KRÖNIKA | MEDIEKOLLEN. Istället för att bara kritisera meningsmotståndaren försöker man också ge sig på dess möjlighet att uttrycka eller försörja sig. Vi har sett det gång på gång under året.

I februari avbokades skribenten Kajsa Ekis Ekman från Roks konferens i Göteborg om prostitution och porr, trots att hon var inbjuden i egenskap av expert. Hennes artiklar i transfrågor på Aftonbladets kultursida hade gjort henne kontroversiell i vissa läger.

I juni var det dags för det stora Mr Cool-drevet. Kända svenskar som Mia Skäringer, Elaine Eksvärd och Cissi Wallin, som alla har stora Instagram-konton, avskydde komikerna Anton Magnussons och Simon Gärdenfors satirlåt ”Knulla barn”. Det piskades upp krav på att artisterna skulle avbokas från evenemang och tas bort från Spotify.

I juli på Almedalsveckan ringde Visbys domprost i kyrkklockorna för att tysta debattören Thomas Gür som stod i närheten och höll ett spontant seminarium. Sammankomsten fick brytas.

I september drabbades Cissi Wallin själv av en typ av deplatforming. Hennes SVT-program om abortlagstiftning i Polen stoppades på grund av att hon väntas bli förtalsåtalad för en metoo-outning. Programmet handlade inte alls om det ämnet.

Samma månad drog en docent i Göteborg i gång en namninsamling för att få GP:s politiska redaktör Alice Teodorescu sparkad.

En annan politisk redaktör, PM Nilsson på Dagens industri, fick kort därefter se Centerns dåvarande kommunikationschef spekulera på Twitter vad "familjen Bonnier" säger om hans ledare. Undertexten var att de, som ägare av tidningen, borde göra sig av med honom.

Nu i slutet av året är det författaren Stig Larsson, litteraturkritiker i Expressen, som ifrågasätts av Elaine Eksvärd på Instagram. Orsak: uttalanden i TV4:s "Malou efter tio” 2012.

Den annars så talföre Horace Engdahl uppges i sin tur ha nekats tillträde till sin egen plattform. Han skulle, enligt DN, hållit ett tal på Svenska Akademiens högtidssammankomst i torsdags, men efter "förtroendefulla samtal" med hovet ströks det. Horace Engdahl råkade även nyligen ut för en politiker som protesterade mot hans medverkan på en kulturtillställning i Helsingborg.

Visst finns det tillfällen när personer gör sig omöjliga i rumsrena sammanhang efter extrema uttalanden eller handlingar. Politisk radikalisering kan till exempel leda till att någon snabbt blir apart.

Men det känns som om samtiden visar tendenser till en antiintellektuell nypuritanism där toleransen är beklämmande låg. Det är svårt att få bort så etablerade namn som jag har nämnt i denna krönika, men uppmärksammade exempel som dessa skapar en rädsla.

Människan lär sig snabbt. Säger man något som är omoraliskt, omodernt eller bara obekvämt kan man råka ut för en svans av tiotusentals människor i sociala medier som inte bara hatar en själv, utan också alla som ger dig uppdrag.

I förlängningen blir redaktörer och förläggare ängsliga. Fredrik Virtanens bok om sin metoo-historia ska ges ut i Sverige – av ett norskt förlag.

Det kan gå snabbt att bli persona non grata. Ett nyårslöfte bland alla publicister, traditionella med ansvariga utgivare som privata influencers på Instagram, borde vara att inte medverka till detta lömska sätt att krympa offentligheten.

Karin Olsson är kulturchef och ställföreträdande ansvarig utgivare på Expressen. Nästa vecka skriver chefredaktör Thomas Mattsson "Mediekollen".