Mikkeliläinen autokorjaamoyrittäjä Anssi Hämäläinen asensi autoon tämän pakoputken äänenvaimentimen vuonna 1998, koska auton edellinen äänenvaimennin oli niin huonossa kunnossa. Autonomistaja ei halunnut äänenvaimenninta, koska se oli hänen mielestään niin kallis. Hämäläinen on miettinyt, miten auton matka jatkui. Hämäläinen ei nähnyt autoa eikä kuljettajaa enää koskaan.

Mikkeliläinen autokorjaamoyrittäjä Anssi Hämäläinen asensi autoon tämän pakoputken äänenvaimentimen vuonna 1998, koska auton edellinen äänenvaimennin oli niin huonossa kunnossa. Autonomistaja ei halunnut äänenvaimenninta, koska se oli hänen mielestään niin kallis. Hämäläinen on miettinyt, miten auton matka jatkui. Hämäläinen ei nähnyt autoa eikä kuljettajaa enää koskaan. Petri Vironen / Yle

Kolme alansa ammattilaista kertoo tarinoita ihmisten remontointi- ja korjausyrityksistä. Suutari, autokorjaamoyrittäjä ja rakennusliikkeen omistaja ovat kohdanneet kaikenlaista.

Ihmisten taidot ovat moninaiset. Samoin ihmisten luulot taidoistaan. Monesti luuloa on enemmän kuin taitoa.

Moni yrittää tehdä jopa vaativia remontteja yksin. Lopputulos voi olla hyvin heikko, ja ihmiseltä menee valtavasti aikaa ja rahaa hukkaan.

Mikkeliläiset alansa osaajat kertovat, mitä kaikkea ihmiset ovat yrittäneet remontoida tai korjata itse.

"Miten tietää rajansa, ellei ylitä"

– Miten sitä ihminen tietää rajansa käsityöläisenä, ellei niitä ylitä. Olen toiminut suutarina 25 vuotta. Siihen mahtuu kaikenlaista, naurahtaa suutarimestari Jani Kinnunen Taitavat Suutarit -liikkeestä.

Kinnunen ymmärtää, että osa tahtoo yrittää suutarihommia kotona.

– Ylimääräinen kustannus on se kuuluisa oppiraha, ja kaikki me niitä varmaan saamme maksella elämämme aikana. Olen itsekin joskus langennut, Kinnunen naurahtaa.

Suutarimestari Jani Kinnunen Taitavat Suutarit -liikkeestä kertoo muutamia tarinoita vuosien varrella kohtaamistaan kummallisista kotisuutaroinneista:

"Vyö on rei'itetty itse. Reikä ei ole siisti ja alkaa repeillä. Reikä kuulemma tehty ampumalla pölliä vasten hirvikiväärillä."

"Kenkien liukkaat pohjat kuvioidaan itse. Yleisin työkalu on rälläkkä. Valitettavasti ongelma on useimmiten materiaalissa, eikä ongelma näin ollen poistu itse tehden."

"Asiakas auttaa meitä ja purkaa saappaasta vetoketjun pois. Sen seurauksena varren puoliskot on usein saatu venymään eri mittaisiksi. Me hoidamme sen kuntoon, mutta olisimme hoitaneet nopeammin ilman apua. Sama tilanne on usein nahkatakeissa."

"Kenkien murtuneet polyuretaanipohjat liimataan itse. Tässä nyt lähinnä menettää työajan ja käytetyn liiman, sillä haurastuvaa polyuretaania ei voi korjata muutoin kuin poistamalla vanhan kokonaan ja asentamalla uuden pohjan. Törmäämme tähän säännöllisesti. Tässä joudumme usein vakuuttelemaan asiakasta ettemme mekään voi pohjaa korjata. Pohja täytyy vaihtaa. Joskus meitä uskotaan. Toisinaan asiakas päätyy ostamaan hyvää liimaa ja yrittää itse."

"Tämä on klassisin esimerkki, johon törmäämme lähes viikoittain: kengän liimasauma on pettänyt. Liimaksi etsitään ensimmäinen eteen sattuva liima. Suutari korjaa kotona tekemisen jäljet, mutta se tekee työstämme hankalampaa ja kalliimpaa, sillä kaikki liima on saatava pois. Se ei onnistu ja ompelemme pohjat kiinni. Ompeleen päälle taas on viisasta laittaa kuminen puolipohja, ettei vesi pääse läpi. Monesti aluksi olisi selvitty kympin työllä, mutta lisätyöt voivat tuoda hintaa 20–30 euroa lisää."

"Usein on teroitettu väärä pinta sillä seurauksella, että huonosti leikkaavat sakset eivät leikkaa enää ensinkään. Osa saadaan pelastettua."

"Autojen kehittyminen pelastus kaikille"

Ammattilainen huokaisee helpotuksesta. Autojen hieno tekniikka tekee autoista vaikeammin korjattavia asiakkaille.

– Monet eivät uskalla korjata autoaan. Tämä on pelastus kaikille, naurahtaa Autokorjaamo Anssi Hämäläisen yrittäjä Anssi Hämäläinen.

Edelleen osa yrittää rohkeasti huoltaa ja fiksata autoaan. Samalla voi saada aikaan suurta vahinkoa. Aiemmin se on ollut vielä yleisempää.

– Aikoinaan yritettiin korjata pakoputkia kaljatölkeillä ja korjaamoakin pyydettiin hitsaamalla korjaamaan niitä. Moneen kertaan on laskettu, että pakoputken korjaaminen on kalliimpaa kuin uusiminen.

Autokorjaamoyrittäjä Anssi Hämäläinen kertoo pari yleistä virhettä ja yhden tarinan 1990-luvulta:

"Nykyään vaihdetaan turhaan antureita, kun anturin merkkivalo palaa. Ei tiedetä, miten moottoriohjaus toimii. Vika voi olla muualla kuin anturissa. Sulake voi olla palanut, termostaatissa voi olla vikaa, autossa voi olla kulumista tai vian on aiheuttanut komponentti. Kun ei osata oikein vaihtaa, voi tulla jopa moottorivaurio."

"Vuonna 1998 mies tuli korjaamolle Volvo 340 -autolla. Kuljettaja halusi korjata pakoputken äänenvaimentimen, joka oli vanha. Se oli niin huono, että laitoin uuden vaimentimen. Uusi maksoi noin 150 markkaa. Siitä tuli riita. Mies suuttui. Hän ei halunnut uutta äänenvaimenninta, koska se oli hänen mielestään niin kallis. Otin äänenvaimentimen pois ja ilmoitin, ettei maksa mitään. Äänenvaimennin on minulla edelleen tallessa. Siitä ei ole enää hyötyä, koska se oli esihistoriallinen pakoputki. Autot ovat nykyään erilaisia. En nähnyt sitä Volvoa enkä kuljettajaa sen jälkeen."

"Pakoputki vähän vuotaa ja sitä korjataan itse, vaikka uuden saisi muutamalla kymmenellä eurolla. Sen korjaaminen vie meiltä moninkertaisesti aikaa ja asiakkaalta moninkertaisesti rahaa uuden pakoputken asentamiseen verrattuna."

"Yleensä tussaroidaan saunassa"

Rakennusalan yrittäjä arvelee, että moni ajattelee säästävänsä rahaa tekemällä itse.

– Remontti maksaa, teki sen missä laajuudessa hyvänsä, toteaa Esratek Oy:n (Etelä-Savon rakennustekniikka) toinen omistajista Petri Kaipainen.

Kaipaisen mielestä asiakkaat eivät onneksi uskalla monesti ruveta LVI- tai sähköremonttiin.

– Veikkaisin, että meidän alalla useimmin lähdetään itse tussaroimaan ja tekemään sauna-, kylpyhuone- ja pintaremontteja. Niihin varmaan moni pystyykin, vaikka ei alalla olekaan. Osa kokeilee tapetointia. Se ei ole vaikeaa, mutta saattaa silti olla, että se ei onnistu.

Kaipaisen mukaan kaikkea ei kannata tehdä itse.

– Voi mennä hyvät tavarat pilalle.

Kaipainen iloitsee kotitalousvähennyksestä, joka motivoi monia asiakkaita teettämään remontin.

Esratek Oy:n toinen omistajista Petri Kaipainen kertoo kolme pientä tarinaa kummallisista remontointiyrityksistä:

"Mies teki vesieristystä kylpyhuoneeseen. Mies ajatteli samalla vaivalla pyyhkäistä vesieristyksen koko asuntoon. Vesieristyksestä ei ole mitään haittaa, mutta vesieristystä ei tarvita kaikkiin huoneisiin. Mies käytti turhaan suuren summan rahaa."

"Asiakas pyysi tarjouksen keittiökalusteita myyvästä yrityksestä. Tarjouksen ja suunnitelman teko pitää tehdä jokaiseen asuntoon erikseen. Se on tarkkaa ja aikaa vievää työtä. Asiakas käytti ensimmäisen yrityksen antamia luonnoksia pohjana, mutta osti kalusteet toisesta yrityksestä. Asiakas soitti myöhemmin ensimmäiseen yritykseen ja ihmetteli, miksi kalusteet eivät sopineet asuntoon."

"Kollega oli mennyt tekemään keittiöremonttia vanhaan taloon. Pintaan tuli gyprocia. Talon isäntä sanoi, että voi ruuvailla itse lisää, kun saa ohjeita. Mies sai ohjeet, miten paljon ruuveja kannatti laittaa. Kun kollega oli mennyt takaisin työpaikalle, hän huomasi miehen käytännössä ruuvanneen koko gyproc-levyn. Kyllä se siinä varmasti kesti."