I Göteborg är staden den största ägaren av hyresrätter. De kommunala allmännyttiga bostadsbolagen har spelat en viktig historisk roll i att bygga en sammanhängande, trygg stad. Men 2000-talets allmännytta spelar på nya villkor när devisen ”goda bostäder till alla” har gett vika för krav på vinst i verksamheten. Detta yttrar sig inte bara i dyra nybyggen eller höjda hyror, utan också i att lägenheter rätt och slätt säljs till privata värdar.

Marconigatan lämnas i sticket

Detta upplever just nu de boende på Marconigatan i Frölunda. Göteborgs stad planerar att genomföra en bytesaffär med Skandia Fastigheter genom vilken antalet allmännyttiga hyresrätter i stadens ägo skulle minska med 300. I gengäld får staden mark på Hisingen och i Frölunda, och hyresrättsinnehavarna på Marconigatan lämnas i sticket.

Både Skandia och AB Framtiden (förvaltare av kommunens bostäder), har redovisat sina ambitioner med affären. De två nedersta våningarna i huset ska göras om till butiker i en utbyggnad av Frölunda Torg, och bredvid Backaplan ska nya kommunala bostäder byggas.

Ju mer av bostadsbeståndet som säljs ut till privata aktörer, desto mindre blir möjligheterna till demokratiskt inflytande

Förutom att boende på de två första våningarna förflyttas signalerar Skandia genom de krav de ställer på sina hyresgäster att de vill se andra hyresrättsinnehavare än de som Poseidon huserar i dag. Jämfört med de allmännyttiga bostadsbolagen i Göteborg (Poseidon, Bostadsbolaget, Familjebostäder och Gårdstensbostäder) som sedan 2017 slopat inkomstkraven och godkänner sökande med upptill tre betalningsanmärkningar under de senaste två åren kräver Skandia en inkomst på fyra gånger hyran, bra referenser från arbetsgivare och tidigare hyresvärdar samt inga betalningsanmärkningar.

Zoomar man ut en aning är det lätt att se att Frölunda just nu genomgår en odemokratisk gentrifieringsprocess där människor fråntas inflytande över sina hyresrätter och hotas av kraftiga hyreshöjningar, i stil med vad som hände på Näverlursgatan. Forskning har visat att det eftertraktade området kring Frölunda Torg löper stor risk att i samband med renoveringar de närmsta fem åren få hyreshöjningar på mellan 35 och 45 procent. Att Marconigatan skulle drabbas ännu hårdare efter ägarbytet till en privat värd är därför långt ifrån otänkbart, och det vore heller inte det första exemplet på detta i Göteborg.

Kraftiga hyreshöjningar

Det är snarare så att marknaden för hyresvärdar att genomföra sådana åtgärder är mycket god. Flera privata hyresvärdar har försökt genomföra renoveringar med kraftiga hyreshöjningar de senaste åren: Stena Fastigheter på Pennygången i Högsbo (upp till 60 procent), Balder på Långströmsgatan i Biskopsgården (upp till 70 procent), Wallenstam på Vita Björn i Majorna (upp till 60 procent).

I samtliga fallen organiserade sig de boende och lyckades tillsammans med Hyresgästföreningen och bostadsaktivister förhandla ned höjningarna till lägre nivåer. Så, frid och fröjd? Nej, faktum är att flera av hyresrättsinnehavarna enbart efterfrågar det uteblivna sedvanliga underhållet och att standarden på deras lägenheter ses efter, inte att den höjs. Ändå blir de boende påtvingade standardhöjande åtgärder som de inte får möjlighet att tacka nej till. Dessutom visar forskning att de som har minst möjlighet att klara en hyreshöjning flyttar ut redan innan förhandlingarna är klara.

Vart ska människor ta vägen när bostäder endast byggs för dem som har råd att betala en hög hyra, eller till och med köpa sitt boende?

Vad det gäller markaffärer gör ett stigande markvärde att det blir lönsamt för privata aktörer att sitta på sådan utan att bebygga den. För kommunen blir detta problematiskt när nya stadsdelar planeras och kohandel som den på Marconigatan betraktas då som en lösning.

Fler exempel på utförsäljning

Även här finns det liknande exempel i närtid i Göteborg. 2016 ville kommunen byta bort hyresrätter i Rannebergen. Då med det ökända bolaget Viktoria Park, som enligt en lång rad väldokumenterade och publicerade vittnesmål samt klagomål från många hyresrättsinnehavare har varit en dålig fastighetsägare och förvaltare. Men först efter att det blev känt i media att bolaget anlitat en underleverantör med kopplingar till kriminella avbröts utförsäljningen, till glädje för hyresrättsinnehavarna i området som också protesterat mot affären.

Zoomar man ut en aning är det lätt att se att Frölunda just nu genomgår en odemokratisk gentrifieringsprocess där människor fråntas inflytande över sina hyresrätter och hotas av kraftiga hyreshöjningar

Vart ska människor ta vägen när bostäder endast byggs för dem som har råd att betala en hög hyra, eller till och med köpa sitt boende? Det politiska etablissemanget ser lösningar i ännu mer marknadsstyrning, men detta menar vi är ett problem för demokratin. Ju mer av bostadsbeståndet som säljs ut till privata aktörer, desto mindre blir möjligheterna till demokratiskt inflytande, inte bara över möjligheter till boende, utan också över de segregationsproblem som uppstår när marknaden tillåts styra. I stället för socialt blandade områden och skäliga priser på bostäder blir vi serverade en ideologiskt färgad fantasi om Göteborg som en stad utan arbetarklass, låginkomsttagare, sjukskrivna, pensionärer, arbetslösa, hemlösa och studenter.

Fredrik Hansson

Leo Pettersson

Robin Tell

Camilla Nordström

företrädare för förbundet Allt åt alla Göteborg

Mahasti Hashemieh

ordförande i lokala hyresgästföreningen Frölunda Torg och vice ordförande i den ideella föreningen Alla ska kunna bo kvar