Måhända är jag extra nervig just nu, men kanske är det inte så underligt om jag satte i halsen när jag såg selfien som socialförsäkringsminister Annika Strandhäll twittade ut i måndags kväll. Bara en dryg timme tidigare hade ju Aktuellt meddelat att varken finansminister Magdalena Andersson eller biståndsminister Isabella Lövin kunde komma till studion.

Aktuellt sände ett inslag eftersom regeringen deklarerat att biståndet kunde komma att halveras och ville ge ministrarna tillfälle att ge sin syn på saken. Men ministrarna kunde alltså inte, så de katastrofala följderna som detta kan leda till för världens fattiga fick i stället avhandlas av en ledarskribent samt en företrädare för en biståndsorganisation.

Varför kunde då inte de ansvariga ministrarna komma? Jo, för att de var på middag. Och hur vet vi det? Jo, för att selfien som socialförsäkringsminister Strandhäll twittrade ut visade hur hon, de två nyss nämnda ministrarna liksom vice statsminister Åsa Romson, arbetsmarknadsminister Ylva Johansson samt Helene Hellmark Knutsson, minister för högre utbildning och forskning, åt middag ihop.

Och vad var ministern Strandhälls kommentar till bilden? "Smartaste, bästa tjejgänget!".

Låt mig säga att det absolut inte är något fel i att äta middag ihop en måndagskväll. Eller att ta en selfie. Och kanske hade landets kvinnliga ledning samlats för att diskutera hur den nuvarande krissituationen ska lösas.

Det är många som förstått att regeringen dessutom tampas med interna sprickor när de även duckade för att diskutera åldersbestämning i söndagens Agenda.

Och kanske är det också lite befriande när politiska eliten verkar vara fullständig okunnig i hur sociala medier fungerar. Men att tacka nej till att vara med i landets största nyhetssändning för istället lägga ut selfies med skrattande, rosenkindade ministrar på middag med "tjejgänget", just i detta krisläge, tror jag handlar om något annat.

Jag tror det handlar om en brist på grundläggande ledarskapskompetens och gott omdöme. Något dessa kvinnor verkar lida särskilt av.

För det är inte bara jag som är lite nervig. De sista månaderna har vi alla förstått att situationen är ohållbar. Att flyktingpolitiken kommer kosta fler miljarder än det går att räkna till. Att kommunerna inte kan sköta skola, vård och omsorg längre. Att ökat socioekonomiskt utanförskap lett till att vi har högst antal skottskador och dödsskjutningar i Norden. Att landets poliskår går på knäna.

I den situationen behöver landets ledare visa att de kan leda. De behöver inte veta exakt vad som ska göras just nu. Men de måste se ut som de vet det. För ibland handlar ledarskap enbart om att förmedla lugn och trygghet. Att invagga ro i en orolig tid. För man litar på att man har den kompetens, erfarenheten samt goda rådgivare som gör att man kommer att kunna styra skutan rätt.

Under de år jag forskat om svensk jämställdhetspolitik har jag stött på argumentet att kvinnor har en "moralisk kompass" som män saknar. Det är bland annat därför kvinnor ska kvoteras in i bolagsstyrelser. Men jag undrar om det kanske är läge för landets kvinnliga ledare att anamma några av de egenskaper som traditionellt tillskrivits män. Som att agera statsmannamässigt.

För ett år sedan deklarerade en stolt Stefan Löfven att han skapat en feministisk regering. Men detta var aldrig tanken med kvinnokampen. Vi ville inte ha härliga tjejgäng som tog selfies istället för att kommunicera med integritet. Vi ville ha kompetenta kvinnor i maktpositioner.

Så jag betackar mig för detta slags "girl power".

Led landet i stället.

Petra Östergren

Författare och debattör