Vi er i disse år vidne til, at to af de klassiske syv dødssynder, griskhed og hovmod, viser deres grimme ansigter og truer vores velfærdssamfund.

Griskheden kommer til udtryk ved, at ansvarlige virksomhedsledere og statslige topchefer tager mere end godt for sig af retterne, og at incitamentsordninger forgylder de mennesker, der sælger ud af vores fælles samfundsskabte arvegods som f.eks. TDC, Dong og Nets.

Hovmodet viser sig ved, at mennesker, der ikke har noget at leve af, tvinges til at spænde livremmen yderligere ind, selv om den for mange allerede er spændt så meget ind, at der må laves ekstra huller i remmen.