Vast: Hyvää mielikuvitusta

Varmaan noinkin on voinut olla, mutta sinulta jää selittämättä, miksi sitä verta käytettiin maalauksien tekoon. Ei tämän päivän metsämies saaliin kaadettuaan ala maalata tai veistellä kuvia viereisiin pintoihin.



Ns. luonnonkansoista tiedämme, että maalaus ei ole vain ajankulua, vaan sillä on (lähes) aina syvempiä tarkoituksia ja merkityksiä. Ihan niin kuin nykyäänkin, vähän erilaisia ehkä kylläkin.



Esim. Australian aboriginaalien maalaukset eivät tosiaankaan sijaitse riistan kaatopaikassa vaan merkityksellisissä, nykyihmisen näkökulmasta uskonnollisissa paikoissa. Kuvissa on tyyliteltyjä eläinhahmoja, jotka eivät kuvaa riistaa, vaan ihmisen koko historiaa, maantiedettä ja uskomuksia.



Monet vanhat kalliomaalaukset ovat löytyneet luolista, ja on hyvin epäluultavaa, että niissä olisi tapettu ainakaan merkittäviä määriä riistaa. Aivan selvä on, että luolissa ei ole tapettu esim. ruohosavanneilla laiduntavaa riistaa, koska se ei mene luoliin. Miksi on maalattu, miksi luoliin, miksi niitä aiheita mitä on maalattu? Selityksesi ei kata suurinta osaa maailman tunnetuista kalliomaalauksista, joten miksi juuri Suomessa taiteen luonne olisi ollut aivan erilainen?



Uskonto ei selitä kaikkea, mutta ei missään tapauksessa sekään, että kun on sattunut lemaan verta käsillä, niin johonkin sitä on pitänyt lätkiä. Mahdollisia maalausvärejä on paljon. Tutkitusti suuri osa punaisella maalatuista kuvista on maalattu punamullalla, ei verellä.



Tarkistapa teoriaasi vielä hieman.