Una dintre legendele urbane ale Clujului spune că Facultatea de Științe Politice și Administrative a fost înființată ca Eduard Hellvig și alți fii și fiice care au ajuns la majorat la începutul anilor 90 să aibă unde obține o diplomă de studii superioare. Asta pentru că atunci, la Drept, concurența era prea mare (undeva pe la 10-15 candidați pe un loc) și era ceva mai greu de intrat. Am zâmbit de fiecare dată când am auzit povestea asta, dar după cele întâmplate în ultimele zile, tind să-i dau un gram de adevăr. Că cine vroia să intre atunci la Drept, ar fi trebuit să știe istorie cu mult peste medie. Iar asta presupunea să fi citit Actul (rezoluția) Unirii de la Alba Iulia, de pe 1 Decembrie 1918, că altfel nu prea aveai șanse la admitere. Iar în actul ăsta, la punctul III, primul aliniat, scrie negru pe alb:

”Deplină libertate naţională pentru toate popoarele conlocuitoare. Fiecare popor se va instrui, administra şi judeca în limba sa proprie prin indivizi din sânul său şi fiecare popor va primi drept de reprezentare în corpurile legiuitoare şi la guvernarea ţării în proporţie cu numărul indivizilor ce-l alcătuiesc.”

Citatul de mai sus e pentru toți cei care au sărbătorit și vor sărbători 1 Decembrie. Măcar să știm până la capăt ce sărbătorim. Iar dacă mai sunt unii care nu au vreun motiv de bucurie de 1 Decembrie nu e pentru ceea ce s-a decis în 1918, ci pentru că ceea ce s-a decis nu a fost respectat (și nu e vorba doar aliniatul ăsta, că și drepturile sociale din rezoluție tot doar în parte au fost îndeplinite).

***

Văd că iar se plâng și se alarmează unii (nu știu cum se face că cea mai mare parte a lor e trăitoare în București – mă refer strict la agitații de serviciu, nicidecum la toți bucureștenii) că prin Ardeal nu-i liniște și pace. Ba e, și depun mărturie de la fața locului: ședeți blând, n-o vrut nime să-mi ia grumazul de 1 Decembrie, chit că printre cei cu care m-am întâlnit și sărbătorit erau și destui maghiari. Dreptu-i că aveau și ei niște supărări, dar alea erau legate de competența tovarășilor de la SRI, care s-or trezit să-l aresteze pe unul care putea să facă o bombă cu artificii (pe care însă încă n-apucase să o facă…), că-s atât de inculți (chestie de geografie de data asta) că nu știu că Ținutul Secuiesc chiar există (nu e așa-zisul Ținut Secuiesc), la fel cum există Țara Hațegului, Crișana, Banat ș.a.m.d., unde mai pui că știau și ei că după o asemenea tâmpenie zănatecul ăla devine un fel de erou pentru unii. Și nu datorită a ce a făcut (sau nu a făcut) el, ci din cauza prostiilor SRI și DIICOT. Că și la faza asta, ar fi cazul să zboare cineva dintre cei care au coordonat acțiunea – fie pentru incompetență, fie pentru rea-credință (în caz că exact starea de conflict era cea care o urmăreau).

***

Nu știu cum s-a văzut de la București toată agitația asta (în rândul cetățenilor de pe stradă, nu a diverșilor ”analiști”), dar vă spun cum s-a văzut de la Cluj (sau, mă rog, cum au văzut-o cea mai mare parte a prietenilor mei). Ca pe un mare fâsss. Și dacă cei de la SRI se așteptau să ne asmuțim unii asupra altora, ei bine, nu s-a întâmplat asta: dimpotrivă, tuturor (români și maghiari deopotrivă) nu ne-a stârnit decât o mare greață. Pe SRI. Din punctul ăsta de vedere vă mulțumim (vouă, celor din SRI și ventrilocilor voștri de serviciu) că ne-ați mai demonstrat o dată în plus că români și maghiari trăitori în Ardeal avem probleme comune. Iar una dintre ele sunteți voi. Că fără incompetența și/sau interesul vostru și numărul demenților extremiști (din ambele tabere) ar fi mai mic. Iar dacă trolii voștri de pe Facebook nu v-au raportat încă, am eu bucuria să vă prezint câteva dintre cele mai circulate imagini din rețelele sociale în ultimele zile.

***

P.S.: A nu se înțelege că huliganismul și/sau extremismul naționalist merită mângâiate pe cap. Dar dacă șefii SRI și DIICOT ar fi terminat și ei niște facultăți mai cu ceva experiență, nu unele înființate peste noapte (dacă nu Drept ori Istorie, ar fi fost bune și Sociologia ori Psihologia), poate ar fi știut că dozarea sancțiunilor și modul de acțiune sunt chestiuni elementare pentru a nu duce la radicalizări și conflicte majore. Și m-aș fi așteptat ca lucrul ăsta să fie predat și pe la Colegiile alea speciale pentru servicii inventate ulterior. (nota bene: încă nu dau crezare legendei amintite la început, chit că sunt unii absolvenți ai acestei facultăți care dovedesc contrariul).

***