Något måste ju statsministern ha att komma med i nyhetsflödet från klimatmötet i Paris, förutom löften om framtida svenska klimatpengar. Göran Persson uppvisade också under sin statsministertid ett plötsligt intresse för vad han hade på tallriken. Men det engagemanget gick snabbt över.

Kanske några av de närvarande statscheferna - upplysta om svensk energipolitik - undrar: "Varför avvecklar de där svenskarna klimatsmart kärnkraft?"

Ett budskap från klimatmötet i Paris borde nämligen vara: Nu gäller det att bygga ut kärnkraften globalt för att drastiskt minska fossilberoendet. I detta ligger ingen motsats till nödvändiga satsningar på förnyelsebar energi. Båda behövs.

I egenskap av IF Metall-ordförande var Löfven en kärnkraftsvän. Han förstod betydelsen av detta energislag, inte minst för den elintensiva exportindustrin. Men när Löfven blev partiordförande kände han sig tvungen att rätta in sig i det socialdemokratiska avvecklingsledet. I koalition med Miljöpartiet blev resultatet en höjning av straffskatten på kärnkraft.

Notan för denna effektskatt har bidragit till att Vattenfall och Eon avvecklar fungerande reaktorer i förväg. Det innebär en kapitalförstöring i mångmiljardklassen. Nog kostar det att ha MP i regeringen.

När Sverige drabbas av elbrist, för det kommer vi att göra, så blir det i stället oljekraftverk vi tvingas förlita oss på.

Trots att Stefan Löfven dränkte valrörelsen med sina "ingångsvärden" väljer regeringen att straffbeskatta bort delar av den i princip koldioxidfria elproduktionen. Och det sker innan den blocköverskridande energikommission Löfven önskat har hunnit börja jobba.

Effektskatten är alltså rent klimatfientlig. Fast den gläder förstås antikärnkraftsfundamentalisterna i MP.

Fundamentalisterna brukar hävda att kärnkraften inte har någon framtid - att den är dömd att försvinna. Men verkligheten säger något annat. Såväl Finland som Storbritannien bygger ut sin kärnkraft. I Kina tillkommer 28 nya reaktorer, men de är tyvärr alldeles för få och utbyggnadstakten är för låg.

Sedan finns det länder som är på väg att begå sin kärnkraftsdebut i en betydligt mer orolig del av världen och med mer dubiösa motiv. Förenade Arabemiraten har gott om olja, men väljer ändå att satsa på fyra kärnkraftverk som ska vara i drift år 2020. Nyligen ingick Egypten ett avtal med Ryssland för att bekräfta statliga Rusatoms uppdrag att bygga Egyptens första kärnkraftverk. Putin har förstås också politiska syften med exporten av kärnkraftsteknik.

Sverige hade kunnat bidra till att minska Rysslands energimakt. Med ny kärnkraft skulle vi kunna bli en viktig elexportör till de baltiska staterna vars ryska fossilberoende är ett säkerhetspolitiskt dilemma.

Även på andra områden kostar det alltså att ha MP i regeringen.

'' Nu gäller det att bygga ut kärnkraften globalt för att drastiskt minska fossilberoendet.