Kommentar

Arven etter Gerhardsen

Av Hanne Skartveit

Foto: Roar Hagen

Blir kapitalismen avskaffet, eier staten alt. Staten blir den eneste kapitalisten. Makten blir samlet på en hånd. Det blir lett diktatur av slikt.

7. juli 2018

Dette er en kommentar. Kommentaren gir uttrykk for skribentens holdning

Artikkelen er over to år gammel

Et parti som har programfestet å avskaffe kapitalismen og opprette det klasseløse samfunn, må tåle å bli målt opp mot sin egen vedtatte politikk. Derfor må Rødt-leder Bjørnar Moxnes finne seg i å bli knyttet til tidligere tiders eksperimenter med samfunn tuftet på tenkningen til Karl Marx. Rødt er ikke et slags sosialdemokratisk parti litt til venstre for Ap. Rødt går inn for full omveltning av vår samfunnsmodell. Moxnes leder et revolusjonært parti.

Klam omfavnelse

Derfor er det ikke så lite frekt når Moxnes og andre ytterst på venstresiden nå prøver å klistre seg til Aps mangeårige partileder og statsminister, Einar Gerhardsen. Moxnes ser ut til å ha glemt at hans meningsfeller fra den gangen gjorde alt de kunne for å motarbeide Gerhardsen og Ap - på samme måte som Rødt i sitt program påstår at dagens ledere i Ap og SV bruker sine partier til «å holde arbeiderklassen i ro.»

Gerhardsen, på sin side, anså kommunister som farlige samfunnsfiender. Han ville betakket seg for den klamme omfavnelsen han nå blir til del fra mange i Rødt og partiets omland.

KLAMT: Omfavnelsen av Einar Gerhardsen fra Rødt sin side er klam. Gerhardsen tok oppgjør med ytterliggående krefter i sin tid som Ap-leder og statsminister. Foto: Bendiksby, Terje / NTB scanpix

Når Moxnes forsøker å svare på kritikk, er han på sedvanlig ytre venstreside-vis selektiv i sitt valg av sitater. I et innlegg her i avisen siterer han fra Gerhardsens landsmøtetale i 1959: «En har her gått til angrep på selve kjernen i det kapitalistiske samfunn (...) denne striden vil på ny understreke at Det norske Arbeiderpartiets mål ikke er å bevare det nåværende samfunnssystem.»

Den som går inn og leser Gerhardsens tale fra den gangen, vil se at Moxnes utelater viktige elementer. For Gerhardsen sa også at Ap mener at samfunnet må ha større innflytelse på forvaltningen av kapitalen, og at samfunnet bør være representert i ledelsen av de største private forretningsbankene. Og videre: «Det vil være et ledd i vår kamp for å overføre mer makt og ansvar for den økonomiske utviklingen til samfunnet.»

Større innflytelse, altså, og mer makt og ansvar til samfunnet. Ikke all innflytelse, og ikke all makt til samfunnet. Gerhardsen ville styre kapitalismen, ikke avskaffe den, slik Rødt går inn for.

Einar Gerhardsen ville styre kapitalismen, ikke knuse den. Foto: VG

les også Rødts suksess er farlig for Ap

Styre, ikke knuse

Knapt tjue år etter Gerhardsens tale gjennomførte Ap i 1977 den såkalte bankdemokratiseringen, som innebar at de folkevalgte skulle få større innflytelse på sammensetningen av bankenes styrer. Da Høyre fikk makten fire år senere, ble ordningen avskaffet. Høyre var også motstander av ordningen med ansatterepresentanter i styrene for private selskaper, som ble innført i 1972. Men denne ordningen er blitt stående, og er i dag ikke særlig omstridt.

Disse to eksemplene viser til fulle at Ap har vært opptatt av å styre kapitalismen, ikke knuse den. Det er nettopp dette som er nøkkelen til den norske modellen - og sosialdemokrati i praksis. Erkjennelsen av at kapitalismen er nødvendig, at vi trenger den. Samtidig som den må møte motmakt, i form av sterke fagforeninger, statlige reguleringer, organisasjoner og tilsyn.

Knapt noen i vårt land ønsker å slippe markedskreftene helt løs. Den politiske debatten mellom høyre-og venstresiden handler mest om hvor sterk styring det skal være, og hvor mye kapitalistene (og alle vi andre) skal levere tilbake til storsamfunnet i form av skatt - ikke om hvilken samfunnsform vi skal ha.

les også Sosialistisk folkestyre i Norge

Arbeidskraft som vare

Det finnes ingen gode alternativer til kapitalismen. Men det betyr selvsagt ikke at den er hevet over kritikk. Tvert om. Vi ser økende forskjeller i mange land, og en utvikling i retning av “Vinneren tar alt-økonomi”. Marx sin beskrivelse av det kapitalistiske system har mye for seg. Men hans uunngåelige vei videre til det klasseløse samfunn, uten privat eiendomsrett, har skapt katastrofer i alle land som har forsøkt å følge ham.

Det kan være nyttig å minne om at det ikke er kapitalismen som har falt. Det har derimot kommunismen gjort, gang på gang. De kommunistiske regimene uten kapitalisme gikk til slutt under økonomisk. De stagnerte. Folk gjorde det de måtte, ikke noe mer. For hvorfor skulle de det? Uten profitt og belønning for egen innsats var det lite å hente etter at begeistringens rus over revolusjonen hadde lagt seg.

Kapitalismen oppsto først da arbeidskraft ble ansett som en vare som kunne kjøpes og selges. Samfunnet fikk en ny dynamikk. Menneskene var ikke lenger bundet til å tjene der de var født, eller til å følge i sine fedres fotspor. De kunne gjøre det de var best til, de kunne satse på sine egne ideer. De kunne tape alt. Eller bli rike.

les også Den røde forføreren

Stolt historie

Privat eiendomsrett er motmakt, den bremser det som ellers ville vært en eneveldig stat. Maktspredning og maktfordeling er helt sentralt i et demokratisk samfunn. Demokrati er ikke de brå omveltningene, hverken gjennom væpnet revolusjon, eller det Moxnes kaller “demokratisk revolusjon”. Tvert om. Demokrati er preik, det er grå kompromisser, det er styring dag for dag. Det handler om å bevare det beste, og gradvis forandre det som kan bli bedre. Det er slik velferdsstaten ble bygget opp. Gradvis, ikke over natten. Gjennom reformer, ikke ved revolusjon.

Sosialdemokrater i Norge har en stolt historie å forsvare. Det har ikke Rødt. Konfrontert med tidligere tiders mislykkede forsøk på å bygge samfunn på deres ideologi, skylder Rødt alltid på ytre omstendigheter. Som at landene som har prøvd, egentlig ikke har vært modne for Marx, at de egentlig ikke forstått hva det handler om, eller tiden har ikke vært riktig.

Tiden er aldri riktig for revolusjon i Norge. Ap må forstå hvem de møter på ytterste venstre fløy - og ta Einar Gerhardsen tilbake.

Publisert: 07.07.18 kl. 07:28

Les også