(Timp estimat pentru citirea acestui articol: 3 min)

Documentarul Outside pune indirect o întrebare la care cu greu se poate răspunde: unde există mai multă libertate, în închisoare sau „afară“? Filmul de 87 de minute urmărește doi ani din viața lui Gavriel Hrieb. Condamnat la închisoare pe viață pentru dublă crimă, Gavriel este eliberat pentru bună purtare după 21 de ani. Andrei Schwartz, realizatorul documentarului, îl cunoștea din 1994, de cînd filma pentru „Jailbirds“, o peliculă despre viața în închisoarea Rahova.

Prima parte a documentarului îl surprinde pe protagonist în închisoare – în celula sa, alături de colegii de cameră și în interacțiunile cu gardienii. Gavriel pare un om reflexiv, analitic, împăcat cu gîndul că are un trecut ce-l va urmări pînă la moarte. Simțim alături de el emoțiile audierii în urma căreia se va decide eliberarea, explorăm viața de penitenciar – cu mîncare gătită improvizat, cîntece la acordeon, comunicare prin ferestrele exterioare cu gratii ș.a.m.d.

Un bagaj moral

Partea cu adevărat angoasantă este cea de după eliberare. Cu o geantă pe umăr și 40 de lei primiți pentru transport, Gavriel este așteptat la poarta închisorii de mama sa, de frate și de alte rude. Urmează o lungă perioadă în care trebuie să se confrunte cu lupta căutării unui loc de muncă (și cu refuzurile angajatorilor), cu vecinii care nu suportă să aibă în bloc un „pușcăriaș“, cu mama (divorțată și recăsătorită cînd Gavriel era adolescent) care pune presiune asupra lui și cu obsesia de a-l găsi pe tatăl său biologic. Cea mai importantă răbufnire a protagonistului este momentul cînd spune că era mai bine dacă rămînea în închisoare. Afară, se simte singur, nedorit, fără speranță.

În cei doi ani în care regizorul îl urmărește, Gavriel își menține propria variantă a poveștii despre crima dublă: era vorba despre o fostă procuroare și soțul ei. El spune că a fost profund jignit de apelativul „jidan“ de la procesul său (să nu uităm că el are antecedente – furt etc.) și că i-a promis atunci procuroarei că o va face să plătească pentru asta. Aflăm la începutul documentarului că porecla lui în închisoare este „Jidanul“ și, spre finalul documentarului, ni se dezvăluie și adevărata poveste din spatele condamnării bărbatului, pe baza dosarului pe care realizatorul l-a solicitat de la instituțiile statului. Atunci ni se dezvăluie un alt Gavriel și documentarul ia o altă turnură. Eroul nostru ajunge în Germania și filmul are un final destul de optimist.

Documentarul este valoros pentru paralela pe care o face între lumea penitenciarului și lumea „liberă“. Tenacitatea și insistența lui Andrei Schwartz în urmărirea vieții lui Gavriel sunt demne de laudă. Filmul capătă valențe artistice, are o doză de suspans și, datorită reflecțiilor lui Gavriel despre faptele lui, despre viață și oameni, este o creație care-ți va rămîne întipărită în minte multă vreme.

Filmul poate fi vizionat la One World 2015.