Mens en storkonflikt rykker faretruende tæt på, advarer en af overenskomstspillets centrale aktører om, at de konfrontatoriske forhandlinger om nye overenskomster sætter den danske model på så hård en prøve, at dens fremtid står og falder med forhandlingernes udfald.

»Der er skabt en stemning af, at det er kampen om den danske model, det her. Men jeg tænker faktisk, at det er omvendt. Jeg tror, at den her kamp kan skubbe den danske model ud over kanten«, siger Kristian Wendelboe, der siden 2011 har været direktør for Kommunernes Landsforening (KL) og er kendt som hovedarkitekten bag lærerlockouten i 2013.

»Modellen fungerer ikke, når der er så meget debat om den, som der er lige nu. Skal man hele tiden diskutere, om den fungerer, så er det galt«, siger han.

»Hvis det her ender i en konflikt, så er den elendigt begrundet. Jeg tror, at det vil blive en diskussion om, hvordan i alverden det kunne komme dertil. Derfor er jeg virkelige bekymret for den danske model«.

Årsagen til den heftige debat om den danske model er ikke forældede spilleregler og skæve konfliktværktøjer. Den er, at parterne fuldstændig har mistet tilliden til hinanden, slår arbejdsmarkedsforsker Flemming Ibsen fast.

»Tilliden er gået fløjten, og mangel på tillid er gift for modellen. Det hele hænger sammen med det historiske forløb, der går helt tilbage til 2008, 2011 og 2013, der alle var dårlige forløb. Lærerlockouten i 2013 har helt sikkert sat dybe spor, fordi arbejdstagerne følte, at politikerne havde lagt en masterplan. Den danske model bygger på en præmis om, at arbejdsgivernes magt ikke bliver misbrugt. Kører det af sporet i denne omgang, så er modellen i dyb krise«, siger han.

»Manglende balance«

Chefforhandler for de kommunalt ansatte, Anders Bondo, erkender, at den danske model er under et hidtil uset pres. Men det er arbejdsgiverne, der skubber til modellen – ikke fagbevægelsen.

»Vi har i fællesskab brug for at finde en løsning. Det er fuldstændigt uafhængigt af, om vi kommer i mål eller ej. Der er en manglende balance i styrkeforholdet mellem arbejdsgiver og arbejdstager, som er et problem. Det skal vi have kigget på. Vi sidder ikke med svaret på, hvordan ordningen skal se ud, men vi har en interesse i at få den danske model på ret køl«.

Ender forhandlingerne i Forligsinstitutionen med sammenbrud og den tredje konflikt inden for en ret kort årrække, forudser Kristian Wendelboe, at politikerne på bagkant af konflikten vil være nødt til at diskutere, hvordan man politisk kan forhindre, at det sker igen.

»Hvis det her kommer til en konflikt, bliver det så voldsomt, at man er nødt til at forhindre, at det sker igen. Al politisk energi på Christiansborg vil gå på at undgå at komme i den her situation igen«, siger han og understreger, at han håber, det aldrig kommer så vidt.

Bekymringen deles på Christiansborg, hvor alle partier holder skarpt øje med forhandlingerne.

»Uanset om man ender i konflikt eller ej, så er skaden jo sket. Folk er bekymrede, og vi bliver nødt til politisk at overveje, hvor mange gange man kan kaste folk ud i det. Men der er ikke draget nogen konklusioner fra politisk side«, siger de konservatives gruppeformand, Mette Abildgaard.

På venstrefløjen vil Enhedslistens politiske ordfører, Pernille Skipper, for alt i verden undgå politiske indgreb:

»Den danske model har store problemer. Skal den fungere, indebærer det, at politikerne skal begynde at opføre sig ordentligt og have respekt for modellen. Man har et politisk valg, om hvilken arbejdsgiver man gerne vil være. Hvis man holder fast i at være de onde arbejdsgivere, så virker modellen ikke«, siger Pernille Skipper.