Сьогодні історичний день 24 травня 2018, 13:25 Вы также можете прочесть этот материал на русском языке

Парламент буде вирішувати долю антикорупційного суду

Ключовим моментом стане боротьба за роль ради міжнародних експертів у відборі суддів. І у залі в черговий раз пролунають маніпуляції щодо державного суверенітету і поваги до громадян України з боку наших партнерів і зокрема МВФ. Ще перед тим як потрапити у лікарню, просто і доступно розклав безглуздість цієї маніпуляції у трьох пунктах:



1. Чому саме міжнародні інституції



Було би чесно і правильно, щоб у цьому питанні ми чітко розділяли український народ від тих, хто цей народ грабує, прикриваючись монопольним правом на правосуддя. Ми вимагаємо, щоб саме міжнародні інституції мали право визначати експертну раду при обранні суддів Антикорупційного суду не тому, що ми не довіряємо нашим українським експертам. Я знаю багатьох експертів, молодих, юристів, адвокатів, прокурорів і навіть суддів. Але я впевнений, що без підтримки міжнародної спільноти такі люди в експертну раду не попадуть. Покажіть мені, де в нас когорта молодих адвокатів, суддів, або прокурорів, яких підтримали за останні три роки? Що робиться з Горбатюком? Що робиться з ДБР, НАБУ, САП, НПУ?



2. Виявляється, брати гроші на антикорупційні реформи – це не приниження, а контроль за цими реформами – приниження?



Спитайте представників АП і уряду, хто оплатив нашій країні електронну декларацію. Можливо, депутат дістав гроші, можливо, вони зменшили свої зарплати, можливо, вони зменшили витрати на пісенні конкурси, – ні! Вони пішли, принижуючи себе і країну, за декількома сотнями тисяч доларів, це не мільярди. То ООН, дайте нам гроші, бо ми не можемо. Можливо, це якийсь олігарх тут, закривши бізнес, дав гроші нам на реформу поліції. Ні. Це США вимушені були дати, і це приниження для країни. Коли корупція не просто десь, а у владних коридорах. Коли показують маєтки, і в той же час рядовий американець сидить десь в Конектикуті, який сплатив податок, і він бачить, що тут в нас відбувається (знову, це не український народ це робить). От що він має думати? Він сплатив податки. В Україні за ці гроші створили антикорупційний суд, та антикорупційне бюро, або реформу поліції зробили, або електронну декларацію. А потім з’являються Бурбак з Герасимовим, це представники прямі, права рука Порошенка та права рука Яценюка, і вносять закон, яким хочуть знищити Антикорупційне бюро, от скажіть, що має думати ця людина.



3. Ми проходили цю пастку за часів Януковича



Коли каже МВФ і б'є по руках, він б'є не український народ, по руках, вибачте, він б'є тих, хто краде сьогодні і тут, і прізвища цих людей ми знаємо. І не треба їх прирівнювати до українського народу. Це неповага до народу – перше. А по-друге, це саме те, що робив Янукович. При всій повазі до діючого президента те, що відбувається зараз, нагадує мені те, що відбувалось в 2012 році. Коли президент Янукович у своєму кабінеті давав наказ про затримання Юлії Тимошенко, про її ув'язнення, про ув’язнення Юрія Луценка, про те, що робилося із ЗМІ та свободою слова, а потім приїжджали міжнародні експерти, і він казав: до чого тут я? Це ж незалежні суди, це ж парламент не може прийняти закон, який відпустить Тимошенко, все чесно! А головна мета в цьому, вкинути в суспільство щось, і відбілити себе, і для міжнародної спільноти поставити галочку, мовляв, дивіться, я все роблю, але не виходить.

Текст опубліковано з дозволу автора

Оригінал