„Tento článek je úmyslně plný chyb, a to jak metodických, tak koncepčních, a je napsaný mizernou angličtinou,“ píší mladí čeští výzkumníci v článku, který tento měsíc publikoval vědecký časopis Mediterranean Journal of Social Sciences. „Chceme tím ukázat, že články publikované v tomto časopise jsou často prezentovány jako seriózní vědecké publikace, přestože tento časopis nezajišťuje standardní recenzní řízení ani základní editorské služby. Články nejsou kontrolovány ani z hlediska akademické přesnosti, ani z hlediska jazykového stylu. Samotný fakt, že čtete tyto věty, potvrzuje, že jsou pravdivé.“ Autoři Jaroslav Švelch, Tereza Krobová a Jan Švelch z Fakulty sociálních věd Univerzity Karlovy představili svůj experiment již na začátku června.

Autoři zvolili také fiktivní jména autorů - Babinský a Krejčíř - podle českých „loupežníků“. Článek obsahoval celou řadu jasných chyb v pravopisu i v metodice, všechna data navíc byla smyšlená, což nebylo těžké ověřit. Rozhodně tedy neměl projít recenzním řízením. Ale prošel pouze se základními úpravami (pravděpodobně navrženými na základě programu pro kontrolu pravopisu) a po zaplacení poplatku byl v červencovém čísle i publikován.

Kompromitující odstavec v článku publikovaném v Mediterranean Journal of Social Sciences

Cílem článku bylo ukázat, že i do časopisů uznávaných databází SCOPUS lze protlačit pavědeckou, smyšlenou nebo padělanou studi. Na základě takové studie pak ale univerzity mohou získat i statisíce korun v rámci státních příspěvků na vědeckou činnost (tzv. kafemlejnek). „Nelze spoléhat výlučně na komerční databáze jako SCOPUS a Web of Science,“ uvedl pro Technet.cz Jaroslav Švelch. „Slepá víra v tyto databáze umožňuje systémové zneužívání „kafemlejnku“ k získávání bodů za články, jejichž kvalita nikdy nebyla ověřena v recenzním řízení.“

Časopis Mediterranean Journal of Social Sciences si výzkumníci vybrali proto, že se nachází jak v databázi „uznaných vědeckých publikací“ SCOPUS, tak na Beallově seznamu predátorských časopisů. V rozhovoru s provozovatelem tohoto seznamu, Jeffrey Beallem, jsme se ptali, jaké by mohlo být řešení problému predátorských časopisů: „Myslel jsem, že to bude jen problém přechodný, ale naopak, počet predátorských časopisů stále roste,“ řekl slavný univerzitní knihovník pro Technet.cz. „Je to zkorumpovaný byznys a neetické podnikání. Točí se v něm miliony dolarů,“ odhadl Beall.

Predátorské časopisy peer review obvykle zcela vynechají, editor pošle jen několik malých připomínek „aby se neřeklo“ a po zaplacení poplatku predátorský časopis publikuje prakticky cokoli

Tým z FSV oznámil svůj experiment ještě před tím, než byl inkriminující článek publikován. Mohlo se tedy stát, že Mediterranean Journal of Social Sciences článek nakonec nepublikuje. Fakt, že jej přesto otiskl, je přinejmenším zajímavý. Ukazuje, že predátorskému časopisu se vlastně ani nevyplácí se o takovéto „podružné problémy“ starat. Jak by vědci postupovali, pokud by časopis stáhl jejich článek? „Každopádně bychom se v takovém případě dožadovali navrácení 200 eur a byli bychom zvědaví, jak vydavatel s naší žádostí naloží,“ dodal Švelch.