Statens medieråd undersöker vartannat år ungas medievanor, och årets upplaga av undersökningen visar att skärmanvändandet kryper allt längre ner i åldrarna. Så många som 25 procent av bebisarna (0-1 år) använder enligt undersökningen en läsplatta i stort sett dagligen. Sedan ökar skärmtiden och internetsurfandet i tilltagande takt ju äldre barnen blir.

Bland små barn är filmtittande och spelande de vanligaste aktiviteterna framför skärmarna. I tonåren har sociala medier tagit över.

Läsandet av böcker och tidningar på papper minskar samtidigt, vilket inte betyder att de unga inte tar del av nyheter. Det gör de, men via sina skärmar.

Det går inte att helt bortse från de varningar som Lagercrantz utfärdar. Hjärnan är en komplex del av kroppen och att stillasittande ägna sig åt en skärm kan naturligtvis påverka på olika sätt. Problemet är bara att Lagercrantz i mångt och mycket utgår från sin magkänsla när han uttalar sig om skärmtiden. Men datorer, internet och smarta mobiler är här för att stanna, och förbud löser ingenting. Däremot bör vi naturligtvis fundera över hur vi ska förhålla oss till tekniken.

Elza Dunkels har i många år forskat om unga och deras internetanvändande. Hennes forskning visar att det inte är tiden framför skärmen som är vad man ska oroa sig för, utan snarare vilka aktiviteter barnen där ägnar sig åt.

En annan viktig fråga är vad barnen ägnar sin övriga tid åt, den tid som de faktiskt inte sitter framför en skärm. Eller står eller går, en stor del av skärmtiden ägnas åt mobila skärmar, och de är som vi alla vet portabla och kan användas i betydligt fler kroppsställningar än den stillasittande framför en stationär dator. Detta är något som även skolläkaren Åse Victorin tar upp i en artikel där hon beskriver hur allt fler barn har koncentrationssvårigheter, får sämre skolresultat men även saknar vuxenkontakt.

Det hon beskriver är reella problem, men jag är tveksam till om det går att lägga skulden för den här utvecklingen på skärmarna.

När jag var barn kunde mamma säga åt mig att "gå ut och leka" och alldeles utanför porten fanns andra barn som jag kunde leka med. Så fungerar det inte i dag. Allt fler av barnens och även de vuxnas aktiviteter är inplanerade och organiserade på ett sätt som de inte var förr. Spontanfotbollen på gatan en allt ovanligare syn. Barn släpps helt enkelt inte ut utan övervakning. Det är kanske ett problem, men det är fortfarande inte skärmarnas fel.

Den som faktiskt oroar sig för att barnen ägnar för mycket tid åt att sitta framför en skärm och spela dataspel kanske måste vända på tanken och använda omvänd psykologi. Det är inte skärmtiden som behöver begränsas, det är tiden som inte ägnas framför skärmen som behöver fyllas med innehåll. Och i dagens uppstyrda tidevarv kanske det är så att föräldrar tvingas ta större ansvar för detta innehåll när det inte längre går att skicka ut barnen på gatan för att leka. Att då föreslå en aktivitet tillsammans med barnen, det kan vara allt från en skogsutflykt till att spela brädspel, är förmodligen ett bättre alternativ än att rakt av förbjuda eller begränsa skärmtiden.

Undersökningen visar att ungdomar fortfarande i hög grad ägnar sig åt idrottande på sin fritid. De umgås med vänner och lever mer eller mindre ungefär likadant som deras föräldrar gjorde. Med den skillnaden att dagens datorer och mobiler har tagit över mycket av det som tidigare gjordes på andra sätt. De använder sin surfplatta eller dator när de tittar på film, umgås med vänner, gör sina läxor, tar del av nyheter och spelar spel. Nytta och nöje i en oändlig mix. Den frihet som unga människor tidigare hade när de lämnade hemmet och hängde med vänner i kvarteret finns nu att finna när de umgås i sociala medier.

Inte heller nätmobbning, pedofiler, porr eller andra saker som många föräldrar enligt undersökningen oroar sig för tycks vara så stora problem som de ibland framställs som. De flesta råkar inte ut för otrevligheter när de är ute på nätet. Rimligt kan tyckas, då internet är en direkt spegling av världen i övrigt, befolkad av samma människor som våra gator.

Så länge barnen använder sina kroppar i lek och idrott, och uppmanas gå och lägga sig i tid, är skärmtid troligen ett av samtidens minsta problem.

Läs också:

Okunnigt och häpnadsväckande uttalande om datorspel