Vasemmistoliittolainen liikenneministeri Merja Kyllönen ehdotti uransa aluksi ruuhkamaksuja. Tämä aiheutti vastalauseiden myrskyn varsinkin oikealla.



Ruuhkamaksut voi tietysti kerätä monella tavalla. Yksi sellainen on ulkomailta tuttu maksullinen moottoritie. Jos haluat mennä nopeammin, joudut maksamaan siitä.



Meille on ilmaantunut hassu ilmiö; vasemmistolaiset kannattavat meillä tietulleja, kun taas kokoomuslaiset vastustavat niitä. En ymmärrä miksi, sillä tietullihan on markkinataloutta kauneimmillaan. Se on sitä paitsi tasavero, par excellence!



Tai, no ymmärrän kyllä. Kokoomus on ihan samanlainen edunvalvontajärjestö kuin muutkin isot puolueet. Se on brändännyt itsensä hienosti edustamaan eturistiriitojen yläpuolelle menevää rationaalista talouspolitiikkaa. Ihan kuin olisi olemassa joku “oikea talouspolitiikka”, joka olisi kaikille tasaisesti yhtä hyvä. Kyllä ihmisten ja ihmisryhmien edut menevät vapaassa maailmassa aina ristiin. Ja menevät vastaisuudessakin. Kokoomus iltalypsää äänestäjilleen etuja samalla tavalla kuin muutkin.



Kokoomuksen äänestäjät hyötyvät kaiken maailman kotipiikojen ja asuntolainojen verovähennysoikeuksista sekä maksuttomista autobahneista ja verorahoilla kustannetuista parkkitaloista. Kun kerta muutkin saavat ilmaista karkkia, myös luokan hyvän perheen pojan pitää saada. Muuten tulee itku.



Oikeistolaiset ovat helposti huolissaan siitä, että ilmaiset asiat aiheuttavat laiskuutta ja välinpitämättömyyttä. Mutta ei tietenkään silloin, kun ilmaisuus koskee itseä. Muiden tarpeet ovat aina ahneutta, omat tarpeet kuuluvat perusoikeuksiin.



Oikealla on tapana pilkata vasemmistoa siitä, että siellä halutaan pitää kiinni “saavutetuista eduista”. Mutta mitä muuta ilmainen moottoritie on kuin saavutettu etu?



Taloustieteilijät ovat jo kauan sitten hoksanneet ilmiön nimeltään ”ilmaisen ongelma”. Kun olemme tottuneet jonkun asian maksuttomuuteen, emme enää pian osaa arvostaa sitä. Harva jaksaa olla innoissaan esim. ilmaisista sähköposteista tai aloittaa aamunsa ihastelemalla asvaltoituja ja ilmaisia teitä.

Maksamme silti mukisematta tekstareista ja bussimatkoista, koska olemme tottuneet siihen.

Ainoa ilmainen asia, joka tuntuu aiheuttavan ihmisissä spontaaneja ilonpuuskia, on hienosti toimiva neuvolajärjestelmämme. Mutta innostumme siitä vain siksi, että kohtaamme sen niin harvoin. Keskiverrosti vain puolitoista kertaa elämässämme. Jos omaa syntymää ei lasketa.

Jos käyttäisimme neuvoloita vuodesta toiseen, alkaisimme pian nähdä niissä vain vikoja ja puutteita.



Ilmainen moottoritie on sosialismia. Se on ihan yhtä järkevä kuin se, että maksaisimme kaikki samansuuruista ”Siwa-veroa”. Tämän jälkeen ei olisi väliä hakisiko kaupasta HK:n sinistä vai sisäfiletta. Sisäfileen saisi itselleen se, joka jaksaisi jonottaa pisimpään.



Totta kai tämä johtaisi kasvavaan sisäfileen kysytään, joten siitä olisi myös jatkuvasti pulaa. Samalla tavalla on nykyään uupeloa tilasta länsiväylällä perjantaisin kello 16. Nykyisessä moottoriteiden sosialismissa eletään kuin broilerijonossa Neuvostoliitossa.



Autoilijat marisevat koko ajan, että autoilua verotetaan niin kovasti autoverossa ja bensaverossa. Niin verotetaan, koska myös sen aiheuttamat kulut ovat isot. Olisi järkevämpää verottaa esimerkiksi moottoriteiden käyttämistä kuin kerätä isoja autoveroja.



Miksi ihmeessä autoilija ei voisi maksaa itse autoilunsa kustannuksista? Jonkun siitä täytyy joka tapauksessa maksaa. Tässä tapauksessa kollektiivin, eli veronmaksajien. Kilometri uutta moottoritietä maksaa 4-6 miljoonaa euroa. Tähän tulee tietysti vielä päälle älytömät ylläpitokustannukset. Miksi autottoman kalliolaisen hipin pitäisi maksaa espoolaisen toimitusjohtajan bemarin käyttöalustasta?



Kokoomuksen kansanedustaja Outi Mäkelä kirjoitti Hesarin yleisönosastokirjoituksessa, että ruuhkamaksut heikentävät metropolialueen kilpailukykyä. Pitäisikö Mäkelän mukaan siis muidenkin rajoitettujen resurssien olla ilmaisia, jotta kilpailukyky ei heikkenisi? Kyllähän ihmiset maksavat myös asumisestaan ja työpaikat maksavat vuokraa toimitiloistaan. Jopa puhelut maksavat vielä toistaiseksi. Niiden välittäminen paikasta toiseen on paljon halvempaa kuin autojen.



Hyvinvointivaltion kannattajat sanovat aina, että etujen pitää koskea myös keskiluokkaa ja hyvinvoivia. Näin pysyy yllä veronmaksuinto. Valitettavasti siinä on käynyt niin, että kaikki haluavat enemmän kuin ovat maksaneet.



On olemassa eräs matemaattinen kaava, joka pätee aina ja kaikissa yhteiskuntajärjestelmissä. Ei auta olisiko kyse kapitalismista, sosialismista tai sekataloudesta. Halujen ja vaatimusten summa on aina isompi kuin resurssien.



Kaikki tietävät miten ahdistavaa on joutua maksamaan asioista. Kyllähän se potuttaisi moottoritiestä maksaa. Mutta jossakin se maksu kuitenkin pitää tehdä. Kun yksilö etäännytetään ikävästä maksutilanteesta, se ei millään tavalla lisää alkuperäisiä resursseja. Välinpitämättömyyttä ja kiittämättömyyttä se kyllä lisää.



Hassua, että Suomessa tietulleja ovat puolustaneet lähinnä sosialistit, mutta maailmalla markkinatalouden kannattajat, kuten Adam Smith ja Milton Friedman. Miksi juuri tieliikennettä kohdellaan vanhanaikaisten suunnitelmatalolouden sääntöjen mukaan? Lisää markkinataloutta moottoriteille!

