Det mest oppsiktsvekkende med valgkampen så langt handler verken om vafler eller milliardærer som ikke vil betale formuesskatt. Det handler derimot om at partiene som kjemper om regjeringsmakten, Høyre og Arbeiderpartiet, fortsatt ikke leverer troverdige løsninger på den utfordringen som vil ha størst betydning for folks helse, arbeidsplasser og landets økonomi i all overskuelig framtid. Det kan de ikke slippe unna med.

Vi har opplevd en ekstrem sommer. Tusenvis av mennesker måtte evakueres fra skogbrannene som herjet ved Middelhavet da nordmenn flest startet ferien. Akkurat nå herjer hetebølgen Lucifer Sør- og Øst-Europa, det er den mest omfattende hetebølgen på ti år. Andre steder raseres store områder av flom. Vannmengder velter inn i kjellere, gjør veier uframkommelige og river med seg hus og hjem, det skjer like gjerne i Japan som på det norske Vestlandet. Vi står i akutt fare for at det vi nå kaller ekstremt, blir den nye normalen.

Denne sommeren har det kommet nye forskningsrapporter som viser at vi bare har tre år igjen med dagens utslipp hvis vi skal klare å nå klimamålene. Globalt er det allerede flere som dør av klimaendringer årlig, enn de som dør som følge av terrorisme.

80 prosent av de menneskeskapte klimaendringene kommer direkte fra produksjon og forbruk av fossil energi. Den eneste måten å få bukt med klimaendringene, er å fase ut fossil energi og ta skrittet over i en fornybar framtid.

Ingen statsministerkandidat i Norge i 2017 bør få snakke om klimapolitikk uten å legge fram en plan for hvordan Norges oljeutvinning skal fases ut og erstattes med arbeidsplasser og verdiskapning som vil vare også i en fornybar framtid. Mens Erna Solberg og Jonas Gahr Støre gjerne snakker om klima i bekymrede vendinger, så er det konsekvent uten å se klimapolitikken i sammenheng med oljepolitikken. Selv om de er uløselig knyttet sammen.

Støre skriver i Dagbladet 11. august at han «tar klimautfordringen». Men hvordan kan han si det når han ikke vil fortelle hva de skal gjøre med oljepolitikken? I en ellers god tekst om klimakamp, klimamål, klimabudsjett og klimavennlige valg, er ikke norsk oljeutvinning nevnt med en stavelse.

Erna Solberg er ikke noe bedre. Hennes regjering legger til rette for massive nye utslipp fra norsk sokkel, med rekordmange utlysninger av nye letearealer – på toppen av alt i stadig mer sårbare naturområder som Arktis. Vi i WWF Verdens naturfond har stilt de politiske partiene fire spørsmål om de store veivalgene innen olje- og klimapolitikk. Svarene de gir, viser at verken Arbeiderpartiet eller Høyre har innsett alvoret. Det eneste partiet som svarer dårligere enn dem i vår klimatest, er Fremskrittspartiet.

Etter tre år med kraftig reduserte oljepriser, en petroleumsnæring i krise, et akselererende grønt skifte globalt, og en internasjonal klimaavtale som slår fast at bruken av fossile brensler må stoppes, er svaret fra de største partiene at de vil satse MER på oljeutvinning. Mer, ja.

Det er farlig, både for klimaet og for Norges økonomiske framtid. Vår test viser at det er de minste partiene som tar det største ansvaret. Venstre, Kristelig Folkeparti, Sosialistisk Venstreparti, Miljøpartiet de Grønne og Rødt viser med sine svar at de vil ta ansvar for å få til en reell omstilling vekk fra Norges oljeavhengighet. Dermed ser vi for alvor skillelinjene i norsk politikk i det viktigste spørsmålet i vår tid.

Alle land må bidra til å kutte klimagassutslipp om vi skal nå Paris-avtalens mål om å begrense den globale oppvarmingen til godt under to grader. Men Norges bidrag vil bety mer enn mange andres. Norge er verdens sjuende største eksportør av klimagassutslipp, og Norges olje- og gasseksport bidrar til ti ganger mer klimagassutslipp i verden enn vi har i Norge, ifølge en ny rapport fra Oil Change International.

Hvis du bryr deg om klima bør du starte der det har størst effekt. Vi kan ikke la partiene som vil sitte ved roret etter valget få slippe unna uten troverdige planer for å sikre arbeidsplasser og framtidige generasjoner. Dette er et verdivalg og et veivalg. Erna og Jonas må våge å ta stilling til de store veivalgene Norge nå står foran. Slik de nå styrer, setter de klodens framtid og norske framtidige arbeidsplasser i fare. Det er uansvarlig å holde Norge i en stadig mer risikabel oljeavhengighet.