Novinari KRIK-a došli su do fotografija koje prikazuju susret Andreja Vučića, brata predsednika Srbije, i Zvonka Veselinovića, ozloglašenog biznismena sa Kosova. One potvrđuju sumnje da je predsednikov brat blizak sa čovekom čije ime izaziva strah na Kosovu i koji je, prema izveštaju policije i BIA-e, umešan u različita krivična dela.

Pišu: Stevan Dojčinović i Bojana Pavlović

Krajem marta 2015. „Crvena zvezda“ igrala je košarkašku utakmicu protiv nemačke „Albe“ za plasman u četvrtfinale evropskog takmičenja Evroliga. Čak ni uz pobedu, srpski tim nije imao šansu za prolazak, pa utakmica nije bila od naročitog značaja.

Dešavanja na terenu pratila su petorica muškaraca na ekranu u restoranu „Salaš 137“ na Kopaoniku. Bili su dobro raspoloženi – razgovarali su, pili i smejali se.

Ovakva uobičajena scena inače ne bi privukla pažnju, međutim, jedan od gostiju restorana uočio je među skupinom poznata lica. Za stolom su bila dvojica uticajnih muškaraca – jedan iz sveta politike, drugi iz sveta kriminala.

Andrej Vučić, brat predsednika Srbije Aleksandra Vučića, sedeo je u društvu Zvonka Veselinovića, osuđenog biznismena sa severa Kosova, pokazuju fotografije do kojih su došli novinari KRIK-a. Sa njima su sedela još trojica muškaraca, od kojih se jedan vidi na slici – ali ga novinari nisu prepoznali.

Gost koji je uslikao susret objasnio je novinarima da je bio iznenađen da ovu dvojicu vidi zajedno pošto je u novinama pročitao članke koji Veselinovića opisuju kao kriminalca. Slikao je krišom mobilnim telefonom i dugo se bojao da fotografije bilo kome pokaže ili pošalje. Nije čuo o čemu razgovaraju.

Fotografije potvrđuju ono o čemu se dugo govori u Srbiji – da je brat predsednika blizak sa čovekom čije ime mnogi strahuju da izgovore.

Veselinović je u izveštajima policije i bezbednosne službe, do kojih su došli novinari KRIK-a i OCCRP-ja, označen kao vođa grupe koja se bavi švercom droge, oružja i nafte, zelenašenjem i pranjem novca. Bio je više puta optužen za različita krivična dela, ali je većina optužbi pala na sudu. Nedavno je, ipak, osuđen na dve godine zatvora jer je organizovao nelegalno iskopavanje peska i šljunka. U javnosti, Veselinović tvrdi da se nije bavio kriminalom, već da se legalno obogatio. Njegov kum i desna ruka Milan Radoičić osumnjičen je na Kosovu da je umešan u ubistvo političara Olivera Ivanovića koje se dogodilo u januaru prošle godine.

Predsednikov brat Andrej Vučić, sa druge strane, ima značajnu ulogu u političkom životu Srbije iako nije ni na jednoj državnoj funkciji. Mlađi Vučićev brat član je glavnog odbora Srpske napredne stranke (SNS), a ministar finansija i bivši gradonačelnik Beograda Siniša Mali opisao ga je kao čoveka koji upravlja strankom iz senke.

U telefonskom razgovoru sa novinarkom KRIK-a, Veselinović je negirao da se video sa Andrejem u „Salašu 137“.

„Ja sam se sa njim jednom sreo na zdravo-zdravo dok su još opozicija bili (pre 2012). Čoveka ne poznajem, niti imam kontakt s njim. Ako neko kaže da me viđa s njim, taj laže. To je još jedna vaša dezinformacija, još jedan spin, kao i svaki tekst o meni. Vas nikada nije ni zanimala istina, vi ste uvek gledali da napravite film za koji ste plaćeni“, rekao je Veselinović.

Kada su novinari KRIK-a rekli da poseduju fotografije njihovog susreta, Veselinović je rekao: „Super, izbacite fotografije u medije. Nisam se viđao sa njim, stojim iza toga.“

Andrej Vučić nije odgovarao na pozive. Novinari KRIK-a pokušali su da stupe u kontakt sa njim i posredstvom predsednikove savetnice za medije Suzane Vasiljević, ali je ona odgovorila: „Predsednikov brat nije državni funkcioner, pa tako mi nismo adresa za kontakt sa njim.“

Portret 1: Zvonko Veselinović

„Nisam ništa krijumčario, nisam ništa švercovao, nikakvim kriminalom se bavio nisam“, rekao je Veselinović u jedinom intervjuu koji je 2011. godine dao za magazin „Pečat“, „Napravio sam novac na osnovu toga što smo imali povlastice iz Srbije. To što smo uvozili bilo je bez PDV-a, neko vreme i bez akciza.“

Uprkos tome, izveštaji srpske policije i bezbednosne službe koje su prikupili novinari KRIK-a i OCCRP-ja, opisuju ga kao važnog kriminalaca na severu Kosova.

U ovom kontekstu njegovo ime se prvi put pojavljuje u policijskoj Beloj knjizi organizovanog kriminala iz 2001. godine. U njoj se navodi da je Veselinović predvodio grupu koja je krala automobile i krijumčarila ih iz južnog u severni deo Kosovske Mitrovice. Grupa se bavila i iznudama i falsifikovanjem dokumenata.

U narednih deset godina, Veselinović je proširio poslove i postao moćniji, sudeći po dokumentu Bezbednosno-informativne agencije (BIA) iz marta 2011. koji je potpisao tadašnji direktor Saša Vukadinović.

Izveštaj tajne službe, koji su novinari pronašli istražujući stare sudske slučajeve, opisuje Veselinovića kao vođu kriminalne grupe koja se bavi trgovinom droge, švercom oružja i nafte, zelenašenjem i pranjem novca.

„Veselinović je organizator jednog od najznačajnijih ilegalnih kanala za transport nafte iz centralne Srbije do teritorije Kosova i Metohije (…) postao je glavni snabdevač naftom gotovo svih benzinskih pumpi na području centralnog dela Kosova čiji su vlasnici Albanci“, stoji u izveštaju.

O ovome je govorio i bivši direktor kosovske carine Naim Huruglica za serijal Insajdera „Patriotska pljačka“ koji je rekao da su i istrage na Kosovu pokazale da je Veselinović učestvovao u švercu nafte.

Veselinović, navodi se u dokumentu BIA-e, ima jake veze sa albanskim kriminalcima.

„Na planu ilegalne trgovine narkoticima, Veselinović blisko sarađuje sa Osmani Ismetom i Bećiri Mentorom iz južnog dela Kosovske Mitrovice, predvodnicima kriminalnih organizacija uključenih u međunarodne kanale za trgovinu drogom iz Turske, Republike Makedonije i sa područja Kosova i Metohije i Crne Gore prema zapadnoevropskim zemljama.“

Ova dvojica navodnih Veselinovićevih saradnika važni su igrači u kosovskom podzemlju i po nalazima obaveštajnih i istražnih organa drugih zemalja.

Ismet Osmani pominje se u izveštaju nemačke tajne službe BND iz 2005. kao kriminalac koji švercuje drogu, cigarete i naftu. „Smatra se izuzetno opasnim“, piše u izveštaju u kom se navodi da Osmani ima veze sa aktuelnim kosovskim predsednikom Hašimom Tačijem.

Mentora Bećirija hapsila je Misija Evropske unije EULEX 2012. godine zbog sumnje da je švercovao naftu, utajio porez, izbegavao carinske dažbine i prao novac.

Veselinovićeva grupa kupovala je drogu od Osmanija i švercovala je u Srbiju, dok je oružje išlo obrnutim smerom – iz Srbije na Kosovo, tvrdi se u izveštaju BIA.

„Najveći deo naoružanja Veselinović nabavlja na području Republike Srbije i ilegalno distribuira na prostoru KiM posredstvom Ismeta Osmanija koji ga je u ovu svrhu povezao sa članovima kriminalne grupe sa područja južnog dela Kosovske Mitrovice.“

U izveštaju se, takođe, navodi da je Veselinović u kontaktu sa Haljiti Muharemom Luksijem iz južnog dela Kosovske Mitrovice, bivšim pripadnikom OVK, kao i Enverom Sekiračom, predvodnikom kriminalne grupe, koji je osuđen na 37 godina zatvora jer je naredio ubistvo kosovskog policajca u Prištini.

BIA tvrdi i da Veselinovićeva grupa ima podršku pripadnika kosovske policije, uglavnom Srba.

Jedan od Veselinovićevih bliskih ljudi u Srbiji bio je kruševački kriminalac Goran Obradović Suša koji je ubijen 2014. Njegovo ubistvo do danas nije rasvetljeno.

Uprkos ovim saznanjima o Veselinoviću, gotovo sve optužbe protiv njega pale su na sudu.

Bio je optužen da je sa dvojicom saradnika 2000. godine ukrao automobil „mercedes“ u Novom Pazaru. Slučaj je okončan tako što je tužilac bez obrazloženja odustao od gonjenja Veselinovića.

Tri godine kasnije uhapšen je u Srbiji i optužen da je u automobilu švercovao tri kilograma heroina sa Kosova, sakrivenog u kesi ispod vozačevog sedišta. Na saslušanju u policiji, Veselinović je priznao da je prevozio kesu. „Sve ovo sam uradio zbog toga što sam bio zaslepljen novčanom sumom koja mi je bila obećana“, rekao je tada. Kasnije je, međutim, svoj iskaz na sudu porekao i tvrdio da mu je drogu podmetnula policija. Oslobođen je 2005. godine.

Sudilo mu se i pred Specijalnim sudom za organizovani kriminal u Beogradu za optužbe u vezi sa krađom kamiona. Njegov partner kupio je 32 kamiona na lizing, međutim, vozila nikada nije isplatio. Umesto toga, odvezao ih je na Kosovo i ustupio Veselinoviću. Partner je osuđen, dok je Veselinović oslobođen 2015. godine.

Veselinović je, ipak, nedavno osuđen na dve godine zatvora za nelegalno iskopavanje peska i šljunka u blizini Pirota. On je organizovao ovaj posao, obezbedio kamione i bagere za iskopavanje, a pesak je kasnije korišćen u izgradnji Koridora 10. Presuda nije konačna jer će o njoj tek odlučivati Apelacioni sud.

Veselinović i članovi njegove porodice danas su vlasnici nekoliko građevinskih kompanija, kamenoloma, kao i hotela „Grey“ na Kopaoniku. Njegove firme učestvuju u državnim projektima.

„Čuvar mosta“

Sve sumnje o Veselinovićevoj umešanosti u kriminal bile su u senci toga što su ga mnogi predstavljali kao velikog patriotu na Kosovu.

Kum i desna ruka

Najdramatičniji događaj koji se poslednjih godina dogodio na Kosovu je ubistvo lokalnog srpskog političara Olivera Ivanovića. Pred smrt, Ivanović je Najdramatičniji događaj koji se poslednjih godina dogodio na Kosovu je ubistvo lokalnog srpskog političara Olivera Ivanovića. Pred smrt, Ivanović je u intervju za BIRN rekao za Veselinovićevog kuma Milana Radoičića da je deo „neformalnog centra moći“ na Kosovu. Radoičić je osumnjičen na Kosovu da je učestvovao u Ivanovićevom ubistvu , međutim, on je uspeo da izbegne hapšenje i trenutno se nalazi u Srbiji. U izveštaju BIA do koga su došli novinari KRIK-a, Radoičić se spominje kao član Veselinovićeve grupe koji je navodno uključen u šverc narkotika. Većina optužbi protiv njega, poput one za otmicu skopskog biznismena , pala je na sudu.

Sa 18 godina pridružio se „čuvarima mosta“, grupi Srba koji su se od sredine 1999. godine, nakon što je Kosovo stavljeno pod kontrolu međunarodnih snaga, okupljali na mostu preko Ibra i nadgledali ko prelazi iz južnog u severni deo Kosovske Mitrovice.

U julu 2011. kosovska policija prešla je na sever u pokušaju da preuzme granične prelaze i postavi kosovske carinike. Meštani su postavili barikade i spalili carinske punktove. Tokom više dana nemira ubijen je i jedan pripadnik kosovske policije.

Kao odgovornog za postavljanje barikada kosovski organi označili su Veselinovića. Istraga u ovom slučaju i dalje traje.

U to vreme on je imao punu podršku Aleksandra Vučića koji je bio jedan od istaknutijih članova opozicije. Vučić ga je nazivao čovekom „koji sve što ima i sve što može daje za srpsku slobodu na Kosovu i Metohiji“.

Pre tri godine, u intervjuu za KRIK, Vučić je negirao bliskost sa Veselinovićem.

„Ja sam mu pružao političku podršku tada dok sam bio u opoziciji. Podrška se tiče barikada, ne biznisa“, rekao je tada Vučić.

„Veselinovića sam video jedanput u životu. Video sam ga na Kosovu, to je bilo 2009. Čuo sam i da je jednom u Ledinama na Novom Beogradu bio na nekoj velikoj svadbi na kojoj sam bio i ja. Ali ga nisam video.“

Vučić je naveo da ni on ni njegova partija ne podržavaju Veselinovića.

U razgovoru sa novinarkom KRIK-a, i Veselinović je rekao da nema podršku sadašnjeg srpskog predsednika.

„Prvo smo imali podršku Borisa Tadića 2011. godine u vezi sa onim šta se dešavalo na Kosovu. Njihovu smo podršku najveću imali, dok nas nisu izdali. Što se tiče Aleksandra Vučića nemam nikakvu podršku. Ja sam građanin kao i svaki drugi, on je naš predsednik, sad da li ga ja volim ili ne volim, to je moja lična stvar“, rekao je Veselinović.

Negirao je da je prijatelj sa predsednikovim bratom Andrejem, dok je o ovom poznanstvu Aleksandar Vučić ranije za KRIK rekao da ne zna ništa.

„Moj brat mi to nikada nije rekao, ali moram to njega da pitam“, rekao je Vučić.

﻿

Portret 2: Andrej Vučić

Iako predsednik Vučić opisuje svog brata kao skromnog čoveka zaposlenog u Narodnoj banci Srbije, opterećenog dugovima za stan u švajcarskim francima, njegova uloga u političkom životu nije zanemariva.

Mlađi brat predsednika aktivan je u SNS-u, posećuje odbore stranke i sastaje se sa lokalnim političarima. Često je viđen u društvu Miloša Vučevića, gradonačelnika Novog Sada.

Predstavnici opozicionih stranaka tvrde da predsednikov brat kadrira u Srbiji.

„Andrej Vučić obavlja najuticajniju funkciju trenutno u Srbiji, a to je funkcija premijerovog brata“, rekao je u intervjuu za list „Danas“ Milan Stamatović, opozicionar i predsednik opštine Čajetina.

Kada je 2015. godine Aleksandar Vučić, tada premijer Srbije, išao u posetu potpredsedniku Amerike Džozefu Bajdenu, grupa američkih kongresmena poslala je pismo Bajdenu i upozorila ga na uticaj Andreja Vučića.

„Zabrinuti smo zbog izveštaja da je mala grupa ljudi koju predvodi premijerov brat Andrej Vučić i dvojica njegovih bliskih saradnika (Vučićev kum) Nikola Petrović i Zoran Korać, učvrstila svoj uticaj u energetskom sektoru, telekomunikacijama, infrastrukturi i svim drugim vodećim biznisima u Srbiji.“

Vučićeva SNS kasnije je optužila kongresmene koji su napisali pismo da su članovi „bosanskog kokusa“ koji lobira protiv Srbije.

Ipak, najbolju sliku uticaja Andreja Vučića dao je jedan od najbližih predsednikovih saradnika – Siniša Mali, ministar finansija. On je 2014. u intervjuu za hrvatski nedeljnik „Globus“ Andreja opisao kao nekog ko donosi odluke iz senke.

„Andrej je, inače, siva Aleksandrova eminencija u Srpskoj naprednoj stranci, koji se nigde u javnosti ne pojavljuje“, ispričao je Mali. „On radi u Zavodu za izradu novčanica, a uz to se bavi strankom i Košarkaškim klubom Crvena zvezda.“

Mali je čak naveo da je po ideji Andreja Vučića postao gradonačelnik. „Stvar je u tome što su Vučićev rođeni brat Andrej i moj mlađi brat Predrag (Peđa) najbolji prijatelji. I ja sam uvek njima pomagao“, rekao je Mali za „Globus“.

Upravo se sa Predragom Malim Andrej Vučić zatekao u septembru 2014. na beogradskoj Paradi ponosa kada su ih pretukli žandarmi. Policajci tvrde da je Andrej Vučić pokušao da se probije kroz kordon i odbio da se legitimiše. Trenutno im se sudi za ovaj napad.

Predsednikov brat povezan je sa još jednom aferom.

Nakon što je otkriveno da je firma „Asomacum“ u vlasništvu Andreja Vučića učestvovala u prevarama sa plaćanjem poreza, predsednikov brat podneo je tužbu Privrednom sudu u kojoj je tvrdio da nije vlasnik firme već da su njegova lična karta i potpis falsifikovani. Sud je potvrdio da je u pitanju falsifikat, pa je proglasio odluku o osnivanju firme ništavnom.

Dopala vam se priča? Donirajte KRIK i pomozite da nastavimo da istražujemo kriminal i korupciju. Mnoge naše price nastale su zahvaljujući donacijama čitalaca. Kako da donirate KRIK pročitajte ovde. Podržite nezavisno novinarstvo!

Više o Milanu Radoičiću, Veselinovićevom kumu, pročitajte ovde.