







Mariabergets Bergrumsanläggning

Står man utanför huvudporten till anläggningen så ser det kanske inte värst imponerande ut. Men innanför plåtporten finns en helt annan värld som är världsunik i sitt slag. Längs den långa nedåtsluttande tunneln skulle man i panik rusa ner och inte veta om man skulle överleva vistelsen i underjorden.

När alla skyddssökande väl var inne i anläggningen skulle den 20 ton tunga huvudporten starta sin rörelse samtidigt som sirenerna tjöt och de röda lamporna blinkade. Gasdörrarna skulle därefter stängas och inte få öppnas förrän klartecken gavs, men när detta skulle ske visste ingen.

Att sitta så många människor och trängas ,värmen ökar och paniken hos de instängda är ett faktum. Det är så situationen skulle se ut. Men det positiva är att anläggningen aldrig behövt agera som det byggdes för ,ett befolkningsskyddsrum. I fredstid har bergrummet använts till många olika ändamål där de stora lokalerna har passat perfekt för verksamhet hos flera aktörer genom åren.

“Den sammanlagda ingångsbredden är 20.2 meter ,vilket innebär att 5.500 personer kan släppas ner på 4-5 minuter.”

Bygget tar fart

Från oktober 1952 till maj 1958 pågick arbetet med berganläggningen i Mariaberget. Under den perioden hade 37.000 m3 berg sprängts ut som utgjorde 22.000 billaster med sten. Skyddsrummet fick en golvyta av 7.800m2 fördelat på två våningar och var vid fördigställandet avsett för 5.500 sittande eller 1.400 liggande personer.

Bergtäckningen överstiger på tunnaste stället lite över 15 meter och som djupast ligger bergrummet 32 meter ned i urberget. Bergrummet byggdes med tre stora nedgångar och även en hiss med plats för tio personer. Alla ingångarna skyddas av tryckknappsmanövrerade detonationsportar som med ett hölje av stål och en betongfyllning skulle skydda människorna på insidan. Dessa gigantiska portar har en vikt som varierar mellan 12-20 ton och där huvudingången har den största porten på 20 ton. Den sammanlagda ingångsbredden är 20,2 meter, vilket innebär att 5.500 personer kan släppas ner på fyra-fem minuter. Utmed huvudtunneln gjöt man stora stötvågsfickor som skulle ta upp en del av trycket från en kärnladdning och därav skona den port som finns längre fram. Med hjälp av ljussignalanläggning hos portmaskinisterna skulle man kunna omdirigera folkströmmen från en ingång till en annan där beläggningen inte var lika stor.

Anläggningskostnaderna utgjorde totalt 8,5 miljoner kronor i dåtidens valuta. Sprängningsarbetet med betongförstärkningar stod för 2,3 miljoner kronor. Inbyggnaden av anläggningen inklusive skyddsportarna (stötvåg- gasportar) stod för 6,2 miljoner kronor. Bara ungdomsgården kostade 2 miljoner kronor då all utrustning för att inreda studierummen kostade en hel del. Här fick man även bidrag av staten med ungefär tre miljoner kronor.

1. Elförsörjning och reservkraft

Anläggningen byggdes för att vara självförsörjande vad beträffar vatten ,el. kraft och värme. I fredstid används dock stadens nät. Elverkens transformatorstation inom anläggningen transformerar ner inkommande högspänning till 380/220 volt med en kapacitet på 250kVa. Den installerade effekten är cirka 500 kw. Belysningen utgöres i huvudsak av lysrör och glödljus i entreér och teaterlokal. I framtiden är det troligtvis energisnål belysning som kommer installeras. Medelbelysningningsstyrkan i arbetslokalerna är 300 lux, som jämförelse är allmänbelysningen i verkstadslokaler ovan mark 150 lux.

Anläggningen är utrustad med reservbelysning och reservkraftaggregat. Tre dieseldrivna generatorer (kraftverk) installerades. Vid ett eventuellt avbrott i spänningen startas ett utav kraftverken automatiskt inom en minut. Innan kraftverket slås igång har redan batterier kopplats på för att driva belysning under den minut som kraftverket ännu inte är startat. De resterande två aggregat får man starta manuellt. Samtliga ventilations – och luftreningsaggregat tillsammans med stötvågsportarnas maskineri är anslutna till reservkraftanläggningen. I korridorer är belysningen begränsad till 50% och i övriga lokaler är belysningen begränsad till 25% när de körs av kraftverken. Dessa har en effekt av 150 kva/st. Den beräknade maximala förbrukningen av elkraft landade på 200-250 kva.

2. Luft och Ventilation

Lufttillförseln är väl sörjt. På markytan finns en intagsbyggnad där friskluften sugs in och via stenfilter upp till maskinrummen. Från fyra(4) maskinrum skulle luften värmas och sedan skickas ut i bergrummets olika delar. Sammanlagt införs 72 ton luft per timme eller likaså 60.000 m3/timme. Detta innebär en luftomsättning i ungdomsgårdens studierum 5 á 7ggr/timme eller 70 m3/person och timme. I teaterlokalen är luftomsättningen 12-13 ggr/timme. För att tala klarspråk så är denna lufttillförsel alltså mer än dubbelt så stor som i en lokal ovan jord. Den använda luften borttransporteras genom ventiler i väggarna och blåses ut genom hisschaktet vid Mariahissen. Den införda friskluften ombesörjer även uppvärmning av lokalerna. Värme erhålls i fredstid från stadens fjärrvärmenät.

3. Vattenförsörjning

Färskvatten erhålls från stadens nät. I krigstid finnes en reservbrunn med 100 meters djup för vattenförsörjningen vars pumpar drivs av reservkraften om situationen kräver detta.

Effektiva luftreningsfilter finnes i händelse av att gas sprides.

Förstklassig högtalaranläggning finns för order från skyddsrumschefen och i andra hand för musikunderhållning ”musik under arbete” i samtliga delar av skyddsrummet. Lokaltelefon var även de ett måste att ha i ett sånt stort utrymme och dessa fanns i samtliga portkammare och vid varje skyddsrumssektion samt hos skyddsrumschef. Man använde även dessa interna system för personsökning. Vid krigsfall skulle även snabbtelefon installeras där skyddsrumschef kunde kommunicera med vakterna vid ingångarna.

Brandalarm överföres automatiskt till stadens brandkår.

Enligt riksdagsbeslut i anledning av prop 180/1961 skall befolkningsskyddsrum utföras så, att de motstår ett övertryck av minst 10 atmosfärer.

Kärnvapensäkert skyddsrum

Hela anläggningen utformades för att klara av kraften från kärnvapen som detonerade i direkt närhet. Med en bergtäckning på minst 15 meter skulle det inte vara några problem att ta skydd nere i Mariabergets skyddsrum. Alla ingångar som leder ner i djupet är speciellt utformade för att leda bort tryckvågen från en detonation och de dörrar som ska ta emot smällen är överdimensionerade för att kunna garantera skydd.

1.Bilnedfarten(huvudingången) hittar man från Hållgatan. Den är tillräckligt stor att ta ner lastbilar och väl innanför gasskyddet kommer man fram till Mariatorget där gångar leder till de olika våningsplanen. Här fanns också en stor roterande betongform i golvet som skulle användas för att underlätta transport av bildar in och ut från de lokaler där verkstadsaktivitet hölls. Stötvågsporten som skall skjutas över inslagsorten har en tjärna av betong och ett hölje av massivt stål. Vikten är ca 20 ton och tillsammans med de stötvågsfickor som finns längre upp i tunneln skulle de stå emot en kärnvapenexplosion

2.Trappan Hållgatan är beläget via parkeringen vid Hållgatan. Ett litet skjul täcker den trappa som löper ner några meter innan den långa stötvågstunnel tar vid för att sedan fortsätta inåt bergrummet. Tunneln som har en bredd på åtta(8) meter är byggd i betong och börjar långt utanför själva berget. Där berg inte finns som tak över tunneln har man valt att fylla upp med ca fem(5) meter sprängsten och ovanpå finn bergskravel, lera och jord. Denna stötvågstunnel skulle i fredstid användas till bl.a skjutbana då längden är ca 100 meter. Denna tunnel fortsätter även upp mot Floratrappan, ytterligare ett hundratal meter. Detta är en inrymningsväg endast i krigsfall.

3.Trappan Floragatan nås via grusplanen intill Fryx. Ett betongskjul döljer den bastanta trappan som fortsätter långt ner under markytan. Trappräcken delar upp trappan på åtta(8) sektioner för de skyddssökande som snabbt ska kunna nå skyddet utan att behöva snubbla och skada sig. vid trappans slut fortsätter en lång tunnel som tillslut binder samman med Trappan Hållgatan. Nere i tunneln finns tre(3) separata inslagsorter mot skyddsrummet med stora stötvågsportar och gasgränser. Stötvågsportarna vid dessa inslag väger 12 ton stycket.

4.Mariahissen finns beläget med anslutning till Floratrappan. Hissen installerades 1957 och är av en modell med drivskiva. Med en kapacitet av tio(10) personer och en fallhöjd på 20 meter skulle hissen fungera som ett smidigt alternativ för frakt av både gods och personer ner i underjorden.

I bergrummet finns bl.a ungdoms- och studiegård ,gymnastiksal ,bastu ,bilverkstad ,lagerlokaler och skjutbana

Täthetskontroll av gasgränsen

En täthetsprövning av skyddsrummens gasgränser utförs alltid efter en nybyggnation samt vid besiktning av anläggning. Mellan den 30/6 – 11/7 år 1958 skulle den första kontrollen äga rum och skulle utföras av Försvarets Forskningsanstalt. Vid provet skulle alla gastäta luckor och dörrar vara monterade samt försedda med packningar(tätlister). För att denna täthetsprövning skulle kunna äga rum behövdes en förbesiktning göras för att fastställa eventuella skador eller liknande. Kostnaden för dessa prov lades på anläggningskostnaden och därmed statsbidragsberättigad med 2/3 av totala kostnaden.

Huvuddelar i Mariabergets bergrum

1. Ungdoms- och studiegården

Stadens Ungdomsstyrelse förvaltar den i bergrummet belägna Ungdoms- och Studiegården som fanns belägen i första och andra skeppet. Gården är avsedd för förenings-, studie- och hobbyverksamhet.Golvytan är 1500 m2 fördelade på ett 30-tal rum i 2 plan.

En teaterstudio och samlingssal för 140 personer finns. Denna lokal har fullständig scenteknisk utrustning för teater med bl.a. tre takramper, två elektriska färgväxlare ,17 ställbara strålkastare och el. manövertavla med motstånd för fördunkling. Tre klädloger och två toalett- och duschrum samt rekvisitaskåp står till teateramatörernas förfogande. Lokalen är också utrustad med normal- och smalfilmsanläggning med cinemascope ,grammofon och stillbildsprojektor. Förutom detta finnes högtalaranläggning med två ljudpelare.

Hobbyrummen är avsedda för keramik ,modellering ,sömnad ,teckning och målning samt foto. Dessa rum inreddes med moderna tekniska hjälpmedel. Studie- och styrelserummen har plats för 10, 15 och 25 personer. Dessutom finns två sammanträdesrum med s.k “Sesamvägg” för ca. 50 personer. Samtliga lokaler är utrustade med krittavla och dekorerade med litografier och andra konstverk. Till undgomsföreningarnas och studiegruppernas förfogande finnes diverse tekniska hjälpmedel som skulle underlätta arbetet.En barservering för kaffe ,läskedrycker och dylikt är belägen i nedre planet och öppen för gårdsbesökare på kvällarna. Gården skötes av en heltidsanställd föreståndare ,som även står föreningarna och gårdsbesökarna till tjänst med en viss teknisk service.

“Matsal för 400 personer kan inredas i förråden tillhörande ASEA.”

2. Verkstadslokalerna I tredje och fjärde skeppet fanns verkstadslokalerna belägna. Här hade man en fullt komplett verkstad som var uthyrd till lokala företag. Man tog sig lätt in med bil genom de stora plåtportarna som avgränsade skeppen från varandra. Storleken på verkstaden hade mäktiga 1200kvm fördelat på de båda skeppen. I nedre planet på skepp tre(3) disponerade Västerås Flygklubb två lokaler för byggverksamhet. Dessa lokaler har förbindelse med bilnedfarten ,varvid lastbilstransport kan ske till lokalens portar. Verkstadsdelen på undre plan har på senare tid även inhyst boxningshall. 3. Lagerlokalerna På undre plan av skepp fyra(4) fanns tidigare ett förråd som tillhörde ASEA och här kunde även en matsal inredas för 400 personer, vilket är en hel del människor. Utrymmet som var tilldelat var 1200kvm. Asea hade även planer på att anlägga en berganläggning på andra änden av Västerås City som var något större än Mariaberget där olika lagringsmöjligheter skulle finnas. 4. Gymnastiksalen Det nordligaste skeppet byggdes för att i fredstid agera som gymnastiksal. På höjden är den två våningar hög, ungefär sex(6) meter. Här höll tidigare flickskolan hus och salen var utrustad med allt tänkbart material som behövs i en gymnastikhall. Man hade gjort flera uträkningar på kostnaden att anlägga idrottshallen i berg och slutsatsen blev att underhållspriset blev betydligt billigare än att anlägga en idrottshall ovanjord, med tanke på att man på köpet fick skyddsrumsplatser i ofred. 5. Televerkets lokaler Även televerket hade ett utrymme bakom stötvågsportarna. 140kvm tilldelades Televerket som skulle användas till kommunikation och teleutrustning. Givetvis är Televerkets utrustning känslig och detta skulle inte talas högt om när detta var aktuellt. Senare fick Televerket nya lokaler i en annan berganläggning som än idag innehar sekretess.







