Jag vill ha en ursäkt och inte en ceremoni

Publicerad: 05 juni 2015 kl. 14.31

Uppdaterad: 11 augusti 2016 kl. 16.26

Aftonbladets ledarsida är oberoende socialdemokratisk.

"Vi sprang, vi simmade, vi cyklade, vi gömde oss, vi flög och vi grät. Det var som om hela min familj hade deltagit i multisporten triathlon", skriver Somar Al Naher om sin flykt till Sverige.

Foto: hxc.hu I år har det blivit lag på att varje kommun en gång per år måste anordna en medborgarskapsceremoni för att högtidlighålla nya svenska medborgare och markera medborgarskapets betydelse.

GÄSTKRÖNIKA Vi sprang, vi simmade, vi cyklade, vi gömde oss, vi flög och vi grät. Det var som om hela min familj hade deltagit i multisporten triathlon eller svenska klassikern. Året var 1989 och vi hade just anlänt till Sverige som politiska flyktingar för att söka asyl. Vi var i mål.

Trodde vi. Men nej, i det nya landet var vi inte alls välkomna. Ett utvisningsbeslut satte i gång ett nytt helvete. 18 månader av våra liv gick åt väntan på en flyktingförläggning och långa förhör. Sönderstressade föräldrar som grät varje kväll när de trodde att barnen sov. Tänk om de skickar tillbaka oss? Vad ska vi ta oss till?

Lag på firande

Till slut fick vi uppehållstillståndet som kändes som ett okej ni kan väl få stanna. Och efter fem års väntetid fick vi ett svenskt medborgarskap.

Så en dag damp det märkligaste brevet ner i vår brevlåda. Det var en inbjudan till en välkomstceremoni. Den 6 juni kallades alla nyblivna svenskar till kommunhuset för att få ett diplom och höra ett välkomsttal.

Jag förstod ingenting. Först gjorde staten allt i dess makt för att bli av med oss. Och nu skulle vi delta på en välkomstceremoni? Och liksom idrottsmän som hade vunnit en tävling få en medalj? Är det ingen som ser ironin?

Staten gör tydligen inte det. För i år har det blivit lag på att varje kommun en gång per år måste anordna en medborgarskapsceremoni för att högtidlighålla nya svenska medborgare och markera medborgarskapets betydelse.

Vilket hån, ärligt talat. Grattis du fick ett svenskt medborgarskap. Du klarade eldprovet och helvetesprocessen och förnedringen som asylprocessen många gånger innebär, som den gången när du tvingades röntga tänderna för att bli åldersbedömd.

Grattis du blev inte tillbakaskickad till den plats du flytt ifrån.

Grattis för att du inte blev en av de tusentals flyktingar som Sverige tvångsutvisar till farliga länder varje år.

Grattis för att du inte väcktes mitt i natten och släpades i väg med hjälp av svenska statens våldsmonopol till Arlandas flygplats.

Grattis för att du tog dig igenom allt detta och därför välkomnar vi dig i dag.

Deporteras till djungeln

Det kunde ha varit värre. Högerfanatikerna i vårt land sneglar på Australien. Där nekas migranter som kommer med båt asyl - oavsett hur starka asylskäl de har. Eller så deporteras de till läger i djungeln på Papua Nya Guinea.

I Australien är välkomstceremonin obligatorisk för den som vill erhålla ett medborgarskap. Du måste gå till kommunhuset, sjunga nationalsången och äta australiensiska snittar till toner av kända australiensiska låtar.

Att söka asyl var allt annat än en dans på rosor. Ska det uppmärksammas kanske en ursäkt hade suttit bättre än en ceremoni.

FAKTA Gästkrönika Somar Al Naher 33 år, skribent, Stockholm Somar Al Naher är skribent och har tidigare varit studieombudsman på SSU-förbundet och politisk sekreterare i Stockholms stadshus.

Mellan 2013-2014 vikarierade hon som ledarskribent i Aftonbladet. LÄS MER

Somar Al Naher

KOPIERA LÄNK

Publicerad: 05 juni 2015 kl. 14.31