En välkommen följd av de frågeställningar och målkonflikter som migrationen ger upphov till är att vi tvingas se och diskutera dem. De kan göra oss bättre på att leta efter och se de värderingar vi håller högst, de som ska vägleda oss i tider som nu. Vi måste bestämma oss för vad som är viktigt och det är ett genuint gott medborgerligt samtal, ganska sällan fört i vårt land. Vi har kommit undan med ett ”Vi gillar olika” utan att ta ställning till vad det egentligen innebär av prioriteringar och minskade privilegier får vissa grupper.

En lika oväntad som välkommen sådan effekt var alla de konservativa som i samband med badhusdebatten kom ut som feminister. (Åtminstone värnade de ivrigt jämställdhet.) Argumentet mot särskilda kvinno- respektive mansdagar på kommunala badhus var att jämställdhet är en dygd, och den uppnås när var och en kan gå i badkläder utan att besväras av andra medbadares närvaro. Jämställdhet trumfade ”olika” för män och kvinnor.