„U predratnoj Jugoslaviji vladala je nezaposlenost i beda. Šta raditi i gde? Ovo Dragoljubu nije niko mogao odgonetnuti. Slučaj ga dovodi u Suboticu. Neko vreme šetao je subotičkim ulicama, obilazio bioskope, pozorište, cirkuse. Ali trebalo je živeti. Od čega ? Kako ?

Baš u to vreme, 1928. godine, u Subotici je gostovao jedan cirkus. Mladi Aleksić navraćao je svako veče kod artista i oduševljavao se njihovim izvođenjima. I kod njega se probudila želja da i sam pokuša nešto da izvede. Pokušao je i to nije ostalo bez utiska. A to mu je dalo hrabrosti i on se ponudio vlasniku cirkusa da radi kod njih kao pomoćni radnik. Od toga dana Aleksić započinje svoju akrobatsku karijeru. Uveče je posluživao svoje šefove a danju vežbao na raznim spravama. Vlasnik cirkusa zapazio je to, i nekoliko meseci kasnije uvideo je da se u ovom mladom seljančetu krije nešto što ga je odvajalo od ostalih. I stvarno, za kratko vreme Aleksić je prvi put nastupio pred publikom.“

Ovaj deo života, odnosno sam početak karijere slavnog akrobate, promakao je savremenim biografima Dragoljuba Aleksića, poznatog i kao autora prvog ton filma u nas: Nevinost bez zaštite. O subotičkim počecima akrobate, piše lokalna štampa pred njegov povratak na mesto prvog uspeha, u Suboticu 1954. godine.

Kada je počeo da stiče slavu još dvadesetih godina, nakon Subotice je cirkus otišao u Split, gde je Aleksić hodao po žici dok nije pao na beton sa visine od pet metara . Uspeo je da se provuče bez posledica ali i da zainteresuje širu jugoslovensku javnost za „čoveka od čelika“. Usledile su nove i odvažnije produkcije, ispaljivanje iz topa, kidanje lanaca, akrobacije na visini…

I pored toga, danas bi verovatno ostao zaboravljen da na njegova pleća nije preuzeo taj teret da snimi prvi naš ton film. Film „Nevinost bez zaštite“ već u svom naslovu odaje nevinost i naivnost koju sadrži ali mu je to i najveća vrlina. Film je (uz dokumentarni materijal snimljen o vremešnom akrobati) ponovo priredio Makavejev 1968. i osigurao mu mesto u istoriji naše kinematografije.

Te 1954. godine kada subotička štampa otkriva detalje o Aleksićevim počecima, akrobata je spremio još jednu „produkciju“.

Osamnaestog juna te godine, ponovio je u Subotici podvig koji je izveo svojevremeno i u Londonu: Držao se samo zubima za uže ispod aviona koji je leteo iznad Gradske kuće i Trga Slobode.

--- reklama ---

--- reklama ---