Kehä II avattiin juhlallisin menoin syksyllä 2000. Jos Kehä II rakennettaisiin nyt, siitä tuskin tehtäisiin niin massiivista moottoritieympäristöä, arvioi Espoon kaupunkisuunnittelujohtaja Torsti Hokkanen.

“Kehä II:n aukeaminen viikko sitten päätti Mankkaan asukkaiden bensankatkuiset piinavuodet.”

Näin kirjoitettiin Helsingin Sanomissa marraskuussa vuonna 2000. Jutussa kerrottiin, kuinka muun muassa Mankkaan läpiajoliikenteestä iso osa oli siirtynyt uunituoreelle kehätielle.

“Korva tavoittaa linnunlaulun lurituksen. Postilaatikoiden päällä kököttävä Halloween-kurpitsa irvistelee hiljentyneelle tielle ontoin silmin”, toimittaja maalailee jutussa.

1960-luvulta asti suunnittelupöydillä pyörinyt Kehä II avattiin juhlallisin menoin keskiviikkona 25. lokakuuta vuonna 2000. Avajaisissa paikalla oli muun muassa silloinen liikenne- ja viestintäministeri Olli-Pekka Heinonen (kok).

Avajaispäivänä otetussa valokuvassa näkyy, kuinka kaupungin työntekijä kerää sinivalkoista avajaisnauhaa. Mielenosoituksiinkin oltiin avajaisten yhteydessä varauduttu, mutta lopulta avajaiset sujuivat rauhallisissa merkeissä.

Nykyisin Espoon kaupunkisuunnittelujohtajajana toimiva Torsti Hokkanen oli Espoon kaupungilla töissä jo lokakuussa 2000, kun Kehä II otettiin käyttöön.

“Muistan sitä käyttöönottohetkeä ja vielä vuosia sen jälkeen, että Kehä II otti aika paljon pois liikennettä nykyiseltä katuverkolta. Finnoontieltä ruuhkat vähenivät, samoin Mankkaanlaaksontieltä.”

Kehä II:n avajaisissa lokakuussa 2000 esiintyi teekkariorkesteri Retuperän WBK. Espoon teknisen keskuksen työntekijä Kai Mäki keräsi avajaisnauhan pois sen jälkeen, kun tie oli virallisesti julistettu avatuksi.­

Yleiskaavaluonnoksessa vuodelta 1968 se näkyy selvästi: Matinkylästä kohti pohjoista etenee tie, joka jatkuu aina Turuntielle asti. Tuleva Kehä II.

Nykyisin eläkkeellä oleva Mauri Heikkonen muistaa hyvin Kehä II:n ja Espoon ensimmäisen yleiskaavan. Hän työskenteli liikenneinsinöörinä 1960-luvulla, kun yleiskaavaa valmisteltiin.

“Vuoden 1968 yleiskaavaluonnoksessa ratkottiin Espoon yhdyskuntarakenne, joka perustui pää- ja aluekeskuksiin. Siinä yhteydessä Kehä II merkittiin yleiskaavaan. Suurin piirtein sillä paikalla se on säilynyt”, Heikkonen muistelee.

Yleiskaavaluonnoksessa hahmoteltujen poikittaisyhteyksien tarkoitus oli tasata Helsinkiin suuntautuvaa liikennekuormitusta parantamalla Espoon sisäisiä yhteyksiä.

Parikymmentä vuotta myöhemmin Kehä II oli uudestaan Heikkosen työpöydällä. Silloin hän toimi rakennusneuvoksena ympäristöministeriössä.

Espoo piti poikittaisyhteyttä tärkeänä, mutta sen toteuttaminen ei ollut mikään läpihuutojuttu ja järeällä liikenneratkaisulla oli myös vastustajansa. 1980- ja 1990-lukujen taitteessa Helsingin Sanomien mielipidesivuilla julkaistiin taajaan kirjoituksia Kehä II:n puolesta ja vastaan.

Tältä näyttivät Kehä II:n rakennustyöt vuonna 1997.­

Lopulta Kehä II:n rakentaminen alkoi loppuvuodesta 1996.

“Isoissa liikennehankkeissa kuluu helposti ideavaiheesta toteuttamiseen reilu 30 vuotta. Monissa muissakin hankkeissa on ollut sama tilanne. Kun tie kulkee viheralueiden ja asutun alueen läpi, nousevat esiin ristiriidat liikennehäiriön ja ympäristön kanssa”, Heikkonen sanoo.

Kehä II:n rakentamiseen toi oman lisämausteensa se, että nykyisen Suurpellon kohdalla maa on vanhaa merenpohjaa, jonka päälle rakennettu tie vajoaa helposti. Niinpä tien perustus tehtiin upottamalla maahan ohuita sementtiseoksilla täytettyjä paaluputkia.

Kehä II kulkee vanhan merenpohja-alueen halki, minkä takia tie vaati perusteelliset perustukset. Kuva on Kehä II:n rakennustyömaalta vuodelta 1997.­

Kehä II on kehätieksi lyhyt, alle seitsemän kilometriä. Siitä moottoritiemäistä osuutta on vain noin neljän kilometrin pätkä Länsiväylän ja Turunväylän välissä.

“Sitä silloin aikoinaan mietittiin, että onko se moottoritie vai nelikaistainen tie. Käytännössä se osa, joka on Länsiväylän ja Turunväylän välillä on moottoritie, mutta se on niin lyhyt, ettei sitä ole liikennemerkein moottoritieksi osoitettu”, Heikkonen sanoo.

Vaikka Kehä II on lyhyt, käytiin sen kustannuksista ja mittakaavasta kiivasta keskustelua. Erityisesti huolta herättivät tien ja liikenteen aiheuttamat maisema- ja ympäristöhaitat. Kansalaisaloitteessa vaadittiin, että tien toteuttamisesta järjestettäisiin kansanäänestys. Lopulta tie päätettiin toteuttaa pääosin kaksikaistaisena Turunväylältä pohjoiseen sekä viedä tie Nihtisillan kohdalla tunneliin.

Myös moottoritiemäisen järjestelyn vaatimat rampit herättivät osassa kansalaisia ja päättäjiä kauhistusta. Vuodelta 1989 olevassa tilavaraussuunnitelmassa näkyy, kuinka Länsiväylän liittymässä Matinkylän kohdalla rampit risteävät kolmessa tasossa. Liittymää ei kuitenkaan toteutettu näin järeänä, ja 1990-luvun alun suunnitelmissa ramppijärjestelyjä yksinkertaistettiin merkittävästi.

“Tiehallinto teki siinä strategisen virheen, kun ne piirsivät siihen jumalattoman spagetin. Porukka tietysti pelästyi sitä, ja sitten mentiin toiseen ääripäähän”, sanoo espoolainen tieharrastaja Matti Grönroos.

Hänellä on verkkosivusto, jolle on koottu historia- ja knoppitietoja Suomen teistä.

Kehä II:n erikoisuuksiksi Grönroos listaa sen pituuden lisäksi nimenomaan riisuttuina toteutetut ramppiratkaisut.

“Kehä II:n erityispiirre on se, että se tehtiin noin puolella rahalla siitä, mikä olisi ollut hyvä. Sen takia sen liittymät ovat aika tukkoisia ja siellä on rampeissa aika tiukat kurvit.”

Kehä II:n ja Länsiväylän liittymässä korvattiin muutama vuosi sitten liikennevalot liikenneympyrällä, mikä on Grönroosin mukaan helpottanut liittymän käyttöä.

“Kun pohjoisesta tullaa siihen Länsiväylän sumppuun, niin porukka on siinä aika hyvin oppinut toimimaan vetoketjuperiaatteen mukaisesti. Jos sitä ei noudatettaisi, se liittymä ei toimisi.”

Kehä II kulkee Nihtisillan kohdalla tunnelissa. Kuva on Kehä II:n avajaispäivältä vuodelta 2000.­

Voi sanoa, että lyhyeksi jäänyt Kehä II on tietyllä tapaa aikansa lapsi. Nyt vastaavaa poikittaisyhteyttä tuskin toteutettaisiin yhtä järeillä järjestelyillä.

“Suhtautuminen isoihin väyliin on ympäristöasioiden takia kiristynyt. Osittain kehämäistä autoliikennettä pyritään nyt vähentämään muun muassa Raide-Jokerin avulla. Muutenkin lähtökohtana on nyt selkeämmin raideliikenteeseen tukeutuva yhdyskuntarakenne”, pohtii eläkkeellä oleva rakennusneuvos Heikkonen.

Samoilla linjoilla on Espoon kaupunkisuunnittelujohtaja Torsti Hokkanen.

“Nykyään, jos se tehtäisiin, se toteutettaisiin todennäköisesti katuyhteytenä. Näin siihen saataisiin paremmin kiinnitettyä maankäyttöä.”

Moottoritien mittakaava vaikeuttaa rakentamista tien läheisyyteen. Valtavat rampit nielaisevat isot alueet maata, ja melun ja pienhiukkasten takia tien ympärille pitää jättää suoja-alueet.

Suurpellon asuinalue on rakennettu Kehä II:n viereen. Kehä II:een rajautuvat tontit ovat toistaiseksi tyhjiä.­

Tästä huolimatta Espoo on myös rakentanut Kehä II:n varteen. 2000-luvulla kehän länsipuolelle on noussut Suurpellon asuinalue. Tosin siellä moottoritien haitat piti alun perin ratkaista tien varteen rakennettavilla toimistotaloilla.

Tämä suunnitelma meni puihin vuoden 2008 finanssikriisin jälkimainingeissa. Toimistotalojen sijaan Kehä II:n varteen nousi meluaita.

Lue lisää: Espoon Suurpellosta piti tulla high tech -asuinalue, mutta sitten jotain meni pieleen

Espoo on haaveillut Kehä II:n jatkamisesta aina Vihdintielle ja Hämeenlinnanväylälle saakka. Kehä II:n avajaispäivänä lokakuussa 2000 silloinen liikenne- ja viestintäministeri Olli-Pekka Heinonen totesi, kuinka suunnittelu Kehä II:n jatkamiseksi Hämeenlinnanväylälle on käynnistymässä.

Vain reilua kuukautta myöhemmin, marraskuussa 2000, Helsingin kaupunginvaltuusto kuitenkin torppasi Kehä II:n jatkamisen Hämeenlinnanväylälle. Myös Vantaalla suhtauduttiin Kehä II:n jatkamiseen Hämeenlinnanväylälle varauksella

Nyt näyttää siltä, että Espoo saa haudata haaveet Kehä II:n jatkamisesta lopullisesti. Uusimmassa Uudenmaan maakuntakaavaehdotuksessa Kehä II:n jatketta ei enää ole. Jos ja kun Kehä II:n jatkeen varaus on poistuu maakuntakaavasta, tarkoittaa se, että jatkeelle on myöhemmin lähestulkoon mahdotonta saada uutta varausta.

Lue lisää: Ajoiko aika kehäteiden ohi? Kehä II ei olekaan saamassa jatkoa: ”Jos rakennamme teitä, niin ne täyttyvät autoista”

“Espoo on Kehä II:n jatketta ajanut viimeiseen asti, ja toki se on pettymys, että valtio on katsonut, ettei sille ole rahaa eikä tarvetta. Jos miettii pääkaupunkiseudun tieverkkoa, niin onhan se aika kummajainen, että Kehä II päättyy Turuntiehen, mutta sen kanssa on nyt vain elettävä”, Hokkanen sanoo.

Espoo ryhtyy todennäköisesti jossain kohtaa selvittämään, toteuttaako se itse jonkinlaisen korvaavan yhteyden Kehä II:n kaavaillun jatkeen reitille.

Tähän asti Espoo on pitänyt Kehä II:lle varatun alueen koskemattomana. Nyt pohditaan, pitäisikö alueelle suunnitella muuta rakentamista, kuten asumista. Erityisesti Espoota kiinnostaa Espoon, Helsingin ja Vantaan rajalle sijoittuva Kuninkaankolmio.

“Jos sinne tulee maankäyttöä, on paikallaan miettiä pienempää sisäistä katuyhteyttä. Suurta, seudullista liikennemäärää välittävälle yhteydelle ei näyttäisi nyt olevan tarvetta”, Hokkanen summaa.

Aika on ajanut massiivisten moottoritieratkaisujen ohi.