Danske forældre har brug for hjælp til at få hverdagen til at gå op. Og hjælpen skal komme fra Folketingets politikere. Det siger flere arbejds- og familielivseksperter, der mener, at regeringen har forsømt at tilgodese de ophængte børnefamilier.

»Den nuværende regering har ikke gjort noget for børnefamilierne eller for ligestillingen for den sags skyld,« siger direktør for Center for balance mellem arbejdsliv og familieliv, Helle Rosdahl Lund.

LÆS OGSÅ: Forskere: Politikere mangler visioner for familierne

Regeringen har ellers netop præsenteret en ny børnepakke, der skal afsætte 2,5 milliarder kroner til ansættelse af flere pædagoger, efteruddannelse og forbedring af de fysiske rammer i daginstitutionerne. Pakken minder om et tiltag fra sidste år, hvor regeringen afsatte en milliard kroner til ansættelse af flere pædagoger. Men det er altså ikke nok ifølge Helle Rosdahl Lund. Hun efterspørger et langt mere radikalt opgør med indretningen af arbejdsmarkedet, som skal sikre, at forældrepar, hvor begge er i arbejde, ikke bliver revet midt over i forsøget på at få familie- og arbejdsliv til at hænge sammen.

»Vi har en agenda, som definerer mennesker primært som arbejdskraft. Hvis ikke vi bidrager på fuldtid hele tiden, er vi dårlig arbejdskraft. Flere og flere går ned med stress, og det smitter af på børnene, som også går ned med stress. Der er noget fuldstændig galt,« siger Helle Rosdahl Lund.

Hun bakkes op af arbejds- og familielivsforsker på RUC Thomas P. Boje. Ifølge ham er danske småbørnsfamilier blandt dem i Europa, der tilsammen arbejder allermest. Fædrene arbejder i snit 44 timer om ugen, mens mødrene arbejder 36 timer. I gennemsnit ønsker danske fædre og mødre at gå henholdsvis syv og seks timer ned i arbejdstid. Også selv om det ville betyde en nedgang i løn.

»Det er jo et udtryk for stress,« siger Thomas P. Boje.

Han har en række forslag til, hvordan arbejdsmarkedet kan indrettes mere fleksibelt. For det første bør der være mere ligelig fordeling af barslen mellem mænd og kvinder, mener Thomas P. Boje.

Han foreslår med inspiration fra Island en model, hvor forældrene deles om 15 måneders barsel. Fem måneder til moren, fem til faren og fem til forhandling.

Både af hensyn til ligestilling mellem kønnene, og fordi svenske undersøgelser viser, at familier, hvor begge forældre har passet barnet, har større sandsynlighed for at få barn nummer to. Fertiliteten i Danmark lå sidste år på 1,69 barn pr. kvinde.

Thomas P. Boje foreslår desuden en lovfæstet ret til at gå på »deltidsorlov« som en del af forældreorloven med en dagpengelignende kompensation. Forældrene skal ifølge ham have denne ret til at gå på deltid, indtil barnet er 8-10 år. Retten til deltid har man for eksempel i Sverige og Norge. Han mener også, at forældre bør have ret til flere betalte sygedage ved barns sygdom. I dag bliver retten til sygedage aftalt mellem arbejdsmarkedets parter.

Endelig foreslår Thomas P. Boje en såkaldt »tidsbank«. En ordning, der vil gøre folk i stand til at arbejde meget i nogle perioder og på den måde »spare timer op« for på et senere tidspunkt i livet at kunne arbejde lidt mindre.

»Det ville gøre arbejdslivet meget mere fleksibelt, og samfundet kunne vinde ved, at folk gik ned i tid i perioder med store omsorgsforpligtelser i familien for at få tid til uddannelse eller noget andet, de gerne vil,« siger han.

Visionerne i baggrunden

I 2007 afleverede den såkaldte Familie- og Arbejdslivskommission sine anbefalinger for et mere fleksibelt arbejdsmarked til den daværende regering. Kun to af kommissionens anbefalinger til politikerne er siden blevet fulgt.

Blandt kommissionens øvrige forslag var en tidsbank, som den Thomas P. Boje foreslår, retten til barnets sygedage, bedre betingelser for mænds barselsorlov og afskaffelsen af lukkedage i daginstitutioner på almindelige hverdage. Det var daværende familieminister Lars Barfoed (K), der nedsatte kommissionen.

»Men jeg ved ikke helt, hvorfor han gjorde det,« siger tidligere medlem af kommissionen stressforsker Bo Netterstrøm til Information.

Regeringens børneudspil mødes af kritik. Selv om Socialdemokraterne ved valget i 2007 ønskede minimumsnormeringer i daginstitutionerne, og en samlet rød blok kort tid før valget i 2011 stemte for et beslutningsforslag om minimumsnormeringer, blev både SF og Enhedslisten skuffede, da regeringen i går fremlagde dens børneudspil. Frem mod 2019 ønsker regeringen at sætte 2,5 mia. kr. af til bedre forhold i daginstitutionerne. Halvdelen skal gå til flere og dygtigere pædagoger, mens den resterende halvdel øremærkes til bl.a. bedre sprogudvikling blandt børn og øget fokus på arbejdsmiljø. »Regeringen er på rette vej, men jeg savner ambitioner for vores børn i regeringens udspil. Der mangler penge, så vi for alvor kan få vendt den negative udvikling med for få voksne i vuggestuer og børnehaver,« siger SF’s formand, Pia Olsen Dyhr. »Det her er er altså mest af alt et babyskridt i den rigtige retning,« siger hun, mens Enhedslistens Johanne Schmidt-Nielsen ærgrer sig over, at regeringen ikke ønsker minimumsnormeringer. »Vi er rigtig ærgerlige over, at regeringen ikke vil være med til at realisere den fælles målsætning, vi havde før valget. Nemlig at give vores børn nogle konkrete rettigheder gennem minimumsnormeringer,« siger hun.

Ifølge ham er presset på børnefamilierne kun blevet større, siden kommissionen afleverede sine anbefalinger. Den økonomiske krise har skubbet visionerne om et fundamentalt reformeret arbejdsmarked i baggrunden til fordel for »ren overlevelse«, mener Bo Netterstrøm. Han tilføjer dog, at en stor del af den stress, familierne oplever, er forældrenes egen skyld.

»Ambitionsniveauet blandt yngre mennesker er meget højt i dag. Der skal både være børn, fin bolig, dyre ferier og karriere på én gang. Det presser familien helt vildt,« siger Bo Netterstrøm.

S ville afskaffe lukkedage

Socialdemokraterne gik tidligere ind for flere af kommissionens anbefalinger. Det fremgår af et interview i Kristeligt Dagblad fra 2007 med daværende socialordfører Mette Frederiksen.

Her erklærede ordføreren, at alle lukkedage skulle afskaffes, offentligt ansatte skulle have en tidsbank, som senere skulle udbredes til også det private arbejdsmarked, ligesom tre måneder af barslen skulle øremærkes til fædrene, hvilket også blev gentaget i regeringsgrundlaget fra 2011.

Men ingen af forslagene er blevet omsat til virkelighed i den nu snart afsluttede regeringsperiode.

Plads til trivsel

Forslagene fra Thomas P. Boje minder i høj grad om det familiepolitiske udspil, Enhedslisten lancerede tidligere på foråret. Partiet taler om et »familievenligt arbejdsmarked« og foreslår både retten til deltid, bedre barsel, retten til sygedage og minimumsnormeringer i daginstitutionerne.

»Grundlæggende handler det om, hvorvidt vi ønsker et samfund, hvor der er plads til familier, plads til børn og plads til, at vi trives. Det, synes jeg ikke, er højt nok prioriteret i dag,« siger Enhedslistens politiske ordfører, Johanne Schmidt-Nielsen.

Hun understreger, at grænserne mellem familie- og arbejdsliv er blevet mere udflydende, og at det derfor ikke er så underligt, at forældrene bliver stressede, når de samtidig arbejder gennemsnitligt mere end folk uden børn.

Socialdemokraternes familieordfører, Julie Skovsby, understreger, at flere af forslagene kræver forhandling mellem arbejdsmarkedets parter og ikke politiske tiltag.

»Det er en utroligt vigtig debat, men det er ikke noget, vi alene på Christiansborg kan bestemme over. Vi er nødt til at værne om den danske model,« siger Julie Skovsby.

Hun understreger samtidig, at regeringen har afsat flere penge til daginstitutionerne, og at Socialdemokraterne fremadrettet vil arbejde for, at fædre tager mere barsel. Dog ønsker hun ikke at indføre øremærkning, da hun frygter, at det vil betyde, at forældrene tager mindre barsel til sammen.

Venstres familieordfører, Tina Nedergaard, mener ikke, at vi som samfund har råd til at »købe flere mennesker ud af aktiv deltagelse på arbejdsmarkedet«. Derfor går hun ikke ind for en længere barselsperiode, ligesom hun heller ikke går ind for, at Folketinget skal øremærke barsel, lovgive om mulighederne for deltid eller på anden måde blande sig yderligere i familiens eller arbejdsmarkedets indretning.

»Venstre mener ikke, at Folketinget skal lovgive ret meget om arbejdsmarkedet. Selvfølgelig skal der være styr på misbrug og arbejdsmiljø. Men ellers har vi jo en godt og vel 100 år gammel tradition for, at arbejdsgiver og arbejdstager laver prioriteringen på det område,« siger hun.

Tina Nedergaard er dog enig med eksperterne i, at der er et pres på børnefamilierne, som skal tages alvorligt. Hun opfordrer til, at politikerne på Christiansborg i højere grad overvejer konsekvenserne for børnefamilierne, når et lovforslag skal vedtages.