HOLDES NEDE: I det fattige land klarer å selge noe til Norge, slår en rekke uheldige begrensninger inn, mener Henrik Aasheim. På bildet heller to gutter vann i en tank 20. august 2010 i landsbyen Okapare, i det nordlige Namibia. Vis mer byoutline STEPHANE DE SAKUTIN

Kommentar

Holder de fattige nede

I «Soria Moria»-erklæringen står det at regjeringen vil gi verdens fattige land muligheten til å selge sine varer til Norge. Det er en blank løgn.

Henrik Asheim Journalist

Publisert: Oppdatert: 11. januar 2011 10:37 Publisert: 10. januar 2011 13:10

Det mangler ikke retorikk for verdens fattige på den røde siden, også når det gjelder markedstilgang til verdens rikeste land. De så kalte MUL-landene har tollfrihet til Norge, og i regjeringens egen erklæring står det at de vil gi bistand til MUL-landene (rundt 50 land betegnet som "Minst utviklede land") for å gjøre dem "i stand til å utnytte sine handelspreferanser".

Alt er vel og bra, inntil verdens fattige faktisk klarer å selge noe på det norske markedet. Utfordringen for mange av MUL-landene er nettopp at de sliter med å selge varene sine, fordi de ikke har så mange å selge.

Men så kom nyheten om at Namibia faktisk begynte å selge lammekjøtt til Norge. Det er ikke store mengder, men det bidrar til å gjøre hverdagen litt enklere for namibiske bønder, og for Namibia som nasjon. Med andre ord hadde tollfriheten hatt den ønskede effekten, skal vi tro regjeringens egen erklæring.

Men der stoppet venstresidens godhet. Det er lett å være for konkurranse fra verdens fattige så lenge de ikke har noe å konkurrere med. Når plutselig salget av varer fra den 3. verden øker, slår derimot venstresidens proteksjonisme inn for fullt. Nå har regjeringen lagt en kvote på 400 tonn lammekjøtt fra, ja nettopp, Namibia.

Dermed må salget ned for å forsvare bønder i verdens rikeste land. Sauebonden i Namibia må rett og slett bare se at suksessen var for stor, og må igjen leve i en enda dypere fattigdom.

Namibia er ikke et unikt eksempel, men et ledd i serien av nøye planlagte og dypt usosiale tiltak for å holde verdens fattige nede. De samme utslagene skjer nemlig hvis et MUL-land skulle klare å utvikle seg såpass mye at det går fra å tilhøre MUL-gruppen til å bli Utviklingsland (U-land). Da kommer også alle stengslene på løpende bånd.

Logikken til venstresiden er åpenbart at når man har blitt utviklingsland så har man utviklet seg nok.

Når det gjelder landbruk har Norge i det hele tatt spilt en rolle i WTO det er grunn til å være flau over. Sammen med blant andre Sveits og Japan utgjør vi blokken G10 som har som hovedmål å kjempe imot redusert tollvern for verdens rikeste land, og for å subsidiere sitt eget landbruk så høyt at det er umulig å konkurrere på pris.

Av alle mennesker var det Bob Geldof som ga det mest beskrivende bildet av Norge i Aftenposten 16. mai 2008:

"Når dere kaller dere en humanitær stormakt, begynner omverdenen å se på dobbeltheten deres. Dere er sjenerøse, men det er mange motsetninger i hvordan dere oppfører dere. Dere holder fattige land ute med tollmurer og subsidier," sa artisten som har jobbet med fattigdomsbekjempelse i mange år.

Målet med all bistand må være at vi kan avvikle bistanden fordi den ikke trengs. Men den eneste måten det kan skje på, er hvis de land som i dag lever i dyp fattigdom får den samme muligheten vi fikk som fattig nasjon og som vi tar for gitt i dag: Å få lov til å selge det man produserer.

Norsk venstreside burde skamme seg.