Hei, denne artikkelen er over ett år gammel og kan inneholde utdatert informasjon

NORGES SKIFORBUND har de siste to årene gjennomført en tvungen helseregistrering av alle de aktuelle landslagsløperne over 16 år. Resultatene derfra er bakgrunnen for at skiledelsen nå ber de beste løperne å tenke seg om før de fotograferes eller publiserer bilder på sosiale medier av de halvnakne, veltrente sommerkroppene sine:

- De mest trente eliteløperne ser veldig spreke ut med mye muskler og lite underhudsfett. Det er ikke naturlig for yngre løpere å ha slike kropper. Da må rollemodellene deres være fornuftige i måten de viser seg fram på, sa Skiforbundets Brit Baldishol da hun sist uke presenterte resultatene fra den norske helseregisteringen på ledermøtet i det internasjonale skiforbundet (FIS).

Som utviklingssjef har Baldishol de siste årene hatt ansvaret for de yngre landslagene, og er opptatt av å få vekk all den feilaktige tenkningen om sammenhengen mellom lav vekt og gode resultater. På FIS-møtet i slovenske Portoroz vakte gjennomgangen av dette norske helsearbeidet med rette stor oppsikt.

Spiseforstyrrelser er en utfordring i all utholdenhetsidrett, men studier har vist at et systematisk forebyggende arbeid kan ha god effekt. Derfor er det avgjørende med idrettsledere som på dette høye nivået tydelig velger å beskytte løpernes helse framfor å jage resultater.

DET norske systemet sikrer oppfølging av alle landslagsaktuelle løpere fra 17 år og oppover. For å få konkurrere for Norge må hver løper bli helseklarert av en uavhengig lege. Det skjer med utgangspunkt i en egenregistrering for å bevisstgjøre utøverne på sammenhengen mellom riktig ernæring og stabile resultater i skisporet. Denne registreringen danner så grunnlaget for et sikkerhetsnett med grønn, gul og rød gradering.

I den første sesongen 2015/16 fikk hele 53 (34 jenter og 19 gutter) av 145 løpere graderingen «gul». Det utløste en direkte overvåkning av helsesituasjonen deres der samtlige løpere i gruppe ble tatt inn til videre samtale hos forbundets ernæringsfysiolog eller ekstra legekontroll.

Dette tallet var oppsiktsvekkende høyt i forhold til tidligere forskning som har anslått ulike utfordringer knyttet til spiseforstyrrelser til å gjelde rundt 20 prosent av jenter i utholdenhetsidrettene. Den påfølgende medisinske oppfølgingen av løpernes egenregistering endte da også med at 53 gule graderinger bare ble til en startnekt (rødt).

Kontrollen er ennå i en testfase både i langrenn og de andre grenene som er med i det felles norske prosjektet «Sunn Idrett». Før sist vinter ble derfor skjemaet for egenregisteringen revidert for å få et riktigst mulig bilde av helsesituasjonen i norsk langrenn. Da ble 20 (17 jenter og 3 gutter) av 151 utøvere tatt inn for ekstra kontroll; altså noe færre enn en av sju løpere. Det endte gledelig nok med at alle etter grundigere medisinsk vurdering fikk klarsignal til å konkurrere.

FLERE av delegatene på FIS-møtet var imponert over hvor stor vekt Norge legger på å beskytte landslagsutøvernes helse:

- Da jeg var yngre, ba trenerne oss spise mindre og ikke høre så mye på rådene fra ernæringslegene, fortalte Virginia De Martin Toprain. Den italienske løperen er utøvernes representant i FIS sin langrennskomite og jobber for å gjøre sporten tryggere for de aktive.

Nettopp det er utgangspunktet for samarbeidet mellom norsk skisport, friidrett, orientering og skiskyting for å gi de aktive selvtillit til å mestre kroppspresset. De ulike kontrollrutinene er tilpasset hver idrett, men har likt mål:

Ingen utøvere med spiseforstyrrelse skal få konkurrere for Norge.

Det er også en sportslig logikk i det. I disse utholdenhetsidrettene ødelegger drømmen om å få en perfekt kropp ofte den resultatmessige utviklingen. Løperne skjønner ikke at det å spise jevnt og mye i løpet av treningshverdagen er en viktig del av jobben for en toppidrettsutøver.

Da blir prioritering av utøvernes helse mer enn et riktig etisk valg. Det gir også lange, stabile sportslige karrierer.

GODT EKSEMPEL: Hilde Gjermundshaug Pedersen gikk tidlig ut og advarte miljøet mot slankepresset. Her i en Dagblad-reportasje fra 2004. Den bevisste livsstilen ga henne krefter til å konkurrere på toppnivå i flere tiår. FOTO: Torbjørn Grønning/Dagbladet. Vis mer

DEN forståelsen har de siste årene satt seg stadig sterkere i norsk toppidrett selv om for eksempel friidrett; som begynte kontrollarbeidet først, har hatt flere startnekt og noen skiklubber sliter med dårlige miljøer:

- Farlige slankevaner kan spre seg som et virus, sier de som jobber forebyggende. Nå ser likevel idrettslederne at pionerarbeidet som startet rundt Jourun Sundgot-Borgen for et par tiår siden, gir resultater. I samtlige idretter med en tvungen helseklarering er det nye systemet møtt med større åpenhet og stadig flere takknemlige utøvere, pårørende og klubbtrenere.

Også her handler det om å bli sett for så å få hjelp. Antall røde kort og startnekt er lavt, men kontrollnettet rundt landslagene er så blitt så finmaskete at det henter inn brede grupper av ambisiøse, flittige toppidrettsutøvere som mest av alt trenger å få et annet blikk inn på det hver enkelt sliter med av tanker og trening som påvirker selvbildet.

Akkurat den jobben gjør at norsk toppidrett også kan begynne å se seg selv i speilet med stolthet.