Maaliskuun 15. päivä on edelleen Suomen rauhanajan rautatieliikenteen surullisin päivä. Kahden matkustajajunan yhteentörmäys Hämeessä sysäsi kuitenkin liikkeelle radiopuhelinten ja langattomien verkkojen kehittämisen. VR teki pioneerityötä, jonka yhtenä lopputuloksena Nokia oli ennen putoamistaan matkapuhelinten suurin ja kaunein.

Vuonna 1957 Hämeenlinnasta pohjoiseen päärata oli vielä yksiraiteinen. Junien ohitukset piti suunnitella kohtauspaikoille, yleensä asemille. Aamulla 15. maaliskuuta moottoripikajuna numero 41 kiirehti kohti pohjoista. Etelään päin Ukko-Pekaksi kutsuttu Hr1-höyryveturi veti yöpikajunaa 64 kohti pääkaupunkia. Yöpikajuna oli toista tuntia myöhässä, joten kohtauspaikkoja piti suunnitella uusiksi.

Tiedonkulun katkoksen vuoksi yöpikajuna sai ohjeen ohittaa Iittalasta pohjoiseen oleva Kuurila ja odottaa kohtaamista Iittalan asemalla. Vastaavasti moottoripikajunan kuljettajalla oli lupa ohittaa Iittala.

Ennen kuin junat törmäsivät rajusti yhteen pari kilometriä Kuurilasta etelään, sekä Iittalan että Kuurilan asemien henkilökunta oli ollut puhelinyhteydessä. He tajusivat onnettomuuden väistämättömyyden, mutta eivät voineet kääntää enää kohtaloa.

Veturien yhteisnopeus törmäyksessä oli noin 160 km/h

Vetureihin ei saanut yhteyttä radiopuhelinten vielä puuttuessa. Ratavarteen yritettiin välittää varoitus, mutta se ei enää auttanut. Metsäisessä mutkassa näkyvyys oli niin huono, että vetureiden hätäjarrutukset eivät riittäneet.

VR:n Hr1 eli Ukko-Pekka henkilöjunaveturi numero 1021 Hyvinkään Rautatiemuseolla. Markku Karvonen / Yle

Raskas Hr1 murskasi täysin kevyemmän Dm4-vetovaunun. Samoin kävi moottorijunan metallirunkoisen ensimmäisen vaunun. Höyryveturi kaatui kyljelleen, yöpikajunan ensimmäinen puurunkoinen makuuvaunu syöksyi tenderin alle ja hajosi palasiksi.

Useampi vaunu tuhoutui lähes täysin. Onnettomuudessa 26 ihmistä kuoli ja kymmenet loukkaantuivat. Enimmillään lähteet kertovat yli 50 loukkaantuneesta.

Rautatiehallituksen pääjohtaja Erkki Aalto määräsi kaksi toimenpidettä, jotta vastaava ei toistu. Junien kulunvalvontaa oli kehitettävä, ja vetureihin oli saatava radiolaitteet, joilla kuljettajiin voi olla yhteydessä ajon aikana.

Veturiradio olisi estänyt onnettomuuden

Rautateillä oli jo käytössä radiolaite, jolla ratapihan vaihtotyön valvoja voi olla yhteydessä vaihtoveturiin. Nyt tarvittaisiin vetureihin ja asemille sijoitettavat radiolaitteet sekä tukiasemaverkko, jonka kautta veturiin voi olla linjalla yhteydessä.

VR Sähkötyöpajan miehet Riihimäellä kävivät työhön. Suunniteltu linjaradiojärjestelmä perustui muutaman kymmenen kilometrein välein oleviin tukiasemiin, kahteen vuorottelevaan jaksolukuun ja jaksolukua vaihtavaan radiopuhelimeen tai kahteen radioon.

Ensimmäinen järjestelmä tuli käyttöön välillä Toijala–Haapamäki vuonna 1962. Siihen aikaan veturissa piti vielä kokeilla, kumpi yhteys on parempi. Nokia-konserniin myöhemmin ajautunut Salora oli kehitellyt sekä rautateille että armeijalle radiopuhelinjärjestelmää, joka tunnistaa automaattisesti parhaan tukiaseman. Armeijan vetäydyttyä hankkeesta Salora tarjosi maksutta rautateille laitteet ja suunnitelman linjaradiojärjestelmäksi. Voi sanoa, että tämä veturiradio oli maan ensimmäinen matkapuhelin.

Ensimmäinen tukiverkko nousi ratavarteen

Uusien vaatimusten mukainen linjaradio tuli käyttöön vuonna 1967, kaikki linjaliikenteen veturit saivat radiot vuoteen 1972 mennessä, ja koko rataverkon tukiasemat olivat valmiit vuonna 1985. Laitteita toimittivat sekä Salora että vanhoista liiketoiminnoistaan luopumaan joutunut Nokia. Kokemusta alkoi olla myös käsivälitteisestä vesiliikennettä 1960-luvulla palvelleesta Saimaa Radiosta.

Yksi avainhenkilöistä matkalla kohti kännykkää oli mm. VR Sähkökonepajan päällikkönä ollut Keijo Toivola, joka toimi myös Viestialan neuvottelukunnan sihteerinä. Neuvottelukunta alkoi suunnitella sekä langatonta viranomaisverkkoa että yleisölle tarkoitettua valtakunnallista radiopuhelinjärjestelmää. Pohjana oli junaradion ohella Posti- ja lennätinhallituksen radio-osaston ehdottama suunnitelma. Koska yritys oli yksityisille niin riskialtis, suunnittelun sai Posti- ja lennätinhallitus ja rakentamisen Valtion sähköpaja, sittemmin Televa, ja lopulta Nokian 1981 omistama Telenokia.

Veturiradiosta kuoriutui Mobira

Hankkeesta syntyi lopulta kotimainen Autoradiopuhelinverkko ARP, joka tosin oli vielä tilaajavälitteinen. Nokian onneksi se oli perustanut Saloran kanssa radiopuhelintehdas Mobiran, joka jäi lopulta Nokialle.

Jori Asikainen / Yle

Mobiran pelastaja taas oli rautateiden linjaradiotilaus. Maanteiden radioverkon laite oli sovellus Saloran veturiradiosta, ja uuden laitteen myyntinimenä oli Mobira.

VR:n veturiradioksi oli kehitetty radiopuhelin SRP 20. Kun sitä vielä paranneltiin, oli uusi malli SRP 24 maailman huippuluokkaa. Kun se istutettiin autoihin ja ARP-verkkoon, se oli myyntimenestys. Tukiasemien rakentaminen alkoi vuonna 1969, ja Suomeen rakentui maailman laajin autoradioverkko.

Suomessa oli maailman laajin NMT

Muillakin Pohjoismailla oli toiveita rakentaa toimiva matkapuhelinverkko. Siksi pohjola yhdisti voimansa yhteisen NMT-järjestelmän aikaansaamiseksi. Kun läntisen Euroopan valtiot lähtivät neuvottelemaan yhteisestä matkapuhelinjärjestelmästä, NMT oli kilpailijoita parempi ja tuli valituksi.

Jotta suomalaiset yritykset ymmärtäisivät etulyöntiasemansa, tarinan mukaan Keijo Toivola soitti Saloran ja Nokian johdolle: ”Jo nyt on perkele, onko todella niin, että ette aio tarjota omaa NMT-tukiasemajärjestelmäänne?” Nokia ja Ericsson saivat kilpailussa etulyöntiaseman.

Kännykkä sopi jo käteen. Matkapuhelinten suosio kasvoi vauhdilla ja rajallinen taajuusalue täyttyi. NMT450:n jälkeen hetken riitti NMT900-verkko. Suomeen rakentui vuorostaan maailman laajin NMT-verkko.

Nokia oli myös GSM-pioneeri

Euroopan valtiot valmistelivat jo seuraavaa askelta, siirtymistä yhteiseen GSM-tekniikkaan. Nokialla oli hyvät kansainväliset kontaktit, joiden kautta se oli jo valmistautunut GSM-siirtymään. Kun muut vasta suunnittelivat, Nokia jo valmisti puhelimia.

Harri Holkeri soittaa maailman ensimmäistä GSM-puhelua Kaarina Suoniolle 1. heinäkuuta 1991. Yle

Ensimmäinen GSM-puhelu soitettiinkin Nokian puhelimella sen verkossa. Pian Nokia oli maailman suurin.

Monen mutkan, yrityskaupan, sattuman, kuoleman ja syntymän kautta voi näin seurata yhtä linjaa veturiradiosta matkapuhelimeen. Jotakin olemme ehkä velkaa Kuurilan onnettomuudelle, ja lopulta jotakin hyvää voi seurata myös hyvin onnettomasta.

Pääasiallinen lähde: Suomen Rautatiemuseon näyttely Veturiradiosta kännykkään

Lisätty 16.3. maininta Saimaa Radiosta ja tarkennus Viestialan neuvottelukunnan työskentelystä.