– Nämä tietokonepelit ovat nopeita. Niiden avulla voi parantaa omaa reaktiokykyä ja pääkin pysyy pirteämpänä, naurahtaa 71-vuotias Irma Välitalo pelikoneensa ääressä.

Välitalo on yksi noin paristakymmenestä seniorista, jotka ovat kerran viikossa täyttäneet Hämeenlinna kirjaston pelisalin.

Kaupungin kirjastossa on jo pitkään järjestetty pelitapahtumia nuorille ja lapsille.

Niiden suosio sai kirjastoväen miettimään voisiko samaa tarjota ikäihmisillekin. Pelaamisen ilo kuuluu kaikille, korostaa kirjaston informaatikko Seija Shemeikka.

– Tuli mieleen, että ehkä ikä-ihmisetkin tarvitsevat pelien esittelyä ja opetusta. Päätettiin kokeilla sitä ja vastaanotto on ollut mahtavaa.

– Tämähän madaltaa samalla seniorien kynnystä käyttää tietokoneita. Ilman niitä alkaa olla nyky-yhteiskunnassa vaikeaa elää, muistuttaa Seija Shemeikka.

Kiva lisä muiden harrasteiden joukossa

Samaa mieltä ovat myös peliluolan löytäneet seniorit.

Jotkut tosin naureskelevat, että vievätköhän pelikoneet pikkurillin sijaan koko käden. Kirsti Tawast on eri mieltä.

– Pitää olla sen verran itsekuria, että järjestää aikaa myös muille harrastuksille, mutta on tämä kiva lisä niiden muiden joukossa, tuumii 63-vuotias Kirsti Tawast. Hän on seniorien peliluolan nuorimpia pelaajia.

Suomessa digipelaaminen ei ole ainakaan vielä vienyt ikäihmisiä mennessään.

Ikäryhmästä 60-69-vuotiaat noin 66 prosenttia, ei pelaa lainkaan digitaalisia viihdepelejä.

Viikoittain tai useammin tästä ikäryhmästä pelaa 14,5 prosenttia, kertoo Pelaajabarometri 2015 (siirryt toiseen palveluun) -tutkimus (Tampereen yliopisto).

Uusia ystäviä

Marja-Leena Nylander pudottaa viholliskoneita avaruuspelissä kirjaston koneella.

Jokaisella on oma kone ja oma peli, mutta Nylander korostaa myös pelisalin yhteisöllisyyttä.

– Se on erittäin tärkeää. Tässä tapaa uusia ihmisiä. Minulla on muitakin harrastuksia, mutta tämä on hyvä lisä niiden joukkoon.

Roni Poussu neuvoo Marja-Leena Nylanderia miten pikkupalloja syömällä kasvaa isommaksi. Yle

Myös Irma Välitalo pitää tärkeänä, että pelien ohella tapaa omanikäisiä ihmisiä.

– Olen ollut syntymäkaupungistani Hämeenlinnasta pois 40 vuotta ja nyt kun olen tullut takaisin, ei tuttuja juuri enää ole. Täällä voi saada uusia ystäviä, uskoo Välitalo – ja alkaa rakentaa Minecraft-maailmaansa.