A postáról már hazafelé vitt az utam, leparkoltam szépen, összeraktam a dolgaimat, aztán a felismerés: nincs meg a szifon. Zsebek, kabát, táska, kocsi — sehol.

PÁNIK.

Még háromszor ugyanez a pattern, semmi.

PÁNIK.

Ezerrel pörgő gondolatok: a kocsiba beszállás előtt még megvolt a telefonom, mert írtam egy SMS-t, amíg oda sétáltam, tehát nem a postán tűnt el. Viszont, és ezen kezdtem el igazán parázni, úgy emlékeztem, hogy a telefont az autó TETEJÉRE raktam indulás előtt. Márpedig pénztárcával egyszer már szívtam meg így, akkor meglett szerencsére. Nem tudtam elhinni, hogy ekkora szarvaslövő hibát követtem el.

Idegesen kapkodva beviharzottam a lakásba, kabát-bakancs, lebasztam mindent a FÖLDRE, kurvára beloginoltam a gépbe és azonnal elkezdtem két dolgot:

1. SKYPE

2. MOBILEME

A skype azért, hogy felhívjam a telefont. Nem futott a program, SZÁZ ÉVIG loginolt. Kiderült, hogy valami spammer közben authorizáltatni akarja magát, KICK-BAN-IGNORE gombra gondolkodás nélkül rátenyereltem. Minden másodperc csiga lassan haladt. Közben Safari dobott egy strandlabdát, ütöm neki a mobileme-t, mennyél már te dög, erre kiírja, hogy Find My iPhone currently not available — sorry for the inconvenience an y ád!! Azonnal refresh.

Skype-on megcsöngettem a telefont. Kicsöngött. Jó jel. Nem vette fel senki, de a lakás is néma volt. (Kobi elég csendes jószág.) Bejött közben a mobileme frankósra, azonnal böktem neki egy direkt message-et azzal a szöveggel, hogy hívják fel az öcsémet ezen meg ezen a számon, mellette Skype-ról hívtam öcsémet, baszott felvenni (mint később kiderült, sztárallűr, soha nem vesz fel telefont ismeretlen hívószámról), írtam neki egy SMS-t.

Mindezek mellett pedig ugye kattintottam a locate my phone gombra. Ennek ugye több idő kell, percekig tarthat, mire megtalálja a telefont.

Megtalálta.

A lakóhelyem közelét jelölte meg, semmiképpen nem a postát. Ez nagyon jó jel volt. Átpakoltam mégegyszer a cuccaimat, sehol semmi, aztán azt mondtam magamnak:

“Józsi, most te vagy RAMBÓ. Rambó vagy bazmeg. Fogd meg az irataidat, a kulcsaidat, vedd fel a kabátod és backtrackelj vissza a kocsival egészen a postáig. A feladatod most az, hogy megtaláld a telefont. Vegyél ki egy kis sminket Linda szettjéből, kend a fejedre, mert most te va gy Rambó . A telefonnak szüksége van rád.”

Az autóban megtaláltam az anyósülés alatt. Leesett valahogy.

Húbazmeg. 40 éves lettem!!!

Remek cucc egyébként a MobileMe dolga, mert legalább megtudtam, hogy a lakás körül kell keresnem. Komolyan. Ha nem így lett volna, nem kezdem el az autót újra átvizsgálni. Lehet, hogy hosszabbítok egy év előfizetést ezek után. Sokba kerül, de az, hogy van benne üzenetküldés, helymeghatározás, remote lock és wipe — ilyenkor kiderül, mennyit is ér.

Függöny.