Työpaikat karkaavat maailmalle, varallisuus kerääntyy rikkaille ja satamat myydään kiinalaisille. Toisaalta vientiteollisuus luo uutta työtä ja tuo rahaa Eurooppaan. EU:n mukaan globalisaatio pitää ottaa nykyistä paremmin hallintaan.

BRYSSEL Globalisaation ja kansainvälisyyden vastustaminen on kortti, joka on viime aikoina tuonut ääniä kansallismielisille populistipuolueille eri puolilla Eurooppaa.

Maaliskuussa Hollannin Vapauspuolue sai rajat sulkevalla agendalla 1,4 miljoonaa ääntä ja nousi parlamentin toiseksi suurimmaksi. Joulukuussa yli kaksi miljoonaa itävaltalaista äänesti presidentikseen kansallismielistä Norbert Hoferia, joka jäi vaaleissa niukasti kakkoseksi.

Ranskassakaan Kansallisen rintaman noste ei riittänyt viemään Marine Le Peniä presidentiksi asti, mutta puolue sai kuitenkin sunnuntaina 10,6 miljoonaa ääntä vapaakaupan, avoimien rajojen ja maahanmuuton vastaisella ohjelmalla.

Tänään keskiviikkona, kolme päivää vaalien jälkeen, Euroopan komissio esitteli Brysselissä paperin, jonka tarkoitus on avata keskustelua globalisaation hallinnasta. Tekstin kantava teema on, että EU voi vaikuttaa globalisaation suuntaan ja että sen kielteisiltä sivuvaikutuksilta voidaan suojautua.

Globalisaatiossa on kyse tavaroiden, ihmisten ja rahan entistä ketterämmästä liikkumisesta rajojen yli. Ilmiötä on syytetty monien perinteisten teollisuusalojen ahdingosta Euroopassa, toisaalta kiitetty uusien markkinoiden avaamisesta eurooppalaisyrityksille.

– EU:lla on valta kirjoittaa globalisaation pelisääntöjä, sanoi komission varapuheenjohtaja Jyrki Katainen, viitaten esimerkiksi kansainvälisiin vapaakauppasopimuksiin ja veronkierron ehkäisemiseen.

Vapaakauppaa vastustava mielenosoitus 20. syyskuuta Brysselissä. Stephanie Lecocq / EPA

Komissio pitää Kanadan kanssa solmittua CETA-vapaakauppasopimusta esimerkkinä onnistuneesta globalisaation hallinnasta. Sopimus poistaa tulleja ja avaa osapuolten julkisia hankintoja kilpailulle.

– Kaikki tulevat kauppasopimukset perustuvat laajaan julkiseen keskusteluun, paitsi hölynpölyn torjumiseksi, myös todellisten ongelmien ratkaisemiseksi, sanoi komission varapuheenjohtaja Frans Timmermans.

Katainen huomautti, että keskiluokan tulot ovat jääneet jälkeen talouskasvusta useimmissa läntisissä teollisuusmaissa viimeisen kymmenen vuoden aikana. Tämä on hänen mukaansa ongelma, vaikka talouden avoimuudella eli ulkomaankaupan osuudella ei Euroopassa olekaan komission mukaan yhteyttä taloudelliseen epätasa-arvoon. Rikkain prosentti väestöstä omistaa 27 prosenttia varallisuudesta EU-maissa.

– Globalisaatio tuottaa paljon etuja ja se on hyvä Euroopan taloudelle, mutta kansalaisille tämä ei merkitse mitään jos hyödyt eivät jakaudu reilusti ja tasaisesti, Timmermans sanoi.

Emmanuel Macron kuvattuna vieraillessaan Whirlpoolin tehtailla Amiensissa 26. huhtikuuta. Christophe Petit Tesson / EPA

Konkreettisia esityksiä globalisaation hallitsemiseksi ei komissiolta keskiviikkona kuultu, vaan niitä on tarkoitus kehittää nyt avatun keskustelun seurauksena. Päinvastoin, komissaari Katainen tyrmäsi tiedotustilaisuudessa kohteliain sanankääntein Ranskan presidentiksi valitun Emmanuel Macronin esittämän ajatuksen julkisten hankintojen suojaamiseksi kilpailulta.

Macron ehdottaa ohjelmassaan "Osta eurooppalaista" -lakia, joka velvoittaisi suosimaan julkisissa hankinnoissa yrityksiä, joiden tuotannosta vähintään puolet syntyy EU:n rajojen sisällä.

Katainen ei ottanut suoraan kantaa Macronin ehdotukseen, mutta sanoi, että tämäntyyppinen ajattelu ei palvele veronmaksajien etua, joka edellyttää myös hinnan ja laadun ottamista huomioon.

– Hankintapäätösten tekeminen pelkästään maantieteellisten kiintiöiden perusteella ei sopisi kovin hyvin yhteen julkisten hankintojen periaatteiden kanssa, Katainen sanoi.

Komission varapuheenjohtajat Frans Timmermans (vas.) ja Jyrki Katainen esittelivät ajatuksia globalisaation hallinnasta Brysselissä 10. toukokuuta. Olivier Hoslet / EPA

Komission esitys sisältää myös ajatuksia tulonjaon tasoittamisesta. Paperin mukaan varallisuuden "reilu ja tasapuolinen jakaminen" auttaisi yhteiskuntien yhteenkuuluvuuden parantamisessa. Unionilla ei kuitenkaan ole juuri keinoja tulonjaon tasoittamiseen, sillä verotus ja sosiaaliturva kuuluvat jäsenmaille.

Globalisaatiopaperi on toinen osa komission viiden julkaisun sarjassa, jossa pohditaan EU:n tulevaisuutta. Edellisessä osassa pohdittiin unionin roolia sosiaalikysymyksissä.