Den afghanske 13-åringen Farida og hennes foreldre tapte i retten mot staten for første gang.

Mandag fikk Farida, som ble 13 år forrige uke dommen. Familien tapte mot staten, som førte saken for Utlendingsnemda (UNE) i Oslo tingrett. Dette er fjerde gang familiens sak er oppe i norske rett.

– Moren Noorya var forberedt på å tape, men er skuffet over at familien ikke får vende tilbake til Norge nå, sier Britt Karin Rotmo i Støttegruppa for familien til TV 2.

Regjeringsadvokaten, som førte saken for Utlendingsnemda (UNE) påstod at det er trygt for familien å reise tilbake til området de flyktet fra, og til internflukt i Kabul.

Advokat Arild Humlen framholdt på sin side i retten at forholdene i Afghanistan er ustabile og forverret.

I dommen fra Oslo tingrett i dag konkluderer dommer Kim Heger med at sikkerhetssituasjonen var god nok til at UNE kunne utvise familien til internflukt i Kabul, selv om retten konkluderer med at det er tvil om sikkerhetssituasjonen.

– Tvilen skal i slike tilfeller gå ut over staten og ikke flyktningen. Da skulle vedtaket vært kjent ugyldig. Her har retten brukt for streng bevisterskel, kommenterer familiens advokat Arild Humlen.

Han har anbefalt familien å anke dommen.

Likebehandling

– UNE konstaterer at retten konkluderer med at UNEs vedtak er gyldig. Mor og datter fikk opphold i Norge fordi de var enslige. Da faren dukket opp, kunne familien, som andre afghanske familier i samme situasjon, henvises til internflukt i Kabul. Det er retten enig i, sier UNEs direktør Ingunn-Sofie Aursnes i en kommentar til dommen.

Hun påpeker at UNE har vært opptatt av likebehandling i sin behandling av saken.

– UNE har valgt å fatte nytt vedtak med samme resultat for å sikre likebehandling med andre familier som har fått opphold som enslige, og som har mistet tillatelsen da far dukket opp, sier Aursnes.

Sjokk

Merethe Engen Enerstvedt i Støttegruppa for Farida på Dokka sier de er i sjokk.

– Vi følte det gikk veldig bra i retten, og selv om vi ikke kunne ta noe på forskudd, så kunne vi ikke tro annet enn at det ville bli en positiv dom. Vi er egentlig litt i sjokk, sier Enerstvedt til TV 2.

Støttegruppa har engasjert seg sterkt for familien gjennom familiens fire år lange kamp i retten for å komme tilbake til Dokka.

– Vi er skuffet og sinte. Vi hadde veldig tro på å vinne og har fått medhold før, sier Britt Karin Rotmo i støttegruppen til TV 2.

– Kommer dere til å anke?

– Humlen har anbefalt oss å anke, og vi på Dokka har snakket med familien om å anke, men det blir ikke avklart nå. Vi støtter dem, men det er deres valg tilslutt, sier Rotmo.

– Tvilsom

Humlen påpeker at UNE ikke fikk medhold i bruken av hjemlene for tilbakekall av oppholdstillatelsen Han mener terskelen for utvisning til internflukt dermed skulle vært høyere, i tråd med FNs høykommisær for flyktninger (UNHCR).

– Her er dommen i strid med UNHCR, og etter min mening feil, sier Humlen til TV 2.

Ifølge Humlen er det ikke foretatt en egen vurdering av hensynet til Farida i vurderingen av internflukt, noe loven krever.

– Barnets beste-vurdering er også etter min mening tvilsom, kommenterer han.

Humlen reagerer videre på at det i dommen blir påstått at UNCHR i sine anbefalinger ikke går mot bruk av Kabul som internflukt-område, og sier dette er feil.

Høyesterett fant at UNE i forrige rettsrunde hadde gjort feil, fordi det i vedtaket ikke var vurdert om det hadde skjedd en «vesentlig og stabil endring» i familiens hjemdistrikt Jaghuri. Etter at UNE tapte i tre rettsrunder, gjorde de et nytt vedtak, med påstand om at internflukt til Kabul også var trygt.

UNE understreker etter den nye dommen at sikkerhetssituasjonen i Jaghuri, som familien flyktet fra, ikke er avgjørende fordi familien er henvist til internflukt i Kabul.

– Det var fraværet av far, og ikke sikkerhetssituasjonen i Kabul, som gjorde at mor og datter i sin tid ikke ble henvist til internflukt i Kabul. Når de nå er sammen med far, kan de trygt henvises dit, sier direktør Aursnes.

Fra jubel til skuffelse

Da familien vant i Høyesterett i mars i år jublet støttespillerne på Dokka, og trodde Farida kunne komme tilbake til Norge, men UNE gjorde i stedet et nytt vedtak om utvisning, og familien stevnet Staten igjen.

Faridas mor fikk oppholdstillatelse som enslig mor da hun kom til Norge i 2011, men oppholdstillatelsen ble trukket tilbake da faren kom året etter.

12. februar i 2015 ble familien hentet av politiet på Dokka og tvangssendt til Kabul i Afghanistan.

Saken har nå gått i retten over tre år, men familien har til nå ikke gitt opp håpet om å vende tilbake til Dokka.

Mistet hverandre

Da Faridas mor Noorya søkte asyl i Norge fortalte hun at hun var lovet bort til en eldre mann, og skulle tvangsgiftes i Afghanistan.

Hun motsatte seg dette, og flyktet med kjæresten Hafiz til Iran, der Farida ble født. Familien flyktet videre etter noen år, men kom ifølge Noorya bort fra hverandre i Hellas.

UNE trodde ikke på at mor og far mistet hverandre mens de reiste, og mente Noorya hadde løyet for å få opphold. Farida var fem år da hun kom til Norge, og var godt integrert på Dokka, men hensynet til barnets beste ikke var til hinder for at oppholdstillatelsen ble trukket tilbake.

UNE argumenterte i retten med at familien trygt kunne ha reist tilbake etter at de var gjenforent, og hadde en mann i familien som kunne beskytte dem i Afghanistan.