Pár slov o nás

V roce 1998 jsme založili na Podřipsku Asociaci malířek a malířů kraslic České republiky se sídlem v Libotenicích. Naším záměrem je zachování tradice zdobení velikonočních kraslic, sdružujeme malířky a malíře kraslic,chráníme a udržujeme tradiční způsob této tvorby, která se v takové míře nevyskytuje v žádné jiné zemi na světě.

Zvláště pak Morava je přímo klenotem co do krásy,bohatství vzorů a barevnosti.V neposlední řadě je naším cílem vychovávat mladé tvůrce,aby toto umění nezaniklo.

Ke vzniku této organizace přispěl určitou měrou i zánik Ústřední lidové umělecké výroby (ÚLUV) jako státní instituce v roce 1990, jež měla za úkol podporovat a rozvíjet všechny způsoby lidové tvorby a řemesla. Tím ztratili lidoví umělci a řemeslníci i to málo, o co se mohli při své tvorbě opřít.

Oblastní muzea nemohla tuto činnost nahradit, neboť jejich posláním je dokumentování tvorby a ne její udržení a rozvíjení. Osamělost malířek vedla k útlumu činnosti a zániku tvorby. Proto vznikla Asociace, která se snaží udržet a chránit tradiční způsoby tvorby.

Ke splnění těchto cílů pořádáme soutěže v tradiční kraslicové tvorbě, výstavy, vydáváme katalogy a tiskoviny, spolupracujeme s veřejnými a soukromými sdělovacími prostředky.

Ve své odborné činnosti spolupracujeme s Národopisným oddělením Národního muzea v Praze, s regionálními muzei (např. Moravské zemské muzeum v Brně, Valašské muzeum v Rožnově pod Radhoštěm, Žatecké muzeum, muzeum města Litoměřice a další) a se státními kulturními institucemi.

Jednou za pět let provádíme klasifikaci malířek podle předložených prací k žádosti o udělení titulu:

Malířka – malíř lidové umělecké tvorby kraslic jako základní stupeň.

Mistryně – mistr lidové umělecké tvorby kraslic jako stupeň nejvyšší.

K dnešnímu dni máme 150 členů. Nejvyšším orgánem asociace je výroční zasedání.Zde se hodnotí a projednává činnost pro další období. Zvolí se pět členů vedení a tři členové revizní komise. Členem se může stát každý občan České republiky starší 18 let na základě písemné přihlášky a zaslání pěti kraslic k posouzení.

Asociace je neziskovou organizací, která se o zdroj příjmů musí zasloužit sama. Příjmem jsou sponzorské dary, příjmy z výstavní činnosti, příspěvky a dotace státních kulturních institucí.

Tyto příjmy jsou využity hlavně na písemný styk se členy, na úhradu cestovních výloh a k výstavní činnosti.

V roce 1999 jsme vydali 100 000 velikonočních pohledů od Anny a Ivana Masníkových, kteří nám věnovali fotografický materiál i s autorskými právy. Sada obsahuje 17 pohlednic různých technik zdobení velikonočních vajec a jeden pohled s námětem hodovačky. Dále vydáváme Zpravodaj,který informuje členy o práci a akcích asociace za celý rok.

Velikonoce, nejkrásnější svátky jara

Podarování malovanými vejci je součástí jarních lidových obyčejů v České republice. Patří k nejstarším,nepochybně ještě k pohanským zvykům. Svědčí o tom vykopávky srřeoů malovaných vajíček z 11.století u Hostěrázek na Jižní Moravě. Archeolog Dr. Robert Snášil zjistil při podobné analýze, že výzdoba na vajíčku byla provedena rytými liniemi na hnědofialovém základě, původně pravděpodobně černém. O obrovské síle tradice svědčí, že dnes po 900 letech, se technika výzdoby kraslic na černém základě stále na Jižní Moravě používá.

Děvčata obdarovávají mládence malovanými vajíčky za to, že je přišli vyšlehat pomlázkou spletenou z čerstvě nařezaného vrbového proutí. Míza z jarních proutků přechází na děvčata, aby jim dodala ohebnosti a svěží krásy po celý rok. Pomlázka je odvozena od slova pomazlení. Mládenci pak dostávají za vyšlehání malované vajíčko. To nejkrásnější od své milé.

Mládenec má toto uvařené vajíčko do tří dnů sníst, aby zase do něho vstoupila mužná síla a láska. Mládenec, kterému by dalo děvče pomlázkou prázdné, vyfouklé vajíčko, by se asi zatvářil velice zklamaně a sotva by jí odměnil dárkem z pouti, jak vyžaduje společenský řád. Prázdná vajíčka jsou určena jen k velikonoční výzdobě a jako suvenýry.

Každá oblast v České republice má své způsoby zdobení a své vzorové motivy.Za tradiční se považují:malování(batikování) roztaveným voskem s technickou variantou leptání slanou šťávou z kysaného zelí, nebo octovou vodou, plastické(reliéfní)zdobení bílých či obarvených vajec včelím voskem a voskem ševcovským, vyškrabování volného vzoru(rýsování, gravírování). Zdobení vajec nalepováním slámy nebo duší z jezerní sítiny, leptání barev rozředěnou kyselinou a ovazování vajec rostlinnými částmi před ponořením do barvy. Tam, kde to technika zdobení umožňuje, doplní malířky kresbu i nápisem.

Tam, kde se zvyk zdobení kraslice přenáší z generace na generaci, jsou kraslice pravými skvosty lidového umění. Každá kraslice je ve své podstatě originálem. Mládeži pak přináší udržování tohoto zvyku vlastnosti tolik potřebné pro plné prožití života, jakými jsou smysl pro krásu,radost z tvorby, vůli k vytrvalosti a potěšení z obdarovávání.

Jsme potěšeni,že Vás můžeme seznámit s tradiční tvorbou našich členů.