Ciutadans (Cs) va consumar aquest dimecres un divorci anunciat amb Manuel Valls. Els taronges es van anticipar i van donar per liquidada una relació que s’ha anat esquerdant des que van segellar l’acord de coalició Barcelona pel Canvi-Cs. La suma de desacords va culminar amb la facilitació de la investidura d’Ada Colau a l’Ajuntament de Barcelona malgrat la negativa d’Albert Rivera. Al Saló de Cent es va evidenciar la que seria la seva última contesa: Celestino Corbacho i Eva Parera van seguir les directrius de l’exprimer ministre francès i van votar a favor, mentre Mariluz Guilarte, Paco Sierra i Marilén Barceló van obeir Cs i van dipositar un paper en blanc.

"Hem decidit separar-nos per tenir veu pròpia", va anunciar des de Madrid la portaveu parlamentària, Inés Arrimadas, en una roda de premsa després de l’executiva en la qual va explicar que els de Cs es constituiran com dos grups municipals independents. Amb la justificació que l’alcaldessa ha tornat a penjar el llaç groc: "Colau fet el mateix que el senyor [Ernest] Maragall: posar el llaç groc a l’ajuntament com si fos el tauler d’anuncis del separatisme. Teníem raó: la diferència entre Colau i Maragall és molt poca", va insistir. Els taronges no digereixen que el seu fitxatge estrella per a la capital catalana hagi impulsat Colau després d’una campanya forjada contra ella per la seva gestió. Uns plans que, per cert, podrà consolidar a partir d’ara gràcies als tres vots de l’hispanofrancès i el recolzament del PSC.

Desavinences

Valls i Rivera feia mesos que no es parlaven. Quan hi havia una cosa per consensuar ho feien a través d’un intermediari Fins i tot per comunicar la ruptura, ja que va ser el portaveu José Manuel Villegas el que va traslladar a l’exprimer ministre francès la firma de la seva separació. La seva relació es va anar desgastant des d’abans de donar el tret de sortida a la ronda de campanyes electorals i es va esquinçar quan el líder de Cs el va estrènyer perquè acudís a la plaça de Colón. Valls va assistir a la manifestació de la triple dreta, però no es va postrar a la fotografia amb Vox. Un gest de distanciament que va fer créixer la tensió amb declaracions contra l’acostament de Cs a l’extrema dreta. Rivera no va participar en la seva campanya, Valls tampoc ho va reclamar i es va conformar amb l’abraçada d’Arrimadas en comptades ocasions.

Fonts dels liberals indiquen que les diferències que hi havia hagut fins ara es podien trampejar, però que el suport a Colau no té marxa enrere. "La discrepància no l’hem negat mai, i aquesta és una discrepància molt important en un tema molt important", va esgrimir en públic Arrimadas.

Valls lluïa la seva targeta d’independent. Prenia les decisions, les comunicava al seu reduït grup i les executava. Poc havia de parlar amb els seus socis taronges. Si rebia l’assentiment de regidors no havia de sobreposar els avisos de la direcció. Es va plantar la nit electoral admetent uns resultats que no complien amb les seves expectatives (només va sumar un edil a l’anterior registre) i va avisar que trencaria amb ells si s’aliaven amb Vox en algun racó d’Espanya.

Dies després, va certificar sense previ avís que els seus sis edils votarien a l’uníson, és a dir, que els tres de Cs seguirien la seva disciplina i no els al·legats de la cúpula, una cosa que no va passar.

"Previsible"

Fonts de la plataforma afirmen que la ruptura "no ha sigut cap sorpresa", que era "molt previsible". Comenten que els edils que van desatendre Valls van comunicar les seves intencions minuts abans de la sessió constitutiva i que van al·legar "pressions" per part de la direcció. Aquestes veus asseguren que la decisió de trencar ha sigut una directriu orquestrada directament per Rivera, en la qual ha primat evitar nous xocs després que Valls hagi erosionat fonaments amb els seus postulats. Alguns dirigents es van alinear amb ell i van justificar un eventual recolzament a Colau.

En un breu comunicat, Valls va manifestar que compareixeria quan trobi el "moment oportú" ja que "està avaluant la situació política creada després de l’anunci". Això sí, va treure pit de la seva decisió amb l’agraïment als seus votants definint-lo com "un suport decisiu per frustrar l’accés de l’independentisme a l’alcaldia". Ara ja no té hipoteques i pot liderar els seus sense haver de retre comptes davant dels seus patrocinadors.