Kommentar

Kronikk: Menn som hater kvinner

KRONIKK AV TORGRIM EGGEN Forfatter

58 år Vis mer

«Jævla kvoterte feminist tyrkerhorer!», «Du trenger en skikkelig omgang», «Bare dra til byen og bli voldtatt av en neger du» ... gjerne fulgt av et truende «Jeg vet hvor du bor.»

TORGRIM EGGEN Foto: Knut Erik Knudsen

En rettferdig pris å betale for å ytre seg i det offentlige ordskiftet? Eller ren terror?

LES OGSÅ: Torgrim Eggen: - Kvinner terroriseres for å ytre egne meninger

Kjønnsdebatt

Dette er ikke fiksjon av Stieg Larsson, men konkret norsk virkelighet i 2011. Kvinner som deltar i samfunnsdebatten er regelmessig utsatt for seksuell trakassering og trusler. Når de henvender seg til politiet, får de beskjed om å «glemme det». Kan vi ha det slik?

Kanskje har jeg bare vært naiv, men etter å ha snappet opp rykter bestemte jeg meg for å sjekke litt. Av fem kvinner jeg tok kontakt med - som alle er aktive bloggere, spaltister og nettdebattanter - kunne fire fortelle om flere slike opplevelser. Fire av fem er 80 prosent.

De er mellom 25 og 40 år. Én av meldingene som er sitert over kom som reaksjon på et blogginnlegg i prostitusjonsdebatten (knyttet til visse folkevalgtes Riga-reiser). De to andre som følge av et leserinnlegg til Aftenposten, som hadde lite med kjønnsdebatt å gjøre.

«Mitt inntrykk er at om du er kvinne som åpner kjeften offentlig vil du ende opp med en innboks full av eklinger,» kommenterer en.

Idiotforklaring

Hvis ikke slik sjikane hadde vært straffbar i seg selv, kunne man innvende at det er langt mellom ord og handling. Hvor sant er det, når tallene blir store nok? Uten at jeg kjenner bakgrunnen for nettopp denne saken, er det bare noen dager siden motebloggeren Ulrikke Lund ble overfalt på et utested i Bergen og fikk armen brukket.

Det kan være interessant å sette dette i et perspektiv jeg kjenner utmerket: Det mannlige. I 20 år har jeg tilhørt den såkalte offentligheten - det vil si at jeg har vært intervjuet i alle medier, publisert bøker, artikler, kronikker og så videre. Noen ganger, skal det innrømmes, med ikke altfor gjennomtenkte synspunkter. Jeg har delt ut til kreti og pleti, til høyre og venstre, vært rundhåndet med idiotforklaringer og fornærmelser.

Jeg har ALDRI mottatt en trussel.

Kjeft, ja visst, i massevis. Ukvemsord. Idiotforklaringer. Rare telefoner fra skrullinger, yes sir. Men aldri en melding, hverken muntlig eller skriftlig, hverken anonym eller signert, som har fått meg til å begynne å lure på om jeg var trygg eller om mine nærmeste er trygge.

Seksualisert vold

Ytringsfrihet er å ytre seg i visshet om at samfunnet beskytter den som ytrer seg, og i visshet om at terror ikke skal tolereres.

Trusler om seksualisert vold er terror, slibrigheter på sms er terror, og det er terror som har til hensikt å stanse legitime meningsytringer.

Resultatet er demokratisk underskudd. Viktige og nødvendige stemmer blir trakassert til taushet. Og det sier noe nifst om menns psykologi at det er så lett å gripe til h-ordet og f-ordet, at en diskusjon om generelle samfunnsspørsmål så lett kan munne ut i trusler om seksualisert vold.

Forfatter og blogger Kristine Tofte skriver lakonisk: «Eg er fri og likestilt kvinne, eg lever på den moderne mannens nåde. Slik er det.»

Et par av disse kvinnene er aleneboende. Da blir man utrolig redd når en «debattant» avslutter med å slenge adressen din rett i synet på deg, og noen ganger deler den med andre. Man burde ha krav på beskyttelse.

Blir bare verre

Det virkelig betenkelige er når det kommer frem at politiet ikke foretar seg noe med slike saker, at de faktisk fraråder å anmelde overgrep.

Bloggeren VamPus, i det sivile Heidi Nordby Lunde, skriver om dette i sin blogg 28. mars i år. Hun anmelder regelmessig, sier hun, og betrakter anmeldelsene resignert som en prinsippsak. Politiet påpeker at det «bare blir verre» dersom man anmelder sjikane. Et utrolig argument. Skal vi forholde oss slik ved bankran også? Ved drap?

Som Heidi Nordby Lunde utmerket vet: dette er straffbare ytringer. De har også et element av et klassehat vi trodde vi var skånt for i Norge, verdens likeste land. Det er menn uten utdannelse som henvender seg til kvinner med mye av den. Man kan «forstå» en avmakt som fører til sexsjikane, men man kan ikke akseptere den. Det skal myndighetene slutte med.

EUs datalagringsdirektiv ble vedtatt i Stortinget 4. april i år, etter en langvarig debatt der folkeflertallet var mot. Av gode årsaker, etter min oppfatning.

Men - hell i uhell - datalagringsdirektivet er det verktøyet som trengs for å etterforske og avslutte slike saker. Det handler om noen tastetrykk. Den stressede politibetjenten trenger ikke engang å løfte telefonrøret.

Sytende feminister

I en rettsstat henlegger man ikke saker med kjent gjerningsmann, og å finne frem til gjerningsmannen er altså blitt barnemat.

La meg tenke høyt: Et av de områdene der norsk lov benyttes konsekvent, strengt og rettferdig, er i spørsmål om promillekjøring. Jeg synes sammenligningen er helt adekvat. Det handler om å trygge ferdselen for alle, også i trafikken av meninger som gir demokratiet et innhold.

Kvinnelige politikere kjenner problemområdet utmerket, men de skal for en gangs skyld få slippe å svare. Det fører bare til ny hets og idiotbabbel om «sytende feminister». Så, justisminister Storberget, hva akter du å foreta deg?

Denne kronikken sto på trykk i VG lørdag 1. oktober 2011.

Publisert: 02.10.11 kl. 19:02