I dag knalder unge for rullende kameraer i Paradise Hotel. De deler sexvideoer med hinanden på internettet og er aldrig mere end to swipes og en frisk chatbesked på datingappen Tinder fra et tilfældigt samleje med en fremmed.

Alle tabuer er brudt, alle grænser er overskredet.

Man kan nemt få det indtryk, at den seksuelle frigørelse er endt i Sodoma og Gomorra. At de unge er ekstremt seksuelt udfarende. Det er der ikke noget nyt i. Enhver generation forestiller sig, at den efterfølgende generation er særligt hæmningsløs.

Det passer bare ikke. I hvert fald ikke i disse år. De senere år har forskning i en række vestlige lande tegnet et helt utvetydigt billede af, at unge generelt dyrker mindre sex end foregående generationer.

Og det gælder ikke kun de unge. Meget tyder på, at alle – på tværs af alder, etnicitet, køn og uddannelsesniveau – er mindre seksuelt aktive end for 10 og 20 år siden. Undtagelsen er de allerældste, hvor udviklingen går den modsatte retning, mens faldet altså er mest dramatisk for de yngre.

Det er et mysterium. Forskningen viser nemlig også, at den seksuelle frigørelse på mange måder er en realitet.

Folk har aldrig haft et mere tolerant syn på sex og seksualitet. Vores opfattelser af sex er ikke i samme grad som tidligere formet af religiøse og konservative dogmer, og langt færre betragter homoseksualitet, engangsknald eller sex før ægteskabet som amoralsk.

Unge er frie som aldrig før til at udforske og udleve deres seksualitet. Med datingapps som Tinder og Grindr burde det være nemmere end nogensinde at finde en partner.

Hiv-epidemien er for længst ovre i Vesten. Sex er socialt accepteret, tilgængeligt og sikkert. Alligevel dyrker de unge mindre sex. I USA taler man ligefrem om en »sexrecession«. I december havde det amerikanske magasin The Atlantic mysteriet på forsiden: »Hvorfor har unge mennesker så lidt sex?« stod der.

Dramatisk fald

Som det gælder for mange gode spørgsmål, er det korte svar, at det er kompliceret, forklarer Ryne Sherman. For et par år siden, da han var professor i socialpsykologi ved Florida Atlantic University, var han med til at lave en række studier baseret på den mest omfattende kortlægning af amerikanernes sexliv nogensinde. Mere end 25.000 mennesker deltog.

Studierne viser, at den seksuelle aktivitet steg stødt gennem det 20. århundrede, og toppede omkring årtusindskiftet, hvorefter det er gået støt nedad.

Det er ikke kun et amerikansk fænomen. Artiklen i The Atlantic henviser til undersøgelser, som indikerer en lignende udvikling i Holland, Finland, Australien og Tyskland. Det absolutte skræmmeeksempel er Japan, hvor en undersøgelse fra 2015 viste, at 43 procent af unge mellem 18 og 34 år aldrig har dyrket sex.

I Storbritannien har en stor undersøgelse ved University College London vist, at briter i alderen 16-44 gennemsnitligt dyrkede sex lidt over seks gange om måneden i 2001. I 2012 var det faldet til under fem samlejer om måneden.

Området er dog bedst belyst i USA. En nyere undersøgelse viser, at andelen af amerikanske gymnasieelever, der har prøvet at dyrke sex, faldt fra 54 procent i 1991 til 40 procent i 2017.

Ryne Shermans forskning viser blandt andet, at mens blot seks procent af amerikanere født i slutningen 1960’erne var jomfruer som 20-24-årige, gjaldt det 15 procent af dem, der blev født i starten af 1990’erne. Helt overordnet dyrkede amerikanere mellem 18 og 29 år sex 81,5 gange om året i 1991. Det var faldet til 78,5 gange i 2014.

»For den enkelte lyder det måske ikke særligt dramatisk at have sex tre gange færre om året. Men i et større perspektiv er det et voldsomt fald,« siger Ryne Sherman.

Han mener, at det er en meget bekymrende tendens. Sex er nemlig en stærk indikator for lykke og velvære.

»Groft sagt: Jo mere sex man har, jo mere tilfreds er man i livet, og jo mere tilfreds er man i sit ægteskab eller parforhold. Det ved vi. Vi ved ikke, om det skyldes, at lykkelige mennesker har mere sex, eller mennesker bliver lykkelige af at dyrke mere sex,« siger professoren.

Forskerne har nemmere ved at konstatere, at der bliver dyrket mindre sex end at forklare hvorfor, erkender Ryne Sherman. Der er en række forskellige teorier. Nogle er mere troværdige end andre, men det er svært at sige noget med sikkerhed. Ryne Sherman og hans kolleger har ikke løst mysteriet om de ukrøllede lagner.

De har dog kigget på to af de mest udbredte forklaringer.

Den ene er, at pornoforbruget er eksploderet, og folk nu tilfredsstiller sig selv derhjemme foran skærmen. Den anden er, at arbejdsmarkedet er så krævende, at folk ikke har tid, energi og overskud til at lede efter en partner eller dyrke sex.

»Men vi så det modsatte. Folk, der ser porno, har mere sex end andre, og folk, der arbejder meget, er også en smule mere seksuelt aktive end andre,« siger Ryne Sherman.

Digitale distraktioner

En ting er forskerne enige om. Singlekulturen bærer en del af ansvaret. Mennesker i parforhold har generelt mere sex end enlige, og over de sidste årtier er der kommet flere enlige.

Det forklarer dog kun en del af faldet. Tendensen gælder nemlig også folk i parforhold. Kærestepar dyrker også mindre sex nu, end par gjorde tidligere.

Professor i sociologi ved University of Virginia, William B. Wilcox, understreger ligesom Ryne Sherman, at udviklingen skyldes et væld af forskellige sociale faktorer.

Ud over porno er øget arbejdspres et udbredt bud på en forklaring, at unge har flere psykiske problemer end tidligere. Andre fremhæver, at socioøkonomiske udviklinger som finanskrisen, stigende studiegæld og et mere usikkert arbejdsmarked har gjort unge mindre sorgløse og frimodige.

William B. Wilcox mener dog, at to forhold har betydet særligt meget for de dalende sextal: Unge mennesker er blevet mere forsigtige, og internettet har ændret deres måde at være sammen på.

»Jeg er overbevist om, at vi også må forstå det i sammenhæng med den generelle forsigtighedskultur blandt unge,« siger William B. Wilcox.

Unge er på mange måder blevet mere fornuftige. De er mere alvorlige og møder livet med større forsigtighed, forklarer professoren. De drikker mindre alkohol, tager færre stoffer og går sjældnere til fest. Sådan er tendensen i øvrigt også i Danmark, hvor de unge også arbejder mere og kommer hurtigere igennem deres uddannelser.

»Mange opfatter også sex som en form for risikoadfærd. Det kan føre til uønsket graviditet og sexsygdomme,« siger William B. Wilcox.

Derudover kan vi konstatere, at en stor del af unges sociale liv i dag udspiller sig over internettet, siger han. Når man ikke er fysisk til stede sammen, er der også en mindre chance for, at samværet udvikler sig til sex i traditionel forstand.

»Samfundet er blevet mere fragmenteret. Folk bruger simpelthen mindre tid sammen. I mine øjne er det nærliggende, at det også spiller en rolle,« siger professoren.

Men selv når mennesker befinder sig i samme rum, risikerer den såkaldte skærmkultur at træde i stedet for egentligt socialt samvær. Det kan i hvert fald føre til en anden type socialt samvær. Der er uendeligt mange muligheder for digital adspredelse, som kan fungere som erstatning for nærvær, intimitet og – i sidste ende – sex.

Lige fra venner, der samles om at spille computerspil i stedet for at gå til fest, til kærestepar, der ser serier på Netflix hver aften.

»Sex er mange ting. Men det er først og fremmest en dybt social ting. At vi dyrker mindre sex er også et tegn på, at vi er blevet grundlæggende mindre sociale,« siger William B. Cox.

Nordisk frisind

Hvordan står det til i Danmark? Christian Graugaard er professor ved Sexologisk Forskningscenter på Aalborg Universitet. Han er medinitiativtager til den store befolkningsundersøgelse Projekt SEXUS, som skal kortlægge danskernes seksuelle vaner og holdninger til sex.

Resultaterne af undersøgelsen udkommer først til september, og forskerne er endnu ikke færdige med at behandle tallene.

»Jeg kan godt genkende nogle af de tendenser, der bliver rapporteret fra udlandet, men udviklingen er ikke nær så markant i Danmark,« siger Christian Graugaard. Indtil videre er der kun tale om »empiriske antydninger« i den danske ungdomskultur. For eksempel ser medianalderen for den seksuelle debut, der ellers har ligget stabilt omkring 16 år i årtier, ud til at stige en smule i disse år.

Sådan er det tit med udviklinger fra USA, påpeger professoren. De rammer Danmark med en vis forsinkelse, og de kommer knap så tydeligt til udtryk.

»I en nordisk frisindskultur som Danmark er der nogle særlige forhold, som kan være med til at skærme os fra de helt store udsving,« siger han.

Han mener desuden, der er et generelt problem i den type af undersøgelser, der bliver foretaget i USA og Storbritannien. De er gammeldags, og de definerer sex meget snævert.

»Der sker en løbende reorientering af det erotiske. Det er ikke ligesom i min ungdom i 1980’erne, hvor vi ikke havde fantasi til at forestille os, at sex var andet end et klassisk samleje. Det seksuelle har i dag fået et utal af nye meninger og udtryk. Særligt unge udforsker seksualitet på alle mulige andre måder end ved at stikke ting op i hinanden,« siger Christian Graugaard.

Det er selvfølgelig interessant, at ’samlejefrekvensen’ falder. Men det er ikke nødvendigvis ensbetydende med, at den seksuelle aktivitet er for nedadgående.

»Men grundlæggende er det da lidt sjovt, at vi skoser de unge for at seksualisere sig ud over alle grænser, når intet i forskningen tyder på, at det er tilfældet. Og nu er vi så pludselig bekymrede for, om de dyrker for lidt sex,« siger han

Frihedens byrde

Seksuel frigørelse og seksuel aktivitet hænger ikke nødvendigvis sammen. Den naturlige konsekvens af, at sex fylder meget i kulturen, og at der er en større accept af forskellige seksuelle udfoldelser, er ikke nødvendigvis, at der bliver dyrket mere sex. Det vurderer Morten Emmerik Wøldike, der er sociolog i Sex og Samfund.

Han sondrer mellem sekundære og primære seksuelle erfaringer. Det første er den sex, unge møder i kulturen. I reklamer, tv-programmer, undervisning, på sociale medier og pornografi. Det andet er deciderede seksuelle oplevelser. De unge får ganske vist et »overload« af sekundære erfaringer, siger han.

»De unge ser og hører mere om sex og intimitet end tidligere. Men det kan også lægge et pres på den seksuelle iscenesættelse. De opstiller nogle særlige forventninger til, hvordan sex skal være og har måske nogle romantiske idealer om, at alt skal være helt perfekt. Tidligere har man måske bare kastet sig ud i det,« siger han.

Det andet aspekt er frihedens dilemma. Det er blevet langt nemmere at have en seksualitet eller kønsidentitet, der rækker ud over den heteroseksuelle. Det er et progressivt fremskridt for samfundet og en velsignelse for den enkelte. Men det kan også blive en byrde.

»Det gør på sin vis også seksualiteten til et personligt projekt og en opgave. Noget man skal definere og bygge op, der kræver konstante valg, som skal begrundes over for sig selv og andre,« siger han.

Og så er vi fremme ved en sidste mulig forklaring på mysteriet. Måske har de unge det bare dårligere i dag. Flere er pressede og kæmper med psykiske udfordringer. Undersøgelser viser også, at flere har en negativ opfattelse af deres egen krop, fortæller Morten Emmerik Wøldike.

»Det er velkendt, at mange unge har trivselsproblemer. Det er muligt, det også påvirker seksualiteten og lysten til at dyrke sex. Manglende livskvalitet har betydning for, om man tør møde andre og indgå i relationer.«

Ligesom Christian Graugaard vurderer han ikke, at der er grund til at være bekymret for faldende seksuel aktivitet i Danmark. Men forhåbentlig kan forskningen føre til, at vi stopper med at gentage misforståelsen om, at de unge er ustyrligt promiskuøse.

Uanset hvad der udspiller sig på skærmen i Ex on the Beach eller Paradise Hotel, er der intet, absolut intet, der tyder på, at de unge generelt har smidt hæmningerne.