Han har gjort 148 matcher i blågult och varit Allsvenskans största profil i tio år. Så varför är du fortfarande skeptisk till Anders Svensson?

Den rullar finfint, Sveriges genom tiderna mest utskällda bil. Anders Svensson glider upp på Götabergsgatan i Göteborg, junisollen halstrar genom vindrutan och i radion spelas Måns Zelmerlöws Heroes på en hitkanal med FM-suffix.

– Det är ju en Volvo V60. Jag var sugen på en XC60, men det fick jag inte välja för det var för dyrt för dem.

V60:n fick stor uppmärksamhet när den avtäcktes på fotbollsgalan 2013. Anders Svensson hade slagit nytt rekord för flest antal spelade landskamper (148) och skulle uppmärksammas av Svenska Fotbollsförbundet. Karl-Erik Nilsson och gänget tyckte det var en god idé att ge Anders – likt en lotterivinst Leif ”Loket” Olsson halat ur den berömda tunnan – en bil!

Problematik uppstod. Problematik som dessutom förhöjdes ytterligare av det faktum att Therese Sjögran satt i samma lokal med ett lika färskt landslagsrekord på damsidan och inte tilldelades så mycket som en brödrost.

Historiebeskrivningen kan dock korrigeras något: Anders Svensson fick inte någon bil. Han fick ett leasingavtal.

– Jag var chockad, glad och stolt när förbundet sa att de skulle ge mig en bil. Men sedan gick det tydligen inte att bara ge bort den av skatteskäl så jag skojar inte om jag säger att jag betalar över 2 000 spänn i månaden: skatten, någon service på 500 och så är den försäkrad i Stockholm, i och med att den står på förbundet, och där är det mycket dyrare. Jag får köra den i tre år. Det är en bra leasingdeal men det känns fortfarande konstigt när folk hånar mig som om jag fått en helt gratis bil.

Han parkerar utanför restaurangen Pinchos, ett kitschpalats som serverar smårätter med både nysvennig (sashimi, quesadilla, dumplings) och pursvensk (plankstek, kebabrulle, marängsviss) touch och där alla beställningar sker via en app.

Anders Svensson, 39, är uppvuxen i Göteborg och bor fortfarande här, men spelar som bekant fotboll i Borås och Elfsborg. Dessutom extraknäcker han som expertkommentator vid Sveriges EM-kvalmatcher. Ett extraknäck han möjligen kan lägga ännu mer tid på framöver då det är ”95 procent” säkert att han lägger skorna på hyllan efter säsongen.

De fem procenten som skulle kunna få dig att inte lägga skorna på -hyllan – vad består de i?

– Det är om det skulle dyka upp något som framför allt ekonomiskt inte går att tacka nej till.

Men att spela vidare i Allsvenskan, den dörren är stängd?

– Det är klart att om vi skulle vinna SM-guld och det blir en jättemöjlighet att behålla alla spelarna och kvala till Champions League nästa år… Men samtidigt är det rätt fantastiskt att sluta med ett SM-guld också.

Det är bara några dagar sedan du expertkommenterade Sveriges 3–1-vinst mot Montenegro. Är det en karriär du tänker satsa vidare på?

– Vi har bara avtal över det här kvalet. Jag hoppas ju på en fortsättning. Jag tror själv att jag kan bli bättre om jag får göra det lite oftare.

Var du ute med laget efter matchen?

– Nej, men jag åkte till landslagets hotell och tog någon öl där med killarna. Jag känner många av dem fortfarande.

Vilka umgås du med där?

– Det är väl Sebastian Larsson, Granqvist, Lustig. Hysén, men nu har inte han varit med på sistone.

Får du själv gliringar från spelarna nu när du anslutit dig till the enemy?

– Nej. Men vissa situationer är svåra. Med Zlatan är det väldigt, väldigt svårt. Om jag kritiserar Zlatan gör tidningarna en stor grej av det och då vet jag att de kommer stå i mixed zone och säga: ”Anders Svensson sågade dig.” Utan att ge hela bilden. Det är något jag bär med mig, för jag vill fortsätta kunna åka upp till hotellet och träffa spelarna.

”Han sa att det berodde på att jag gått upp från 8,5 till 9 kroppsfettprocent”

* * *

Det blev kaoz när du häromåret sa i en intervju att landslaget skulle bli bättre den dagen Zlatan slutar. – Han är fortfarande den bästa vi någonsin haft, och vi kommer troligtvis aldrig att få någon så dominant igen, men det är också ett problem att alla andra lämnar över ansvaret. Och en del är lite rädda för -honom. Många som kommer upp ser -honom som sin stora idol. Det kan låsa en del, att man passar honom och vill att han ska lösa det. Sveriges styrka har alltid varit att man är ett bra lag. Sen ska man inte vara rädd för Zlatan. Visst, han kan vara hård men det är för att han ställer höga krav och vill att man själv och laget ska bli bättre. Jag tolkar det som att du snarare vill stå upp för de andra spelarna än klanka ner på Zlatan. – Ja, jag tycker att man pissar lite på de andra spelarna. Många har skrivit krönikor om att det inte är någon mening att följa landslaget när Zlatan slutar – men Sverige var rätt bra på landslagsfotboll innan honom också. Jag tror fortfarande att landslaget kan bli bättre när Zlatan slutar. Därmed inte sagt att han borde sluta nu och att Sverige skulle vara bättre om han inte var med. Fast… det är väl exakt det du säger? – Nej, men jag tror det kan bli bättre sen. Titta när vi mötte -Portugal: de har bra spelare överlag, men han (Ronaldo) gjorde fyra mål, var i extrem form. Men när han var i lite sämre form i VM gick det inte alls bra. Det är farligt att tänka ”han fixar det”. Så om du var förbundskapten i dag hade du mönstrat ett lag utan Zlatan? – Inte nu. Det går inte. Nej, nej. Man kan inte ta bort den bäste spelaren, men man får försöka hitta ett system och spelare som passar runt honom. Det kan nog bli lättare att vara förbundskapten efteråt för det är svårt med en så stor spelare också. Blev det kymigt mellan dig och Zlatan efteråt? – Nädå, vi träffades -ganska omgående på hotellet, efter att han slagit målrekordet, och tjinxade på varandra. Zlatan är luttrad och kan medierna. Då är det kyligare med Erik, han är känsligare mot kritik. Ja, där har du också haft lite synpunkter. – Under en period när mittbackarna kritiserades mycket fick Erik en fråga om att ringa in Mellberg igen och sa att han skulle överväga det. Det tyckte jag var rätt hårt mot de spelare vi har och det uttryckte jag. Man borde ge de spelare vi har självförtroende i stället. Sånt måste du väl kunna säga? – Ja. Och jag sa det till honom också. Men han blev arg på mig då för det blev kritik mot honom – och det kan jag förstå. Jag är lite frispråkig ibland, men mitt syfte var ju bara att försvara de andra spelarna. Han verkar tunnhudad. – Ja, lite. Han är en känslomänniska och tar åt sig. Så var jag också när jag var yngre: man vill att alla ska älska en. Men det kommer alltid att finnas folk som tycker att man är värdelös. Jag upplever att Erik gärna vill försvara sig när han får kritik, men det går inte att ta alla de striderna. Man får bara acceptera: ”Okej, du tycker inte om mig, du tycker jag gör fel. Tough luck.” Rent resultatmässigt har Erik gjort det bra också. Han borde vara trygg i sig själv och låta folk tycka. I Olof Lundhs podcast kritiserade du petningen av Oscar Wendt vilket jag också förstått fått följder. – Ja, då blev det frostigt när jag träffade Erik. Det var dels den här mittbacksgrejen och dels det här med Oscar. Han hade inte lyssnat på podden utan bara läst det som tidningarna plockat ut. Lyssnar man på den förklarar jag ganska utförligt. Vad exakt säger Erik i de här situationerna du kallar ”frostiga”? – Han blir väldigt känslosam, väldigt besviken på mig. Han kunde inte förstå hur jag kunde säga de här grejerna. Men det finns en sak i podden som jag ångrar: jag fick frågan om vem som pratade mest med spelarna, Erik eller Lagerbäck. Jag sa att Erik tog fler samtal men inte alltid var ärlig. Sen gick Olof in på någon annan fråga och jag fick inte utveckla det. Det framstod bara som att jag kallade Erik för en lögnare. Utveckla nu då. – Det finns ett exempel när han petade mig och gav en jättejättemärklig anledning. Vad sa han då? – Han sa att det berodde på att jag gått upp från 8,5 till 9 kroppsfettprocent, vilket kändes som bullshit. Han borde bara ha sagt: ”Rasmus Elm är i sitt livs form och jag vill ha in honom.” Det var precis innan Rasmus flyttade till Ryssland, han var grym i AZ och outstanding hela samlingen. Jag och Kim hade startat mot Ungern matchen innan och inte imponerat. Har ni pratat om det här efteråt? – Ja, men när jag tog upp det med honom senast ljög han mig rakt upp i ansiktet: ”Det har jag aldrig sagt!” ”Jo, Erik, du sa det.” Då tycker jag: säg som det är i stället. Hur lämnade ni det senast? – Han var upprörd: ”Jag är så besviken.” Jag försökte förklara igen, men sen blev jag trött på honom för han vägrade titta mig i ögonen. ”Det verkar inte som att han vill prata med mig” * * *