Olisi tarpeellista keskustella myös siitä, kenen taiteilijoiden teoksille instituutiot ovat antaneet ja antavat edelleen eniten tilaa ja kenen teokset nousevat kanonisoituun asemaan.

Viime viikolla Suomessa puhuttiin harvinaisen paljon taiteesta. Keskustelu lähti liikkeelle Ateneumin johtajan Susanna Petterssonin blogitekstistä, jossa hän kertoi saaneensa yksittäisiltä ihmisiltä kyselyitä siitä, miksi Akseli Gallen-Kallelan kuuluisa Aino-triptyykki on esillä Ateneumin näyttelyssä.