"Kõige lihtsamalt öeldes on rahvuslus just see, mida eesti keele seletav sõnaraamat ütleb: samast rahvusest inimeste kokkukuuluvustunde ilming, suunatud oma rahvuse säilitamisele ja põlistamisele" ütles kirjandusteadlane Maarja Vaino.

"Kõige lihtsamalt öeldes on rahvuslus just see, mida eesti keele seletav sõnaraamat ütleb: samast rahvusest inimeste kokkukuuluvustunde ilming, suunatud oma rahvuse säilitamisele ja põlistamisele" ütles kirjandusteadlane Maarja Vaino.

"Kuna eri riikides on ajalooliselt olnud erinevat tüüpi, sealhulgas ka agressiivset rahvuslust, on ilmselt mõistlik lisada, et eestlus ei ole kunagi olnud agressiivne, allutav ja teisi põlastav rahvuslus, vaid pigem küllaltki kultuuri- ja kodukeskne tunne," rääkis Vaino. "Meie ajaloolises kogemuses ei kaasne rahvusliku hoiakuga vägivaldsust teiste rahvaste vastu."

"Seega selle sõna sidumine mingi süü- või häbitundega ei ole Eestis kohane ning on pigem kunstlikult tekitatud," rääkis Vaino. "Küll võib eesti rahvas olla uhke selle üle, et on aastatuhanded ühe ja sama maalapi peal hakkama saanud – minu meelest eesti rahvusluse juured peituvadki ennekõike meie sügavas ajaloos, looduses ja keeles ning muidugi ka tahtes ja võimes luua iseseisev riik."

"Eestimeelsus tähendab eesti kultuuri, keele, looduse jm armastamist – põhimõtteliselt lähtumist meie põhiseaduse esimestest lausetest. Eesti kultuur ja keel on ainulaadsed, loodus erakordselt rikas meie väikese maa kohta, meie rahvas omanäoline – eestimeelsus tähendab soovi seda kõike hoida ja hinnata. Tervel suurel maakeral ei ole teist paika, kus eestlus saaks sellisel kujul olemas olla kui Eestis," nendib Vaino. "Seega on Eesti riigi esmane ülesanne sellele imele luua eksisteerimiseks parimad võimalikud tingimused. Eestimeelsuse tähiseks on soov seada Eesti huvid esimesele kohale – rääkides poliitilisest ja ideoloogilisest aspektist. Üksikisiku tasandil on see ennekõike eesti kultuuris – ja pean silmas kultuuri kõige laiemas mõttes, nii kauneid kunste kui ka üldist elukombestikku ja traditsioone – osalemist ja elamist, selle erinevate tasandite tunnetamist (seotus ajaloo, eelnevate põlvkondadega jne). Avalikus ruumis on tähiseks näiteks riigikeele staatus, selle esilolek."