Esivaaliin lähtevät Maarit Feldt-Ranta, Tuula Haatainen ja Sirpa Paatero.

Kansanedustajat Maarit Feldt-Ranta, Tuula Haatainen ja Sirpa Paatero ovat tarjolla Sdp:n presidenttiehdokkaaksi. © Markku Ulander

Sdp:n välillä toivottomalta ja surkuhupaisaltakin näyttänyt presidenttiehdokkaan etsintä alkaa viimein tuottaa tulosta.

Kun pää kuukausien yrittämisen jälkeen vihdoin saatiin auki, tarjolle pullahti hetkessä kolme ainakin demarien itsensä mielestä kutakuinkin kelvollista nimeä: kansanedustajat Maarit Feldt-Ranta, Tuula Haatainen ja Sirpa Paatero.

Kenekään mukaanlähtö ei tullut loppupeleissä aivan puskista. Kaikki kolme olivat esimerkiksi niiden neljän nimen joukossa, jotka Eero Heinäluoma nosti julkisuudessa esiin heti sen jälkeen, kun hän oli itse kieltäytynyt lähtemästä ehdolle.

Heinäluoman luettelemista vaihtoehdoista puuttuu enää europarlamentaarikko Miapetra Kumpula-Natri, joka on ehtinyt kieltäytyä ehdokkuudesta useampaan otteeseen.

Ennen Heinäluomaa presidenttikisasta olivat jo vetäytyneet muun muassa Jutta Urpilainen ja puheenjohtaja Antti Rinne, joista varsinkin Urpilaiseen kohdistui puolueessa suuria toiveita.

Oman ehdokkaan löytyminen hiljentänee tehokkaasti puheita siitä, että Sdp:n pitäisi mennä tällä kertaa suoraan istuvan presidentin Sauli Niinistön taakse. Tällaista ajatusta ovat viime aikoina pitäneet demareista esillä muun muassa Erkki Tuomioja, Lasse Lehtinen ja Kimmo Kiljunen.

Koko esivaaliin lähtevä demarikolmikko täyttää presidenttiehdokkaan mitat vähintään siinä missä vasemmistoliiton Merja Kyllönen tai Rkp:n Nils Torvalds. Toisaalta kaikki kolme ovat kaukana siitä sarjasta, josta Sdp on tottunut Urho Kekkosen jälkeisenä aikana ehdokkaansa poimimaan.

Haatainen pyrki Sdp:n ehdokkaaksi jo edellisellä kerralla kuusi vuotta sitten, mutta hävisi esivaalissa Paavo Lipposelle selvästi. Runsaan viidenneksen ääniosuus toi sentään kakkossijan ennen Ilkka Kantolaa.

Haatainen on ollut vuosien mittaan yksi vakiokasvo myös Sdp:n puheenjohtaja-, puoluesihteeri- ja varapuheenjohtajavaaleissa. Lukuisista yrityksistä huolimatta paikka puoluejohdossa ei kuitenkaan ole auennut.

Haataisella on sen sijaan kolmikosta pisin ministeriura ensin opetus- ja myöhemmin sosiaali- ja terveysministerinä 2003–2007.

Paatero ehti puolestaan olla taannoin Alexander Stubbin (kok) hallituksessa kehitys- ja omistajaohjausministerinä vajaan vuoden.

Feldt-Rannalla ei ole päivänkään ministerikokemusta, mutta sen sijaan hän on ollut Sdp:ssä sekä puoluesihteeri että varapuheenjohtaja.

Ulkopolitiikassa kaikki demarien mahdolliset ehdokkaat ovat kevyitä.

Ulkopolitiikassa kaikki demarien mahdolliset ehdokkaat ovat Sauli Niinistön, Matti Vanhasen (kesk) ja Pekka Haavistonkin (vihr) rinnalla kevyitä.

Suomenruotsalaisen Feldt-Rannan meriitit ovat lähinnä pohjoismaisesta yhteistyöstä, ja Haatainen tunnetaan parhaiten sosiaalipuolen asiantuntijana. Paatero sentään on ehtinyt istua ministerikautensa jälkeen muun muassa eduskunnan puolustusvaliokunnassa.

Sdp:n valmistautumista presidentinvaaleihin sotkee osaltaan puolueen tulehtunut sisäinen tilanne.

Jonkinlaisia jännitteitä voi olettaa syntyvän siitä, että Feldt-Ranta kuulu niin sanottuun heinäluomalaisten ydinjoukkoon, kun taas Paatero on Rinteen vanha luottonainen.

Haatainen on sen sijaan välttänyt tiukkaa leimautumista kiisteleviin kuppikuntiin. Hän sai heti lentävän lähdön kampanjaansa, kun varapuheenjohtaja Sanna Marin ilmoittautui tukijoukkoihin.

Sdp:n jäsenvaali on elokuussa, ja puoluevaltuusto nimeää virallisesti ehdokkaan syyskuussa.