I firserne og halvfemserne formulerede jeg på Venstres vegne partiets udlændingepolitik. Et af grundelementerne var den opfattelse, at flygtninge ikke skulle blive til indvandrere.

Det mente jeg, og det troede jeg dengang på, for naturligvis ønsker en flygtning at komme tilbage til sit fædreland, ligesom danske jøder under Anden Verdenskrig flygtede til Sverige, men vendte tilbage til Danmark efter fredens indgåelse.

Virkeligheden bragte imidlertid os i Venstre på andre tanker, og ved regeringsdannelsen i 2001 oprettedes et særligt integrationsministerium. Mantraet om, at flygtninge ikke måtte blive til indvandrere, blev i den virkelige verden lagt stendød ved denne lejlighed. Nu gjaldt det integrationen.