Turvallisuuskysymyksiin erikoistuneen ex-diplomaatin käsikirjoittamaa ja ohjaamaa elokuvaa Venäjän suorittamasta Suomen valtauksesta pidetään Ranskassa todenmukaisena uhkakuvana.

Videolla elokuvaohjaaja Antonin Baudry kertoo, että hänet yllätti, kun niin monet naiset ovat pitäneet hänen ydinsukellusveneen miehistöstä kertovasta toimintaelokuvastaan. Kreeta Karvala

Venäjä on vallannut Suomelle kuuluvan saaren ja EU:ssa pohditaan, pitäisikö Suomelle lähettää apua, vai onko samantekevää, jos Venäjä valloittaa harvaan asutun Suomelle kuuluvan saaren (Ahvenanmaa).

Tästä asetelmasta rakentuu entisen diplomaatin, ja Ranskan pää- ja ulkoministerinä Dominique Villepin avustajana toimineen ohjaaja-käsikirjoittaja Antonin Baudryn keväällä julkaistu menestyselokuva Le Chant du Loup (Suden huuto). Ranskassa miljoonayleisön kerännyt elokuva tulee kesän aikana nähtäväksi myös Suomen Netflixiin.

Uhka-aseltelmaltaan realistinen ranskalaiselokuva, jossa Venäjä vallottaa osan Suomesta, on herättäyt paljon keskustelua diplomaattipiireissä. Kuvakaappaus Le Chant du Loup -elokuvasta.

Iltalehti tapasi elokuvan ohjaaja Baudryn Pariisissa, ja kävi myös katsomassa diplomaattipiireissä kovasti huomiota herättäneen elokuvan.

Entinen Ranskan ulkoministerin neuvonantaja kertoi valinneensa elokuvansa asetelmaksi Suomen, johon Venäjä kohdistaa aggressiota, siksi koska tällainen tilanne voisi realisoitua myös todellisuudessa.

– Halusin nostaa esiin sen, mitä Eurooppa tekisi, jos Venäjä valloittaisi osan Suomesta - sehän vaarantaisi koko Suomen ja myös Euroopan idean - eli löytäisivätkö 27 EU-maata yhteisymmärryksen siitä, miten Venäjän toimiin vastattaisiin, vai olisivatko he pelkureita ja sanoisivat vain, että ”sehän nyt on vain niin pieni pala maata, eikä se ole tärkeä”, Baudry sanoo.

Ohjaaja halusi valita Suomen myös siitä syystä, että maa kuuluu EU:hun, mutta ei ole Naton jäsen, eli ei kuulu sotilasliiton turvatakuiden piiriin.

- Nämä (avunanto) kysymykset ovat asioita, joita eurooppalaisten pitäisi kysyä juuri nyt, Baudry sanoo.

Samaa avunantokysymystä on jo pidempään penännyt myös Suomen tasavallan presidentti Sauli Niinistö, joka haluaisi saada EU-mailta vastauksen siihen, mitä unioni on valmis tekemään Natoon kuulumattomien EU-jäsenmaiden turvallisuuden hyväksi, jos kriisi alkaisi.

Suomen kohtalo

Entinen diplomaatti, elokuvaohjaaja Antonin Baudry tuntee sympatiaa Suomea kohtaan. Kreeta Karvala

Baudryn arvion mukaan, EU-maat tuskin auttaisivat Suomea, jos vastassa olisi Venäjä, ja koska Suomelta puuttuu Naton pelote, voisi Venäjä toimia rauhassa, jolloin Suomen kohtalona olisi ex-diplomaatin mukaan Ukrainan tie.

Le Chant du Loup -elokuvan strategisen asetelman todenmukaisuuden allekirjoittivat myös useat Iltalehden Pariisissa tapaamat ulkoministeriön, puolustusministeriön ja presidentti Emmanuel Macronin isännöimän Élysée-palatsin diplomaatit ja turvallisuusasiantuntijat, vaikka he korostavatkin, että muilta osin fiktiivinen toimintaelokuva on ”yliampuva”.

Élysée-palatsin lähteiden mukaan se, että Suomi ei ole Naton turvatakuiden piirissä, ”on Suomelle ongelma”.

Samaan hengenvetoon diplomaatit korostivat kuitenkin sitä, että Ranska ei unohda Suomen toimia Pariisin vuoden 2015 terrori-iskujen jälkeen, sillä Suomi oli tuolloin ensimmäinen EU-maa, joka tarjosi Ranskalle apua EU:n avunantolausekkeen eli Lissabonin sopimuksen artikla 42.7 perusteella.

– Suomi voi odottaa Ranskalta vastapalvelusta, eräs Élysée-lähde totesi ja korosti myös sitä, että Suomen kannattaa ei Natoon kuuluvana maana rakentaa vahvoja kahdenvälisiä suhteita eri maiden kanssa.

Samoilla linjoilla olivat myös Ranskan puolustusministeriön diplomaatit, jotka korostivat, että Suomen turvallisuus on myös Ranskan turvallisuutta.

Peruuttamaton päätös

Elokuvassa Ranska lähettää ydinsukellusveneen Suomen avuksi. Kuvakaappaus elokuvasta Le Chant du Loup

Ex-diplomaatti Bauydry halusi Le Chant du Loup -elokuvassaan nostaa esiin sen, kuinka haavoittuvainen Eurooppa on. Lisäksi hän halusi avata yleisölle sen, että kriisitilanteissa esimerkiksi Ranskassa nojataan mekanismeihin, kuten ydinpelotteeseen, joiden käytöstä ei tosiasiassa tiedetä paljoa.

Ranskassa ydinaseen käytöstä päättää yksin presidentti, jolloin hänen persoonansa korostuu pelotteen käytössä.

Presidentti tekee päätöksen mahdollisesta ydinaseen käytöstä Élysée-palatsin alla olevassa bunkkerissa, josta viesti menee suoraan esimerkiksi ydinsukellusveneen komentajalle, ja protokollan mukaan kerran annettua ydinaseen laukaisukäskyä ei voi jälkikäteen perua.

– En itsekään ollut tietoinen näistä mekanismeista, ennen kuin työskentelin ulkoministeriössä, joten elokuvani on myös tietynlainen varoitus ydinaseista, Bauydry sanoo.

Sukellusvene avuksi

Le Chant du Loup -elokuvassa Ranska päättää lähettää Suomen tueksi ydinsukellusveneen miehistöineen, mutta elokuvassa sotilaat epäröivät: ”Täytyykö meidän kuolla Suomen puolesta? eräs laivaston sotilas kysyy, ja hänelle vastataan, ”että kysymys ei ole Suomen puolesta kuolemisesta, vaan Euroopan pelastamisesta”.

Eräs presidentti Macronin hallinnossa työskentelevä ranskalaisdiplomaatti totesi, että realistisen uhkakuvan lisäksi myös se, että Ranska lähettäisi Suomelle apua, on realismia.

Hän ei kuitenkaan suostu vastaamaan kysymykseen, lähettäisikö Ranska Suomen tai vaikkapa Baltian maiden avuksi ydinsukellusveneen, jos ne joutuisivat Venäjän miehittämiseksi.

– Olen diplomaatti, enkä koskaan vastaa jos-alkuisiin kysymyksiin.

Pääosin ydinsukellusveneessä tapahtuvan elokuvan realismin tuntua lisää myös se, että puolet elokuvasta on kuvattu aidoissa olosuhteissa, elokuvassa esiintyy myös Ranskan armeijan taistelusukeltajia. Lisäksi ohjaaja Bauydry vietti ennen kuvauksia pitkiä aikoja sukellusveneissä, kuten Ranskan ydinpelotteeseen keskeisesti kuuluvassa, Le Terriblessä, joka on varustettu strategisilla ydinaseilla.

Ydinaseiden kunto

Le Chant du Loup -elokuvassa ydinsukellusveneen miehistö joutuu työskentelemään kovan paineen alla. Kuvakaappaus elokuvasta Le Chant du Loup

Ranskan ydinpelotteen vaikutus Eurooppaan on viime aikoina noussut aiempaa enemmän esiin eurooppalaisessa turvallisuuspoliittisessa keskustelussa, koska Yhdysvallat suuntaa katseensa yhä enemmän Euroopan ja Venäjän sijaan ”supervastustaajansa” Kiinaan, ja unionin toinen ydinasevaltio Iso-Britannia on eroamassa EU:sta.

Élysée-lähteiden mukaan presidentti Macron aikoo ”jossain vaiheessa” pitää ydinaseita käsittelevän puheen, jossa hän linjaa, millainen Ranskan ydinpelote esimerkiksi Euroopan suhteen tulevaisuudessa on, mutta jo nyt on diplomaattien mukaan selvää, että myös suomalaiset hyötyvät siitä, että Ranskalla ja Britannialla on olemassa ydinpelote, jonka tarkoituksena on estää potentiaalisia hyökkääjiä ryhtymästä aggressiivisiin toimiin eurooppalaisia maita vastaan.

– Euroopan ongelma on se, että 1990-luvulla laskimme investointejamme ydinasearsenaaleihin, kun taas Venäjä ja Kiina kehittivät omia järjestelmiään, ja sitä me kadumme, mutta presidentti Macronin kaudella aiomme nostaa puolustusmenomme kahteen prosenttiin BKT:stä vuoteen 2025 mennessä, koska meidän pitää varustautua siihen, että USA ei aina ole täällä, eräs diplomaatti totesi.

Ranskalla on ydinaseita sukellusveneiden lisäksi myös maalla ja ilmassa, ja ranskalaisdiplomaatit vakuuttavat, että heidän ydinaseensa ovat ”uskottavassa pelotekunnossa”.

– Kiitos kysymästä, ne ovat oikein hyvässä kunnossa, sillä olemme modernisoineet ilma-aseita, ohjuksia ja myös merikomponentteja eli pitäneet huolen ydinpelotteemme uskottavuudesta, eräs Élysée-lähde kertoi.

Ranska ei myöskään aio vähentää ydinaseistustaan, ennen kuin huomattavasti suuremmilla ydinasevarastoilla varustetut Yhdysvallat ja Venäjä alkavat tehdä niin.

– Meillä on minimi siihen nähden, että voimme puolustautua ketä tahansa vastaan, ja nyt me valmistelemme uusia suunnitelmia tulevalle 30 vuodelle Élysée-lähde sanoi.

Suomea arvostetaan

Élysée-palatsissa on tiukat turvatoimet. Kreeta Karvala

Iltalehden Pariisissa tapaamat Ranskan ulkoministeriön, puolustusministeriön ja Élysée-palatsin diplomaatit tuntuvat kautta linjan arvostavan Suomen puolustuskykyä.

– Suomella on strategista kykyä, ymmärrystä ja uskottavuutta - olemme ottaneet oppia teiltä, Élysée-lähde kertoi.

Ranskalaisdiplomaatit toivovat, että Suomen lisäksi myös muualla Euroopassa leviäisi strateginen ajattelu siitä, että jokaisessa EU-maassa pitää olla uskottava puolustuskyky.

Suomessa puolestaan on ymmärretty se, että brexitin myötä Ranska nousee EU:n merkittävimmäksi sotilaalliseksi toimijaksi, jonka kanssa Suomen kannattaa tehdä yhteistyötä, ja siksi Suomi on viime vuosina tiivistänyt kahdenvälistä puolustusyhteistyötään Ranskan kanssa, ja liittyi myös Ranskan perustamaan Euroopan interventioaloitteeseen (EI2).

Sotilaallista yhteistyötä

EI2-yhteistyössä kymmenkunta EU-maata jakaa keskenään tiedustelutietoa, ja pohtii sekä suunnittelee erilaisia skenaarioita ja kehittää yhteistä doktriinia. Tavoitteena on saavuttaa parempi valmius toimia yhdessä sotilaallisesti, jos Euroopan turvallisuutta uhkaisi jokin kriisi.

– Me haluamme välttää sen, että olemme heikkoja, jos kriisi tulee, sillä esimerkiksi Krimin valtauksen aikana venäläiset tiesivät, etteivät ukrainalaiset ammu, koska he olivat heikkoja, eräs Élysée-lähde sanoi.

Ranskalaiset kertovat, että jos Suomi haluaa nostaa EI2-agendalle jonkin oman turvallisuuteen liittyvän huolen, silloin yhteistyömaat voivat jo etukäteen miettiä, miten mahdollisen kriisin tullen toimittaisiin. Konkreettinen yhteistyö lisää myös Suomen mahdollisuuksia saada sotilaallista apua - ainakin teoriassa - jos sitä joskus tarvittaisiin.

– Jos on paha naapuri, pitää näyttää vahvalta, mutta Suomen pitää silti muistaa, ettei EI2 ole mikään allianssi, sillä sellaisia ovat vain Nato, ja jossain määrin myös EU-maiden keskinäinen solidaarisuusvelvoite, Élysée-palatsin diplomaatti sanoi.

Le Chant du Loup -elokuvassa pohditaan sitä, mitä Eurooppa tekisi, jos Venäjä valloittaisi Suomelle kuuluvan autonomisen saaren. Kuvakaappaus elokuvasta Le Chant du Loup

Mutta palataan vielä Le Chant du Loup -elokuvan asetelmaan, jossa Venäjä on vallannut osan Suomen alueesta, eli tulisiko kukaan auttamaan Suomea tällaisessa tilanteessa?

– Jokaisen maan pitäisi miettiä tätä samaa kysymystä, koska mikään maa ei koskaan voi olla varma sataprosenttista turvatakuista, ja EU:n artikla 42.7 kauneus on siinä, että se mahdollistaa paljon muitakin keinoja, kuin vain sotilaalliset turvatakuut, joilla voidaan ennaltaehkäistä kriisejä, Ranskan puolustusministeriön lähde vastasi.