Vihurirokko on sinänsä melko vaaraton ja lievä virustauti. Monet yli 50-vuotiaat ovat sen lapsuudessaan sairastaneet.

Vaarallisen vihurirokosta tekee se, että tauti voi aiheuttaa kohdussa olevalle sikiölle merkittäviä vaurioita: kuulo- sekä silmävaurioita, sydänvikaa ja monivammaisuutta.

Ennen kuin suomalaisia alettiin 1970-luvulla rokottaa vihurirokkoa vastaan, syntyi Suomessakin paljon vihurirokon vaurioittamia vauvoja.

Nyt vihurirokko on kitketty Suomesta lähes kokonaan. Kuitenkin jos rokotusta ei ole eikä ole vihurirokkoa sairastanut, on riski sairastua vihurirokkoon myös Suomessa.

Yle kertoi viime viikolla, että Suomessa on paljon 1960-luvun lopulla ja 1970-luvun alussa syntyitä aikuisia, joilla ei ole rokotussuojaa. Tuolloin osa lukijoista kertoi pitävänsä rokotetta tarpeettomana.

Rokote olisi pelastanut

Kommentit rokotteen tarpeettomuudesta saivat helsinkiläisen Anni Tammiston lähes raivon partaalle. Hänen poikansa syntyi vihurirokon takia sydänvikaisena. Vauva oli hengissä vain viisi kuukautta. Jos silloin 1960-luvulla rokote olisi ollut olemassa, olisi hänen lapsensa jäänyt henkiin.

– Olin raskaana. Odotuksen alkuaikana olin tekemisissä sellaisen henkilön kanssa, jolla oli vihurirokko, kertoo Tammisto.

Anni Tammisto luuli itse sairastaneensa vihurirokon. Näin ei kuitenkaan ollut.

– Minulle tuli pientä flunssaa, muistelee Tammisto.

Lievää kuumetta sekä hentoa ihottumaa. Lisäksi voi olla limakalvojen ärsytysoireita ja imusolmukkeiden turvotusta. Sellainen on tämä hyvin herkästi pisaratartuntana leviävä vihurirokko (siirryt toiseen palveluun).

Tunne, että kaikki ei ole hyvin

Anni Tammisto muistelee, että 1960-luvulla ei ainakaan hänen muistinsa mukaan vihurirokosta hirveästi puhuttu. Ei myöskään erikseen tutkittu, sairastaako vihurirokkoa vai ei. Tautihan paranee itsekseen.

– Jotenkin minulla oli sellainen etiäinen, että tässä ei ole kaikki hyvin.

Tammiston etiäinen piti paikkansa. Pojalla oli synnynnäinen sydänvika.

– Lapsi oli normaalikokoinen. Hän painoi neljä kiloa, mutta oli niin sanottu blue baby.

Tällä blue baby -termillä tarkoitetaan lasta, jolla on sydänviasta johtuva iholtaan sinertävyys. Anni Tammisto kertoo, että he pystyivät olemaan lapsen kanssa kotona vain pari päivää, kunnes tämä oli vietävä Auroran sairaalaan. Takaisin kotiin lapsi ei enää palannut.

Tutkimuksissa selvisi, että lapsen sydämessä hapettunut ja ei-hapettunut veri sekoittuivat keskenään.

– Lapsi oli kalpea, ja sen näki selvästi, muistelee Tammisto.

1960-luvulla lääketiede ei vielä pystynyt lasta auttamaan.

– Hänellä oli sellainen sydänvika, joka olisi voitu leikata vasta, kun lapsi on yhdeksän kuukauden ikäinen. Harva lapsi eli niin pitkään, koska he saivat keuhkokuumeen ja kuolivat siihen, kertoo Tammisto.

Anni Tammiston poika ei jaksanut niin pitkään, että vauvan sydän olisi voitu leikata. Poika kuoli viiden kuukauden ikäisenä. Hoitohenkilökunnan näkemyksen mukaan syy lapsen sydänvikaan oli raskausajan sairastaminen.

– Lääkärit olivat sitä mieltä, että sydänvika johtui juuri siitä, että olin sairastanut raskausaikana vihurirokon.

Anni Tammisto oli lapsen kuoleman aikaan 22-vuotias.

– Jotenkin siitä silloin nuorena selvisi.

Rokotevastaisuus ihmetyttää

Vihurirokkorokote tuli mukaan kansalliseen rokotusohjelmaan vuonna 1975. Silloin alettiin rokottaa 11–13-vuotiaita tyttöjä sekä vastasynnyttäneitä naisia.

Vuonna 1982 lapset alkoivat saada MPR-rokotetta, joka on kolmoisrokote vihurirokkoa, tuhkarokkoa sekä sikotautia vastaan.

Jos aikuisella tai lapsella ei rokotetta jostain syystä ole, hän saa sen maksutta omalta terveysasemaltaan. Rokote kuuluu kansalliseen rokotusohjelmaan.

– Me olemme nämä taudit ensimmäisenä maailmassa hävittäneet, emmekä niitä takaisin toivo, sanoo asiantuntijalääkäri Ulpu Elonsalo Terveyden ja hyvinvoinnin laitokselta.

Nykyään Suomessa noin 95 prosenttia lapsista on rokotettu MPR-rokotteella. Lapset saavat rokotteen neuvolassa noin 12 kuukauden iässä ja tehoste kuusivuotiaana. Kaikkien lasten vanhemmat eivät lapsilleen rokotetta kuitenkaan ota.

Anni Tammistolla ei ymmärrys siihen riitä.

– Minut saa melkein raivoihin se, kun on rokotusvastaisia ihmisiä. Ihmiset puhuvat, että lapsuudessa oli kaikenlaisia tauteja ja niistä selvittiin. Ne ovat yksittäisiä kokemuksia. Pitäisi osata ajatella laajemmin, tuskailee Tammisto.

Vielä 1960-luvulla Suomessa tuhannet suomalaiset sairastivat vuosittain vihurirokon. Nykyään niitä esiintyy vuosittain vain muutamia.

Esimerkiksi vuonna 2015 Suomessa vihurirokko todettiin neljällä samassa työpaikassa olleella rokottamattomalla aikuisella. Lisäksi tauti oli yhdellä ulkomailla sairastuneella raskaana olevalla naisella. Hänen lapsensa syntyi viruksen vammauttamana, kerrotaan Duodecimin Terveyskirjastossa (siirryt toiseen palveluun).

Suuri katastrofi

Jos odottava äiti sairastuu raskauden alkuvaiheessa vihurirokkoon, on syntyvä lapsi mahdollisesti erittäin sairas.

– Jos lapsi ylipäätään elävänä syntyy, sanoo infektioylilääkäri Pekka Suomalainen Etelä-Karjalan sosiaali- ja terveyspiiri Eksotesta.

Suomalaisen mukaan syntyvällä lapsella ei ole pelkästään sydänvika, vaan myös hermostollisia vammoja, ja he ovat hyvin monivammaisia.

– Se on suuri katastrofi sekä lapselle että perheelle.

Suomalaisen mukaan MPR-rokote on erittäin tehokas keino estää vihurirokon saaminen. Keskuudessamme on kuitenkin rokottamattomia henkilöitä, jotka voivat tartuttaa taudin toiseen rokottamattomaan henkilöön.

Koska nykyään matkustetaan usein Suomen rajojen ulkopuolella, voi taudin saada vaikka lomamatkaltaan Keski-Euroopasta. Tällöin henkilö, jolla ei ole rokotusta vihurirokkoa vastaan tai joka ei sitä ole sairastanut, voi levittää tautia ympäristöönsä.

Vihurirokkoa esiintyy Euroopassa esimerkiksi Puolassa. Euroopan ulkopuolella se on yleinen lastentauti.