Komikern Nisse Hallberg har fått nog. Här följer en REJÄL uppsträckning av huvudstadens kebabscen.

Nu är det tamejfan dags. Jag bor i Sveriges största stad tillika huvudstad, som är berikad med fantastisk mångkultur och ett blomstrande krogliv, men, MEN!

Nu sätter jag ner fotjäveln, någon måste göra det och lyfta frågan.

Varför har Stockholm sämst kebab i hela landet?

Jag vet att det inte finns något mer tröttsamt än skåningar som envisas med att försöka sig på rullande R samtidigt som dom skryter om sitt breda kebab- och falafelutbud som smakar himmel och endast kostar en guldpeng alternativt en halv dreadlock någon ryckt från skallen på Fredrik Boltes under Öland Roots. MEN, dom har ju rätt.

Du kan åka exakt var du vill i hela Sverige och få en mycket, mycket godare kebab än vad vi 08:or kan erbjuda.

Till att börja med: såserna, har vi inte lärt oss någonting? Är det ingen som varit i kebabsåsbältet? Västergötlands sås är blandad och svingod, likaså Smålands. Det ska vara blandad majonnäsbaserad sås vars tillredning avslutas med sötman från en avslagen Fanta.

Men så gör vi tydligen inte i Stockholm, där är det en tomatsås som påminner om nedkokad krosstomat och en yoghurtsås som närmast går att likna vid en döende mans sista utlösning. Dessa två vidriga ”vätskor” toppar sedan en stackars ko som man valt att tillaga så länge att det enda som kan släcka törsten är att slicka på en MDF-skiva.

Avslagen Fanta är en viktig kompenent i det perfekta lagda kebabpusslet.

Pommesen, POMMESEN? Är dom frasiga, smala, gyllenbruna, precis lyfta ur fritösen, droppar dom nästan i slowmotion där dom ligger i sin korg, skriker ditt inre:

– MEN KOM IGEN! SALTA SKITEN, UPP MED DOM PÅ TALLRIKEN SÅ ATT MIN GOM FÅR HA SEX MED DE FRANSKA SMÅ UNDERVERKEN!

Enligt Kebabrådet i Stockholm får en pommes inte vara smalare än 24 millimeter, den får vara i fritösen i max 45 sekunder, därefter ska den ner i en låda utan ventilation så att risken för krisp är lika med noll.

Pommesen ska se ett som en hög med sjölik, bredvid dom en ”sallad” bestående att ett boxat isbergshuvud, mosad tomat och rödlök skuren med yxa.

På med kebabkött à la viltchips som värms i micron och krön till sist denna tågolycka med grekiska flytningar och tomatpölsa.

Som sagt, blomstrande krogliv med otroligt duktiga entreprenörer och innovatörer. Folk från hela världen, bland dom väldigt många från Turkiet och Mellanöstern, från länder där en kebab kan komma att vara det godaste du ätit.

Jag hoppas och tror att det finns ett gott gäng i vår skitnödiga stad med omnejd som sitter inne på guld när det kommer till denna ädla anrättning. Det finns folk som sitter på kunskap som skulle kunna få 08-kebaben att bli världskänd, folk som kanske inte vill något annat än att göra just precis det – sin kebab, från sin hemstad Långtbortistan.

Men då måste någon öppna dörren, det behövs en kebabens Daniel Crespi och den enda jag kan komma att tänka på nu är Daniel Crespi. Jag utmanar er fyllekäksälskande entrepenörer i Stockholmsregionen, lufta lädret, ut och scouta och gör sen slag i saken. Vi ligger efter likt mitt älskade Hammarby gör i allsvenskan, men i kebabligan finns det inget som heter ”skit i tabellen Bajen/Stockholmskebaben är bäst ändå”. Här gäller det att spänna musklerna. Och det är dags att vi gör det nu.

Jag sitter inte i Stockholm och skriver denna text utan i Åbo, Finland. Mitt skrivande störs dels av stereotypiska finska män i för långa shorts, vita linnen och rödknottriga överarmar men dom kan jag ignorera. Svårare är det förbi se det störande inslaget i form av min kollega och vän Isak Jansson som sitter mitt emot mig och bara inte kan sluta prata om att Falun har Sveriges bästa kebab.

Tonys pizzeria på Slaggatan 10 i Falun, gå dit och beställ en kebabrulle med nybakat bröd och blandad sås som serveras direkt ur Stadiumflaska.

Denna ljuvliga kreation väger in på 8 60O gram och kommer nuppa dig själsligt och trösta dig på samma gång. Enligt denna glada dalmas servas detta kebabmonster av Tony själv i egen hög person, som likt en ballerina dansar ut med helvetesrullen på en pizzaspade så stor att den knappt kommer igenom köksdörren.

Sedan ska Tony (enligt min kompis Isak) släppa köttsovsäcken ner på tallriken från en höjd på drygt 80-90 centimeter. DÅNET SKA VARA BEDÖVANDE VID NEDSLAG. Sägnen säger att vid ett tillfälle ska det vänstra skyltfönstret (från gatan sett) spruckit då Isaks pappa Kent tidigt 00-tal beställt en jävel med extra kött.

Stockholm, här har vi mallen!

Och en sak till. Säger Tony: ”Smaklig måltid?”.

Nej nej, han behöver inte det. Han säger kaxigt och självsäker som han är:

– Lycka till!

Och det säger även jag för det behöver vi. Lycka till Stockholm, lycka till.