Efter decennier av sjunkande skolresultat lägger regeringen nu fram ett lagförslag som riskerar att föra den negativa trenden vidare. Genom en ändring i högskolelagen ska universitet och högskolor se till att studenter från studieovana miljöer i högre grad fullföljer sin utbildning.

De föreslagna åtgärderna kommer att pressa högskolorna till att sänka kraven ytterligare och släppa igenom studenter med otillräckliga kunskaper. Svenskt utbildningsväsende har i allt högre utsträckning kommit att handla om att ”alla ska klara av” snarare än att förmedla kunskaper. Samtidigt har missriktade kvalitetsmål skapat ett system som leder till korruption. Kunskapsnivåerna har sjunkit drastiskt, samtidigt som betygen skjutit i höjden. Den svenska skolan, som en gång presterade väl i ett internationellt perspektiv, har tappat sin starka position.

Effekten av denna kunskapssänkning är nu tydlig inom högskolor och universitet. De elever som söker sig till högre utbildning har allt svagare kompetens i såväl svenska språket som naturvetenskapliga ämnen, vilket tvingat flera högskolor att utveckla kompensatoriska räddningsprogram. Numera belastar därför de flesta tekniska högskolor sina resurser med utbildningar för komplettering av behörighet eller repetition av gymnasiekurser i matematik, fysik och kemi.

Nu väljer regeringen att spä på problemen genom att i en promemoria lägga ytterligare ansvar för högskolestudenters resultat på institutionerna. Enligt Helene Hellmark Knutsson (S), minister för högre utbildning och forskning, gäller det inte bara att locka nya grupper till högkolan, utan också att anpassa undervisningen så att fler klarar av att följa den.

I ett uttalande i Sveriges Radio 18/7 förtydligade Hellmark Knutsson lagförslagets syfte:

"Vi skärper lagen nu, att inte bara jobba med breddad rekrytering utan också det som kallas breddat deltagande, det vill säga att se till att när man väl kommit in på sin utbildning, har sin behörighet, att man också får det stöd man behöver för att fullfölja sina studier."

Ansvaret för studieresultaten läggs därmed på högskolan, varpå bristande prestationer förklaras med undermåligt stöd. Utredningsgruppen bakom lagförslaget negligerar således studentens eget ansvar för sin insats och förbiser det faktum att svenska högskolor redan i nuläget erbjuder en rad stödåtgärder. Sverige har dessutom ett bra studiestödssystem, som underlättar vägen till högre utbildning för alla.

En högskoleutbildning är en yrkesexamen på teoretisk nivå som förutsätter en stor portion eget arbete och ansträngning. Det går inte att lagstifta fram ett utfall som är beroende av studenternas egen prestation. Skolväsendet ska inte vara en tummelplats för sådana ideologiska experiment, utan bör utformas utifrån beprövad metodik. Fokus bör riktas mot att kvalitetssäkra den nu urvattnade studienivån i grund- och gymnasieskolan, så att eleverna går därifrån med bästa möjliga förutsättningar att – om de så önskar – läsa vidare. Om 12-13 år i svensk grund- och gymnasieskola inte ger tillräckliga grunder för fortsatta studier ligger felet knappast hos högskolorna.

Malin Kim

Leif Svensson

Medborgerlig Samling