For halvannet år siden var det barnebruden «Thea» på 12 år som åpnet folks øyne og vekket engasjementet her hjemme for jenters rett til ikke å bli gift som barn. Når vi nå hører at det finnes jenter blant flyktninger til Norge som ble gift som mindreårige, steiler vi igjen. Hvorfor er det først når barnebrudene kommer nært at vi opplever det som alvorlig?

Globalt problem

Barneekteskap er et globalt problem som går på tvers av land, kulturer, religioner og etnisiteter. Det finnes barnebruder i hver eneste region i verden, fra Midtøsten til Latin-Amerika, fra Sør-Asia til Europa. Over 700 millioner jenter og kvinner som lever i dag, ble gift som barn. En av tre jenter i utviklingsland tvinges inn i ekteskap før de er 18 år. I noen land, som Bangladesh, er andelen den dobbelte.

Hvis vi ikke gjør noe for å bekjempe barneekteskap de neste ti årene, vil over 140 millioner mindreårige jenter bli giftet bort.

Det store problemet er at denne praksisen ikke stopper. Hvis vi ikke gjør noe som helst for å bekjempe barneekteskap de neste ti årene, vil over 140 millioner mindreårige jenter bli giftet bort. Det er 14 millioner hvert år, 39.000 hver dag.

LES OGSÅ: Lily Bandehys kronikk Jentebarna som giftes bort.

Nødvendig med sjokkeffekt

Skjebnen til 12 år gamle «Thea» er altså reell for millioner av jenter. Gjennom aksjonen #stoppbryllupet puttet Plan denne skjebnen i en norsk kontekst. Det var nødvendig for å skape en stopp- og sjokkeffekt stor nok til å sette folk inn i problemstillingen. Barneekteskap er noe de færreste i Norge vet mye om eller relaterer seg til. Vi trengte å skape nærhet for å engasjere.

Nå er virkeligheten kommet hit til oss. NRK informerte nylig om at minst ti jenter under seksuell lavalder kom sammen med sine ektemenn til Norge i fjor. Totalt var minst 61 mindreårige flyktninger til Norge gift. Det fikk debatten til å rase i sosiale medier og i nyhetssendingene.

Jentas navn, religion og opphavsland spiller ingen rolle. Alderen, derimot, er helt vesentlig.

Det alle snakker om

Det alle vil diskutere, er hvordan Norge skal forholde seg til at det finnes barnebruder her i landet. Plan mener at alle barn skal ha den samme retten til beskyttelse enten de er i Norge permanent eller midlertidig. Det er åpenbart et like stort overgrep at en 12 år gammel syrisk jente måtte gifte seg og ha sex med en eldre mann, som at en norsk «Thea» på 12 år blir utsatt for det samme.

Kultur, tradisjon og religion kan være med å forklare barneekteskap, men aldri forsvare det. Det ville være urettferdig mot alle de unge jentene som er fanget i en ekteseng de ikke hører hjemme i. Her må vi være konsekvente. Ethvert tilfelle av barneekteskap er ett tilfelle for mye. I Norge er den seksuelle lavalderen 16 år, og lavalderen for å gifte seg er 18. Vi kan ikke akseptere barneekteskap selv om giftermålet er gjennomført utenfor Norge. Jentas navn, religion, opphavsland eller kulturell tilhørighet spiller ingen rolle. Alderen, derimot, er helt vesentlig.

FØLG DEBATTEN: Facebook og Twitter

Det ingen snakker om

Foreløpig har vi snakket lite om hva som kan bidra til å forhindre barneekteskap der de er mest utbredt, og hvilken rolle Norge kan spille i den globale kampen for jenters rettigheter.

En enstemmig utenrikskomité på Stortinget mente i sin innstilling til statsbudsjettet for 2015 at «arbeidet mot barneekteskap må styrkes i norsk utviklingsarbeid», og komiteen ba om at Norge må «være pådriver internasjonalt i kampen mot barneekteskap». Det er vanskelig å få øye på hvordan Regjeringen har fulgt opp denne innstillingen.

Kampen mot barneekteskap kommer stadig høyere opp på den internasjonale utviklingsagendaen. Norges bidrag ved å øke satsingen på utdanning, spesielt for jenter, er viktig for å realisere barns rett til utdanning. Men vi må også handle spesifikt mot barneekteskap.

Arbeidet mot barneekteskap nytter

Vi ser at arbeid mot barneekteskap nytter. Bare det siste året har det vært positiv utvikling i flere land. Nylig hevet både Malawi, Zimbabwe og Guatemala aldersgrensen for ekteskap til 18 år. I Malawi har myndighetene fulgt opp med å annullere 600.000 barneekteskap og jobbet for å jentene tilbake på skolebenken.

Stadig flere foreldre og barn tar nå selv initiativet til å stoppe barnebryllup og sikre at jentene får fortsette i skolen.

Vi ser også positive tegn i land der lovgivningen ikke ennå er på plass, som i Pakistan. Her har Plan et forpliktende samarbeid med regjeringen for å bekjempe barneekteskap. En av de viktigste tiltakene er å være til stede i lokalsamfunn over hele landet for å gi opplæring til foreldre og barn om barns rettigheter – og om de negative følgene av barneekteskap. Stadig flere foreldre og barn tar nå selv initiativet til å stoppe barnebryllup og sikre at jentene får fortsette i skolen.

Norges forpliktelse

Plan mener at den norske regjeringen må benytte enhver anledning til å ta opp barns rettigheter og arbeid mot barneekteskap i dialog land der barnebryllup skjer. Norge har en forpliktelse til å fremme barns rettigheter og vi har en mulighet til å være en pådriver for å utrydde barneekteskap.

Alle må heve stemmen og bidra for å få slutt på barneekteskap.

Vi andre bør heller ikke gi vår tause aksept til at jentebarn giftes bort, selv om de ikke ser ut som «Thea» og ikke befinner seg innenfor våre landegrenser. Alle må heve stemmen og bidra for å få slutt på barneekteskap, slik at jenter og gutter i alle land kan leve frie liv og skape positiv utvikling sammen.

LES OGSÅ: Per Fuggeli om barneekteskapene: – Vi må prøve å forstå.

Se debatten mellom Per Fuggeli og Åse Michaelsen (Frp) om barneekteskap: