A-magasinet - Min generasjon ser på dere som et herrefolk - rike mennesker man kan få jobb av

En gang var nordmenn lillebror. Nå jobber 55 000 svensker hos oss, en dobling på ti år.

5. mars 2015 22:01 Sist oppdatert 30. juni 2015

A-magasinet fredag 6. mars A-magasinet

— Sverige gillar ju Norge, sier Dino (23).Hun er svensk arbeidsinnvandrer til Oslo, invitert til et middagsselskap med mette nordmenn i øvre middelklasse. De sitter lett påseilet ved et salongbord og snakker om hvor godt det er å se den en gang så overlegne svensken bli jekket ned til servitører og renholdere for nordmenn. Har svensken i selskapet noen synspunkter på saken? Dino har det:

«Vi tenker på dere som en utviklingshemmet fetter som har vunnet i Lotto.»

Scenen er hentet fra Svenskjævel , som har première på norske kinoer om en uke. Den skildrer en ung svensk jentes flukt fra arbeidsledighet i sitt hjemland til det forjettede land - Norge.

Det er en historie om endret maktbalanse mellom to naboer som elsker å hate hverandre, der nordmannen er den nyrike storebroren som takler vinnerrollen så som så.

Er det bare på film?

Dobbelt så mange svensker siden 2005

55.103. Det er antallet svensker som jobber i Norge (2013) — en dobling siden 2005, viser tall Statistisk sentralbyrå har utarbeidet for A-magasinet. Tallene inkluderer alle arbeidende svensker, bortsett fra de som eventuelt jobber svart. En drøy tredjedel jobber i Oslo.

Varehandel, utleie fra vikarbyrå og servicenæring er blant de dominerende yrkesområdene blant de mellom 15 og 29, og da begynner et kjent bilde å tre frem:

Av den unge, smilende svensken som jobber hele dagen på kafé eller butikk, fester hele natten, før han ruller hjem med longboardet til treromsen han deler med 12 andre på Grünerløkka.

Les også:

Les også Sveriges største avis står tilbake: -Det er dere som er tjenerskap

Begrepet «partysvenske» entret språket vårt via graffitien «Partysvensker; go home!», som ble malt i St. Olavs gate i Oslo sentrum i 2008, og udødeliggjort i singelen til rap-duoen Jaa9 og OnklP i 2010.

Siden er det blitt et munnhell og en merkelapp som klistres på de fleste unge svensker. Stereotypien tilsier at han/hun flytter til Oslo en kort periode for å leve livet og tjene raske penger på lusne jobber, for så å dra videre til Thailand på eventyr.

Så enkelt er det ikke.

Se video: Dette irriterer svensker i Norge:

Festen er over?

Svenskene er den nest største innvandrergruppen, etter polakkene. Likevel legger vi nesten ikke merke til dem. De er jo som oss, tenker vi. Men likevel ikke helt.

Flere forskningsprosjekter er nå i ferd med å grave i denne veldige, men stille svenske innvandringen de siste 10-15 år.

I overkant av 55 000 svensker har tatt turen over grensen for å jobbe. Det er dobbelt så mange som i 2005. Stig B. Hansen

Arbeidsforskningsinstituttet jobber med en større studie av rekruttering av arbeidskraft fra utlandet. Forsker Anders Underthun intervjuer svensker som jobber på lagerarbeidsplasser i Oslo-området. Hans inntrykk av svenskene som jobber her, stemmer dårlig med vårt bilde. Jo, de er hardt arbeidende og serviceinnstilte, men nei: De er ikke her for å «ooaah hela natten». En økende andel av dem som kommer, er her for å bygge seg et liv. - Det finnes en «golddigger-myte» om svensker som ikke er helt sann, konstaterer Underthun.

Les også:

Les også Her må de blåse i alkometeret før de slipper inn på nattklubben

Det samme inntrykket har forsker Christer Hyggen ved NOVA. De er i startfasen av et forskningsprosjekt om svensker i Norge, og har forsøkt å finne de berømte og beryktede «partysvenskene» i en forstudie.

— Men vi fant dem ikke. Vi fant bare svensker fra småsteder i Sverige som ikke hadde noen mulighet til å tjene penger hjemme, sier Hyggen.

Les et lengre intervju med Jenny Cay lenger ned i saken. Fartein Rudjord

Når jeg møter nordmenn ute på byen, kan det komme kjipe kommentarer som «er det bare partysvensker her, eller?». Det er en måte å klassifisere oss på Jenny Cay (25)

Arbeidsmarkedet er blitt hardere

I Norge tar svenskene til takke med arbeidsforhold mange norske ville reagert på. På den måten kan det oppstå klasseskiller. Hos arbeidsgivere finnes det også en forestilling om at svensker har sterkere arbeidsmoral enn nordmenn og lager mindre «trøbbel» på en arbeidsplass.

- Det har nok ikke med folkesjelen å gjøre, men med svens­kenes posisjon på arbeidsmarkedet, bemerker Hyggen.

For enten vi liker det eller ikke: Svensker havner lett et trinn under oss på rangstigen.

- Mange svensker er frustrerte fordi de ikke får fast jobb. Folk forteller at arbeidsmarkedet er blitt noe hardere. En del opplever ikke å få den karrièren de kanskje hadde sett for seg i Norge, sier Underthun.

Vil være eventyrere

Likevel ønsker mange svensker å fremstille seg selv som ubekymrede eventyrere. Ida Tolgensbakk forsvarte i går sin doktorgrad i kulturstudier, «Partysvensker; go hard!». Tolgensbakk har dybdeintervjuet 21 unge arbeidsinnvandrere og studert hvordan de fremstilles i medier og i populærkultur. Hun har også gjort feltarbeid i en Facebook-gruppe for unge svensker i Oslo.

Sammenlignet med andre innvandrere har de det relativt bra, men slett ikke problemfritt.

En del har vansker med språket. Ikke alle får seg jobb så lett som de har trodd. Mange må gå fra dør til dør i bemanningsbyråer.

Men det snakker de ikke så høyt om.

- Mange ønsker egentlig ingen slik offerposisjon — de vil ikke se seg som en variant av spansk eller gresk ungdom, sier Tolgensbakk.

Les et lengre intervju med designer Nina Jarebrink (34) lengre ned i saken. Fartein Rudjord

Når norske menn har tatt seg noen glass, skal de absolutt snakke svensk. Altså helt gjennomgående. Hva er greia med det? Nina Jarebrink

Liker ikke merkelapper

I Falun tapte Sverige medaljekampen mot norske seiersmaskiner. Munnhuggeriet var kvast og skadefryden stor. Sånn skal det være. De må jo tåle litt tyn. De var Nordens storebror lenge nok.

Også her på hjemmebane får innflyttede svensker unngjelde. Men i Tolgensbakks intervjuer sa flere av de unge svenskene at de ikke likte stempelet «partysvensker». De synes det er «ekkelt» og «slemt».

- Vi tillater oss litt mobbing og vitsing, fordi vi innbiller oss at vi sparker oppover. Stockholm har alltid vært kulere enn Oslo, Sverige har vært Nordens lokomotiv — mer glamorøst, større, bedre. Men dette er i endring. Jeg tror den svenske massearbeidsinnvandringen har skapt noen forstyrrelser i relasjonen mellom Norge og Sverige, mener Tolgensbakk.

I sin avhandling skriver hun:

«Sett fra en norsk synsvinkel regnes de unge svenske arbeidsmigrantene som ønskede og populære innvandrere, og plasseres høyt oppe i det uuttalte hierarkiet av minoritetsgrupper i Norge (...)På den andre siden er flere annerledesgjøringsprosesser i spill overfor de unge migrantene, i form av latterliggjøring, bruk av underklassemarkører og ulike typer ytringer som uttrykker et maktforhold der de norske står på topp».

Les også:

Les også Disse syv grafene må du se for å forstå innvandringsbølgen fra Sverige

Gutta var borte

I 2010 er journalist, forfatter og regissør Ronnie Sandahl tilbake i hjemkommunen Falköping — et tettsted 12 mil nordøst for Göteborg. Han skal lete etter gode steder å skyte scener til sin kommende film. Den skal handle om svensk ungdoms kår etter finanskrisen. Manuset er klart forlengst, finansieringen er i boks. Men nå får Sandahl kalde føtter. Hjemstedet er så å si tømt for ungdom. Hvor er det blitt av alle gutta?

På samme tid reiser han på flere turer til Oslo, da debutromanen hans skal gis ut på norsk. Og der dukket de opp, én etter én.

- Det var rene gjenforeningsfesten fra skolen. «Alle» hjemmefra hadde flyttet til Oslo. Selv den lokale narkodealeren, sier Sandahl.

Regissør Ronnie Sandahl håper at norsk kinopublikum skal le av filmen Svenskjævel. Men også at de skal sette latteren fast i halsen. Poppe, Cornelius

Om 20 år er det kanskje dere som vasker toalettene til russerne. Ronnie Sandahl

Han begynte å legge merke til noe annet også. Bygge­støyen i byen, all oppussingen som folk var så opptatt av. For en rikdom! Men så de det egentlig selv?

Den planlagte filmen gikk i bøtta. Sandahl hadde fått ferten av en annen, langt mer spennende historie å fortelle.

- Jeg tenkte — «shit, for en gullgruve». Samtidig ble jeg nysgjerrig på det norske samfunnet, og hva som skjer når et land blir nyrikt så fort, sier regidebutanten.

Resultatet blir å se på kino fra 13. mars. Svenskjævel har allerede vunnet flere priser på filmfestivaler. Distributøren selger den inn som en «galgenhumoristisk og nådeløs observasjon av den endrede maktbalansen mellom Norge og Sverige.»

På engelsk har filmen fått tittel Underdog . Om svensken eller nordmannen er subjektet, er uavklart.

- Norge er fortsatt lillebror

I kantinen på SV-fakultetet på Blindern serveres kaffen av en svenske. Som overalt ellers i Oslo, noe Lars Lillo-Stenberg observerte i låten «Stakkars Oslo» allerede i 1990.

25 år senere sitter professor i sosialantropologi Thomas Hylland Eriksen og greier ut om hva som har skjedd i mellomtiden.

I Svenskjævel dukker professorens navn opp i en middagssamtale om nordmenns forhold til svensker. En av karakterene siterer Hylland Eriksen på at det skjedde noe i årene rundt OL i Albertville (1992), da Norge vant ni gullmedaljer, Sverige én. Mens Sverige slet med ettervirkningene av drapet på Olof Palme, begynte oljerikdommen å merkes for alvor her hjemme.

- Vi har en postkolonial holdning til Sverige. «The Empire strikes back», liksom. Da jeg vokste opp, hadde svenskene Björn Borg, Ingemar Stenmark, ABBA, Volvo og Ikea. Nordmenn hadde masse fisk. Nå er relasjonen mellom Sverige og Norge blitt destabilisert, som vi sier på Blindern, sier Hylland Eriksen.

Men Norge er fortsatt lillebror, mener han.

- Derfor tror jeg mange nordmenn kan glede seg over å se unge svensker i arbeid hos oss.

- Gjør det oss selvgode?

- Er det mulig å bli enda mer selvgode nå? Mentalhygienisk sett har ikke folk så godt av å være mye rikere enn sine naboer over tid. Man risikerer å bli seg selv nok, som i oljestatene Kuwait og Qatar. Norge er midt i stormens øye, med krise og kaos på alle kanter i Europa, sier Hylland Eriksen.

- Men her hjemme er det business as usual.

Les et lengre intervju med Håkan Appel fra Svenska Kyrkan lenger ned i saken. Fartein Rudjord

— Det sies at Norge bare er overklasse - og svensker og polakker. Kanskje er det noe i det. Håkan Appel

Skøy eller rasisme?

Og «partysvenskene» er fritt vilt; de unge migrantene dominerer fortellingen om svensker i Norge. Det til tross for at de unge langtfra er enerådende.

Ifølge SSB-tallene er svenskene en bred og sammensatt gruppe. Blant dem som er registrert som bosatte (lenger enn 6 måneder), er for eksempel den klart største gruppen over 30 år.

I 2012 begynte de første oslosvenskene å ta til motmæle mot det de opplevde som hets. Én mente medieomtalen hadde rasistiske undertoner. Det satte i gang en opphetet debatt i kommentarfeltet i Aftenposten.

Også regissør Ronnie Sandahl har fått spørsmålet om nordmenn har en rasistisk holdning til svensker. I flere av filmens scener blir svensker behandlet nedlatende og arrogant. Men det mener regissøren er misforstått.

- Det finnes et annet nivå. Vi har alltid køddet med hverandre, det har alltid vært en rivalitet mellom Norge og Sverige. Det er alltid et glimt i øyet der, sier Sandahl, som likevel ber oss være klar over én ting:

- De aller fleste unge kommer hit fordi de er tvunget til det, de får ikke jobb hjemme. Dette er arbeiderklasseungdom, som møter en stor, norsk middelklasse. Men ettersom dere ikke anser at dere har et klassisk klassesamfunn, ser dere ikke makthierarkiene, sier Sandahl.

Den korka fetteren

Han mener den svenske foreldregenerasjonen fortsatt ser på nordmenn som «den korka fetteren på landet». Men for barna deres - dagens unge og unge voksne - er det tvert om, mener han.

- Min generasjon ser på dere som et herrefolk - rike mennesker man kan få jobb av. Jeg mener Norge har reddet en hel generasjon svenske ungdommer. Uten dere ville vi hatt en tapt generasjon her hjemme. Derfor burde hele den svenske regjeringen egentlig takket Norge, sier Sandahl, noe han selvsagt ikke burde si - for da blir vi enda høyere på pæra.

Så legger han til:

- Men takk og lov - alle imperier faller. Det er et tidsspørsmål når alt går til helvete for dere også. Om 20 år er det kanskje dere som vasker toalettene til russerne.

«Å ja, du er svensk, da kan du ta de jobbene vi ikke vil ha»

afp000845146-_4CFVThr7G.jpg Fartein Rudjord

Jenny Cay (25)

Kom fra Malmö i 2010.

Jobber som «timekeeper» på Ikea Furuset og bemanner de ulike salgsavdelingene.

Bor i kollektiv i Oslo.

- Hvorfor flyttet du hit?

- Det er vanskelig for unge å finne jobb i Sverige. Jeg hadde jobbet som produksjonsleder på Burger King i Malmö i to år, men ville noe annet. Jeg kom hit i februar 2010, uten noe. Jeg bodde på sofaen hos søsteren min i Oslo i starten. Etter en måned fikk jeg jobb på Ikea Furuset gjennom et bemanningsbyrå. I kjøkkenavdelingen. Det er den Ikea-avdelingen som selger flest kjøkken i hele verden.

- Hvordan er det å jobbe her?

- Unge folk har faktisk mulighet til å klatre i systemet i Norge. Her på Ikea satser de på interne. Er man «driven» og kompetent, får man muligheter. Det er det lite av for ungdommer i Sverige.

- Hvor lenge hadde du tenkt å bli?

- Planen var å studere etter ett år. Studiene i Skottland var bra, men jeg trivdes egentlig ikke så godt. Jeg kom tilbake til Oslo etter et år.

- Hvorfor ville du tilbake hit?

- Jeg trives så godt i Oslo. Det er Oslo som er «hjem» nå. I Malmö føler jeg meg som en turist. Det er så «skönt» her. Jeg liker godt at Oslo er en liten storby, med kort vei til alt — også naturen. Men det kan være et hat/kjærlighet-forhold noen ganger. Jeg lurer på hvorfor det ikke kan være større utvalg i matvarer, det er det jeg savner mest hjemmefra - i tillegg til familien. Men nå sparer jeg egenkapital for å kunne kjøpe bolig her.

- Hva var førsteinntrykket ditt av Norge?

- At man ble sett litt ned på som svensk. «Å ja, du er svensk, da kan du ta de jobbene vi ikke vil ha.»

- Hva synes du om begrepet partysvenske?

- Når nordmenn hører du er svensk, lurer de ofte på om du jobber på restaurant og er «partysvenske». Da jeg kom til Oslo, var jeg også ute mange kvelder. Men etter et par måneder var jeg mett. Jeg tror det handler om at man må etablere seg på nytt. Og vi som har vokst opp i Skandinavia, trenger kanskje litt alkohol for å bli kjent med hverandre. Jeg tror mange som kommer hit, fester for å bli kjent med noen i starten. Da jeg studerte i Skottland, var det akkurat det samme - men festingen var mye hardere der. Når man mangler røtter et sted, er kompiser og arbeidskolleger det nærmeste man har. Da blir det naturlig å gå ut, istedenfor å sitte hjemme alene.

- Hvordan oppfører nordmenn seg mot svensker?

- Når jeg møter nordmenn ute som ikke er vant med svensker, kan det komme kjipe kommentarer som «er det bare partysvensker her, eller?». Det er en måte å klassifisere oss på. De kan gjøre litt narr av oss, uten at det er hensikten deres. Spesielt når de prøver å prate «svenska» med en komisk dialekt.

- Hva er den største forskjellen på nordmenn og svensker?

- Nordmenn stiller flere krav. I Sverige er jeg vant med at man virkelig må stå på for å komme noen vei. Da jeg kom hit, var det helt sjokkerende at nordmenn kunne kreve gratis frukt på jobben, for eksempel. Det er en helt annerledes arbeidskultur. Svensker tar ikke jobben for gitt på samme måte. Norske arbeidstagere er veldig komfortable, og veldig klar over sine rettigheter. Det kan være en god ting, selvfølgelig. Men man kan ikke kreve uten å gi noe tilbake. Slik er i alle fall jeg oppdratt.

- Jeg har til og med laget fårikål om sommeren. Det er litt mot reglene

- Jeg synes nordmenn er blitt mer internasjonale, for eksempel innen fashion. Da jeg kom, hang dere en del etter, medgir Nina Jarebrink. Fartein Rudjord

Nina Jarebrink (34) Klesdesigner.

Har vært i Oslo siden 2000.

- Hvorfor flyttet du hit?

- Alle hadde hørt at man kunne tjene mye penger i Norge, og at norske gutter var «snygga». Planen var egentlig å dra til Paris for å studere fransk. Jeg skulle bare til Norge i to måneder for å spare opp penger. Så ble det 15 år.

- Hvorfor?

- Jeg trivdes her. Oslo er en passe stor by i et vakkert land. I tillegg fikk jeg meg norsk kjæreste — sånn pleier det jo å gå.

- Fikk du jobb med en gang?

- Ja, det var ikke noe problem. Jeg begynte på lageret til Hennes & Mauritz, senere i butikk. Det var hovedjobben. Men jeg jobbet ekstra i kantine og kafé, så jeg hadde vel egentlig tre jobber. Det var ikke noe problem å spare opp penger.

- Er det forskjell på norsk og svensk arbeidsmoral?

- Jeg har ikke lyst å si noe «dumt» om noen. Men vi svensker var veldig flittige da vi først kom. Men sånn blir det jo når man kommer hit først og fremst for å jobbe. Jeg hadde ikke jobbet døgnet rundt hvis jeg hadde vært «hjemme» i Värnamo.

- Har nordmenn endret seg siden 2000?

- Vi svensker ble sett på som litt eksotiske den gangen. Det er vel ikke slik nå lenger, det er jo så mange her. Men jeg synes nordmenn er blitt mer internasjonale, for eksempel innen fashion. Da jeg kom, hang dere en del etter. F.eks. gikk mange i Buffalo-sko fem-seks år etter at det var in i Sverige. Nå har nordmenn utlignet avstanden, kanskje gått forbi, og tør å gå litt mer sine egne veier innen mote.

- Har du opplevd å bli sett ned på som svensk?

- Nei. Eller det var én episode på Frognerbadet da jeg hadde bodd her et par år. På en benk satt en jente med mor og bestemor. Jeg skulle bare legge fra meg badekåpen på den samme benken, et par meter fra dem. «Hva tror du at du driver med?» sa de. Jeg forklarte at jeg ikke skulle sette meg ned, men bare la badekåpen ligge mens jeg badet. Da de gikk, hørte jeg dem si: «De svenskene er overalt, de tar over hele landet.» Haha! Og så har jeg et spesifikt eksempel ...

- Ja?

- Jo, når norske menn har tatt seg noen glass, skal de absolutt snakke svensk. Altså helt gjennomgående. Hva er greia med det? Jeg prøver aldri å snakke norsk. Men det er bare «gulligt», so just keep doing what you are doing. Haha!

- Hvilke norske vaner har du adoptert?

- Nordmenn er veldig «hurtiga» - sporty. Nå går jeg selv tur flere ganger i uken, og står til og med på langrenn. Eller «går», heter det kanskje. Og så elsker jeg pinnekjøtt og fårikål. Jeg har til og med laget fårikål om sommeren, selv om jeg får kjeft for det. Jeg har forstått at det er litt mot reglene.

- Hvem er storebror - Sverige eller Norge?

- Altså, jeg er midt imellom, og føler meg svorsk. Så for meg er det helt jevnbyrdig. Jeg ser på Oslo som «hjemme». Men om Norge og Sverige står mot hverandre på idrettsbanen, heier jeg på Sverige!

- Ting tar litt lengre tid i Norge, synes jeg

Ingmar Nielsen (34) reiste hjem til Sverige - men returnerte til Norge etter noen år fordi han trivdes så godt på jobben. Her med barna Elsie, Astrid og Jenny i Hydroparken barnehage. Fartein Rudjord

Ingmar Nielsen (34)

Fra Karlstad.

Jobber i Hydroparken barnehage.

Bor i Oslo med samboer og en datter (1 år).

- Hvorfor kom du hit?

- Fordi jeg fikk jobb her. Jeg kom første gang i 2004. Fra 2009 til 2012 var jeg hjemme i Sverige, men så reiste jeg tilbake. Arbeidsforholdene er så mye bedre her. Det handler også om det sosiale, om kollegene jeg jobber med. Samtidig har jeg fått gode muligheter her.

- Hvorfor barnehage?

- Fordi det er så kul! Jeg har jobbet i barnehage i snart 15 år, det skjer noe nytt hver dag. Barna gir så mye tilbake. Og vi merker at vi faktisk gjør en forskjell, når vi ser hvordan barna utvikler seg.

- Hvordan går det med språket?

- Jeg prøver å ta det meste på norsk, det blir mer naturlig for barna. Men så har vi også noen svenske barn her, og da blir det fort litt svensk.

- Hvor lenge blir du?

- Jeg vet ikke. Vi har sagt at vi kanskje reiser hjem når datteren vår skal begynne på skolen — hun er ett år nå. Men kanskje vi blir også. Nå sparer vi til egenkapital for å kunne kjøpe oss et sted å bo.

- Hvordan var førsteinntrykket da du kom?

- Jeg ble veldig godt mottatt. Nordmenn er positive til svensker.

- Hvordan oppfatter du nordmenn i dag?

- Som positive, glade folk. Imøtekommende. Det er jo litt rivalisering også, for eksempel når det er sport med i bildet. Som under VM i Falun. Ellers er mye likt. Men ting tar litt lengre tid i Norge, synes jeg. Papirarbeid om man skal ordne noe i banken og slikt. Alt går litt langsommere.

- Hva har overrasket deg?

- Hvor villig man er på arbeidsplassen når man som ansatt vil utvikle seg. Nå tar jeg utdanning til barnehagelærer ved siden av jobben. Det krever tilrettelegging av arbeidsgiveren. Jeg har fri to dager i uken. Jeg opplever at de satser på en her.

- Hva er forskjellen på svensker og nordmenn?

Svensker jobber nok litt mer, rent generelt. Og vi får høre fra starten at vi må ut i jobb. I Sverige kan man ikke bare være «hjemme», det finnes ingen penger til det. Det er nok den største forskjellen. Men det er klart, det finnes de som sliter her også.

- Har du opplevd klasseskiller?

- Nei. Jeg har hatt ekstrajobber hvor forholdene ikke har vært så bra tidligere, men da har jeg heller sluttet. Det har handlet mer om sjefer med lite erfaring enn om nordmenn og svensker, tror jeg.

- Hva savner du hjemmefra?

- Maten. Av og til drar vi over grensen og handler. Blåbærsuppe og riktig grovt brød.

-Det er større forskjell mellom nordmenn og svensker enn jeg trodde

Håkan Appel jobber i Svenska Kyrkan, et viktig samlingssted for svensker i Oslo - særlig for de som stifter familie og får barn. Fartein Rudjord

Håkan Appel (47) Forsamlingspedagog i Svenska kyrkan.

Har vært i Oslo siden april 2014.

- Hvorfor flyttet du hit?

- Fordi jeg fikk en jobb her i Svenska kyrkan. Jeg hadde en jobb hjemme som jeg sa opp.

- Hvor lenge har du tenkt å bli?

- I et par år.

- Hvordan oppfatter du Norge og nordmenn?

- Man blir glad når man treffer nordmenn. De har en eksotisk melodi i språket og mange festlige ord. Et veldig trivelig folk og land, med mange gode sportsutøvere.

- Hva har overrasket deg mest her?

- At det er større forskjell mellom oss enn jeg trodde. Språket. Og nordmenn er mye mer opptatt av å være ute i naturen. Det er nesten pinlig hvor lite vi i Sverige egentlig har visst om Norge tidligere. Det har bare vært det vi har sett på Selskapsreisen, Fleksnes og Brødrene Dal. Nå er noe i ferd med å endre seg. Vi ser filmer og TV fra Norge og har mer kontakt.

- Opplever du at det er en klasseforskjell mellom svensker og nordmenn i Oslo?

- Med tiden har jeg forstått at det er slik. Jeg har ikke opplevd det selv, men eldre svensker har opplevd at de er blitt behandlet ille. Svensker hjalp jo nordmenn på flere vis under krigen, blant annet med «svensksoppa», som ble delt ut til mange tusen norske barn og unge her fra Svenska kyrkan. Men det folk husket etter krigen, var at Sverige svek. Selv er jeg er stolt over å være svensk i Oslo. Men fortsatt er mange på vakt om det kommer en nordmann inn i rommet. Jeg tror ikke svensk ungdom som kommer hit nå, opplever det slik. Likevel er det jo slik at de utgjør en ny arbeiderklasse i det klasseløse samfunnet. Det sies jo at Norge bare er overklasse — og svensker og polakker. Kanskje er det noe i det.

- Hva savner du hjemmefra?

- Svensk pizza! Men nå har jeg funnet et sted rett i nærheten som lager skikkelig svensk pizza, og der har vi begynt å arrangere quiz for svensker. Ellers får jeg det meste som er svensk her på kyrkan.

- Er det noen forskjell i lynnet?

- Jeg gjetter at svensker er mer innadvendte. Dere nordmenn er alltid blide. Og språket er så sjarmerende og blidt. Jo lenger øst du kommer, jo dystrere blir folkene. Litt i Sverige, enda mer i Finland og Russland.

- Hva er den største forskjellen på nordmenn og svensker?

- Nordmenn slukker i alle fall aldri lyset. Jeg har en nabo med vinduer midt imot. Han har alle lys på, hele døgnet.