A városi zöldutak gondolata egyszerre vezethető Sir Ebenezer Howard urbanista és a tájépítészet atyjának is nevezett Frederick Law Olmsted – a Central Park megálmodója és egyik tervezője – várostervezési elképzeléseire és az 1970-es ’80 évek Nyugat-Európából induló kerékpáros forradalmára. Ameddig Howard és Olmsted a város zöldfelületek fontosságára, az egészséges környezethez való jogra hívták fel a figyelmet, addig az olyan városok, mint Koppenhága példája arra, hogy a kiépülő kerékpáros infrastruktúrával önmagában vissza lehet szorítani az autóforgalmat és mozgásra, szabadban való tartózkodásra lehet ösztönözni a városlakókat. Olmsted nevéhez fűződik a bostoni „smaragd nyaklánc" (Emerald Necklace) megtervezése, amely valójában egy több, egymással összekapcsolódó közparkból és védett természeti területből álló rendszer, amelyet parkosított környezetben vezető utak kötnek össze. A világ első városi zöldútjának tartott parkrendszer központi eleme a Muddy-folyó, Olmsted ugyanis összekötötte a folyamszabályozási munkákat a közpark kiépítésével. A Back Bay Fens Park – amelyet a bostoniak egyszerűen csak The Fensnek, azaz a mocsárnak is hívnak – korábban valóban egy sós vízü láp volt szintén része a smaragd nyakláncnak, Olmsted vadregényes, kanyargó patakot tervezett a helyére, amelyet a szintén folyópart melletti Riverway és az Olmsted – korábban Leverett – Park köt össze a Jamaica-tóval. A városi zöldutak máshol is természetes vagy mesterséges vízfolyások, csatornák mellett találhatók.

A város két távoli pontját összekötő, közlekedési folyosóként is használható, ámde a gépjárműforgalomtól elzárt terület általában ritka egy sűrűn beépített városban. A folyó-, patak- és csatornapartok mellett ezért gyakori megoldás a bezárt, használaton kívüli vasútvonalak újrahasznosítása, amely egyben barnamezős területeket ad vissza a városnak, ráadásul közpark formájában, ami jelentős mértékben tudja növelni a városi zöldfelületek arányát. Ismert példa a ’70-es években bezárt vasútvonal mentén létrehozott londoni Parkland Walk és az egykori New York-i magasvasút, a High Line, amely mára egy több, mint 2 kilométer hosszan – nem egy helyen 9 méterrel az utcaszint felett – húzódó lineáris park. Folyók és patakok melletti zöldutakra ismert példa a Parc Riu Llobregat barcelonai szakasza, de az egri észak-déli irányú kerékpárút is az Eger-patak mentén halad a belvárosban.





A „Rákos-patak menti ökoturisztikai folyosó" című projekt azonban többről szól, mint egy kerékpárút-fejlesztésről, amely meghosszabítaná illetve összekötné a jelenleg is meglévő szakaszokat. A szabadban való akítv időtöltésnek és a munkába vagy iskolába járáshoz kapcsolódó utasforgalomnak kínált alternatíva mellett fontos cél a patak revitalizációja is. A Szadán eredő Rákos-patak eredetileg egy mocsaras területen kanyargott egészen a Dunáig. A Pesttől északra lévő mocsarak lecsapolása és azzal párhuzamosan első árvízvédelmi munkálatok a XVIII. században történtek meg, a Rákos-patak azonban a XIX. század során is többször kiöntött. A rendezésre több terv is létezett – Szemere Bertalan még egy szélesebb, hajózható csatorna ötletét is felvetette – a jelenlegi Rákos-patakot jelentő új, betonlapokkal kirakott medret azonban már a két világháború között kezdték el kiépíteni. „Városi környezetben csak részleges revitalizáció képzelhető el. Minél rövidebb az egybefüggő, folytonos szakaszok hossza és a hozzá kapcsolódó szabad vagy felszabadítható területek aránya, annál korlátozottabbak a lehetőségek a revitalizációs célok megvalósításában. A revitalizációs lehetőségekhez mérten a völgy szakaszokra bontható. Az egyes szakaszok eltérnek a beavatkozások célja, mértéke és eszközei tekintetében. Míg egyes szakaszokon »csak« zöld- és kerékpáros infrastruktúra fejlesztési lehetőségek adódnak, addig más szakaszokon a meder és part akár jelentős átalakításával lehetőség nyílik többféle természetközeli élőhely megőrzésére, helyreállítására, bemutatására is" – fogalmaz Rákos-patak és környezetének revitalizációja c. megvalósíthatósági tanulmány és mesterterv. Ameddig a patak angyalföldi és zuglói szakaszokon városias patakrevitalizáció fog történni, addig a kőbányai és rákosmentei részeken lehetőség nyílik a szabályozás előtti állapotok részbeni helyreállítására ás erdőtelepítésre is. „A patak X. és XVII. kerületi szakaszán olyan természetes és természetközeli élőhelyfragmentumok maradtak meg, amelyek még őrzik a hajdani Pesti-sík rendkívül gazdag élővilágát, ezért a természetvédelmi beavatkozásoknak ezek az elsődleges célterületei" – írja a tanulmány. A víz- és természetközelibb élményt nyújtó beavatkozások eszközei lesznek az osztott rézsű, a tipegősor és kaszkád, valamint a lágyszárú növények megtelepedését segítő mederburkolat.



