Danes je eden največjih zvezdnikov lige NBA. Mladenič, ki s svojimi potezami v zadrego spravlja tudi največje velikane nasprotnih ekip. Fenomen, ki ga ob vidnem navdušenju nad njegovim meteorskim vzponom analizirajo stanovalci košarkarske hiše slavnih. Pred dvanajstimi leti pa … Poglejte, kako je pod koše zakorakal Luka Dončić.

Trojni dvojčki, meti z velike razdalje, triki z naglimi spremembami smeri, meti po koraku nazaj ali prodori, med katerimi je težko presoditi, ali se bodo končali z zabijanjem, polaganjem ali podajo na zunanji položaj. Žoga v njegovih rokah ime vedno oči. Luka Dončić je na začetku svoje druge sezone v najmočnejši ligi na svetu eden največjih zvezdnikov. Zanj po presežniku nemudoma posežejo vsi sogovorniki, vključno z LeBronom Jamesom, v kočljivem položaju pa se ob iskanju novih pojasnil izjemnosti znajdejo tudi izkušeni televizijski analitiki, večinoma nekdanji zvezdniki lige in stanovalci hiše slavnih.

Vsak Dallasov igralni večer je nova priložnost za nove vragolije, nove presežke in mejnike. Tako bo najbrž tudi v noči na sredo, ko bo ljubljanski zvezdnik teksaškega moštva s soigralci gostoval v New Orleansu. Vse skupaj deluje kot najvišja hitrost vrtiljaka v zabaviščnem parku. A če ta vrtiljak za trenutek zaustavimo, umirimo dogajanje in se preselimo v obdobje Dončićevih košarkarskih začetkov, se znajdemo v Ljubljani. V jeseni leta 2007.

Video: Grega Brezovec o košarkarskih začetkih Luke Dončića



Prva težava: predober za vrstnike

"Saša Dončić, Saša Dončić," je odmevalo s tribun velike tivolske dvorane, ko je 7. novembra 2007 pri Olimpiji gostoval moskovski CSKA. Saša Dončić je na tekmi, ki jo je na koncu s polaganjem prek Matjaža Smodiša odločil Marko Milić, s črte prostih metov dosegel svoj prvi evroligaški koš. Prav v tistem obdobju, vsega nekaj tednov pred tem, pa je Donke st. na trening košarkarske šole ljubljanskega kluba pripeljal svojega sina.

Foto: Arhiv - Srečko Bester

Luka, pred tem redni obiskovalec očetovih tekem, ki je vselej komaj čakal, da se bo med odmorom lahko zapodil pod koš, je sicer nase opozoril že v košarkarskem krožku na OŠ Mirana Jarca, ki ga je vodil Rok Dežman. Pri KŠ Olimpije pa mu je vrata odprl Grega Brezovec, a je hitro "obupal" nad njim. Zgodba o tem, da je osemletni Luka tako izstopal, da ga je trener po vsega šestnajstih minutah treninga poslal k starejšim košarkarskim nadobudnežem, je medtem prerasla že v urbano legendo.

Zanimivo, na drugi strani igrišča ga je pričakal stari znanec – trener Dežman. A tudi on je presodil, da je prerasel šolo košarke, čeprav je pravzaprav ni še niti spoznal. Že naslednji dan se je Luka znašel v košarkarski selekciji. Njegov trener je postal Jernej Smolnikar, Dončićev trener z najdaljšim ljubljanskim stažem. Pozneje se je znova znašel pod taktirko Roka Dežmana in Alojzija Šiška.

Video: Rok Dežman o košarkarskih začetkih Luke Dončića



41 in 56 točk

Dončićev razvoj je skorajda na vsakem košarkarskem koraku spremljal tudi Srečko Bester, ki v Olimpiji še danes deluje kot koordinator otroškega pogona. "Hitro je padel v oči. Predvsem pa so bili hitro vidni tudi vsi njegovi igralski presežki," pripoveduje Bester in še preden prvič zajame sapo, izpostavi dve Lukovi turnirski predstavi, na katerih se je pokazala igralčeva košarkarska genialnost – Pordenone 2011 in Rim 2012.

Na prvem turnirju je v finalu dosegel 41 točk (rezultat tekme je bil 46:43). "Bolj kot število točk mi v spominu ostaja način doseženih košev. Trojke, prodori, meti s polrazdalje in celo meti po hrbtni igri, čeprav je ni treniral, a jo je instinktivno obvladal in prepoznaval situacijo," se spominja Bester in nadaljuje, da je leto zatem v finalu rimskega turnirja dosegel 56 točk, od tega 39 že v prvem polčasu.

Jernej Smolnikar in Luka Dončić Foto: Arhiv - Srečko Bester

"Glas o izjemnem igralcu Olimpije se je hitro razširil. Na turnirje so nas vabili prav zaradi njega. Še danes, ko, recimo, gostujemo na turnirju v Dubravi, ob predstavitvi Olimpije govorijo o tem, da je z nami nastopal tudi Luka Dončić. Lani mi je moderator zastavil pet vprašanj. Štiri so se navezovala na Dončića," poudarja koordinator otroških kategorij ljubljanskega kluba.

Slovo od Slovenije: Luka v družbi očeta in mame Foto: Arhiv - Srečko Bester Srečno, Luka!

Leta 2012 je napočil trenutek slovesa. Kot bi slutili, od koga se poslavljajo, so se tedaj v veliki dvorani v Stožicah zbrali njegovi dotedanji soigralci in trenerji. Ob prisotnosti staršev, tedaj že ločenih Saše Dončića in Mirjam Poterbin, so mu ob odhodu k Realu iz Madrida izročili priložnostno darilo in mu zaželeli srečo na novi poti.



"To je bil za vse zelo čustven trenutek. Trenerjem je bilo jasno, kako velik potencial ima Luka, obenem pa smo se zavedali velikosti pečata, ki ga je pustil v klubu, zato smo se želeli posloviti na dostojen način," se spominja Bester.

"Želeli smo mu zaželeti srečo na nadaljnji poti. Vsak od nas pa je dobro vedel, da je pred njim velika kariera, čeprav … Da se bova sedem let pozneje pogovarjala o košarkarju, ki bo v ligi NBA dosegal 40 točk, pa je bilo nepredstavljivo. Morda nekoč v prihodnosti, a v njegovem primeru se vse skupaj dogaja s svetlobno hitrostjo," je dodal izkušeni košarkarski delavec.