Méndez de Vigo firmó una carta en la que justificaba la violencia de extrema derecha en 1976

Publicidad

El ministro de Educación, Cultura y Deporte de España, Íñigo Méndez de Vigo, firmó en 1976 una carta enviada al ministro de Educación español de entonces, Carlos Robles Piquer, en el que decía que ‘la violencia de extrema derecha es el reflejo de su legítima defensa ante el asalto de grupos de signo absolutamente contrario ‘. Lo publicó el diario La Voz de Galicia el 21 de marzo de 1976, que se hizo eco de una carta de diecisiete estudiantes de Derecho en la Universidad Complutense de Madrid.

La carta, rescatada ahora por el senador de Bildu Jon Iñárritu, respondía a las palabras del ministro español en referencia al clima de tensión entre grupos de estudiantes de la universidad. Robles Piquer había dicho que ‘la violencia moral estaba en manos de la extrema izquierda y que, en cambio,’ hay guerrillas de extrema derecha que utilizan la violencia física ‘.

En la carta, los diecisiete estudiantes responden: ‘Entendemos que en la actual situación Universitaria, atribuir el monopolio de la violencia moral a la extrema izquierda implica una valoración ambigua y equívoca de los hechos y los conceptos, porque la expresión «moral» se entiende tácticamente como si aquella extrema izquierda renunciase a la violencia física, lo que es manifiestamente falso por los hechos bien corroborados. Tampoco deja de ser paradójico que este calificativo de moral se atribuya a la actitud de «pseudo-universitarios» que «cobran por ello». Pero la ambigüedad fundamental radica en el hecho de que este calificativo puede considerarse como reconocimiento de un cierto valor ético de la actitud, de la manera que entiende, por ejemplo, cuando se habla de victoria moral. ‘

‘Todo ello -prosigue el texto-, confrontado a la atribución del monopolio de la violencia física y de la estructura de guerrillas a la extrema derecha, acentúa la confusión, porque es obvio que hay guerrillas y piquetes de extrema izquierda perfectamente estructurados para la acción física, y porque también se podría interpretar que en la llamada extrema derecha le falta un sentido moral en su actitud, y eso no es así. ‘

Y la carta termina apuntando: ‘La violencia de la impropiamente denominada extrema derecha es el reflejo de su legítima defensa ante el asalto de grupos activistas de signo absolutamente contrario, de un marcado signo comunista. Mientras la convivencia pacífica universitaria no sea debidamente garantizada, la respuesta no puede ser otra por parte de los que queremos que la autonomía de la universidad sirva para erradicar la blasfemia intolerable y las injurias groseras a la patria y el rey. ‘

El ministre d’Educació, Cultura i Esport d’Espanya, Íñigo Méndez de Vigo, va signar l’any 1976 una carta al ministre d’Educació espanyol d’aleshores, Carlos Robles Piquer, en què deia que ‘la violència d’extrema dreta és el reflex de la seva legítima defensa davant l’assalt de grups de signe absolutament contrari’. Ho va publicar el diari La Voz de Galícia el 21 de març de 1976, que es va fer ressò d’una carta de disset estudiants de Dret a la Universitat Complutense de Madrid.

La carta, rescatada ara pel senador de Bildu Jon Inarritu, responia a les paraules del ministre espanyol en referència al clima de tensió entre grups d’estudiants de la universitat. Robles Piquer havia dit que ‘la violència moral era en mans de l’extrema esquerra’ i que, en canvi, ‘hi ha escamots d’extrema dreta que utilitzen la violència física’.

A la carta, els disset estudiants responen: ‘Entenem que en l’actual situació universitària, atribuir el monopoli de la violència moral a l’extrema esquerra implica una valoració ambigua i equívoca dels fets i els conceptes, perquè l’expressió “moral” s’entén tàcticament com si aquella extrema esquerra renunciés a la violència física, cosa que és manifestament falsa pels fets ben corroborats. Tampoc no deixa de ser paradoxal que aquest qualificatiu de moral s’atribueixi a l’actitud de “pseudo-universitaris” que “cobren per a això”. Però l’ambigüitat fonamental radica en el fet que aquest qualificatiu pot considerar-se com a reconeixement d’un cert valor ètic de l’actitud, de la manera que s’entén, per exemple, quan es parla de victòria moral.’

‘Tot això –prossegueix el text–, confrontat a l’atribució del monopoli de la violència física i de l’estructura d’escamots a l’extrema dreta, accentua la confusió, perquè és obvi que hi ha escamots i piquets d’extrema esquerra perfectament estructurats per a l’acció física, i perquè també es podria interpretar que a l’anomenada extrema dreta li manca un sentit moral en la seva actitud, i això no és així.’

I la carta acaba apuntant: ‘La violència de la impròpiament denominada extrema dreta és el reflex de la seva legítima defensa davant l’assalt de grups activistes de signe absolutament contrari, d’un marcat signe comunista. Mentre la convivència pacífica universitària no sigui degudament garantida, la resposta no pot ser cap altra per part dels que volem que l’autonomia de la universitat serveixi per a eradicar la blasfèmia intolerable i les injúries grolleres a la pàtria i el rei.’

https://www.vilaweb.cat/noticies/el-ministre-espanyol-mendez-de-vigo-va-signar-una-carta-on-justificava-la-violencia-dextrema-dreta-el-1976/