Fredrik Neij, en av männen bakom fildelningssajten The Pirate Bay, greps i går på gränsen mellan Laos och Thailand. Han är den siste av de dömda The Pirate Bay-männen som nu tvingas avtjäna det straff som föråldrad upphovsrätt givit upphov till.

– Gripandet av Fredrik Neij är en viktig påminnelse om att vi fortfarande lever med en trasig och otidsenlig upphovsrätt, säger Piratpartiets ledare, Anna Troberg. Människor delar kultur med varandra som aldrig förr. Man kopierar bilder, filmer och musik. Man fildelar, streamar och delar via sociala medier. Alla gör det. Det är det sociala kittet i våra uppkopplade liv och upphovsrätten är den ryska roulette som godtyckligt och plötsligt kan drabba vem som helst av oss.

The Pirate Bay är tillsammans med Abba och IKEA en av de svenska företeelser som är mest välkända utomlands. Man lyckades med små medel och aktivt motstånd placera Sverige i den absoluta framkanten av kampen för ett fritt internet och en modern upphovsrätts under 2000-talets första decennium.

– Utan den debatt som följt i The Pirate Bays kölvatten hade bibliotek, museum och andra institutioner inte vågat ta klivet fram och kräva större möjligheter att få tillgängliggöra sina samlingar digitalt för allmänheten, säger Troberg. I dag står fildelarna skuldra vid skuldra med bibliotekarier, museiintendenter, arkivarier och konstkuratorer. Kampen har tagit klivet in i finrummen och den stannar inte där.

Piratpartiet vill reformera upphovsrätten genom att förkorta den ekonomiska skyddstiden till fem år efter ett verks publicering och ge möjlighet med förlängning med fem år i taget upp till högst tjugo år.