Hei, denne artikkelen er over ett år gammel og kan inneholde utdatert informasjon

Mandag kom boka «Sensitive barn», ei bok som ifølge forfatterne Märtha Louise og Elisabeth Nordeng handler om det høysensitive barnet fra fødsel til tenåring.

Det har blitt debatt etter at Dagbladets anmelder, Cathrine Krøger, regelrett slaktet utgivelsen mandag. «Gud bevare oss for noe møl», lød dommen. Anmeldelsen ble diskutert på NRK P2 tirsdag morgen etter at boka fikk terningkast 1 av Krøger.

En annen som er kritisk til bokas faglige innhold, er Jan Ivar Røssberg, som er professor og overlege i psykiatri ved Universitetet i Oslo.

- Boka sykeliggjør noe som er helt normalt og ikke skal behandles. Det er veldig skummelt å gjøre det. Er det noe psykiatrien ikke trenger, så er det flere diagnoser, sier Røssberg.

- Må lære å takle

Han har på forespørsel fra Dagbladet lest boka «Sensitive barn» for å gi en faglig vurdering av innholdet.

«Det å være høysensitiv innebærer at man er mer følsom, var og mottakelig for ulike typer inntrykk enn de fleste andre mennesker», skriver forfatterne i boka. De gir også en rekke eksempler på hva som kjennetegner høysensitive barn, som at de er lettskremte og reagerer på småting, føler andres sinnsstemninger, legger godt merke til lukter, har avansert humor og synes forandringer er krevende.

HAR VURDERT: Jan Ivar Røssberg er professor og overlege i psykiatri ved Universitetet i Oslo. Foto: Privat Vis mer

Røssberg understreker at høysensitivitet er et omstridt begrep, som ikke er noen diagnose i noen av fagmanualene som brukes i psykiatrien. Han er også kritisk til måten forfatterne bruker begrepet på.

- Märtha Louise og Elisabeth Nordeng skriver at de ikke ser høysensitivitet som en diagnose?

- De sier det, men jeg oppfatter at de behandler det som en diagnose. De beskriver det som noe annerledes, plagsomt og noe vi må ta veldig hensyn til. De forholder seg ikke til begrepet som en del av det normale, men mer til det som en lidelse. De nevner jo også flere ulike behandlingstiltak mot det, som kognitiv terapi, homøopati, yoga og mindfulness, sier Røssberg.

- Hva kan være konsekvensene for barn som blir stemplet som høysensitive?

- Sånn som det virker på meg ut fra denne boka, blir barna beskyttet mot ting de egentlig skal klare å mestre selv etter hvert. De «hyper» opp vanskelighetene på mange måter. Dette er ting som barn må lære seg å takle. De kommer til å bli utsatt for støy, de må kjenne på å grue seg til å gå til tannlegen, og det er naturlig at barna blir urolige ved en skilsmisse, sier Røssberg.

- Mangel på faglighet

Boka viser til forskning på begrepet høysensitivitet, men også genforskning på såkalte orkidégener og studier på hjerneskanning. Røssberg mener boka har et kvasivitenskapelig preg.

- Måten de kobler genetikk, personlighetstrekk og bilder av hjernen sammen på, kan nok få det til å framstå som vitenskap. Men de beskrivelsene faller veldig gjennom med sin enkelhet og mangel på faglighet, sier han og bruker et eksempel fra boka på hva som skjer i hjernen:

«. ved å endre koblingene mellom nerver og hjerneceller på bakgrunn av individets atferd, miljøet og de opplevelsene man får».

- Når vi snakker om dette så er jo nerver og hjerneceller det samme, sier han.

- For bredt

Røssberg mener begrepet høysensitivet blir så bredt beskrevet i boka at det kan gjelde alt og alle.

- Det blir ingen substans i det lenger når det handler om at du gruer deg til å gå til tannlegen eller syns det er for mye bråk i 17. mai-toget. Det er jo selve livet de beskriver, sier Røssberg og forklarer:

- Vi blir alle født med ulike gener som gjør oss mer eller mindre sårbare for ulike aspekter ved livet. Noen er mer sensitive enn andre. Og da må vi lære dem å takle det.

Personlighetstrekkene våre er mye studert i psykologien og psykiatrien. Røssberg nevner personlighetstrekket nevrotisisme, som er kjent fra den såkalte «Big Five»-personlighetstesten, som det som passer best med høysensitivitet.

Kritisk til sensitiv-test

Märtha Louise og Elisabeth Nordeng støtter seg på forskning fra Elaine N. Aron og hennes teori om høysensitivitet. De viser blant annet til en studie fra 2018 som anslår at hele 30 prosent av oss er født høysensitive.

I tidsskriftet Translational Psychiatry har Aron og kolleger brukt scoringsverktøyet HSP - highly sensitive person (HSP) scale - for å slå fast at en så høy andel av befolkningen er høysensitive. Testen har Aron også liggende ute på sine nettsider som en test man kan ta for å sjekke om man er høysensitiv.

Denne testen er ikke noe som brukes av fagpersoner på feltet, sier Røssberg.

- Testen omfatter for mye. Når tretti prosent scorer positivt på en slik test, bør varsellampene lyse. Vi har andre måleinstrumenter som er mer gyldige, som det er forsket mye på, sier han.

Han advarer mot å ta personlighetstester på barn.

- Det er uhensiktsmessig, hvis ikke det handler om barn som har store problemer med for eksempel angst eller depresjon. Det er ingen grunn til å teste friske barn, det vil bare føre til at flere og flere vil få en diagnose.

Vil ikke kommentere

Han mener imidlertid at et positivt trekk ved boka, er at den kan være med på å normalisere at vi er forskjellige, og at vi reagerer ulikt på det som skjer rundt oss.

- Vi må akseptere at følelser er viktige for barna, og akseptere følelsene deres, om det er sinne, redsel eller tristhet, sier Røssberg.

Både Märtha Louise og Elisabeth Noreng, og forlaget Cappelen Damm, er forelagt kritikken fra Røssberg.

Manager Carina Scheele Carlsen sier at Märtha Louise og Elisabeth Noreng ikke ønsker å kommentere saken.

Dagbladet har spurt forlaget Cappelen Damm om de har hatt fagpersoner involvert i arbeidet med boka. Direktør for sakprosa, Elisabeth Steen, sier at forlaget ikke ønsker å kommentere saken.

På NRK tirsdag morgen gikk Märtha Louise ut mot Dagbladets anmelder og mente at hun ikke har lest boka skikkelig.

- Alle har et sensitivt trekk. Barn er mer eller mindre sensitive. Sensitive barn fins over alt, så vi må lære oss å leve med det uansett hvor vi er i verden. Denne boka handler om sensitive barn ut fra det perspektivet vi ser dem her i Norge, sier Märtha til NRK P2.