Försöket gjordes på Stureplan och Medborgarplatsen, två krogtäta mötesplatser i Stockholms innerstad och samtidigt två av de mest våldsdrabbade platserna i landet. Polisen satte upp sju kameror på Stureplan och nio på Medborgarplatsen. Kamerorna var aktiva nattetid och på helgerna övervakades bilderna dessutom av en särskild kameraoperatör hos polisen för att kunna avstyra och förhindra situationer.

Polisen positiv

Inget av de tidigare projekten med kameraövervakning i Sverige som utvärderats har varit så omfattande och haft samma förutsättningar som detta projekt. Polisen har i stort uppfattat att arbetet med kamerorna fungerat bra och vill gärna att övervakningen ska fortsätta, även om det varit en del problem med tekniken. Med hjälp av kamerorna har man vid flera tillfällen kunnat avbryta potentiella våldssituationer, omhändertagit berusade personer och uppmärksammat annan typ av brottslighet, såsom fickstölder.

Man kan också konstatera att antalet anmälda brott mot person minskade vid både Stureplan och Medborgarplatsen under försöksperioden. Brås granskning visar dock att minskningen var minst lika stor på andra jämförbara platser i Stockholm. Inte heller har kamerorna haft någon större betydelse för att klara upp och lagföra fler brott på de två platserna. Trots att de allra flesta som tillfrågats var positiva till kameraövervakningen på platserna, har den inte haft någon påverkan på den upplevda tryggheten eller oron för brott. En trolig orsak till detta är att många inte har känt till kameraövervakningen – trots att det funnits skyltar på platserna som informerat om detta.

Aktiv övervakning gav inte mer effekt

Tidigare forskning visar att kamerors avskräckande funktion när det gäller våldsbrottslighet på allmänna platser är begränsad. De positiva resultat av kameraövervakning som finns handlar främst om att det lett till färre stölder av och ur bilar i parkeringshus. Det som var nytt med polisens kameraverksamhet vid Stureplan och Medborgarplatsen var den aktiva övervakningen. Men Brås utvärdering tyder inte på att detta extra moment gjort kameraövervakningen mer effektiv som brottsförebyggande och trygghetsskapande instrument på platser av detta slag.

Det är tänkbart att det skulle förändras med exempelvis fler kameraoperatörer eller bättre kameror. Frågan är dock hur stora resurser detta skulle ta i anspråk och om det är klokt att satsa dessa resurser på ett osäkert utfall. Den forskning som finns rörande våld i sådana miljöer som vid Stureplan och Medborgarplatsen rekommenderar främst brottsförebyggande arbete inriktat på att minska överkonsumtion av alkohol. Kanske är det mest effektiva att se om det i stället går att förstärka den typen av insatser







