Jokainen tuomio perustettakoon syihin ja lakiin eikä mielivaltaan, ja pantakoon siihen selvästi ne pääsyyt ja se lainkohta, joihin päätös perustuu.

Näin alkoi Oikeudenkäymiskaaren 24 luvun 3 § vuonna 1949. Nykyisin lainkohdassa sanotaan, että tuomio on perusteltava. Perusteluissa on ilmoitettava, mihin seikkoihin ja oikeudelliseen päättelyyn ratkaisu perustuu. Olen aina pitänyt tuosta vanhasta ilmaisusta kai sen poljennon takia sekä siksi, että siinä kielletään selkeästi mielivalta.

Kuluneella viikolla annettiin kaksi syihin ja lakiin perustuvaa tuomiota, joihin eivät vaikuttaneet korkea virka-asema, natsiaate eikä se kuuluisa kansan oikeustaju, joka tunnetusti on milloin mitäkin. Tuomiot antoi riippumaton tuomioistuin ja niistä voi valittaa ylempään oikeusasteeseen.

Tarkoitan tietenkin Jari Aarnion ja Jesse Torniaisen tuomioita, jotka eivät millään tavalla liity toisiinsa. Yhteistä niille on vain se, että tuomiot annetiin lain mukaan. Jossain läpeensä korruptoituneessa yhteiskunnassa Aarnio ei olisi koskaan joutunut syytteeseen ja natsivaltiossa Torniainen olisi varmaan saanut mitalin. Jossain toisenlaisessa totalitarismissa molemmat olisi luultavasti ammuttu tai tuomittu loppuiäkseen pakkotyöhön. Oikeusvaltio toimii nyt nähdyllä tavalla.

Aarnion tapauksesta en sano mitään, koska en ole kahlannut läpi valtavaa aineistoa enkä aio sitä tehdäkään. Torniaisen tuomion olen lukenut, joten siksi tohdin siitä jotain sanoa.

Oikeuden päätös on hyvin perusteltu, mutta niin olivat syyttäjän vaatimuksetkin. Siksi syyttäjällä on hyvät perusteet valittaa tuomiosta. Monissa lehtijutuissa on jo kerrottu syytteen ja tuomion keskeiset erot, joten oletan asian olevan kaikille jollain tavalla tuttu.

Kiistatonta on, että kaatuminen lentopotkun seurauksena aiheutti uhrille aivovamman. Lääkäreiden mukaan aivovamma myös aiheutti kuoleman useita päiviä myöhemmin, mutta rikosoikeudellinen syy-yhteys näyttää katkeavan siinä välissä. Ei ole aukotonta näyttöä siitä, etteikö vamma olisi voinut pahentua jostain muusta syystä, jolloin kuolema olisi ollut tämän uuden syyn seuraus. Tästä kerrotaan Helsingin Sanomissa.

Koska todistajina kuultujen lääkäreiden kertomukset eivät ole yhdenmukaisia, niin suora syy-yhteys potkun aiheuttaman aivovamman ja kuoleman välillä ei ole kiistaton. In dubio pro reo -periaatteen mukaan epäselvissä tapauksissa on tuomittava syytetyn eduksi. Siksi Torniainen tuomittiin vain törkeästä pahoinpitelystä, jonka näyttö oli kiistaton. Tämä käräjäoikeuden tulkinta ei rajoita millään tavalla hovioikeuden harkintaa, sillä se tutkii ja arvioi koko näytön uudelleen.

Syyttäjän vaatimus rikoksen koventamisesta rasistisen motiivin perusteella hylättiin. Tämänkin asian hovioikeus tulee arvioimaan uudelleen, sillä lain esitöiden mukaan säännös ei tarjoa suojaa pelkästään vähemmistöryhmille, vaan joissain tapauksissa myös rikoksen kohdistaminen enemmistöryhmään kuuluvaan henkilöön voisi olla koventamisperuste. Jos kiinnostaa, niin lukekaa täältä sivulta 192. Kannattaa saman tien lukea koko paketti, niin saa jonkinlaisen kuvan rikosoikeudellisista vastuuperiaatteista ja rangaistuksiin tuomitsemisesta.

Tämän jutun kirjoitin ihan sen takia, että luin eilen sosiaalisesta mediasta paljon Torniaisen tuomiosta. Suurin osa oli tyrmistystä ja muuta tunnetta. Se on täysin ymmärrettävää, mutta oikeusvaltiossa ei tuomita tunteen mukaan. Riippumattomien tuomioistuinten tuomiot perustuvat syihin ja lakiin, eivät tunteisiin ja mielivaltaan.

***

Kommentointi vain omalla nimellä, jos kanssani ei ole muuta sovittu.