Lasten ja nuorten sekä erityisesti poikien lukemattomuuden ratkaisemiseksi on alettu nyt etsiä uudenlaisia keinoja. Poikien maailmasta haetaan uusia lukemiseen innostavia esikuvia.

Huumoria, seksiä, nuoria ja mopoja.

Näistä teemoista iisalmelaisen äidinkielen ja kirjallisuuden opettajan Jyri Paretskoin 15-vuotiaat oppilaat kertoivat haluavansa lukea vuonna 2008.

Paretskoin oppilaiden mielestä lukeminen oli tyhmintä ikinä. Paretskoi yritti kaikkensa, hän vei oppilaat kirjastoon, luki heille ääneen ja antoi kirjavinkkejä, mutta ei saanut nuoria poikia innostumaan lukemisesta.

Lopulta hän ymmärsi kysyä, mikä heitä kiinnostaisi.

Vaikka kiinnostuksen kohteet olivat viimein löytyneet, ei teemoista tuntunut löytyvän nuorille sopivaa kirjaa. Niinpä Paretskoi päätti kirjoittaa sellaisen itse.

– Se oli opettajan urallani käänteentekevä hetki. Siitä hetkestä lähtien olen ymmärtänyt, että kaikki kirjat eivät vain sovi kaikille. Kaikkia ei kannata aina pakottaa lukemaan samaa kirjaa, vaan jokaiselle on hyvä etsiä sopivaa luettavaa niin sisällöllisesti kuin sivumäärällisestikin.

Pojista ei tule lukijoita ilman tukea

Vaikka lukutaito on Suomessa maailman kärkeä, on koululaisten kiinnostus ja into lukemiseen erittäin matala.

Nuorten lukemiseen käyttämä aika on 20 vuodessa lähes puolittunut. Kiinnostus etenkin pitkien tekstien lukemiseen on laskenut. Tutkimusten mukaan suomalaisnuorista joka kymmenennellä on heikko lukutaito, pojista jopa 16 prosentilla.

Lukutaidossa erot tyttöjen ja poikien välillä ovat kasvaneet. Peruskoulun päättyessä pojat ovat lukutaidossa noin 1,5 vuotta tyttöjä jäljessä.

– Tytöistä tulee luontevammin lukijoita ilman toimenpiteitäkin, mutta pojat tarvitsevat siihen tukea, sanoo Lukukeskuksen projektipäällikkö ja Lukuliike koulussa -kampanjan hankepäällikkö Emmi Jäkkö.

Jäkkö viittaa muun muassa saksalaiseen tutkimukseen (siirryt toiseen palveluun), jossa todettiin, että tytöistä, joille ei oltu luettu lapsena säännöllisesti ääneen, yli puolet piti siitä huolimatta lukemisesta myöhemmin, mutta vaille ääneenlukemista jääneistä pojista alle neljäsosa piti lukemisesta vanhempana.

Oppilaat, joille on luettu lapsena ja jotka lukevat itse, erottuvat koulussa selvästi, Paretskoi sanoo.

– Heidän ilmaisunsa on paljon vahvempaa, selvempää ja monipuolisempaa sekä puhuessa että kirjoittaessa. Se näkyy koevastauksissa, ajattelutaidoissa, empatiakyvyssä ja jopa siinä, miten he tulevat muiden kanssa toimeen. Äidinkielen lisäksi se näkyy tietysti kaikissa muissakin aineissa.

Pojat tarvitsevat lukevia esikuvia

Lasten ja nuorten sekä erityisesti poikien lukemattomuuden ratkaisemiseksi on alettu nyt etsiä uudenlaisia keinoja.

Vuosi sitten Lukukeskus houkutteli poikia lukemisen pariin rap-musiikin avulla. Tänä syksynä alkoi valtakunnallinen Lukuliike koulussa (siirryt toiseen palveluun) -kampanja, johon haki mukaan 800 koulua ympäri Suomen.

Tarkoitus on järjestää kuluvan lukuvuoden aikana useita kymmeniä maksuttomia työpajoja, koulutapahtumia ja kirjailijavierailuja. Nettiin kootaan yhteen erilaisia vinkkejä ja toimintamalleja lukemisen edistämiseksi kouluissa.

Jari Kovalainen / Yle

Mukaan kampanjaan etsitään myös uusia lukemisen esikuvia. Erityisesti pojat tarvitsevat sellaisia, Jäkkö sanoo.

– Tarvitsemme poikien maailmasta uusia esikuvia puhumaan lukemisesta. Tubettaja Miklu on lähtenyt mukaan hankkeeseen ja hän on jo nyt onnistunut omilla videoillaan, päivityksillään ja kouluesiintymisillään saamaan monia nuoria lukemaan. Instagramissa ja Youtubessa on paljon nuorten kommentteja, joissa he toteavat, että "okei mä nyt sit luin, kun sä sanoit".

Myös Lastenkirjainstituutti ja Karisto ovat julkistaneet kirjoituskilpailun (siirryt toiseen palveluun), jossa etsitään erityisesti 11–14-vuotiaita poikia kiinnostavaa kaunokirjallista käsikirjoitusta.

Jäkkö haluaa korostaa, että kirjojen lukeminen ei ole mikään itseisarvo. Lukemattomuudesta ei olla huolissaan siksi, että lapsilla ja nuorilla olisi hyvä olla lukemisen kaltainen sivistysharrastus vaan siksi, että lukeminen on paitsi avain oppimiseen ja parempaan koulumenestykseen myös elämässä pärjäämiseen.

Yhteiskunta edellyttää jatkuvasti parempaa lukutaitoa, jotta selviää työelämässä ja ihan arkielämässäkin. Hyvä lukutaito ehkäisee myös syrjäytymistä.

Vanhempien on ymmärrettävä lukemisen merkitys

Lukemisen hyödyistä olisi hyvä puhua nuorten kanssa, mutta se pitäisi tehdä heitä kiinnostavalla tavalla. Motivaattorin pitäisi löytyä lähempää nuorten elämää.

Kahdeksasluokkalaista ei välttämättä motivoi tieto siitä, että lukemisesta on hänelle hyötyä kymmenen vuoden kuluttua työelämässä.

– Jos lukutaito heikentyy, huijatuksi tuleminen helpottuu ja esimerkiksi trollaamisen tunnistaminen vaikeutuu. Pojilla porukassa pärjääminen ja oman mielipiteen kertominen muuttuu vaikeaksi, kun ei ole riittävää sanavarastoa tai kielellistä kykyä kertoa miltä tuntuu. Ehkä tätä kautta löytyisi motivointikeinoja, Jäkkö pohtii.

Omalla ajalla lukemista harrastavilla nuorilla on jopa kymmenien tuhansien sanojen etumatka verrattuna niihin, jotka eivät lue.

Koska lasten ja nuorten voi olla itse vielä vaikea ymmärtää kaikkia lukemisen hyötyjä, Jäkkö ja Paretskoi peräänkuuluttavat vanhempien vastuuta asiassa.

Lukemisen pitäisi olla jokapäiväinen tapa, vähän kuten hampaiden harjaus. Jyri Paretskoi

– Vanhempien pitäisi ymmärtää lukemisen merkitys ja se, millainen satsaus se on lapsen tulevaisuuteen. Kyse on kuitenkin hyvin yksinkertaisesta asiasta. Siksi tuntuu vähän hämmästyttävältä, että vain joka neljännessä kodissa luetaan lapsille säännöllisesti, Paretskoi sanoo.

Paretskoi viittaa tutkimukseen (siirryt toiseen palveluun), jossa kartoitettiin kirjojen lukemisen lisäksi muun muassa sitä, kuinka usein vanhemmat lauloivat lauluja, leikkivät kirjainleluilla, pelasivat sanapelejä, kirjoittivat kirjaimia ja lukivat ääneen kylttejä ja etikettejä lapselleen ennen koulunaloitusikää. Vähintään viittä eri lukemiseen liittyvää toimintaa usein lastensa kanssa harrastavia vanhempia oli vain runsas neljännes.

Pelkkää säännöllistä lukemista harrastaa siis todennäköisesti isompi joukko vanhemmista, kuin vain mainittu 25 prosenttia.

Päiväkoti-ikäisten lasten vanhempien ääneen lukemista kartoittaneen Jyväskylän yliopiston Vuorovaikutus, Kasvu ja Oppiminen -pitkittäistutkimuksen mukaan runsas 40 prosenttia vanhemmista luki joka päivä ääneen lapsilleen. 2–3-vuotiaille lapsilleen joka päivä ääneen luki kolmannes äideistä ja neljännes isistä. Kuusivuotiaiden vanhemmista ääneen luki joka päivä jo selvästi harvempi: äideistä noin viidennes ja isistä enää joka kymmenes.

Paretskoin mielestä lukemisen mieltäminen harrastukseksi on väärä lähtökohta.

– Lukemisen pitäisi olla jokapäiväinen tapa, vähän kuten hampaiden harjaus. Hirveän tarkasti määritellään, miten paljon pitää nukkua, miten paljon pitää liikkua, mitä pitää syödä ja miten paljon pitää olla harrastuksia, mutta sitten lukeminen, ihan tällainen perustaito ja perusasia, meinaa hukkua sinne kaiken muun sekaan.

Pojille on tärkeää nähdä isän lukevan

Kodilla ja perheellä on tutkitusti yhä suurempi rooli lasten lukuinnon muodostumisessa. Alla vinkkejä vanhemmille, miten saada lapset ja nuoret innostumaan lukemisesta.

1) Anna lukemisen malli

Lapsille olisi hyvä lukea ääneen ja säännöllisesti vauvaiästä lähtien, niin pitkään kuin lapsi sitä toivoo. Lasten on hyvä myös nähdä omat vanhempansa lukemassa.

Pojille on erityisen tärkeää nähdä oma isänsä kirja kädessä. Isän lukeminen vahvistaa tutkitusti poikien lukuintoa. Pojat saavat lukemisen mallin monesti äideiltään tai lastentarhanopettajiltaan, jotka useimmiten ovat naisia.

Jo se, että kotona ylipäätään on paljon kirjoja, auttaa suhtautumaan myönteisesti lukemiseen.

2) Älä jätä lasta tai nuorta yksin lukemisen kanssa

Pahinta mitä voi tehdä, on lopettaa ääneen lukeminen siinä vaiheessa, kun lapsi oppii itse lukemaan.

– Lukutaito ei ole siinä vaiheessa vielä sillä tasolla, että voisi syventyä pitkiin tarinoihin tai vaikeampiin teksteihin, Paretskoi muistuttaa.

Jos lapsen oma lukeminen on vielä hidasta ja työlästä, se voi pahimmillaan romahduttaa lapsen innon lukemiseen. Lapsen oma lukemisen harjoittelu yhdessä ääneen lukemisen kanssa tukee lukutaidon kehittymistä.

3) Selvitä, mistä lapsi on kiinnostunut

Lapselta kannattaa kysyä, mistä aihealueista hän haluaisi lukea. Yhdessä voi etsiä aluksi vaikka tietokirjoja lapsen kiinnostuksen kohteista. Tietokirjat voivat toimia porttina lukemiseen ja samasta aihepiiristä voi löytyä myös kaunokirjallisia teoksia. Kirjastojen nettisivujen hakutoimintoja kannattaa hyödyntää sopivien kirjojen etsimisessä.

4) Tutustu kirjatarjontaan

Moni saattaa tarjota lapsilleen luettavaksi klassikoita ja omia lapsuudenaikaisia kirjasuosikkejaan, koska se on helppoa. Mutta Paretskoi muistuttaa, että ne eivät aina toimi samalla tavalla nykylapsille. Siksi hän suosittelee tutustumaan myös tämän ajan tarjontaan. Erityisen hyvin lukemaan motivoivat koulukavereilta saadut kirjavinkit.

5) Pidä lukemisen kynnys matalalla

Moni poika suostuu lukemaan kirjan, kunhan se on mahdollisimman ohut. Taustalla voi olla huono lukukokemus ja siksi pakollisesta lukemisesta halutaan päästä mahdollisimman nopeasti eroon.

Lyhyissä ja nopeissa tarinoissa on kuitenkin puolensa, sillä niiden kautta pääsee helposti tarinan maailmaan. Kokonaisen tarinan, lyhyenkin, loppuun asti lukeminen tuottaa onnistumisen kokemuksia.

Netistä voi aluksia lukea vaikka uutisia tai muita lyhyempiä tekstejä, jotta lukemisesta muodostuisi säännöllinen osa jokapäiväistä arkea. Nuoria kannattaa silti ohjata vähitellen pidempienkin tekstien äärelle. Pitkäjänteinen ja pitkäkestoinen lukeminen parantaa lukutaitoa parhaiten.

– Kaiken pohjana on kyky lukea pitkää tekstiä ja muodostaa tarinan eri osista kokonaisuus. Uutisoitsikoiden ja lyhyiden sometekstien lukeminen ei aja samaa asiaa, Jäkkö huomauttaa.

"Ajat muuttuvat, nuoret eivät"

Kun Paretskoi taannoin lupasi oppilailleen kirjoittaa heitä kiinnostavan kirjan, aikaa kirjan valmistumiseen ehti vierähtää neljä ja puoli vuotta.

Kolmen mopopojan elämästä kertova Paretskoin esikoisteos Shell´s Angels julkaistiin vuonna 2013 ja palkittiin myöhemmin nuortenkirjallisuuden Topelius-palkinnolla.

Paretskoin mukaan kirjan kirjoittaminen oli lopulta melko helppoa, onhan hän itsekin ollut 15-vuotias poika.

– Vaikka ajat vaihtuvat ja kaikki ympärillä muuttuu, nuoret ovat kuitenkin aika samanlaisia. Koitan nyt kirjoittaa sellaisia kirjoja, joita olisin itse 15-vuotiaana halunnut lukea. Kyllä minä muistan, mitä silloin tehtiin ja mitkä asiat naurattivat, eikä oma huumorintajuni ole kauheasti niistä ajoista kehittynyt, Paretskoi nauraa.

Paretskoin seuraava kirja ilmestyy helmikuussa. Se on yläkoululaisille suunnatun K15-sarjan kolmas osa.

Kirjavinkkejä

K15-sarjan lisäksi Lukukeskus suosittelee nuorille pojille muun muassa seuraavia teoksia:

– Björn Sortland, Timo Parvela, Pasi Pitkänen: Kepler 62-kirjasarja

– Mika Wikström: Meidän jengin Zlatan

– Roope Lipasti: Viikinkisolmu

– Jeff Kinney: Neropatin päiväkirja -sarja

– Timo Parvela: Pate-kirjat

Juttua muokattu 4.12. klo 13.49: Täsmennetty tietoa vanhempien säännöllisestä lukemisesta lapsilleen ja poistettu Paretskoin sitaatista kohta "toisin sanoen 75 prosenttia lapsista jää vaille säännöllistä iltasatua”.

Lue myös:

Mitä lukutaidolle tapahtuu koulussa? Suuri osa lapsista lukee jo 6-vuotiaina, mutta monet 10 vuotta vanhemmat eivät ymmärrä yksinkertaistakaan tekstiä

Aleksis Salusjärven kolumni: Lukeminen ei ole hauskaa, se on eloonjäämistaito