V posledních dnech se kvůli vyhoštění ruských diplomatů a vydání hackera Nikulina do USA spekulovalo o napětí mezi vámi a prezidentem Zemanem. Cítil jste v Lánech nějaké?

Ne, určitě ne. To jsou jen spekulace médií. Pan prezident byl v pohodě. Na vydání Nikulina má samozřejmě jiný názor, pravděpodobně i na kauzu novičok, ale to nebylo stěžejní, co jsme probírali. Bavili jsme se o sestavování vlády.

Za prezidentem jste prý jel s návrhem vlády odborníků s podporou KSČM a tolerancí SPD. Zeman vám to doporučoval už dříve a stejný byl i výstup po schůzce…

Ne, ne, ne, nic takového. My jsme především konstatovali, že si neumíme vysvětlit, proč vlastně ČSSD odmítla tak velkorysou nabídku. Pan prezident doslova řekl oslnivou nabídku. Pan prezident mi řekl, že po setkání s Janem Hamáčkem a Jiřím Zimolou – na němž mu řekli, že je programová shoda – pokládal dojednání členů vlády za detail s tím, že nejdůležitější je program. Takže nerozumí tomu, proč to nedopadlo. Stejně jako my.

Nechci se už vracet k jednání s ČSSD. Neudělal jste ale chybu v tom, že jste je v průběhu jednání urážel?

Ježišmarjá, neříkejte to, když to není pravda. Nikoho jsem neurážel.

Jak to, že ne? Uprostřed jednání jste napsal na Facebook třeba toto: „Čau lidi, napsala mi spousta z vás, že si mám dát fakt bacha na ČSSD. Že nás v minulosti strašně podrazili. Oni ale o sobě říkají, že jsou ‚ta nová ČSSD‘. Tak uvidíme.“ To bylo přece úplně zbytečné a řadu socialistů to jen naštvalo.

Oni mě uráželi osobně. Jako pan Štěch nebo pan Dienstbier. A že nás ve vládě podrazili xkrát, to je pravda. Navíc můj Facebook je určen pro moje fanoušky. Jinak jsem byl velmi zdrženlivý. Nikoho jsem neurážel, ta jednání byla úplně v klidu.

Je to, jako byste žádal ženu o ruku, a přitom na sociální síť napsal: Je to sice štětka, ale já to s ní tedy zkusím.

Už přesně nevím, co jsem tam napsal, ale určitě jsem napsal pravdu. Vždyť po tom, co předváděli v naší společné vládě, jsme se hlavně my museli moc přemoci, abychom si s nimi znovu sedli za stůl. Mysleli jsme si, že to nové vedení je jiné.

Nechme už ČSSD, prezident Zeman vám doporučil jednat s KSČM a SPD. Před schůzkou poslanci hlasovali, zda by jim vadila spolupráce s KSČM a SPD, a podle mých informací bylo šestadvacet z nich proti…

Ne, ne. O tom nebylo hlasování. Bylo o tom, kdo doporučuje, abychom pana prezidenta požádali, aby moderoval naše jednání s ČSSD. Pro to hlasovalo 24 poslanců ze 66. Takže se nehlasovalo o SPD. A jelikož ČSSD nepožádala prezidenta o schůzku, není to téma.

Vy jste o variantě menšinové vlády opřené o KSČM a SPD nehlasovali? Vždyť mi to osobně říkali i někteří z vašich poslanců…

Nehlasovali, není to pravda. Tady Lucie vám to může dosvědčit, ona tam byla. (Do rozhovoru vstupuje mluvčí ANO Lucie Kubovičová: Ne, nehlasovalo se o SPD.) Jestli jste něco takového slyšel, tak jste slyšel blbě.

Nicméně je pro vás přijatelná varianta vaší menšinové vlády, kterou by při hlasování o důvěře komunisti aktivně podpořili a poslanci SPD Tomia Okamury odešli ze sálu, čímž by snížili kvórum a umožnili vládě důvěru získat?

My žijeme ve svobodné zemi, měli jsme tu svobodné volby. Ve Sněmovně jsou strany, které jsou tam dlouho. Pak jsou tam některé strany krátce, ale zvolili je tam občané. Pokud vy, média, říkáte, že jsou některé strany extremistické, tak je to samozřejmě nějaký názor. Ale ti, kteří je volili, si to asi nemyslí. My jsme projevili velkou snahu a toleranci s ČSSD, ustoupili jsme mnohokrát. Byla to pro nás preferovaná varianta, ale z nám neznámých důvodů nedopadla. Taky tu někteří novináři vytvářejí atmosféru, jak jsme neschopní, že se vyjednává dlouho. Když to porovnáváte s délkou vyjednávání v Evropě, nebo třeba s Topolánkovou či Rusnokovou vládou, tak to není dlouhé. Ale samozřejmě už to chceme mít za sebou. Protože neustálé dotazy novinářů, komentování, rozebírání… Taky už mě to nebaví.

Čili je pro vás řešením tolerance od komunistů a to, že by SPD při hlasování odešla ze sálu, což je dnes zřejmě jediná varianta, která vám coby premiérovi početně vychází?

Musím to projednat s předsednictvem, s výborem ANO a znovu s poslaneckým klubem. Podstatné je, co řeknou poslanci, když se to jednání vyvine, že bude na stole jen nějaká alternativa.

Dobře, přistupuji na vaše tvrzení, že jste v úterý na klubu nehlasovali. Nicméně jsem s řadou těch lidí mluvil a vím, že zhruba 26 poslanců je především proti spolupráci s okamurovci. Včetně některých ministrů. Šéf resortu justice Robert Pelikán už rezignaci oznámil, ministr dopravy Dan Ťok jí hrozí, problémy s tím má i ministr zdravotnictví Adam Vojtěch. Pak jsou tu další. Hejtman Moravskoslezského kraje Ivo Vondrák, uchazeč o post kandidáta na primátora Prahy Patrik Nacher, brněnský lékař Rostislav Vyzula a další známá jména. Jak to chcete vyřešit?

Řekl jsem vám, co s tím chci dělat. Projednáme to v hnutí, uvidíme, co bude na stole. Lidi se musí rozhodnout, jestli tedy budeme vyjednávat donekonečna, nebo vezmeme alternativu, která je na stole. Respektive, která by se vyjednala, zatím na stole žádná není.

A co ti poslanci, jimž by se to přesto nelíbilo? Museli by sklapnout podpatky, změnit názor, nebo si to odrezignovat?

Nevím, jak se to vyvine, to je předčasná otázka.

Poškození pověsti v zahraničí se nebojím

Pojďme se bavit o požadavcích vašich potenciálních partnerů. Může se do hry ještě vrátit obecné referendum týkající se mezinárodních smluv, tedy především členství v EU a NATO, jak by chtěli zejména okamurovci?

To chtěli i sociální demokrati. Třeba pan Zimola nebo pan Foldyna. O referendu budeme jednat ve Sněmovně. Zákon o referendu chtějí Piráti, ČSSD, KSČM, SPD a my. Takže pět stran z devíti.

Můžete se vrátit k tomu, aby se to týkalo i mezinárodních smluv? Třeba s nutností kvóra 800 tisíc lidí pro tato hlasování?

Já to neumím říct, to je na rozhodnutí Sněmovny. Na jedné straně lidé v referendu o vstupu do EU hlasovali a někdo říká, že bychom jim měli dát šanci se k tomu vyjádřit. Ale my jsme zahraniční politiku zásadně změnili. Už tam nejsme žádný otloukánek nebo reprezentant, který se ani nedomluví a nedělá žádnou politiku. My tam chceme aktivně prosazovat naše zájmy. To znamená Dublin IV. podle nás, žádné kvóty, žádní ilegální migranti, zásadní vliv na fondy, které k nám přijdou, než to oni nadiktují. Vnitřní trh pro naše firmy, aby nebyly omezovány.

Jaké další konkrétní nabídky pro SPD máte? Nějaké posty? Co třeba členství v orgánech státních a polostátních podniků?

Nemáme. S SPD jsme o tom ani nejednali. Jednání jsme ukončili na základě rozporů v tom referendu. Na základě doporučení pana prezidenta teď zasednou naše orgány a vrátíme se s tím i na poslanecký klub.

S komunisty jste jednali podstatně detailněji. Jejich šéf Vojtěch Filip mi minulý týden řekl, že oni by požadovali politické zastoupení ve všech správních a dozorčích radách všech státních a polostátních podniků. To jste mu ochoten splnit?

My jsme o tom s komunisty nemluvili, já u takových jednání nebyl. Mluvili jsme jen o programu.

Filip to řekl třeba do našeho rozhovoru pro MF DNES s tím, že to pro ně bude zásadní podmínka. Je akceptovatelná?

Zatím nebyla na stole.

Stejně tak už vám šéf KSČM začal kádrovat budoucí ministry. Jak se na to díváte?

To není předmětem našeho jednání. Samozřejmě že každý má názor na ministry. My tomu rozumíme, bereme to na vědomí, ale není to při našem rozhodování zásadní.

Vojtěch Filip zmínil ministerstva spravedlnosti, zemědělství a zdravotnictví. Jste připraven s ním jejich obsazení konzultovat?

Opakuji, že jednáme o programu.

Jistě, ale pokud budete chtít, aby komunisti zvedli ruku pro vaši vládu, asi budete muset, ne?

Ministr zdravotnictví funguje velice dobře. Adam Vojtěch dělá velice dobrou práci a konečně ten resort začal někdo řídit.

Přitom patří mezi ty, kteří prý mají problém opřít vládu o hlasy SPD…

Já jsem to od pana Vojtěcha nikdy neslyšel.

Co další ministerstva, která Filip jmenoval?

Jednáme o programu, nejednáme o personáliích. Vy novináři máte vždycky nějaké vzkazy, které se pak ukazují, že nejsou správné. Mně to pan Filip neříkal.

Nebál byste se při sestavení menšinové vlády opřené o komunisty a SPD výhrad a poškození pověsti v zahraničí?

Určitě ne, to jsou jen výmysly českých novinářů. Podívejte se, co se děje v Rakousku. Viděl jste, jak rakouská vláda přistupuje k médiím, jaká jsou tam omezení? My nic takového neděláme. Ve vládě tam mají stranu nějakého Stracheho (Heinz-Christian Strache je dlouholetý předseda Svobodné strany Rakouska (FPÖ). Od prosince 2017 je rakouským vicekancléřem a ministrem pro úředníky a sport v koaliční vládě Sebastiana Kurze – pozn. red.) Ve Francii taky volby nějak dopadly, v Itálii… Co se týče zahraniční politiky, tak myslím, že jsem tam dostatečně ukázal, že jsem proevropský. Ale zároveň jsem kritik EU. Odmítám evropskou politickou komisi, odmítám diktát Evropské komise, nechci, aby nám tady stále diktovali nějaké věci. Chci, aby byl vliv členských států podstatně větší než předtím.

Změny ve vládě nelze vyloučit

Mimochodem, v čem by vaše „vláda odborníků“ byla jiná, než je ta vaše nynější v demisi? Měnil byste ministry?

To je možné, že se personální obsazení může změnit, no. To nelze vyloučit.

Máte už představu, na jakých postech konkrétně?

V tuto chvíli nemám. Zatím to není na stole. Vyjednáváme o programu a musíme si v hnutí říct, co tedy preferujeme. Ty takzvané demokratické strany přicházejí s nesmyslnými názory, že posbírají 85 poslanců a my je máme tolerovat. To snad ani nikdo nemůže myslet vážně. Oni odmítají přijmout nějakou vládní odpovědnost a jejich jediným cílem je odstranit mě z politiky a rozštěpit hnutí. Chtějí, abych odešel z hnutí a nebyl premiérem. To je jediný cíl.

Nechtějí, abyste opouštěl ANO. Požadují jen, abyste nebyl premiérem.

Tak to je stejné.

Kdybyste nebyl premiérem, tak odejdete z hnutí ANO?

Neodejdu. Ale co oni nám do toho mají mluvit? Já jsem kandidoval jako lídr ve volbách, odpracoval jsem kampaň, dělám na tom projektu šest let. Je to jeden z nejúspěšnějších projektů v Evropě. Jsme hnutí proti korupci tradičních stran, které si tu měnily moc 25 let, a proto jsme tam, kde jsme. Proto stále nemáme ani dostatečnou dálniční síť, rychlovlaky a plno věcí. Naše hnutí jim to pískoviště rozbouralo.

Jejich argument je jasný: Premiérem nemá být člověk trestně stíhaný kvůli podezření z dotačního podvodu, ne?

Trestně stíhaný na objednávku. Na objednávku tohoto systému. Stokrát jsem říkal, že kdybych nebyl v politice, tak o Čapím hnízdě nikdo neslyšel.

Ale v politice jste. A policie vás kvůli Čapímu hnízdu trestně stíhá…

Ano. Na objednávku. Před volbami to udělali, naschvál.

Teď téměř všechny ty strany říkají: Klidně budeme s ANO vládnout, ale premiérem nesmí být trestně stíhaný člověk. To je přece srozumitelný požadavek, ne?

Jasně. A kdyby se to stalo, tak přijdou zase s něčím jiným. Takže to jim nezbaštíme.

Před schůzkou s Milošem Zemanem jste přesto říkal, že kdyby vám prezident řekl, ať post premiéra přepustíte někomu jinému, uděláte to…

(skáče do řeči) Ale neřekl to. Takže je to zbytečné téma.

Sám jste zmínil Richarda Brabce. Byl by tedy opravdu on vaším možným náhradníkem?

Ale pan Brabec to nechce dělat. On nechce dělat ani ministra financí. Ta varianta už vůbec nepřichází v úvahu.

Za co mi nadávají?

Takže je vám milejší varianta s komunisty a SPD než vláda s jinými stranami, v níž byste nebyl ministerským předsedou?

To je přesně ta demagogie vás, novinářů. Vy nás totiž budete kritizovat vždycky. Teď nás kritizujete, že to trvá dlouho. Když to bude možnost s někým udělat, budete nás kritizovat, že jsme to udělali právě s ním. Ostatní nás kritizují, že nic neděláme, ale pan Fiala z ODS s námi nechce jednat, protože nás prý jeho voliči nechtějí. Ostatní se vymlouvají na trestní stíhání, které si ten systém objednal. Tak nám řekněte, co máme dělat?

Co třeba, kdybyste v té vládě nebyl a řídil ji třeba tak, jako to v Polsku dělá šéf strany Právo a spravedlnost Jaroslaw Kaczynski?

Cokoli bych udělal, byste mi vyčítali. Teď mi vyčítáte, že tam jsem. Kdybych tam nebyl, vyčítali byste mi, že jsem Kaczynski. Kdekoli Babiš bude, tak si ty tradiční strany najdou důvod mě kritizovat.

Tak proč tady okolo toho tedy tolik kroužíme? Všichni víme, že jste v ANO šéf. Neměl byste se proto přestat odvolávat na rozhodování v orgánech hnutí a natvrdo říct, že byste vládu s KSČM a SPD chtěl?

Jasně. To byste chtěl slyšet, pane redaktore. A představte si, já vám to neřeknu. Protože co děláte vy, novináři? Jenom rozeštváváte společnost a hledáte konflikty. Když půjdete do zahraničí, tak pochopíte, v jaké skvělé zemi žijeme. Byl jsem teď na Tenerife a ve Francii. Tam pochopíte, jak jsou u nás služby úžasné, jací jsou tu šikovní lidé. Potenciál země je na úrovni první republiky. Tak, jak jsem to napsal do své knihy. Ale vy stále potřebujete rozeštvávat lidi. My to máme od rána do večera.

Hlavně bývalí zaměstnanci MAFRY neustále lžou, že chceme brát peníze učitelům, abychom dali slevu na jízdné. No dobře, když ti studenti tu slevu nechtějí, tak to zrušíme a necháme to jenom důchodcům. Když už jsme u toho. Ty resorty nejsou ty peníze schopné utratit. Nejsou. My je našli z kurzových rozdílů na vědu a výzkum ze zahraničí. Ty jsme dali, abychom je utratili za věci, které jsou zapotřebí okamžitě. Místo toho jsou tu furt nějaké dezinformace.

Ptal jsem se, proč jasně neřeknete, že když je tu nějaké doporučení prezidenta, nějaké matematické propočty, tak že je pro vás holt nyní preferované řešení opřít vládu o KSČM a SPD?

Pro mě je preferovaným řešením získat důvěru vládě. Uvidíme, s kým ji můžeme získat. Možná ještě někdo změní názor. Vy prostě potřebujete slyšet, že jo, abyste mohli od rána do večera řvát, že jsme to udělali s extremisty. Podle vás je tady nějakých 900 tisíc lidí extremisty. Tak buď máme tu svobodu a demokracii, když o tom tak stále mluvíte, nebo jsou lidé volící tyto strany co? Jsou méně než vy? Nebo kdo? My si můžeme vybrat, jestli budeme vyjednávat ještě měsíce, nebo jestli skutečně najdeme možnost, aby ta vláda konečně získala toleranci a mohla normálně pracovat jako doposud.

Tak proč se to tak bojíte říct a místo toho v poslední době pořád brečíte a stěžujete si, kdo všechno je na vás zlý?

Nebojím se, nestěžuji si. Tak si to vyzkoušejte, pane redaktore. Já jsem neměl zapotřebí jít do politiky, aby mi tady každý nadával. Za co mi nadávají? Za to, že jsem tu změnil poměry a není tu korupce tradičních stran jako předtím? Nebo za to, že jsem byl nejlepším ministrem financí, dal do pořádku veřejné finance a jsme jedněmi z nejlepších v Evropě? Nebo za co mi nadávají? Jako politik mám čistý stůl a něco jsem pro tuto zemi udělal. Ale tady jsou nějaké demonstrace, štvou lidi proti mně. Vždyť jsme měli svobodné volby. A buď nás někdo volil, nebo nevolil.

Proč tedy neřeknete, že ty volby nějak dopadly, ze svého pohledu jste vyčerpal všechny možnosti, jinou nemáte, tak chcete opřít vládu o KSČM a SPD?

Zatím je to tak. Zatím je to jediná možnost na stole. Pokud to tak vyhodnotí i hnutí, tak nezbude nic jiného než to s nimi udělat.