Vad som helst men inte kändisar!

Hur många kändisupprop tål Sverige? Varför har de fått för sig att just de är auktoriteter inom varenda politikområde?

Det senaste kändisuppropet mot Eurovision i Israel är minst sagt tröttsamt.

Detta är en ledarartikel som uttrycker Blekinge Läns Tidnings politiska linje. Tidningens politiska etikett är oberoende liberal.

Ännu ett kändisupprop har sett dagens ljus. Denna gång handlar det om inte mindre än 171 kulturarbetare och artister som är emot Eurovision i Israel. “Så länge Israel med sin apartheidpolitik förnekar palestinierna deras grundläggande mänskliga rättigheter, så länge måste vi avstå från israeliskt deltagande i kulturutbyten”, menar de (Aftonbladet den 2 april).

Och visst, artister får gärna bojkotta Eurovision. Men varför förväntar sig just denna yrkesgrupp att alla vi andra ska lyssna på dem? Den enda yrkesgruppen som ständigt går ut i upprop för eller emot saker är nämligen kändisar.

Under 2017 var det afhganamnestin. Då skrev 33 kändisar på ett upprop: “Vi står inte heller ut – låt de unga stanna”. De sades sig stå upp för “En kamp för anständighet och mänskliga värden” (Aftonbladet den 27 april 2017).

Under 2018 ogillade 38 artister att SD använde sig av folkmusik i “Nej! Populisterna får inte använda vår musik” (SvD den 22 augusti 2018).

Och under 2018 blev kändisar en politisk valmegafon. Över 200 kändisar ingick i “Vad som helst men aldrig SD” där de sa sig stå upp “för demokratin, alla människors lika värde och det fria ordet” (Aftonbladet den 5 september 2018).

Och nu i vintras var det dags för klimatet. 87 så kallade “influencers” ingick i ett upprop för att vanliga människor skulle få en statlig hockeytackling för att de inte vet bättre om klimatet (Expressen den 24 januari).

Kändisarna tycks tro att vi bryr oss extra mycket om vad just de tycker. Men hur har de fått för sig det? Och varför har de fått för sig att just de är auktoriteter inom varenda politikområde?

Märkligt nog ser vi aldrig några andra yrkesgrupper som går samma i gemensamt upprop för goda värden. Har du någonsin sett “Läkare mot det kontantlösa samhället? ”? “Byggarbetare mot Trump?” “Socialtjänstsekreterare mot familjeveckan?” “Programmerare för hushållsnära tjänster?”

Nej, det är faktiskt bara kändiseliten som samlar sig i den här typen av upprop.

Förklaringen? Kändisar är naturligtvis personer som vill synas lite mer än gemene man. Dessa debattinlägg som kommer in titt som tätt är med största sannolikhet ihopknåpat av någon som verkligen “brinner” för frågan, för att alla andra uppmärksamhetstörstande artister sedan kan hänga på trenden och peta in sitt namn i tidningen.

Men kändisar är förmodligen några av de sista personerna vi ska lyssna på när det kommer till politiska sakfrågor. De är faktiskt inte experter på någonting alls som har med politik att göra. Vad de däremot är duktiga på är att känna av vilka trendpolitiska vindarna som blåser på Södermalm i Stockholm, vilket knappast är tillräckligt för att forma en vettig bild av verkligheten.