Yle Urheilu tutustui viikko ennen olympialaisten alkua kisakaupunkiin, mikä tarkoittaa itse asiassa vuoriston hiihtokeskuksia ja suurkaupungin urheilulähiötä.

PYEONGCHANG. Tuuli riepottelee styroksia täynnä olevaa pussia, joka lentelee valtoimenaan valkoisella lumimatolla. Kujanjuoksunsa päätteeksi pussi osuu siniseen aitaan, joka pysäyttää sen matkanteon Alpensian hiihtostadionilla. Aurinko paistaa pilvettömältä taivaalta.

Viima tunkeutuu kuitenkin luihin ja ytimiin. Sen tuntee myös hallitseva olympiavoittaja Iivo Niskanen. Hän kiertää parisen tuntia kisojen latuverkostoa, joka mutkittelee golfkentän eri kolkkiin. Kaikki lumi on tykitettyä, ja sitä on näön vuoksi levitetty hieman pidemmälle maastoon asti.

- Pitäisi olla paremmin tuulta kestävät asusteet, Niskanen naurahtaa haastatteluun saapuessaan.

Posket ja nenä ovat punaiset, eikä naamasta juuri muuta näykkään erinäisten vaatekappaleiden alta. Haastattelu tehdään hiihtostadionin keskellä ja taustalla näkyy monumentaalinen mäkihyppytorni ja vähän kauempana pujotteluiden näyttämö Yongpyong. Olemme aivan Pyeongchangin olympialaisten ytimessä, Alpensian laskettelukeskukseen rakennetuissa upouusissa kisapaikoissa.

Avarilla golf-kentillä viima tunkeutuu luihin ja ytimiin asti.

Vieressä on ampumahiihtostadion, joka on täysin samasta muotista kuin isoveljensä. Vähän kauempana näkyy kelkkarata, joka kiemurtelee alas rinnettä kuin läheisen hotellikompleksin kylpylän liukumäki. Monessa risteyksessä kulkijaa tervehtivät maskotit Soohorang ja Bandabi – valkoinen tiikeri ja musta karhu. Heitä ei näytä edes kymmenen asteen pakkanen haittaavan.

Kertakäyttöstadion, joka maksoi 60-80 miljoonaa euroa

Avajaisten yleisölle kylmyydestä voi tulla kuitenkin ongelma. Vastikään valmistunut olympiastadion sijaitsee varsinaisessa Pyeongchangissa muutaman kilometrin päässä Alpensiasta. Kylän keskelle on noussut yhtäkkiä ylväs valkoinen olympiastadion.

Ja lähes yhtä nopeasti se on myös poissa. Arviolta 60-80 miljoonaa euroa maksavaa stadionia käytetään vain neljä kertaa – juhlallisuuksiin olympialaisissa ja paralympialaisissa. Sen jälkeen pääosa siitä puretaan, ja jäljelle jää vain pieni katsomo ja museo.

- Ei ole järkeä jättää 35 000 katsojan stadionia 5 000 ihmisen alueelle. Haluamme jättää perinnön, mutta olla samalla käytännöllisiä, kisaorganisaation tiedottaja Nancy Park sanoo.

Pyeongchangin olympiastadion on keskellä ei mitään. AOP

Käytännöllisyyttä kaivataan myös avajaisissa, joista tulee todennäköisesti kylmimmät koskaan. Pakkasta voi olla jopa parikymmentä astetta, mikä yhdistettynä kovaan tuuleen tekee kelistä lähes vaarallisen. Marraskuussa kuusi ihmistä kärsi lämmittämättömällä stadionilla hypotermiasta (siirryt toiseen palveluun) musiikkikonsertissa.

- Olemme kehottaneet ihmisiä pukeutumaan lämpimästi. Tarjoamme heille myös vilttejä, sadetakkeja ja lämpöpakkauksia, Park kertoo.

Stadionille ei ole mitään asiaa viikko ennen kisojen alkua. Supersalaisia avajaisia harjoitellaan lähes tauotta ja perjantaina luvassa on iso show – sekoitus korealaista tekniikkaa ja kulttuuria.

Paikallista hi-techiä riittää ympärillä, kun siirtyy Pyeongchangin vuoristomaisemista rannikolle Gangneungiin, hallilajien tapahtumapaikkaan. Uudenkarhealla moottoritiellä näkee lähes ainoastaan korealaisia autoja, joiden kuskit pidetään valppaina mitä erilaisimmilla vilkkuvaloilla tien laidassa. Rattiin nukahtaminen on yleisin liikenneonnettomuuden syy Etelä-Koreassa.

Pudotusta kohti merenpintaa tulee puolen tunnin ajomatkan aikana 750 metriä. Korvat paukkuvat lukkoon tunneleita vilisevällä moottoritiellä.

Gangneungin kisa-alueelta ei ole pitkä matka hiekkarannoille. EPA

Leijonilla tulee tiukat paikat – kirjaimellisesti

Gangneungin merenrantakaupungissa asuu noin 250 000 asukasta, joista aivan kaikki eivät ole innoissaan olympialaisista. Monia mietityttää upouusien kisapaikkojen kohtalo olympialaisten jälkeen. Huonoja esimerkkejä hylätyistä ja kalliista urheilupaikoista on nähty viimeksi Rion kesäkisoissa vajaa kaksi vuotta sitten.

Järjestäjät kuitenkin vakuuttavat vaalivansa olympiakisojen perintöä. Kolmelle uudelle kisapaikalle on jo jatkosuunnitelma, kolmelle sitä vielä mietitään. Kuusi kisapaikkaa alueella oli jo valmiiksi.

Valppailla kansalaisilla on omat ajatuksensa jatkon suhteen. Jättiläismäisestä pikaluisteluareenasta haluttaisiin tehdä kalapakastamo tai uhkapeliareena. Jostain syystä paikalliset viranomaiset ovat kieltäytyneet kummastakin (siirryt toiseen palveluun).

Pikaluisteluareenasta ei tule pyynnöistä huolimatta kisojen jälkeen kalapakastamoa. EPA

Gangneungin kaikki kisapaikat ovat lähellä meren pitkää hiekkarantaa, ja naisten jäähallia lukuun ottamatta vieri vieressä. Vähän samoin kuin Suomen miesten jääkiekkojoukkueen pelaajat tulevat pian olemaan ikiomassa pukukopissaan.

Pääareenalle on rakennettu kaikille 12 joukkueelle kopit, joissa on tosin vain yksi vessa, pisuaari ja viisi suihkua. Sama kohtalo saattaa olla edessä myös Naisleijonilla, koska jäähallit ovat lähes identtisiä. Toiseen mahtuu vain jonkin korealaisen arkkitehtuurisen ratkaisun ansiosta puolet enemmän yleisöä.

Laissa kielletty Pohjois-Korean lippukin saa liehua

Katsojia on odotettavissa kisajärjestäjien mukaan hyvin, vaikka vielä viime vuoden puolella lipunmyynti sakkasi. Nyt iso osa tapahtumista on loppuunmyytyjä ja yhteensä lipuista on lähtenyt maailmalle jo noin kolme neljäsosaa. Halvimmillaan hiihtoa pääsee seuraamaan 15 eurolla, kalleimmat taitoluisteluliput ovat yli 400 euroa.

Loppuunmyytyjä ovat myös kaikki tapahtumat, joissa on pohjoiskorealaisia urheilijoita. Kielletty hedelmä kiinnostaa etelässä. Naapurivaltio hyppäsi mukaan olympiajunaan vasta viime tingassa, mikä ei ollut kaikkien eteläkorealaisten mieleen. Valtiot ovat yhä sodassa, ja Pohjois-Korea määritellään etelässä laittomasti maan vallanneeksi laittomaksi järjestöksi.

Olympiapiireissä ollaan kuitenkin kuin yhtä perhettä. Etenkin naisten jääkiekossa, missä eri Koreoiden pelaajat ovat jopa samassa joukkueessa. Pohjois-Korea lähettää paikalle yli 400 henkilön delegaation, joista vain murto-osa on kuitenkin urheilijoita. Takaisin diktatuuriin palatessaan kävijät joutuvat varmasti valehtelemaan näkemästään avoimessa maailmassa.

Laissa kielletty Pohjois-Korean lippu saa nyt olla esillä. EPA

Yhden Pohjois-Korean propagandaan sopivan tositarinankin he tosin voivat kertoa. Maan sinipunavalkoinen lippu nimittäin liehuu ainakin yhdessä paikkaa Etelä-Koreassa, vaikka se on laissa kielletty. Rangaistukseksi demokraattista järjestystä vaarantavasta teosta voi teoriassa saada jopa seitsemän vuotta linnaa.

Muutaman viikon ajan Pohjois-Korean lippu saa kuitenkin heilua vapaasti urheilijoiden olympiakylän ikkunalaudalta, kuten kaikkien muidenkin maiden liput.

- Tavallisesti sitä lippua ei voi täällä laittaa näkyviin, mutta olympialaisissa edustamme ystävyyttä ja harmoniaa, tiedottaja Nancy Park runoilee.

Harmoniaan järjestäjät myös vimmatusti pyrkivät. Kaikki on valmista etuajassa ja toimii korealaisen täsmällisesti. Eteläkorealaisten edellisiä olympialaisia Soulissa 1988 kehuttiin kaikkien aikojen parhaaksi. Nyt järjestäjät aikovat nostaa riman vieläkin korkeammalle.

klo 8:19: Tarkennettu tietoja Leijonien kopista, johon on jälkikäteen saatu yksi suihku lisää.

Katso myös:

Urheiluruutu tutustui Pyeongchangin olympialaisten miljööseen