Unga vuxna har inte fått det svårare att ta sig in på arbetsmarknaden sedan 1990-talet. Även då tog det tid att etablera sig på arbetsmarknaden, enligt en ny studie.

– De officiella arbetslöshetssiffrorna – som varit mycket höga – kan vara vilseledande eftersom de inkluderar många studenter som är inskrivna vid arbetsförmedlingen, samtidigt som de pluggar, säger Mattias Engdahl, forskare i nationalekonomi vid Institutet för bostads- och urbanforskning vid Uppsala universitet.

Han och hans kolleger har analyserat data över unga som varken arbetar eller studerar, som de menar ger en bättre bild av dem som riskerar att inte ta sig in på arbetsmarknaden. Gruppen är dock heterogen, och inkluderar till exempel unga som reser jorden runt.

Analysen visar att inträdet på arbetsmarknaden sett rätt likartat ut för olika kohorter födda mellan 1974 och 1990. Data för senare perioder visar även att antalet unga som varken arbetar eller studerar har varit ganska konstant de senaste tio åren.

Det finns dock grupper som har det svårare att ta sig in på arbetsmarknaden. Det handlar om utrikes födda, de som saknar gymnasieexamen och de med funktionsnedsättningar (de tre kan förstås även överlappa varandra). Särskilt unga med funktionsnedsättningar har fått det betydligt svårare att få arbete de senaste decennierna.

– Dessa grupper har det besvärligare, men de andra ser inte ut att ha det svårare att ta sig in på arbetsmarknaden än på 1990-talet, säger Mattias Engdahl.

Studien bygger på data över unga födda från 1974 till 1990, och är utförd vid Institutet för arbetsmarknads- och utbildningspolitisk utvärdering.