Musse Hosaeini har nu varit i Sverige i drygt fem år. Han är karismatisk, sprudlar av energi och känns som ett framtida politikerämne. Men resan hit var inte helt självklar. Som 15-åring beslutade hans föräldrar i Afghanistan att han skulle lämna landet och försöka ta sig till Europa.

– Den största anledningen till att jag lämnade min familj, min släkt och mitt hemland var att det var alltför oroligt där jag bodde. Det var krig, berättar Musse Hosaeini.

Klarade resan tack vare hoppet

Den två månader långa resan till Sverige gick via Iran och Turkiet. Där hoppade han på en lastbil som åkte med en färja till Italien. Ombord i lastbilen fanns runt 20 vuxna främlingar, ingen mat och dåligt med luft.

– Det var så klart hemskt att sitta där som 15-åring med en massa främlingar. När jag tänker tillbaka, tänker jag bara ”Herre Gud” vilken resa. Det enda som gjorde att jag klarade resan var hoppet och fantasin om en bättre framtid här i Sverige.

Men att han skulle just till Sverige visste han inte då. Väl på plats i Italien sattes han på ett tåg genom Europa upp till Malmö och sedan vidare till Stockholm. Framme vid Centralstationen blev han tillsagd att kliva på tunnelbanan och kliva av i Solna. Där skulle han leta upp Migrationsverkets lokaler och söka asyl.

Anpassade sig snabbt

Musse Hosaeini hamnade därefter i ett transitboende. I Sverige hade han inga kontakter över huvud taget.

– Jag kunde inte språket, kulturen, lagar och regler. Då kände jag mig som ensammast i hela världen.

Men han lyckades ändå snabbt anpassa sig till det nya samhället. Tack vare att han spelar fotboll blev han inom kort kompis med både svenskar och andra invandrare. Det var också genom fotbollen Musse Hosaeini kom i kontakt med Sveriges ensamkommandes förening, SEF, för första gången 2012.

– Det var en fotbollsturnering och en kompis frågade om jag ville vara med. Jag sa självklart ja. När jag kom dit trodde jag först att det var vuxna som hade arrangerat det hela, men sen fick jag reda på att det var SEF. Månaden efter hade de styrelsemöte och jag bestämde mig för att gå dit.

Hoppas att SEF blir internationellt

Resten är som man brukar säga historia. Numera är Musse Hosaeini ordförande för SEF Stockholm och vice ordförande för riksförbundet.

– I SEF blev jag accepterad och respekterad för den jag var. De har inspirerat mig att ta hand om och bemöta mina medmänniskor på ett bra sätt. Jag hoppas att jag kan inspirera någon annan.

Numera har SEF 14 lokalföreningar med totalt ungefär 1.200 medlemmar och arrangerar olika aktiviteter minst en gång i månaden. Nyligen åkte de till exempel till vikingastaden Birka.

För att värva nya medlemmar åker SEF bland annat runt till olika HVB-hem för ensamkommande flyktingbarn. Musse Hosaeini hoppas att de ska växa ännu mer framöver.

– Jag hoppas att engagemanget ska fortsätta finnas hos ungdomarna. På sikt hoppas jag även att SEF ska bli internationellt och att vi ska samarbeta med utländska organisationer.