Olkiluoto 3:n ydinvoimatyömaalta kuului viime viikolla poikkeuksellisia uutisia. Säteilyturvakeskus totesi, että voimalalle voidaan myöntää käyttölupa. Samaan aikaan vaalikentillä ilmastosta aidosti huolissaan olevat Vihreät jatkoivat ydinvoiman roolin vähättelyä ilmastotalkoissa.

Vihreiden pätkäpuheenjohtaja Pekka Haavisto totesi Sitran ja Hesarin ilmastodebatissa, että hänen polkupyöränsä dynamo on tuottanut enemmän sähköä kuin yksikään 2000-luvulla käynnistynyt ydinvoimahanke. Näinhän se on, mutta tilanne muuttuu pian.

Ensi vuonna Olkiluodossa pyörii täydellä voimalla 1600 megawatin voimala. En tunne Haaviston dynamoa tarkemmin, mutta kuntoilevan ihmisen energiantuotantoa on helppo seurata esimerkiksi kuntopyörää polkemalla. Hyväkuntoinen ihminen jaksaa polkea kuntopyörää noin 160 watin teholla puolen tunnin ajan. Toisin sanoen yksi 1 600 000 000 watin ydinvoimalaitos vastaa kymmentä miljoonaa pekkahaavistoa dynamoineen. Olkiluodon ansiosta Pekka pääsee välillä huilimaan vaikka vaalikentille ettei tarvitse kuntoilla kellon ympäri.

Vakavasti ottaen, Vihreillä ja Haavistolla on ydinvoimakritiikissään yksi hyvä pointti: ydinvoimahankkeet ovat myöhästelleet liikaa. Mutta onko se syy vastustaa ydinvoimaa? Kelpaisiko Vihreille nopeasti rakennettava ydinvoima? Hitaudestaan huolimatta jopa Olkiluoto 3 on ollut varsin nopea tapa rakentaa päästötöntä tuotantoa. Se johtuu laitoksen valtavasta koosta.

Oheisesta taulukosta voi vertailun vuoksi katsoa, missä päin maailmaa on historiallisesti onnistuttu rakentamaan päästötöntä tuotantoa kaikkein nopeimmin. Lähes kaikissa tapauksissa nopein keino on ollut ydinvoima, eikä sekään ole parhaimmillaan ollut tarpeeksi nopea keino päästöjen vähentämiseksi.

Kaikesta Suomen käyttämästä energiasta noin puolet tulee yhä fossiilisista lähteistä. Erityisesti kaukolämmön tuotannossa fossiilisista luopuminen on vaikeaa, jos emme halua polttaa kaikkia metsiämme taivaan tuuliin. Sen vuoksi ydinvoima ja varsinkin pienet kaukolämpöä tuottavat reaktorit on pidettävä mukana keinovalikoimassa.

Vihreät ovat lähteneet 2000-luvulla kahdesti hallituksesta epämieluisan ydinvoimapäätöksen vuoksi. On täysin mahdollista, että tulevalla hallituskaudella täytyy ratkaista Helsingin kaukolämpöön liittyvät ongelmat juuri ydinvoimalla. Keskeinen kysymys on se, kestääkö vihreiden kantti sietää itselle epämieluisat, mutta ilmaston kannalta välttämättömät toimet, kun niiden aika tulee.

Ilmaston nimissä on helppo vaatia autoilun vähentämistä ja kasvisruokapäiviä. Todelliset päästövähennykset on kuitenkin tehtävä mahdollisimman nopeasti ja valtavan suuressa mittakaavassa. Polkupyörän dynamot eivät siinä lajissa riitä.