Toimittaja Esko Varho kävi läpi satoja rajuja kuvia tänään nähtävää Julma Maa -dokumenttia tehdessään. Mikä saa ihmisen valokuvaamaan omaa väkivaltaansa?

Suomen sisällissodan kenties hätkähdyttävintä aineistoa ovat lukuisat valokuvat tapetuista ja tappajista.

Suomen sisällissota oli sota, jossa aseettomana ammuttuja, teloitettuja oli enemmän kuin taisteluissa kaatuneita.

Julma maa - dokumentissa sodan kokeneiden ääni nousee menneisyydestä, muun muassa päiväkirjoista ja kirjeistä.

Valkoisten mukana Tamperetta lähestyi nuori lääkäri Niilo Koskiniemi. Koskiniemi kirjoitti päiväkirjaansa Tampeella odottavalle morsiamelleen Hilja Toivoselle. Julma maa -dokumentin kuvitusta. Juho Laatu - albumikuva / Yle

Monet kirjoittivat sotapäiväkirjoja suoraan rakkaimmilleen, kuten morsiamille tai kadonneille aviomiehille. Tekstit ovat usein herkkiä ja runollisia, mutta välillä myös täynnä vihaa.

Raivostuminen on yleensä seurausta sodan vastapuolen tekemiksi uskotuista teoista. Kirjoittajat viittaavat veritekoihin, joista ovat kuulleet. Harvemmin itse nähty tai koettu aiheutti vastaavaa vihaa.

Sanotaan, että sodan ensimmäinen uhri on totuus. Vuoden 1918 Suomessa se piti mitä suurimmassa määrin paikkansa.

Päiväkirjoista ja lehtien sivuilta nousevat esiin huhut ja kuvitellut tarinat vastustajan tekemistä veriteoista. Ne ruokkivat uusia veritekoja.

Myös venäläissiviilien ampuminen Viipurissa kuvattiin. Otavan kuva-arkisto

Vuoden 1918 sisällissota oli kuin lumivyöry, joka kasvoi ja kiihtyi edetessään. Vihapuhe synnytti väkivaltaa, ja väkivalta lisäsi vihapuhetta.

Maailman parhaiten dokumentoitu sisällissota?

On sanottu, että Suomen vuoden 1918 sisällissota on maailman parhaiten dokumentoitu sisällissota. Ainakin kaiken sodasta syntyneen materiaalin läpikäynti kestäisi moninkertaisesti kauemmin kuin itse sota.

Punakaartin pikaviestintää vuodelta 1918. Ivar A. Ekström / Varkauden museo

Sodasta on sananmukaisesti satoja hyllymetrejä paperiaineistoa. On käskyjä, kuulustelupöytäkirjoja, takavarikkokuitteja, lupalappuja, kuolemaantuomittujen luetteloita. On kirjeitä, päiväkirjoja, salaa kuljetettuja viestejä.

Sitten on kymmeniätuhansia sivuja kerättyjä muistoja. On tuntikausia haastattelunauhoja. On lasten tekemiä piirroksia sodasta.

Julma maa -dokumentissa on käytetty esimerkiksi työväenarkiston muistitietokokoelmien ääninauhoja, joita ei ole aiemmin kuultu julkisuudessa

.

Yle arkisto

Teloitettuja Helsingin asemalla

Sisällissodasta on säilynyt myös liikkuvaa kuvaa.

On löytynyt venäläinen lyhytfilmi, jossa nähdään tiettävästi ainoat liikkuvat kuvat punaisten hallitsemasta Helsingistä. Filmillä punaisen Suomen johtaja Kullervo Manner nauraa hyväntuulisesti talvisella Esplanadilla.

Eräässä saksalaisten kuvaamassa filmissä vallataan Ilmalan sääasemaa, suunnilleen samalla paikalla, jossa kirjoitan tätä juttua Ylen Pasilan toimitiloissa.

Saksalaisfilmillä myös ammuskellaan Helsingin keskustan kaduilla ja sotilaat kävelevät rennosti surmattujen punaisten ruumiiden ohi Helsingin rautatieasemalla.

Kuva saksalaisesta uutisfilmistä Deutsche Hilfe für Finnland. Julma maa -dokumentin kuvitusta

Monet saksalaisfilmin kohtaukset ovat ajan propagandafilmien tapaan uudelleen kameralle näyteltyjä tilanteita, ikään kuin lavastuksia. Mutta ne on tehty välittömästi oikeiden tapahtumien jälkeen.

Kuvat tappajista ja tapetuista

Sodasta on säilynyt tuhansia valokuvia. On studiokuvia, joissa nuoret hämmentyneet ihmiset katsovat hieman pelokkaasti kameraan, pidellen outoa asetta nurinkurisesti kädessä. Ainutlaatuinen tilanne on haluttu taltioida.

Mutta on myös lukuisia aitoja, äärimmäisen raakoja kuvia. Sisällissodan valokuvista hyvin harvat ovat itse asiassa lavastuksia.

Ivar A. Ekström / Varkauden museo

Tämä kuva on otettu helmikuussa 1918 Varkauden massatehtaan pihalla. Välittömästi Varkauden valtauksen jälkeen valkoiset teloittivat pihalla ja sen viereisellä Huruslahden jäällä noin 80 punavankia.

Varkauden tehtaiden valokuvaajana työskennellyt metsäteknikko Ivar Ekström otti tämän lisäksi monia muitakin pysäyttäviä kuvia.

Teoksesta "Sotakuvia Savon ja Karjalan rintamilta" vuodelta 1919. Ivar A. Ekström / Varkauden museo

Ekströmin ruumiskuvia julkaistiin pian sodan jälkeen, ja alkuperäiset kuvatekstit ovat usein hyytäviä.

Osaa esimerkiksi Tampereen taistelun jälkeen otetuista ruumiskuvista levitettiin sodan jälkeen jopa postikortteina.

Sisällissodan jälkeen lähetetty postikortti.

Silti monet karmeimmista kuvista ovat varsin tuntemattomia, eikä niitä ole koskaan aikaisemmin näytetty televisiossa.

Monet teloituskuvat ovat tulleet julki vasta paljon myöhemmin, yksityisalbumeista, osa 1990-luvulla. Koska suurin osa tällaisista kuvista on yksityishenkilöiden ottamia, on mahdollista, että uusia kuvia on vieläkin kuvaajien jälkeläisten vinttien kätköissä.

Kouvolassa punaisten teloittamien ruumiita kaivettiin ylös ja koko kaupunki kävi niitä ihmettelemässä. Viikkoja maatuneet ruumiit synnyttivät perättömiä tarinoita kidutuksesta. Suurin osa tapahtumasta otetuista kymmenistä valokuvista on paljon karumpia. Mirja Turusen yksityiskokoelma

Punaisten ottamia kuvia etsittiin systemaattisesti takavarikoitaviksi jo sodan aikana. Todennäköisemmin uusia kuvia saattaisi löytyä tavallisten valkoisten mukana liikkuneiden henkilöiden jäljiltä.

Miksi kuvat on otettu?

Dokumenttia tehdessämme ihmettelimme useasti: mikä on saanut ihmiset ottamaan nämä kuvat? Mikä on saanut teloittajat poseeraamaan ampumiensa uhrien äärellä kameralle?

Ei minulla ole siihen mitään vastausta. Olen tehnyt pitkän rupeaman ulkomaantoimittajana ja nähnyt saman ilmiön lukuisissa nykyaikaisissa sisällissodissa. Syyriastakin on tullut tappajien itsensä kuvaamia videoita teloituksista.

Teloittajat ja teloitetut Västankvarnin pellolla Inkoossa toukokuussa 1918. Valkoasuinen ammuttu on nainen. Tapahtumasta on säilynyt useamman kuvan sarja. Työväen arkisto

Eikä kaikesta todellakaan ole kuvia. Punaiset eivät ole suuremmin veritekojaan kuvanneet.

Myös vankileireiltä on varsin vähän valokuvia. Ja vankileirikuvasto on kovin siistiä verrattuna valkoistenkin kirjallisiin kuvauksiin leirien helvetillisistä oloista.

Onko kuvissa sitä, miltä näyttää?

Osa kuvista on sotapropagandaa.

Ivar A. Ekström / Varkauden museo

Ekströmin ottama kuva naispunakaartilaisista on tuima. Mutta miten valkoisten mukana liikkunut kuvaaja on sen voinut ottaa? Selitys lienee se, että kuvan naiset ovat vankeja ja poseeraavat pakotettuna, tyhjien kiväärien kanssa.

Miten heidän kävi kuvan ottamisen jälkeen?

Tuskin kauhean hyvin. Housuja käyttäneisiin ja lyhyeksi hiuksensa leikanneisiin naiskaartilaisiin kohdistui erityistä vihaa.

Lahdessa teloitettiin sodan loppuvaiheessa lyhyen ajan sisällä noin 200 naista. Niistäkin ruumista joku halusi ottaa kuvan.

Kansan arkisto

Julma maa on katsottavissa Ylen areenassa. Tv-ensi-ilta tänään torstaina 6. syyskuuta klo 21.05 TV1:llä.

Lue ja katso samojen tekijöiden sarja vuoden 1917 tapahtumista.