Danmarks selverklærede tryghedsminister vil ikke finde sig i, at dømte kriminelle har det for godt, imens de udstår deres straf.

»Det skal være mere hårdt at sidde i fængsel,« siger Søren Pape Poulsen (K) i et interview med Berlingske.

Her slår landets justitsministeren fast, at han ikke har meget tilovers for den »70er-mentalitet«, der præger dele af det danske fængselsvæsen.

Der er underskud af »retfærdighed« og »konsekvens« i retssamfundets straffesystem, og de indsatte skal fremover behandles som fanger, ikke klienter, mener ministeren.

Men fængselsbetjentenes fagforening hilser ikke ministerens hårde linje velkommen, og formanden undrer sig over ministerens kritik.

»Vi sidder altså ikke i rundkreds med fangerne længere og spørger dem, hvad de har lyst til. Jeg tror ikke, der er nogen, som vil kalde mig for blødsøden, og slet ikke de fanger jeg har mødt gennem tiden. Men jeg sætter en ære i at være tydelig omkring, hvor mine grænser går, og det respekterer de fleste fanger, fordi jeg ikke tager den sidste rest af menneske fra dem, selv hvis de sidder inde for den værste forbrydelse,« siger formand Kim Østerbye:

»I samme øjeblik, du gør det, vil de opføre sig som dyr«.

Formanden for fængselsbetjentenes fagforening - der i sidste uge udtrykte sin bekymring for Papes linje i Information - er enig med minister Søren Pape Poulsen i, at der ikke er grund til at bruge ressourcer på den hårdeste kerne i rocker- og bandegrupperingerne, som ikke viser nogen vilje til at forlade de kriminelle miljøer.

»De skal for min skyld bare have en hård afsoning. Men når vi taler om det store flertal – de 90 procent andre fanger – så giver det ingen mening at stramme kursen. Vi har allerede et strengt system i Danmark, og vi forsøger som betjente at balancere det hårde og bløde,« siger formanden og minder om, at det er i alles interesse, at miljøet i landets fængsler ikke bliver mere hårdt, end det er i forvejen.

»Vi laver et stykke seriøst arbejde, der gør, at de mennesker, vi lukker ud efter endt straf, ikke er forbrydere længere, hvis det overhovedet er muligt. Dermed får vi også færre ofre, og det må i sidste ende være målet for os alle sammen. Jeg er optaget af at gøre, hvad der er rigtigt. Lad os se på, hvad der er evidens for. Hvis vi bare trykker på straffespeederen, så er min påstand, at vi ender i amerikanske tilstande. Der er intet land, som kan straffe sig ud af kriminalitet. Jeg tror ikke på, at selv den regering vi har nu, er parat til at betale prisen, det koster, at have mennesker spærret inde i længere og længere tid. Både økonomisk og menneskeligt,« siger Kim Østerbye.

Han har hæftet sig ved justitsministerens tordnen mod julegaver til de indsatte, hvilket ifølge Kim Østerbye er en overdrivelse, fordi der er tale om en ekstra pose med kaffe eller Matadormix. Og formanden advarer mod idéen om, at fængselsbetjentene ikke længere skal have professionel social omgang med fangerne.

»Det handler ikke om, at det er synd for dem alle sammen. Det er det ikke. Men jeg vil meget nødigt bringe fængselsvæsenet i en situation, hvor vi låser fangerne inde og smider nøglen væk. Den form for straf virker ikke. Der er en grund til, at vi er verdens bedste til at lade være med at få folk tilbage igen. Og selv om vi har mange overfald, vold og trusler, så er vi meget langt fra den tilstand, vi ser i andre lande,« siger Kim Østerbye og slår fast, at »den nordiske fængselsmodel virker«.

»Vi tager de kriminelle ind, administrerer dem som mennesker og stiller krav til dem. Lever de op til de krav, så tror vi på, de kan lade være med at være kriminelle, og så giver samfundet dem en chance til,« siger fængselsbetjentenes formand:

»Hvis vi fjerner det, så får du nogle uhyrer ud i den anden ende, som enten er fuldkommen ødelagte eller er blevet ekstremt voldelige, fordi de ikke har noget at miste. Vi skal passe på med at tage alt håbet fra folk. Hvis vi tager det fra folk, så kan jeg ikke overskue konsekvenserne.«

Hårde straffe giver mere kriminalitet

Hos Det Kriminalpræventive Råd ser man heller ikke noget behov for en hårdere linje over for indsatte. Ifølge formand Henrik Dam viser »rigtig meget« forskning både nationalt og internationalt, at hårdere fængselsstraffe er den forkerte vej at gå.

»Forskning tyder på, at jo hårdere og længere straffen er, desto større risiko er der for, at den kriminelle falder tilbage i en kriminel løbebane, når vedkommende bliver løsladt,« siger han og peger på, at forskningen heller ikke tyder på, at hårdere straffe har nogen afskrækkende effekt.

Det er ifølge Henrik Dam forklaringen på, at vi historisk er gået fra hårdere til mildere straffe og har fået et øget fokus på resocialisering. De seneste år er der desuden blevet eksperimenteret med nye strafformer som fodlænke og samfundstjeneste.

»Og det har faktisk vist langt bedre resultater med hensyn til resocialisering end fængselsophold. Forskning viser, at der er langt mindre tilbagefald til kriminalitet, når du straffer på den måde,« fortæller han.

Mens justitsministeren lægger mest vægt på retsfølelsen og hensynet til ofrene, så mener Henrik Dam, at der er tre formål med at straffe kriminelle, som alle bør vægtes lige:

For det første er der hensynet til samfundets generelle retsfølelse. For det andet er der hensynet til ofrets følelse af, at overgreb har en konsekvens. For det tredje er der hensynet til, at gerningspersonen ikke begår ny kriminalitet.

Ifølge Henrik Dam har der altid været en diskussion om, hvordan disse hensyn skal balances op imod hinanden. Søren Pape Poulsen lægger mest vægt på de to første formål, mens Henrik Dam mener, at der skal skrues op for arbejdet med resocialisering.

»Det er der, vi har den største udfordring i dag for mig at se,« siger Henrik Dam.

Modsat både ministeren og fængselsbetjentenes formand, mener Henrik Dam ikke, at nogle af de kriminelle er uden for terapeutisk rækkevidde:

»Man skal aldrig sige aldrig til nogen. Jeg mener, vi skal prøve at resocialisere alle«.

Denne artikel er blevet opdateret med oplysningen om, at Kim Østerbye tidligere i Information har udtrykt sin bekymring for justitsministerens linje over for indsatte, samt med et link til den pågældende artikel.