Fortsett der du var sist

Anders Braathen må ut. Ut av terapien og studiene i Addictologi Akademiet. Vekk fra terapeuten Espen Andresen (52), den tidligere rusmisbrukeren fra Ammerud i Oslo.



Ut av selgerjobben i Det Norske Kartselskapet (DNKS). Vekk fra sjefen Laila Mjeldheim (41), Andresens tidligere selverklærte sexavhengige klient. Nå: hans nære samarbeidspartner.



Denne formiddagen, 24. februar i fjor, går Anders Braathen med ett av de mange kredittkortene sine fra minibank til minibank i Oslo sentrum.



Han tar ut maksbeløpet, 5.000 kroner, i en minibank ved Oslo City. Han tar ut samme beløp i en annen ved Byporten. Etter den fjerde har han de 19 tusenlappene han trenger i lommeboken sin.



Braathens problem er alle kontraktene med Andresens selskaper han har skrevet under på. En av de største regningene er for addictologiutdanningen han følte seg presset til å ta på nytt.



Mjeldheim ville ha oppgjøret kontant, ifølge Braathen.



Nå er det bare disse 19 tusenlappene igjen.



Braathen tar t-banen opp til Ullevål Stadion. Han venter i den skarpe solen utenfor Burger King, som avtalt.



Mjeldheim kommer kjørende i sin Porsche Panamera 4S. Ruten går ned. Braathen tar frem bunken med tusenlapper og stikker dem inn i vinduet.



Hun teller dem, én for én.



«Jeg vil aldri ha noe mer kontakt med dere. Ingenting», sier Braathen.



«Da vet du hva vi driver med», sier Mjeldheim, ifølge Braathen.



Han mottar ingen kvittering.



Bilruten glir opp igjen.





LUKSUSBIL: Her setter Laila Mjeldheim seg inn i sin Bentley Continental GT V8 utenfor Det Norske Kartselskapet på Ulven i Oslo. Bilen ble kjøpt like før jul og har et salgspant på 1,6 millioner kroner.

Laila Mjeldheim er kvinnen som hevder at hun redder sine ansatte fra misbruk og avhengighet.



I kartselskapet, som selger digitale kartoppføringer, gir hun de som har slitt mest i livet, en mulighet til å bli «sett og respektert for sine menneskelige verdier», ifølge en kronikk hun nylig skrev i VG.



«SEXAVHENGIG»: I juni 2016 stod Laila Mjeldheim frem i VG og fortalte om det hun beskrev som sin sexavhengighet. Hun sa at det var terapien til Espen Andresen som hjalp henne. Etter at Mjeldheim skal ha blitt kurert for sin sexavhengighet av terapeuten Espen Andresen og hans addictologi, innførte hun obligatorisk gruppeterapi for sine ansatte.



Der måtte de ansatte dele sine innerste hemmeligheter. Helst skulle de kjøpe kurs og utdanning av Andresen til titusener av kroner.



Kartselskapet ble Norges første rusfrie bedrift, bygd på «åpenhet og ærlighet», oppgir hun.



Søndag avslørte VG at personer som har vært i konflikt med Mjeldheim og Andresen, er blitt kontaktet av draps- og torpedodømte personer.



Les spesialen: Terapi og torpedoer Over 20 personer som har brutt ut, har fortalt til VG at miljøet rundt Andresen og Mjeldheim har vært preget av sterk sosial kontroll, utskjelling og press om å bryte med egen familie.



Regnskapene til Addictologi Akademiet AS og FUN Norge AS, heleid av Andresen, forteller at terapeuten siden 2011 har bokført salg av tjenester for over 30 millioner kroner.



Andresen tok i 2016 ut til sammen 1,75 millioner kroner i lønn og utbytte fra sine selskaper. Samme år tok Mjeldheim ut 2,3 millioner i lønn og godtgjørelser fra DNKS.





LEDERUTVIKLING: Sommeren 2014 tok Espen Andresen med seg blant annet Marius Karlstrøm (t. v.) på det som ble kalt en lederutviklingstur til Miami i Florida. Her soler de seg på dekket av en yacht leid for anledningen. Karlstrøm sluttet kort tid etter både i Det Norske Kartselskapet og Addictologi Akademiet. Til VG forteller han at Miami-turen ble begynnelsen på veien ut av miljøet.

VG kan nå dokumentere hvordan Andresen gjennom flere år har krevd betaling i kontanter.



– Jeg kan nesten med hånden på hjertet si at et kontantsalg aldri er blitt registrert. Pengene ble lagt i en konvolutt og jeg sørget for at Espen fikk pengene samme dag. Hvis folk ville ha en kvittering, ble den laget i Word og signert, sier en 43-åring som tidligere hadde en sentral posisjon ved Addictologi Akademiet og som selv hyppig tok imot kontantbetaling på vegne av Andresen.



Eksemplene på strømmer av kontanter i Andresens virksomhet er mange og finmaskede.



Sett som en systematisk praksis over flere år, viser VGs undersøkelser at mindre summer til slutt blir betydelige beløp.



Hverken Espen Andresen eller Laila Mjeldheim ønsker å møte VG til et intervju. Begge har derfor fått skriftlige spørsmål om opplysningene i denne artikkelen.



– Addictologi Akademiet (AA) driver lovlig virksomhet innen alle typer avhengighetsproblematikk. Det gjør vi i tråd med god forretningsskikk, skriver Andresen i sitt svar. Vis hele tilsvaret Espen Andresen har ikke svart på de ulike konkrete spørsmålene fra VG, men har lagt ved følgende uttalelser i en e-post.



– Addictologi Akademiet (AA) driver lovlig virksomhet innen alle typer avhengighetsproblematikk. Det gjør vi i tråd med god forretningsskikk. Vi har regnskapsfører, og statsautorisert revisor som reviderer regnskapene. For øvrig anser jeg disse problemstillingene for å være Skatteetatens bord. Jeg er selv blitt utsatt for drapstrusler, utpressingsforsøk og uthenging i sosiale medier fra folk som ønsker å skade meg og min virksomhet, og det er nærliggende å sette påstandene som fremsettes i sammenheng med dette. Jeg har nå måttet skaffe profesjonell hjelp for å kunne ettergå dette, og det vil bli vurdert strafferettslige eller sivilrettslige skritt mot den/de ansvarlige.



Andresens øvrige uttalelser dreier seg i hovedsak om VGs tidligere sak om hvordan tidligere klienter er blitt kontaktet av straffedømte torpedoer etter å ha havnet i konflikter med han og Mjeldheim. VG velger å gjengi disse også i forbindelse med denne saken.



– Jeg avviser på det sterkeste at jeg selv skal ha foretatt alvorlige kriminelle handlinger som å true mennesker, eller at jeg skal ha forsøkt å få andre til å true noen på mine vegne. Hva folk med ulike motiver for å sverte meg påstår at jeg har sagt eller hva de angivelig sier på mine vegne, får stå for deres regning. Det er i så fall en sak for politiet, skriver Espen Andresen til VG i en e-post.



– Laila Mjeldheim og DNKS er en av mine mange klienter. Hverken dette eller andre klientforhold kan jeg kommentere. Når det gjelder øvrige spørsmål som omhandler DNKS viser jeg til Laila Mjeldheim.



– Jeg har lang erfaring med coaching innen alle typer usunn avhengighetsproblematikk, og jeg hjelper daglig mennesker med slike problemer, eksempelvis foreldre med utfordringer som påvirker barna. Mitt mål er å hjelpe kriminelle, rusavhengige og andre med som sliter med destruktive mønstre tilbake til et verdig liv. Veldig forenklet dreier det seg om å sette grenser for misbrukerpersonligheten slik at man styrker individet bak symptomet for å få fram sunne og friske individer. Kall det gjerne å få tilbake de ekte personlighetene som er blitt borte i misbruket.



– Jeg synes det er svært belastende å måtte forholde meg til alvorlige og usanne anklager rettet mot meg og min virksomhet i all offentlighet. Jeg opplever at jeg blir misbrukt av de få menneskene som står bak denne svertekampanjen, og jeg er sjokkert over at VG stiller opp som deres talerør. Jeg stiller meg derfor mer enn gjerne til disposisjon overfor offentlige myndigheter for å få ettergått disse alvorlige anklagene. Skjul Laila Mjeldheim omtaler VGs spørsmål om økonomi som «interne, forretningsmessige anliggender».



– Som nåværende ansvarlig, vil jeg på vegne av selskapet svare på eventuelle spørsmål fra vår statsautoriserte revisor og/eller skattemyndighetene som rette vedkommende, skriver Mjeldheim i sitt svar. Vis hele tilsvaret Laila Mjeldheim omtaler VGs spørsmål om økonomi som «interne, forretningsmessige anliggende».



– Som nåværende ansvarlig, vil jeg på vegne av selskapet svare på eventuelle spørsmål fra vår statsautoriserte revisor og/eller skattemyndighetene som rette vedkommende, skriver Mjeldheim i sitt svar til VG.



Hun har ikke svart på de ulike konkrete spørsmålene fra VG, men i samme e-post lagt ved flere uttalelser. Disse uttalelsene dreier seg i hovedsak om VGs tidligere sak om hvordan tidligere klienter er blitt kontaktet av straffedømte torpedoer etter å ha havnet i konflikter med henne og Andresen. VG velger å gjengi disse også i forbindelse med denne saken.



– VGs spørsmål innbefatter til dels påstander om at jeg skal være involvert i trusler mot ulike personer bl.a. i tilknytning til en pågående arbeidskonflikt i mitt firma. Jeg viser særlig til punkt (en referanse til VGs spørsmålsliste, red. anm.) 24 og 25 der VG konkluderer med at jeg skal ha brukt en tidligere straffedømt «torpedo» og/eller hans navn til å true og skremme personer jeg har kommet i konflikt med. Dette er anklager om svært alvorlige kriminelle handlinger. Jfr. bl.a. strl. § 158 jfr. § 157, § 264 jfr. § 265 m.fl. Jeg tar meget sterk avstand fra påstandene som er direkte usanne og/eller tatt ut av sin sanne sammenheng. Enkelte av navnene som VG anfører, og også ukjente for meg.



– Spørsmålene viser at VG gjennomgående bygger sine opplysninger på ikke navngitte «kilder». Omstendighetene taler imidlertid for at påstandene er fremsatt mot bedre vitende av noen som ønsker å skade meg og min virksomhet – og som prøver å bruke VG som «mikrofonstativ» for å oppnå dette. Det er nærliggende å anta at dette har sammenheng med den nevnte arbeidskonflikten i mitt firma.



– Jeg setter dette også i sammenheng med tidligere «stalking»/trakassering av min person, falske politianmeldelser, hærverk, pengeutpressing, etc. Dette er hendelser som VG antas å kjenne til.



– I forbindelse med det ovennevnte, hadde jeg rådgivende bistand fra sikkerhet- og etterforskningselskapet Thune Security v/Ola Thune. Kampanjen mot meg er nå blitt så belastende mot meg personlig, at jeg pånytt har valgt å engasjere Thune Security – denne gang for å avdekke hvem som står bak, og hva som er formålet med ønsket om å skade meg. Dette med henblikk på eventuelle strafferettslige eller sivilrettslige forføyninger mot den/de ansvarlige.



– Hva gjelder spørsmålene som omhandler Addictologi Akademiet, viser jeg til Espen Andersen som rette vedkommende. Skjul Anders Braathen har vært edru i syv år da han i 2012 møter en i addictologimiljøet for første gang, forteller han. Det skjer på et møte for Anonyme Alkoholikere. Braathen får tillit til mannen, en av Andresens medarbeidere.



Høsten dette året flytter Braathen til Kristiansand for å studere økonomi. Andresen har på dette tidspunktet allerede ekspandert virksomheten og etablert seg i sørlandsbyen.



Braathen går på et informasjonsmøte. Det Andresen sier, treffer ham. Braathen spør om å få bli med i addictologenes prosessgruppe i Kristiansand, og forplikter seg til et halvt år med månedlige betalinger på 2.000 kroner.



– Jeg hadde mye sorg og sinne som jeg ikke kunne prate om noen andre steder, følte jeg. Jeg må si at jeg syntes det var veldig ålreit i begynnelsen, bare å få dele, sier Braathen i dag.



Etter et halvt år i gruppeterapi kommer spørsmålet: vil Braathen utdanne seg til å bli addictolog?



– Når du har gått i terapien, er blitt kjent med folk og du får et bånd til dem, og så får valget mellom å begynne på utdannelse eller slutte … Jeg begynte på utdannelsen, sier Braathen.



Først kommer «grunnstudiet». Deretter begynner han på «metodestudiet». Begge var på seks workshoper, hver enkelt workshop på tre dager, til en samlet pris på rundt 50 000 kroner.



Samtidig fortsetter terapien til 2000 kroner i måneden.



Foreløpig skjer alle betalinger via faktura.



Etter at Braathen fullfører mastergraden i økonomi høsten 2014, viser det seg vanskelig å få jobb på Sørlandet. 200 søknader resulterer i 200 avslag.



Å begynne å jobbe for Laila Mjeldheim i DNKS er en mulighet, men han er usikker.



– De mente jeg kunne tjene gode penger der. Samtidig var alle de beste selgerne i gjeld. Det kostet jo så mye med alle addictologikursene, sier han.





LOKALENE: Det Norske Kartselskapet har kontorer i denne bygningen på Ulven i Oslo. Ifølge en rapport fra Arbeidstilsynet, som har varslet flere pålegg mot bedriften, har over 70 arbeidstakere sluttet siden 2007. Oslo tingrett har kalt kartselskapet for en «usunn arbeidsplass med sterk kontroll».

– Han ble sint som en okse, husker Maria Lindstrøm (37).



Det er juni 2015. Lindstrøm er ansatt i kartselskapet og har administrativt ansvar. Nå sitter hun i et ledermøte med Mjeldheim og Andresen. Temaet er penger. Cash.



20. mai hadde de to addictologene holdt det første av det som skal bli totalt tre motivasjonsforedrag dette året.



37-åringen har vært praktisk ansvarlig for arrangementet, også for at Mjeldheim og Andresen skal få pengene sine. Etter arrangementet hadde hun nøye telt opp pengene og overlevert dem.



Problemet, og årsaken til Andresens raseri i ledermøtet, er at Lindstrøm har tillatt fire av kartselskapets ansatte å betale 599 kroner for foredraget inn via konto – og ikke i kontanter.



Det dreier seg om totalt 2.396 kroner.



– Espen mente det var min feil at jeg var så udugelig. Etter å ha skjelt meg ut lenge, sa han «nå forstår du vel at jeg ikke kan ta konsekvensene for at du har gjort en feil på din arbeidsplass?» Så sa han at jeg måtte gjøre opp for meg, sier Lindstrøm.



Hun har hatt det «jævlig ubehagelig» på jobb i flere måneder fordi Andresen har skjelt henne ut flere ganger, forteller hun i dag.



Lindstrøm gjør derfor som hun får beskjed om. På neste ledermøte tar hun med 2.400 kroner til Andresen.



– Jeg trodde først at jeg skulle få pengene som var gått inn på konto tilbake, men de fikk jeg aldri, sier hun.



Lindstrøm har i dag, i likhet med flere tidligere ansatte, gått til sivilt søksmål mot sin tidligere arbeidsgiver, blant annet fordi at hun mener kartselskapet har holdt igjen feriepenger.





TERAPIDUOEN: Laila Mjeldheim og Espen Andresen hevder begge at de er terapeuter som ønsker å hjelpe sårbare mennesker ut av avhengighet og destruktive livsmønstre. I 2016 stod de frem i et intervju i Akers Avis. FOTO: Caroline Bremer / Akers Avis

Ledermøtet i juni 2015 er ikke den eneste gangen Lindstrøm opplever at hennes privatøkonomi blander seg med økonomien i kartselskapet.



En måned etter ledermøtet sender Mjeldheim en knapp mail til regnskapsføreren sin og ber vedkommende overføre et forskudd på lønn på 10.000 kroner til Lindstrøm.



Da Lindstrøm oppdager at hun har fått inn summen på sin konto fra kartselskapet, spør hun Mjeldheim om hvorfor. Det er åpenbart en «misforståelse», er beskjeden. Lindstrøm får et kontonummer hun kan føre pengene tilbake til.



Kontoutskriften viser at 37-åringen fører samme sum tilbake to dager senere.



Det pussige er at det ikke er kartselskapets kontonummer hun har fått.



Det er sjefens private.



Se foredragsannonsen i sin helhet Trykk for å lukke I august samme år skal Andresen og Mjeldheim gjenta suksessen med foredragene.



Foredraget i mai hadde handlet om «motivasjon og inspirasjon». Nå vil de to addictologene forelese om «etikk og moral».



Lindstrøm gjør ikke samme tabbe igjen.



Denne gangen har hun bestemt seg for å gjete inn alle pengene i kontanter, slik at hun slipper å dekke inn eventuelle bankinnskudd med egne penger.



Anders Braathen er en av mange som får tilsendt e-poster med info om foredraget. I en av e-postene kommer det påminnelse om kontantbetaling to ganger, på to setninger – i uthevet skrift:



«Påmeldingsbeløpet på 599,- betales kontant i døren. Husk å ta med kontanter da vi ikke tar kort».



SLUTTET: Lisbeth Sogn (52). Lisbeth Sogn, tidligere ansatt ved kartselskapet, bekrefter praksisen.



I fjor høst ble Sogn tilkjent nærmere én million kroner i erstatning og saksomkostninger av Oslo tingrett, etter å ha saksøkt sin tidligere arbeidsgiver Mjeldheim.



Sogn sto og tok betalt ved inngangen til de to første av de totalt tre foredragene i 2015. Etter det første foredraget telte hun selv opp pengene og ga dem i en konvolutt til Lindstrøm, som hadde det praktiske ansvaret for foredraget.



– Jeg husker at folk reagerte på at det var kontantbetaling. Det var til og med en som spurte: «Blir det betalt skatt på disse pengene?» sier Sogn.





AKADEMIET: Addictologi Akademiet til Espen Andresen leier lokaler på gateplan i en bygning på Sinsen i Oslo. Her holdes terapigruppene som mange utbrytere har beskrevet som preget av utskjelling, press og uthenging.

Foredragene er bare ett av mange eksempler på hvordan Espen Andresen har etablert kontantinntekter.



Andresens filosofi er at du aldri må få noe gratis, ifølge avhopperne. Da vil det nemlig ikke ha noen verdi for deg.



Det starter når du vurderer å begynne i terapi, ifølge flere tidligere klienter. Da må du gjennom en såkalt inntakssamtale til 800 kroner. Flere uavhengige kilder forteller at disse ofte skulle betales kontant.



Om du begynner å studere, må du kjøpe bøker og pensum til et varierende antall hundrelapper. Flere har også fortalt til VG at de har betalt kontant for addictologikurs til 3.900 kroner.



ADDICTHUS: Addictologenes hovedsete ligger 40 minutter utenfor Oslo, på Åros i Røyken kommune. Her tar klientene kurs og utdanning. Når du så skal til AddictHus, terapeutens privateide bolig i Åros utenfor Oslo, for å gjennomføre utdanningen, tar han 100 kroner for utleie av sengetøy. Gjennom de siste årene har flere titalls personer overnattet regelmessig flere ganger i året.



Er du student, må du videre delta i såkalte praktikantgrupper, som finner sted en gang i måneden. Der møter du opp med 100 kroner hver gang. En oversikt fra 2016 viser at 30 personer deltok i disse gruppene månedlig.



To samboerpar forteller om parterapi. En samtale koster 800 kroner. Det er ikke spesielt dyr parterapi, men for ett av parene VG har vært i kontakt med, pågikk samtalene ukentlig i halvannet år.



VG er også kjent med eksempler på personer som ikke får delta i terapigruppene. Da er alternativet én-til-én-samtaler med en addictolog, også dette til 800 kroner.



En kvinne betalte 32 slike samtaler kontant.



Se kvitteringen i sin helhet Trykk for å lukke I løpet av noen måneder i 2015 reiser Mjeldheim tre ganger til Amerika.



I Florida besøker hun sin biologiske familie to ganger. På den ene turen legger hun over flere dager ut bildeserier på Facebook sammen med familiemedlemmer, blant annet fra familiens ranch. På neste tur fra Disney World.



2. september 2015 forteller Mjeldheim på Facebook at hun er meget spent, fordi hun skal til Toronto i Canada for å møte sin far for første gang.



For Maria Lindstrøm knyter det seg i magen når hun tenker på sjefens reiser, og hennes egen rolle i dem.



– Når hun besøkte sin familie i USA, ba hun meg om å booke møter. Men så sa hun til meg senere at jeg måtte avbooke møtene. Hun sa aldri rett ut at hun ikke var på noen møter, men jeg skjønte jo at det bare var bløff, forteller Lindstrøm.



Lindstrøm forteller videre at de samme møtene ble ført inn i en reiserapport, som skulle brukes til dokumentasjon overfor regnskapsfører og revisor.



VG har via e-post, telefon, telefonsvarer og sosiale medier gjort gjentatte forsøk på å kontakte de ulike personene i USA og Canada som er oppgitt i reiserapportene.



Chris Hansen, som i 2015 var direktør for forretningsutvikling ved Park Royal Hospital i Florida, et av stedene som er oppført i en rapport, er den eneste som har besvart henvendelsene.



– Jeg kan ikke huske denne personen, sier Hansen til VG, etter å ha blitt presentert for Mjeldheims navn og bilde.



Lisbeth Sogn jobbet med dokumentasjonen av en reise Mjeldheim hadde gjort med Andresen til Nice i Frankrike i mai 2015.



– Laila latet som om dette hadde med rusbehandling å gjøre. En kollega fikk i oppgave å finne institusjoner rundt omkring i det området en av reisene hadde vært, som de kunne si de hadde vært og besøkt, lenge etter turen. Da hun ikke klarte det, måtte jeg ta den oppgaven, sier Lisbeth Sogn.



– Hvorfor gikk du egentlig med på å gjøre dette?



– Jeg følte at jeg ikke hadde noe valg. Dessuten fikk vi hele tiden høre at vi jobbet for noe bra, vi jobbet for addictologien og skulle få være med å hjelpe mange mennesker, svarer Sogn.





KJØPTE SEG UT: Anders Braathen (38) møtte en addictolog for første gang i 2012. Seks år senere er han lettet over at det fantes et liv etter å ha kommet seg ut av miljøet. For å slutte måtte han betale 34 000 kroner kontant, forteller han.

Anders Braathen tar høsten 2015 sjansen på en jobb ved kartselskapets Kristiansand-kontor. For Mjeldheim blir han rimelig arbeidskraft.



Arbeidskontrakten VG har fått fremvist, viser at han må selge for 30.000 kroner før han får en «fast lønn» på 15.000 kroner. I tillegg er det en prosentvis provisjon.



Som de andre ansatte må han også skrive under på at han skal delta i «coaching/egenutvikling». Dette dekkes av DNKS.



Nå er det heller ikke nok å gå i én terapigruppe lenger. Han blir «anbefalt» av Mjeldheim å begynne i enda én, inne i Oslo. Og den må han betale 2.000 kroner i måneden for.



– Den andre gruppa var i Oslo. Jeg pendlet inn hver uke på søndager, i starten opp og ned med buss på samme dag. Det ble veldig slitsomt etter hvert, forteller Braathen.



Gjennom 11 måneder som fast ansatt i kartselskapet i 2016, tjener han i underkant av 176.000 kroner.



Samme år går 56.000 kroner ut igjen til Andresens selskaper. Noen av pengene låner han av moren. Mye kommer fra kredittkort.



En av de kontraktene han har skrevet under på, gjelder et opphold i Frankrike sommeren 2017 til 28.000 kroner med «daglige arrangementer og faglig innhold av Norges fremste addictologer».



Retreat, som det ble kalt, var et nytt konsept i Addictologi Akademiet, arrangert for første gang i 2016.



SHOPPING: Mens den såkalte retreaten til Addictologi Akademiet gikk til Toscana i Italia i 2016, gikk turen i 2017 til Frankrike. Dette bildet la Laila Mjeldheim ut på Facebook mens Frankrike-retreaten i fjor pågikk. Foto: PRIVAT Lisbeth Sogn deltok på retreaten i 2016. Da kostet den 26.000 kroner og gikk til Toscana i Italia.



– Den summen dekket kun oppholdet på to uker. Vi måtte betale for fly selv. I tillegg ble 11 av oss som var single, plassert i samme leilighet, sier Sogn.



Sogn kan navngi rundt 25 personer som var med på retreaten. Med nevnte stykkpris tilsvarer det en omsetning på rundt 650.000 kroner for Addictologi Akademiet AS.



VG er ikke kjent med hva det kostet å leie leilighetene akademiets medlemmer bodde i.





Anders Braathens liv er til slutt omgitt av Espen Andresens addictologi.



Hver ukedag står han opp for å jobbe for Laila Mjeldheim som selger i kartselskapet, sammen med andre i Addictologi Akademiet.



Når arbeidsdagen er over, forsøker han å rekruttere folk til å jobbe i kartselskapet på gaten, eller på bussen. I tillegg plikter han på kveldene å snakke med sin «coach», utstedt av Mjeldheim.



Noen ganger orker han ikke, og tar heller straffen: trekk i lønn, eller «konsekvenstrekk», som det står på lønnslippene. Det kan han også få for bare å ha kommet for sent til jobb. I november 2016 får han 4.000 kroner i konsekvenstrekk.



En kveld i uka er det prosessgruppe i Kristiansand. Hvis han ikke møter opp der, får han også trekk i lønn.



Når helgen kommer, kjøper han billett til Oslo-bussen for å delta i den andre prosessgruppen inne i hovedstaden. Den er på søndager og koster 2000 kroner.



Klokken 01.30 natt til mandag er bussen tilbake i Kristiansand.



Så starter en ny uke.





PÅ KURS: Flere av akademiets klienter har tidligere stått frem i media og fortalt om hvordan akademiet har hjulpet dem ut av avhengighet. Dette bildet er tatt på under et kurs på Addicthus i Åros til en reportasje VG skrev i 2015.

Det nærmer seg jul. Året er 2016. I innboksen sin får Anders Braathen en e-post med invitasjon til jule- og nyttårsfeiring i Andresens hus i Åros. Det står at han kan få velge mellom ribbe og pinnekjøtt.



Maten skal tilberedes gratis av en i akademiet.



På slutten av invitasjonen blir Braathen, som de andre, bedt om å si fra om han har mulighet til å hjelpe til med å arrangere middagene.



Anders Braathen er én av rundt 25 personer som melder seg på til både jule- og nyttårsfeiring, ifølge Braathen selv og andre kilder VG har vært i kontakt med.



Tidligere har det kostet et par hundre kroner. Men denne gangen er det 750 kroner for julemiddagen, det samme for nyttårsbuffeten – totalt 1.500 kroner. Det er forventet at alle i miljøet kommer. De som reiser langt, får overnatte til 250 kroner.



Dette innebærer inntekter på i underkant av 40.000 kroner. VG er ikke kjent med hva det kostet å kjøpe inn maten.



Men denne gangen kreves det ikke kontanter. Det er derimot oppgitt et kontonummer i invitasjonen. Kontonummeret tilhører ikke noen av selskapene til Andresen.



VGs undersøkelser viser at det tilhører den private bankkontoen til Espen Andresens samboer, en kvinne i 30-årene. Hun har ikke besvart VGs henvendelser.



Som vitne i en rettssak et drøyt halvår senere kommer Andresen selv til å hevde at julefeiringene i akademiet var gratis – at det var et «spleiselag».



Samboeren og Andresen møter uansett ikke selv på julefeiringen. Det gjør ikke Laila Mjeldheim heller.



Se invitasjonen i sin helhet Trykk for å lukke Det er bare noen uker etter julefeiringen at Anders Braathen tidlig i 2017 innser at han må ta stilling til den nagende følelsen han har hatt i flere måneder.



At noe er galt.



At han blir lurt.



– Jeg ble pushet så jævlig på jobb, jeg ble kalt dum. Det de kaller «dum», det kaller jeg samvittighet. Jeg klarte ikke å overhøre det kundene sa. Jeg følte at jeg måtte svare på kundenes spørsmål, sier han om telefonselgerjobben.



38-åringen forteller at Mjeldheim og Andresen åpnet opp for en kollektiv latterliggjøring av ham. I terapigruppene er han blitt den nye hakkekyllingen. Det er en rolle han har sett mange bære før ham.



Mjeldheim hadde også gitt beskjed om at han måtte begynne på addictologiutdannelsen på nytt, etter at han våren 2016 hadde fullført den.



– Da knakk jeg sammen. Jeg følte meg helt ubrukelig. Jeg hadde sett det skje med andre, at de måtte begynne på nytt. De hadde ikke tatt ansvar og sånn. Jeg trodde ikke det ville skje med meg, forteller han.



Om Braathen ikke gjorde som hun sa, var han redd for å miste alt, forteller han: Venner, inntekt, friheten fra alkohol – fremtiden.



Han fortalte seg selv at jeg kan ikke svikte nå. Nå må jeg bare få skaffet de pengene og kjøre på.



Da han ga etter, kom «anbefalingene» om å melde seg på stadig nye kurs fortløpende.



– Til slutt ble jeg så lei at jeg bare ga faen og skrev under på alt. Jeg ble ... jeg skjønte jo selv at det gikk til helvete, jeg hadde jo ikke penger og hadde over 100.000 i kredittkortgjeld. Det var bare helt... ja, lost.



En dag i januar i fjor tar han mot til seg og ringer Laila Mjeldheim.



Han vil si opp.





PORSCHE: Laila Mjeldheim på vei vekk fra Oslo tingrett i forbindelse med arbeidsrettssaken mot sin tidligere ansatte Lisbeth Sogn. På dette tidspunktet eide hun en Porsche Panamera 4S. Sogn ble tilkjent et millionbeløp av retten. Saken er anket til lagmannsretten.