Adrenaliinikynä Epipen pelastaa henkiä. Sitä käytetään ensiapuna äkillisissä allergisissa hätätapauksissa: ihminen voi saada anafylaktisen reaktion esimerkiksi pähkinöistä tai ampiaisen pistosta.

Kihelmöinti ja kutina leviävät muutamassa minuutissa ympäri kehon. Ihoon nousee nokkospaukamia. Huulet ja silmäluomet turpoavat. Kurkkua kuristaa, ääni alkaa vinkua. Verenpaine laskee ja sydämeen tulee rytmihäiriöitä. Potilas on hengenvaarassa.

Eeva-Maria Suuronen tarvitsee Epipeniä ruoka-aineallergioihin. Hän on erityisen allerginen soijalle. Hänellä on lisäksi ristikkäisallergia koivusta. Kun koivu kukkii, soija-allergia äityy entistä pahemmaksi ja myös monet muut ruoka-aineet, kuten mansikat ja pähkinät, ovat hänelle vaarallisia.

Kesällä 2018 Suuronen käveli helsinkiläiseen apteekkiin. Hän tarvitsi uuden Epipenin.

Apteekista kerrottiin, että tuote oli loppunut koko maasta ja valmistajalla oli vaikeuksia saada seuraavaa erää.

Suuronen kysyi apteekkarilta, mitä hänen tulee tehdä, jos hän saa allergisen reaktion.

”No voithan sä yrittää sitä vanhaa Epipeniä”, apteekkari vastasi.

Suuronen oli kauhuissaan. Hän kysyi, kuka ottaa vastuun, jos hänelle tapahtuu jotain.

Apteekkari ei osannut sanoa. Hän lupasi kuitenkin selvittää, miten nopeasti tuotetta saataisiin markkinoille ja soittaa Suuroselle perään.

Soittoa ei tullut koskaan.

Suuronen vahti syömistään viikon ajan hysteerisen tarkasti. Hänellä oli myös varasuunnitelma: jos jotain tapahtuisi, hän käyttäisi allergialääkkeiden lisäksi kyypakkausta ja hakeutuisi välittömästi hoitoon.

”Mutta jos hengitystiet alkavat turvota rajusti, tilanne on vaarallinen”, hän sanoo. ”Eli olihan se aika kuumottava viikko.”

Seuraavalla viikolla Suuronen oli lähdössä ulkomaille. Vanhentunut lääke ainoana turvana ei enää riittänyt ratkaisuksi. Hän meni toiseen apteekkiin. Siellä hänelle tarjottiin heti Epipenin rinnakkaistuotetta Emeradea. Henkilökunta ihmetteli, miksei korvaavaa lääkettä ollut tarjottu jo ensimmäisessä apteekissa.

Lääkkeiden saatavuusongelmat ovat pahentuneet Suomessa kymmenen viime vuoden aikana. Lääkealan turvallisuus- ja kehittämiskeskus Fimea sai viime vuonna noin 1 700 ilmoitusta saatavuushäiriöistä, enemmän kuin koskaan aiemmin.

Adrenaliinikynien saatavuusongelmat alkoivat Suomessa keväällä 2018 ja jatkuivat läpi kesän. Suomea piinasi tuolloin myös poikkeuksellisen paha ampiaiskausi.

Rinnakkaisvalmiste Emerade paikkasi tilannetta. Jos potilas vaihtoi siihen, hän tarvitsi lääkärin suostumuksen. Loma-aikana apteekit neuvoivat asiakkaitaan varaamaan runsaasti aikaa kynien hankkimiseen.

Nyt Epipeniä voi ostaa apteekeista, mutta muita pulmia riittää.

Media kiinnostui aiheesta kesällä 2019, kun useat naiset kertoivat, että heidän käyttämänsä e-pillerit olivat loppuneet apteekeista. Pillerin vaihtaminen toiseen merkkiin ei ole rutiinitoimenpide: uusi lääke saattaa vaikuttaa vuototiheyteen ja aiheuttaa ikäviä oireita.

Saatavuushäiriöitä on ollut myös verenpaine-, masennus- ja migreenilääkkeissä. Rintasyöpälääke Letrozol oli viime vuona loppu yli kahden kuukauden ajan. Tuolloin Fimea antoi erikoisluvan tuoda Suomeen poikkeuserinä ulkomaisia pakkauksia.

Useimmilla lääkkeillä on rinnakkaisvalmiste.

Apteekkariliiton mukaan lääkkeen vaihto toiseen auttaa 70–90 prosentissa tapauksista. Se tarkoittaa silti, että vähintään kymmenen prosenttia ihmisistä ei löydä apteekista suoraan korvaavaa lääkettä.

Pahimmassa tapauksessa korvaavakin tuote loppuu.

Tuolloin jotkut potilaat neuvottelevat lääkärinsä kanssa uuden lääkesuunnitelman. Jotkut ovat matkustaneet ulkomaille ostamaan lääkkeensä. Pohjoismaissa voi hakea lääkettä apteekista suomalaisella reseptillä, mutta korvausten saaminen Suomesta jälkikäteen on byrokraattinen painajainen.

Ihmisiä on myös jouduttu ottamaan sairaalahoitoon lääkityksen saamiseksi.

Viime kesänä 60-vuotias Maija Rauha vietti viisi päivää kuntoutuskeskuksessa Keski-Suomessa. Rauha on allerginen lepän ja koivun siitepölylle: ne aiheuttavat hänelle nuhaa ja silmäoireita. Silmävaivoihin hän oli käyttänyt Zaditen-nimistä lääkettä.

Kuntoutuskeskuksessa Rauhan silmät alkoivat oireilla ja oireet pahenivat nopeasti. Hänestä tuntui, että silmäkulmaan oli kehittymässä paise.

Hän hakeutui keskuksen poliklinikalle. Poliklinikan lääkäri ”tuntui olevan hieman pallo hukassa yllättävän tapauksen kanssa”, Rauha kuvailee. Lääkäri määräsi Fucithalmic-nimistä antibioottia sisältävää silmälääkettä.

Kuntoutuskeskuksesta oli apteekkiin viisi kilometriä, joten poliklinikalta luvattiin, että hoitaja toisi seuraavana päivänä lääkkeen mukanaan. Lääkettä odotellessa paine silmänurkassa kasvoi entisestään.

”En pystynyt olemaan hieromatta silmää. Kun nypin ihonriekaleita luomeltani, päättelin, että paise oli puhjennut.”

Seuraavana päivänä Rauha jonotti taas poliklinikalle. Hän joutui lähtemään sieltä tyhjin käsin: paikallisessa apteekissa ei ollut ollut lääkettä myynnissä.

Fimea ylläpitää verkkosivuillaan luetteloa lääkkeiden saatavuushäiriöistä. Se on kaikkien vapaasti luettavissa. Rauha löysi 6. kesäkuuta päivätyn tiedotteen, jossa kerrottiin, että Fucithalmicin saatavuuskatko päättyisi vasta heinäkuun lopussa.

Rauha palasi kotikaupunkiinsa Turkuun. Paikallisella terveysasemalla tuttu lääkäri teki diagnoosin: kyseessä oli silmän sidekalvon ja luomen tulehdus. Hän määräsi tarvittavat lääkkeet. Ne Rauha viimein sai turkulaisesta apteekista.

Eurooppa on paljolti riippuvainen kiinalaisista lääketehtaista. Entä jos Kiina päättää, ettei se myy lääkkeitä länsimaihin?

Lääkepula on globaali ongelma.

Venäjällä ei riitä insuliinia kaikille kansalaisille, papilloomavirusrokotteet loppuvat kesken, sairaaloista puuttuu jopa välttämätöntä suolaliuosta.

Brasilia kärsii penisilliinipulasta samaan aikaan, kun kuppatartunnat ovat lisääntyneet hälyttävästi. Kuppaa hoidetaan ensi sijassa penisilliinillä.

Iranissa loppuvat hiv-lääkkeet, epilepsialääkkeet ja hemofiliaan eli verenvuototautiin tarkoitetut valmisteet. Ilman säännöllistä hyytymistekijän korvaushoitoa hemofiliaa sairastava voi invalidisoitua.

Varsinkin Eurooppa saa syyttää ahdingosta paljolti itseään.

”Valmistavaa lääketeollisuutta ei ole katsottu Euroopassa tarpeelliseksi tukea”, sanoo Rinnakkaislääketeollisuus ry:n toiminnanjohtaja Heikki Bothas.

”Kiina tuottaa tänä päivänä valtaosan maailman aktiiviaineista eli lääkkeen vaikuttavista aineista. Olemme pitkälti riippuvaisia kiinalaisista lääketehtaista.”

Huoltovarmuuden näkökulmasta lääkkeet ovat yksi tärkeimmistä asioista. Siksi Bothas ihmettelee, miksi tuotannon on annettu valua Euroopan ulkopuolelle.

Samaa ihmettelevät Lääketeollisuus ry:n toimitusjohtaja Sanna Lauslahti ja lääkepoliittinen johtaja Sirpa Rinta.

Kukaan heistä ei osaa vastata miksi. Globalisaatio nyt vain toimii näin. Kaikki ovat yhtä mieltä siitä, että lääketehtaita pitäisi palauttaa Eurooppaan.

”Koko ajan haetaan tasapainoa tiukan sääntelyn, kovan hintakilpailun ja saatavuuden kanssa. On mahdotonta, että tämä yhtälö toimisi täydellisesti globaalissa markkinataloudessa”, Bothas toteaa.

Yhdysvaltojen puolustusministeriössä mietitään jo paljon synkempiä skenaarioita.

Entä jos presidentti Donald Trumpin ja Kiinan johtajien riitely johtaa siihen, että Kiina lakkaa myymästä lääkkeitä länsimaihin? Mikä estää sitä käyttämästä lääketuotantoa poliittisena kiristyskeinona?

Saatavuushäiriöt voivat johtua inhimillisistä virheistä tai luonnonkatastrofeista.

Valtava räjähdys surmasi kiinalaisessa lääketehtaassa Jiangsun maakunnassa 78 ihmistä maaliskuussa 2019. Huhtikuussa kymmenen työntekijää sai surmansa Shandongissa, kun he olivat kunnostamassa sikäläisen lääketehtaan alla kulkevaa putkistoa.

Kesäkuussa kolme intialaista lääketehtaan työntekijää kuoli New Delhissä höyrykattilan räjähdyksessä. Elokuussa rinnakkaislääkkeitä tuottavassa Nectar Lifesciencesin tehtaassa tapahtui raju räjähdys: rakennus sortui osittain ja lääketuotantolinjoista on jäljellä vain runneltu kasa betonia ja terästä.

Hurrikaani Maria aiheutti vuonna 2017 Karibianmeren saarilla kolmentuhannen ihmisen kuoleman. Pahimmat tuhot kärsittiin Puerto Ricossa. Puerto Rico on maailman viidenneksi suurin lääkkeiden tuottaja. Saarella on yli 50 lääketehdasta.

Yhdysvaltalaisen lääkeyrityksen Amgenin suurin tehdas sijaitsee Puerto Ricossa. Myrsky romahdutti yhden tehdaskompleksin seinän, vedet tulvivat sisään rakennuksiin ja useimmat tuotantolinjat halvaantuivat viikoiksi.

Myrskyn jälkeen Amgen alkoi jäljittää tehtaan työntekijöitä. Kesti lähes kuukauden löytää heidät kaikki.

Euroopan lääkevirasto EMA vaati vuonna 2015 tuontikieltoa kansainvälisen pörssiyrityksen GlaxoSmithKlinen Tianjinin tehtaan lääkkeille. EMA:n mukaan mahahappojen eritystä vähentävän Zantac-lääkkeen tabletit olivat paljastuneet tarkastuksissa likaantuneiksi.

Niitä oli valmistettu ja pakattu epästeriilissä ympäristössä. Tehtaan ongelmat olivat jatkuneet vuosikymmenen ajan.

Vuonna 2010 GlaxoSmithKline tuomittiin maksamaan sakkoja ja korvauksia yhteensä 750 miljoonaa dollaria Puerto Ricossa sijainneen tehtaan ongelmien vuoksi. Lääkkeissä oli havaittu valmistusvirheitä, ja niiden mikrobiologisen laadun valvonta oli ollut riittämätöntä.

Tuotteita oli myös sekoittunut, ja yksittäisiin pakkauksiin oli päätynyt useamman tyyppisiä lääkevalmisteita.

Jos Karibianmerellä riehuu hurrikaani, Suomi ei voi asialle mitään. Mutta myös täällä pystytään parantamaan lääkevarmuutta.

Kriittiset saatavuushäiriöt pitäisi ensiksi erottaa vähemmän vakavista tilanteista, kuten toimituskatkoksista. Kriittistä ei esimerkiksi ole se, että jokin pakkauskoko on loppunut juuri siitä apteekista, missä asiakas asioi.

Kaikki Suomen lääkealan toimijat kokoontuivat marraskuussa 2019 pohtimaan keinoja saatavuushäiriöiden ratkaisemiseksi. Sosiaali- ja terveysministeri Aino-Kaisa Pekonen (vas) sai listan parannusehdotuksista tammikuun lopulla. Pekonen on luvannut tiedottaa ministeriön toimenpiteistä vuoden 2020 ”ensimmäisen kvartaalin” aikana.

Helpoin uudistus ei vaadi edes lainmuutosta.

Kun lääkäri kirjoittaa reseptiä, hänen tulisi nähdä automaattisesti koneeltaan, mitä lääkettä on saatavilla missäkin apteekissa. Silloin potilasta ei juoksutettaisi turhaan.

Lääketietokeskus viimeistelee kokonaisratkaisua, jonka avulla tämä on mahdollista, ja tarvittavat tiedot saadaan suoraan potilas- ja apteekkitietojärjestelmiin. Lääketeollisuuden toimitusjohtaja Sanna Lauslahti uskoo, että muutos toteutuu ensi kesään mennessä.

Toinen uudistus vaatii muutoksen lakiin.

Apteekeilla pitäisi olla jossain määrin nykyistä laajemmat oikeudet. Niiden pitäisi esimerkiksi voida ohjeistaa potilasta ottamaan kaksi yhden milligramman tablettia, jos kahden milligramman tabletit ovat lopussa.

Se ei ole täysin riskitöntä, sillä potilas voi unohtaa ohjeet. Se on silti parempi vaihtoehto, kuin että hän ei saa lääkettä lainkaan. Uudistus voisi tulla voimaan aikaisintaan vuoden 2021 alusta.

Lääkeyritykset hävittävät jatkuvasti suuria määriä vanhentuneita lääkkeitä.

Suurimman remontin tarvitsee lääkkeiden velvoitevarastointilaki.

Velvoitevarastointilaki on suomalainen keksintö, muissa maissa vastaavaa järjestelmää ei ole. Varastointivelvollisia ovat lääketehtaat, lääkevalmisteiden maahantuojat ja terveydenhuollon toimintayksiköt.

Laki astui voimaan vuonna 1984, ja oli mitä ilmeisimmin laadittu Neuvostoliiton ja kriisiaikojen uhan pelossa. Uusi laki vuonna 2008 ei muuttanut riittävästi järjestelmän perusteita. Lääkealan toimijoiden mielestä poikkeusolot pitäisi nykyään määritellä eri tavalla.

Poikkeusolosuhde voi olla esimerkiksi kemianteollisuuden lakko. Tällä neuvottelukierroksella se vältettiin, mutta toteutuessaan se olisi vaikuttanut lääkkeiden saatavuuteen. Poikkeustilanne on myös jonkin lääkevalmisteen katoaminen markkinoilta tilapäisesti.

Lain suurin ongelma ovat pitkään varastoitavat sairaalalääkkeet. Näin systeemi toimii:

Sairaalat kilpailuttavat lääkkeet. Oletetaan, että tarjouskilpailuun osallistuvat yritys A ja yritys B. Yritys A on voittanut edellisellä kerralla omilla lääkkeillään, mutta häviää nyt yritykselle B.

Velvoitevarastointilain perusteella hävinnyt yritys A joutuu kuitenkin edelleen varastoimaan lääkkeitään, vaikka niillä ei ole enää ostajaa. Esimerkiksi antibioottien ja infuusionesteiden varastointiaika on kymmenen kuukautta.

Tarkkaa arviota ei tiedetä, mutta lääkeyritykset kuljettavat jatkuvasti suuria määriä vanhentuneita lääkkeitä Ekokemille hävitettäväksi.

Lääketeollisuus ry haluaisi muuttaa lakia niin, että sairaala käyttäisi A:n velvoitevaraston päivittäisessä toiminnassaan ja täydentäisi varastoa B:n tuotteella. Silloin A:lle ei tulisi hävittämistarvetta ja B:n myynti lähtisi hankintasopimuksen mukaan liikkeelle.

”Olemme puhuneet kymmenen vuotta, että laki on vanhentunut”, sanoo Sirpa Rinta Lääketeollisuudesta.

Velvoitevarastointilakiin liittyvien lääkeainelistojen ja lääkeaineiden määrittely kuuluu sosiaali- ja terveysministeriölle.

”Velvoitevarastointilaki on ollut työlistalla jo kahdella hallituskaudella, ja kaikki ovat sen kehittämisestä samaa mieltä. Mutta ministeriössä on väännetty sote-uudistusta vuodesta toiseen. Sen vaatimat resurssit ovat kaikesta muusta pois.”

Velvoitevarastot ovat hyödyttömiä, jos terveyttämme uhkaa uusi vitsaus kuten tällä hetkellä levinnyt koronavirus. Silloin vastuussa on valtio. Sen on kyettävä varaumaan uusien tautien aiheuttamiin erityistilanteisiin.

Euroopassa häiriöt ovat saaneet monet valtiot painamaan paniikkinappulaa. Se ei tiedä hyvää pienelle Suomelle.

Ranska pohtii hätävarastojen perustamista ja roimia sanktioita lääkeyrityksille, jotka eivät pysty toimittamaan lääkkeitä.

”Jos Ranskan kaltainen iso maa ostaa hyllyt täyteen, muu Eurooppa tyhjenee”, Rinta kiteyttää tilanteen.

Eikä Ranska ole ainoa omaa etuaan miettivä valtio.

Rinnakkaislääketeollisuuden Heikki Bothas muistuttaa, että Suomi on täysin riippuvainen lääketuonnista. Suomen lääkemarkkina on 1,2 prosenttia Euroopan markkinasta.

”Ostajat, Euroopassa sosiaalivakuusjärjestelmät, meillä Kela, ovat kilpailuttaneet hinnat äärimmäisen alhaisiksi välittämättä seurauksista”, hän sanoo.

Pienen Suomen saatavuus heikkenee, jos isot EU-maat ottavat käyttöön rangaistuksia. Miksi rinnakkaislääkkeiden valmistajat tulisivat Suomen markkinoille, jos riskinä olisi se, että ne joutuisivat maksamaan enemmän sakkoja kuin ansaitsisivat voittoa myynnistä?

EU-komissio yrittää rauhoittaa tilannetta. Sen suunnittelemat muutokset vievät kuitenkin paljon aikaa.

EU-lainsäädäntö vaatii, että pakkausselosteet on oltava joka lääkerasiassa kunkin maan kielellä. EU-tasolla olisi halukkuutta luopua niistä.

Kaikki selosteet löytyvät jo verkosta. Jos potilas ei kykene etsimään ohjeita netistä, ne voitaisiin printata hänelle apteekista mukaan. Se nopeuttaisi toimitusketjuja ja lyhentäisi toimitusaikoja.

”Tällainen lainsäädännön muutos varmasti vielä saadaan, mutta siihen menee noin kymmenen vuotta”, Rinta toteaa.

Myös tehtaiden palauttaminen Eurooppaan on mahdollista. EU-komissio voisi ottaa asiaan teollisuuspoliittisen, protektionistisen ja ympäristöpoliittisen näkökulman.

Eurooppalaiset työntekijät ovat kalliimpia kuin kiinalaiset, mutta automaatio on täällä pidemmällä.

Aasialaisten tehtaiden ympäristövaatimuksissa on usein isoja puutteita. Ympäristöystävällisemmillä eurooppalaisilla tehtailla ehkäistäisiin myös ilmastonmuutosta.

Rinta uskoo, että tehtaitakin vielä saadaan.

”Mutta siihen menee sitten toiset kymmenen vuotta lisää.”