Varsinkin monet syrjäseutujen kunnat ovat erittäin riippuvaisia julkisen sektorin työpaikoista. Valtion tai kunnan tarjoamat verovaroin rahoitetut työpaikat ovat 35 kunnassa enemmistönä alueen kaikista työpaikoista.

Laskelma perustuu Tilastokeskuksen tuoreimpiin lukuihin, jotka ovat vuodelta 2013. Silloin Suomessa oli 318 kuntaa.

Keskimäärin suomalaisessa kunnassa julkinen sektori vastaa 33 prosentista alueen työpaikoista. Julkisen sektorin työpaikkojen osuus on suurimmillaan Ahvenanmaalla ja Lapissa.

Esimerkiksi Simon kunnassa julkisten työpaikkojen osuus on yli 58 prosenttia. Kunnanjohtaja Vivi Marttila pitää tilannetta huolestuttavana.

– Yksityisen puolen työpaikkoja on kovin vähän. Se on jatkuva huoli kunnassa.

Kuntaliitossa kehityspäällikkö Jarkko Huovinen ei vaivu synkkyyteen. Hän muistuttaa, että kunnan rajojen yli liikutaan ja samalla verotulot eivät välttämättä jää sinne missä työpaikat sijaitsevat.

– Tärkeää on tarkastella kunnan sijasta työssäkäyntialueita. Kunnan budjetista sitten näkyy, voidaanko julkisia asioita kustantaa.

Kuntasektori voi kasvaa muiden kustannuksella

Kunnan talous voi hyvinkin toimia kunnan omien työpaikkojen varassa ainakin silloin, jos talous muuten on kasvussa. Mutta yleensä tavoite on toinen.

– Jokainen kunta toivoo, että yksityisen sektorin työpaikkoja olisi mahdollisimman paljon. Ne tuovat ulkopuolista rahaa alueelle, Huovinen summaa.

Professorin mukaan erityisesti näköpiirissä olevan hitaan talouskasvun aikana kuntien olisi monipuolistettava talousrakenteitaan.

Kunnan suuri rooli työllistäjänä kertoo kuitenkin talouden yksipuolisuudesta ja se tuo riskejä, varoittelee Aalto-yliopiston professori Paul Lillrank.

– Jos kunta pyrkii taloudelliseen turvallisuuteen, se tekisi hyvin pitämällä huolen siitä että siellä on yksityisiä työnantajia jotka voivat hyvin ja laajentavat.

Viime vuosien kuluessa muun muassa ulkoistamiset ovat vähentäneet julkisten työpaikkojen osuutta. Mutta onko ulkoistettu vai kunnan oma työpaikka turvallisempi kunnan talouden ja työntekijöiden kannalta?

– Osakeyhtiömuotoisessa toiminnassa henkilöstöhallinto on joustavampaa ja siinä pystytään siirtämään ihmisiä aloille, joilla on kysyntää. Joustavuus luo turvallisuutta, kiteyttää Lillrank.

Lillrank varoittaa liian suuresta riippuvuudesta mistä tahansa alasta. Esimerkkejäkin siitä löytyy.

Muinaisessa Egyptissä hautaustoiminta ja pyramidien rakentaminen alkoivat ohjata kaikkea yhteiskunnan toimintaa tavalla, joka ei ollut koko yhteiskunnan etu. Vähän myöhemmin Nokia alkoi vaikuttaa vahvasti koko Suomen päätöksentekoon.

– Kuntasektori voi saada kohtuuttoman painoarvon muiden sektorien kustannuksella, varoittelee professori Lillrank.

Korjaus: Julkisen alan osuus työpaikoista on keskimäärin 33% eikä 38% kuten jutussa alunperin väitettiin. Jutussa on tarkasteltu kuntien, valtion ja yksityisen alan työpaikkojen lukumääriä. Jos julkiseen sektoriin lasketaan mukaan Tilastokeskuksen erikseen tilastoimat valtionenemmistöiset osakeyhtiöt, keskimääräinen luku nousisi 35 prosenttiin. Jutussa ei ole käsitelty yrittäjiä.