Malli, jota perustulokokeilussa kokeillaan, olisi koko väestöön sovellettuna noin 15 miljardia euroa alijäämäinen. En pysty laskemaan tarkasti eikä kannata laskeakaan: olennaista on, että tämä on järjettömästi alijäämäinen

Oikeassa perustulomallissa perustulo ei todellakaan pienene, vaikka ansiotulot kasvavat, mutta verotus alkaa ensimmäisestä ansaitusta eurosta. Siksi oikea perustulo ei tuo nettotuloja lisää keskimääräistä palkkaa ansaitseville.

Tässä kokeilussa verotus säilyy ennallaan. Jos pääsee 4 000 euron kuukausipalkalla töihin, ansaitsee 560 euroa nettona enemmän kuin samaa työtä viereisellä sorvilla tekevä. Meillä ei ole varaa lisätä jokaisen ansiotuloja saavan ansiota 560 eurolla kuussa.

Tältä osin kokeiltava malli vastaa niitä syytteitä, joita perustuloa vastaan ovat esittäneet ne, jotka eivät ymmärrä, miten perustulo toimii.

Miksi näin hölmöä mallia kokeillaan?

Koska kokeeseen osallistuminen perustuu satunnaisotantaan ja pakollisuuteen. Oikea perustulomalli on joidenkin kannalta nykyistä edullisempi ja toisten kannalta nykyistä epäedullisempi. Siksi kokeeseen joutuminen voisi myös heikentää henkilön asemaa.

Sosiaalipoliittisia kokeita ei voi järjestää niin, että kokeeseen osallistuja joutuu muuta väestöä huonompaan asemaan. Lääketieteellisissä kokeissa koeryhmä ja vertailuryhmä saavat erilaista hoitoa, eikä siinä nähdä ongelmaa, mutta siinähän onkin kyse vain terveydestä ja elämästä, kun tässä on kyse sentään rahasta.

Minä olisi tehnyt otannan niin, että osallistuminen olisi ollut vapaaehtoista. Vapaaehtoiseksi ilmoittautuneista puolet arvottaisiin kokeeseen mukaan ja toinen puoli jäisi sen ulkopuolelle. Molemmat joukot olisivat olleet arvonnan ansiosta keskenään samanlaisia, vaikka tietysti valikoitumisen johdosta erilaisia kuin koko väestö, joten näitä kohta joukkoa vertaamalla olisi ratkaistu vapaaehtoisuuteen liittyvän valikoitumisen ongelma. Olisi voitu kokeilla realistista perustulomallia tällaisen jättikalliin sijasta.

Aika voimakkaasti valikoitunut on myös tämä työmarkkinatuen saajiin rajattu joukko.

Mitä tällä tutkimuksella sitten voidaan osoittaa?

Mikrotasolla voidaan osoittaa, hakeutuvatko ihmiset enemmän töihin, jos se on heidän kannaltaan nykyistä kannattavampaa. Jos eivät hakeutu edes näin ylimitoitettujen kannustimien vuoksi, on se selvä tulos. Jos he hakeutuvat, tulos on helppo kysedenalaistaa sillä, ettei tällainen perustulomalli ole sovellettavissa koko väestöön.

Sitä ei voida selvittää, saisiko perustulo jotkut laiskottelemaan ja vähentämään työpanostaan, koska kenenkään työpanos ei voi vähentyä perustulon vuoksi. Ovathan kaikki ovat lähtötilanteessa työttömiä.

Oikeaan perustuloon nähden ongelma liittyy myös työmarkkinoiden toimintaan. Jokainen ymmärtää, että kun aikanaan seiväshypyssä siirryttiin terässeipäistä lasikuituseipäisiin se, paransiko tämä hyppääjän mahdollisuutta voittaa mitali olympialaisista, riippui ratkaisevasti siitä, siirtyivätkö muutkin käyttämään lasikuituseivästä. Sama koskee työmarkkinoita. Oikea perustulo merkitsee automaattista tukea pienipalkkaisille. Parantaako tämä saajan työmarkkina-asemaa riippuu ratkaisevasti siitä, saavatko muutkin perustuloa.

Perustulon muodossa maksettava matalapalkkatuki muuttaa kaiken järjen mukaan työmarkkinoiden tasapainoa. Voisi olettaa, että matalan tuottavuuden työtehtäviä tulisi tarjolla enemmän, mikä parantaisi työllistymismahdollisuuksia vähän koulutettujen kohdalla. Tämä jää nyt oletuksen varaan, koska perustulon vaikutusta työmarkkinoiden tasapainoon ei pystytä tutkimaan.

Kahden vuoden määräaikainen kokeilu ei kerro, miten perustulo vaikuttaisi koko elämää koskeviin valintoihin. Kukaan ei tämän kokeilun innottamana lähde lammasfarmariksi aidonpaa elämää etsimään.