I tv-serien «Line fikser kroppen» på NRK TV skal Line Elvsåshagen feire kvinnekroppen, i alle former og fasonger. Hun ønsker å endre det faktum at Norge er best i verden på dårlig selvfølelse. Oppgaven hun har tatt på seg er enormt viktig, og hun normaliserer og lindrer de følelsene mange sitter med. Men i episoden om magen, et tema som alle har et forhold til, er det en del momenter som vi mener kan føre til større problemer enn de løser. Vi må lære oss å skille mellom god selvfølelse og god helse, da de ikke alltid går hånd i hånd.

En av fem unge kvinner er overvektige og omtrent 60 prosent av den norske befolkningen er overvektige eller har fedme. Vi vet at overvekt og fedme kan føre til hjerte- og karsykdom, flere kreftformer og diabetes. Når vi vet dette, er det da riktig å fremme alle typer kropper, når dette for noen medfører en helserisiko? Line sier at magen er den kroppsdelen flest er misfornøyd med, men magefettet er også det fettet som er det farligste med tanke på nevnte sykdommer. Det kan vi verken snakke eller føle oss bort fra.

Line besøker Norges Idrettshøyskole (NIH) og får beskjed fra professor i idrettsfysiologi, Jostein Hallen, om at hun har for høy fettmasse, og han gir henne et «svakt gult lys». Det virker for oss som at han feiger ut i sine uttalelser for å ikke såre eller skremme Line, og bagatelliserer hennes helserisiko forbundet med denne høye fettmassen. Det han sier er ikke feil, men vi mener han burde vært klarere i sitt budskap overfor seerne, om risikoen ved å ha en for høy fettmasse og ved en ytterligere vektøkning.

Han introduserer begrepet «fit-and-fat», og sier at det å trene kan kompensere for den høye fettmassen. Dette kan i noen grad stemme, men den «fit-and-fat»-livsstilen Line fremmer i slutten av episoden, hvor det er greit å spise en hel Grandiosa eller burger etter hver treningsøkt, er ikke med på å fremme et sunt kosthold i den norske befolkningen. Line sier selv at hun før har slanket seg for å bli tynn, men at hun nå må gjøre noe med helsa. Dette er den beste setningen i hele episoden, men forsvinner litt i motstridende handlinger.

Kroppspositivisme begynte som en fin trend med at det er greit å ha strekkmerker på magen, ha litt ekstra her og der, og at det er lov å kose seg innimellom. I dag er mange av jentene som kjemper for kroppspositivisme sykelig overvektige. De har klart å bli glad i formene sine og utseendet sitt, men er du egentlig glad i kroppen din når du ikke tar vare på den på innsiden?

Flere av disse sykelig overvektige kroppsaktivistene i sosiale medier er forbilder for den yngre befolkningen, og fremmer dermed overvekt og fedme som noe positivt. Vi er på vei til å bli et samfunn der overvekt er normalvekten, og samtidig øker sykeligheten.

Er det virkelig den veien vi vil gå?

Det vi ønsker oss er et større fokus på helse og en sunn kropp. En sunn kropp trenger ikke bety six-pack eller thigh gap, men den er heller ikke sykelig overvektig. Vi må finne tilbake til den gylne middelvei. Vi må kunne ha det bra med oss selv og ha fokus på selvfølelse, men vi må også kunne skille mellom hva som er sunt og usunt. Det er fortsatt viktig å spise sunt og være i aktivitet, og så må vi kunne unne oss noe usunt i blant uten å få dårlig samvittighet. Vi må lære oss å ha et avslappet forhold til kroppen, men ikke så avslappet at det går utover helsen. Uansett hvor kjedelig det høres ut, så sier vi det igjen: alt med måte! Vi heier på den SUNNE kvinnekroppen i mange former og fasonger.