Hvis danske borgere ytrer ekstremistiske synspunkter på sociale medier, må de ikke stå uimodsagt.

Derfor skal et ’civilsamfundsdrevet korps af digitale fornuftsstemmer’ fremover opsøge og engagere sig kritisk i debatten, så andre borgere ikke bliver forført af de radikaliserende tanker.

Det mener regeringen, der tirsdag fremlagde en ny antiradikaliseringsplan med opbakning fra et flertal i Folketinget.

I alt indeholder planen 22 tiltag, der skal gøre det sværere for fremmedkrigere at radikalisere andre borgere samt styrke indsatsen mod radikalisering i danske fængsler og på internettet.

Under tirsdagens pressemøde sammenlignede justitsminister Søren Pind (V) nutidens internetpropaganda med livet i Sovjetunionen:

»Man havde det, Lenin kaldte de nyttige idioter, og så havde man en djævelsk begavet central intelligentsia, som sørgede for at påvirke folk. Det er for så vidt det samme, vi ser her,« sagde justitsminister Søren Pind (V), som kaldte det digitale debatkorps for ’gadeplansmedarbejdere på nettet’.

»For at vi kan forsvare os som samfund og tage hånd om de unge mennesker, må vi sikre, at den propaganda bliver der gjort alt, hvad vi kan, over for. Det ser jeg ikke som et indgreb mod det frie ord, det ser jeg som selvbeskyttelse.«

Hvad er fornuft?

Information har talt med tre radikaliseringseksperter, der er meget uenige om fornuften i regeringens digitale strategi. På Syddansk Universitet er Kirstine Sinclair, lektor ved center for Mellemøststudier, generelt positivt stemt.

»Idéen om, at man kan lukke ned for alt materiale, man ikke bryder sig om, betragter jeg som rimelig naiv. Men at drukne problematiske informationer i modkampagner, det tror jeg er fornuftigt nok. Nogle af de folk, der er blevet hvervet til terrororganisationer, har efterfølgende fortalt, hvor imponerede de blev over det propagandamateriale, de fandt online,« siger hun.

Den tidligere DIIS-forsker Tobias Gemmerli, der har specialiseret sig i digital radikalisering, er noget mere skeptisk.

Han finder regeringens plan uklar og advarer politikerne mod at føre symbolpolitik, der kan være direkte skadelig.

Læs også: Forskere: Udlændingestramninger bidrager til polarisering

»For det første har regeringen ikke gjort klart, hvem der er målgruppen for den digitale antiradikalisering. De har end ikke defineret, hvad radikalisering er. Alligevel vil de have systematiske påvirkningsagenter ind på de sociale medier for at tale ’fornuftens stemme’. Men hvad er definitionen på fornuft så?« spørger Tobias Gemmerli.

Foruden det digitale debatkorps ønsker regeringen også at etablere en ny tjeneste under PET, som ’skal identificere og bortfjerne ekstremistisk propaganda på internettet’.

Derudover skal der opbygges blokeringsfilter for at beskytte danske borgere mod hjemmesider, der indeholder terrorpropaganda.

Filtret skal opbygges på samme måde som det allerede eksisterende børnepornofilter, men det blev under pressemødet ikke oplyst, hvilken myndighed der skal varetage censuren.

Justitsminister Søren Pind erkendte under pressemødet, at der ikke foreligger solid empirisk dokumentation for, om de digitale antiradikaliseringsindsatser virker:

»Vi bevæger os ind på uprøvet territorium. Men vi er nødt til at forsøge nogle ting, hvor vi ikke med sikkerhed ved, hvad der kommer ud af det.«

Misforstået jihadisme

Endnu er der tvivl om, hvordan regeringen konkret vil argumentere imod ekstremistiske synspunkter online.

Men i et notat fra Justitsministeriet fra den 25. august, som Information har fået udleveret, fremgår det, at regeringen både vil etablere træningsprogrammer og etablere et egentligt korps af debattører.

Der skal således »etableres et ambitiøst støtte- og træningsprogram, hvor civilsamfundsaktører kan få den nødvendige hjælp til at producere effektive modfortællinger og udføre kommunikationskampagner online«.

Desuden skal der tages initiativ til etablering af et korps af ’digitale fornuftsstemmer’, der kan være til stede på de sociale medier for at udfordre ekstremisternes budskaber.

Men når regeringen taler om ’digitale fornuftsstemmer’, lyder det for Tobias Gemmerli, som om man forsøger at afpolitisere de reelle problemstillinger, som debatteres i radikale miljøer.

Eksempelvis spørgsmål om Vestens droneangreb og drab af civile i Mellemøsten.

»Det virker som en snusfornuftig tanke om, at nu skal vi sende bedrevidende folk ind på Facebook og forklare, hvorfor den førte politik er den rigtige. Det kan man godt gøre over for autoritetstro unge – men for dem, der føler sig uden for mainstreamsamfundet og er skeptiske over for den førte politik, vil den form for debat virke formynderisk, nedladende og afpolitiserende,« siger han.

Det er seniorforsker ved DIIS Rasmus Boserup enig i.

»Jeg ser det her som udtryk for en forståelse af jihadister som forvirrede og forvildede unge mennesker, der har brug for vejledning og oplysning for at forstå den rette vej. Det er måske rigtigt i nogle tilfælde, men mange af de her mennesker har en klokkeklar logik og et verdenssyn, der er rationelt. De har empiri og data, de kan pege på. Og de kender allerede godt de fleste af vores argumenter. Vi er bare uenige – politisk – om, hvad der er godt og skidt at gøre,« siger Rasmus Boserup.

»Jeg tvivler derfor på, at en fornuftens stemme, der tager udgangspunkt f.eks. i en idé om, at det er forkert af bekrige Assad-regimet, vil være videre effektiv.«

22 tiltag mod radikalisering Regeringen har tirsdag fremlagt 22 initiativer, der skal bekæmpe radikalisering og ekstremisme: 1. Kortlægning af ekstremisters aktiviteter på nettet. 2. Ny enhed under PET til bortfjernelse af ekstremistisk propaganda på internettet. 3. Blokeringsfilter mod terrorpropaganda. 4. Internetudbydere skal ved dommerkendelse kunne pålægges at blokere adgang til udenlandske domæner, der udbreder ekstremistisk materiale. 5. Styrket retsforfølgning af spredning af ekstremistisk materiale på internettet. 6. Trænings- og hjælpeprogram til at udføre kampagneaktiviteter på nettet rettet mod ekstremisme og terror. 7. Korps af digitale ’fornuftsstemmer’ skal udfordre ekstremistiske synspunkter på nettet. 8. Stop for offentlige ydelser til fremmedkrigere. Muligheden for at sløjfe SU, førtidspension og sygedagpenge undersøges. 9. Beskyttelse af børn og unge mod hjemvendte fremmedkrigere med udvidelse af børneattestordningen. 10. Styrket informationsudveksling med andre lande om kendte eller formodede fremmedkrigere. 11. Konsekvent indgriben over for ekstremistiske udtalelser. 12. Målrettet indsats mod kriminalitet i radikaliserede miljøer. 13. Kortlægning af sammenhængen mellem kriminelle bandemiljøer og islamistiske miljøer. 14. Ny enhed skal styrke samarbejde og koordinering mellem myndigheder. 15. Ny vejledning om udveksling af oplysninger om tegn på radikalisering. 16. Kriminalforsorgen får IT-systemer, der bedre kan håndtere oplysninger om tegn på radikalisering. 17. Bedre handleplaner for at styrke exitindsatsen. 18. Undersøgelse af nye modeller for opdeling af radikaliserede indsatte. 19. Fængselspersonalet skal have styrket indsigt i radikaliserede miljøer. 20. Skærpet tilsyn med religiøse forkyndere i Kriminalforsorgens institutioner. 21. Krav om at prædikener i institutioner som udgangspunkt skal foregå på dansk. 22. Exit som krav for prøveløsladelse for radikaliserede indsatte, der er dømt for terror. Kilde: Ritzau

Kan virke radikaliserende

I tænketanken Justitia er direktør Jacob Mchangama også stærkt kritisk over for den digitale strategi.

I en pressemeddelelse kalder han initiativerne »uklare« og advarer mod, at regeringen »risikerer at gribe videre ind i ytringsfriheden, end hvad der er tilsigtet.«

»Det er paradoksalt, at justitsminister Søren Pind sammenligner truslen fra IS’ propaganda med truslen fra kommunistisk propaganda under Den Kolde Krig. For under Den Kolde Krig lagde brede politiske flertal vægt på, at ytringsfriheden var et af demokratiets stærkeste våben mod totalitære ideologier og propaganda, og kommunister havde fuld ytringsfrihed,« skriver Jacob Mchangama.

»Derfor er der tale om et markant skifte i retning af snævrere rammer for ytringsfriheden, der kan få mærkbare konsekvenser for ytringsfrihedens rammer på lang sigt,« fortsætter han.

Blandingen af censur og statssanktionerede debattører får Tobias Gemmerli til at frygte, at regeringens plan paradoksalt nok kan ende med at øge radikaliseringen.

Han oplever, at der i Danmark i øjeblikket foregår en ideologisk kamp, hvor alle holdninger, der ikke indordner sig under majoritetens normalitetsforståelse, bliver anset for at være et problem.

»Regeringens digitale strategi placerer ansvaret for radikalisering hos den enkelte borger, som ’bare ikke har fattet fornuften’, i stedet for at anerkende, at der kan ligge reelle politisk uenigheder til grund, som er værd at diskutere. I værste fald kan en fejlagtig forebyggelsespolitik øge polariseringen i samfundet, og det kan virke radikaliserende. Dermed risikerer regeringens antiradikaliseringsplan at skabe præcis det problem, de søger at ville forebygge.«

Udenlandske erfaringer

Med antiradikalseringsplanen følger Danmark i fodsporet på flere andre lande, der har blæst til kamp mod Islamisk Stats cyberaktiviteter og spredning af terrorpropaganda på nettet.

Både Holland, Frankrig, USA, Tyskland og Australien har allerede benyttet sig af ’hårde’ censurmetoder, hvor man blandt andet blokerer og fjerner IS’ videoer med halshugninger eller links til organisationens propagandamagasin, Dabiq.

Et nyligt eksempel på denne metode er EU’s aftale om et nyt ’adfærdskodeks’ med Google, Facebook, Twitter og Microsoft, som Information beskrev i august. De fire IT-giganter skal ifølge aftalen »gå i front« med at bekæmpe hadske ytringer online, og kun »når det er nødvendigt«, skal de skele til national lovgivning.

Justitsministeren og resten af regeringen er heller ikke de første, der er kommet på ideen med at modarbejde radikalisering på internettet via mere bløde metoder så som kampagner med modnarrativer.

USA til grin

Det nok mest kendte eksempel på en lignende ordning, siger Tobias Gemmerli, er det amerikanske program Think Again, Turn Away, som det amerikanske udenrigsministerium stod bag.

Her prøvede man blandt andet via en twitterkonto og med forskellige videoer at »fortælle sandheden om terrorisme«, som ministeriet selv formulerede det, ved at udstille hvor barske Islamisk Stats handlinger og terrorismen er.

Flere eksperter kaldte indsatsen for »pinlig« og endda kontraproduktiv, fordi de mente, at den hjalp fjenden, skrev Washington Post dengang. Nu er kampagnen lukket.

»Det handlede om at latterliggøre, provokere og modsige Islamisk Stats propaganda. Men det har givet bagslag usandsynligt mange gange og har været under ekstremt meget kritik,« siger Gemmerli og fortsætter:

»Problemet er jo, at de her mennesker ikke er naive og dumme. Mange af dem er ret belæste og har velfunderede holdninger til politik, specielt udenrigspolitik.«

Derudover er Google gået ind i kampen om at skabe modnarrativer og drukne rekrutteringsforsøg fra Islamisk Stat med positive fortællinger om alternativer til at lade sig hverve.

Siden begyndelsen af 2016 har Google desuden startet en forsøgsordning, hvor potentielle terrorsympatisører, der skriver ekstremisme-relaterede søgeord i Google, vil blive vist antiradikaliserende links i stedet – altså det stik modsatte af, hvad de søger efter.

Kirstine Sinclair kalder Googles indsats for en kombination af den hårde og den bløde model. Men det er meget svært at sige, hvilken effekt den slags indgreb har over for radikalisering, siger hun:

»Man har jo ikke noget at sammenligne med, og man kan jo heller ikke vurdere, hvad der ville være sket, hvis man ikke havde lavet de her digitale tiltag. Og det er jo næsten altid problemet, når man taler antiradikalisering.«

Allerede før udspillet blev præsenteret tirsdag formiddag, var der flertal for planen, eftersom både Socialdemokratiet og Dansk Folkeparti støtter regeringens forslag.