I ett stort reportage i magasinet Filter undersöker reportern Ola Sandstig frågan om de apatiska barnen, som sedan länge varit omdebatterad.

Ett läger menar att barnen visst var sjuka, medan andra hävdade att de i vissa fall manipulerades till att spela apatiska för att familjen skulle få uppehållstillstånd i Sverige.

Ola Sandstig har träffat två av barnen som av sina föräldrar tvingades att spela apatiska.

Nu skriver överläkaren och psykiatern Stefan Krakowski i tidsskriften Kvartal att sjukhuspersonal visste om att det fanns flyktingar som simulerade apati. Trots detta gavs patienterna tung antipsykotisk medicinering och i vissa fall elbehandling av andra läkare.

”Det spelade ingen roll om jag som akutläkare vägrade att lägga in dessa patienter, när nästa läkare hade en annan uppfattning eller inte kunde stå emot trycket från anhöriga”, skriver Stefan Krakowski.

Han berättar om hur han träffade en patient som han i sin text kallar för Nadia. Nadia vägrade att äta, dricka och prata. Hon fick en lång rad läkemedel och vid ett flertal tillfällen elbehandlingar, som vanligtvis ges till patienter med mycket allvarliga depressionstillstånd.

I sin text i Kvartal beskriver Stefan Krakowski sitt andra möte med Nadia:

”När jag sa att jag ansåg att hon svek sin plikt som mor eftersom hon utsatte sin son för ett omänskligt lidande när han tvingades se henne i det här tillståndet blev Nadias blick plötsligt fokuserad och hon ilsknade till rejält. Jag var omänsklig och hjärtlös, enligt henne, och borde inte arbeta som läkare. Plötsligt var apatin som bortblåst och orden strömmade ut. Det var första gången på många veckor som Nadia pratade”, skriver han.

Ångrar att han inte slog larm

Stefan Krakowski berättar om att han under 00-talet träffade mellan 40 och 50 patienter som simulerade sjukdom. Men han mötte vuxna, inte barn. Han skriver att han tog upp problematiken flera gånger med sina kolleger, men att det inte gav resultat.

”Det fanns en påtaglig ovilja och rädsla hos flera av mina kolleger att ta i problemet trots att de flesta höll med mig. En anledning var att man inte ville bli stämplad som ”rasist”, en annan kunde vara att man inte höll med mig om att vissa patienter simulerade sina symptom”, skriver Stefan Krakowski i Kvartal.

Han skriver också att patienterna ibland vanvårdades i månader och att deras tillstånd kunde vara sämre vid utskrivning än när de lades in.

I dag ångrar Stefan Krakowski att inte slog larm.

Läkare kritisk till vård av apatiska barn

Flera läkare har i ett reportage TT uttryckt kritik mot hur vården av apatiska barn har bedrivits och bedrivs. Mellan 100 och 150 barn har de senaste åren vårdats för det som kallas uppgivenhetssyndrom.

De apatiska barnen Debatten om de apatiska flyktingbarnen blossade upp i mitten av 00-talet. Debattörerna delades i två läger. En sida sa att föräldrar vanvårdade barn genom att tvinga dem att spela apatiska för att familjen skulle få uppehållsstillstånd i Sverige. Den andra sidan sa att barnen var sjuka på riktigt och att symptomen kom till följd av att de hade varit med om traumatiska händelser. 2006 sände SVT:s Uppdrag granskning ett reportage där reportern Gellert Tamas undersökte uppgifter om att det förekom manipulation av barn som tvingades simulera att de var apatiska. Gellert Tamas rapporterade att han inte hittade ett enda konkret fall av sådan manipulation. Nu har debatten på nytt väckts till liv, då magasinet Filter publicerat reportaget ”Ohörda rop” av journalisten Ola Sandstig. I reportaget talar han med två vuxna personer som vittnar om att de som barn svältes och tvingades att spela apatiska av sina föräldrar. Ola Sandstig menar att det här drabbade flera barn. Ett mindre antal norska fall har varit centrala i debatten. I Norge skilde man på föräldrar och barn och barnen tillfrisknade då, vilket Ola Sandstig visade i Filters reportage. Gellert Tamas har varit öppet kritisk mot Filters publicering och menar att reportaget drar generella slutsatser utifrån ett fåtal individer. Visa mer Visa mindre

Sven Román, barn- och ungdomspsykiatriker i Stockholm, har tidigare sagt till TT att vården barnen får inte alltid är lämplig.

– Man vårdar dem oftast i hemmet, föräldrarna får ta hand om dem, de får sondmatning och liknande och så får de regelbundet träffa team från barnmedicin. Men det här konserverar bara tillståndet. Det hjälper inte barnen någonting, utan deras lidande har bara förlängts, sa Sven Román till TT.

Barnpsykiatrikern Lars Joelsson har sagt till Filter att han har träffat flera patienter han uppfattat som ”genuint sjuka och traumatiserade” och Göran Bodegård, barnläkare och tidigare chef på barnpsykiatrin på Karolinska universitetssjukhuset, har sagt till SVT att han för 15 år sedan stötte på vissa fall av manipulation, men att det var enstaka undantag.

– Jag är imponerad av de fakta som Filter kan lägga fram och jag har ingen anledning att misstänka att de inte stämmer. Däremot är jag väldigt ledsen över den negativa generaliserade attityd som kommer från artikeln, sa han till SVT.

Sven Román berättade att han själv gjort orosanmälningar till socialtjänsten när han varit övertygad om att barn tvingats simulera.

– Vi påstår ju inte att alla är utsatta – det har ingen påstått – men vi kunde ju se en del fall, sa han till TT.

Rättelse: I en tidigare version av den här texten påstods felaktigt att läkarna som gav tung medicinering och elbehandling visste om att flyktingarna simulerade. Rätt är att andra läkare och sjukhuspersonal var medvetna om det.

LÄS MER:

Sveket mot de ”apatiska” barnen är en skandal

LÄS MER:

Apatiska barn berättar: Vi tvingades spela sjuka

LÄS MER:

SVT måste ta ansvar för apatiska barn-skandalen