Etyjin toiminta perustuu rauhanomaiseen vuoropuheluun. Siinä Venäjä jää alakynteen. Mutta on yksi väline, jonka avulla presidentti Putin pystyy kilpailemaan lännen kanssa – ja se on sota. Siinä hän on eurooppalaisia vahvempi, sanoo politiikan tutkija Dmitri Oreškin Vedomostissa.

Indeksit ovat välineitä, joiden avulla ilmiöt saadaan vertailukelpoisiksi pisteyttämällä niitä valittujen muuttujien mukaan. Indeksit ovat suosittuja, mutta niihin on syytä suhtautua varoen.

Monet muistavat vielä arvostetun indeksin, jossa vertailtiin valtioiden taloudellista kilpailukykyä, ja jossa Suomikin joskus oli ykkösenä. Suomi sijoittui kärkipäähän vielä vuosia sen jälkeen, kun vuoden 2008 palkankorotuksilla oli verrokkimaille annettu kymmen prosentin kilpailuetu, jonka nämä heti käyttivät hyväkseen.

Nyt on sitten maailman maat asetettu paremmuusjärjestykseen (siirryt toiseen palveluun) sen suhteen, kuinka hyviä tai pahoja ne ovat. Muuttujia on otettu mukaan peräti 35 ja ne kattavat kaiken mahdollisen tasa-arvon toteutumisesta aina siihen, miten maa edistää luonnonsuojelua ja maailmanrauhaa.

Tässä vertailussa Suomi sijoittuu Irlannin jälkeen kakkoseksi. Rakas naapurimme Venäjä löytyy vertailun häntäpäästä, sijalta 95, missä se keikkuu iloisesti Hondurasin ja Kongon välissä. Venäjän inhokkimaat, Baltian tasavallat, ovat kaikki kaukana Venäjän yläpuolella.

Mainitsen tästä siksi, että kun seurasin Venäjän median Suomea koskevaa kirjoittelua kesä- ja heinäkuussa, saatoin päätellä, ettei Suomessa oikeastaan ole mitään hyvää.

Kenen moka?

Tässä on enää mahdotonta palata yksityiskohtaisemmin siihen valtavaan pilkan, paheksunnan ja loukkaantumisen hyökyaaltoon, joka seurasi Suomen hallituksen päätöstä kieltää maahantulo EU:n matkustuskieltolistalla olevilta henkilöiltä.

Edellinen hallitus oli listan hyväksynyt ja oli hyväksynyt myös sen, että Etyjin parlamentaarinen yleiskokous pitää juhlaistunnon Helsingissä. Keväällä virkaan astunut hallitus yllätettiin sitten housut kintuissa, kun sille selvisi, ettei kukaan ollut ymmärtänyt hakea matkustuskieltoon mitään poikkeusta. Viime hetken yritykset eivät tuottaneet tulosta, ja näin edellisen hallituksen kellokkaat ja Kremlin ystävät pääsivät oikein sydämensä halusta syyttämään uutta hallitusta asian sössimisestä.

Kun Venäjän median asiaa koskevaa kirjoittelua tutkii tarkemmin saattaa havaita, että Suomea kohtaan osoitettiin ylimielistä myötätuntoa. Nythän on niin, ettei joku pieni ja mitätön Suomi tietenkään voi omasta aloitteestaan estää Venäjän Duuman mahtavaa puhemiestä matkustamasta sinne, minne hän haluaa. Suomi joutui vain suurempien voimien tahattomaksi pelinaoppulaksi. Taustalla vaikutti tietenkin Yhdysvaltain kaikkea toimintaa ohjaava käsi.

Ei Kanervan syytä

Kun sitten kansanedustaja Ilkka Kaneva kävi Moskovassa esittämässä asiasta ”anteeksipyynnön sanojen tasolla”, puhemies Sergei Naryškin sanoi jopa tuntevansa sympatiaa Kanervaa kohtaan ja katsoi, ettei Kanervalla ollut osuutta tapahtuneeseen, syypää oli Suomen hallitus. Matka osoittautui siis kaikin tavoin kovin hyödylliseksi.

Sosiaalisessa mediassa tyytymättömyys ilmaistiin paljon suoremmin. Välikohtauksen innoittamana Jevgeni Popov julkaisi pitkän arvion, jossa hän valitti, että Venäjän mediassa on luotu virheellistä kuvaa ystävällisestä ja hyvästä Suomesta. Todellisuudessa suomalaiset kärsivät patologisesta russofobiasta.

”Suomen ulkoministeriö pitää Venäjän lopullista hajoamista ainoana positiivisena kehityskulkuna”, Popov todisti, ja jatkoi: ”Suomen johtavat poliitikot haluavat toteuttaa Karjalassa etnisiä puhdistuksia ja karkottaa venäläiset näiltä alueilta. Suomen ulkoministeriö on laatinut suunnitelman, joka sisältää täydellisen etnisen puhdistuksen sekä maa- ja kiinteistöomaisuuden inventoinnin sen luovuttamiseksi suomalaisille.”

Rautaa rajalle?

Pahin Etyj-kohu oli tuskin laantunut, kun uutistoimisto Novosti ilmoitti, että Suomi on päättänyt sijoittaa uusia nopean toiminnan joukkojaan pitkin Venäjän vastaiselle rajalle. Polit.ru tiesi kertoa, että joukkoja on tulossa neljään itärajan sotilaspiiriin. Uutisissa viitattiin puolustusministeri Jussi Niinistön Defence Newsille antamaan haastatteluun. Parin päivän ajan ilmiölle etsittiin mitä ihmeellisempiä selityksiä.

Novostin levittämän väärän tiedon oikaisi asiallisena pidetty talousalan nettisivusto RosBusinessConsulting. Se kertoi ministeri Niinistön kiistäneen tiedot joukkojen sijoittamisesta itärajalle. Niinistö oli myös todennut, ettei ollut antanut Defence Newsille mitään haastattelua.

Uutisankan kuittasi kansallismielinen nettisivusto svpressa.ru, jonka mukaan ”tällaisten uutisankkojen syntyminen ei ole mikään ihme tilanteessa, jossa Suomen hallitus yhä tiuhempaan pelottelee kansalaisia sodalla Venäjän kanssa ja kehottaa heitä olemaan valmiina yleiseen liikekannallepanoon”.

Puoltoääniä tulossa

Ilkka Kanervan lisäksi myös euroedustaja Paavo Väyrynen sai heinäkuussa Venäjän mediassa runsaasti huomiota aloitteelleen euroa koskevan kansanäänestyksen järjestämisestä. Uutistoimisto Novostin myötäsukaisesta uutisoinnista päätelleen hanke onkin saamassa runsaasti puoltoääniä Kremlin suunnalta.

Ainoa suomalainen poliittisen tason vierailu, jota ei yritetty käyttää hyväksi Venäjän propagandassa, oli ministeri Olli Rehnin Moskovan matka. Siitä uutisoitiin niukasti, eikä sitä kommentoitu juuri lainkaan. Ellei sellaiseksi sitten tulkita tutkimusjohtaja Markku Kangaspuron antamaa lausuntoa. Sen mukaan Fennovoiman hankkeen toteutuminen merkitsee Venäjälle voittoa Euroopan asettamien pakotteiden torjumisessa.

Näin olivat asia tänään. Venäjän verkossa jälleen neljän viikon kuluttua.

Jarmo Mäkelä