Yhä useampi poika ja mies joutuu seksuaalirikoksen uhriksi. 28-vuotias Joni kärsii edelleen siitä, mitä hänelle tehtiin teini-iässä.

Miehiin ja poikiin kohdistuvia seksuaalirikoksia tilastoidaan yhä enemmän.

28-vuotias Joni tietää, miten suurta syyllisyyttä ja häpeää uhri voi joutua kokemaan.

Asiantuntijan mukaan miesuhreihin kohdistuu yhä ”kivikautisia ajatusmalleja”.

Iltalehden toimittajat esiintyivät teinityttöinä somessa ja saivat aikuisilta härskejä viestejä. Ei herkille.

28-vuotiaan Jonin nuoruudessa tapahtui jotain, josta vain harva tietää. Jotain, mistä hän edelleen kokee häpeän tunteita, vaikkei tapahtunut ollut hänen syynsä.

Kun Joni oli 13-14-vuotias, hän joutui seksuaalisen hyväksikäytön uhriksi.

- Tekijä kuului perhepiiriimme, hän oli isäni tuttava. Tosiasiassa teot alkoivat jo vuotta aikaisemmin, mutta ne tulivat ilmi ollessani neljäntoista ikäinen.

Joni kertoo tekojen alkaneen kuin hiipimällä – rajaa siihen, mistä ne oikeastaan alkoivat, on vaikeaa vetää.

- Mies oli isäni metsästyskaveri, ja minäkin olin usein metsällä mukana. Metsäreissuja seurasivat tietenkin saunaillat, joihin sellaisen alkavan teini-ikäisen oli mahtavaa päästä mukaan.

– Ensin se oli sellaista halailua miesten kesken, olalle taputtelua. Tunsin olevani yksi miehistä.

Sitten alkoi viestittely, joka sai nopeasti seksuaalissävytteisiä piirteitä. Metsästyskaverilla oli tapana kehua Jonin ulkonäköä ja miehistä ulkomuotoa.

- Olin käytännössä lapsi. Vaikka viestit tuntuivat hassuilta, en osannut järkeillä, että miten totaalisen väärin ne olivat. Jollain tavalla ne varmaan hivelivät kasvavan teini-ikäisen itsetuntoa.

Mies kutsui Jonia myös kahdestaan kanssaan metsälle, eikä tämä näyttänyt pojan vanhempien silmiin millään tavalla oudoksuttavalta.

- Hän oli hyvän ja luotettavan miehen maineessa, enkä ollut ainoa nuori, jota hän ”käytti metsällä”.

Kun Jonin hyväksikäyttö paljastui, kävi ilmi, että samalla miehellä oli useita uhreja. Kuvituskuva. Mostphotos

”En pystynyt kertomaan”

Lopulta kahdenkeskiset metsäreissut sekä vihjailevat viestit johtivat fyysiseen kanssakäymiseen, kun Joni jäi kahdestaan saunaan miehen kanssa. Tekojen tarkoista yksityiskohdista Joni ei halua puhua.

- Hän kosketteli ja ahdisteli minua kuukausien aikana useamman kerran, ja lähes kaikilla kerroilla sain erektion. Minusta tuntui sen vuoksi siltä, että olin ollut itse halukas ja mukana, en kyennyt kertomaan kenellekään. Noihin aikoihin myös homoseksuaalisuus oli jotenkin hirveän häpeällistä ja mietin, että olenko minä nyt sitten sellainen?

Jonin äiti alkoi aavistella, että jotain on pielessä. Lopulta koko painajainen paljastui, kun äiti päätti tutkia poikansa puhelimen.

- Se sai aikaan ketjureaktion, ja lopulta mies tuomittiin minun lisäkseni kahden muun nuoren hyväksikäytöstä. Luulen, että todellisuudessa meitä oli paljon enemmänkin.

Isän metsästyskaveri käytti Jonia hyväkseen kahdenkeskisten metsäreissujen jälkeen saunassa. Kuvituskuva. Mostphotos

Vanhemmat erosivat

Jonin kokemat kauheudet ajoivat koko perheen kriisiin, ja hänen vanhempansa päätyivät avioeroon.

- Äitini mielestä isäni oli syypää tapahtuneeseen, koska mies tuli meidän elämäämme isäni kautta. Isäni taas oli vaikeaa suhtautua asiaan. Kyllä hänkin syytti itseään. Hän ei kyennyt edes keskustelemaan tapahtuneesta kanssani, ja päätyi hakemaan lohtua pullon pohjalta.

Myös Joni kertoo vuosien aikana yrittäneensä turruttaa pahaa oloaan alkoholilla – tuloksetta. Nyt takana on monen vuoden selvä jakso ja säännöllisiä terapiakäyntejä.

Yhä toisinaan Joni harkitsee terapian lopettamista, sillä olisi vain helpompi olla puhumatta ja yrittää unohtaa koko asia.

- Ei se kuitenkaan toimi niin. Säännöllisin väliajoin tapahtumat nousevat pintaan. Kukaan ystävistäni ei tiedä tästä, mutta avovaimolleni olen kertonut.

Oman kohtalonsa lisäksi Jonia ahdistaa nyt hänen 3-vuotiaan poikansa tulevaisuus.

- Maailma on sairas paikka. Miten voisin toimia, ettei omasta pojastani tule uhria?

Uhri yrittää usein unohtaa

Poikiin tai miehiin kohdistuvia seksuaalirikoksia tulee poliisin tietoon aiempaa enemmän.

Vuonna 2018 tilastoitiin 241 seksuaalista hyväksikäyttöä, jossa uhrin sukupuoli oli mies. Raiskausten uhreista poikia tai miehiä oli 46 ja muista seksuaalirikostyypeissä, kuten seksuaalisessa ahdistelussa, 121.

Seitsemän vuotta Poikien Talossa seksuaaliväkivaltatyön vastaavana ohjaajana työskennellyt Tommi Pesonen kohtaa työkseen seksuaalista väkivaltaa tai kaltoinkohtelua kohdanneita poikia ja nuoria miehiä.

- Kohtaan vuosittain noin neljä poikaa tai nuorta miestä, jotka hakevat apua tuoreemman seksuaaliväkivallan vuoksi. Miespuolisille on kuitenkin valitettavasti tyypillistä, että he pääosin hakevat apua vasta noin 10 vuoden viiveellä, Pesonen kertoo.

Hänen mukaansa yleinen käyttäytymismalli on yrittää painaa koko tapahtuma villaisella ja unohtaa asia tai hukuttaa trauma esimerkiksi päihteisiin.

- Jokin syy saa asian kuitenkin sitten aktivoitumaan uudelleen, esimerkiksi elämäntilanteen muutos kuten armeijaan meno. Silloin lapsuudentapahtumat nousevat pintaan, ja saattaa esimerkiksi ahdistaa nukkua tuvassa, joka on täynnä vieraita ihmisiä. Tällöin uhri saattaa lähteä hakemaan itselleen apua.

Vähättelyä jopa vanhemmilta

Osa tuoreisiin kokemuksiin apua hakeneista lopettaa käynnit noin kolmen käynnin jälkeen – ja palaa uudelleen vuoden kuluttua.

- Uhri tulee ikään kuin hakemaan ensiapua ja kokee sitten muutaman käynnin jälkeen, ettei asiaa kannata käsitellä. Tapahtunut tuottaa uhrille niin paljon häpeää ja syyllisyyttä, että he vakuuttavat itselleen, ettei asia nyt ollutkaan niin vakava tai paha. Useimmiten se nousee kuitenkin uudelleen pintaan ennemmin tai myöhemmin.

Toisinaan Pesonen törmää tapauksiin, joissa myös uhrin vanhemmat vähättelevät tilannetta.

- Se on hyvin surullista, että jos lapsi tai nuori rohkaistuu kertomaan tapahtuneesta, niin vaikkapa oma äiti saattaa todeta, että unohda koko juttu.

Pesonen kokee erikoiseksi myös sen, että vaikka nykyään miesten käyttäytyminen on muuttunut ja esimerkiksi nuoret isät osallistuvat aktiivisesti lasten hoitoon, seksuaalisen väkivallan tapahtuessa palataan takaisin kivikautisiin ajatusmalleihin.

- Sellaiset vanhat myyttiset käsitykset nousevat esiin, että mies ei ole tarpeeksi mies, kun joutui tällaisen teon uhriksi. Vika ei koskaan ole uhrissa, Pesonen painottaa.

Oikeus sanoa ei

Pesonen haluaa muistuttaa etenkin nuoria siitä, että vaikka ensin olisi ollut suostuvainen seksiin, missä tahansa vaiheessa on sopivaa muuttaa mieltään.

- On paljon tapauksia, joissa nuori tutustuu toiseen ihmiseen netin välityksellä ja olisi vaikka kiinnostunut harrastamaan seksiä uuden tuttavuuden kanssa. Tavatessa saattaakin paljastua, että uusi tuttavuus on paljon todellisuutta vanhempi, ja saattaa tapahtua asioita joita nuori ei sitten oikeasti haluaisikaan, Pesonen kuvailee.

– Missä tahansa vaiheessa voi muuttaa mieltään ja sanoa, että en mä haluakaan, hän muistuttaa.

Pesosen mukaan ajatus siitä, ettei poika tai mies voi olla seksuaalisen hyväksikäytön tai raiskauksen uhri, elää edelleen tiukassa.

- Jos vaikka nyt Iltalehti on julkaissut jutun, jossa kerrotaan miten naisopettaja on saanut tuomion käytettyään poikaoppilaitaan seksuaalisesti hyväkseen ja katsotaan lukijoiden kommentteja, niin ei tarvitse montaakaan selata kun tulee jo ensimmäinen kommentti, jossa kirjoitetaan että ”jos minä olisin koulussa saanut harrastaa seksiä naisopettajan kanssa niin olisin ollut ainoastaan tyytyväinen”, hän harmittelee.

Jonin nimi on muutettu hänen yksityisyytensä suojelemiseksi.