Norske sykehus gir like pasienter ulik behandling.

Når noen dør av feilbehandling, får ikke andre som behandler samme pasientgruppe nødvendigvis vite hvordan feilen kan forebygges.

Myndighetenes fremste verktøy for å unngå at alvorlige hendelser blir gjentatt, benyttes ikke, forteller ledere og tillitsvalgte.

Hvorfor har Sykehus-Norge så vanskelig for å lære av hverandres feil?

Tvillinger dør i mors liv

2015. Sykehuset Innlandet. To tvillinger dør i morens livmor. Syndromet de hadde ble ikke oppdaget.

De ufødte barna hadde et syndrom som kunne vært fanget opp med en blodstrømsmåling. Sykehuset brukte målingen på andre pasienter. Men ikke ved behandling av tvillingmødre, selv om det var anbefalt.

Sykehuset Innlandet, Gjøvik. Foto: Stig Westre / NRK

Pasient dør etter lavt matinntak

2017. Nordlandssykehuset. Pasient dør etter manglende matinntak. Den alvorlige tilstanden kunne vært oppdaget med et verktøy andre avdelinger brukte.

En psykotisk pasient spiste ikke, og ble overført til somatisk behandling. Pasienten døde dagen etter. Et verktøy som viser pasientens kliniske tilstand, som andre avdelinger på sykehuset brukte, kunne sannsynligvis avdekket forverringen tidligere, medga sykehuset.

Nordlandssykehuset i Bodø. Foto: Kåre Riibe Ramskjell / NRK

Ryggpasient får hjertestans

2017. Haukeland universitetssjukehus. En pasient som hadde blitt ryggoperert får hjertestans etter feilmedisinering.

Hjertestansen ble utløst av en overdose med smertestillende, men pasienten kom fra hendelsen uten varige mén. Slik overdosering hadde også tidligere skjedd på sykehuset. Etter denne hendelsen kontaktet Haukeland andre sykehus, innskjerpet overvåkningsrutinene, og innførte samme type smertebehandling som på Rikshospitalet.

Haukeland universitetssjukehus. Foto: Marit Hommedal / NTB scanpix

Sykepleier hører feil – kreftsyk kvinne dør

2018. St. Olavs hospital. En kreftsyk kvinne trenger kalsiumklorid. Sykepleieren går glipp av bokstaven «s», og gir pasienten kaliumklorid i stedet. Kvinnen dør.

Bare noen måneder i forveien hadde Helsedirektoratet sendt ut et såkalt læringsnotat for å advare mot nøyaktig denne feilen. «Risikoen for slike hendelser kan reduseres eller forebygges ved gode rutiner og tiltak», skrev direktoratet. Men avdelingen på St. Olavs hadde ikke lest læringsnotatet, ifølge tilsynsrapporten.

St. Olavs hospital. Foto: St. Olavs Hospital

Det er viktig å få frem at det å gjøre feil ikke er hverdagen vår. Hverdagen vår er at vi kommer på jobb og gjør en forskjell til det bedre for veldig, veldig mange. Veronika Moen Johansen, tillitsvalgt for sykepleiere på barneklinikken på Haukeland

20 saker – 14 dødsfall

Dette er bare en liten håndfull av 20 spesielle feilbehandlingssaker på norske sykehus de fem foregående årene.

Felles for de 20 sakene er at sykehusene selv medgir at feilene kunne vært forhindret.

NRK har bedt alle norske sykehus utlevere pasientskadesaker som kunne vært unngått med rutiner/prosedyrer/metoder som på hendelsestidspunktet var i bruk andre steder på sykehuset, eller på andre norske sykehus.

Dokumentene vi har fått innsyn i, viser følgende:

Sykehusene har fra 2014 til 2018 gjort 20 feil som har skadet pasienter, og som kunne vært unngått med metoder fra andre avdelinger eller sykehus.

Det gir et gjennomsnitt på fire slike feil i året.

I to av sakene er flere pasienter blitt skadet.

14 pasienter har dødd, viser sykehusenes, fylkeslegenes og Helsetilsynets rapporter etter hendelsene.

I enkelte av sakene kan ikke myndighetene utelukke at pasientenes tilstand var så dårlig at dødsfallene ville skjedd uavhengig av feilene som ble gjort.

Dødsfallene fordeler seg på sykehusene nevnt over og flere andre sykehus i Norge:

Her er sakene: 20 feil som kunne vært unngått – 14 dødsfall Ekspandér faktaboks 2014 Stavanger universitetssjukehus: Mangelfull blodtrykksovervåkning. Pasienten dør.

Sykehuset Innlandet: Mangelfull oppfølging av fødende kvinne. Barnet dør etter fødsel. 2015 Sykehuset Innlandet: Manglende blodstrømsmåling. To fostre dør.

Stavanger universitetssjukehus/ Stavanger kommunale legevakt: Manglende informasjon til pasient og plan for oppfølging. Pasienten dør. 2016 Stavanger universitetssjukehus: Mangelfulle undersøkelser og forsinket diagnostisering. Pasienten overlever.

Sykehuset Levanger: Forsinket medisinering av barn. Pasienten overlever.

Haukeland universitetssjukehus: Feil ved bruk av invasivt trykksett. Pasienten overlever.

Sykehuset Innlandet: Feilmedisinering. Pasienten dør.

Sykehuset Innlandet: Mangelfull overvåkning, diagnostisering og behandling. Pasienten dør. 2017 Stavanger universitetssjukehus: Ernæringssonde havner i pasientens luftveier. Pasienten dør.

Helgelandssykehuset Mo i Rana: Manglende kunnskap hos ambulansepersonell. Pasienten dør.

Nordlandssykehuset: Manglende bruk av scoringsverktøy for kliniske parametere. Pasienten dør.

Haukeland universitetssjukehus: Feilmedisinering. Pasienten overlever.

Stavanger universitetssjukehus/ AMK Haugesund (Helse Fonna): Lang tidsbruk, mangelfull informasjonsoverføring mellom helsepersonell, teknisk svikt. Pasienten dør.

St. Olavs hospital: Elleve pasienter får øyeinfeksjoner etter feilbehandling. Pasientene overlever.

Sykehuset Namsos: Manglende vurdering og plan for tiltak for pasienten. Pasienten dør.

Sykehuset Levanger: Feilmedisinering. Pasienten overlever.

Haukeland universitetssjukehus: Feilmedisinering. Pasienten dør. 2018 Åsgård sykehus, UNN: Manglende vindussperrer. Pasienten overlever.

St. Olavs hospital: Feilmedisinering. Pasienten dør. NB! I enkelte av sakene der pasienter har dødd kan ikke myndighetene utelukke at pasientenes tilstand var så dårlig at dødsfallene ville skjedd uavhengig av feilene som ble gjort. Dette gjelder spesielt saken med ernæringssonden fra Stavanger i 2017, og de to sakene fra Sykehuset Innlandet i 2016. Kilder: Helseforetakene, fylkeslegene og Statens helsetilsyn.

Om undersøkelsen Ekspandér faktaboks NRK har bedt helseforetakene gjennomgå tilsynssakene de har hatt de fem foregående årene, fra 2014 til 2018. Vi har spurt om å få opplysninger om saker med pasientskader etter feilbehandling på sykehus, som kunne vært unngått med rutiner/prosedyrer/metoder som var i bruk på andre avdelinger eller sykehus på tidspunktet for feilbehandlingen. Flere av helseforetakene ga uttrykk for at innsynsbegjæringen var for omfattende. Noen av dem har derfor kun undersøkt somatikken og ikke psykiatrien, og noen har begrenset gjennomgangen til saker der fylkeslegen/helsetilsynet i tilsynsrapportene selv påpeker at hendelsen kunne vært unngått med rutiner/prosedyrer/metoder fra andre avdelinger eller sykehus. Noen helseforetak har selv sendt over tilsynssakene, de fleste har NRK søkt og fått innsyn i hos de respektive fylkesmennene og Helsetilsynet. Noen sykehus har valgt ikke å besvare NRKs innsynsbegjæring, fordi de mener arbeidet ville blitt for omfattende. Dette gjelder Ahus og Sykehuset Telemark. Helse Førde har ikke besvart innsynsbegjæringen i det hele tatt. Tre av helseforetakene, Sykehuset i Vestfold, Universitetssykehuset i Nord-Norge og Helse Møre og Romsdal, oppgir at de har mangler i meldesystemet eller arkivsystemet for deler av eller hele perioden NRK har søkt innsyn i saker fra. Det kan derfor finnes flere saker fra sykehusene her som ikke har kommet med i oversikten. Helseforetakene som har svart, har dessuten ikke aktivt lett etter rutiner/prosedyrer/metoder andre steder. Det kunne resultert i flere funn. Sakene vi har fått, er saker der fylkeslegen/Helsetilsynet eller sykehuset selv har blitt kjent med at det fantes rutiner/prosedyrer/metoder på andre avdelinger eller sykehus som kunne forhindret feilbehandlingen. Dette er derfor ikke en fullstendig oversikt over alle slike saker på norske sykehus de siste fem årene. Når ikke alle sykehus har svart, noen bare har svart for enkelte år og basert på mangelfulle systemer, og det er forskjeller i hvordan sykehusene har lett frem sakene, kan det ikke konkluderes med at noen er «verst» eller «best i klassen». Sakene vi har fått inn, fordeler seg uansett slik: Stavanger universitetssjukehus 5, Sykehuset Innlandet 4, Haukeland universitetssjukehus 3, Helse Nord-Trøndelag 3, St. Olavs hospital 2, Nordlandssykehuset 1, Universitetssykehuset Nord-Norge 1, Helgelandssykehuset 1.

Sykehuset visste om risikoen

Ikke alle sykehus har svart, og noen har også svart på bakgrunn av ufullstendige arkivsystemer.

Høyst sannsynlig finnes det flere saker, som føyer seg inn i rekken med dødsfallet til Djabrail Sulejmanov etter feilbehandling på barneklinikken på Haukeland.

Seksåringen mistet livet etter en sprøyteforbytting som ville vært unngått med rutinene fra kreftavdelingen i nabobygget. Direktørene for kreftavdelingen og barneklinikken har tidligere fortalt at barneklinikken ikke fikk vite om disse rutinene før feilbehandlingen av Djabrail.

Etter denne saken, og saken der to Haukeland-pasienter ble påført hjerneslag av samme feil med ett års mellomrom, har NRK undersøkt hvor hyppig slike feil forekommer i hele Sykehus-Norge.

Overlegen varslet internt på sykehuset etter den første hjerneslag-feilen i 2015. Gjentakelsen på en annen avdeling året etter kunne vært unngått hvis budskapet hans raskt hadde nådd helsepersonellet der.

Men ifølge fylkeslegen ble måten å unngå feilen på kommunisert ut til hele sykehuset først etter det andre tilfellet.

Det fantes altså kunnskap internt på sykehuset som kunne forhindret både hjerneslaget og dødsfallet til Djabrail.

PREGET AV DJABRAIL-SAKEN: Kristine Ruud (t.v.) har i ti år vært tillitsvalgt for sykepleierne på barneklinikken på Haukeland universitetssjukehus. Hun og tillitsvalgt-arvtaker Veronika Moen Johansen (t.h.) sier det er frustrerende å vite at feil kunne vært unngått. – Vi må bli flinkere til å dele kunnskap med hverandre, sier Johansen. Foto: Simen Sundfjord Otterlei / NRK

Preges av dødsfall

– Vi ansatte blir veldig preget av slike saker, sier Kristine Ruud.

Hun har i ti år vært tillitsvalgt for sykepleiere på barneklinikken på Haukeland. NRK treffer henne og tillitsvalgt-arvtaker Veronika Moen Johansen halvannet år etter at en sprøyteforbytting her kostet seks år gamle Djabrail livet.

– De som står midt oppe i det, har det aller verst. Men alle rundt og hele klinikken blir veldig preget av at det har skjedd en sånn hendelse, sier Ruud.

– Hva betyr det for helsepersonellet i slike saker å vite at feilen kunne vært unngått, at man kanskje ikke har jobbet ut fra de beste rutinene?

– Det er veldig frustrerende, selvfølgelig, sier Ruud.

Hun og Johansen sier de fleste alvorlige feil de vet om gjøres når helsepersonell har det travelt eller må jobbe dobbeltvakter. Man burde lære av at risikoen øker i slike tilfeller, mener de.

– Samtidig er det viktig å få frem at det å gjøre feil ikke er hverdagen vår. Det er menneskelig å gjøre feil, og det kan skje når vi har det veldig, veldig travelt. Men hverdagen vår er at vi kommer på jobb og gjør en forskjell til det bedre for veldig, veldig mange, sier Johansen.

– Jeg er veldig stolt av yrket mitt og arbeidsplassen min, og har kollegaer som kommer på jobb hver eneste dag og redder liv. Som utgjør en forskjell, fastslår hun.

INGEN FARE: Ved bruk av minibagen til venstre til det ene stoffet, unngår man forbyttingen av sprøytene til høyre som kostet Djabrail Sulejmanov livet. Foto: NRK / Helsetilsynet

Andre sykehus visste om risikoen

I Djabrail-saken fantes altså metoden som ville forhindret feilen hos kreftavdelingen i nabobygget på Haukeland.

I andre saker fantes kunnskap som kunne forhindret feil også andre steder i Sykehus-Norge enn der feilen ble gjort.

Sigurd Fasting er avdelingssjef på anestesiavdelingen på St. Olavs hospital i Trondheim. Det var han som i fjor varslet myndighetene etter at en sykepleier hørte feil, og en kreftsyk eldre kvinne fikk injisert kaliumklorid i stedet for kalsiumklorid.

Fasting har 30 år bak seg på St. Olavs hospital. Han påpeker at en slik feil aldri før hadde skjedd på anestesiavdelingen, og at dette derfor ikke var en risiko de hadde spesielt fokus på.

– Vi har 30.000 rutiner på sykehuset nå. Hvis det er 10.000 ting du som ansatt på én avdeling skal gå rundt og huske på, så må du velge noe du skal ha fokus på. Slik er det bare. Og da velger du jo selvsagt det som er viktigst og mest kritisk for pasientene du behandler oftest, sier Fasting.

Men sammenblandingen av kalium og kalsium hadde skjedd andre steder i Sykehus-Norge – og myndighetene hadde attpåtil nylig varslet om akkurat denne faren.

BLE FORBYTTET: Den kreftsyke kvinnen skulle hatt kalsium (t.h.), men fikk kalium (t.v.). «Pasienten hadde fra innleggelsen hatt lav kalsiumverdi og høy kaliumverdi i blodet. [ ...] Som ledd i korreksjon av forstyrrelsene i elektrolyttbalansen og den dårlige blodsirkulasjonen, sa legen under innledningen til operasjonen at pasienten skulle ha kalsiumklorid (muntlig forordning)», skriver Helsetilsynet i tilsynsrapporten. Foto: Statens helsetilsyn

Lå i samme skuff

Sykepleieren på St. Olavs feiloppfattet legens ordre da den kreftsyke kvinnen skulle medisineres. «Var det ikke kaliumklorid jeg skulle gi?», sa han, ifølge Helsetilsynets rapport.

Da var kaliumet – som dessuten hadde blitt hentet fra samme skuff som kalsiumet – halvveis injisert. Kvinnen fikk hjertestans, og ble kort tid senere erklært død.

Helsetilsynet konkluderer med at kvinnen ikke fikk forsvarlig helsehjelp.

Rapporten viser at kreftsykdommen var kommet så langt at livet hennes uansett ikke kunne reddes. Sykepleieren sier likevel til NRK at saken har vært en stor personlig belastning, og at han derfor ikke ønsker å kommentere den.

– Kvinnen var så dårlig at hun ikke kunne reddes av en operasjon, og feilen ble slik sett ikke utslagsgivende for at hun døde. Det har også de pårørende slått seg til ro med. Likevel beklager vi at vi gjorde denne feilen. Den skyldtes for dårlig dobbeltkontroll av hvilket medikament som ble gitt, sier avdelingssjef Fasting.

SAMME SKUFF: Kalsiumklorid (nede t.v.) og kaliumklorid (oppe t.v.) lå ved siden av hverandre i denne skuffen på anestesiavdelingen på St. Olavs hospital. Foto: Statens helsetilsyn

Hadde ikke lest advarselen

I tilsynsrapporten påpeker Helsetilsynet at Helsedirektoratet noen måneder før feilen på St. Olavs hadde publisert et såkalt læringsnotat som tok opp akkurat denne problemstillingen – etter at forbytting mellom kalium og kalsium hadde skjedd på et annet norsk sykehus.

Forutsetningene for å unngå hendelsen på St. Olavs kunne økt hvis helsepersonellet på avdelingen hadde lest Helsedirektoratets læringsnotat, fastslår tilsynet.

Men det hadde de ikke gjort. Og det representerer heller ikke noe unntak, ifølge avdelingssjefen.

Tvert imot sier Fasting til NRK at læringsnotater aldri leses på hans avdeling.

– Vi får jo kritikk i tilsynsrapporten for ikke å ha lest læringsnotatet om dette. Men det er ingen hos meg som leser læringsnotatene fra Helsedirektoratet, sier han.

Bruker ikke læringsnotatene

Læringsnotatene fra direktoratet er det fremste organiserte verktøyet for læring på tvers mellom sykehus nasjonalt.

Ansatte i Helse-Norge varsler alvorlige hendelser i pasientbehandlingen inn til Helsedirektoratets meldeordning. Basert på varslene lager Helsedirektoratet læringsnotater på noen få, utvalgte emner, slik at andre kan lære av feilene.

Men ordningen har vært kritisert for at læringsnotatene er for få, blir for dårlig distribuert og derfor lite lest av helsepersonell de kunne vært nyttige for.

Alle notater er ikke relevante for alle fagfelter, og det er heller ikke automatikk i at de sendes ut til dem som burde hatt dem.

Avdelingssjefen på St. Olavs sier altså at de ikke leses i det hele tatt. At læringsnotatene oppleves lite relevante i norsk helsepersonells hverdag, understrekes av følgende utsagn fra Kristine Ruud på barneklinikken på Haukeland:

– Jeg visste ikke om det, engang, at det fantes læringsnotater som er laget ut fra avvik vi sender inn, før jeg i januar begynte i en liten stilling i Legemiddelnettverket, sier Ruud, som altså har vært tillitsvalgt i ti år, og hovedtillitsvalgt i fire av dem.

Fasting forklarer at anestesiavdelingen på St. Olavs har andre store dokumentmengder å forholde seg til, og at læringsnotatene sjelden er veldig relevante.

Dessuten er det begrenset hvor store informasjonsmengder hver enkelt klarer å ta inn. I hverdagen må en fokusere på det som oppleves som det viktigste, påpeker han.

– Jeg kan jo sitte som leder og si til mine ansatte at «Du skal ha lest dét og dét og dét – jeg sendte deg jo en mail om det for fire år siden». Da vil jo jeg ha ryggen fri. Men så er det dét at jeg sikkert har sendt dem 500 mailer siden den gang, ikke sant, illustrerer avdelingssjefen.

2017. SYKEHUSET LEVANGER: En pasient får medisin som skulle vært gitt i munnen, rett i blodåren. Sykepleierne byttet om de to typene Orfiril-mikstur (bildet), en medisin mot epileptisk anfall. Pasienten blir ikke skadet. Fylkeslegen fastslår at avdelingen ikke hadde gode nok rutiner for opptrekk av miksturer. Det hadde de på resten av sykehuset. Foto: Kari Sørbø / NRK

For dårlige systemer

Ahus og Sykehuset Telemark avslo NRKs innsynsforespørsel i denne saken, fordi de mente materialet var for stort til å gjennomgå. Helse Førde har ikke besvart den.

Utover dette har alle sykehusene svart. Men tre av dem har medgitt at de har hatt mangelfulle arkivsystemer i hele eller deler av perioden 2014-2018, og at det derfor kan finnes saker som ikke er kommet med i oversikten.

Helse Møre og Romsdal medgir sågar at de alltid har hatt for dårlig arkiveringssystem. Det oppdaget de da NRK spurte.

«Rutinene har nå blitt tatt tak i og endret i forhold til hvordan en registrerer saker fra Helsetilsynet», skriver kvalitetsrådgiver Randi Spjelkavik Ramnefjell i Helse Møre og Romsdal i en e-post.

Hun understreker at tilsynssakene har blitt behandlet internt, og at det mangelfulle arkiveringen «ikke har ført til andre konsekvenser enn at vi ikke kan hente ut en full oversikt til NRK nå, eller til andre som måtte ønske denne oversikten».

2018. UNIVERSITETSSYKEHUSET NORD-NORGE: En pasient faller ut av et vindu og får bruddskader året etter det samme skjedde et annet sted. I 2017 falt en pasient ut av et vindu på sykehuset i Harstad og fikk bruddskader. UNN bestemte seg for å montere vindussperrer. Det ble gjort på sykehusene i Harstad, Tromsø og Narvik, men ikke på det psykiatriske sykehuset på Åsgård i Tromsø. Året etter skjer det samme på Åsgård (bildet). Nå er det montert vindussperrer ved alle sykehusene i UNN. Foto: Jan Fredrik Frantzen / UNN

– Har lært av Djabrail-saken

Manglende svar fra noen sykehus, og mangelfulle arkivsystemer hos andre, gir altså grunn til å tro at det finnes enda flere feilbehandlingssaker som kunne vært unngått med rutiner/prosedyrer/metoder som allerede var i bruk andre steder i Sykehus-Norge.

«Det er positivt at læring på tvers får større oppmerksomhet», skriver Helse Fonnas administrasjonssjef Ingebjørg Kismul i en e-post til NRK.

Hun trekker frem Djabrail-saken som eksempel på en alvorlig hendelse der de har lært av andres feil.

Sykehusene NRK har vært i kontakt med sier det gjøres flere tiltak for å lære av feil på tvers av avdelinger, sykehus og foretak:

Møter med fylkeslegen og mellom helseforetakene.

Gjennomgang av tilsynssaker i ulike fora, som kvalitets- og pasientsikkerhetsutvalg.

Gjennomgang av læringsnotatene fra Helsedirektoratet.

Økt fokus på å melde

Feilbehandling meldes også til sykehusenes interne avvikssystemer. Men selv om man skulle finne ut at en viktig rutineendring må til for å unngå gjentakelse, er heller ikke disse systemene innrettet slik at andre som driver med samme behandling blir varslet.

– Per i dag er det dessuten bare verneombud og ledere som har tilgang til å se avvikene. Men det jobbes med at også tillitsvalgte skal få tilgang, sier Kristine Ruud på barneklinikken på Haukeland.

Ruud har altså aldri lest læringsnotater, og sier hun heller ikke kan huske at rapporter fra Helsetilsynet er gjennomgått for å lære av feil ved andre avdelinger eller sykehus.

Ruud opplever dog økt bevissthet rundt at alle alvorlige hendelser og nestenhendelser skal rapporteres. Det gir litt optimisme, tross at resultatene lar vente på seg.

– Direktører og ledere ønsker at vi skal melde mer, og det er jo veldig positivt med fokus på å melde for å lære. Men vi har vel ikke helt sett utbyttet av det ennå. Noen burde ta tak i det, og sørge for at informasjonen om feilene og årsakene spres, mener hun.

– VERTIKALT MÅ BLI HORISONTALT: Slik illustrerer Haukeland-overlege Hans Flaatten hvordan Helse-Norge varsler feil i dag. Han mener helsepersonell, her representert ved intensivenhetene, heller må varsle seg imellom, for å unngå å gjenta feilene. Foto: Privat

«Horisontalt meldesystem»

Avdelingssjef Sigurd Fasting på St. Olavs mener det kan være behov for et nytt system.

Helsedirektoratet sin meldeordning, inkludert læringsnotatene, skal nå legges ned. Ordningen har fungert bra når det gjelder å melde inn alvorlige hendelser, mener han, men det som har kommet ut i form av læring har vært for dårlig.

Haukeland-overlege Hans Flaatten har tidligere lansert et «horisontalt meldesystem», der tanken er at helsepersonell skal få informasjon direkte når det er gjort en feil andre steder i Helse-Norge som er relevant for dem.

Dermed kan de lettere unngå å gjøre samme feil, og flere pasienter kan unngå å bli skadet.

Avdelingssjefen på St. Olavs tror det kan være veien å gå.

– Jeg tror det ville vært en god idé hvis en for eksempel kunne ha gått inn på en nettside, funnet sitt fagområde, og fått opp alt som var relevant for deg, sier Fasting.

De tillitsvalgte på barneklinikken på Haukeland er enige.

– For å forebygge at vi gjør samme feil som man for eksempel har gjort i Oslo, Trondheim eller Tromsø, og at de skal gjenta feil som vi har gjort, må vi bli flinkere til å dele kunnskapen med hverandre, sier Veronika Moen Johansen.

– Det burde jo være unødvendig å måtte finne opp kruttet på nytt igjen – at man skal måtte gjøre samme feilen mange ganger for å lære, fastslår hun.