Ranskan kuuluisimman yliopiston, Pariisin Sorbonnen, edustalla parveilee kirjoja ja monistepinoja kanniskelevia nuoria. Tänne pääsee opiskelemaan kuka tahansa ylioppilastutkinnon suorittanut ranskalainen.

Mielestäni on reilua, että kaikki saavat yrittää – nekin nuoret, jotka eivät ole loistaneet vielä lukiossa. Alice Driay

Oikeustieteellisessä tiedekunnassa viidettä eli viimeistä vuotta opiskeleva Alice Driay pitää systeemiä toimivana.

– Valmistuakseen Sorbonnesta pitää olla motivoitunut ja ahkera. Meitäkin oli ensimmäisenä vuonna 2 000 oikeustieteen opiskelijaa, toisena vuonna tuhat ja nyt jotain satoja. Muut ovat karsiutuneet matkan varrella pois, Driay kertoo.

Ranskassa opinnoissa edetään tarkasti vuosikursseittain ja opiskelijoita karsitaan vuosien mittaan opintomenestyksen perusteella. Opiskelupaikka on siis helppo saada, mutta sen säilyttäminen vaatii kovaa työtä.

Mutta eikö siinä mene aikaa hukkaan, niiden opiskelijoiden kohdalla, jotka tippuvat pois vaikka kaksi vuotta jo opiskeltuaan?

– Se on totta. Mutta mielestäni on reilua, että kaikki saavat yrittää – nekin nuoret, jotka eivät ole loistaneet vielä lukiossa, Driay pohtii.

Hänen kurssikaverinsa muistuttaa, että käytännössä ennakkovalintaa kuitenkin tehdään.

– Suositut yliopistot saattavat esimerkiksi määrätä erilaisia ennakkotehtäviä. Niistä pitää saada hyvä arvosana päästäkseen kouluun, Thomas Leblanc sanoo.

Tällaiset ennakkotehtävät ovat kuitenkin laittomia. Yliopistoilla on velvollisuus tarjota opiskelupaikka kaikille ylioppilastutkinnon suorittaneille – ja jos valintaa on resurssisyistä pakko tehdä, pitää se suorittaa arpomalla.

Sorbonnen yliopiston ovet aukeavat kaikille lukion päättäneille - ainakin yhdeksi vuodeksi. Juha Nurminen

Ranskan korkeakoulujärjestelmää arvostellaan sekavaksi

Osa asiantuntijoista pitää nykyjärjestelmää tehottomana ja sekavana. Yksi heistä on matematiikan professori ja ajatushautomo Terra Novan koulutukseen erikoistunut tutkija Martin Andler.

Meitä oli ensimmäisenä vuonna 2 000 oikeustieteen opiskelijaa, toisena vuonna tuhat ja nyt jotain satoja. Alice Driay

Hänen mukaansa ajatus koulutuksen tarjoamisesta kaikille halukkaille on hieno, mutta osa opiskelijoistapäätyy sen takia vääriin kouluihin.

– Tällä hetkellä yliopistoon päätyy paljon opiskelijoita, joilla ei ole todellista motivaatiota pitkiin, laaja-alaisiin ja itsenäisiin opintoihin. Kunnianhimoisimmat opiskelijat taas hakeutuvat ammattikorkeakouluihin tai eliittikouluihin, sillä niihin on pääsykokeet, tutkija Andler sanoo.

Hänen mukaansa yliopistot ovat jääneet Ranskassa ylipäätään vähän tuuliajolle. Taustalla on ranskalaisen korkeakoulujärjestelmän erikoisuus eli koulujen jako julkisiin yliopistoihin sekä eliittikouluiksikin kutsuttuihin Grandes écoles -korkeakouluihin.

Ylipistorakennukset ovat Ranskassa toisinaan pahasti rapistuneita. Juha Nurminen

Yliopistoihin pääsee kuka vaan, mutta niiden taso on vaihteleva ja rahoitus kitsasta. Laadukasta mutta suppea-alaisempaa koulutusta tarjoaviin Grandes écoles -opinahjoihin on puolestaan tiukat pääsykokeet.

– Ranskalaiset päättäjät ovat kaikki käyneet samat eliittikoulut ja yliopistomaailma on heille hyvin vieras. Niinpä kun päätetään esimerkiksi korkeakoulujen rahoituksesta, jää yliopistoille vain murusia, Andler toteaa.

Ranska käyttää koulutukseen kaikkiaan paljon rahaa, mutta yliopistokoulutuksen osuus on suhteellisen pieni. Lukiolaisen vuoden koulutus maksaa noin 11 000 euroa, yliopisto-opinnot puolestaan 8 000 euroa. Käytännössä tämä näkyy esimerkiksi rapistuneina yliopistorakennuksina, kirjastojen ahtautena ja opiskelijapalveluiden vähäisyytenä.

Tutkija Andler muistuttaa, että tutkimuksessa ranskalaiset yliopistot ovat silti Euroopan huippua.

– Pääosa tutkimuksesta tehdään yhä yliopistoissa – eikä eliitin johtajakouluissa. Tämän vuoksi yliopistojen asema vaikuttaa myös Ranskan kilpailukykyyn ja järjestelmän selkeyttäminen olisi kaikkien etu, Andler toteaa.