Emmelie arbetade för ett par år sedan som snickare och organiserade sig, precis som byggarbetare ska, i Byggnads - ett LO-förbund. En dag när hon kom hem från jobbet låg ett grönt kuvert i hallen. Det var från Unionen och i det stod det ”Emmelie Renlund, vi ser att du är byggnadsarbetare, du får gärna gå med i Unionen”.

BRA JOURNALISTIK ÄR INTE GRATIS

Gillar du det vi gör?

Swisha en peng till: 123 148 087 0

Till tidningen Arbetet säger Emmelie att hon blev både chockad och arg. ”Det är hemskt att Unionen lurar människor och ljuger för dem. De vill bara få så många medlemmar som möjligt. Jag gissar att de tittar väldigt mycket på medlemsantal och skiter i om de kan hjälpa dem som värvas eller inte. Om jag hade gått med skulle jag inte ha haft något skydd på mitt arbete som byggnadsarbetare”.

Det var då.

Nu är Unionen Sveriges största fackförbund, enligt ett pressmeddelande. 538 000 yrkesaktiva medlemmar finns registrerade, vilket gör Unionen till det största förbundet i Sverige. Riktigt nöjd verkar man vara över att ha gått om Kommunal, som länge haft fler medlemmar men som haft det kämpigt sedan krisen i början av 2016.

”Vi har utgått från siffrorna de kom med i november och gjort kalkylen att det är svårt att gå om vår siffra på bara några veckor”, säger Matilda Ström, pressekreterare på Unionen, som därmed alltså vunnit tävlingen. Att vara störst verkar vara något form av självändamål för Unionen.

Unionen organiserar i princip alla. Studenter utan arbetsplats, egenföretagare, chefer, tjänstemän och alla som inte vet var de egentligen ska gå med. Att förbundet värvat folk som egentligen inte ska organisera sig där är känt sedan länge. Representanter från olika förbund både inom LO:s område och inom andra tjänstemannaområden har rasat mot och vittnat om att Unionen via kampanjer och besök på arbetsplatser helt okritiskt skrivit in medlemmar som borde tillhört andra förbund.

En avdelning i Transport har tvingats gå ut med information på sin hemsida om att ett medlemskap i Unionen är fel för de som egentligen ska organisera sig i Transport. Det har motionerats till LO-kongressen om att Unionen måste stoppas från att lura folk.

Från anställda i andra tjänstemannaförbund har det berättats om att Unionen, strategiskt, försökt ”ta över” hela avtalsområden. Genom att värva över många ur ett och samma område skulle man till sist kunna lägga vantarna också på att teckna kollektivavtal där det sedan tidigare funnits ett annat förbunds avtal. Till slut skulle de medlemmar som då fanns kvar i det förbund som egentligen organiserade området inte ha något annat val än att också gå över till Unionen. Det skulle kunna kallas kannibalisering.

Och för ett par år sedan fick också undertecknad flera utskick från Unionen. ”Du kan gå med!” stod det och under listades fördelarna. Ingenstans stod det att jag, som till vardags har anställning och är arbetstagare - inte tjänsteman - i den privata tjänstesektorn, faktiskt egentligen inte skulle tillhöra Unionen. Så, efter tredje utskicket, gick jag helt enkelt med i Unionen, som ett test. Det gick alldeles utmärkt.

När välkomstbrevet kom ringde jag upp för att fråga om jag verkligen skulle vara med. Och ja, det fick man ”välja själv” enligt tjejen som svarade. Trots att jag inte är tjänsteman, inte har personalansvar, inte är chef och att mina kollegor är med i Hotell- och restaurangfacket gick det bra. Jag ändrade ton, förklarade att jag vet att jag blivit lurad, bad dem makulera medlemskapet och sa hej då.

Strategin är givetvis inte uttalad. Men den är enkel. Värva. Alla.

Unionen lockar med lägre medlemsavgift, ibland långa perioder av gratis medlemskap och flashiga kunderbjudanden. Men jag, Emmelie, våra kollegor och alla andra inom LO:s område får ingen information om att ett medlemskap som tecknas i en fackförening som inte har något i branschen, området eller på arbetsplatsen att göra - är utan värde. Att vi står i princip rättslösa och hjälplösa vid en tvist som rör våra jobb. Att vi står utan ersättning vid strejk.

Det viktiga är att vi går med.

Unionen har aldrig velat uppge hur många av förbundets medlemmar som egentligen är felorganiserade, vilket visar att man kanske inte tar det här på så stort allvar ändå. Att bli störst är överordnat allt.

Men vad man borde göra nu är att inventera alla medlemmar för att se hur många som finns registrerade men som är felorganiserade. Och redovisa siffrorna öppet. Det skulle antagligen kunna hota ställningen som ”största fackförbund i Sverige”. Men det vore väldigt värdefullt för arbetsmarknaden i stort, och för många arbetstagare.

Annars är man Sveriges största fackförbund - som tittar väldigt mycket på medlemsantal och skiter i om man kan hjälpa dem som värvats eller inte.