THE CHWEGERMir (Aquarius)****Edi Cukerić - po osobnom sudu jedan od najboljih domaćih producenata - opet je odradio sjajan posao davši svojim sugrađanima upravo ono što im je bilo potrebno: inteligentan elektronički zvuk istovremeno dobro poznat iz osamdesetih, a opet svjež i originalan.Naime pulski band, u studiju ozbiljno “podebljan“ brojnim gostima, svoj je novi album zamislio kao poliglotsku sagu (pjeva se na francuskom, njemačkom, engleskom i hrvatskom, pa i zviždi) ogrnutu atmosferskom elektronikom, synth-popom te najšire shvaćenom ambijentalnom glazbom - koja ima i notu pustinjske americane u izvrsnoj “Fućkam“, u kojoj gostuje znameniti „zviždač Alessandar Alessandroni, glazbenik koji je ostavio prepoznatljiv trag u Morriconeovoj filmskoj glazbi za spaghetti-westerne.Ako vas glazbeno ruho u nekim temama podsjeća i na štogod Tangerin Dreama sedamdesetih, Heaven 17 i B.E.F. ili pak Cocteau Twinsa i Everything But The Girl iz osamdesetih ili techna i ambijentalne americane bandova poput Calexica iz devedesetih, znajte da je svaka sličnost - namjerna. Chweger i Cukerić su naprosto sa švedskog stola probrali sve ono što im je trebalo za, u konačnici, nadasve originalnu zvučnu sliku te potpisali album sjajnih melankoličnih melodija i čudesne atmosfere.U svom novom albumu ovi Puljani se nisu zadovoljili tek s ponavljanjem onog istog recepta kojim su zabilježili veliki uspjeh svog prvijenca, te se ovdje više orijentiraju na elektronički zvuk. Synthesizer, ritam mašina i sekvencer sada dolaze do puno većeg izražaja. Koliko god to čudno zvučalo, i iPhone je korišten kao instrument! Na novom uratku The Chweger su predstavljaju kao pravi poligloti.Osim na materinjem hrvatskom, tu su još pjesme otpjevane na engleskom, francuskom i njemačkom jeziku, a ne zaboravimo i na samo zviždanje u pjesmi “Fućkam (The Whistler)”, kao jedne vrste “internacionalnog jezika”. Kada bi si htjeli olakšati čitavu stvar, mogli bi stil ovog sastava na njegovu novom albumu opisati kao atmosferični synth pop. No onda bi izgubili iz fokusa cijelu jednu dimenziju u kojoj ovi Puljani eksperimentiraju s novim zvukovima i kombiniraju razne utjecaje, trudeći se uvijek uvesti nešto novo i inovativno.Na prvi mah se to možda ne primjećuje tako lako, ali iza ovih linearnih i repetitivnih ritmičnih obrazaca krije se mnoštvo raznih elektroničkih zvučnih podloga, koje se pojavljuju u skoro redovitim razmacima. Sitnice su ono što čini ovaj album na neki način posebnim. Prozračne i prostrane partiture sekvencera “filaju” ove skladbe poput gledanja kroz kaleidoskop, uvijek nekim novim zvučnim fraktalima i fragmentima.Vrlo tečni “output” kakav kreiraju ovi Puljani rijetkost je na našoj domaćoj sceni. Bilo da se koriste akustičnom gitarom kao u sanjivoj baladi “Ona spava” ili u brzom i mračnom tehnoidnom ritmu u pjesmi “Sein” - senzibilnost, ljepota i lakoća je uvijek njihov glavni repertoar.Ovo je plesna diskoglazba za tihe sate samoće ili intimne združenosti, u kojoj umjesto udova plešu duh i mašta. Stoga ne iznenađuje da je skladba “Mir” koja je dala ime ovom albumu zapravo završni instrumental, u kome “pjeva” sanjiva gitara praćena profinjenom melodijom syntha i zakulisnim cvrčećim šumovima. “Enjoy the silence”, kao što bi rekli dečki iz Depeche Mode. The Chweger su u ovih deset pjesama načinili jedan narativni konstrukt sastavljen od ugodne emotivnosti i tihe harmonije.Sve je prožeto nježnom suptilnosti, ali koja više govori nego što skriva i čiju blagu narav jedino još nadmašuje vrlo osjećajni vokal novog člana “posade” Maje Griparić, što je u usporedbi s njihovim prvijencem veliki dodatni plus, te se odlično uklapa u sam koncept ovog novog albuma. Vokalna izvedba odvija se pretežno u obliku dueta Maje i Dejana Pavlinovića, kao, na primjer, u pjesmi “Dijete”, što se također ispostavilo kao dobitna kombinacija.Iako ovom albumu nedostaje određene žestine, pa i nekih upečatljivijih pjesama koje bi bile kao nekakav “highlight” albuma, ovi Puljani i dalje u svom novom, “naelektriziranom” obliku prave odličnu figuru.

ZLATKO GALL