Han beklagade det eskalerade våldet utan att tydligt lägga skulden för det på endera sidan. Han kritiserade Hamas raketbeskjutningar och Israels ockupation. Han skrev att Israel har rätt att försvara sig mot raketerna men inte i strid med internationell rätt.

Löfven borde, i likhet med Expressens ledarsida i torsdags, ha betonat Israels enorma militära övertag och framhållit att landets rätt till självförsvar måste utövas med proportionalitet.

Löfvens inlägg var inte helt lyckat - men samtidigt ganska harmlöst. Svävande floskler är trots allt det normala språkbruket inom utrikespolitiken.

I sociala medier bemöttes Stefan Löfven som om han personligen hade bombarderat Gaza. Partiledaren fick smaka på den så kallade vänstervågen, den översköljde honom, full av digitala spyor.

"Stefan Stefan Stefan varför uttrycker du dig som en jävla kossa?" undrade Jenny Bengtsson, förbundsstyrelseledamot i Hotell- och restaurangfacket och vänsterpartistisk riksdagskandidat på Twitter med typisk ton. Löfvens Facebooksida översvämmades av tusentals lika ursinniga inlägg. Den versala vänstern kokade av avsky och Löfvens kontor hukade undan mediernas frågor om stormen.

Gårdagens utbrott gav en föraning om vad framtiden bär med sig för Stefan Löfven. Borgerligheten ser i nuläget ut att vara en ganska enkel match för S-ledaren.

Hans stora utmaning kommer från vänster. Hittills har han för det mesta sluppit undan den nya, unga, arga vänsterns heliga vrede. De avskyr ju i första hand borgerligheten. Och Stefan Löfven har hittills lyckats mumla sig runt de känsligaste politiska frågorna.

Men som statsminister skulle Löfven i någon mening bli vänstervågens statsminister och bära dess enorma förväntningar på sina axlar. Vänsterns gapiga avantgarde utgör visserligen en försvinnande del av väljarkåren men den har ett starkt medialt inflytande.

Från det att Löfven försöker bilda en eventuell regering och framåt kommer vänstervreden aldrig att vara långt borta. Kommer han att ge efter eller våga stå på sig?

Partiledaren hade kunnat hantera vänsteropinionen på ett annat sätt. Han skulle ha kunnat förklara redan innan valet vad för slags politik Socialdemokraterna ska bedriva och i vilka samarbetsformer. Då skulle en stor del av missnöjet redan ha pyst ut.

Nu skjuter han det i stället på framtiden. Det är ett högt spel. När Löfven så småningom gör upp räkningen med vänstern kommer det, som vi märkte i går, att bli smutsigt.