KULTURDEBATT. ”Det handlar om cannabis.” Orden kommer från Stefan Sintéus, polischef i Malmö, och handlar om det senaste av alla dessa bottenlöst sorgliga våldsdåd som numera återkommer med jämna mellanrum.

I början av hösten var det en mamma med sin bebis i famnen som sköts ihjäl, i lördags mördades en 15-åring på Möllevången. Som Rakel Chukri skrev i Sydsvenskan (11/11) ligger vanliga föräldrar i Malmö sömnlösa, inte för att barnen ska göra ordinära korkade tonårssaker, som att bli för fulla eller ha oskyddat sex med fel person, utan för att de ska dras in i kretsar där man bokstavligen riskerar livet.

Sverige toppar i dag listan över de västeuropeiska länder där unga män har störst risk att utsättas för skjutvapenvåld. Dödsskjutningarna bland unga män ökade med 200 procent mellan 2014 och 2018, och polisen klarar bara upp var femte mord och var tionde mordförsök bland de kriminella gängen. Hittills i år har vi dessutom haft 187 anmälda fall av sprängningar, en nivå som enligt kriminologen Amir Rostami bara kan jämföras med krigszoner eller områden med utbredd terrorism.

Utan förbud skulle de flesta hellre köpa sina droger av försäljare som inte mördade 15-åringar.

Vi vet inte riktigt varför våldet ökat så dramatiskt, det kan bero på allt från ökad tillgång till vapen, till maktkamper inom kriminella kretsar, till en mentalt sänkt tröskel för extremt våld bland unga kriminella. Men, som Malmö-polisen säger så vet vi däremot att grunden för alltihop är droghandeln.

Det är drogerna som gängen tjänar sina pengar på, det är de pengarna som de försvarar med allt grövre våld, det är de pengarna som lockar in allt yngre pojkar, som inte ser särskilt stora möjligheter till framgång i övrigt i samhället.

Det görs emellanåt retoriska poänger kring att samma medelklass som ropar på hårdare tag för att komma åt buset samtidigt göder gängen genom egen drogkonsumtion. Stefan Löfven anklagade i somras droganvändare i Djursholm för att orsaka gängvåldet, och i ett reportage i Kvällsposten (7/8 2018) sade en knarkande överklassmalmöit själv att: ”Bara vi får våra grejer så skiter vi i vad de gör mot varandra”.

Drogkonsumtionen är, till skillnad från vad statsministern påstod, inte högre bland rika än bland fattiga. Att köpa droger är dock otvetydigt att göda kriminalitet, i allmänhet gängrelaterad våldsam sådan. Men att överhuvudtaget ha ett förbud mot lätta droger göder också gängen.

Legalisering av cannabis är inte ett alexanderhugg mot gängkriminalitet, det krävs åtskilliga andra både sociala och polisiära åtgärder.

Utan förbud skulle de flesta hellre köpa sina droger av försäljare som inte mördade 15-åringar. Med lagliga försäljningskanaler skulle huvuddelen av gängens inkomster försvinna, och med det både lockelsen dit bland vilsna tonårspojkar och behovet av tung beväpning.

För ett par år sedan deltog jag i ett samtal i riksdagen om det här, anordnat av den miljöpartistiske riksdagsledamoten Anders Schröder. Han bjöd in narkotikapolitiskt kunniga för att tala om huruvida en avkriminalisering eller legalisering skulle kunna minska problemen med narkotika, däribland gängbrottsligheten. Samtalet var dock så kontroversiellt att Schröder petades från sin riksdagsplats och Aftonbladet ledare skrev att ”Miljöpartiet värvar väljare med knark” (8/11 2017).

Detta samtidigt som cannabis legaliseras i stora delar av världen och till och med Norge avkriminaliserar droger efter portugisisk modell. Portugal avkriminaliserade alla droger redan 2001 och har sedan dess fått ner både hiv-spridning och överdosdödsfall till nästan noll, nära nog fördubblat antalet missbrukare som får behandling och dessutom minskat samhällets kostnader för missbruk med 18 procent. Amerikanska studier visar att våldsbrottsligheten minskat dramatiskt i de stater som ligger nära Mexiko och som legaliserat marijuana, eftersom de mexikanska drogkartellerna fått minskad efterfrågan.

Legalisering av cannabis är inte ett alexanderhugg mot gängkriminalitet, det krävs åtskilliga andra både sociala och polisiära åtgärder. Men hur många fler tonåringar ska dö innan vi i Sverige ens får ställa frågan om den modellen kanske vore bättre här också?

Isobel Hadley-Kamptz är författare och medarbetare på Expressens kultursida.

LÄS MER: Politikerna förstår inte Malmös problem

Kulturlivet – snart en mansfri zon?

Kulturlivet – snart en mansfri zon?

Nu dominerar kvinnorna som författare. Har något gått förlorat medan vi varit upptagna av kulturtanternas revansch och kulturmännens sorti?

Åsa Beckman och Daniel Sjölin analyserar varför männen överger kulturlivet. Se det senaste avsnittet av veckomagasinet Kultur-Expressen.