Tutkijat lisäsivät rehuun tuhat­kertaisen määrän glyfosaattia ­verrattuna siihen, minkä verran virallisessa rehuvalvonnassa on siipikarjan rehuista keski­määrin mitattu. Ja pitävät sitä normaalina rehuna ja toimintatapana tiloilla.

Sanne Katainen

Turun yliopiston tutkimuksessa viiriäisille annettiin rehua, johon lisättiin runsaasti glyfosaattia. Määrä oli tuhatkertainen tiloilla normaalisti käytettyyn rehuun verrattuna.

Turun yliopisto julkaisi alkuviikolla tutkimuksen, joka päätyi useisiin lehtiin. Siinä viiriäisille syötettiin runsaasti glyfosaattia sisältävää rehua ja glyfosaatti päätyi pääosin lantaan ja hitusen myös lintuihin. Lannan käytöstä varoitettiin runsaan glyfosaattijäämän takia.

Tutkimus on kuitenkin osoittautunut täysin arjelle vieraaksi eikä kerro mitään siitä, mikä tilanne maatiloilla ja siipikarjan kasvatuksessa on.

”Annos on ollut noin tuhatkertainen verrattuna siihen, mitä esimerkiksi kanoille ja broilereille tällä hetkellä syötetään”, kertoo jaostopäällikkö Riitta Rannikko Ruokavirastosta.

”Toivottavasti tutkijoilla on ollut koe-eläinluvat kunnossa”, Rannikko miettii.

Jos joku ryhtyisi markkinoimaan tuollaista rehua, virastolla on rehulain mukaiset keinot puuttua siihen ja keskeyttää toiminta.

Oikeuslaitoksen tehtävä on sen jälkeen katsoa, minkälaisesta rikoksesta on kyse, Rannikko kertoo.

Ruokavirasto on vuodesta 2017 mitannut glyfosaatti­pitoisuuksia rehusta. Analyyseja on kymmeniä. Korkein mitattu pitoisuus on ollut 1,6 milligrammaa eli sadasosa Turun yliopiston kokeessa käytetystä.

Keskiarvo liikkuu 0,16 milli­gramman tuntumassa eli on tuhannesosa viiriäiskokeessa käytetystä.

”Tuo kuulostaa enemmänkin epidemiologiselta kokeelta, jossa glyfosaatin vaikutuksia testaan erittäin suurilla pitoisuuksilla. Maatalouden kanssa sillä ei ole mitään tekemistä”, Rannikko ihmettelee.

Yliopiston tiedotteissa annettiin ymmärtää, että käytetty glyfosaattiannos on maataloudessa tavallista. Esimerkiksi Helsingin Sanomat uutisoi asian niin.

Rehujen glyfosaatti on yleensä peräisin rehujen tuontiraaka-­aineista kuten soijasta.

Rehuvalvonnassa sovelletaan elintarvikelainsäädännön raja-arvoja ja maksimi glyfosaattipitoisuus soijalla on 20 milligrammaa kilossa. Turussa viiriäiset saivat kahdeksan kertaa väkevämpää rehua.

Yliopiston kohututkimuksessa glyfosaatti ei ole peräisin rehuista, vaan sitä sekoitettiin betonimyllyssä valmiiseen rehuseokseen viikoittain.

Tutkija Suvi Ruuskanen Turun yliopistosta toteaa MT:lle, että annosten valinta kaikissa kokeellisessa tutkimuksessa on aina haastavaa ja usein kompromissi.

”Tutkimus ja sen annostus ei ole relevantti pelkästään Suomessa (meillä jäämät todellakin ovat pieniä) vaan myös kansainvälisesti. Esimerkiksi Yhdysvalloissa rehun sallitut pitoisuudet ovat 100–400 milli­grammaa kilossa.”

Ruokaviraston jaostopäällikön Rannikon mukaan EU-­viranomaiset seuraavat tiivisti tilannetta eri maissa ja jäämälöydöksistä raportoidaan välittömästi muita.

Hälytyskellot soivat heti, jos jossain päin havaitaan esimerkiksi liikaa glyfosaattia sisältävää soijaa.

Turun yliopiston Ruuskasen mukaan korkeita pitoisuuksia voi tulla, kun viljapelto ruiskutetaan ennen puintia glyfosaatilla.

Tutkimuksen käyttömäärä vastaa sitä, että ennen puintia tehdyn ruiskutuksen glyfosaatista puolet päätyy jyviin.

Onko niin?

Kasvuston glyfosaattikäsittelyä on tutkittu ainakin kerran Suomessa.

Luonnonvarakeskus päätti testata asiaa 2016, kun koeruutujen suoja-alueille jäi kasvustoa ja glyfosaatista keskusteltiin, kertoo tutkija Sari Rämö Lukelta.

Mukana oli kauraa ja ohraa. Ne ruiskutettiin kolmella litralla glyfosaattia. Kymmenen päivää myöhemmin pelto puitiin.

Glyfosaattijäämiä löytyi mutta niin vähän, että sato olisi kelvannut edelleen elintarvikkeeksi. Jäämät olivat alle kahdeskymmenesosa siitä, mitä Turun yliopisto käytti kokeissaan ja mitä yliopisto piti tavanomaisena maataloudessa.

Puintia edeltävä ruiskutus viljan pakkotuleennuttamiseksi on kuitenkin kiellettyä Suomessa, Rannikko muistuttaa. Teollisuus ja kauppa eivät ota vastaan glyfosaatilla käsiteltyä viljaa.

Juttua varten haastateltiin useita Ruokaviraston ja Turvallisuus- ja kemikaaliviraston tutkijoita ja asiantuntijoita. Kukaan ei nähnyt tutkimuksella mitään kytköstä maata­louteen.

Osa epäili, että taustalla on glyfosaatista ja jatkokäytöstä ehkä pian alkava keskustelu, kun tehoaineen nykyinen voimassaoloaika päättyy 2022.

Linkki alkuperäiseen tutkimusraporttiin Female Preference and Adverse Developmental Effects of Glyphosate-Based Herbicides on Ecologically Relevant Traits in Japanese Quails

Ruokaviraston raportit rehuvalvonnan toteutumisesta

Lue myös:

Voi vain arvailla, miksi glyfosaattia tutkineet lähtivät tulosten julkaisussa tälle tielle

Suomessa siipikarjalle ei saa syöttää glyfosaatilla käsiteltyä viljaa

Glyfosaattipitoinen rehu kiinnosti viiriäisemoa suomalaistutkimuksessa tavanomaista enemmän – torjunta-aine kertyi elimistöön ja haittasi alkionkehitystä