Kun olin työtön, jouduin toimittamaan työ- ja elinkeinotoimistoon selvityksiä siitä, että enhän vain salaa opiskele. Jos jään työttömäksi, saan ansiosidonnaista tekemättä mitään mutta opiskelusta narahtaminen pudottaisi täysin tyhjän päälle.

Siitä saakka kun olin lapsi, yhteiskunta on jankuttanut minulle, että opiskelu on tie menestykseen. Aikuisena olen kuitenkin huomannut, että juuri opiskelu on se, mitä yhteiskunta vähiten haluaa ihmisen tekevän. Parempi on odotella töitä tyhjän panttina.

Olin työtön viime keväänä ensimmäistä kertaa elämässäni. Se kesti onneksi vain kolme viikkoa ja tiesin jo työttömäksi jäädessäni seuraavan työn.

Tuona aikana huomasin kuitenkin, että työttömänä kannustetaan vain ja ainoastaan makaamaan kotona. Opiskelua ja ammattitaidon kehittämistä yritetään estää kaikin tavoin.

Tuntui naurettavalta toimittaa työ- ja elinkeinotoimistoon selvityksiä siitä, että enhän vain opiskele. Syynä oli yliopistoon voimassa oleva opinto-oikeus. Suomen kielen gradu oli jäänyt puolitiehen joitakin vuosia aiemmin, kun teinkin maisterintutkinnon journalistiikasta ja olin töissä.

Selvisin pelkän opintorekisteriotteentoimittamisella. Työvoimatoimistossa minua varoiteltiin, että saatan joutua toimittamaan myös graduohjaajan selvityksen siitä, ettäenhän vain ole salaa tehnyt ohjatusti gradua.

Työvoimatoimistossa minua varoiteltiin, että saatan joutua toimittamaan myös graduohjaajan selvityksen siitä, että enhän vain ole salaa tehnyt ohjatusti gradua.

Jos olisin narahtanut opiskelusta, minulta olisi evätty oikeus ansiosidonnaiseen. En olisi saanut silloin mitään. Olisin kyllä ollut oikeutettu opintotukeen, koska olen monia onnekkaampi ja minulla on opintotukikuukausia käyttämättä. Olisin kuitenkin joutunut palauttamaan tuen, koska muun vuoden työssä käynti olisi saanut tulorajat paukkumaan.

Toimittajille on koko ajan vähemmän töitä ja olen miettinyt, mitä haluan tehdä, jos jään työttömäksi. Haluan opiskella. Se on kuitenkin naurettava valinta, joka laskee tuloni nollaan.

Sellainen asia kuin "työttömyysetuudella opiskelu"on olemassa. Se tarkoittaa käytännössä sitä, että työttömälle voidaan tavallaan myöntää erikoislupa opiskelua varten. Hän siis saa saman rahasumman kuin työttömänä mutta voi ihan luvan kanssa opiskella.

Yhteiskunnan mielestä minun siis pitää jäädä pitkäaikaistyöttömäksi, jotta ammattitaitoani kannattaa kehittää. Eikö olisi parempi estää jo etukäteen, että en jää pitkäaikaistyöttömäksi?

*Olen kysynyt tästä mahdollisuudesta *te-toimistosta. Virkailija kertoi ystävällisesti tylyt faktat. On hyvin epätodennäköistä, että minulle tällaista etuutta myönnettäisiin. Syynä on, että olen melko vasta valmistunut yhteiskuntatieteiden maisteri, jolla ei ole taustallaan pitkää työttömyysjaksoa. En tiedä, vaikuttaako myös se, että suomen kieli ja journalistiikka voivat kuulostaa toisella alalla toimivan mielestä melkein samalta alalta, vaikka ne tarjoavatkin erilaisia työmahdollisuuksia.

Tilanne voisi kuulemma olla eri, jos olisin työttömänä pitkään. Se tuntuu naurettavalta. Yhteiskunnan mielestä minun siis pitää jäädä pitkäaikaistyöttömäksi, jotta ammattitaitoani kannattaa kehittää. Eikö olisi parempi estää jo etukäteen, että en jää pitkäaikaistyöttömäksi?

Ymmärrän toisaalta logiikan.Olen nuori, minulla on maisterintutkinto juuri omalta alaltani, olen tehnyt monipuolisesti alani töitä hyvien työnantajien palveluksessa. Mutta kun se ei enää riitä mihinkään tässä yhteiskunnassa. Eikä tämä päde vain toimittajiin. Töitä ei ole myöskään monelle paperimiehelle, johtajalle tai insinöörille. Enää ei voi sanoa, että kyllä parhaille aina riittää töitä, kun monelta alalta kaikki työpaikat vain katoavat.

Enää ei voi sanoa, että kyllä parhaille aina riittää töitä, kun monelta alalta kaikki työpaikat vain katoavat.

*Kun omalla alalla ei ole töitä, eikö meitä pikemminkin kannattaisi tukea opiskelemaan? *Joko omaa alaa tukevia opintoja tai kokonaan toista alaa. Tuntuu ironiselta, että samassa työvoimatoimistossa virkailija ei löytänyt yhtään ainutta vapaata paikkaa, jota voisin edes hakea. Kun keväällä poistuin toimistosta, virkailija sanoi, että palataan asiaan, kun olen taas työtön.

*Nyt olen töissä ja mietin *joka päivä keskeneräistä graduani. Pätkätyöläisenä joudun kuitenkin harkitsemaan erittäin tarkkaan, voinko ottaa yhtään opintopistettä. Ne voivat ajaa minut todella pahaan taloudelliseen ahdinkoon, jos pätkätöitä ei enää löydykään mistään. Nimittäin työtöntä ei rankaista vain senhetkisistä opinnoista vaan kaikista vuoden aikana napsahtaneista opintopisteistä.

Oudointa opiskelun vaikeuttamisessa on, että kysehän ei ole edes säästöistä. Työttömyysetuudella opiskeleva työtön ei koskaan saa enempää rahaa kuin kotona makaava työtön.