Det ger oss även möjlighet att främja våra värderingar och intressen. Det gäller synen på mänskliga rättigheter och vår feministiska utrikespolitik, men även mer krassa saker som fred, nedrustning, respekt för folkrätten och att ha tummen i ögat på stormakterna. Det är helt ­enkelt bra för Sverige och världen när vi får ­större ­inflytande. Därför att vi faktiskt har en hel del att bidra med.

Så sammanfattar Anders Lindberg den kritik som riktats mot Sveriges ambitioner att ta en av de två platserna som frigörs i sommar i FN:s Säkerhetsråd. Mot oss har vi Italien, som utgör gräns mot Libyen, samt Holland som internationellt anses vara ett av världens mest kompetenta länder att hantera ”resande stridande”.

Utöver detta, låt oss ta det igen.

Sverige har sedan regeringsskiftet uppnått följande på den utrikespolitiska arenan:

Vår utrikesminister är förklarad ”Persona non grata” i Israel. Icke önskvärd

Vi är ovänner med hela Arabförbundet, exklusive Algeriet som rankas som ett av världens mest korrupta länder, sedan ett år tillbaka.

Vår framtidsminister har öppet förolämpat våra nordiska grannländer för deras ”njugga” migrationspolitik. Sedan dess är inte de rösterna säkra längre. Som parentes kan nämnas att idag har vi själva anammat en ännu mer restriktiv migrationspolitik än våra nordiska grannar

Morgan Johansson, migrationsminister, har öppet kritisera Storbritannien för deras migrationspolitik

Vi har fått omfattande kritik av Frankrike och Spanien för vår Västsaharapolitik. En politik vi officiellt lämnat men som bland annat Ann Lindhe drivit vidare vid besök i FN:s högkvarter i New York. Detta har noterats av flertalet länder och vi vet redan idag att det är just den politiken som Sverige kommer att driva. Något inget av de permanenta medlemmarna vill. De vill inte ha mer av destabilisering i Maghreb

Statsminister Stefan Löfven innehar titeln ”Impact World Champion Leader” i den numera utdöda HeForShe-kampanjen.

För att förtjäna en plats i Säkerhetsrådet bör ett land ha något att erbjuda, i det har Anders Linberg helt rätt. Något alla är överens om att världen behöver. Men. Fortsätter svensk utrikespolitik på den inslagna vägen är det endast ett tredje världkrig vi kan bidra med. Med empiri, och visad förmåga, är det inte rimligt att anta att dagens politiska ledning på Utrikesdepartementet kan bidra med något annat än det vi bidragit med hittills.

Frågan vi, och vår omvärld, bör ställa oss är om det är någon förutom möjligtvis vår regering, som vill ha ett tredje världskrig.