Oppikirjojen aika toisenasteen opiskelussa ei ole vielä ohi.

Oppikirjojen aika toisenasteen opiskelussa ei ole vielä ohi. Jussi Mansikka / Yle

Mistä on kyse? Oppikirjat ja oppimateriaalit ovat iso menoerä lukiossa ja ammattikoulussa opiskeleville.

Eri järjestöt avaavat syyskuussa kansalaisaloitteen, jonka tavoitteena on maksuton toisen asteen koulutus.

Oppikirjoja ei välttämättä lukio-opetuksessa tarvita. Oppimateriaalista päätetään paikallisesti ja yleensä päätöksen tekevät opettajat.

KajaaniRahanpuute on merkittävä kouluttautumisen este nuorille. Jopa neljännes toisen asteen tutkinnon keskeyttäneistä on jättänyt opinnot juuri rahapulan vuoksi. Opetus ylä- ja alakoulussa on maksutonta, mutta lukiossa ja ammatillisessa koulutuksessa opiskelijoilla on velvollisuus itse hankkia välttämättömät oppikirjat ja tarvikkeet.

Eri järjestöjen Maksuton toinen aste -yhteiskampanja (siirryt toiseen palveluun) avaa syyskuun aikana kansalaisaloitteen, jonka avulla pyritään saamaan Suomeen maksuton toisen asteen koulutus. Tuleva kansalaisaloite on avoinna puoli vuotta ja tarkoituksena on saada kokoon 50 000 allekirjoittajaa. Kampanjan taustalla ovat muun muassa Pelastakaa Lapset, Suomen Lukiolaisten Liitto ja Suomen Vanhempainliitto.

– Tavoitteena on saavuttaa aito ja oikea maksuton koulutus lukioihin ja ammatilliseen koulutukseen, kertoo Pelastakaa Lapset yhdistyksen viestintäpäällikkö Carita Päivänen.

Äidinkielenkirjat odottavat ostajaa. Sari Vähäsarja / Yle

Lukiolaiselle ja ammatillisessa koulutuksessa olevalle kirjojen ja opiskelumateriaalin hankinta tekee talouteen ison loven, kun kustannukset ovat monta tuhatta euroa. Esimerkiksi lukion suorittamisen kokonaiskustannukset nousevat jopa 2 600 euroon ja joidenkin ammatillisten tutkintojen hinta on vieläkin korkeampi.

– On hyvä kysyä, onko kaikilla varaa mennä lukioon. Näkemyksemme on, että opetusmateriaalin pitäisi olla koulutuksen järjestäjän tarjoamaa samalla tavalla kuin perusasteella. Näin meillä olisi aidosti maksuton lukiokoulutus, sanoo Suomen Lukiolaisten Liiton koulutuspoliittinen asiantuntija Annakaisa Tikkinen.

Kaverin kirjan sivuista on otettu kuva ja sen avulla päästy eteenpäin. Meeri Mustonen

Kirjojen merkitys lukion opetuksessa on vähenemään päin, jos ajatellaan 10 vuoden takaista tilannetta. Nykyisellään kustantajat pystyvät tuottamaan monipuolisesti uudistetun opetussuunnitelman mukaista materiaalia.

– Digitaaliset tehtävänannot ovat lisääntyneet ja pystymme käyttämään erilaisia opetusympäristöjä hyväksi, sanoo Sotkamon lukion matematiikan ja kemian opettaja Meeri Mustonen.

Onko oppikirjaa pakko hankkia?

Oppimateriaalista päätetään aina paikallisesti ja yleensä päätöksen tekevät opettajat. Kyse ei ole pelkästään oppikirjoista vaan myös muusta oppimateriaalista, sillä opetus voidaan järjestää uuden opetussuunnitelman mukaan monella eri tavalla.

– Lukio-opetuksessa ei välttämättä tarvita oppikirjoja. Opetusta voi toteuttaa monenlaisilla materiaaleilla. Voi olla lähdeteoksia ja oppilaat voivat itse tuottaa materiaalia kurssin käyttöön, joko yksin tai yhdessä, sanoo opetusneuvos ja yksikön päällikkö Tiina Tähkä Opetushallituksesta.

Sotkamon lukion matematiikan ja kemian opettaja Meeri Mustonen. Niko Mannonen / Yle

Vaikka mikään laki ei käske, eikä velvoita hankkimaan oppikirjaa eikä oppimateriaaleja, on opiskelijan velvollisuus suoriutua hänelle asetetuista tehtävistä ja osallistua tunnollisesti opetukseen. Jos oppikirjaa ei ole hankittu, niin käytännössä oppiminen voi olla hankalaa.

– Periaatteessa oppikirjan puuttuminen ei ole kuitenkaan syy poistaa oppilasta kurssilta tai tunnilta, kertoo Tikkinen Suomen Lukiolaisten Liitosta.

Sotkamon lukiossa kurssin opettaja valitsee kirjan, jolloin oppilaan kuuluu se myös hankkia. Tässä asiassa nuoret ovat myös kekseliäitä.

– Keinoja on monenlaisia. Olen nähnyt, että kaverin kirjan sivuista on otettu kuva ja sen avulla päästy eteenpäin. Jos kirja puuttuu, ei oppilas välttämättä pysty seuraamaan opetusta, sanoo Mustonen.

On hyvä kysyä, onko kaikilla varaa mennä lukioon. Annakaisa Tikkinen

Opetushallituksen Tiina Tähkä antaa myös omat vinkit kirjan hankintaan, jos se on taloudellisesti hankalaa.

– Kannattaa katsoa olisiko koululla varakappaleita tai löytyykö opusta kirjastosta. Lisäksi voi selvittää, onko sosiaaliturvan avulla mahdollista saada tarvittavaa materiaalia.

Historian sivujen havinaa

Ammatillisessa koulutuksessa oppikirjojen tarve on lukiokoulutusta vähäisempää. Vaikka oppikirjat alkavat olla taakse jäänyttä elämää, on joitakin asioita, jotka eivät muutu. Tällaisia ovat teoriaoppikirjat muun muassa sähköalalla sekä konservatoriossa käytettävät musiikinteorian oppikirjat.

– Opetuksemme lähtee siitä, että meidän on tehtävä tai suunniteltava tuotepalvelu. Lähdemme ongelmasta ja etsimme tietoa sen ratkaisemiseksi. Tämä on ammatillisella puolella keskeisin tavoite, sanoo Kainuun ammattiopiston koulutusjohtaja Maarit Tartia-Kallio

Ammatillisessa koulutuksessa toimitaan paljon verkon välityksellä ja opettajat valmistavat opetusmateriaalia Isoverstaan Moodleen (siirryt toiseen palveluun). Opettajien ja ohjaajien tehtävänä on toimia vinkkaajina, mistä tietoa kannattaa hakea. Oppilaan tehtävä on selvittää, mistä tieto on peräisin ja kuinka luotettavaa se on.

– Videoklippejä käytetään paljon, ja netistä löytyy hyvää materiaalia. Enemmän opetamme tiedon hankintaa, koska maailma on ajantasaista tietoa täynnä. Kaikkea ei tarvitse lukea vanhoista oppikirjoista, Tartia-Kallio sanoo.

Kirjakaupoissa oppikirjojen merkitys vähentynyt

Oppikirjojen myynti ja rooli on vähentynyt roimasti perinteisissä kivijalkakirjakaupoissa, sanoo Kirjakauppaliiton puheenjohtaja Mikko Parviainen. On olemassa vielä paikkakuntia, jossa kirjakaupalla on pitkä historia ja asiakaskunta tekee hankinnat omasta kirjakaupasta.

– Varsinkin isommilla paikkakunnilla verkko vie tosi paljon oppikirjakauppaa pois kirjakaupoista. Myös oppikirjojen kierrättäminen vaikuttaa kirjakaupan myyntiin, se kuitenkin tuo kustannussäästöjä oppilaille, kertoo Parviainen

Uusi opetussuunnitelma uudisti myös oppikirjoja. Klaus Ashorn / Yle

Menneinä aikoina oppikirjakaupalla oli iso merkitys perinteisille kirjakaupoille ja myynti keskittyi paikkakunnan erikoiskauppaan. Enää ei ole pakottavaa tarvetta mennä kirjakauppaan, vaan verkkokauppa tarjoaa kustannustehokkaasti ja hyvällä logistiikalla oppikirjoja.

– Huonoa on se, että samalla kun oppikirjakauppa vähenee, asiakaskäynti kirjakauppaan häviää ja asiakasvirta hyytyy, sanoo Kirjakauppaliiton puheenjohtaja Mikko Parviainen.

Sieltä ostetaan mistä halvimmalla saadaan

Sotkamon lukion toisen luokan oppilas Tuomas Niskanen tekee oppikirjojen hankinnat nettikaupasta ja syy on selvä.

– Sieltä ne saa halvemmalla. Nyt kun uusi opetussuunnitelma on käytössä, kaikki kirjat on käytännössä ostettava uutena, sillä kierrätyksestä niitä ei vielä saa, kertoo Niskanen.

Myös oppikirjojen kierrättäminen vaikuttaa kirjakaupan myyntiin. Mikko Parviainen

Sähköisiä e-kirjoja on myös tarjolla, mutta niitä Niskanen ei ole vielä hankkinut. Paperiset kirjat ovat sähköisiä kirjoja edullisempia ja printtikirjan myyminen käytön jälkeen on mahdollista.

– Sähköisessä kirjassa lisenssi vanhenee ja siinä menevät rahat hukkaan. Minulle vanhemmat ostavat oppikirjat, niihin menee useampi tuhat euroa koko lukioaikana, sanoo Niskanen.

Oppikirjoja ostetaan enää harvoin kivijalkakirjakaupasta. Retu Liikanen / Yle

Opiskelu on menossa vauhdilla kohti sähköistä muotoa, jo viime syksynä osa ylioppilaskirjoituksista toteutettiin sähköisesti. Tämä ei ole kuitenkaan nuoren lukiolaisen mielestä hyvä asia.

– Se vaihtelee eri aineissa, joissakin siitä on hyötyä. Esimerkiksi matematiikassa se vaikeuttaa, kun pitää käyttää kaavaeditoria. Tietyissä aineissa olisi parempi pysyä paperisissa kirjoissa, tuumaa Sotkamon lukion oppilas Tuomas Niskanen.

Arvonlisävero nostaa hintaa

Hintakilpailussa digitaaliset kirjat eivät ole nousseet haastajaksi. Tähän vaikuttaa se, että sähköisissä kirjoissa on suurempi 24 prosentin arvonlisävero kuin paperisissa kirjoissa, joissa käytetään alennettua 10 prosentin verokantaa.

– On kummallista, että verotuksella kannustetaan pysymään vanhoillisissa käytännöissä. Jos arvonlisävero muuttuu samaksi, tulee digitaalisista kirjoista kilpailukykyisempiä, uskoo Suomen Lukiolaisten Liiton Annakaisa Tikkinen.

Arvonlisävero on sähköisessä oppikirjassa paperista kirjaa korkeampi. Joni Tammela / Yle

Sähköisten oppikirjojen alv:in alennusta odottavat myös kustantajat. Suomessa oppikirjojen osuus koko kustannusmarkkinoinnista on kolmannes.

– Valtio rankaisee opiskelijaa, joka ostaa digitaalisen oppikirjan. Uskomme silti arvonlisäveron alennukseen, joka ei ehdi vielä ensi vuoden alkuun, mutta on tulossa. Nyt olemme vedenjakajalla, kun ylioppilastutkinto aloitti sähköistymisen. Se on veturi, joka työntää sähköiseen suuntaan, sanoo Suomen kustannusyhdistyksen johtaja Sakari Laiho.

Sähköisessä kirjassa lisenssi vanhenee ja siinä menevät rahat hukkaan. Tuomas Niskanen

Kustantajat ovat olleet jo pitkää valmiina toimittamaan kaiken sähköisesti, mutta asiakkaat suosivat paperisia kirjoja eri syistä, kaikkien koululaitosten laitteet eivät välttämättä tue digitaalisten kirjojen käyttöä.

– Koko maailma hallitusta myöten on jonkinlaisen digihulluuden vallassa. Poliittiset päätöksentekijät toivovat, että siihen suuntaan mentäisiin. Me kustantajat seuraamme, mitä vallanpitäjät ja koulut jatkossa haluavat, sanoo Laiho.

Opiskelu ilman kirjoja

Nykyään opettajan ei ole pakko valita opiskelussa käytettävää kirjasarjaa, koska hän päättää itse miten järjestää opetuksen. Sähköiset ja paperiset kirjat kuitenkin jäsentävät opetusta, vaikkakin tosielämää vastaa se, kun materiaalia joudutaan hakemaan verkosta ja työstämään sitä.

– On kuitenkin vaikea kuvitella, että oppikirjojen aika olisi ohi nyt tai lähitulevaisuudessa, sanoo Suomen Lukiolaisten Liiton koulutuspoliittinen asiantuntija Annakaisa Tikkinen.

Lukiossa ja ammattikoulussa on monenlaisia sähköisiä oppimisympäristöjä. Saija Nironen / Yle

Ilman kirjoja tapahtuva opetus on haaste opettajalle, sillä se vaatii valmistamaan opetussuunnitelman sisältäviä tehtäviä ja tehtävien antoja, sekä pohtimaan sitä, mistä sisältö hankitaan. Tähän on käytössä monenlaisia oppimisympäristöjä, kuten Isoverstaan Moodle.

– Siihen opettajat pystyvät rakentamaan kurssin, joka on vapaa oppikirjasta, kertoo Meeri Mustonen Sotkamon lukiosta.

Sähköinen ympäristö on vielä iso haaste. Opettajien välillä on eroja ja koulutusta tarvitaan. Osa opettajista hallitsee perusasiat ja osa pystyy jo rakentamaan kurssin sähköiseksi.

Koko maailma hallitusta myöden on jonkinlaisen digihulluuden vallassa. Sakari Laiho

Tulevaisuus oppilaitoksissa on enemmän kuin mielenkiintoinen. On vielä arvoitus, milloin esimerkiksi Sotkamon lukiossa toimitaan ilman paperisia kirjoja, koska kehitys on nopeaa ja joka lukuvuosi mennään eteenpäin kohti sähköistä oppimisympäristöä.

– Ehkä viiden vuoden kuluttua. Jo nyt on pystytty rakentamaan muuta oppimisympäristöä ja viimein se kirjakin poistuu. Esimerkiksi laskimet ovat jo koneen ohjelmistoina, kertoo Sotkamon lukion matematiikan ja kemian opettaja Meeri Mustonen.