A-teeman kirjoituspyyntö keräsi runsaat 350 kommenttia. Työttömyyteen liittyvä byrokratia koettiin kirjoituksissa ahdistavana ja rajoittavana.

Helena kirjoitti: “Eivät kaikki työttömät ole niitä laiskoja työtä vieroksuvia sohvalla makaajia, jotka välttelevät kaikkea, mikä työltä haiskahtaakin. Tuntuu todella ahdistavalta, kun aikuinen ikänsä töissä ollut "pakotetaan" kaikkeen, ja kerrotaan mitä pitää tehdä kuin pienelle lapselle, eikä tunnu olevan mitään itsemääräämisoikeutta siihen, mitä oikeasti haluaa ja tarvitsee. Kaikki ihmiset laitetaan vain sokeasti samalle viivalle.”

Nimimerkki Työllistymistä edistävässä toiminnassa kysyi: "Missä ovat median tarinat esim. minun kaltaisestani korkeakoulutetusta työttömästä, joka tekee 6 kk yritykselle ilmaiseksi töitä ilman mitään takeita siitä, että minua sinne palkataan jatkoon. Kuka teistä työssä käyvistä olisi valmis tekemään työtään 6 kk ilman palkkaa? Vai työttömät muka laiskoja!"

Aktiivimallista tuli paniikkimalli

Aktiivimalli sai kovaa kritiikkiä työttömiltä ja lain velvoitteiden täyttäminen nähtiin vaikeana.

Nina ihmetteli: "Miten voisin saada 3 kuukauden välein 18 tunnin työpaikan, kun en 49-vuotiaana pääse mihinkään edes haastatteluun. Eduskunnassa ei ole mitään käsitystä työttömän arjesta."

Viisikymppinen on tässä maassa vain ongelmajätettä. Kulunut työhaluinen

Mummeli 62 v. kirjoitti: "Koen aktiivimallin epäreiluna. Mielestäni on oikein patistaa työnhakuun, mutta on väärin rangaista siitä ettei tule valituksi. Työhön pääsemisestä päättää työnantaja ja muista aktiivitoimista TE-toimisto. Ei työtön itse. Jäin työttömäksi 60-vuotiaana puolitoista vuotta sitten 40 vuoden työuran jälkeen. Olen hakenut aktiivisesti töitä tuloksetta. Ja kyllähän syynä on ikääntyminen. Pääsen huhtikuussa 5 päivän työhakukurssille. Sellaiseen pääsee ainoastaan kerran. "

Martti Kainulainen / Lehtikuva

Kulunut työhaluinen jatkoi aiheesta näin: "Mielestäni yli 50-vuotiaiden, heikosti työllistyvien pitkäaikaistyöttömien ja pienten lasten vanhempien kohdalla aktiivimalli tulisi perua tai muuttaa lakia oikeudenmukaisemmaksi, koska työtä ei saa yrityksistä huolimatta. Lastenhoidon järjestäminen on mahdotonta lyhyiksi pätkiksi kerrallaan jo entuudestaan pahasti kuormittuneisiin päiväkoteihin, viisikymppinen on tässä maassa vain ongelmajätettä. "

Keikkatyöt voivat viivästyttää työttömyysetuuden maksua

Korvausten viivästyminen keikkatöiden takia nousi kirjoituksissa esiin useaan otteeseen. Sovitellun työttömyyspäivärahan maksaminen saattaa venyä viikkoja tai jopa kuukausia, koska sitä voi anoa vasta kun työstä on saatu palkka ja myös palkkatodistus.

Vuoden alusta voimaan astunut aktiivimalli vaatii yhä useampaa ottamaan vastaan lyhyitäkin keikkatöitä. Jotkut kirjoittajista arvelivat, että edessä ovatkin vaikeat ajat toimeentulon ennakoimisessa.

Sijainen hoitoalalla kirjoitti: "Itse teen määräaikaisia sijaisuuksia hoitoalalla ja varsinkin työttömyysjaksot ovat taloudellisesti turvattomia. Palkkatodistuksia voi joutua odottelemaan toista kuukautta, jonka takia työttömyysturvaa ei käsitellä. Töissä olo pienentää tukia paljon ja talous on epävakaata. On ollut kausia, etten olisi tullut toimeen ilman sukulaisteni apua. Kaikilla ei ole tällaista tukiverkkoa. "

Jyrki Lyytikkä / Yle

Prekaari maisteri kirjoitti 6. helmikuuta: "Olen tehnyt neljä vuotta silpputöitä valmistumisen jälkeen. Joulukuun tuet maksamatta edelleen, koska tein kaksi päivää töitä ja työnantaja ei ole toimittanut palkkalaskelmaa lukuisista pyynnöistä huolimatta."

Onneksi työtön on sillä tavalla kekseliäs, että elää helposti kaksi kuukautta ilman ruokaa. Hoitaja

Ensi vuoden alussa Suomessa ollaan ottamassa käyttöön niin sanottua kansallista tulorekisteriä (siirryt toiseen palveluun), jonka toivotaan nopeuttavan tiedonkulkua esimerkiksi juuri työnantajien, kelan ja myöhemmin myös työttömyyskassojen välillä. Tosin järjestelmän mahdollinen apu työttömälle edellyttäisi työnantajien ajantasaista toimintaa palkanmaksussa.

Keikkatyöläinen kertoi: "Olin neljä tuntia keikkatöissä ja sen ansiosta jouduin odottamaan työmarkkinatukea kaksi kuukautta. Työnantaja ei muistanut lähettää työtuntejani palkanmaksuun, jolloin palkan saaminen viivästyi. Tämä johti pieneen henkilökohtaiseen konkurssiin. "

Nimimerkki Hoitaja kirjoitti: "Pystyin siis hakemaan ne rahat, joilla minun olisi pitänyt elää marraskuu, vasta tammikuun lopussa. Mutta onneksi työtön on sillä tavalla kekseliäs, että elää helposti kaksi kuukautta ilman ruokaa."

Työttömät haluaisivat kouluttautua

Omaehtoiseen koulutukseen pääsyn vaikeus ja akateemisten työttömien tilanne puhuttivat niin ikään. Nykyisen käytännön mukaan sivutoiminen opiskelu ei vaikuta työttömyysetuuksien maksamiseen, jos opintojen laajuus on alle viisi opintopistettä kuukaudessa. Päätoimisesti opiskeleminen työttömyysetuudella edellyttää TE-toimiston arviota ja hyväksyntää siitä, että koulutus edistää hakijan työllistymistä. Kirjoittajien mukaan käytännöt vaihtelevat.

Eri kohtelu eri osassa Suomea kertoi kokemuksistaan: “Omaehtoiseen koulutukseen suhtaudutaan hyvin eri tavoin eri TE-toimistoissa. Lapissa virkailija sanoi "ehdottomasti ei" kun ehdotin, että lähtisin työttömyyspäivärahan turvin jatkamaan keskeneräistä yliopistokoulutustani. Kuulemma vain lähihoitajakoulutus hyväksyttäisiin. Itä-Suomeen muutettuani sama yliopistokoulutus hyväksyttiin saman tien omaehtoiseksi opiskeluksi.”

Turhauttava byrokraattinen esterata muuttui käsittämättömäksi kafkamaiseksi miinakentäksi. Liisa

Opiskelua-nimimerkki tiivisti näin: "Opiskelu työttömyyskorvauksella on käsittämättömällä tavalla vahdittu ja byrokratisoitu. Käytännössä halutaan, että työtön on kotona. Järkevintä olisi antaa opiskella työttömyyskorvauksella. Ihminen itse kyllä tietää mitä hän tarvitsee. Lopuille voisi antaa järkevää neuvontaa."

Heli Mäkikauppila / Yle

Tamperelainen Raimo Lantelankallio on vastikään tehnyt kan (siirryt toiseen palveluun)salai (siirryt toiseen palveluun)saloitteen (siirryt toiseen palveluun) työttömien sivutoimisen opiskeluoikeuden laajentamisesta. Lantelankallio perustelee aloitettaan nykyisen monimutkaisen käytännön yksinkertaistamisella ja sillä, että muutos kannustaisi työttömiä päivittämään omaa ammattitaitoaan.

Liisa kertoi: "Turhauttava byrokraattinen esterata muuttui käsittämättömäksi kafkamaiseksi miinakentäksi. Täsmälleen samat opinnot olivat liian hitaat päätoimiseen opiskeluun ja liian nopeat sivutoimiseen opiskeluun. Minulta evättiin oikeus työmarkkinatukeen. Termi aktiivimalli tuntuu tavattoman irvokkaalta sellaisesta, joka on kirjaimellisesti aktiivisuuden vuoksi pudotettu yhteiskunnan turvaverkkojen ulkopuolelle."

Viisikymppiset kokevat jäävänsä syrjään työnhaussa

Useat A-teeman verkkokeskusteluun osallistuneet työttömät sanoivat kokeneensa ikäsyrjintää hakiessaan työtä. Kirjoittajat kertoivat, että 50- tai 60-vuotiaana ei kovin helposti pääse työhaastatteluun tai työllisty.

Ahkera työtön työntekijä avasi tilannettaan näin: "Olen 56, nainen ja korkeasti koulutettu. Eli todella ei-toivottu työnhakija. Jättämällä pois CV:ni hakemuksestani olen päässyt matalapalkkaiseen työhön kerran ja pari kertaa haastatteluun. Olen kokoajan vainoharhainen. Pelkään, että laitan ruksin väärään ruutuun TE toimiston sivuilla tai en kuule puhelimen soivan, jos työkkärillä olisi jotain asiaa. "

Matti Myller / Yle

Nimimerkki Ongelmajäte kuvasi kirjoituksessaan ikäsyrjintää: "Olen päälle viisikymppinen nainen, monipuolista työkokemusta löytyy noin kolmenkymmenen vuoden ajalta. Omasta mielestäni osaisin nyt olla hyvä työntekijä. Minulla on hyvät it-taidot, haluan oppia uutta ja kehittää itseäni, enkä hätkähdä pienistä. Minulla ei ole mitään sairauksia, jotka voisivat haitata työntekoa ja olen mielestäni kohtalaisen järkevä ihminen. Mitä ihmettä minun pitäisi tehdä, että saisin töitä? Seisoisin vaikka päälläni, jos se auttaisi. Tosin voimistelussa olen hemmetin huono."

Minut on kolmesti laitettu cv:n kirjoituskurssille. Kukkakaali

Kukkakaali kirjoitti: "Haastattelukutsut loppuivat 45-vuotiaana, siihen asti sain töitä varsin helposti. Nyt olen 51 ja hiljaista on kuin huopatossutehtaalla. Olen korkeakoulutettu ja homma ei ole CV:stä kiinni. Silti minut on kolmesti laitettu CV:n kirjoituskurssille."

Myös sairaudet ja työkyvyttömyys olivat esillä monen kirjoittajan kokemuksissa. Sairauspäivärahan enimmäismäärän tultua täyteen kirjoittajat kertoivat joutuneensa jälleen työttömiksi ja kertoivat, kuinka eivät pääse työkyvyttömyyseläkkeelle lääkärien puoltavista lausunnoista huolimatta.

Työeläkkeen hakija tiivisti monen ajatukset: "Työkyvyttömien sairaiden paikka ei ole kortistossa."

Työttömyys koetaan leimaavana

Useat työttömät kirjoittivat myös työttömyyden leimasta ja kertoivat, kuinka heidän kokemuksensa mukaan työnantajat palkkaavat mieluummin jo työssä olevan kuin työttömän työnhakijan.

Työtön tohtori kertoi: "Työtön ja etenkin pitkäaikaistyötön mielletään jostain syystä "huonommaksi" kuin työssä oleva työnhakija, vaikka työtön on todennäköisesti kehittänyt asiantuntemustaan ja osaamistaan työttömänä ollessaan enemmän kuin samassa työtehtävässä vuosikausia kököttänyt."

Lee Avison / AOP

Useat kirjoittajat kertoivat hakevansa jatkuvasti työpaikkoja ja tätä prosessia nimimerkki Murtunut kuvaili näin: "Odottaisin tutkimusta siitä, mitä ihmisen itsetunnolle tekee kirjoittaa yhä uudestaan samat asiat itsestään eri sanoin. Mikä määrä hakemuksia on mahdollista kirjoittaa itsetunnon hajoamatta? Omalla kohdallani jo muutaman kymmenen jälkeen tunsin, ettei minulla ole mitään tekemistä kuvailemani henkilön kanssa, vaikka kaikki kirjoittamani tiedot olivat totta. Kafkan kirjat ovat kevyttä luettavaa tämän rinnalla. "

*Aktiivimalli on suututtanut suomalaisia. Yritetäänkö kaikki työttömät runnoa väkisin samaan muottiin? Kenen vika työttömyys on, yksilön vai yhteiskunnan? A-teema: Työtä! torstaina 15.2. klo 21.00 TV1 ja Yle Areena. #ateema *