Med retorik saxad direkt från den rasistiska sajten Axpixlat ondgör sig galleristen Henrik Rönnquist över att den hets mot folkgrupp-dömde konstnären Dan Park lever i mediaskugga.

Sveriges journalister ”ger fullständigt fan i” vad som hänt Park och Rönnquist, som även han dömts eftersom han ställt ut Parks rasistiska verk.



Det skriver en indignerad Rönnquist i sin artikel på SVT Opinion samma kväll som han bjudits in till SVT Debatt för att debattera just detta, mot bland annat mig. De får alltså utrymme i public service tyngsta åsiktsshow, på samma sätt som alla etablerade media i landet gång på gång uppmärksammat polisrazzian mot Parks utställning och den påföljande domen.



Mediaskuggan över Park och Rönnquist är med andra ord ren lögn och förbannad dikt.

För att vara en superobskyr gatukonstnär med uttalade sympatier för det marginaliserade nazistiska Svenskarnas parti, får Dan Park orimligt mycket medial uppmärksamhet .

Särskilt mycket brinnande försvar på ledarsidor och i krönikor blir det dock inte för en man vars, enligt Rönnquist, vilja att vara ”regimkritisk” enbart består av rätten att få använda djupt rasistiska ord om redan utsatta minoriteter.



Men Rönnquists lögner om att Parks vedermödor med hets mot folkgrupp-lagstiftningen mörkas i media tjänar sitt syfte. Det finns alltid några ”Sverige är DDR!”-poäng att plocka hos rättshaveristerna med Axpixlat som ledstjärna.

Det vet den dynamiske duon Rönnquist och Park. Så därför är det inte förvånande att de två lierat sig med den danska grenen av Tryckfrihetssällskapet, en grovt islamofobisk foliehattsförening, som nu ställer ut den lagbrytande utställningen i Danmark.

Inte heller förvånande att Rönnquist i en dansk rasistblogg, även hem åt Breiviks idol Fjordman, hävdar att alla våldtäkter i Norge numera begås av invandrade mörkhyad män – en myt så orimlig att… ja, ni hör ju själva hur stolligt det är.



Är det då tillåtet att uttrycka de åsikter Park och Rönnquist har om till exempel muslimer i Sverige? Javisst. Åsiktsfränderna i Svenskarnas parti lyckades genomföra en hel valturné i somras utan ett enda åtal för hets mot folkgrupp.

Uppenbarligen är inte pk-vänsterns beryktade åsiktskorridor så trång, trots allt.



Både Rönnquist och Park rasar mot att det, enligt dem, inte går att kritisera makten i Sverige längre. Då kastas man i finkan. Åsiktsförtryck! Men vilken makt är det de två brinner för att kritisera?

Efter att ha följt Dan Parks stundom lysnade konst i över 20 år kan jag summera det i ett ord: minoriteter.



Där konstnären i början av karriären slog vilt åt alla håll – men oftast uppåt – har han på senare år bara sparkat nedåt. På de redan utsatta. De som hånas är judar, muslimer, svenskar med afrikanskt ursprung.

Det, tillsammans med Dan Parks allt mer eskalerande och uttalade rasistiska åsikter, gör att hans prat om att bara vilja provocera det politiskt korrekta ekar tomt och falsk.

Ja. Det är provocerande. Men inte för att det är satir av makten. För att det är rasism.