Monet suomalaiset kritisoivat toisiaan siitä, etteivät nämä ole tarpeeksi suvaitsevaisia tai että nämä käyttäytyvät huonosti muita kansanryhmiä kohtaan. Samalla logiikalla minä ulkomaalaisena kritisoin myös toisia ulkomaalaisia, heitä jotka eivät kunnioita länsimaisia arvoja.

Olkaamme toinen toisillemme rehellisiä.

Tämän kirjoituksen tarkoitus ei ole ruokkia rasisteja, jotka suhtautuvat kaikkiin ulkomaalaisiin vihamielisesti. Moni kantaväestöön kuuluva “rasisti” on itse syrjäytynyt eikä välttämättä edes osallistu yhteiskunnan rakentamiseen. Länsimaissa esiintyy syrjintää, rasismia ja ennakkoluuloja muualta tulleita kohtaan, sitä ei käy kiistäminen, mutta niitä en käsittele tässä.

Kirjoituksen tarkoituksena on tuoda esiin tiettyjen ulkomaalaisryhmien käyttäytymistä. Näin voidaan keksiä ratkaisuja, joiden avulla pystytään säilyttämään hyvä, tasa-arvoinen yhteiskunta. Siitä hyötyisivät kaikki ja siihen voisivat kaikki sulassa sovussa sopeutua. Epäkohtien esiin tuominen ei ole rasismia, vaan luo pohjaa rakentaville ratkaisuille.

Kirjoitukseni koskee tiettyjä ryhmiä ulkomaalaisia, joilla ei ole halua integroitua länsimaiseen yhteiskuntaan, vaikka itse ovat kaikin keinoin pyrkineet sellaisen asukkaaksi. Monet taas ovat integroituneet siihen todella hyvin ja toimivat siinä sekä luovasti että rakentavasti.

Ryhmät, jotka eivät halua sopeutua, eivät vain pilaa muiden ulkomaalaisten mainetta, vaan pyrkivät lisäksi muuttamaan länsimaista yhteiskuntaa lähtömaidensa kaltaiseksi.

Esimerkkejä on runsaasti. Ajatellaan ihmisiä, jotka on otettu vastaan huonoista olosuhteista länsimaahan. Heitä ei ole tuotu sinne väkisin, vaan he ovat hyväksyneet paikan vapaaehtoisesti – silti osa vieroksuu länsimaisia arvoja, joiden avulla Euroopan maista on historian saatossa tullut hyvinvointivaltioita.

Monella saattaa olla kotialueellaan jäljellä omaisuutta, minkä he pimittävät käyttääkseen isäntämaassa vähävaraisille tarkoitettuja tukia. Nämä henkilöt saattavat omaisuudellaan saada säännöllisiäkin tuloja, jonka jättävät ilmoittamatta. Uudessa isäntämaassa voidaan tukien nostamisen lisäksi tehdä pimeää työtä. Kaikista näistä tulonlähteistä muodostuu muhkea potti, paljon suurempi kuin niillä jotka rehellisesti työskentelevät matalapalkka-alalla.

Samat epärehelliset ryhmät eivät osaa arvostaa länsimaista yhteiskuntaa. He haluavat kynsin hampain pitää kiinni omasta perinteisestä elämäntyylistään: esimerkiksi runsaslapsisesta, patriarkaalisesta perhemallista, jossa nainen on kotona ja lapset kasvatetaan lähtömaan kulttuurin ja uskonnon mukaan. Eikö ole ristiriitaista, että tänne tullaan paremman elämän perässä, mutta silti itse pidetään kiinni siitä kulttuurista jota on lähtenyt pakoon?

Monesti pukeudutaan varta vasten muista selvästi erottuvalla tavalla esimerkiksi uskonnon normien mukaan, ja samalla arvostellaan länsimaisten tyyliä liian vapaamieliseksi tai halveksitaan muiden kulttuurien käyttäytymistapoja.

Näihin epärehellisiin ulkomaalaisryhmiin kuuluu henkilöitä, jotka ovat saaneet turvapaikan Euroopassa siitä syystä, että lähtömaassa on vaarallista. Silti he vierailevat siellä ongelmitta sen jälkeen, kun ovat saaneet oleskeluluvan. Samat henkilöt pitävät kovaa ääntä siitä, että nykyinen perheenyhdistämisoikeus on liian suppea. He haluaisivat tuoda lisää sukulaisiaan uuteen isäntämaahan. He eivät ota huomioon sitä, että jos Eurooppaan tulee hallitsemattomasti valtavia määriä ihmisiä, se saattaa saada koko länsimaisen hyvinvointiyhteiskunnan rapautumaan. Tällöin Euroopan maihin tulee lopulta samat ongelmat kuin heidän lähtömaissaan. Samalla jo Euroopassa olevien pakolaisten tilanne voi huonontua.

Ulkomaalaisena en myöskään pidä hyväksyttävänä sitä, että halutaan istuttaa sharia-kulttuuria uuteen isäntämaahan. Epävirallisesti usean moskeijan tiedetään ratkovan esimerkiksi perheiden sisäisiä riitoja sharia-lakia tulkiten. Lännessä kansalaiset, erityiset naiset, ovat vuosikausia taistelleet päästäkseen eroon uskonnon asettamista epätasa-arvoisuuksista lainsäädännössä. Miksi sallisimme, että Euroopan jotkut muslimit harjoittavat täällä epätasa-arvoisia varjotuomioistuimia?

On ristiriitaista, että tietyt ryhmät toivovat uudessa asuinmaassaan vallitsevan samat arvot kuin lähtömaassaan, vaikka he pakenivat sieltä juuri siksi, että yhteiskunta ei toiminut. Koska nämä ryhmät ovat vapaaehtoisesti valinneet uuden kotimaansa, olisi suotavaa että ne ajattelisivat sen parasta.

Ne, jotka tämän luettuaan haukkuvat minua populistiksi, pyörittävät ehkä itse kaksinaamaista yllä mainitun kaltaista bisnestä tai pilkka osuu muuten omaa nilkkaan. Todellisuus on paikoin karu.

Alan Salehzadeh