Åtta grabbar sitter ovanför muren vid Björns trädgård på Södermalm i Stockholm. Vid denna samlingsplats för ytterligheter i samhället finns gatubarn, A-lagare och främlingsfientliga rörelser.

En central plats, men ändå undanskymd.

Det luktar hasch. Andra röker vanliga cigaretter.

Grabbarna ovanför muren vet precis vad vi är där för att fråga om. De känner till sitt rykte.

– De som ligger bakom stölderna de senaste veckorna är unga killar, som inte har varit här länge. De vet inget annat. De vill bara ha para (pengar) och droger, säger en av grabbarna.

Han säger att han har varit i Sverige sedan 2015. Nu bor han i Italien, säger han. Men han har koll på vad som händer i Stockholm.

– De unga killarna har blivit dumma i huvudet av alla droger, säger en av grabbarna och skakar på huvudet.

Åldrarna varierar i gruppen, från tonåringar till 30-åriga män. Vissa av dem berättar stolt att de har jobb i Sverige, andra drar sig undan.

Nästan alla är från Marocko, och tillhör gruppen som de senaste veckorna varit både omdiskuterad och omdebatterad, på SVT:s Aktuellt, i Sveriges Radios Studio Ett och på sociala medier.

Nioåring försökte råna med knogjärn

Den här sommaren har brotten och våldet av marockanska gatubarn eskalerat på Södermalm i Stockholm, enligt polisen.

I förra veckan satte polisen in helikopter i sökandet efter efterlysta gatubarn.

Dessförinnan hade en person rånats på sin mobiltelefon på Folkungagatan, och fått ett knytnävsslag när han försökte ta tillbaka den.

Ett par i 80-årsåldern utsattes för rånförsök vid lunchtid en måndag, vid Björns trädgård. Kvinnan fick mindre skador efter att flera pojkar omringat henne och försökt rycka en guldkedja från halsen, så pass hårt att hon föll.

Enligt polisen skedde samma vecka flera inbrott i lägenheter på Långholmen i Stockholm där barn klättrat in genom öppna fönster - även när personer låg och sov.

Och det är bara en del av alla brott som polisen säger sig kunna knyta till marockanska gatubarn de senaste veckorna.

– Tidigare har den här problematiken också funnits där, men som en del av mycket annat. Men den här sommaren har den här problematiken varit dominerande, säger Viktor Adolphson, yttre befäl på polisen i Södermalm.

Det var han som lyfte frågan genom att på Twitter berätta om polisens tröstlösa arbete med att gripa barn som sedan var tillbaka på gatan, samma dag eller samma natt.

Han säger att barnen är likgiltiga inför att bli gripna av polis.

Den här gruppen har de senaste veckorna utgjort en dominerande del av polisens arbete i stadsdelen, säger han.

– Ibland har vi nästan bara kunnat åka och släcka bränder, och åka på larm där de här har farit fram. Sen förstår alla vettiga människor att det här inte är en bra miljö för de här barnen, men i vår roll måste vi fokusera på brottsoffren.

Gunnel och Bernt Torstensson, båda 79, bor nära Medborgarplatsen i Stockholm."Det har varit några hotfulla situationer när vi har varit ute med hunden. Men det påverkar inte går vardag. Det är synd om pojkarna. Herregud, de har ju ingenstans att ta vägen. Det känns mest som att de skickas runt. Vi märker att de är tillbaka ganska snabbt efter att de försvunnit." Foto: EXPRESSEN / CHRISTOFFER HJALMARSSON

Den unga åldern på många av de inblandande förvånar även de mest insatta.

– Så här unga har vi inte sett tidigare, det är något helt nytt, säger Christian Frödén, polis som arbetar uppsökande mot ensamkommande barn och ungdomar vid Gränspolisen i Stockholm.

Han står vid Björns trädgård, där han oftast är i jobbet. Här har polisen hittat droger och gömda knivar i lekparken. Platsen är en samlingsplats för många av de marockanska gatubarnen i Stockholm sedan två år tillbaka.

En period dessförinnan var de mycket vid McDonald's på Norrmalm, och därefter på "Plattan". Gruppen marockanska gatubarn som tidigare skapade stora problem i Nordstan, Göteborg, är nu till stora delar i Stockholm, bekräftar Christian Frödén.

Däremot ska inte just den gruppen ligga bakom de senaste veckornas eskalerande brottslighet på Södermalm, enligt polisen.

– Nu sitter det några killar där uppe, säger Christian Frödén och pekar mot muren. De sitter och hänger, som tonåringar gör, men det langas också hasch ibland.

Den nya grupp barn som ligger bakom den ökade brottsligheten möter vi några dagar senare. Det är tidig fredagskväll och det regnar, ett tiotal ungdomar sitter i ett lekparkståg och i en klätterkoja i Björns trädgård.

Flera av dem ser inte ut att ha kommit in i tonåren, men ändå ligger haschröken tät runtom dem –ögonen är blanka. Det är en smärtsam syn.

Vissa blir aggressiva, och ingen vill prata.

Senare samma kväll rapporterar polisen att de tagit med ett av barnen från Björns trädgård för kroppsbesiktning, eftersom de misstänkte narkotikabrott.

Vad får en nioåring att råna med knogjärn?

Droger och hopplöshet, enligt Christian Frödén, som arbetat med de marockanska pojkarna sedan de första av dem kom till Sverige 2013. Ibland misstänker polisen, ofta med de riktigt unga, att det finns inslag av människohandel.

Han fortsätter titta upp mot pojkarna.

– När ungdomarna börjar begå brott med våldsinslag har man ofta börjat peta i sig tabletter, då är det inte bara hasch längre. Jag tänker inte försvara några brott överhuvudtaget. Men ena dagen kan en pojke sitta och vara ganska bedrövad över sin livssituation, andra dagen är han helt blank i blicken, han har begått ett grovt brott och det går inte att få kontakt.

Astrid Hermelin, 57 arbetar som lokförare på pendeltåg och bor nära Medborgarplatsen på Södermalm i Stockholm."Man ser många ungdomar som rör sig, men det är svårt att veta vilka som det handlar om nu. Jag har alltid känt en form av obehag just på Medborgarplatsen, för det har alltid varit oroligt på grund av många olika grupper och många som är berusade. Men jag rör mig här även på natten. Jag stöter på hemlösa ungdomar på pendeltåget, där jag jobbar. Det är hemskt att se." Foto: EXPRESSEN / CHRISTOFFER HJALMARSSON

Att en nioårig pojke uppgavs ha gripits med knogjärn väckte starka känslor hos många.

En person i pojkens närhet berättar att han själv inte riktigt vet hur gammal han är. Vissa uppgifter säger 9 år, andra 12 eller 13. Han har varit i Sverige under ett par månaders tid, och har bott till och från i familjehem.

Under hela tiden ska han ha haft problem med droger.

Men samhället har inte möjlighet att hålla kvar ett så ungt barn länge, polisen hinner oftast inte stanna kvar och det kan ta flera veckor att få en låst plats hos Statens institutionsstyrelse (SiS). Under tiden har socialtjänsten inte laglig rätt att hålla kvar barnet, som då kan lämna.

Att det är lättare för yngre att komma ut snabbt gör också att de yngre kan få bära vapnen, eller utföra själva rånen, i gängen, berättar Christian Frödén.

– Vi måste ha möjligheterna att få en låst SiS-plats direkt för att bromsa upp deras negativa livsstil och utreda det som krävs för ett fortsatt LVU (lag med särskilda bestämmelser om vård av unga). Då blir det också en signaleffekt ner i Europa och till deras hemländer, säger Christian Frödén.

Medborgarplatsen är en brottsutsatt plats sedan tidigare. I somras har mycket handlat om de marockanska gatubarnen. Foto: CHRISTOFFER HJALMARSSON

Sover på terminaler eller på tak

Under åren 2012 till 2014 registrerade Stockholmspolisen sammanlagt 1 839 polisanmälningar där de misstänkta tillhör gruppen ”minderåriga utan permanent hemvist och utan vårdnadshavare i Sverige” enligt DN. Sedan dess har ingen sådan statistik tagits fram – men ett sådant arbete ska vara på gång.

Polisen har tidigare uppskattat att det finns 200 gatubarn i Stockholms city. Men Christian Frödén är skeptisk till den siffran, han menar att många av dem i själva verket är över 18 år och att antalet varierar kraftigt. Många bor i familjehem i omgångar, eller lämnar Sverige.

– Men gör vi inget åt det här så kommer det bli kvar vuxna killar som suger in yngre i den här verksamheten. Det kommer att bli en större subkultur, säger han.

Polisen har hittat barn sovandes under bilar, under en bro, under bänkar. Ibland sover de på pendeltåg, i terminaler på Arlanda eller hos kompisar.

Förra veckan hittade Södermalmspolisen ett tiotal pojkar som sov på ett tak.

Många pojkar sover i moskén

Klockan är 12:30. I bönerummet i Stockholms moské ligger sju personer och sover i varsitt hörn, med kläderna på och kepsarna neddragna över ansiktet.

Stockholms moské, precis intill Björns trädgård, är en av de platser som pojkarna söker sig till. Där får de ibland mat, kläder, sovplats och mobiltelefonkort.

På ett bord i receptionen står bröd och saft.

Den stora samlingsplatsen i Stockholm för ungdomarna är Stockholms moské vid Medborgarplatsen. Foto: EXPRESSEN / CHRISTOFFER HJALMARSSON

Men enligt Temmam Asbai, ordförande för Islamiska förbundet, som driver moskén, är det besökare - inte moskén som står för hjälpen.

– Det är inte mycket vi kan erbjuda dem. Men moskén är öppen för alla. Vi kan inte förhindra någon från att sova där, även om man egentligen inte får det enligt våra regler, säger han.

Temmam Asbai berättar att förbundet inte har något samarbete med myndigheterna om den här gruppen, som han sett i området sedan två år tillbaka.

– Många är så otroligt unga. Det är tragiskt att sådant händer, att en 12- eller 13-åring tvingas lämna sitt land, säger han.

Plötsliga vändningen: Hjälpte fulla kompisen

Zerina Mujcin har sett de marockanska gatubarnen stjäla och vara kraftigt påverkade runt restaurangen där hon jobbar. Men en natt förra veckan fick hon oväntad hjälp av samma pojkar. Foto: EXPRESSEN / CHRISTOFFER HJALMARSSON

I en restaurang i området arbetar Zerina Mujcin om kvällarna. Hon har sett de marockanska gatubarnen stjäla och vara påverkade av droger.

– Jag har sett till att varenda en av dem har gått härifrån. På kvällarna märker vi av dem hela tiden.

En vardagsnatt i början av förra veckan, mitt i stöld- och rånvågen på Södermalm, var hon och en kompis på väg hem efter en fest.

De tog en paus på en bänk på Katarina kyrkogård. När kompisen, som var kraftigt berusad, skulle resa sig tuppade hon av, och blev liggande på marken.

Zerina Mujcin försökte hjälpa henne upp. Då kom sex pojkar fram, marockanska pojkar hon flera gånger har avvisat från restaurangen.

– Klockan var halv två, och det fanns ingen annan där. Jag blev rädd först, så klart. Men i stället var de så himla vänliga, och frågade om vi behövde hjälp. De hjälpte mig att bära henne till bänken.

Pojkarna sprang sedan och hämtade vatten i en vattenkanna, som de stänkte i hennes ansikte, berättar Zerina Mujcin.

– De frågade om vi var okej och om de skulle ringa ambulans. Jag tänkte att livet är så härligt, att det kan bli så där. Jag är positivt överraskad, men ändå inte på något sätt, säger hon och fortsätter:

– De har hjärtan som alla andra. De är bara utsatta. Vad ska de göra annat än att råna? Jag tycker inte att det är deras fel att de lever så här. De gör det för att de måste.

Finanskrisen förde ungdomarna norrut

Marockanska barn och unga som söker lyckan i Europa är inget nytt fenomen. Ända sedan mitten av 1990-talet har det kommit många, framför allt till Spanien, Italien, Frankrike och Belgien.

– En andra våg kom tio år senare, ungefär 2005, när det var högkonjunktur i Spanien. Det byggdes överallt, det fanns många svarta jobb och en plats för de här killarna. Många av dem som åker till Europa nu har en storebror eller en kusin som "lyckades" och kom hem och visade upp sig, säger Maria von Bredow.

Hon är expert på barns rättigheter, och har studerat frågan om marockanska gatubarn - som utgör den största delen av de nordafrikanska barn som söker sig till Europa - sedan 2005, både ur ett spanskt och svenskt perspektiv.

Hon berättar att det finns en migrationsdröm bland unga pojkar i Marocko, som alla pratar om.

– Men de som åker har oftast inte klarat skolan och har dysfunktionella familjer, med misshandel, droger och allt möjligt.

Maria von Bredow, expert på barns rättigheter som bland annat skrivit rapporter om frågan för Unicef Spanien. Foto: Privat

2008, när finanskrisen kom, försvann de jobb som gruppen tidigare fått i exempelvis Spanien. Marockanska ungdomar sökte sig i stället vidare norrut, menar Maria von Bredow.

Sedan 2013 har de märkts av även i Sverige.

– Det är en strategi, att röra sig dit där man tror att det finns möjligheter. De vill ofta bli snickare eller elektriker, bilda familj och skicka hem pengar. Att stjäla är enbart en strategi för överlevnad.

"Då kommer folk fortsätta komma hit"

Utanför moskén, under trädet ovanför muren, börjar vissa ungdomar lämna. Misstänksamheten mot medier är stor, precis som den är mot myndigheter.

Enligt polisen Christian Frödén ska flera pojkar ha råkat illa ut inom gruppen efter att ha varit med i SVT:s Uppdrag granskning om gatubarnen från hösten 2015.

Men plötsligt kommer en kille fram, som hållit sig i bakgrunden. Han erbjuder oss att förmedla kontakt med barnen som ligger bakom rånen och stölderna den senaste tiden, och få höra deras historia.

Men han vill ha betalt.

När vi förklarar att det inte är möjligt står han på sig.

– Jag måste också tjäna pengar. Om jag ska hjälpa er måste jag lämna det jag gör här, säger han och pekar mot några bänkar.

En annan av grabbarna, han som sa att han bodde i Italien, fortsätter prata. Han är fortfarande upprörd över hur unga personer som nu kommit till Stockholm.

– Har du hört att du kan gå ut igen en halvtimme efter att du har gripits om du är under 15 år? frågar han, och vi nickar.

– I Spanien blir du instängd direkt. Ändrar inte Sverige det kommer folk fortsätta komma hit.