Den gamle IMF-veteranen trodde inte sina öron. Som ekonom i frontlinjen hade han besökt krisländer i världens alla hörn och föreläst om statsfinansernas ABC för ledare i de mest obskyra och korrupta bananrepubliker. Men den här killens arrogans tog nästan priset.

Visserligen behövde landet inget IMF-lån, inte än. Men kurvorna talade sitt tydliga språk. Enorma underskott. Skenande statsskuld. Vissa regioner i så dåligt skick att Grekland framstod som en schweizisk privatbank. Landets president, som hette Barack men kallades Barry av sina kompisar, nickade. ”Visst, något måste göras och det omedelbart.”