Tamperelainen Jori Mäntysalo on mies netissä toimivan kirkostaeroamispalvelun takana. Nyt jo yli 90 prosenttia lähtijöistä käyttää palvelua.

Tamperelainen Jori Mäntysalo on mies netissä toimivan kirkostaeroamispalvelun takana. Nyt jo yli 90 prosenttia lähtijöistä käyttää palvelua. Jussi Mansikka /Yle

– Olisiko www. eroakirkosta.fi hyvä idea?

Näin luki Jori Mäntysalon lyhyessä sähköpostissa, jonka hän lähetti Tampereen vapaa-ajattelijoiden johtokunnalle syyskuun alussa vuonna 2003. Neljä päivää myöhemmin iskevä verkkotunnus oli varattu yhdistykselle.

– Odotimme siitä vuoden tai parin projektia, Jori Mäntysalo tunnustaa nyt 15 vuotta myöhemmin.

Aluksi sivuston kautta pystyi tulostamaan erokaavakkeen, jossa oli osoite valmiina. Kirje oli lähettäjälleen ilmainen, sillä vapaa-ajattelijat maksoi postimaksun.

Vuoden loppuun mennessä erokirjeitä tulostettiin ja lähetettiin hiukan vajaat tuhat kappaletta.

– Määrä tuntui suurelta, mutta ajattelin, että vyöry lakkaa. Uskoin, että kyseessä on kertaluontoinen juttu, jolla saadaan muutama tuhat ihmistä eroamaan kirkosta, Mäntysalo sanoo.

Toisin kävi. Mäntysalo ja muut aktiiviset vapaa-ajattelijat tulivat luoneeksi koneen, joka vuosien aikana on nakertanut evankelis-luterilaisen kirkon jäsenmäärää kiihtyvällä tahdilla.

Kirkko on matkan varrella yrittänyt parhaansa mukaan kampittaa sivuston kiitoa, mutta palvelun maine on vain kasvanut oikeustaistoissa.

Yli 90 prosenttia eroajista käyttää palvelua

Tampereen vapaa-ajattelijoiden valoisa toimisto sijaitsee Yliopistonkadulla, Tampere-taloa vastapäätä. Kahvinkeitin porisee kotoisasti, kun Jori Mäntysalo ja Kaj Torrkulla istuvat muistelemaan eroakirkosta.fi (siirryt toiseen palveluun) -palvelun vaiheita.

Torrkulla on toinen palvelun tämänhetkisistä ylläpitäjistä ja myös Vapaa-ajattelijain liiton puheenjohtaja. Molemmat miehet ovat nelikymppisiä ja omien sanojensa mukaan "ammattinörttejä". Mäntysalo työskentelee järjestelmäasiantuntijana Tampereen yliopistossa ja Torrkulla on IT-alan yrittäjä.

Jori Mäntysalo ja Kaj Torrkulla olivat alle kolmikymppisiä kavereita, kun eroakirkosta.fi -verkkopalvelu kehitettiin. Idea ei tuntunut alkuun kovinkaan vallankumoukselliselta. "Olin siinä vaiheessa jo vuosikausia ollut ammattinörttinä. Tuntui luontevalta laittaa verkkoon kaikki, mikä oli mahdollista", Mäntysalo sanoo. Jussi Mansikka / Yle

Palvelun etusivulla on laskuri, jonka tiedot päivittyvät joka aamu. Eilen lähtijöitä oli 117. Kaikkiaan tähän tiistaihin mennessä nettisivun kautta on eronnut 678 520 jäsentä joko Suomen evankelis-luterilaisesta tai ortodoksisesta kirkosta.

Määrä on valtava. Onko toimistolla on järjestetty isot juhlat joka kerta kun uusi kymppitonni on tullut täyteen?

– Ei suinkaan, niitä olisi ollut liikaa, sanoo Torrkulla ja nauraa.

– Kun ensimmäinen satatuhatta tuli täyteen, istuttiin jossain baarissa melko myöhään katselemassa, miten eroluvut kehittyvät. Silloin taisi olla ensimmäisen kerran yhtenä päivänä lähes tuhat eroajaa, Mäntysalo sanoo.

Kolme lakimuutosta

Jori Mäntysalo ja Kaj Torrkulla eivät halua ottaa kunniaa palvelun menestyksestä kokonaan itselleen. Iso merkitys on kolmella lakimuutoksella, jotka tulivat voimaan samoihin aikoihin palvelun perustamisen kanssa.

Uusittu uskonnonvapauslaki (siirryt toiseen palveluun) tuli voimaan syksyllä 2003 ja salli kirkosta eroamisen kirjeellä. Tätä ennen ero piti hoitaa henkilökohtaisesti, paikan päällä maistraattissa tai kirkkoherranvirastossa.

– Mietimme Tampereen vapaa-ajattelijoissa, miten lakimuutosta hyötykäytettäisiin. Ihan ensimmäisenä entinen puheenjohtaja Petri Karisma keksi, että maksetaan postimaksu maistraattiin meneviin kirjeisiin valmiiksi. Minä keksin yhdistää tämän nettisivuun, Mäntysalo sanoo.

Verkkotunnuslaki (siirryt toiseen palveluun)vapautti www-osoitteet ja mahdollisti mahdollisimman selkeän osoitteen luomisen. Jos osoite olisi ollut esimerkiksi vapaa-ajattelijat.fi/eroakirkosta, suosio olisi todennäköisesti ollut vaisumpi.

Vuonna 2003 tuli voimaan myös laki sähköisestä asioinnista viranomaistoiminnassa (siirryt toiseen palveluun). Se nosti sähköpostin asiakirjana paperikirjeen rinnalle.

– Aivan kaikki maistraatit eivät heti hyväksyneet sähköisiä eroja tai hyväksyivät ne vain, jos ne tulivat eroajan omasta sähköpostista. Pitkän purnutuskierroksen jälkeen koko maa saatiin kuitenkin mukaan, Mäntysalo sanoo.

Enää alle 70 prosenttia kuuluu kirkkoon

Viime vuoden lopussa evankelis-luterilaisen kirkon jäsenmäärä painui ensimmäistä kertaa alle 70 prosenttiin väestöstä. Kirkon tutkimuskeskuksen tuoreiden ennakkolukujen mukaan jäsenosuus oli vuoden lopussa 69,7 prosenttia. Virallinen, vahvistettu jäsenmäärä saadaan tammikuun lopussa.

Muutos on merkittävä, sillä vielä vuoden 2003 lopussa lähes 85 prosenttia suomalaisista oli evankelisluterilaisen kirkon jäseniä.

– Yleensä kirkosta eroavilla suhde kirkkoon on jo varsin ohut tai sitä ei ole. Sitten on joku ratkaiseva tekijä, mikä laukaisee toiminnan. Puhutaan liipaisinvaikutuksesta, sanoo Kirkon tutkimuskeskuksen tutkija Veli-Matti Salminen.

– Kun eroaminen tehdään helpoksi, se voi omalta osaltaan vaikuttaa. Uskon kuitenkin, että ilmankin helppoa palvelua kirkosta eroaminen olisi kiihtynyt.

Veli-Matti Salminen työskentelee tutkija Kirkon tutkimuskeskuksessa Tampereella. Jussi Mansikka / Yle

Kirkosta on toki erottu "aina" eli siitä saakka, kun uskonnonvapauslaki astui voimaan vuonna 1923. Vuodesta 2003 lähtien kirkosta eroamisen tilastot ovat kuitenkin olleet joka vuosi korkeat.

Viimeisen kymmenen vuoden aikana eroamisessa on ollut isoja piikkejä, joille yleensä löytyy selkeä syy. Vuonna 2010 Yle järjesti kiivasta keskustelun herättäneen Homo-illan, vuonna 2014 eduskunta äänesti tasa-arvoisesta avioliittolaista. Tuloksena oli yli 70 000 eronnutta.

Kirkolla on myös oma sähköinen palvelunsa liitykirkkoon.fi (siirryt toiseen palveluun), joka avattiin kesällä 2009.

– Suurissa kaupungeissa erotaan eniten kirkosta, mutta siellä myös liitytään eniten. Ennakkotietojen mukaan evankelis-luterilaiseen kirkkoon liittyjiä oli viime vuonna noin 16 700, Salminen sanoo.

Nuoret aikuiset innokkaimpia lähtijöitä

Vapaa-ajattelijoille on vuosien varrella kertynyt paljon tietoa lähtijöistä. Palvelu tallentaa eronneiden kotipaikan, iän ja sukupuolen. Tiedoista paljastuu muun muassa se, että mediaani-ikä eroamiselle on 30 vuotta.

– Puolet eroajista on alle 30-vuotiaita ja puolet yli. Selkein yksittäinen eroajaryhmä ovat juuri 18 vuotta täyttäneet, Jori Mäntysalo sanoo.

Eroaminen pikku hiljaa laskee sitä mukaa, mitä vanhempiin ikäluokkiin mennään.

– Vanhemmat ikäluokat eroavat eniten loppuvuodesta, mistä voi päätellä, että veron merkitys kasvaa silloin. Hyvin nuorilla ei ole tuloja, eli ei ole sen takia syytä erota.

Lähtijät voivat halutessaan myös kertoa lähtönsä syistä. Viidennes kertoo. Yleisin syy lähtöön on kirkollisvero.

– Sitä seuraa sitten uskonnottomuus, linjaerimielisyydet kirkon kanssa tai vaikka kiistat jonkun yksittäisen kirkon työntekijän kanssa, Torrkulla luettelee.

– Nykypäivänä vaikuttaa hyvin paljon se, että kirkko ei vihi homoja. Pienempänä syynä on, että kirkko siunaa homopareja. Mennään molempiin suuntiin, mutta kuitenkin tässä järjestyksessä, Mäntysalo sanoo.

Media on edistänyt vapaa-ajattelijoiden asiaa

Tampereen vapaa-ajattelijat on vuosien aikana onnistunut käyttämään mediaa oman asiansa edistämiseen. Konsepti on ollut yksinkertainen: tiedon aktiivinen jakaminen.

Palvelu on lähettänyt lähes 200 tiedotetta, keskimäärin yhden kuukaudessa.

– Kun tiedotimme esimerkiksi siitä, että kirkko avasi oman liitykirkkoon.fi -palvelunsa, saimme eropiikin aikaan silläkin tiedotteella, Mäntysalo sanoo.

– Näkyvyys mediassa on ollut hyvin tärkeä palvelulle. Nykyään tiedotteet menevät huonommin läpi, mutta toisaalta palvelu on niin tunnettu, että se ei juuri mainostusta tarvitse, Torrkulla tunnustaa

Tunnettuutta ovat lisänneet myös taistelut, joita palvelua vastaan on käyty. Esimerkiksi Kirkkohallitus teki palvelusta kyselyn oikeusasiamiehelle. Tuolloin kaikki maistraatit eivät vielä hyväksyneet sähköisiä eroilmoituksia. Lopputuloksena oli se, että kirkosta eroa vaikeuttaneet maistraatit saivat moitteet (siirryt toiseen palveluun) (oikeusasiamiehen päätös).

Vapaa-ajattelijain liittoperustettiin vuonna 1937. Järjestön ensisijaisena tavoitteena on kirkon ja valtion ero. Jussi Mansikka / Yle

Palvelu on ollut lukuisia kertoja myös hallinto-oikeudessa. Oikeutta on käyty mainoksista bussien kyljissä, 18 vuotta täyttävien osoitteiden ostamisesta mainostarkoituksiin ja rahankeräyksestä. Kaksi ensimmäistä kiistaa yhdistys hävisi, viimeisen voitti.

Häviötkään eivät ole kovasti kirvelleet.

– Esimerkiksi bussikiistassa saimme paljon julkisuutta jutun joka käänteessä, paljon enemmän kuin mainosten hyväksymisestä olisimme saaneet, Mäntysalo sanoo.

Tampereen vapaa-ajattelijoiden verkkopalvelun tunnettuudesta kertoo sekin, että ero-sivustoja on tullut muitakin. Aseistakieltäjyliitolla on eroa-armeijasta.fi -sivusto ja maa- ja metsätaloustuottajien liitto MTK on vuonna 2009 varannut itselleen osoitteen eroametsanhoitoyhdistyksesta.fi.

Vapaa-ajattelijoiden maailma ei ole valmis

Miltä näin ison erobuumin aikaansaaminen tuntuu? Kirkko on lähtijöiden mukana menettänyt merkittävät verotulot. Eikö kirkkoa käy vähän sääliksi?

– Toden sanoakseni – ei yhtään, vapaa-ajattelijoiden liiton puheenjohtaja Kaj Torrkulla vastaa.

Tampereen vapaa-ajattelijat aikoo jatkaa palvelun tarjoamista. Päämääränä on helpottaa kirkosta eroamista ja kasvattaa kirkosta eronneiden määrää.

Takana on isompi missio: valtionkirkon aseman tuominen julkiseen keskusteluun ja lopulta kirkon erottaminen valtiosta.

Isosta läpimurrosta ollaan kuitenkin kaukana, eivätkä miehet edes usko, että se toteutuu vielä seuraavien vaalikausien aikana. Sitä ennen yritetään virittää keskustelua lyhyen tähtäimen tavoitteista.

– Alle 18-vuotiaiden tulisi voida erota kirkosta ilman vanhempien suostumusta ja koulussa pitäisi pystyä valitsemaan elämänkatsomustieto siitä huolimatta kuulutko kirkkoon vai et, Mäntysalo sanoo.

– Jopa lukiossa opiskelija voi valita kaiken muun, mutta ei katsomustietoa.

15.1. klo 22.40: Keskustelu on suljettu kommentointiohjeen toistuvan rikkomisen vuoksi.

Lue myös: Historiallinen muutos: Evankelis-luterilaiseen kirkkoon kuuluu enää alle 70 prosenttia kansasta