Vanhana olutharrastajana Aholan Harri innostui siiderin valmistuksesta perinteisin menetelmin. Sen myötä hän päätti ystävineen perustaa pari vuotta sitten Suomalaisen aidon siiderin seuran.

Vihdin Olkkalassa Puolakan tilalla asuu Aholan pariskunta, joka pyörittää omaksi ilokseen hyötykasvitarhaa.

Tiluksilta löytyy runsaasti marjapensaita sekä päärynä- ja omenapuita. Pääpaino on omenoissa ja etenkin siiderin valmistuksessa.

Täydellinen siideri valmistuu usean omenalajikkeen yhdistelmästä. Vesa Marttinen / Yle

Harri Ahola tervehtii omenapuiden välistä, missä hän on keräämässä pudokkaita.

Asuinrakennuksen takaterassilla on vesipiste, jossa pestään ja pilkotaan omenat. Sen jälkeen hän vie omenanpalat kädellä veivattavaan silppuriin.

Huumavan makealle tuoksuva omenahake kaadetaan käsin väännettävään puristimeen, jonka avulla saadaan tuoretta omenamehua.

Käsillä tehtävistä työvaiheista huolimatta Harri inhoaa käsityöläismääritelmää – niin oluen kuin siiderin osalta.

Hänellä on jo käytössä parempi käsite, josta hän haluaa puhuttavan perinteisesti valmistettavan siiderin yhteydessä.

Suomalaisen aidon siiderin seura

Ahola perusti puolitoista vuotta sitten muutaman muun perinteisen siiderin ystävän kanssa Suomalaisen aidon siiderin seuran (siirryt toiseen palveluun).

Yhdistyksen tavoite on edistää suomalaisen aidon siiderin valmistusta, siihen liittyvää tietotaitoa sekä siiderikulttuuria Suomessa.

Järjestäytyminen alkoi vastaiskuna sille, että muutamat kotimaiset pienpanimot alkoivat myydä juomiaan virheellisesti aitoina siidereinä.

Ahola pani merkille, että juomat oli tehty omenamehutiivisteestä, mikä ei ole hänen mukaan aidon siiderin raaka-aine.

– Halusimme omia aidon siiderin nimen ja määritelmän. Ja että määritelmää käytettäisiin vain sellaisesta siideristä, joka on tehty oikeasta omenamehusta, kertoo Ahola.

Ahola muistuttaa, että yhdistys ei ole kuluttajajärjestö, eikä pienten siiderivalmistajien etujärjestö. He eivät halua ylipäätään olla mitään vastaan.

– Tarkoituksemme on edistää ja tukea toimintaa, jossa halutaan valmistaa siideriä aidoista omenista, Ahola summaa.

Aidon siiderin sertifikaatti on siiderin ystävän Joutsenmerkki: se kertoo, että kyseessä on kotimaisista omenista tehty tuote. Suomalaisen aidon siiderin seura

Suomalaisen aidon siiderin seura myöntää aidon siiderin kriteerit täyttäville siiderin valmistajille sertifikaatteja.

Tällä hetkellä sertifikaatin on lunastanut viisi suomalaista alan toimijaa. Yhdistyksen tavoite on myöntää kuluvan käymiskauden aikana ainakin yhtä monta sertifikaattia uusille alan toimijoille.

Aidon siiderin sertifikaatin ehdot: Siideri pitää olla tehty käsittelemättömästä kotimaisesta omenamehusta, johon ei ole lisätty esimerkiksi vettä eikä sitä ole pastöroitu. Siiderin käymisprosessiin pitää käyttää luonnollisia menetelmiä, kuten spontaania käymistä tai muita perinteisiä tapoja. Muun muassa rikin käyttö villihiivojen poistamiseen on sallittua. Siiderin makeutukseen ei saa käyttää tiivisteitä tai aromiaineita. Etiketissä pitää kertoa, mitä siiderille on tehty. Esimerkiksi erillisestä hiilihapotuksesta pitää olla maininta. Alkoholipitoisuus pitää ylittää 2,8% til.

Yhdistys ei ole kuitenkaan pelkkä kumileimasin, vaan tarkoitus on myös edistää oikeiden raaka-aineiden saatavuutta.

– Siiderivalmistajien suurin ongelma on se, että omenien sijaan heillä on saatavilla vain omenamehutiivistettä. Haluaisimme yhdistyksenä vaikuttaa omenantuottajiin, että he pystyisivät tarjoamaan oikeanlaisia omenia esimerkiksi aidosta siideristä innostuneille pienpanimoille.

Omenalajikkeiden suhde keskeisessä asemassa

Siiderin valmistamiseen ei tarvita kuin omenamehua, mutta ratkaisevaa on, millaisista omenista mehu on puristettu.

Puolakan tilalla Aholan pariskunnalla on satakunta omenapuuta, joiden seasta löytyy kymmeniä eri lajikkeita.

He ovat tuoneet ensimmäisten joukossa Suomen kamaralle kasvamaan niin sanottuja real cider apples -puita, eli oikeita siideriomenia tuottavia kasveja.

Harrin ykköstarhassa kasvaa Englannista saakka tuotuja omenapuita, jotka tuottavat aitoja siideriomenia. Harrin avoimesta asenteesta kertoo myös se, että hän mielellään jakaa pistokkaita siideriomenista innostuneille. Vesa Marttinen / Yle

Länsi-Englannista peräisin olevien puiden hedelmissä on runsaasti viinirypäleistä tuttua tanniinia, jonka maku myös välittyy omenamehuun.

– Omenat ovat kovia, pieniä ja pahanmakuisia, mutta niistä voi puristaa herkullista mehua, joka sopii täydellisesti siiderin valmistukseen.

Pelkillä siideriomenilla ei kuitenkaan täydelliseen juomaan ylletä, vaan mukaan on otettava oikeassa suhteessa myös muita omenalajikkeita.

Siiderin valmistus onkin tasapainoilua happamien, tanniinisten ja makeiden omenalajikkeiden välillä.

Harri Ahola on matkustanut paljon ja tuonut mukanaan paljon erilaisia oluita ja siidereitä. Lasissa hänellä kuplii omista omenista itse valmistettu siideri. Vesa Marttinen / Yle

Ahola kaataa laseihin viime vuoden runsaasta omenasadosta tehtyä vähähiilihappoista siideriä, joka on tyypiltään tilan isännän suosikki.

– Tässä on noin yksi neljäsosa hapanta omenaa, yksi neljäsosa tanniinisia siideriomenoita ja loput hyviä sokeripitoisia syysomenoita.

Happamuus ja tanniinisuus ovat vallitsevat makuaistimukset ja maistelu muistuttaa enemmän viinin analysointia kuin hanasiiderin hörppimistä.

– Happamuudesta menee posket lommolle, mutta tästä kuivaa kitalaki ja hampaat, Ahola toteaa.

Puolakan tilan aito siideri sopiikin paremmin valkoviinin tapaan ruokajuomaksi, kuin terassilla jäiden ja auringon kera nautittavaksi.

– Kyllä se nyt vain on niin, että tässä ollaan aidon siiderin maun lähteillä, Ahola nauraa.