Kyljys on ruokavalinta. Samoin kauramaito. Mutta miten kissa tai koira voi olla ruokavalinta? Tarkoitanko, että söisimme koiria?

Ei, vaan tarkoitan sitä, että kun laskemme ruoantuotantomme ekologista jalanjälkeä tai hiilijalanjälkeä, paljon lihaa kuluttavat lemmikkieläimet, kuten kissat ja koirat, pitäisi sisällyttää tähän laskelmaan mukaan?

Maailman tila -raportissa vuonna 2012 arvioitiin koirien ja kissojen ekologista tassunjälkeä melko hätkähdyttävin tiedoin. Sen mukaan suuri koira tarvitsee elääkseen vuosittain 0.36 globaalia hehtaaria – eli näin paljon maa-alaa tarvitaan sen ruoan tuottamiseen. Pieni koira tarvitsee 0,18 globaalia hehtaaria ja kissa 0,13 hehtaaria.

Näitä lukuja voi verrata keskimääräisen bangladeshilaisen ekologiseen jalanjälkeen, joka on 0.60-0,72 hehtaaria. Se vastaa siis suunnilleen kahta länsimaissa elävää saksanpaimenkoiraa.

Toisenlaisia laskelmia löytyy Robert ja Brenda Valen vuonna 2009 julkaistusta kirjasta Time to Eat the Dog? The Real Guide to Sustainable Living. Sen mukaan keskikokoinen koira vaatii 0,84 globaalia hehtaaria. Sitä voi verrata 4.6 -litraiseen Toyota Land Cruiseriin, jonka rakentaminen ja ensimmäisen 10 000 kilometrin ajaminen vie vain 0,41 hehtaaria. Kissojen ekologinen jalanjälki taas on kirjan laskelmien mukaan samaa luokkaa kuin Volkswagen Golfilla.

Jos nämä luvut eivät vielä hätkähdytä, niin luodaanpa vielä silmäys uunituoreeseen tutkimukseen PLOS ONEssa. Siinä Kalifornian yliopiston professori Gregory S. Okin on laskenut kuinka paljon Yhdysvaltain kaikki kissat ja koirat syövät lihaa ja mitä se merkitsee.

Yhdysvalloissa on 77,8 miljoonaa koiraa ja 85,6 miljoonaa kissaa, mikä tekee yhteensä 163 miljoonaa lihansyöjää. Jos nämä koirat ja kissat muodostaisivat oman valtion, se olisi globaalissa lihankulutuksessa maailman viidenneksi suurin valtio. Okinin mukaan amerikkalaisten koirien ja kissojen vuosittain syömä kalorimäärä on suunnilleen samaa luokkaa kuin kaikkien ranskalaisten kalorinkulutus. Koirat ja kissat kuluttavat itse asiassa 25 prosenttia kaikista eläinperäisistä kaloreista Yhdysvalloissa ja niiden ruoassa on enemmän lihaa kuin keskimääräisen amerikkalaisen ruoassa.

Näin suurella lihankulutuksella on tietenkin ympäristövaikutuksensa. Okinin mukaan koirien ja kissojen lihankulutus tuottaa ilmakehään vuosittain 64 miljoonaa tonnia hiilidioksidia, mikä vastaa noin 13,6 miljoonan auton vuotuisesta ajosta kertyvää hiilidioksidimäärää. Lihankulutuksen huomattavista ympäristövaikutuksista koirien ja kissojen osuus ei ollut aivan vähäinen, noin 25-30 prosenttia.

Okin laski myös koirien ja kissojen tuottaman ulostemäärän. Se oli 5,1 miljoonaa tonnia vuodessa, mikä vastaa noin 90 miljoonan ihmisen ulostemäärää. Se on suurempi määrä kuin kaikki jäte, mitä Massachusettsin osavaltio tuottaa vuodessa. Keskimääräisessä amerikkalaisessa kaupungissa kaatopaikalle kertyy yhtä paljon koirien ulostetta kuin kertakäyttövaippoja.

Usein kuultu vastaväite on, että koirille ja kissoille tarjotaan sellaista lihaa, jota ihmiset eivät voi syödä. Jos näin olisi, se lievittäisi ongelmaa huomattavasti. Okinin mukaan tästä ei kuitenkaan ole paljonkaan todisteita. Mitä suurempi bisnes lemmikkieläimistä tulee, sitä enemmän ruokien valmistajat kilpailevat laadulla, ja yksi tapa tuottaa laatua on valmistaa ruokaa laadukkaammasta lihasta.

Ongelman mittakaava ei siis ole aivan pieni. Yhdysvalloissa kissojen ja koirien määrä kasvaa koko ajan, mutta näin on myös muualla maailmassa. Esimerkiksi Brasiliassa ja Kiinassa on kymmeniä miljoonia koiria. Pekingissä ja Shanghaissa on jo otettu käyttöön ”yhden koiran politiikka”, eli perhettä kohden saa olla vain yksi koira. Suomessa koiria arvioidaan olevan noin 800 000 ja kissoja noin 600 000. Määrä on ollut koko ajan kasvussa, mikä mediassa esitetään usein ongelmattomana ja iloisena asiana.

Koirat ja kissat ovat omistajilleen tietenkin rakkaita, ja ne ovat kulkeneet ihmisten rinnalla tuhansia vuosia. Ne eivät siis ole katoamassa mihinkään. Voisiko niitä kuitenkin olla vähemmän? Voisiko koiria tai kissoja korvata hamstereilla tai kanoilla, jotka ovat kasvinsyöjiä ja vievät näin vähemmän resursseja? Voisiko asuinalueilla ja nukkumalähiöillä olla ”yhteiskoiria”, joita ihmiset kilvan kävelyttäisivät, sen sijaan, että joka taloudessa on yksi koira, joka ei saa riittävästi liikuntaa. Voisimmeko vähentää uusien koirien ja kissojen tuottamista ja rohkaista adoptoimaan kodittomia?