Värillä väliä: ”On kaunista kuljettaa omaa valkoista kättään mustalla iholla”

Tampereen monikulttuurinen yhteisö kiehtoo osaa suomalaisnaisista. Tiinan mielestä avioliitto senegalilaisen kanssa olisi tehnyt hänestä kiinnostavamman ihmisen.

Sanna-Kaisa Lähdeaho, teksti & Emmi Nieminen, kuvitus

”Heti baariin sisään mennessä näen, ketkä ovat black focus -asenteella liikenteessä”, kertoo gambialainen 27-vuotias Oni. Hän tarkoittaa naisia, jotka ovat kiinnostuneita mustista miehistä. Suomalaisnaisilta saa Onin mielestä helposti seksiä, mutta suhteen aloittaminen on vaikeampaa.

Samaa mieltä on Kamerunista kotoisin oleva Dominic, 32. Mustia miehiä tapailevat suomalaisnaiset voi hänen mukaansa luokitella kolmeen ryhmään:

”Ensimmäinen ryhmä ovat epätoivoiset, ehkä rumat naiset. Toinen ryhmä ovat itsenäiset maailmankansalaiset, jotka eivät välitä muiden ihmisten mielipiteistä. Kolmas ryhmä ovat seksiä haluavat naiset, jotka haluavat eksotiikkaa ja ajattelevat, että mustilla miehillä on suuri penis.”

Dominic miettii, että suurin osa afrikkalaismiehiä tapailevista naisista kuuluu kolmanteen ryhmään. He harrastavat yhden illan suhteita tai tapailevat tummaihoisia miehiä salassa seksin merkeissä. Suomalaisnaiset tuntuvat myös ajattelevan, että afrikkalaismiehillä on kiire edetä suhteessa. Kyse on Dominicin mukaan siitä, että afrikkalaismiehet tietävät mitä haluavat.

Yliopistossa opiskeleva Tiina, 30, on tapaillut viimeisen kolmen vuoden ajan vain tummaihoisia miehiä. Monet suhteista ovat jääneet fyysisiksi, vaikka hän olisi halunnut seurustella miesten kanssa. Helppoja suhteet eivät ole olleet, mutta siitä huolimatta suhde vaaleaihoiseen ei Tiinaa enää houkuta.

”Nykyään minua ällöttävät valkoiset, lyhyet, karvaiset, suomalaiset miehet”, hän kertoo.

Taannoin suhde ecuadorilaiseen mieheen kaatui juuri siihen, ettei mies ollut tarpeeksi musta. Ecuadorilaismiehen ihonväri ei vastannut Tiinan kauneuskäsitystä.

”Siinä on vain jotain kaunista, kun kuljettaa omaa valkoista kättään karvattomalla mustalla iholla.”

Afrikkalaisia miehiä tapaillessaan Tiina sanoo joutuneensa kohtaamaan pettämistä, valehtelua, rahan lainaamista ja epämääräisiä asumiskuvioita. Ne eivät ole häntä hätkäyttäneet.

Itsevarmuus, kaunis ulkonäkö ja ihonväri ovat ne seikat, mitkä tekevät Tiinan mukaan tummaihoisista miehistä kiinnostavia. Hän ei voisi kuvitella tapailevansa suomalaismiestä, jolla ei olisi koulutusta tai työpaikkaa, mutta maahanmuuttajien kohdalla se ei haittaa.

”Suomalaismiehellä olisi kuitenkin ollut mahdollisuus kouluttautua toisin kuin maissa, joissa koulutukseen tarvitsee rahaa.”

Viime vuonna Tiina tapaili senegalilaismiestä, joka halusi naimisiin, jotta olisi voinut jäädä asumaan Suomeen. Mies kertoi haluavansa mennä naimisiin rakkaudesta, ei vain paperilla. Tapailua jatkui puoli vuotta, mutta puheet avioliitosta painostivat koko ajan tunnelmaa.

Lopulta mies löysi toisen naisen, jonka kanssa hän meni naimisiin nopeasti. Jälkeenpäin Tiinaa on harmittanut, että hän kieltäytyi avioliitosta. Tiinan mielestä avioliitto senegalilaisen muslimin kanssa olisi tehnyt myös hänestä kiinnostavamman ihmisen.

”Haaveissani se olisi irrottanut minut lopullisesti suomalaisuuteen liittyvästä melankoliasta, eikä muslimimiehen kanssa tarvitsisi painia alkoholiongelman kanssa.”

Tiina kertoo, että hänen omat ongelmansa asettuivat erilaisiin mittasuhteisiin, kun hän kuunteli, miten paperiton mies oli henkensä uhalla matkustanut Italiaan.

”Ei kehdannut enää purnata siitä, että joutuu ostamaan Visalla Kuuban-matkan tai että gradunteko ahdistaa.”

Marika, 40, ymmärtää, miksi Tiinalle on muodostunut eräänlainen pakkomielle tummaihoisista miehistä:

”Afrikkalaisen kanssa nainen saa olla nainen.”

Marika muistelee omaa tapaamistaan nigerialaisen ex-miehensä kanssa tamperelaisessa yökerhossa. Häntä viehätti erityisesti se, että hänen koulutustaustansa ei ollut uhka miehelle. Miehen saamiseksi ”kympin tytön” ei tarvinnut esittää itseään tyhmempää. Myöskään ironinen huumorintaju ei karkottanut miestä.

Mies tuntui olevan täysin tietämätön parisuhdepeleistä, joita suomalaismiesten kanssa joutui pelaamaan. Jatkuvan tykkääkö tuo minusta -pyörityksen sijaan nigerialaismies julisti jo ensimmäisellä tapaamisella:

”Olet minun nainen.”

Myös seksuaalisesti kaikki oli suoraviivaisempaa, kuin mihin hän oli suomalaismiesten kanssa tottunut.

”Myös suuria tunteita riitti niin hyvässä kuin pahassakin.”

Marika meni naimisiin tunnettuaan miehen pari kuukautta, jotta mies sai jäädä Suomeen. Jälkikäteen hän miettii, että hän oli naimisiin mennessään sinisilmäinen. Hän tahtoi parantaa maailmaa ja luopua samalla etuoikeutetun eurooppalaisen asemasta. Oli mukana pelkkää jääräpäisyyttäkin: niin moni tuntui vastustavan liittoa, että hän tahtoi näyttää heille.

”Samasta syystä jäin huonoon suhteeseen liian pitkäksi aikaa.”

Marikan avioliitto kesti yli 13 vuotta. Vaikka mies sai Suomen kansalaisuuden, Marikasta tuntui, että hän joutui edelleen hoitamaan kaikki perheen asiat.

”Mies oli neljäs lapsi perheessä.”

Hänen on vaikea kuvitella, että hän seurustelisi enää koskaan afrikkalaismiehen kanssa.

”En jaksaisi enää sitä draamaa, joka kulttuuriin mielestäni liittyy.”

Matkaoppaana Gambiassa työskennellyt Anna, 29, tapasi nykyisen aviomiehensä hänen kotimaassaan.

”Minulla on musta mies, koska muun värisiä ei ollut tarjolla”, hän kiteyttää.

Anna arvelee, että suhteella on paremmat edellytykset onnistua, kuin jos hän olisi tavannut afrikkalaisen miehen Suomessa.

”Olen nähnyt, millaista elämä mieheni kotimaassa on, joten kulttuurierot eivät tule yllätyksenä.”

Sen sijaan hänen gambialaismiehelleen oli yllätys, millaista on olla tummaihoinen mies Tampereella. Jo heti alkuun tuli selväksi, että piirit ovat pienet afrikkalaismiesten ja suomalaisnaisten kohtaamisissa.

”Samat naiset juoksivat eri miesten perässä.”

Ihmiset tapaavat toisiaan esimerkiksi kulttuuritapahtumissa ja yökerhojen Afrikka-aiheisissa teemailloissa. Alkuun uusi kasvo tutuissa piireissä herätti naisten kiinnostuksen siinä määrin, että mies joutui toistuvasti kieltäytymään suomalaisnaisten pokausyrityksistä. Annaa piirien pienuus on huvittanut. Kun samat naiset ja miehet vaihtavat paria keskenään, joku pahoittaa aina mielensä.

”Kun ystävä alkaa seurustella entisen vaimon, tyttöystävän tai lasten äidin kanssa, yhteisössä syntyy väkisinkin kitkaa.”

Välillä hän tulee pohtineeksi, sekoitetaanko myös hänet niihin naisiin, jotka metsästävät mustia miehiä. Hän on myös tietoinen oletuksista, joita häneen liitetään mustan miehen puolisona.

”Koska olen lihonut lapsensaannin jälkeen, mietin joskus, että ajattelevatko ihmiset, ettei tuo saa muualta.”

Toistuvasti hän törmää myös oletuksiin siitä, että suhde ei tule kestämään pitkään.

”Ajatellaan, että suhde perustuu oleskeluluvan saantiin tai että mies ei huolehdi perheestään, vaan kaikki rahat lähetetään kotimaahan.”

Anna miettii, että jos hän seurustelisi suomalaismiehen kanssa, tuskin kukaan ensitöikseen kysyisi, onko miehellä peruskoulutusta tai käykö hän töissä.

Ennakko-oletukset ovat tuttuja myös 35-vuotiaalle Miralle. Kärkkäimmät kommentit tulevat usein läheisimmiltä.

”Kun olin raskaana, äitini kysyi, onko nyt coolia, kun tulee kikkarapäinen lapsi”, Mira muistelee.

Mira seurusteli Tansaniassa syntyneen miehen kanssa reilut neljä vuotta. Hänen mukaansa tamperelais-afrikkalaisten yhteisössä vallitsee ristiriitainen tunnelma. Toisaalta yhteisö pitää yhtä ja vastoinkäymisissä saa helposti apua.

”Kun mieheni isä kuoli, parissa päivässä tuttavat ja ystävät keräsivät rahat lentolippuun.”

Toisaalta epäluottamus on valloillaan. Osa yhteisön miehistä ei halua tuoda uusia tyttöystäviään näytille, koska he pelkäävät muiden afrikkalaismiesten yrittävän iskeä nämä.

”Kaikki ovat niin ’brother’ toisilleen, mutta selän takana käydään jyystämässä toisen tyttöystävää.”

Mira on kokenut myös hankalaksi sen, että toisaalta hänen piti huolehtia kaikesta itsenäisesti, mutta toisaalta hänen olisi pitänyt olla riippuvainen miehestä. Suurimmaksi kompastuskiveksi suhteessa muodostui rahankäyttö.

”Koska tienasin miestäni enemmän, hän odotti, että maksan kaiken. Hänen oli vaikea käsittää, miksi vuokra piti maksaa puoliksi, sillä hän lähetti osan palkastaan vanhemmilleen Tansaniaan.”

Vaikka suhde päättyi, Mira ihailee edelleen miehen avarakatseista suhtautumista maailmaan. Erityisesti hän nautti pitkistä keskusteluista miehen kanssa. Miran mielestä vie meidän naiset -asenteen sijaan suomalaismiehet voisivat miettiä, mikä tekisi heistä kiinnostavimpia.

”Suomalaisen jääkiekko-juntin kanssa ei kovin pitkään jaksa keskustella.”

Haastateltavien nimet on muutettu. Juttukokonaisuus jatkuu seuraavalla sivulla.