Helsinki sai Mannerheimilta salaisen "suojelusenkelin" sodan loppuvaiheisiin.

Mannerheim tarkastaa kunniakomppanian. Sot.virk. Aavikko

Osasto H eli Osasto Helsinki perustettiin marsalkka Mannerheimin määräyksestä maaliskuun lopussa 1944. Osaston virallisena tehtävänä oli suojata pääkaupunkiseutua venäläisten mahdolliselta yllätyshyökkäykseltä. Epävirallisesti suomalaiset valmistautuivat sittemmin myös torjumaan mahdollista saksalaisten vallankaappausta Helsingissä. Osasto H:n vaiheista kerrotaan uudessa Atso Haapasen kirjoittamassa kirjassa Osasto H – pääkaupungin salainen joukko-osasto (Docendo, 2019). Osasto H:n tehtävänä oli torjua vihollisen mahdolliset maihinnousu- tai maahanlaskuoperaatiot yhdessä meri- ja ilmavoimien kanssa.

Maihinnousun uhka oli todellinen

Merivoimien esikunnan operatiivisen osaston päällikkö everstiluutnantti Aaltonen teki muistion vihollisen maihinnousun mahdollisuuksista Uudenmaan rannikolle purjehduskautena 1944. Vihollisen toimintaedellytysten katsottiin parantuneen edellisestä purjehduskaudesta.

”Vihollinen voisi suorittaa maihinnousuyrityksiä rannikollemme mahdollisen sisäpoliittisen hämmennyksen vallitessa heikentääkseen puolustustahtoamme ja tukeakseen venäläisille myötämielistä ainesta Suomessa.”

”Maihinnousu saattaisi myös liittyä vihollisen sotilaalliseen toimintaan. Se liittyisi yleiseen maarintamalla tapahtuvaan hyökkäykseen jännittäen siten samanaikaisesti kotirintaman tilannetta ja sitoen suomalaisten voimia rintaman takaiseen toimintaan. Maihinnousu voisi liittyä myös Suomenlahdella suoritettaviin merisotatoimiin ja rannikolla tapahtuvaan ilmatoimintaan. Maihinnousu saattaisi myös liittyä Haapasaarten tai Suursaaren valtausyritykseen.”

Nopeaa toimintaa

Mannerheim antoi 28. maaliskuuta 1944 kello 16.00 suullisen käskyn kenraaliluutnantti Hägglundille perustaa Helsingin suojaamista varten Osasto H. Kenraaliluutnantti Hägglund ja kapteeni Leppänen lähtivät jo samana iltana Helsinkiin, jonne saapuivat aamulla. He neuvottelivat Helsingin varuskunnan komentajan kenraalimajuri Alftanin ja Helsingin suojeluskunnan komentajan eversti Ekholmin kanssa.

Neuvottelujen perusteella levitettiin ilmoituksia, joissa kutsuttiin Helsingissä lomailevia sotilaita kokoon. Ilmoitusten seurauksena Helsingin varuskuntaan saapui 31.3. klo 18.30 mennessä yhteensä 904 upseeria ja 3231 aliupseeria ja miehistöön kuuluvaa.

Paikallisia joukkoja

Helsingin suojaksi perustettiin keväällä 1944 salainen osasto H. Martti Huusko

Rintamajoukot olivat sidottu omiin tehtäviinsä, joten Helsingin suojaamiseksi suunniteltu osasto koottiin pääkaupunkiseudulla käytettävissä olevasta miehistöstä. Osasto H:n perustamista koskevan 3. huhtikuuta 1944 annetun käskyn mukaan perustettavaan osastoon tulisivat seuraavat joukot: III/JR37, Maasotakoulu, Merisotakoulu, Jalkaväen koulutuskeskus 1, Jalkaväen koulutuskeskus 11, Jalkaväen koulutuskeskus 24, Tykistökoulutuskeskus 3, Viestikoulutuskeskus 3, Viestikoulutuskeskus ja Täydennyspataljoona 2.

Lisäksi osasto H:hon tulisivat Helsingin ja Etelä-Uudenmaan suojeluskuntapiirien alueilla olevat ilmasuojelujoukot sekä alueilla lomalla olevasta yms. koulutetusta reservistä ja nostoväestä kokoon saatavasta henkilöstöstä muodostettava tilapäisryhmä.

Maihinnousut torjuttava

Osasto H:n tehtävänä olisi torjua kiinteässä yhteistyössä Meri- ja Ilmavoimien kanssa pääkaupunkiin kohdistuvat maihinnousu- ja ilmamaihinlaskuyritykset toiminta-alueellaan Helsingin ja Etelä-Uudenmaan suojeluskuntapiirien alueella.

Kenraaliluutnantti Hägglund suunnitteli perustavansa kolme jalkaväkirykmentin esikuntaa. Niiden runkona toimisi Maasotakoulu, Suojeluskunnan päällystökoulu ja Jalkaväen koulutuskeskus.

Ensimmäisen portaan joukko-osastot muodostettaisiin Helsingin suojeluskuntapiirin alueella lomalla olevista asevelvollisista ja Osasto H:n käyttöön asetettavista koulutuskeskusten joukko-osastoista. Toisen portaan muodostaisi Helsingin ja Etelä-Uudenmaan suojeluskuntapiirien alueella olevat lomalaiset ja Suojeluskuntapäällystökoulu. Mikäli ylipäällikkö antaisi luvan, kuuluisi kolmanteen portaaseen Pohjois-Uudenmaan suojeluskuntapiirin suojeluskuntapiiriin kuuluvat ikäluokat 1902-1908. tarvittaessa voitaisiin käyttää lisäksi Etelä- ja Pohjois-Uudenmaan suojeluskuntapiirien alueilla olevia lomalaisia.

Ensimmäisen portaan joukkojen tuli olla toimintavalmiina kuudesta kahdeksaan tunnin kuluessa hälytyksestä. Toisen ja kolmannen portaan joukkojen tuli olla toimintavalmiina kahden ja puolen tai kolmen vuorokauden kuluttua hälytyksestä. Joukkojen varusteet ja aseet tulisivat suojeluskuntapiirien varastoista. Mikäli niitä ei olisi tarpeeksi, voitaisiin puuttuvat varusteet ja aseet hankkia puolustusvoimien varikoilta.