Egentligt blev reglerne om såkaldt aktivt medborgerskab afskaffet sidste sommer. Alligevel har den 31-årige tyrkiske forsker Mustafa Fazli netop fået afslag på sin ansøgning om permanent ophold for ikke at udvise aktivt medborgerskab. Forvirret? Det er Mustafa Fazli også. Han troede, at han som molekylærbiologisk forsker på Københavns Universitet var én af den slags udlændinge, som Danmark gerne ville have flere af.

»Som forsker kan jeg få job alle steder i verden, men jeg har valgt Danmark. Det er her mit liv og mine venner er. Det er til gavn for Danmark, men det virker som om, jeg har bedt Danmark om noget. Jeg har arbejdet, siden jeg kom hertil for snart ni år siden, jeg betaler skat og a-kasse, og jeg har aldrig fået overførselsindkomst,« siger Mustafa Fazli frustreret.

Mustafa Fazli var 22 år, da han kom til Danmark i 2004 for at tage en kandidatuddannelse i bioteknologi på DTU. Han havde søgt flere forskellige universiteter i Holland og USA, men endte med at vælge Danmark. Efter sin kandidatuddannelse begyndte han et ph.d.-forløb på et universitet i Philadelphia. Men efter et semester vendte han ‘hjem’ til Danmark. Det var her, hans liv og hans venner var.

»Jeg føler, Danmark er mit hjem nu. Når jeg tager til Tyrkiet for at besøge min familie, er det som gæst, og når jeg tager af sted, siger jeg altid, at jeg tager hjem til Danmark,« siger Mustafa Fazli.

Han fik et ph.d.-stipendiat på DTU og flyttede undervejs med sin vejleder over på Københavns Universitet. Siden har han været ansat som postdoc samme sted, hvor han blandt andet forsker i multiresistente bakterier.

19 måneders ventetid

Han oplevede det som problemfrit at få ophold i Danmark, både da han begyndte som kandidatstuderende, og da han kom tilbage som ph.d.-studerende. Problemerne begyndte, da han i maj 2011 søgte om permanent ophold i Danmark. Han ville gerne have frihed til at rejse ud af landet på forskningsophold og være sikker på at kunne komme tilbage igen. Som forsker er man nødt til at skifte laboratorium en gang imellem for at udvikle sig, forklarer han.

»Så jeg vil gerne til udlandet i nogle år for at fortsætte min forskning, og så komme tilbage til Danmark. Men hvis jeg tager af sted nu, kan jeg måske ikke komme hjem.«

Først efter ti måneders venten fik han afslag fra Udlændingestyrelsen. De mente ikke, at hans næsten fem års frivillige arbejde i Københavns-afdelingen af studenterorganisationen Board of European Students of Technology talte for aktivt medborgerskab. Her arrangerede han sammen med danske og internationale studerende sommerkurser og konkurrencer for ingeniørstuderende på tværs af Europa og internt i Danmark. I to år sad han endda i bestyrelsen som HR-ansvarlig. Men Udlændingestyrelsen begrundede afslaget med, at det var en lukket organisationen for ingeniørstuderende, og at den ikke var integrationsfremmende.

»De skriver, at jeg kunne opfylde kravet ved at være medlem af bestyrelsen i min boligforening, men er den åben for alle, der ikke bor der?« spørger Mustafa Fazli.

Han klagede til Justitsministeriet, der lovede ham svar med udgangen af juni 2012. I mellemtiden afskaffede den nye regering kravet om aktivt medborgerskab, men Justitsministeriet blev ved med at udskyde svarfristen til Mustafa Fazli. Først i december, dagen efter Mustafa Fazli i frustration havde henvendt sig til Folketingets Integrationsudvalg med sin sag, fik han svar fra Justitsministeriet. Der var gået i alt 19 måneder, fra han ansøgte.

Det var et nyt afslag med henvisningen til de gamle regler, som Mustafa Fazli havde søgt under. Og studenterforeningen kunne ikke tælle med, da foreningens formål er »forståelse af forskellige kulturer og ikke alene den danske kultur«, begrundede ministeriet i sit afslag. Dog sendte Justitsministeriet af egen drift sagen tilbage til Udlændingestyrelsen, som nu skal tage stilling til sagen efter de nye regler. Sagsbehandlingen er berammet til syv måneder.

Måtte afslå Princeton

Til maj løber Mustafa Fazlis greencard ud. Han er begrænset i, hvor meget han må rejse ud af landet. Han har netop måtte afslå et jobtilbud fra Princeton University, der ville have ham til at begynde i en forskerstilling her til foråret. Et ophold på det prestigiøse amerikanske universitet ville have styrket både ham og Københavns Universitet, men han er bange for ikke at kunne komme hjem til Danmark igen.

»Men hvorfor kan jeg ikke tage ud af landet og forske som andre? Min uddannelse og min forskning er finansieret af Danmark. Det giver ikke mening, at Danmark ikke vil drage nytte af den.«

I stedet har han takket ja til en delt forskerstilling mellem Københavns Universitet og Zürichs Universitet, som er mere fleksibel, og hvor han kan vente med at rejse frem og tilbage, til hans opholdsstatus er blevet afklaret.

»Hvis jeg får afslag, så er det sådan det er, og så tager jeg til Zürich eller et andet sted. Men det ville være et tab for Danmark, og jeg forstår det ikke.«