En riksdagsledamots fullmakt är mycket stabil, nästan omöjlig att återta. Har man gett sitt samtycke till att komma hit så gäller det i fyra år. Härifrån går man inte som från en hållstuga.

Det sade riksdagens förre generalsekreterare Seppo Tiitinen när han redogjorde för riksdagsarbetet för de nyvalda ledamöterna efter valet 2003.

Men Svenska folkpartiets Carl Haglund lämnar parlamentet efter bara ett år. På onsdagen beviljade riksdagen hans avskedsansökan utan diskussion.

Carl Haglund hade en snabb och lysande karriär inom Svenska folkpartiet. Posten som statssekreterare öppnade för inval i Europaparlamentet år 2009, efter tre år där blev han ordförande för SFP och försvarsminister. I sitt första riksdagsval 2015 fick han nästan 21 500 röster i Nyland, det fjärde bästa resultatet i hela landet.

Men sedan kom motgångarna, SFP stannade utanför regeringen och det blev ingen fortsättning på Haglunds ministerkarriär.

I våras meddelade han att han har tappat tron på politiken och lämnar partiledarskapet.

Och nu hela riksdagen, för att bli vice vd och europeisk strategichef för det kinesiska bioenergiföretaget Kaidi, som planerar en miljardinvestering i Kemi.

På ett personligt plan är Haglunds drag förståeligt.

Men en riksdagsmans fullmakt har utfärdats av väljarna, och gäller i fyra år.

21 500 nylänningar gav sin röst åt Haglund för att han skulle jobba för dem och deras intressen. Hans erfarenhet och förutsättningar är av helt annan klass än Veronica Rehn-Kivis, som nu tar hans plats.

Politik kan vara ett karriärval, men får man mandat att företräda medborgarna i Finlands viktigaste statsorgan så handlar det om mer än en karriär. Väljarna har rätt att vänta sig hängivenhet, tålamod och uthållighet i arbetet.

Carl Haglund hade självklart rätt att lämna partiordförandeskapet när han kände att han inte längre var motiverad. Partiet fick klart besked, och valde en efterträdare.

Haglunds väljare fick inte den möjligheten. Det finns en reell risk att deras besvikelse går ut över både SFP och hela det politiska systemet. Väljarna gav ju sin röst åt SFP:s ordförande, partiets viktigaste företrädare.

John-Erik Jansén Ledarskribent