V reakcii na rozhovor ktorý som poskytol českému serveru aktualne.cz sa na facebooku rozpútalo prečasné peklo, ktoré nedávno avizoval generálny prokurátor. Uvediem k tomu niekoľko skutočností.

Nebudem sa v tomto štádiu vyjadrovať k veci samotnej, pretože chcem dodržiavať aspoň nejaké pravidlá. Vyjadrím sa však k niekoľkým okolnostiam ktoré sprevádzajú poprask okolo prípadu vraždy Jána Kuciaka a jeho priateľky a ktoré sa priamo dotýkajú mojej osoby. Prosím novinárov, aby do času, kým sa nezmení status qou rešpektovali, že sa k veci samotnej nebudem vyjadrovať kým nebude - úspešne či neúspešne - ukončená orgánmi činnými v trestnom konaní. Hanbu, urážky, poníženie a spochybňovanie znesiem do času, kým orgány na to určené nezlyhajú. Potom zverejním všetko bez ohľadu na následky. Dovtedy si budete musieť vystačiť s tým, čo som uviedol v rozhovore ktorého jedinou úlohou bolo zaistiť bezpečnosť blízkych ľudí.

K čomu sa však vyjadriť musím je niekoľko vedomých, alebo nevedomých dezinformácií či lží produkovaných dnes na moju adresu ľuďmi, ktorí sa považujú za novinárov, či šéfredaktorov a formálne zrejme aj spĺňajú náležitosti potrebné k ich zaradeniu k tejto kaste. Výkonnostne však minimálne v ostatnom týždni za aspoň elementárnymi požiadavkami na túto profesiu zaostávajú o niekoľko konských dĺžok.

Čo je však skutočne dôležité: identické, či dokonca dôkladnejšie informácie a dôkazy o podozreniach z trestnej činnosti na najvyššom súde má okrem mňa niekoľko ďalších osôb. Ak opomeniem tie, ktoré nimi teraz disponujú výsostne z bezpečnostných dôvodov, sú medzi nimi: jedna osoba požívajúca obrovský rešpekt a úctu v rámci tretieho sektora v časti zaoberajúcej sa zlyhaniami justície a požívajúca aj moju súkromnú úctu. Cítim sa voči nej nesmierne previnilo za veci, ktoré patria všade inde, len nie do médií. Druhou osobou je významný slovenský právnik požívajúci úctu veľkej časti verejnosti za svoj postoj k právu a za ochotu ujať sa právneho zastúpenia osôb od ktorých dávali iní právnici ruky preč z obáv z konfliktu s mocnými tejto krajiny. Treťou z týchto osôb je dlhoročný sudca rešpektovaný pre tie isté kvality a pre nepoddajnosť a neochotu kolaborovať s mocou.

Práve tieto tri osoby boli a sú zdrojom informácií, s ktorými som neskôr pracoval - nie naopak. Tieto tri osoby voči ktorým napriek komplikovaným súkromným vzťahom cítím nesmierny rešpekt a úctu. Oni priniesli tento prípad mne, nie ja im - z logiky spravodajskej hry by teda podľa Daga Daniša vyplývalo, že ich hrali oni so mnou. A ja som iba vďaka nim na ňom pracoval až do momentu, keď som bol nútený nechať vo veci konať iných.

Budem konkrétny.

Dag Daniš, úprimne, nedokážem si predstaviť ako budete cúvať z hnusných a nepodložených obvinení vyslovených a napísaných dnes na moju adresu, ak všetci traja, alebo ktorýkoľvek z nich nájde odvahu prihlásiť sa verejne a potvrdiť, že som hovoril pravdu. Iste, dnes, zajtra, v najbližích dňoch ich čaká rozhodovanie ťažšie akým by bolo minulý týždeň. Ale kedy ak nie v ťažkých časoch sa dá dokázať, že ste skutočne odvážnymi a nasledovaniahodnými ľuďmi, že naozaj ste bielymi vranami? Kedy ak nie teraz je šanca postaviť sa na odpor a riskujúc zostudenie povedať, aká je skutočná pravda? Ja som to urobil. A urobil som to a pod vlastným menom a nekrytý nikým som sa im postavil na odpor. Nie kecy na webe, nie "odvážne" komentáre za ktoré vám hrozí maximálne zamračený Ficov ksicht. Mám na mysli skutočný odpor.

Nie som žiadny anjel a v súkromí som sa naklamal viac, než bolo pekné. Oveľa viac.

Ale v prípade o ktorom je reč hovorím pravdu. Dag Daniš, nehrám cudzie hry a už vôbec nie spravodajské: pod vlastným menom a riskujúc totálny konflikt s ľuďmi, voči ktorým tu roky “bojujete” perom som sa vystavil riziku trestného stíhania v prípade, že sa nepodarí dokázať, čo som povedal v rozhovore a tiež tam, kde jedine to teraz má zmysel a šancu. Inak povedané, ak ľudia ktorí mi túto kauzu priniesli zaklamú a ukážu, že svoj boj so zlom v tejto krajine nemysleli až tak vážne a sú len paródiami samých seba, roznesú ma sudcovia najvyššieho súdu a slovenskí elitní právnici na kopytách a nik sa ma nikdy nezastane.

Bardy potupne klame o mojich vyjadreniach v rozhovore: "Doteď nevím, jestli věci, o kterých jsem se Kuciakovi zmínil, dál komunikoval v redakci, nebo postupoval na vlastní pěst. Vývoj událostí může nasvědčovat tomu, že zvolil tu druhou možnost." (Radovan Bránik)

Peter Bárdy. Máte k dispozícii materiál, ktorý nebudem pomenúvať, ale poslal som vám ho v súkromnej komunikácii. V tom materiáli je všetko čo potrebujete vedieť, aby ste svoj nehorázny post na moju adresu na facebooku výrazne korigovali. Nikdy sa neznížim k tomu, aby som túto komunikáciu zverejnil. Bolo by však viac než slušné aby ste priznali že ste sa mýlili, že ste zle pochopili text ako článku, tak aj ten, v ktorom je okrem iných táto pasáž: ”V piatok v doobedňajších hodinách, teda dňa 23.02.2018 som sa stretol so šéfredaktorom portálu aktuality.sk, s Petrom Bárdym. Z obsahu nášho rozhovoru som usúdil, že o informáciách poskytnutých pánu Kuciakovi nemal vedomosť. Dohodli sme sa, že v pondelok alebo utorok nasledujúci týždeň sa uskutoční stretnutie medzi jeho širším investigatívnym tímom a mnou, kde pán Bárdy mal návrh na užšiu spoluprácu netýkajúcu sa problematiky, v ktorej … . Ja som hodlal s pánom Bárdym a jeho tímom prebrať možnosti spolupráce na téme, ktorá sa týka … . Skutočnosti, ktoré u mňa vzbudili silné podozrenie z nezákonnej činnosti som v tom čase už považoval za závažné a ich možné riziko pre mňa ako samostatne konanjúcu osobu príliš vysoké.”

Pán Bárdy, už niekoľko hodín tiež viete, že som deň pred Kuciakovou smrťou riešil problém akútneho ohrozenia formou sms, viete s kým, s akou naliehavosťou a v akej súvislosti. Každá minúta, ktorú po oboznámení sa s týmito skutočnosťami nechávate visieť na facebooku správy ktoré vedú k mojej dehonestácii je vašou minútou hanby a hromadí sa ich stále viac - zvlášť keď viete ža sa teraz prakticky nemám ako verejne brániť. Rozumiem vášmu súkromne komunikovanému strachu a ľudsky ho chápem. Ale nerozumiem ako sa dokážete v role šéfredaktora vyrovnať s tým, že dovoľujete aj niektorým vašim kolegom brutálne a nepravdivo špiniť moju povesť hoci už viete, že veci sú inak, než sa vám pôvodne pod vplyvom stresu javili. Vedome klamete o skutočnom obsahu rozhovoru a nie je pravdou, že som údajne tvrdil že máte informácie o korupcii na Najvyššom súde. Netvrdil, naopak: "Minulý pátek jsme se z iniciativy šéfredaktora setkali kvůli věci, která zatím nebyla nikdy a nikde medializovaná, detaily jsme ale nestihli probrat. To už byl Kuciak několik desítek hodin po smrti. V pondělí nebo v úterý jsme se znovu měli sejít v širším kruhu a naplánovat další spolupráci. K tomu už ale z pochopitelných důvodů nedošlo. Doteď nevím, jestli věci, o kterých jsem se Kuciakovi zmínil, dál komunikoval v redakci, nebo postupoval na vlastní pěst. Buď s někým nespolupracuji, nebo spoléhám na jeho úsudek. Vývoj událostí může nasvědčovat tomu, že zvolil tu druhou možnost." Pán Bardy, keby ste boli boxer, toto je na uterák. Ibaže vy by ste boxer neboli. Ste šéfredaktor. Bývali časy, keď by bol šéfredaktor hrdý na to, že má na dosah niečo, čo sa novinárovi podarí možno raz za život. Minuli. Dnes je módou byť vystrašený a radšj nič nevedieť. Aj za cenu vedomej lži. Časy sa menia.

Byť novinárom a šéfredaktorom je v ľahkých časoch ľahké. Je ľahké byť etalónom morálky, kým o nič vážne nejde. Je ľahké byť odvážnym právnikom a sudcom, kým niekoho nezabijú. Zrno sa od pliev začína oddeľovať v momente, keď ide o veľa. A teraz ide. V piatok a roky predtým som bol niekým, s kým ste sa chceli stretnúť a spolupracovať. Dnes som pre vás a vašich kolegov v redakcii klamárom a človekom čo hrá spravodajské hry? Nie je vám z tejto náhlej piruety trochu nevoľno?

Ako sa rozhodnete? Necháte ma padnúť cez palubu, necháte zničiť moju profesionálnu povesť - uznávam, súkromná a vzťahová nestojí za veľa - chrániac si svoje vlastné záujmy alebo nájdete odvahu a poviete pravdu? Vy, všetci, ktorí viete o čo ide a čo sa naozaj stalo.

Ako sa rozhodnete?

PS: Dag, nikdy by som neveril že dokážete zájsť tak ďaleko a hlboko. Ani neviem, čo vám na to povedať. Preposlali mi vaše správy a hej, už ľutujem že som vám veril a snažil sa vám vysvetliť niektoré veci, o ktorých ste nemali dosť informácií. Stačí príležitosť na trochu morálneho gýča a viníte iných z parazitovania na Janovej smrti neuvedomujúc si, že práve v tej chvíli sám nerobíte nič iné. Boli ste náhodou kolegami a náhodou chodili do tej istej práce. Hrať to na vášho Janka, ktorého si chcú privlastniť iní je mravný gýč a parazitovanie na situácii, ktorú nik nechcel. A vaša dnešná produkcia je morálny suterén, ktorému sa bude ťažko hľadať porovnanie. Hodiť ma do jedného vreca s agentom komunistickej vojenskej kontrarozviedky si už vyžaduje konskú dávku tupoty.

Stále čakám že si jeho pamiatku novinári začnú čím skôr uctievať tým, že začnú rýchlo a dobre robiť svoju prácu. Prepáčte, ale už sa to naozaj nedá čítať. Ak ľudia, ktorých som zmieňoval vyššie nájdu dosť odvahy potvrdiť moju výpoveď, budete mať naozaj veľký problém. Lebo od politikov zvyknete za morálne zlyhania očakávať demisiu.

Akurát nikdy neprišla reč na to, čo s morálne zlyhávajúcim novinárom. Musíte byť vo veľmi nepríjemnej situácii keď vašou jedinou šancou na zachovanie kože na tvári je možnosť, že všetci traja doteraz dôveryhodní svedkovia z nejakého dôvodu zaprú svoje presvedčenie, alebo rovno zaklamú. Vašou jedinou šancou je tak zbabelosť iných. Nezávidím vám.

Tak čo? Necháte ma padnúť a uprednostníte svoj strach pred správnosťou veci? Ak hej, nezaslúžite si iné než práve ten systém, ktorý už roky ničí túto krajinu. Nebudete totiž jeho odporcami. Budete jeho integrálnou súčasťou, jeho bábkami, jeho štafážou. Niečím, čo skorumpovaný súdny systém potrebuje, aby mohol ďalej budiť dojem spravodlivosti korigovanej slobodnými médiami a tretím sektorom.

Tak čo? Čo urobíte?