Skattepolitik handler om skat. Uddannelsespolitik om uddannelse. Og fiskeripolitik om fiskeri. Det siger sig selv. Politik handler altid om et bestemt hjørne af virkeligheden, hvor der findes problemer, der skal løses, og muligheder, der skal udnyttes. Sådan er det, og sådan har det altid været.

Men der findes områder, hvor denne regel ikke gælder. For lige så snart det handler om udlændinge og efterkommere, er det anderledes – især hvis de er muslimer. Så er målet ikke at finde gode løsninger på reelle problemer, men alene det at være hård og handlekraftig. Enhver stramning tæller per definition som en succes.

På den måde er udlændingepolitikken holdt op med at være politik. I stedet er den blevet til et ritual, vi gennemfører med stor hyppighed. Resultatet er stigmatiserende udmeldinger og indgreb, der trækker ulykkelige og knuste skæbner efter sig. Og det i en sådan grad, at vi burde holde op med at kalde flertallets indgreb og stramninger ’udlændingepolitik’ eller ’integrationspolitik’.