Lehtikuva/Anni Reenpää

Oikeistohallituksen yritykset motivoida työttömiä alkavat saada naurettavia muotoja. Oikeistopiirejä piiskaa pyrkimyksissään eteenpäin vimmattu idealistinen usko siihen, että heikentämällä työttömien asemaa ja tukia Suomen sadattuhannet työttömät saavat itsensä työllistettyä vapaana oleviin pariinkymmeneentuhanteen työpaikkaan.

Viimeisin esitys ”osallistavasta työttömyysturvasta” paljastaa, miten päättömiä ideoita oikeistossa pyöritellään. Pitkäaikaistyöttömien tällä hetkellä saama työmarkkinatuki korvattaisiin ”osallistumistulolla”, jonka suuruuden on ilmoitettu olevan samaa kokoluokkaa kuin työmarkkinatuki. Se olisikin käytännössä työmarkkinatuki, jonka saadakseen työtön on velvoitettu osallistumaan jonkinlaisiin pakkotöihin. Orjatöistä kieltäytyminen johtaisi tippumiseen ”passiivituelle”, jonka suuruus vastaisi toimeentulotuen perusosaa.

Ajatus työttömistä tekemässä orjatyötä tukiensa eteen epäilemättä kiehtoo oikeiston ajatusmaailmaa. Heitä ei haittaa se, että orjatyö on tehotonta, huonolaatuista sekä vie työpaikkoja palkatuilta työntekijöiltä.

”Kuinka moni työtön on valmis ryhtymään turhanpäiväiseen ylimääräiseen työpalvelukseen.”

Tällä hetkellä verojen jälkeen jäävällä työmarkkinatuella ja verottomalla toimeentulotuen perusosalla ei ole kuin muutamien kymmenien eurojen erotus. Asumiskustannukset johtavat siihen, että oikeastaan kaikki työmarkkinatuella elävät ovat myös oikeutettuja toimeentulotukeen.

Oikeistopäättäjien kannattaakin kysyä itseltään, kuinka moni työtön on valmis ryhtymään turhanpäiväiseen ylimääräiseen työpalvelukseen, joka johtaa vain siihen, että on oikeutettu saamaan niin pientä tukea, ettei sen katsota vielä kattavan edes perustoimeentuloa.

On arvioitu, että noin puolet ihmisistä, jotka ovat oikeutettuja saamaan toimeentulotukea, hyödyntävät tätä mahdollisuutta. Monet sellaiset työmarkkinatuella elävät, jotka onnistuvat pärjäämään taloudellisesti, eivät vaivaudu hakemaan toimeentulotukea, koska siitä on vaivaa. Jos heidän tukiaan leikataan, tai pakotetaan hyväksymään pakkotyö, on heillä suuri kannustin alkaa hyödyntämään oikeuttaan. Tämä johtaisi merkittävään tukisummien kasvamiseen.

Miksi tällainen naurettava esitys sitten on annettu? Koska tulokset ovat joko haitallisia tai yhdentekeviä valtiontalouden kannalta, motivaationa lienee ideologinen halukkuus saada lisättyä velvoitteita työttömille. Oikeisto saattaa myös elätellä toivoa, etteivät työttömät ymmärrä hakea toimeentulotukea ja alistuvat joko pakkotöihin tai hiukan alennettuun työttömyysturvaan.

Jari Karttunen

Joensuu