Tästä on kyse Rikkakasvien torjuntaan käytetyt aineet jäävät maaperään ja pohjavesiin vuosikausiksi

Maasta ja pohjavesistä löytyy yhä esimerkiksi atratsiinia, joka on kielletty jo 1990-luvulla

Tuore väitöstutkimus selvittää torjunta-aineiden hajoamista ja mahdollisuuksia puhdistaa pohjavesiä

Pelloille, puistoihin ja rautateiden ratapenkoille vuosien saatossa levitetyt rikkakasvien torjunta-aineet säilyvät maaperässä ja pohjavedessä yllättävän pitkään – jopa vuosikymmeniä sen jälkeen, kun aineiden käyttö on lopetettu.

Väitöstutkija Kaisa Kerminen on tutkinut Lahden alueelta otettuja maa- ja sedimenttinäytteitä. Kerminen selvitti torjunta-aineiden hajoamista pintamaissa sekä syvemmällä maaperässä.

Tutkimuksessa käytetyistä näytteistä löytyi pieniä määriä torjunta-ainejäämiä. Aineiden joukosta löytyi muun muassa atratsiini, joka on Suomessa kielletty jo 1990-luvun alussa.

– Niitä löytyy hyvinkin monta vuotta sen jälkeen, kun torjunta-aineiden käyttö on lopetettu. Ne viipyvät pohjavesiympäristössä pitkään, kertoo Kerminen.

"Jo pienet pitoisuudet voivat vaikuttaa"

Tilanne on samankaltainen ympäri maan. Suomen ympäristökeskus julkaisi tänä vuonna raportin, jonka mukaan 43 prosentissa tutkituista pohjavesialueista on löytynyt torjunta-ainejäämiä. 15 prosentissa torjunta-aineita oli enemmän kuin ympäristönormit edellyttävät. Ympäristökeskus on tutkinut yli 200 pohjavesialuetta.

Pienetkin pitoisuudet saattavat vaikuttaa hormonitoimintaan.

– Useimmiten pitoisuudet, joita löytyy, ovat aika matalia eivätkä aiheuta vaaraa. Toisaalta hyvinkin pienet pitoisuudet voivat olla riski terveydelle. Esimerkiksi atratsiini voi käyttäytyä hormonihäirikön tavoin. Jo pienet pitoisuudet voivat vaikuttaa, Kerminen sanoo.

Kaisa Kerminen etsi väitöstutkimuksessaan keinoja puhdistaa haitallisia aineita pohjavedestä. Hän havaitsi, että mustan mullan ja turpeen lisääminen saastuneeseen veden ja sedimentin seokseen laski huomattavasti torjunta-ainepitoisuuksia.

– Näitä aineita voisi mahdollisesti hyödyntää, jos rakentaisi pohjavesialueelle reaktiivisen seinän, jonka läpi pohjavesi kulkisi. Seinän läpi kulkiessa vedestä puhdistuisi haitta-aineita. Tämä toimisi sellaisessa paikassa, jossa aine on vasta leviämässä pohjaveteen, eikä ole vielä kaikkialla. Ehkä myös jonkinlaisissa suodattimissa tätä voisi hyödyntää. Eli jos on pumpattu vesi ylös, voitaisiin tehdä jonkinlainen suodatin, jonka läpi vesi kulkisi, pohtii Kerminen.

Kerminen väittelee torjunta-aineiden hajoamisesta ja saastuneiden vesien puhdistuksesta perjantaina Helsingin yliopiston ympäristötieteiden laitoksella Lahdessa.