Harlem, situat al nord de Central Park, és un dels barris més famosos de Nova York. Fins fa relativament poc era considerat un barri marginal, però afortunadament les coses han canviat i avui en dia és un barri amb molta empenta i personalitat. Harlem és el barri negre per excel·lència de Manhattan, i per tot arreu hi ha detalls que recorden la història i la cultura de la comunitat afro-americana, que continua sent la més nombrosa a la zona.

Artèries principals de la ciutat, com 6th, 7th and 8th Ave., passen a ser anomenades de forma diferent aquí i reben noms de residents famosos del barri com Malcolm X, Frederick Douglass o Adam Clayton Powell Jr.

A la zona residencial del barri hi ha carrers molt tranquils i amb ombra que fan que sigui una zona agradable per a fer-hi un tomb.

Una cosa que de ben segur no falta a Harlem són esglèsies. Podria dir que n’hi ha una a cada cantonada i no exageraria gaire. Una de les activitats preferides dels turistes en aquest barri és venir a veure un concert de gospel. Jo ho vaig fer aquest últim diumenge. Em vaig llevar d’hora, em vaig mudar i vaig anar a missa a la que deu ser l’esglèsia més turística de Harlem, l’Abyssinian Baptist Church. Vaig arribar mitja hora abans de que comencés el servei religiós i ja hi havia una cua considerable. En algun moment vaig arribar a pensar que no hi podria entrar. Les normes són coherents: prohibit fer fotos, marxar a mig servei o vestir de forma inapropiada. Assistir a la missa, que dura unes 2 hores, és gratis (només et demanen la voluntat quan passen el platet) i el gospel val força la pena.

Sentir el reverend també és curiós… l’home és un showman: té un control de la veu increïble i sap com fer canvis d’entonació de tal manera que la gent no perdi la concentració en cap moment i al mateix temps s’emocionin o es relaxin quan a ell li convé.

Apart de ser una comunitat molt religiosa, els habitants de Harlem també estan molt volcats amb la música i el ball. Al 125th St., ple de negocis i restaurants i que sempre està ple a vessar de gent, hi ha l’històric teatre Apollo. Venir a l’Apollo no deixarà indiferent a ningú, especialment els dimecres al vespre quan es fa l’Amateur Night, un concurs on gent no professional demostra les seves habilitats i el públic decideix si ho fan prou bé per a tornar un altre dia o no. Alguns programes actuals d’èxit a les televisions de diferents països estan inspirats precisament en les Amateur Nights.

La forma de fer-ho és una mica especial… si t’agrada un artista, l’aplaudeixes. En cas contrari, l’esbronques sense miraments. Si hi ha una esbroncada general, entra en escena un personatge encarregat de fer fora a l’artista fracassat i cruelment humiliat. I no t’has de sentir culpable, perquè estàs fent el que t’han demanat que facis a l’entrar: “At Amateur Night, you tell the performers to be good or be gone!“

Les Amateur Nights es van començar a cel·lebrar l’any 1934 i gràcies a elles, per l’Apollo hi va actuar i es van donar a coneixer gent com l’ Ella Fitzgerald, Stevie Wonder, Aretha Franklin, Jimi Hendrix, Mariah Carey o el mateix Michael Jackson. El lema merescut del teare és “The Apollo: where stars are made and legends are born“. L’espectacle dura aproximadament 2 hores i mitja i les entrades tenen un preu molt raonable.

A l’est de Harlem, les coses són bastant diferents. Aquí la majoria dels habitants són immigrants de Puerto Rico, i és per això que East Harlem també rep els noms de Spanish Harlem, o simplement, ‘El Barrio’. Aquest barri també té molta empenta i està bé per fer-hi una volta, menjar alguna cosa i contemplar els múltiples graffitis que hi ha per les parets.

També hi ha bastants projects i algunes bandes llatines, cosa que el converteixen en un dels barris amb més mala fama de Manhattan. L’idioma majoritari és l’espanyol, i alguns carrers també reben noms relacionats amb la gent que hi viu:

A l’altre extrem de Harlem, a l’oest, hi ha el barri de Morningside Heights, on es troba la prestigiosa universitat de Columbia, una de les més bones (i cares) dels Estats Units. És la cinquena universitat més antiga del país. Va ser fundada pels britànics el 1754, abans de la revolució americana. Fa un parell de setmanes hi vaig anar amb alguns companys del grup a presentar la feina que estic fent en un workshop de Visió per Computador i Multimèdia que s’hi organitzava, i amb el pica-pica que van oferir ja n’hi havia prou per saber que aquí s’hi mouen calers!

Deixant de banda Columbia, hi ha dues esglèsies al barri que també val la pena visitar: La catedral de St. John the Divine, que és una de les més grans del món,

i la Riverside Church, que tant per fora com per dins és força bonica, i que té una llarga història d’activisme en suport dels drets d’algunes minories socials.

Si visites Nova York i no veus aquests barris del nord de Central Park, t’estàs perdent, sense dubte, una part molt important de la ciutat, una zona històrica i que continua fent història.