkinoille

Eritoten harrastajia ja pienpanimoita kiinnostaa kotimainen humala, sillä ulkomailta tuodut lajikkeet eivät kestä yhtä hyvin täällä vallitsevia ilmasto-oloja.

Kaupoissa myytävät humalan taimet ovat tällä hetkellä suurimmaksi osaksi ulkomaisia lajikkeita. Saija Nironen / Yle

Suomalaista humalaa on kuitenkin vain vähän tarjolla ja isompia eriä on tällä hetkellä lähes mahdoton saada. Olutbuumin takia käynnissä on kuitenkin useampia projekteja suomalaisten humalalajikkeiden tuottamiseksi.

Muun muassa Luonnonvarakeskus pyysi viime keväänä (siirryt toiseen palveluun) suomalaisia ilmiantamaan vanhat humalakasvunsa, jotta kotimainen taimituotanto ja viljely saataisiin käyntiin. Tavoitteena on löytää kymmenen parasta suomalaista aromihumalaa.

Luken kyselyyn tuli nopeasti yli tuhat vastausta. Laajamittaista viljelyä saadaan tutkijoiden mukaan kuitenkin odotella vielä muutama vuosi.

Lue myös:

Suomalaista humalaa löytyy yllättävän paljon – viljelyä saadaan silti odotella vuosia