Hämeenlinnassa neljävuotias pikkutyttö karkasi omille teilleen hoitokodista viikko sitten maanantaina. Lapsi ennätti olla liikkeellä noin tunnin.

Ohikulkijat tekivät huomioita yksin 10-tien reunassa vaeltavasta pikkutytöstä. Kukaan ei kuitenkaan pysähtynyt kysymään lapselta mitään, saati auttamaan karkulaista takaisin hoitopaikkaansa.

Paikalle osunut nainen lopulta jututti pikkutyttöä ja toimitti hänet takaisin hoitopaikkaansa.

Kysyimme, miksei lasta pysähdytty auttamaan. Syitä löydettiin yleisestä piittaamattomuudesta ja toisten asioihin puuttumattomuuden perinteestä.

Nimimerkki kolmen lapsen isä: En uskaltaisi pysähtyä, soittaisin apua. Suomessa on parempi kun ei sekaannu toisten asioihin, joutuu vain itse kärsimään.

Pelättiin myös vanhempien reaktiota, jos vierasta lasta lähestyy auttamistarkoituksessa:

Lisäksi se, että olen mies saattaisi lapsen äiti tulleessa eksyneen lapsensa luo, käsittää minut väärin. "Millä oikeudella kosket lapseeni?" Mutta jos pimeällä tiellä harhailee joku pikkuinen niin ainakin kysyn onko kaikki ok?,kirjoitti A-J.

Riskien pelko ylittää huolen lapsesta

Esimerkiksi nimimerkki "Nähty on" jättää auttamisen muille pedofiiliksi leimautumisen pelossa.

Lapsen turvallisuudesta huolehtimisen takia en vieraita lapsia puhuttele. Ja ei, kyse ei ole mielipahasta vaan siitä, että miehen ei ole nykykulttuurissa olla missään tekemisissä lasten kanssa. Jos tuota kirjoittamatonta sääntöä rikkoo, tulee leimatuksi ties miksi namusedäksi. Ja saa nettipalstojen sankarit niskaansa.

"Possu" on samoilla linjoilla: Kaltaiseni nelikymppisen miehen ei ole nykyisin sallittua lähestyä lapsia edes vilpittömässä auttamistarkoituksessa. Pedofiilihysteria on niin kova, etten ottaisi riskiä tulla väärinymmärretyksi. Haluaisin tietysti auttaa, mutta jos vaikka ottaisi lapsen autooni, pidettäisiin minua sen jälkeen pedofiliaan syyllisenä kunnes toisin todistetaan.

Alvaraatos säestää:_ Painostava pelko siitä, että leimataan likaiseksi perverssiksi tai muuten syytellään jälkeenpäin estää auttamasta, vaikka olisi huolestunut._

Naisten asenne auttamishaluisempi?

Nettikeskustelusta ei tietenkään voi vetää johtopäätöksiä kansalaisten auttamishalusta, mutta naisnimimerkit tuntuivat kuitenkin suhtautuivat auttamiseen avoimemmin. "Nainen" kirjoitti: Sinä, joka et pysähdy, ajattele, jos sinun lapsesi siellä kävelisi ja kukaan ei auttaisi!!!

Myös nimimerkki "Kaarina" ihmetteli kommentoijien asennetta: Mihin tämä maailma oikein on menossa? Mihin tästä maailmasta on hukkunut empatia ja huoli lähimmäisestä???? Itse pysähtyisin, tottakai ja yrittäisin selvittää miksi lapsi vaeltaa yksin. Mieti, jos joskus itse tarvitsisit apua ja kaikki vain ajaa ohi. Aseta itsesi toisen asemaan!