Laaksossa punaisen savimaan alla on talo, jossa Bockarie Magona asui perheensä kanssa.

Laaksossa punaisen savimaan alla on talo, jossa Bockarie Magona asui perheensä kanssa. Antti Haanpää / Yle

Kun sataa, vettä tulee aiempaa rankemmin, sanotaan Sierra Leonen pääkaupungissa. Yle kävi ottamassa selvää, miten ilmastonmuutokseen voisi siellä varautua.

FreetownEnsimmäinen outo ääni kuului ylhäältä vuorelta elokuun aamuna varttia vaille seitsemän.

Se oli kuin pamaus tai räjähdys. Talot Motormeh’n esikaupungissa tutisivat, ja moni säntäsi ulos katsomaan, mitä oikein oli meneillään.

Hetken päästä jyrisi uudelleen, mutta silloin oli jo myöhäistä lähteä pakoon. Sateista vettynyt rinne romahti suoraan alaspäin. Talojen päälle vyöryi mutaa ja kivenlohkareita.

Vettä tuli kuin aisaa ja näkyvyys oli surkea. Ihmiset huusivat ja törmäilivät hämärässä ympäriinsä.

– Kun vähän selkeni, yritin saada tolkkua siitä, mitä oli tapahtunut, kertoo Bockarie Magona.

Hän asui perheineen aivan rinteen alla, mutta oli tapansa mukaan lähtenyt jo varhain aamulla moskeijan kautta töihin. Vaimo Mariam ja lapset Sheku ja Adama eivät hekään olleet kotona. Se koitui perheen pelastukseksi.

Kun sekasorto laantui, paljastui, ettei kotitalosta ollut mitään jäljellä. Magonan perhe menetti kaiken, mutta on sentään elossa.

Sadat muut eivät olleet yhtä onnekkaita. Yksi heistä oli Bockarie Magonan veli, joka jäi perheineen maanvyöryn alle.

Bockarie Magona selvisi maanvyörystä, koska ei ollut turman sattuessa kotona. Antti Haanpää / Yle

Kun katsoo alas laaksoon, ei näe enää jälkeäkään siitä, missä Bockarie Magonan koti joskus oli. Sugar Loaf -vuoren vihreään rinteeseen on revennyt punainen haava, josta siellä täällä pilkistää merkkejä asutuksen jäänteistä: vääntyneitä tukirautoja, autonraatoja.

– Tuo iso kivi tappoi seitsemän ihmistä, osoittaa joukko montun reunalla seisovia miehiä.

Kaikkiaan maanvyöryssä viime elokuussa kuoli virallisten lukujen mukaan noin 500 ihmistä, ja yli 3 000 jäi kodittomaksi. Kyseessä on yksi Afrikan pahimmista luonnonkatastrofeista vuosiin.

Ennen onnettomuutta oli satanut rankasti. Se on toki Sierra Leonen pääkaupungissa Freetownissa sadekaudella tavallista, tropiikissa kun ollaan. Mutta viime vuonna vettä saatiin kolme kertaa tavanomainen määrä.

Sateet eivät ole entisellään, Freetownissa sanotaan. Niin sanoo myös ilmasto- ja kaupunkitutkija Joseph Macarthy, joka johtaa Sierra Leonessa tutkimuskeskus SLURCia.

Ennen vuosi jakautui selvästi sadekauteen ja kuivaan kauteen, Macarthy kertoo.

– Nyt sadekaudet ovat aiempaa epäsäännöllisempiä. Ja kun sataa, vettä tulee entistä rankemmin, hän kuvaa.

Antti Haanpää / Yle

Sugar Loaf- eli Sokeritoppavuoren juurella on vielä näkyvissä merkkejä maanvyöryn alle jääneestä kylästä. Antti Haanpää / Yle

Maanvyöry ei kuitenkaan johtunut vain sateista. Ihmiset ovat muokanneet maastoa aiempaa alttiimmaksi vyöryille.

Vuorenrinteet jaksoivat ennen sitoa sadevedet, mutta kun kaupunki on kasvanut, metsiä on hakattu talojen tieltä.

Hakkuita tehdään olosuhteiden pakosta, sillä Freetownissa on akuutti pula tonttimaasta. Kaupunki sijaitsee vuoristoisella niemellä. Euroopasta ja Amerikasta tulleet uudisasukkaat valitsivat siirtokuntansa paikan aikoinaan lähinnä sillä perusteella, että vieressä on oivallinen luonnonsatama. Silloin ei osattu ajatella, että myöhemmin tilasta voisi tulla puutetta.

Nyt alavalle maalle ei mahdu enää yhtään enempää taloja. Sierra Leonen vuosituhannen alussa päättynyt sisällissota ajoi alueelle yhä lisää väkeä, ja niemellä asuu yli miljoona ihmistä.

Ainoa suunta rakentamiselle on ylös rinteille.

Freetownin kukkuloiden vihreitä rinteitä raivataan, kun kaupunki kasvaa. Antti Haanpää / Yle

Metsää hakkaavat paitsi Freetownin esikaupunkien köyhät, myös varakkaat kaupunkilaiset. Jälkimmäiset rakennuttavat mielellään huviloita näköalapaikoille, joilla käy hellettä helpottava tuulenvire.

Rinteillä asuu paljon Freetownin poliittista eliittiä, huhujen mukaan jopa ministereitä. Usein laittomasti, sillä virallisesti metsiin rakentamista rajoitetaan. Mutta käytännössä korruptio rehottaa, ja poliitikot katsovat tukijoidensa tekemisiä läpi sormien.

Metsäkadon aiheuttamat ongelmat kaatuvat kuitenkin enimmäkseen köyhien niskaan.

Kroo Bayn slummissa sadekauden tulva on jo melkein luonnonlaki. Antti Haanpää / Yle

Kun sateet olivat viime elokuussa pahimmillaan, tulva tuhosi taas Aisatu Bah’n kaupan koko varaston.

Bah pitää kioskiaan Kroo Bayn slummissa, joka kyyhöttää rannassa vuorten ja valtameren puristuksessa. Rinteiltä kohti merta virtaava sadevesi nostaa tulvan täällä pahimmillaan hartiakorkeuteen. Tulvahuippuun voi yrittää varautua, mutta sen tarkkaa ajankohtaa ei tiedetä ennalta.

Tällä kertaa Aisatu Bah perheineen oli unessa kioskin takahuoneessa, kun naapuri tuli ovelle: vesi nousee!

– Tavaroita ei ehtinyt pelastaa. Piti huolehtia lapset turvaan, Bah kertaa tapahtumia. Ei erityisen kiihtyneesti, koska elokuusta on jo aikaa.

Kauppias myy kulmakioskissaan peruselintarvikkeita kuten leipää, sokeria ja maitojauhetta. Seitsenhenkisen perheen toimeentulo riippuu hänestä, sillä mies on työtön.

Mitään vakuutusta Bah’lla ei varastolleen ollut, mutta hän sai lainattua rahaa, jolla hankki uutta tavaraa. Ensin kioski piti tietenkin siivota mudasta.

Antti Haanpää / Yle

Aisatu Bah asuu perheineen kioskinsa takahuoneessa. Antti Haanpää / Yle

Jos joka vuosi joutuu alistumaan samaan, eikö olisi jo aika muuttaa pois?

Aisatu Bah pudistaa päätään.

– Meillä ei ole varaa asua missään muualla, hän sanoo.

Kroo Bayn slummissa vuokrat ovat matalat, ja monia perheitä pitää alueella myös sen keskeinen sijainti. Suuri osa Kroo Bayn asukkaista saa elantonsa katukaupustelusta, ja Freetownin keskustan torit ovat kävelymatkan päässä.

Onneksi kukaan ei ole viime aikoina kuollut tulvissa. Mutta aineelliset vahingotkin ovat vähävaraisille kova isku, ja tulvien aikaan on aina tautiepidemioiden riski. Kolerakin on levinnyt täällä.

Hallitus ei tunnu piittaavan siitä, miten slummissa eletään, sanoo paikallisneuvoston johtaja Mohammed Papanie Kargbu. Antti Haanpää / Yle

Ennen tällaisia vedenpaisumuksia ei ollut. Ne alkoivat vasta vuosituhannen vaihteen jälkeen, sanoo slummin asioita hoitavan paikallisneuvoston johtaja Mohammed Papanie Kargbu.

Kargbulla jos jollakulla on paikallistuntemusta, sillä hän on hoitanut puheenjohtajan tehtäväänsä kohta kolme vuosikymmentä.

Tulvimisen Kargbu sanoo johtuvan entistä runsaammista sateista ja metsähakkuista. Mutta lisäksi hän haluaa näyttää, mikä tekee tilanteesta Kroo Bayssa erityisen tukalan.

Syynä ovat yläkaupungilta valuvat jätteet.

Keskellä slummia toisensa kohtaa kaksi muovin ja muun roskan täyttämää vesiväylää, joissa siat tonkivat liejua. Näitä väyliä pitkin jätteet purjehtivat tänne, kasautuvat ja tukkivat sadeveden matkan kohti merta.

Kroo Baystä on tullut epävirallinen kaatopaikka, kun Freetownin väkimäärä on kasvanut eikä jätehuolto ole pysynyt lainkaan tahdissa.

Antti Haanpää / Yle

Jätteet valuvat yläkaupungilta Kroo Bayhin ja tukkivat vesiväylät. Antti Haanpää / Yle

Slummin asukkaat koettavat ajoittain raivata roskia, mutta paikallisneuvoston johtajan mukaan siitä ei ole juuri hyötyä.

– Vaikka tänään siivoaisi kaiken pois, huomenna tänne ajautuu lisää, Kargbu napauttaa.

Hän toivoo, että Sierra Leonen hallitus rakentaisi slummiin edes tulvavallit. Mutta hallitus ei tunnu piittaavan siitä, miten slummissa eletään.

– Aina tulvan jälkeen kyllä tulevat haastattelemaan, mutta ei siitä koskaan seuraa mitään. Apua saamme vain kansainvälisiltä järjestöiltä, Kargbu sanoo.

Yle Uutisgrafiikka

Maailman köyhimpiin maihin kuuluva Sierra Leone ei suinkaan ole yksin vaikeuksissa. Kaupungit kasvavat monissa kehittyvissä maissa hurjaa vauhtia.

Kaupunkeihin muualta muuttavat ihmiset asettuvat sinne, minne vain mahtuvat, usein mahdollisimman lähelle työpaikkoja. Siksi koteja nousee riskialueille kuten tulvatasangoille, ja paisuvat jätemassat tukkivat jokia ja viemäreitä.

Länsi-Afrikassa pahoista tulvista kärsitään Sierra Leonen lisäksi jo nyt esimerkiksi Nigerian suurimmassa kaupungissa Lagosissa ja Ghanan pääkaupungissa Accrassa.

Kaupungeissa tikittää melkoinen tulevaisuuden pommi, kun ilmastonmuutos voimistaa vaarallisia sääilmiöitä kuten rankkasateita, tulvia ja myrskyjä.

Kroo Bayssä vuokrat ovat matalat ja työmatkat Freetownin keskustaan lyhyet. Antti Haanpää / Yle

Ilmastonmuutoksesta on puhuttu paljon myös Sierra Leonen maanvyöryn yhteydessä. Freetownissa moni pitää selvänä, että viime vuoden kovat sateet johtuvat ilmastonmuutoksesta.

Tutkija Karoliina Pilli-Sihvola Ilmatieteen laitokselta kuitenkin toppuuttelee hieman, kun häneltä kysyy asiasta. Vaikka sadekaudella vettä tulisi tavallista enemmän, yhteys ei ole vielä yksiselitteinen, hän sanoo.

– Yksittäisiä sääilmiöitä on hankala laittaa suoraan ilmastonmuutoksen piikkiin, Pilli-Sihvola sanoo.

Hän huomauttaa, että Afrikassa on sateiden suhteen monin paikoin vuosikymmentenkin pituista luontaista vaihtelua. Lisäksi monissa maissa havaintoasemia on vähän, ja kerätyissä aikasarjoissa voi olla puutteita esimerkiksi Sierra Leonen kaltaisessa maassa, jossa meteorologinen havainnointi on jäänyt pitkän sisällissodan jalkoihin.

Faktaa kuitenkin on, että jatkossa ilmakehän lämpeneminen tulee aiheuttamaan rankkasateiden voimistumista kaikkialla.

– Myös Suomessa, Pilli-Sihvola sanoo.

Freetownissa tuli viime elokuussa vettä tavallista enemmän. Antti Haanpää / Yle

Sierra Leonen kaltaisissa maissa äärisäihin varautumiseen voidaan käyttää vain murto-osa siitä rahasta, jolla länsimaissa kohennetaan kaupunkien tulvankestävyyttä.

Paljon on silti tehtävissä. Aloittaa voisi kunnollisesta kaupunkisuunnittelusta, sanoo ilmasto- ja kaupunkitutkija Joseph Macarthy.

Macarthy on ollut mukana tekemässä EU:n rahoittamaa suunnitelmaa Freetownin kehittämisestä. Hänen tutkimuskeskuksensa SLURC kerää tietoa köyhien alueiden oloista ja välittää sitä viranomaisille ja järjestöille.

Karttaan Joseph Macarthyn takana on merkitty kaikki ne alueet, joilla tutkimuskeskus SLURC Freetownissa työskentelee ja kerää tietoa. Antti Haanpää / Yle

Tutkijan mukaan kyse on ennen kaikkea asenteesta: kaupunkisuunnittelun tarve ja valvonta pitää ottaa vakavasti. Nyt asutus leviää kiellettyihin metsiin, ja uusille alueille aletaan rakentaa ilman, että ensin selvitetään maan vedenpidätyskykyä tai rakennetaan viemäreitä.

Jatkossa kaupungin alavia kaistaleita voitaisiin hyödyntää nykyistä tehokkaammin. Freetownissa on paljon Kroo Bayn kaltaisia, kehnossa kunnossa olevia slummeja, jotka voitaisiin tutkijan mukaan myllätä kokonaan uusiksi.

– Niistä saataisiin paljon toimivampia ja niihin mahtuisi enemmän asukkaita, hän selittää.

Yle Uutisgrafiikka

Monille kaupunkilaisille se tarkoittaisi suurta muutosta, sillä edessä olisi elämä kerrostalossa.

Tämä voi olla kova pala maassa, jossa pidetään perinteisesti arvossa omaa taloa ja maatilkkua. Mutta ei auta, kulttuurin on sopeuduttava, Macarthy sanoo.

– Arvostusten täytyy muuttua niin, että kerrostaloasunnon omistamisesta tulee haluttua. Ja tietenkin myös kiinteistösijoittajat ja rakennuttajat täytyy saada mukaan.

Sierra Leonessa hallitus näyttää ainakin puheiden tasolla ymmärtäneen, että Freetownin uudistuksilla on kiire.

Tällä viikolla Sierra Leonessa äänestettiin parlamentti- ja presidentinvaaleissa. Lähipäivinä selviää, saako vuosikymmenen hallinnut APC-puolue jatkokauden vai onko maan johtaminen siirtymässä pääoppositiopuolue SLPP:lle.

Olipa voittaja kumpi tahansa, vielä on vaikea sanoa, mitä seuraavan viiden vuoden aikana tapahtuu.

Hallituspuolue APC mainosti ehdokkaitaan Freetownin kaduilla viime vuoden lopussa. Antti Haanpää / Yle

Seuraavaa sadekautta odotellessa hallitus on tarjonnut ratkaisuksi riskialueilla asuvien ihmisten siirtoa kauas ruuhkaisen kaupungin ulkopuolelle, pois Freetownin niemimaalta.

Harva on tästä innostunut, koska kaupungin ulkokehällä ei nykyisellään juuri ole työmahdollisuuksia.

Tutkija Joseph Macarthyn mielestä ajatus on oikeansuuntainen, sillä lähiseudun talouskeskuksia kannattaa ehdottomasti vahvistaa. Mutta niihin pitäisi saada myös kunnon infrastruktuuria ja työpaikkoja, muuten ihmisten siirtely maaseudun rajamaille ei ole järkevää.

– Jos työt eivät siirry perässä, ihmiset ajautuvat äärimmäiseen köyhyyteen. Ei pienituloisella ole varaa työmatkoihin Freetownin keskustaan, Macarthy sanoo.

Maanvyöryn runteleman vuoren kupeessa moni perhe on jäänyt entisille sijoilleen. Laaksoa kiertävällä hiekkatiellä kuuluu tasainen kilkutus, kun tuhoalueen reunalle nousee uusia taloja.

Lähteminen on vaikeaa, sillä täällä ovat paitsi työt, myös tärkeät sosiaaliset verkostot, jotka korvaavat Sierra Leonessa olematonta sosiaaliturvaa.

Vyöryssä veljensä ja kotinsa menettänyt Bockarie Magona perheineen asuu yhä lähistöllä, nyt sukulaisten nurkissa pienessä aaltopeltimajassa. Hän odottaa yhä korvauksia, joita valtio lupasi onnettomuuden uhreille.

Bockarie Magona asuu nyt setänsä perheen kanssa. Antti Haanpää / Yle

Magona haluaisi vaihtaa maisemaa, sillä hän ei tunne oloaan turvalliseksi, kun punainen repeämä vuoren kyljessä muistuttaa turmasta joka päivä. Mutta ei hänkään toivo muuttoa, jos se tarkoittaa eroa muista.

Voisiko hallitus osoittaa koko kylälle palan maata jostain toisaalta, Magona pohtii.

– En vaadi valmiita taloja. Haluan maata, jonka voi jakaa. Voisimme kehittää sitä yhdessä, hän sanoo.

Juttuun tietoja ovat antaneet myös tutkija Ari Venäläinen Ilmatieteen laitokselta sekä tutkija Jamie Hitchen Africa Research Institutesta.

Lue lisää Ylen juttuja Sierra Leonesta:

Arvaatko, mikä maa on kuin Suomi 100 vuotta sitten? "Minusta tämä on joka suhteessa paratiisi", tuumi paikalle ensiksi ehtinyt suomalainen seikkailija

Ebolahautajaisten kokki sai ammatin suomalaisten rahoilla – sitten rahat ehtyivät, ja nyt Sierra Leonessa sammutellaan valoja

Sierra Leonen ainoa suomalainen auttaa kun tarvitaan – Mr Kuskus on tärkeä monelle

Ebola vei Ibrahimin koko suvun – Nuori mies selvisi viruksesta, mutta sairauden leima ei hellitä