Veteraanikepu Paavo Väyrynen tunkee nyt väellä ja voimalla takaisin kotimaan politiikkaan. Hän on pettynyt Juha Sipilään (kesk.) ja kosiskelee myös niitä äänestäjiä, jotka ovat pettyneet persujen hallituspolitiikkaan, kirjoittaa politiikan erikoistoimittaja Pekka Ervasti.

Paavo Väyrynen on pettynyt. Hän on pettynyt Juha Sipilään – ja aivan erityisen pettynyt pääministeriä ympäröiviin liberaaleihin ja lestadiolaisiin kärkipoliitikoihin sekä heidän politrukkikaartiinsa.

Paavo Väyrynen on pettynyt myös perussuomalaisten johtopolitiikoihin, jotka hänen mukaansa ovat valtaan päästyään luopuneet tavoitteistaan.

Mutta ennen kaikkea Paavo Väyrynen on pettynyt siihen, että Juha Sipilän keskustasta ei ole löytynyt hänelle merkittävää ja vaikutusvaltaista tehtävää. Hänet on ajettu sivuraiteelle.

Väyrynen valittaa, ettei enää pysty vaikuttamaan Suomen, Euroopan ja ihmiskunnan tulevaisuuteen keskustan kautta. Pekka Ervasti

Vielä edelliseen keskustalaisen pääministerin johtamaan hallitukseen Väyrynen pinnersi sisään puoliväkisin saranapuolelta ja luopui silloin euroedustajapaikastaan. Nyt sitä mahdollisuutta ei edes tarjottu.

*Väyrynen on koko *Sipilän hallituksen ajan tykittänyt pääministeriä sähköposteilla, joissa veteraanipoliitikko on ihan ilmaiseksi neuvonut, miten maata ja kansaa tulisi johtaa. Kirjeenvaihto on ollut kiukuttavan yksipuolista. Marraskuussa Sipilä lopetti viestityksen kokonaan – ja Paavo pettyi. Onneksi tämä meilien vaihto on nyt kerätty yksiin kansiin. Näin kuka tahansa voi päätellä, millaiset ajatukselliset kultajyvät Sipilä ylenkatsoi.

Väyrynen valittaa, ettei enää pysty vaikuttamaan Suomen, Euroopan ja ihmiskunnan tulevaisuuteen keskustan kautta. Niin kauhein tapahtui. Väyrynen ilmoitti jättävänsä keskustan luottamustehtävänsä puoluevaltuustossa, puoluehallituksessa sekä sen työvaliokunnassa. Ei ole tiedossa, onko päätöstä juhlistettu keskustan puoluetoimistolla kakkukahveilla.

Juhlaan ei välttämättä ole aihetta, vaikka kiusankappale Väyrynen onkin marssinut ulos puolueyhteisön aktiivisesta toiminnasta.

Perinteisesti on tiedossa, että ulkopuolella Väyrynen vasta vaarallinen onkin.

Väyrysen äärimmäisen herkkä poliittinen hoksnokka on aistinut, että poliittiseen kenttään on syntynyt tyhjiö: tarve populistiselle oppositiopolitiikalle. Maan johtavan euroänkyrän Timo Soinin vaihdettua oppositiojohtajan roolin ulkoministerin tehtäviin, särmät ovat hioutuneet perussuomalaisten profiilista. Tulos näkyy puolueen kannatuskäyrässä.

Sama euroänkyröiden joukko on myös keskustassa ja Väyrysen mukaan heitä löytyy muissakin puolueissa sekä sitoutumattomissa. Tämä EU- ja eurokriittisten sekä maahanmuutosta huolestuneiden joukko on Väyrysen laskelmien mukaan aivan ilman johtajaa. Onneksi Väyrysellä on tarjottavana pelastajan paikalle sopiva ja mitat täyttävä ehdokas: Paavo Väyrynen. Kansanliikeellä on jo johtaja, enää ei puutu kuin se kansa.

Väyrysen piruetitsaattavat olla läpinäkyviä ja röyhkeitä, mutta joskus ne ovat vastoin kaikkia odotuksia onnistuneet. Väyrynenhän todella punnersi itsensä sisälle Matti Vanhasen (kesk.) hallitukseen. Hän myös nappasi viime kerralla keskustan presidenttiehdokkuuden aivan kilpailijoiden nenän edestä ja pelkästään siksi, että iski nopeasti kuin kobra.

Väyrysellä tuskin on minkäänlaisia estoja alistaa kansalaisaloitteen eduskuntakäsittely oman kuningastiensä silottajaksi. Pekka Ervasti

Politiikassakin nopeat syövät hitaat. Kaiken lisäksi Väyrysen presidentinvaalikampanja oli menestys. Retroehdokas oli kansan mieleen. Vuokko ja Paavo -mukit nousivat keräilytuotteeksi. Paikka toisella kierroksella oli täpärällä.

Osa Väyrysen kevätoffensiiviä on hänen masinoimansa kansalaisaloite eurosta eroamiseksi. Siinä on yli 53 000 allekirjoittajaa. Väyrysellä tuskin on minkäänlaisia estoja alistaa kansalaisaloitteen eduskuntakäsittely oman kuningastiensä silottajaksi. Hän ilman muuta odottaa saavansa kutsun asiantuntijaksi valiokuntiin, jotka aloitetta ryhtyvät käsittelemään.

Kun kansalaisaloitteen kohtalo aikanaan ratkeaa, presidentinvaalit ovat jo nurkan takana. Väyrynen on ilmoittanut toivovansa Sauli Niinistön jatkavan, mutta samanlaisia toivomuksia hän esitti aikoinaan Mauno Koivistosta. Tilanne voi aina muuttua. – Joskus olen itsekin vastentahtoisesti joutunut ehdokkaaksi, Väyrynen muisteli kirjansa julkkarissa.

Mutta juuri nyt Väyrynen on heittänyt taisteluhanskan Sipilälle. Sipilä ei sitä varmaankaan ota vastaan, mutta se ei tarkoita, etteikö Paavo lähtisi taisteluun.