Dela via: Facebook

Twitter

LinkedIn

Den svenske IS-mördaren från Göteborgs sju barn, han som valde att dö i strid istället för att ge upp kalifatets, blev en symbol.

Vissa hävdade att Sverige har ett ansvar för samtliga barn till mördare i Irak som idag bor i läger med sina mammor, som samtliga fortfarande bekänner sig till den radikala IS-ideologin. Och krävde att svenska staten skulle betala att “de hämtas hem”.

Barnens morfar åkte, enligt egen utsago, på egen bekostnad till Erbil för att försöka få hem de sju föräldralösa barnen.

Mediabevakningen var enorm. Dessa barn, vars föräldrar varit med i en sekt som slitit folk bokstavligt itu, kokat dem levande i tjära, tänt eld på folk i burar och låtit barn dö av sol och vätskebrist i 45-graders värme fastkedjade utanför hus, blev symboler.

Symboler för offer. Och visst är dessa barn oskyldiga till allt det deras föräldrar gjort, givetvis. De har inte valt sina föräldrar. Men när media ger så enormt mycket uppmärksamhet till bödlarnas barn och noll till bödlarnas offer blir det väldigt skevt. De tog och tar fortfarande inte sitt ansvar tycker jag.

Skulle samma medier har 100 % bevakning på nazisters barn och inte på nazisternas offer?

Sällan.

Morfadern, som lät sig filmas av media i Erbil, påstod att han själv betalat biljetterna.

Men i själva verket är det skattebetalarna via Göteborgs socialtjänst som betalat.

Mannen som uppdaterade – Gorki Glaser Müller – är själv dokumentärfilmare som 2013 fick Länstidningen i Södertäljes debutantpris. Han är uppvuxen i Södertälje men bor i Göteborg och känner morfadern.

Enligt en status 13 maj har han filmat morfaderns varje steg och det är inte osökt att gissa att den dokumentärfilmen planeras att säljas in till samma statlig TV som haft flera andra snyftreportage om bödlarnas barn men ignorerat alla de liv föräldrarna ödelagt och deras barn.







Frågan som infinner sig är om socialtjänsten även betalade hans resa och därefter IS-mormor, som ju enligt media själv åkte ner och fick träffa barnen? Hon som själv i allra högsta grad deltagit i IS-terrorn och anslöt sig tidigt. Hon är inte avradikaliserad.

Enligt Magnus Sandelin är hon Umm Hamza.

Enligt CNN var Umm Hamza chef över sedlighetspolisen och piskade kvinnor på stan. Huruvida dessa två kvinnor är samma person är dock lite oklart, Ulrika Pape är tvärtom inte reslig utan rätt kort tydligen. Men IS-mormor var hur som helst IS.

På filmarens Facebook-sida har en rad personer engagerat sig och även skänkt pengar, något jag givetvis inte har några synpunkter på. Folk får göra vad de vill med sina pengar men att socialtjänsten lånar ut pengar till folk för att resa iväg till Syriensvenskar har jag aldrig hört talas om förut.

Det avtalet Göteborgs stad skrivit med morfadern skulle jag vilja se.

För jag utgår från att det finns ett avtal och att man inte bara betalat ut pengar.

En av alla som engagerat sig är filmaren bakom kontroversiella Burka Songs, som fick Soffan Hermansson att ställa in visningen.

En annan person – Fazeela Selberg Zaib – har varit anställd på Kista Folkhögskola, en del av Ibn Rushd-sfären, och ironiskt nog på en anti-radikalisringslinje.

Jag förstår att en community, som detta är en del av med bland annat Burka Songs frontfigurer Fatima Doubakil och Maimona Abdullhai, som ägnat åratal åt att kalla all kritik och lagförslag mot jihadister för islamofobi och relativiserat IS i media, varit med aktivt och drivit frågan både offentlig och inofficiellt för att barnen till slut skulle “hämtas hem”. De är ju en slags martyrer för svenska islamister nu.

Men samtidigt kan inte media vara naiva kring detta faktum.

Jag har inga problem alls med att folk betalar privat och den kampanj som organiserats via filmaren på Facebook har varit privat insamling.

Men jag tycker att det är märkligt att socialtjänsten agerar bank åt morfadern, som bevisligen redan på plats i Erbil visade hur oseriös han är genom att låta barnens radikaliserade mormor, själv del av IS, träffa barnen redan där.

Och jag får en klump i magen att svensk media och en massa människor fokuserar på bödlarnas barn istället för på alla de hundratusentals offer för IS som fått sina liv offrade på helt fruktansvärda sätt och de barn de lämnade efter sig. Alla barn som IS utnyttjat som slavar, sexuellt och som barnsoldater. Var är empatin för dem? Mediareportagen?

Det är något skevt när allt fokus läggs på just dessa sju barn och ingenting på deras föräldrars offer. Man kan ha två tankar i huvudet samtidigt och känna både så och samtidigt ha empati med att man inte väljer sina föräldrar, att även dessa barn är offer.

Nu hoppas jag att socialtjänsten både publicerar avtalet de gjort med morfadern, får tillbaka pengarna och tar barnen från såväl morfar som mormor så att de har chansen att få ett rimligt liv.

Och det är så långt bort från släkten som det är möjligt. I alla fall den delen av släkten.

Men jag gissar att flera kommer anmäla intresse. För de 7 barnen är värda 37 000 kr/år och barn tills de är 18 år plus föräldrarnas pension om de har jobbat i Sverige.

444 000 kr per år i efterlevandestöd. Plus intäkter från socialen.

……………………..

Bli en Patreon – välj valfri summa från 1 dollar per månad och ingen bindningstid