Da Eva Agnete Selsing, der er fast debattør på Berlingske, for et par uger siden skrev i et indlæg, at hun ikke kunne drømme om at flytte til Nordsjælland på grund af islamisk undertrykkelse i området, sydede de sociale medier af lige dele frustration og sympati over kommentaren, der blev den uges mest læste historie på b.dk.

Indlægget blev angrebet både i Berlingske, Politiken og Jyllands-Postens debatspalter og blev debatteret i TV2’s program Presselogen.

Siden besluttede journalister fra Radio24syv og senere også journalister fra Berlingske selv at efterprøve påstanden om, at det skulle være mere utrygt at bo i bestemte dele af Nordsjælland på grund af det, som Eva Agnete Selsing kalder »vold, kriminalitet, islamisk undertrykkelse, racisme mod etniske danskere, social kontrol og en generelt fjendtlig stemning«. Faktatjekket af indlægget, der blev delt mere end 5000 gange, viste, at det ikke stod helt så galt til, som debattøren påstod. I hvert fald var det svært for Berlingskes journalister at finde belæg for eksempelvis påstanden om, at huspriserne i Nivå er lavere på grund af områdets indvandrerne.

Og Eva Agnete Selsing er langt fra den eneste, der har gjort sig bemærket med kontroversielle holdninger i Berlingskes debatunivers. Sammen med bloggere som psykiateren Henrik Day Poulsen, der på sin blog skriver, at »mange indvandrere kan lære meget af kinesisk disciplin og arbejdsomhed«, kulturforsker Kasper Støvring, der mener, at vores børns fremtid kan blive særdeles grum, »hvis vi forsat importerer den arabiske verdens konflikter« og samfundsforsker Søren Hviid Pedersen, der skriver, at »islam ikke er foreneligt med dansk folkestyre og vore helt fundamentale politiske og folkelige værdier«, er hun blevet hyldet for at sige tingene, som de er.

Men også blevet kritiseret for at dæmonisere og skabe hadske debatter. På Berlingske mener Jesper Beinov, der er debatredaktør, at det ord, der beskriver avisens debattører bedst, er »markant«.

»Det afgørende er, at man skal have en meget klar holdning til det, man skriver om, for at være debattør eller blogger hos os. Man skal være iøjnefaldende. Der er dem, der mener, at for at være markant skal man tilhøre enten højre- eller venstrefløjen. Men jeg mener også, at man kan være markant, selvom man befinder sig på midten. Det afgørende er ikke, hvor man befinder sig politisk, men om man kan formulere sig skarpt.«

Debatstoffet er – modsat avisens journalistiske indhold, som man skal købe adgang til, hvis man vil læse flere end 10 artikler om måneden – gratis. Og spørgsmålet er, om der er en sammenhæng mellem, at avisen tager betaling for det journalistiske indhold, og at debatstoffet ifølge kritikere er blevet mere polemisk og ekstremt? Jesper Beinov vil af principielle årsager ikke tage stilling til debattørernes indhold, men understreger, at han ikke anerkender præmissen om, at avisens debatter har udviklet sig mere polemisk.

»Jeg oplever ikke, at stoffet er blevet hårdere. Men det er helt sikkert blevet mere pluralistisk. Når det er sagt, er det ikke min opgave at foretage holdningsmæssige domme over vores skribenter, men hvis der er en blogger, der vedvarende fører påstande, som ikke holder, så er det selvfølgelig noget, jeg skal være opmærksom på og tage mig af,« siger Jesper Beinov. Han tilføjer, at det er en pointe på Berlingske, at bloggerne selv publicerer deres indlæg – netop fordi det ikke er avisens opgave at blande sig i debattørernes holdninger.

En bevidst strategi?

En af dem, der mener, at det ligner en bevidst strategi fra Berlingskes side at lægge platform til »alle mulige ekstreme synspunkter« er lektor i historie Niels Bjerre-Poulsen fra Syddansk Universitet. Han er med egne ord forarget over, at en avis, der i udgangspunktet er mainstream, og hvis formål blandt andet er at være dørvogter for den offentlige debat, tilsyneladende har det som mål at ansætte debattører med ekstreme synspunkter.

Han henviser blandt andet til et indlæg, hvor blogger Søren Hviid Pedersen sammenligner den »snigende og vedvarende indvandring af mennesker, der på ingen måde er danske, og som heller ikke føler sig assimileret i dansk kultur og historie« med besættelsesmagten under Anden Verdenskrig. Den slags indlæg mener Niels Bjerre-Poulsen ikke ville have fundet vej til aviserne for 10-20 år siden.

»Jeg har svært ved at se, hvad en ellers respektabel avis får ud af i demokratiets navn at lægge navn til de her skribenters holdninger – andet end, at det genererer mange klik på nettet. Det er kritisabelt, fordi avisen ikke tager ansvar for indholdet med henvisning til, at det er holdningsstof – samtidig med, at de i sidste ende tjener penge på det,« siger han.

Selvom Berlingske fralægger sig ansvaret for debattørernes indhold, har avisen ifølge Jesper Tække, der er medieforsker på Aarhus Universitet, »et medansvar for debatindlæggene«, fordi avisen lægger platform til og giver løn til bloggerne.

Men han understreger samtidig, at området endnu ikke er afsøgt juridisk.

»Det er muligt, at konstruktionen på et tidspunkt bliver et problem rent juridisk, men det er svært at sige noget om lige nu. Man må afvente og se, om avisen på et tidspunkt får kolde fødder, hvis de lægger spalteplads til noget, som er meget kontroversielt – eller hvad der sker, hvis eksempelvis en debattør bliver anmeldt for racisme. I et sådan tilfælde har vi endnu til gode at se, hvem der har det rent juridiske ansvar.«

Spørgsmålet er, om det er et problem, at bloggerne i modsætning til læserbrevsskribenter bliver betalt for at levere holdninger til avisen? Det mener forskningschef på Journalisthøjskolen Jakob Linaa Jensen ikke.

»At bloggerne eller andre debattører får penge for at skrive til avisen er på ingen måde odiøst. Det er der ikke noget nyt i. Tidligere havde man også eksterne kommentatorer knyttet til aviserne, der blev lønnet for at sige deres mening,« siger Jakob Linaa Jensen, der for nylig har skrevet en bog om debatkulturen på nettet. Han mener, at problemet først opstår der, hvor det ikke er klart for læseren, om det er »reportage eller holdningsstof« på den enkelte avis.

»Så længe det fremgår meget tydeligt, at der ikke er tale om journalistik, men om en holdning, så er der ikke nogle etiske problemer i, at avisen betaler sine meningsdannerne for at skrive for avisen.«

En gevinst for demokratiet

Blogger på Berlingske Kasper Støvring, der har gjort sig bemærket med udsagn om, at »gennem vores indvandrings- og asylpolitik åbner vi landet for islamister, der nærer et dybt had til jøder«, og at »hadet til anderledes troende ikke er det eneste vidnesbyrd om den arabiske verdens konflikter, vi i vores naivitet importerer til Vesten«, kalder bloguniverset på Berlingske en »demokratisk gevinst«, fordi langt flere får en stemme.

»Vi bloggere skriver om det, der optager rigtig mange danskere, eksempelvis indvandring og islam. Når det optager befolkningen, er det også vigtigt, at emnet får lov at blive debatteret,« siger Kasper Støvring, som ligesom avisens øvrige bloggere selv har ansvaret for at moderere de kommentarer, der bliver affødt af hans indlæg – og lue ud i dem, hvis han synes, de er alt for grove. Det er han dog påpasselig med, for han mener, at der skal være meget højt til loftet i debatten, og kun hvis indlæggene er direkte injurierende eller racistiske, sletter han dem.

»Når tonen på en debattråd udvikler sig meget hårdt, er det ikke et spørgsmål om, at tonen er blevet hårdere. Det har den altid været. Men der er mange i dag, der får en stemme, som ikke ville have fået det tidligere, fordi de har svært ved at formulere sig. Det er ikke fordi, de vil sige noget ondt. De ved bare ikke, hvordan man formulerer sig på en anstændig måde. Men det er vigtigt, at der alligevel er plads til det, og derfor mener jeg, at vores debatkultur er mere demokratisk end nogensinde,« siger Kasper Støvring

Også Jesper Beinov fra Berlingske, peger på, at avisens debatmiljø er med til at fremme den demokratiske debat og afviser samtidig kritikernes påstand om, at tonen er ekstrem.

»Vi har bloggere fra begge sider af det politiske spektrum, og vi er så heldige, at det skaber et meget levende debatmiljø. Mange af indlæggene bliver flittigt diskuteret på de sociale medier, og det er meget positivt for hele debatkulturen og dermed også for vores demokrati,« siger Jesper Beinov med henvisning til to forhold: at bloggerne – modsat skribenterne på papiravisen – ikke er dikteret af deadlines og derfor har mulighed for at skrive om aktuelle emner med det samme. Og at læserne har mulighed for at kommentere et blog- eller debatindlæg på nettet direkte. Uden at det skal igennem en redaktion først.

Fremmer ikke debatten?

Dermed er bloggene noget af det bedste, der er sket for aviserne i lang tid, mener både Kasper Støvring og Jesper Beinov. Også Jakob Linaa Jensen mener, at avisernes blogunivers er et positivt indslag, så længe den debat, der foregår, er saglig.

»Jeg mener, at der foregår meget saglig debat rundt omkring på aviserne. Selvfølgelig er der visse steder, hvor tonen er beviseligt hårdere, eksempelvis på Ekstra Bladets Nationen, som jeg plejer at kalde den nationale losseplads. Men helt generelt er det en demokratisk god ting, der er er nogle debattører og bloggere, der er villige til at provokere, for det er med til at skubbe debatten,« siger han og peger på, at emner som kvinders stemmeret og slaveriet engang blev anset for at være kontroversielle emner.

»Selvfølgelig må det ikke ende i et råbedemokrati, men hvis historien skal ændres er der altid nogen, der er nødt til at gå først.«

Men historiker Niels Bjerre-Poulsen har svært ved at se, at debatten, som den tager sig ud på Berlingskes blog- og debatunivers skaber frugtbar dialog.

»Det er ikke demokratifremmende, at folk får lov at sige, hvad som helst, så længe det har en chokeffekt. Det skaber polarisering frem for at fremme debatten. Det er ikke et spørgsmål om for eller imod ytringsfrihed, for selvfølgelig må man sige, hvad man vil. Men der er nødt til at være et vist niveau, hvis debatten skal give mening.«

– Men det er vel i sig selv dialogskabende at lade debattører komme til orde?

»Jeg kan ikke se, at noget, der ikke er velargumenteret, er dialogskabende, hvordan skulle det være det? De fleste af de her blogs og debatindlæg er jo ikke baseret på argumenter samtidig med, at det grundlag, der diskuteres ud fra, er så forsimplet og unuanceret, at det er svært at se, hvordan det skulle medvirke til at skabe dialog.«

Eva Agnete Selsing har ikke ønsket at stille op til interview. Jesper Beinov ønsker af forretningsmæssige årsager ikke at oplyse, hvad Berlingske udbetaler i løn til sine debattører og bloggere