Jørgen Steen Nielsen skrev den 16. oktober her i avisen, at »Det er træerne, der skal redde os«. Vi er enige, og her kommer et konkret bud på handling, der kan fjerne CO 2 i atmosfæren. Prisen er beregnet, og det er faktisk billigt at gøre noget ved den globale opvarmning.

Der arbejdes i ingeniørkredse meget på at udvikle maskiner, der kan opsuge CO 2 fra atmosfæren. Det fantastiske er, at evolutionen allerede har konstrueret en sådan ’maskine’: et træ. Naturens maskine er, hvad angår prisen for CO 2 -optag, de menneskeskabte maskiner overlegen.

I Information den 14. februar stod der, at Bill Gates m.fl. har udviklet en maskine, der kan fjerne CO 2 fra atmosfæren. Målet er at reducere prisen fra 600 dollars pr. ton opsuget CO 2 til 100 dollars pr. ton svarende til 600 kroner. Træer kan allerede nu gøre det for 750 kroner pr. ton CO 2 – ikke kun én gang, men hvert eneste år, træerne er i vækst. Det vil sige, at efter kun fem år har naturen kommercielt set slået Bill Gates’ bedste Carbon Capture Storage-maskine fire gange.

Naturlig CO 2 -støvsuger

Træer er formidable til at opsuge CO 2 fra atmosfæren. Én hektar (ca. en fodboldbane) skov i god vækst opsuger og binder årligt mere end ti tons CO 2 ifølge tal fra Naturstyrelsen. Det svarer omtrent til en gennemsnitsdanskers personlige udledning på lidt under otte tons CO 2 pr. år. Hver dansker skal derfor sørge for at få tilplantet et areal på ca. én hektar med træer. Træernes opsugning af CO 2 vil herefter balancere den udledte CO 2 , og når den grønne omstilling er gennemført, vil skoven fortsætte med at opsuge den tidligere udledte CO 2 .

Der er fremdrift i den grønne omstilling. Vindmøller og solceller er nu den billigste måde at etablere mere elproduktion på, men det går stadig alt for langsomt med vores omstilling, og vi udleder stadig al for meget CO 2 . Derfor skal vi igangsætte CO 2 -opsugningen nu. Jo tidligere træerne kommer i gang med at gro, desto mere CO 2 når de at opsuge.

Er det så en slags aflad at bruge træer til at opsuge CO 2 , mens vi fortsætter med at udlede? Måske, men det virker i praksis, indtil den grønne omstilling er fuldført.

Prisen for oprydning

Er det så dyrt at opnå CO 2 -balance?

En familie på fire personer skal bruge ti kroner om dagen i ni år på at få plantet fire hektar skov i udlandet – efter ni år er der spenderet 33.000 kroner. Træplantning i Danmark kan også klares for 33.000 kroner, men kun for en enkelt hektar. Det er fire gange dyrere at plante i Danmark end i udlandet.

Seriøse organisationer som TroFaCo, Eden Reforestation Projects og GROW|FOR|IT tilbyder nu muligheden for at få plantet en hektar skov for bare 7.500 kroner og derved opnå livslang CO 2 -balance gennem de ti tons CO 2 , som skoven opsuger, hvert år den er i vækst.

I Danmark hylder vi det princip, at forureneren betaler for den forvoldte skade, og det anses for god skik at rydde op efter sig. Sådan bør det også være med hensyn til CO 2 . Den, der udleder CO 2 , må selv gøre skaden god igen.

På samme måde må firmaer sørge for at balancere den CO 2 -udledning, der sker ved fremstilling og salg af en vare. Kan firmaerne ikke finde ud af det, må det anstændigvis være slutbrugeren af produktet, der sikrer håndteringen af CO 2 -forureningen.

National handling

Vi lever i et samfund, hvor den offentlige sektor, de fælles institutioner, de fælles byggerier af motorveje, broer m.v. udleder mængder af CO 2 . Vi ønsker os, at nationen Danmark løfter opgaven med at balancere den samlede CO 2 -udledning.

Håndterer vi det nationalt, kan vi sikre, at alle borgere og firmaer bidrager til opgaven i forhold til økonomisk formåen, og en national løsning vil bedre sikre mod tvivlsomme udbydere af CO 2 -balance.

Det vil koste det danske samfund ca. 43 mia. kroner eller omkring 7.500 kroner pr. dansker at balancere individers CO 2 -udledning. Over ti år bliver det 4,3 mia. kroner om året eller 0,2 procent af det danske BNP, der var på 2.242 mia. kroner i 2017.

Med 5,6 mio. danskere bliver det areal, der skal tilplantes, i alt 4,3 mio. hektar, hvilket svarer til hele Danmarks areal. Danmark kan derfor ikke rumme det nødvendige areal skov, hvorfor vi bliver nødt til at plante i udlandet.

Folketinget besluttede i 1989 at fordoble skovarealet i Danmark i løbet af ca. 100 år. Vi bør således plante 600.000 hektar mere skov i Danmark og de øvrige 3,1 mio. hektar træer i udlandet.

På internationalt plan har FN’s klimapanel, IPCC, udregnet, at vi skal trække 18 mia. tons CO 2 ud af atmosfæren årligt. Bruger vi træer til opgaven, bliver det med ti tons pr. hektar til 1,8 mia. hektar. Totalprisen, hvis vi kan gøre det for 7.500 kroner pr. hektar, bliver 13.500 mia. kroner.

Plads til træerne

Men er der overhovedet plads på planeten til så mange træer? Ja, det er der. Og vi behøver ikke at tilplante værdifund landbrugsjord. Ifølge organisationen Bonn Challenge, der arbejder for træplantning globalt, er der arealer nok. Og det selv uden ørkenområderne i Afrika og Asien.

Med adgang til billig energi gennem solceller og vindmøller vil vi kunne afsalte havvand og gennem drypvanding skabe skove, hvor der tidligere ingen var. I Israel har Keren Kayemeth LeIsrael Jewish National Fund vist, hvordan det teknologisk kan lade sig gøre gennem tilplantning af Negev-ørkenen.

Vi kan begynde med at plante træer i semiørkenområderne i Afrika både syd og nord for Sahara. Her er der mange mennesker, der gerne vil til Europa for at finde arbejde som et rent middel til overlevelse. Der er ingen grund til at tage til Europa – der er arbejde til alle med at plante træer.

National, massiv træplantning vil være det optimale. Gerne et statsligt initiativ i en kombination af klima- og ulandshjælp. Hjælp til selvhjælp, idet den globale opvarmning vil ramme Danmark hårdt.

Her har vi altså en metode til at udbedre den skade, vi forvolder via CO 2 -udledning. Både den CO 2 , vi kommer til at udlede, indtil den grønne omstilling er klar, og den, vi tidligere har udledt.

Vi hylder devisen om, at handlingens optimisme altid er bedre end intellektets pessimisme. Og det er træerne, der skal redde os.

Rettelse: I en tidligere udgave af kronikken fremgik det, at verdens samlede BNP i 2017 var på 126.687.917 mia. dollars eller ca. 760.127.500 mia. kroner. Kronikørerne havde ved en fejl byttet millioner om til milliarder, hvilket medførte, at verdens BNP blev 1.000 gange for stort. Det betød også, at en sammenligning med udgifterne forbundet med storme og orkaner forårsaget af global opvarmning var fejlagtig. Information beklager fejlen.