Vi kör in i Seved. Fotografen berättar att det var här som Expressenreportern Diamant Salihu år 2010 gick in för att undersöka hur lätt det var att köpa vapen. Det tog honom endast fem timmar att köpa en pistol som tidigare hade använts av polisen i det forna Jugoslavien.

Inne i själva Seveds centrum finns Nallens livs – en av få kvarvarande butiker i Seved. Men tomma, före detta butikslokaler finns lite här och var. Polisen går mycket sällan in här och jobbar och nästan aldrig till fots. Glen Sjögren är inte heller uniformerad när vi går genom området.

Här har de kört igenom med bilar och skjutit ihjäl människor från bilfönstret med Kalasjnikov

Patrullering har ersatts med kameror, som finns överallt i hela Seved. Det finns inte ett gathörn som inte kan ses med en kamera. Polisen kan följa allt som händer via sina mobiltelefoner. Kamerorna sitter högt upp på husväggarna och är tåliga för yttre påverkan. Området är också kraftigt upplyst kvällstid. Kanske är det därför som gardinerna är fördragna i nästan varje lägenhet.

– Här har det mördats folk på öppen gata. Det extrema våldet går ner i åldrarna. Om man förr sköt knäna så har det vandrat uppåt och nu skjuter man direkt i huvudet. Inte sällan för rena småsaker, säger Glen Sjögren.

Vi går fram till en nedlagd butikslokal vid ett hus vars fasad är fullständigt täckt av graffiti. Tidigare förekom så kallade ”drive-by-shootings” här.

– Här har de kört igenom med bilar och skjutit ihjäl människor från bilfönstret med Kalasjnikov. Men sedan vi satte upp de här betongklumparna har den typen av dödsskjutningar upphört. De kan inte köra igenom och det blir svårare för dem att fly från brottsplatsen, säger Glen Sjögren.

Svårt att bevisa och döma

Men trots kamerorna inträffar fortfarande skjutningar på öppen gata. Glen Sjögren berättar hur de på kameror såg hur två förövare förföljde en tredje person fram mot en port.

– Killen gick in i porten där borta. De två killarna följde honom dit och sköt in mot porten och drog iväg. De struntade i om de blev filmade. De vet att tings- och hovrätt kräver så pass mycket för att vi ska kunna bevisa vilka det var och få dem dömda.

En man i femtioårsåldern går ut på sin balkong rakt över gatan. Han berättar att han har bott i Sverige i 25 år och i Seved i närmare 20 år.

– Det var mycket skit här innan men det är lugnare nu. Förr var det mycket skjutande och ungdomar som sålde droger och brände bilar. De stängde ner den lilla affären där för några år sedan, säger han och pekar på den igenbommade butiken.

”Föräldrar i Sverige är alldeles för maktlösa”

Han berättar att många av ungdomarna som då ställde till bråk nu har vuxit upp. Vissa sitter i fängelse, andra har mognat, gift sig och bildat familj. Han själv har ett jobb att gå till och han tycker att det är viktigt att vara en förebild – att ha ett jobb att gå till på morgonen. Men många barn i området har föräldrar som aldrig går till ett jobb.

– Jag vill inte att mina egna ungar hamnar här ute och börjar sälja knark. Det är det värsta som finns för en förälder. Föräldrar i Sverige är alldeles för maktlösa. De är rädda för att bli anmälda hos ”soc” om man är hård mot barnen. Många föräldrar här är till och med rädda för sina tonårsbarn, säger han.

När butikerna dör så dör också tryggheten och de mörka krafterna tar över

Att butikerna finns kvar i de särskilt utsatta områdena är viktigt för tryggheten i området och för att människor ska våga röra sig här, säger Glen Sjögren när vi går tillbaka till bilen.