Kontulalainen Harri, 48, on yksi äänestämättä jättäneistä: ”Kun he ovat ministereinä, he eivät saa mitään aikaan”

Helsingin Kontulassa ja Jakomäessä kuusi kymmenestä ei äänestänyt kuntavaaleissa, Voikkaalla joka toinen. – En ole näitä äänestäviä, kiteytti työtön Mika Laine, 50.

Vaalijulisteet ovat poistuneet Helsingin Kontulan ostoskeskuksen katukuvasta jo vaalien jälkeisenä maanantaina.

Kadut ovat roskaisia, mutta maassa ei näy yhtään kuntavaaliehdokkaan mainoslehtistä.

Navakka tuuli heiluttaa torikauppiaiden vaaterekkejä, lapset kiljahtelevat leikkitelineissä. Vastaan tulee eri-ikäisiä ihmisiä, osa selvästi maahanmuuttajia eri puolilta.

Kontulan suurin vaalivoittaja oli tällä kertaa Sdp, jota on äänestänyt kolmannes kontulalaisista. Aikaisempi vaalivoittaja perussuomalaiset romahdutti suosiotaan kymmeneen prosenttiin.

Kontula on äänestysaktiivisuudessa Helsingin hiljaisimpia. Kontula C -äänestysalueella äänestysprosentti jäi alle 41 prosentin. Se on puolet kaupungin äänestäväisimmän alueen aktiivisuudesta: Paloheinässä äänesti 80 prosenttia äänioikeutetuista. Samassa suhteessa jakautuvat tulotkin: Kontulassa oli mediaanitulo 21 000 euroa, kun se Paloheinässä oli 39 300 vuonna 2013.

Kontulalainen putkiasentaja ja sekatyömies Harri Jourio, 48, polttaa ostoskeskuksen kadulla tupakkaa. Hän ei äänestänyt kuntavaaleissa. Aiemmin hän on äänestänyt Sörnäisten vankilassa istuessaan perussuomalaisten Tony Halmetta eduskuntavaaleissa ja Sauli Niinistöä viime presidentinvaaleissa.

Jourio on äänestänyt aina henkilö edellä. Kumpaakin ehdokasta Jourio kehuu ”asiallisiksi miehiksi”.

– Tony Halme oli sellainen mies, joka laittaa nyrkin pöytään, Jourio kuvailee jo edesmennyttä ehdokastaan.

Kontulalainen Mika Byysing, 48, äänesti hallituspuolueita vastaan.­

Jourio vastustaa maahanmuuttoa ja ottaa kantaa Suomen turvallisuuspolitiikkaan. Perussuomalaiset tuntuivat Jouriolle periaatteessa oikealta poliittiselta puolueelta, mutta hän jätti silti äänestämättä.

Osaksi syynä on pettymys. Puolue ei ole saanut suurista lupauksista huolimatta mitään aikaan.

– Kävin kyllä katsomassa ehdokaslistoja, mutta ei löytynyt ketään sopivaa.

Mies vetää savua keuhkoihin.

– Kaikki lupaavat kaikkea, mutta oikeasti he jauhavat paskaa. Oikeasti he ajavat omia etujaan. Kun he ovat oppositiossa, he lupaavat eri asioita. Mutta kun he ovat ministereinä, he eivät saa mitään aikaan.

Perussuomalaisten kannatuksen laskeminen tuntuu Jouriosta kurjalta.

– Soini oli hyvä pamppu siellä, nyt kannatus on lähtenyt alamäkeen.

– En usko, että yksittäisellä ihmisellä ja hänen äänellään olisi oikeasti vaikutusmahdollisuuksia tässä yhteiskunnassa. Se on vain kuin hyttysen paska Itämeressä.

Kontulalainen Kristina Salminen on aina äänestänyt Sdp:tä.­

Passiivisuus yleisintä pienituloisten joukossa

Akatemiatutkija Hanna Wass on tutkinut jo 15 vuoden ajan äänestysaktiivisuutta Helsingin yliopiston talouden ja politiikan tutkimuksen laitoksella.

Tutkimukset perustuvat aineistoihin, joissa sähköisestä äänioikeusrekisteristä poimittu tieto äänestämässä käymisestä on liitetty Tilastokeskuksessa muun muassa tuloja, terveyttä ja vanhempia koskeviin tietoihin.

Tulos on hälyttävä: poliittinen passiivisuus on yleisintä pienituloisten, heikosti koulutettujen ja terveysongelmista kärsivien joukossa. Lisäksi se on vahvasti perinnöllistä.

Ilmiö ei ihmetytä Wassia.

– Kaikki palaa kokemukseen siitä, ettei omalla äänellä ole vaikutusta yhteiskunnallisiin asioihin. Poliittinen apaattisuus ja epäluottamus valtaa pitäviä kohtaan ovat voimistuneet huomattavasti kuluneen kymmenen vuoden aikana.

Jakomäkeläisen Päätypubin ikkunapöydän seurue vasemmalta oikealle: Sami Pesonen, Paula Antikainen, Janni Nyfors, Kaj ja Teuvo Kumpulainen.­

Jakomäkeläisen Päätypubin ikkunapöydän ääreen on kokoontunut eri-ikäisten ja eritaustaisten joukko. Työssäkävijöiden, eläkeläisten ja perheellisten ryhmä naureskelee paikallisesta kuntavaalipoliitikosta tehdylle vitsijulisteelle, joka seilaa pöydällä iltapäivälehtien ja tuopinalusten välissä.

Entistä paikallista perussuomalaisten varavaltuutettua Timo Eloa on verrattu vitsillä Harry Potterin Hagrid-hahmoon, jolla on samanlainen tuuhea parta kuin hänellä.

Jakomäessä ei ole ollut omaa edustajaa sitten vuoden 1994. Silloin heitä edusti valtuustossa Laura Kärkkäinen, sd.

Vitsijuliste Elosta naurattaa. ”Taianomaisuutta Tylypahkaan!”, lehtinen lupaa.

– Tämähän on niin kuin politiikassa oikeasti! Katteettomia lupauksia! porukka hihkuu.

Moni pitää pienestä irvailusta huolimatta Eloa ”hyvänä tyyppinä”. Mies on tuttu henkilö ja istuu usein samassa baarissa.

Elon puolue on kuitenkin tällä kertaa väärä. Perussuomalaiset kokivat Helsingin perussuomalaisimmassa kaupunginosassa Jakomäessä vaalitappion. Se kuuluu myös pöytäseurueen kertomuksissa.

Joukon jäsenet eivät halua kertoa omilla nimillään puoluekannoista ja sen muutoksista, mutta kertovat ryhmänä, että usea heistä äänesti viime vaaleissa perussuomalaisia – pettyäkseen. Monien heistä lapussa oli tällä kertaa eri puolueeseen kuuluvan numero.

– Soini on kääntänyt takkinsa.

Pöydän ympäriltä löytyy niitäkin, jotka eivät äänestäneet näissä vaaleissa ollenkaan.

– Pitäisi löytää sellaisia ehdokkaita, jotka eivät valehtele, he toteavat.

Mikään ei muutu, politiikka on korruptoitunutta ja taas on luvassa lisää leikkauksia. Leikkauksia lapsilta, vanhuksilta ja työttömiltä.

Jakomäessä asuva Riitta, 49, äänesti ennen kokoomusta. Nyt äänen sai Vasemmistoliitto.

Hän kertoo olevansa työläisten lapsi, mutta nostaneensa yhteiskunnallista statustaan koulutuksen ja työn ansiosta.

– Olen tuloluokaltani kokoomuksen äänestäjäkuntaa, mutta nyt annoin protestiääneni vassareille. Olen katsonut hallituksen toimintaa kauhuissani. He leikkaavat minkä ehtivät. Olen solidaarinen ihminen ja haluan muille hyvää. Nykyhallitus ei sitä tee.

– Puolisoni sanoi, ettei jaksa mennä äänestämään. Hän koki, ettei äänestäminen vaikuta mihinkään.

Tutkija: Eliitin kehä vahvistunut

Helsingissä valta keskittyy vauraille alueille ja vähenee, mitä kauemmas keskustasta päästään. 7 000 asukkaan Kruununhaka sai kuntavaaleissa kuusi valtuutettua, 14 000 asukkaan Kannelmäki ei yhtään.

Hanna Wass puhuu vahvistuneesta eliitin kehästä. Jos jatkossa yhteiskunnalliseen päätöksentekoon osallistuvat äänestäjinä ja päättäjinä itsensä kuulluksi kokevat hyväosaiset, politiikka ei palvele kaikkien tarpeita.

Samalla äänestämättä jättäneet kokevat olevansa yhä enemmän ulkona yhteiskunnasta ja sen tarjoamista vaikutusmahdollisuuksista.

Wass sanoo, että äänestyksessä on kyse ennen kaikkea kollektiivisesta identiteetistä. Äänestäjää motivoi kokemus, että hän kuuluu johonkin joukkoon ja voi joukkovoimalla vaikuttaa omiin asioihinsa.

Syrjäytyneellä tai huono-osaisella ihmisellä ei ole samanlaista yhteenkuuluvuuden kokemusta.

Perussuomalaisten vaalitappiokin on Weissin mukaan samaa ilmiötä. Perussuomalaiset toivat mukanaan ajatuksen yhteisestä ryhmästä, joka voisi saada jotain uutta aikaan.

– Vuoden 2011 kuntavaalien perussuomalaisten vaalivoitto ei ollut niinkään merkki EU-kriittisyyden tai maahanmuuttovastaisuuden noususta, vaan ennen kaikkea siitä, että äänestäjät halusivat saada liikehdintää poliittiseen järjestelmään. Uusi puolue tuntui vanhojen jäykkien puolueiden rinnalla ketterämmältä mahdollisuudelta.

Perussuomalaisten vaalitappion myötä osa äänestäjistä on palannut takaisin Sdp:n leiriin. Osa ei äänestä enää ollenkaan.

Perussuomalaiset romahtivat Kymenlaaksossa

Kiirastorstain aattona vietetään kuntavaalien jälkeen hiljaista viikkoa Kouvolan Voikkaan kylällä. Aurinko paistaa, mutta ihmisiä on liikkeellä harvakseltaan.

Suuren liikenneympyrän varrella sijaitsevat kaupat, apteekit ja bensa-asema. Tämä oli lukuisten paperityöläisten kylä ennen kun Voikkaan paperitehdas lakkautettiin 2006.

Kymmenen vuotta myöhemmin Voikkaan keskusta on autioitunut. Kela, terveyskeskus ja pankki ovat muuttaneet Kouvolaan, baarit sulkeneet ovensa.

Kurt ”Kurre” Eriksson muutti ensimmäisten joukossa Jakomäkeen vuonna 1966. Hän on aina äänestänyt – ja aina samaa puoluetta.­

Voikkaan ääniharava oli näissäkin vaaleissa tehtaan entinen luottamusmies, työ- ja oikeusministeri Jari Lindström (ps). Hän on Kuusankoskelta kotoisin. Muuten äänestystulos nostaa Sdp:n Voikkaan suurimmaksi puolueeksi. Perussuomalaiset menettivät kuusi paikkaa valtuustossa.

Sdp on nyt Kouvolan suurin puolue, mutta valtakunnallisesti se jäi kuntavaaleissa toiseksi kokoomukselle.

Keski-ikäinen liikunnan parissa työskentelevä nainen kertoo parkkipaikalla kuitenkin äänestäneensä vielä perussuomalaisia. Häntä huolettaa yhteiskunnan tila ja työttömyys.

– Ihmiset eivät puhu täällä toisilleen. Tehtaan loppuminen laukaisi täällä tappiomielialan ja toivottomuuden.

Torin penkillä istuu kaksi miestä, jotka jättivät äänestämästä kuntavaaleissa.

– On ensimmäinen kerta kun näin tapahtuu, kertoo eläkkeellä oleva laivuri Matti Karvinen, 68.

Mies kertoo äänestäneensä ennen ”vasemmalle päin”. Nyt äänestämättömyyteen vaikutti kokemus siitä, ettei äänellä ole väliä.

– Ihan sama, kuka siellä on vallassa, ne tekevät ihan samoja päätöksiä.

Myös murtunut lonkkaluu vihoitteli. Karvisen olisi ollut hankalaa kiivetä rappuset ylös äänestyspaikalle.

Perussuomalaiset olivat Kouvolassa vaalien häviäjä. Puolue sai enää 9 prosenttia äänistä, kun viime kuntavaaleissa saalis oli lähes 18 prosenttia. Ministeri Jari Lindström, Voikkaan tehtaan entinen luottamusmies, oli kuitenkin äänikuningas.­

Seurana istuu työttömäksi jäänyt painopinnan valmistaja Mika Laine, 50.

– En ole näitä äänestäviä. Kai kannattaisi käyttää kansalaisvelvollisuuttaan, mutta olen omassa päässäni miettinyt, ettei se vaikuta mihinkään.

Miehet pahoittelevat autioitunutta Voikkaata. Palvelut ja työt ovat lähteneet pois kylästä. Enää asunnot ovat edullisia.

He eivät usko, että uudet kunnanvaltuutetut voisivat auttaa rapistunutta kylää.

Voikkaa oli Kouvolan seudulla äänestyspassiivisinta seutua. Siellä kuntavaaleissa äänesti vain 52 prosenttia äänioikeutetuista. Suurimmat äänestysprosentit olivat vauraissa Valkealassa ja Vahterossa.

Tutkija ei syyllistä nukkuvia

Hanna Wass ei ymmärrä niin sanottujen nukkuvien äänestäjien syyllistämistä.

– Äänestämättömyyteen liittyy monia asioita, ei pelkästään se, että nukkuva äänestäjä olisi laiska tai saamaton. Nämä syyt voivat liittyä myös yhteiskunnallisesti syrjäyttävästä politiikasta, jolloin on epäreilua syyttää siitä pelkästään äänestäjää itseään.

Mikä siis avuksi, jos halutaan välttää niin sanottua eliitin kehää ja tehdä tasa-arvoisempaa kunnallispolitiikkaa? Miten Jakomäki saisi taas edustajan valtuustoon?

– Erityisen tärkeää olisi lisätä kuulemisen ja kuuntelemisen vuorovaikutusta. Koulutukseen satsaaminen toimii vastavoimana syrjäytymistä vastaan. Yhteiskunnallinen aktiivisuus alkaa jo päiväkodista. Jo siellä voidaan kompensoida perhetaustaan liittyvää yhteiskunnallista passiivisuutta.

Voikkaalainen Mika Laine, 50, pahoittelee, että Voikkaan palvelut ovat siirtyneet muualle.­