Opetusalalla työskentelevä Jaakko on pohtinut ulkomaille muuttamista jo parin vuoden ajan.

– Olen seurannut taloustilannetta jo vuositolkulla. Mediassakin on ollut esillä, että Suomi on Kreikan tiellä, hän sanoo.

– Ainakin minun tutuillani on luottamus talouteen alkanut heikentymään.

Ainakin minun tutuillani on luottamus talouteen alkanut heikentymään. Jaakko, 26 vuotta.

Jaakko on päätynyt siihen tulokseen, että mikäli tulevaisuuden näkymät eivät kirkastu työllistymisen ja talousratkaisujen suhteen, hän voisi lähteä ulkomaille töihin.

Jaakko toivoisi päättäjille enemmän yhteistyöhenkeä.

– Aika monesti saa mediassa lukea sitä, että politiikassa keskitytään riitelyyn, hän sanoo.

Suomalaisia lähtee muille maille hiljaiseen, mutta tasaiseen tahtiin

Siirtolaisuusinstituutin tietopalvelupäällikkö Jouni Korkiasaari on tutustunut kotimaasta lähtevien Suomen kansalaisten muuttotilastoihin.

Tilastokeskuksen julkaisemista tiedoista selviää, että viime vuonna Suomesta muuttaneista peräti kolmennes oli 25–34-vuotiaita nuoria aikuisia.

Nuorten suomalaisten muuttoliike on ollut lievässä kasvussa vuodesta 2007 lähtien. Vuonna 2007 vajaa 20 prosenttia muuttaneista oli 15–24-vuotiaita.

– Nyt määrä on 23 prosenttia, Korkiasaari sanoo.

Tilasto on kerätty Suomen kansalaisista, jotka ovat lähteneet ulkomaille vähintään vuodeksi. Lyhyet muuttojaksot eivät siis näy näissä luvuissa.

Muutto on lisääntynyt myös vanhemmissa ikäryhmissä. Suomen eläkeläiset ovat lähdössä entistä hanakammin ulkomaille, ja yli 55-vuotiaat muodostavat miltei 9 prosenttia kaikista lähtijöistä.

Määrä on ollut maltillisessa kasvussa jo vuosien ajan.

Muuton syitä ei enää kerätä

Korkiasaari ei osaa arvioida yhtä selkeää syytä nuorison muuttoliikkeeseen. Muuttoilmoituksissa ei nykyään enää kysellä Suomesta lähtemisen syitä.

Koulutus voi olla yksi tekijä, koska koulutusmahdollisuudet ovat varmaan lisääntyneet ainakin EU:n sisällä. Jouni Korkiasaari

– Koulutus voi olla yksi tekijä, koska koulutusmahdollisuudet ovat varmaan lisääntyneet ainakin EU:n sisällä, Korkiasaari toteaa.

Hän arvelee myös, että harjoittelun tekeminen ulkomailla ja kielitaidon kartuttaminen ovat etuja niille, jotka palaavat Suomeen töihin.

Korkiasaaren mukaan lähtijöistä pysyvästi ulkomaille jää enemmän naisia kuin miehiä.

– Miesten kohdalla taas heidän vaimonsa tulevat usein ulkomailta Suomeen, Korkiasaari sanoo.

Työtilanne ei välttämättä parane maata vaihtamalla

Korkiasaaren mukaan työllisyystilanne ei välttämättä ole ulkomaillakaan kehuttava.

– Eihän se ole kovin hyvä, jos ajattelee Eurooppaa. Ja siellä on köyhistä maista tulevista paljon enemmän, jotka suostuvat tekemään töitä pienemmällä palkalla ja huonommilla ehdoilla kuin suomalaiset, Korkiasaari sanoo.

Keskusteluissa väläytetyt työaikojen pidennykset tai palkkojen alentamiset eivät taas innosta lähtöä harkitsevaa Jaakkoa uskomaan parempaan tulevaisuuteen.

Hän on harkinnut alan vaihtoa esimerkiksi sairaanhoidon piiriin, jotta ulkomailla työskentely voisi olla kielen puolesta helpompaa.

Vakinaista työsuhdetta ei Jaakon nykyisellä alalla opetuspuolella ole helposti saatavilla kotimaassakaan, vaan sopimukset ovat määräaikaisia, hän kertoo. Häntä huolestuttaa myös mahdollinen sosiaaliturvan alentaminen taloustilanteen takia.

– Eläminen käy täällä yksinkertaisesti niin hankalaksi, Jaakko sanoo.