Nopeusrajoituksia ei tarvitsisi laskea, eikä hidastetöyssyjä rakentaa, jos kaupungit panostaisivat uusiin kameratolppiin, kirjoittaa toimittaja Marcus Ziemann.

Liikenteen automaattinen kameravalvonta tekee Suomessa jättiloikan, kun nykyiset peltipoliisit korvautuvat uudenlaista tekniikkaa käyttävillä tolppakameroilla. Seuraavina vuosina tolppia alkaa ilmestyä useiden kaupunkien kaduille ja keskustoihin. Pelkästään Helsingin kaduille on tulossa jopa 70 kameratolppaa.

Nykyisiä pönttömallisia tolppia on ollut lähes mahdotonta saada kaupunkikeskustoihin. Niiden toiminta on perustunut induktiotekniikkaan eli asfaltin alle asennettuihin silmukoihin.

Kaupunkikeskustojen asfaltin alla on kuitenkin suuria määriä sähkö- ja muita johtoja, jotka estävät induktiotekniikan toimimisen. Siksi kameratolpat eivät sijaitse siellä, missä ne olisivat liikenneturvallisuuden kannalta kaikkein tärkeimmissä paikoissa. Ne sijaitsevat siellä, minne ne on saatu asennettua.

Kansalaisilta tolppien outo sijoittelu ei ole jäänyt huomaamatta, mutta harva on tiennyt todellista syytä. Poliisille kameratolppien sijoittamisvaikeudet ovat olleet jonkinlainen julkinen salaisuus.

Esimerkiksi Helsingin keskustan alueella on tähän saakka ollut vain neljä tolppaa. Näissä tolpissa sijaitsevat kamerat ovat ottaneet kuvia sekä ylinopeuksia että punaisia päin ajavista.

Suomeen tulevat uudet kameralaitteet perustuvat silmukoiden sijaan tutkatekniikkaan. Tolppia saa pystytettyä minne vaan. Marraskuun alussa tiedetään esimerkiksi, minne Helsinki aikoo kymmenet tulevat tolppansa pystyttää.

Kameratolppa on uusi hidastetöyssy

Poliisi kutsuu tolppakameroita nykyään liikenneturvallisuuskameroiksi. Nimi ennustaa, mihin liikennevalvonta on menossa. Suomessa siirrytään liikenteen valvonnasta liikenteen hallintaan.

Sakot tulevat näyttelemään uusien kameratolppien aikakaudella enää sivuosaa, koska ylinopeuksien määrä vähentyy jatkuvasti. Kuntia kameratolpilla suoritettava liikenteen hallinta kiinnostaa ihan muista kuin sakkosyistä.

Liikenteen lisääntyminen on pudottanut viime vuosina nopeusrajoituksia. Kunnat eivät kaupunkirajoituksia haluaisi enää pudottaa. Eivät sitä halua autoilijatkaan.

Kaupunkeihin tulevilla kameratolpilla nopeusrajoituksia ei tarvitse laskea enää lisää. Tolppien näkyminen pitää nopeudet kurissa. Korkeintaan yksi tai kaksi autoilijaa sadasta ajaa ylinopeutta.

Liikenteen sujumisen kannalta kaikki pääsevät nopeiten perille, kun liikennevirta on mahdollisimman tasainen ja ajettu nopeus lähellä nopeusrajoitusta.

Riittävän tiheässä olevat kameratolpat säästävät aikaa, vaikka se epäloogiselta monesta kuulostaakin. Kaikki pääkaupunkiseudun kehäteitä ajaneet tietävät, että kun ylinopeutta ajava kuski jarruttaa kameratolpan lähestyessä, takana ajavatkin joutuvat jarruttamaan.

Ismo Pekkarinen / AOP

Kamerat vapauttavat kunnat myös kalliista liikennejärjestelyistä, joilla vauhtia on tähän saakka hillitty. Esimerkiksi hidastetöyssyjen suunnittelu, rakentaminen, ylläpito ja tienhoito maksavat huomattavasti enemmän kuin kameratolpat. Ärsyttävistä töyssyistä voidaan luopua, kun tolpalla saadaan aikaan sama vaikutus.

Ja kuntia kiinnostavat erityisesti myös liikenteen henkilövahinkojen terveysmenot. Liikenneonnettomuuksien hoitokulut ovat suuria ja ne putoavat kuntien maksettaviksi. Jo esimerkiksi yksi tolpan ansiosta vältetty suojatieonnettomuus voi säästää satoja tuhansia euroja.

Tolpat ovat myös ympäristön parhaaksi. Repivät kiihdytykset ja jarrutukset vähenevät, mikä hillitsee pakokaasupäästöjä sekä renkaiden ja jarrujen aiheuttamia hiukkaspäästöjä, katupölyä sekä melua.

Kaupunkialueelle asennettavien tolppien kustannukset jakautuvat siten, että kunnat maksavat tolppien sähköt ja asennukset, poliisi taas kustantaa kameratekniikan. Kunnille kameratolppa on siis kannattava hankinta, vaikka ne eivät sakkoja saa periäkään.

Pelote syntyy jo pelkästä tolpasta

Myös uuden tutkatekniikan tolpissa käytetään kameraa. Tolppia aiotaan Suomessa pystyttää edelleen enemmän kuin niihin hankitaan kameroita. Suuri osa tolpista on siis tyhjillään.

Poliisi tietää, että tolpan pelotevaikutus säilyy, kunhan edes 15 prosenttia ajasta kamera on paikoillaan ja toiminnassa. Poliisi kierrättää kameroita tolpasta toiseen niin kuin on tehnyt tähänkin saakka.

Lisääntyvällä automaattivalvonnalla on suora vaikutus ylinopeuksien määriin. Se näkyy tilastoissa myös liikenteessä kuolleiden ja loukkaantuneiden määrissä. Peltipoliisit vapauttavat poliisin resursseja varsinaisten riskikuljettajien valvontaan.

Automaattivalvonnan suurin heikkous onkin mielikuvassa. Kunnollinen kuski kokee, että poliisi ei enää valvo, koska ”käsipysty”-ratsioita ei juuri tehdä.

Todellisuudessa liikennevalvonnan kiinnijäämisriski on tällä hetkellä suurempi kuin koskaan. Liikennevalvontaa suorittavien poliisien määrä on vähentynyt, mutta valvonnan tehokkuus on uuden tekniikan myötä parantunut.

Poliisi pystyy esimerkiksi poliisiautoissa olevilla rekisterikilvenlukulaitteillaan löytämään liikennevirrasta entistä paremmin ongelmakuljettajat. Hyvä esimerkki tästä on kiinni jääneiden rattijuoppojen määrän lisääntyminen, vaikka liikennevirrassa rattijuoppoja on entistä vähemmän.

Kameratolpat lisääntyvät siis lähivuosina reippaasti ja liikenneturvallisuuden kannalta parempiin paikkoihin. Samalla peltipoliisista tulee liikenteen hillitsijä, jotta varsinaiseen ongelmakuljettajien valvontatyöhön vapautuu aitoja poliiseja.

Poliisihallituksessa tiedetään, että kameratolppien voimakas lisääminen kirvoittaa taas laajan ja aggressiivisen keskustelun autoilijoiden rahastuksesta. Veronmaksajien näkökulmasta uusilla tolpilla saatavista säästöistä hyötyvät kuitenkin kaikki. Kalliiksi ne tulevat vain pienelle joukolle kansalaisia.