Om skribenten Tiffany Lindfors är 18 år gammal och är medlem i Centerpartiets ungdomsförbund.



Detta är åsiktstext i form av en debattartikel. Åsikterna är skribentens egna och inte Nyheter24:s.

Jag kan inte räkna på fingrarna hur många debattartiklar/blogginlägg jag har läst som handlar om feminism. I de artiklar som jag har läst påpekar de flesta i princip samma sak. ”Män har för mycket makt i samhället.” ”Män är dominerande i högstatusyrkena.” Män är hit och män är dit.



I majoriteten av alla debatt/blogginlägg och insändare jag har läst är det kvinnor som skrivit dessa. Artiklarna är oftast formade på ett sätt där mottagaren ska vara en man. De är skrivna från kvinnor till män. Kvinnorna kritiserar männen för att ta för mycket plats. Kan vi inte kritisera oss själva i stället för att ta för lite plats?

Det är när kvinnorna hamnar i offerrollen, kvinnor framställs som en svagare grupp. Det är genom sådana artiklar som skriker ”tyck synd om oss”, kvinnor framställs som en svagare grupp. Det är när staten måste ingripa genom exempelvis kvotering, kvinnor framställs som en svagare grupp.



Jag skulle inte vilja kalla mig själv feminist även fast jag vet att kvinnan är exakt lika mycket kapabel till att bli framgångsrik och arbeta inom högt uppsatta yrken som män. Jag tycker inte om när man talar om feminism. Men jag tycker om när man pratar om jämställdhet. När jag slår upp ordet ”feminism” i Svenska akademins ordbok (SAOL) står det ”rörelse för kvinnors jämställdhet med män.” Jag tror inte att ett samhälle någonsin kommer att kunna bli hundraprocentigt jämställt om man hela tiden ställer könen emot varandra.

Det är onödigt i de flesta sammanhang att tala om könen. Självklart finns det andra aspekter då det är viktigt att skilja på kvinnor och män i tillexempel ett biologiskt avseende. Arbetar du i börsstyrelsen eller är mattelärare kvittar det vad du har mellan dina ben. Könet blir återigen onödigt och oväsentligt.



Jag tror på ett samhälle där vi kan ställa individer mot varandra och inte män och kvinnor mot varandra. Den dagen vi talar om individen i stället för könet är den dagen vi slutar att skilja på män och kvinnor. Det är därför jag stolt kan kalla mig själv för ekvalist. Jag står för individens rättigheter där kön, etnicitet, bakgrund, sexualitet m.m. inte spelar någon roll. Alla ska ha lika förutsättningar och rättigheter. Det finns bara två kombinerade sätt att gå tillväga om Sverige ska uppfylla alla kriterier för att bli ett jämställt land. Och de två orden mina kära individer är, de väldigt vackra orden, frihet och ekvalism.

Och tjejer! Sluta skriv insändare om hur synd det är om oss. Skriv i stället en insändare om hur jäkla bra du som individ är.

Tiffany Lindfors