I slutten av mars døde en ung mann i Trøndelag, uten en tydelig årsak. Dødsfallet viste seg å være det første kjente tilfellet av en dødelig overdose av syntetisk cannabis i Norge. 22 år gamle Egil André Kvelstad Myhre er beskrevet som en glad gutt som hadde lite kontakt med narkotikamiljøet. Hans dødsårsak var hjertestans, som følge av en reaksjon hans kropp hadde til syntetisk cannabis, et nytt, svært ustabilt og i mange tilfeller helt lovlig produkt. Eksperimentet fikk et tragisk utfall.

Syntetisk cannabis fremstår ikke som spesielt populært blant cannabisrøykere, svært få skryter av produktet når de blir spurt, og mange sier de holder seg til organisk cannabis så lenge det er tilgjengelig. Så hva får unge mennesker til å velge denne syntetiske, farlige cannabisvarianten, om produktet ikke er særlig forlokkende?

Så snart 22-åringens dødsårsak var klar i juli 2015, skrev lokalavisen Trønder-Avisa om den unge mannens dødsfall. 23. juli gjorde avisen også et intervju med mannen som hadde skaffet rusmiddelet som tok livet av 22-åringen. I saken forklarer dealeren «Ørjan» at han er selv er ivrig etter å få organisk cannabis legalisert, men at han startet med syntetisk hasj for å unngå politiets tisseprøver. «Ørjan» er tilsynelatende en av mange ungdom i landet som har takket ja til påtaleunnlatelse da han ble tatt for hasjrøyking. Dette er en offentlig bejublet praksis som innebærer regelmessig testing av urinen til ungdommene som takker ja til avtalen. «Ørjan» forteller at han kjøpte syntetisk cannabis for å lure kontrollsystemet. Syntetisk cannabis slår nemlig ikke ut på dagens vanlige urinprøver. Dette antyder at praksisen med urinkontroll av ungdom har vært bidragende til 22-åringens dødsfall. «Ørjan» hevder selv at politiet «presser folk mot syntetisk hasj». En slik sak skulle hatt bred medieomtale.

Praksisen med å tappe innbyggeres kroppsvæsker for å studere hvorvidt de forteller sannheten om sin livsstil, er heller ikke et særlig mildt kontrollsystem. De såkalte ungdomskontraktene, som på folkemunne gjerne kalles «urinkontrakter» er en stadig mer utbredt praksis som ble satt i stand etter at det ble påpekt at straffesystemets hadde store, uheldige konsekvenser for ungdom som ble tatt for mindre narkotikaforseelser. Ungdommen frykter også straffetiltakene. Da Bergenspolitiet arresterte 27 ungdommer for narkotikabruk på videregående skoler i Bergen i 2014, takket 23 av 27 disse ja til påtaleunnlatelse og deltakelse i et program som benytter en slik kontrakt om urinkontroll.

Den nye, kjipe hasjen er ansett for å være et produkt av det globale cannabisforbudet. Syntetisk cannabis ble oppfunnet av en amerikansk kjemiker som i 1984 ønsket å forske på hvilken effekt cannabisplantens virkestoffer har på hjernen, men siden forskningen måtte produseres raskt, og byråkratiet rundt forskning på illegale substanser tar lang tid, valgte John W. Huffman å lage syntetiske versjoner av virkestoffene. Disse syntetiske utgavene etterlikner effektene organisk cannabis har på hjernen, og lot forskere undersøke dem. Huffman og hans forskerteam lagde over 450 forskjellige syntetiske cannabinoider til forskningen sin, en prosess som ifølge ham selv ville vært unngått om forskerlaget hadde enklere tilgang til organisk cannabis. Denne innovasjonen kan derfor anses for å være et resultat av det globale cannabisforbudet, som ikke bare vanskeliggjør tilgang for rusbrukere, men også forskere. Dødsfallet i Trøndelag er et eksempel på at strenge kontrolltiltak kan bidra til å gjøre rusmidlene farligere. Utfallet ser ut til å være skademaksimerende, heller enn skadereduserende. Et faktum som er mye repetert, er at organisk hasj ikke dreper. Dette er ikke hovedsakelig et rop om legalisering, men et varsku om at dagens restriktive ruspolitikk har verre utfall enn noen kunne se for seg da den ble satt i gang.

Det er ille hvis manglende tilgang på tradisjonell organisk hasj fører til økt bruk av syntetisk cannabis. Ifølge kloakkundersøkelsene til NIVA, som for første gang har sammenliknet narkotiske sporstoffer i kloakkvann i Oslo, Bergen og Hamar, var Hamar den byen som har høyest bruk av syntetisk cannabis. Men det er grunn til å tro at Hamar, som den minste byen i undersøkelsen, er den av byene som har lavest tilgang på organisk cannabis. Sammenhengen er ikke sterk, men påpekes for å understreke den nye hasj-situasjonen som nordmenn nå må ta stilling til, også utenfor byene. At lovlige rusprodukter kan være langt farligere enn de som er strengt forbudt, er en ny og uholdbar situasjon.

Det globale, FN-baserte forbudet mot cannabis må ta sin del av skylden for denne problematiske utviklingen. Forhåpentligvis vil det gjøres strategiske endringer etter UNGASS 2016, en spesialsesjon om narkotikapolitikk som avholdes neste år. Hadde 60-tallets hippier hørt om fremtidens døds-hasj hadde de trolig felt noen tårer. Landet trenger en revisjon av narkotikalovverket, og flere milde substanser bør tillates. Hvilke dette gjelder, bør vurderes av fagmiljøene.

Det symboltunge cannabisforbudet har særlig behov for nyanseringer. I politiske kretser er det et upopulært faktum at det finnes mange norske cannabisbrukere. Denne gruppen har også behov for skadereduserende tiltak. For å unngå flere dødsfall må det snakkes ærlig om disse rusmidlene, og kontrollverket bør til en viss grad utvise toleranse ovenfor ungdommelig eksperimentering for dem som velger mildere rusmidler. Slik kan rusmidlene også holde seg milde.