Hallitukset ovat kaatuneet Suomessa usein. Edellisestä hallituspulasta on kuitenkin jo noin 40 vuotta, joten käsitekin lienee nuoremmille tuntematon.

Kekkosen presidenttikausilla tyypillinen hallitus eli pari vuotta. AL-ARKISTO

Mauno Koiviston presidentiksi tuloon asti Suomen hallitusten keski-ikä oli yksi vuosi. Keskiarvoa tosin alensivat tilapäiset virkamieshallitukset. Sen jälkeen on istuttu läpi vaalikauden.

Ensimmäinen hallituspula koettiin 1908-09, kun Edvard Hjeltin porvarisenaatti murentui Pietarin paineessa. Tilalle tuli venäläistyvä " amiraalisenaatti " .

Oskari Tokoin (sd) senaatti hajosi 1917 kiistaan ns. valtalaista. Sosialistit lähtivät ja E.N. Setälä jäi johtamaan tynkäsenaattia, kunnes hajotusvaalien jälkeen syntyi P.E. Svinhufvudin itsenäisyyssenaatti. Vuonna 1918 oli kolme valkoista ja yksi punainen hallitus.

***

1920-lukua leimasivat heikot vähemmistöhallitukset. Ne kaatuivat lähes vuosittain joulukuun budjettiäänestyksissä. Tämä tarjosi propagandan aiheita silloiselle populismille eli Lapuan liikkeelle.

Mäntsälän kapinan (1932) aallokon tyynnyttyä syntyi T.M. Kivimäen hallitus, joka oli Koiviston presidenttikausiin saakka Suomen pitkäikäisin 1393 vuorokaudella. Keskiryhmien vähemmistökabinetissa oli myös kokoomuslaisia " ottopoikia " SDP:n tukiessa sitä " pienempänä pahana " .

A.K. Cajanderin kuulu punamultahallitus (1937-39) olisi saattanut elää pitkään, mutta talvisota katkaisi sen elontien 995 päivään. Poikkeusolojen jälkeen Urho Kekkosen viisi hallitusta 1950-56 olivat pitkä sarja, mutta nekin horjuivat usein. Pitkäikäisin niistä kaatui 1953 kiistaan kilpailukyvystä; SDP ei niellyt silloista kiky- eli K-ohjelmaa.

Kekkosen presidenttikausilla tyypillinen hallitus eli pari vuotta. UKK:n kaudet päättyivät yritykseen kaataa Koiviston hallitus 1981. Pääministeri uhmasi presidenttiä - ja voitti. Tämä vei Kekkosen elämänhalunkin.

***

Pari muistoa hallituspulista. Heinäkuussa 1972 odottelin Brysselissä Ylen Juhani Ikosen ja SDP:n Paavo Lipposen kanssa Suomen allekirjoitusta sopimukseen nykyisen EU:n kanssa. Kattoterassille heitettiinkin uutispommi: Rafael Paasion " nappulaliiga " ei uskalla allekirjoittaa, vaan eroaa! Seurasi toista vuotta sekavuutta ennen ratkaisevaa askelta länteen.

Kekkosen 1975 runnaamaa " hätätilahallitusta " seurasi Martti Miettusen vähemmistökabinetti, joka yllätti demarit sopimalla budjetista kokoomuksen kanssa. Siihen asti syrjityllä puolueella olikin merkitystä politiikan pelilaudalla. SDP tarkisti nyt ohjelmaansa ja 1977 päädyttiin Kalevi Sorsan Korpilampi-hallitukseen. STT:n toimittaja riemuitsi, kun hallitusta tehtiin läpi helluntaipyhien - kaikkien ylityömittarien pyöriessä.

Koivisto katkaisi siis hallituspulien perinteen. Toki SKDL marssi 1982 ulos hallituksesta, kuten sittemmin vihreät ja vasemmistoliitto, mutta aukot on täytetty koko hallitusta vaihtamatta. Ehkä niin käy jälleen.

Eduskunnan hajottamiset kuuluivat myös perinteeseen. Kekkonen teki niin kolmasti. Tätä prosessia on vaikeutettu - mutta ehkä siihen voisi palata, jos eduskunnan kokoonpano ei ilmeisesti vastaa kansalaisten nykyisiä näkemyksiä.