Svenska Filminstitutet

Jannike Åhlund backar tillbaka bandet och påminner om hur Bollhusmötet i Uppsala 1939 senare fick Pelle Svanslös att ta ställning mot Måns och antisemiterna.

Harry Schein tillbringade som 15-åring ett år på ett judiskt pojkhem i Uppsala. Han hade kommit till Sverige i april 1939, ett drygt år efter Hitlertysklands annektering av Österrike. Efter en första anhalt på en bondgård i Småland placeras han i november samma år på Tullgarn, mosaiska församlingens hem för ensamkommande unga flyktingpojkar i Uppsala. Han är äldst bland pojkarna, vantrivs och är illa omtyckt.

Knappt två månader före Harry Scheins ankomst till Sverige utspelar sig det ökända Bollhusmötet i Uppsala. Mötet var organiserat av Uppsala studentkår och samlade 1500 studenter i stadens nya tennishall. Den laddade frågan som skulle avhandlas var om Sverige efter Kristallnatten i november 1938 skulle släppa in judiska flyktingar, och bistå med «sin del i hjälparbetet». Inte vilka judiska flyktingar som helst, utan specifikt 10-12 judiska läkare från Tyskland, som regeringen föreslagit skulle få en fristad i Sverige.

På grund av Harrys Uppsala-anknytning och det faktum att Bollhusmötet speglade en större opinion kring «judefrågan» (som den kallades 1939) kom det att ingå naturligt i researchen för filmen Citizen Schein. När jag läste om Bollhusmötet, placerat i sin samtid och sin politiska kontext, utförligt skildrat av Ola Larsmo i boken Djävulssonaten, ringde en svag klocka i bakhuvudet – beskrivningen av själva mötet och dess förlopp kändes förunderligt bekant. Jag plockade fram den slitspelade dvd:n från 80-talet med en av de bästa svenska barnfilmerna ever, Pelle Svanslös, Stig Lassebys och Jan Gissbergs geniala animerade version av Gösta Knutssons första barnböcker. Där var det!

Bild på Bollhuset, klipp till interiör med den psykopatiskt morrande Måns i talarstolen (oförliknelig Ernst Hugo Järegård). Mötet har sammankallats för att ta itu med frågan om de främmande katter från landsbygden som invaderat Uppsala.

Måns (rabiat gormande):

Katter! som samlats här i Bollhuset! Ska detta få fortsätta? Främmande katter, riktiga lantisar, kommer hit och sticker opp!

Ja, vi har hårda tider – strömmingen är mager, källargluggarna muras igen, råttorna klemas bort – varför?

Jo, för att somliga lantisar har fått för sig att dom är nåt! Hur ska vi ha det i framtiden? Räck opp en tass!

Åhörare: Vad ska vi göra åt det då?

Måns: Dom ska skickas tillbaka dit dom kom ifrån – till landet!

Maja Gräddnos: Men är det inte så att dom inte har plats för fler katter på landet? Det hör man ju talas om, dom till och med….

Måns (klipper av): Jamen, det är ju inte vårt problem!

- Nå hur blir det? Upp med en tass!

(Tveksam tassuppräckning.)

Måns (belåtet avgrundsmorrande): Åååååh… Jag ser en skooooog av tassar! Beslutet är fattat! Lantisarna ska skickas tillbaka till sina lador och gödselstackar!

Verklighetens Bollhusmöte blev ett stormigt möte som kom att domineras av filibustrande nationalister och ungnazister, Arvid Fredborg och Ingmar Bergmans bror Dag bland dem. «Judeimporten» var «en fråga på liv och död för våra arbetslösa läkare», hävdade Fredborg. Både arbetsmarknadsskäl och invandringsskäl anfördes i en oskön mix av rädsla för arbetslöshet och rasism.

Studentpolitikerna i de högerextrema organisationerna hade noga planerat en aktion och ett uttalande som gick stick i stäv med arbetsutskottets förordade bistånd, och efter en fem timmar lång maratondebatt uttalar sig mötet i en resolution mot regeringens förslag, och de främmande folkelementen behöver inte inpassas i det svenska samhället.

Och var kommer Gösta Knutsson in i bilden? Han är filosofie magister vid Uppsala universitet efter studier i nordiska språk, religionshistoria, grekiska och latin. Aktiv i kårlivet och ordförande för studentkåren fram till 1939. Under hans tid som redaktör för studenttidningen Ergo fick den en starkt antinazistisk prägel, så frispråkig att Knutsson 1941 blev avpolletterad som redaktör och registrerad av Allmänna säkerhetstjänsten (senare Säpo) som en potentiell säkerhetsrisk.

Gösta Knutsson ingår också i studentkårens arbetsutskott, som förberett det uttalande som kuppas bort av nationalister av olika schatteringar. Och han förde dessutom protokollet, som det stormiga mötets sekreterare.

Hur Knutsson, som en toleransens och humanismens förespråkare, reagerade på utfallet av mötet vet vi inte. Men när hans första bok om Pelle Svanslös kommer ut till julen 1939, Pelle Svanslös på äventyr, spelar alltså en lätt maskerad version av Bollhusmötet en viktig roll. Med tanke på att Pelle Svanslös och Maja Gräddnos var Knutssons och hans hustru Ernas alias ligger det nära till hands att se den satiriska episoden i hans debutbok som ett krypterat inlägg i «judefrågan».

Och kopplingen till Harry Schein? Styrelsen för pojkhemmet i Uppsala bestod av Uppsalaakademiker och flera av dessa besökte regelbundet Tullgarn för att hjälpa pojkarna med läxläsning. Sannolikt var Gösta Knutsson en av dem som hjälpte den begåvade pojken Harry med det språk som han snart skulle behärska till fulländning.

Och studenternas opinionsyttring i Bollhuset gav eko i riksdagen. Ingen av de judiska läkarna skulle komma att beviljas asyl.