Nu pot sa nu fiu de acord cu diagnosticul lui Dan Tapalaga: sunt ultimele 45 de zile inainte ca, oficial si prin OUG-uri care incalca Constitutia, deciziile CCR si cerintele MCV, puterea politica sa puna mana pe conducerea Parchetului General si al DNA. Nu are rost sa detaliez “tehnicalitatile” din OUG:

– miza limitarii la maximum 45 de zile a interimatelor la conducerea parchetelor inseamna ca, dupa 45 de zile, Presedintele va fi pus in situatia sau de a semna propunerile venite de la Ministerul Justitiei, sau, daca le va respinge, va fi acuzat ca “blocheaza” activitatea Parchetelor si va fi deferit “judecatii” CCR, unde Toader spera la o decizie ca cea prin care a obtinut revocarea Codrutei Kovesi.

– miza deschiderii posibilitatii ca si fostii procurori (deveniti intre timp judecatori) sa poata candida la concursurile mascarada pentru marile Parchete semnaleaza faptul ca deja au fost identificati judecatorii servili care se pregatesc sa indeplineasca dorintele puterii politice si care, din functia de procurori-sefi, vor distruge atat anchetele in curs, cat si institutiile ca atare.

– miza “ocolirii” sectiei de procurori a CSM la nivelul avizelor o reprezinta eliminarea ultimei redute de rezistenta din drumul puterii politice spre distrugerea Parchetelor.

Ma veti intreba daca se mai poate face ceva. Intre noi fie vorba, de cate ori ne-am pus aceasta intrebare in ultimii doi ani, de cand cu OUG /13/2017? De prea multe ori. S-a putut realmente face ceva? Prea putin. Se mai poate face ceva?

Trebuie!

Oricat de mici ar parea sansele, oricat de restrictiv ar fi calendarul (45 de zile), oricat de grele ar parea caile procedurale, trebuie!

Altmiteri vom intra in cartile de istorie ca generatia care, bucurandu-se ca se afla in Europa (institutional vorbind), s-a trezit ca traieste de fapt in Rusia sau in Coreea de Nord, dupa o succesiune de modificari legislative care desi respecta, in litera, aparenta de constitutionalitate, de fapt incalca masiv toate garantiile constitutionale ale existentei unui real stat de drept.

Aici nu mai discutam despre domnia legii, ci de domnia Mafiei, la adapostul legii special edictate.

Nu “domnia formală a legii” este problema, ci faptul ca, odata capturata Curtea Constitutionala, au inceput sa sara in aer, treptat-treptat si de sus in jos, pe principiul piramidal-ierarhic, toate garantiile existente intr-un stat de drept care previn instaurarea unei dictaturi. Pentru a avea o dictatura, nu trebuie sa ai armata pe strazi.

E suficient sa ai un Guvern care produce norme de imediata aplicare (numiti-le ordonante de urgenta), imposibil de contracarat in timp util la Curtea Constitutionala (unde, de altfel, nu este sigur ca vor fi oprite), norme ce ingenuncheaza celelalte puteri in stat. In acest fel, principiul separatiei si echilibrului puterilor in stat este definitiv compromis.

A sosit (e sosita de mult, insa unii dintre decidenti inca nu realizeaza acest lucru) vremea curajului personal. Nu cel al actelor eroice, ci cel al actelor care despart eroii de lichele, cum bine spune azi Magda Gradinaru. Poti merge sa protestezi public (si sa iei amenda de la slugile MAI ale penalilor) – daca esti civil.

Insa poti inca sa faci ceva, institutional, daca detii o pozitie institutionala. Si mai ales, daca esti intr-o pozitie institutionala in care inca nu ai ingenuncheat in fata politicului, poti sa iti unesti eforturile cu celelalte forte institutionale care inca nu au capitulat.

Poti si esti obligat sa faci uz de drepturile pe care ti le dau Tratatele semnate de Romania si care dau primat dreptului comunitar asupra legilor edictat de infractori dovediti.

***

I. Daca esti Parchet General, poti emite un foarte bun comunicat de presa, dar esti obligat de juramantul de magistrat care iti impune sa respecti Constitutia si legile tarii , sa identifici clar si cu argumente juridice motivele de conflict juridic de natura constitutionala (CJNC) si sa te adresezi Presedintelui sau Inaltei Curti pentru a trimite o sesizare la CCR.

Nu spun ca vei avea automat sanse, insa daca iti pui mintea la contributie, daca citesti ultimele decizii ale CCR pe legile Justitiei si alte decizii mai vechi si daca dovedesti ca OUG-ul a infrant principiul constitutional al subordonarii ierarhice a procurorilor de la SIIJ fata de Parchetul General si te-a pus pe tine, Procuror General in postura de a te impiedica sa isi exerciti atributiile constitutionale si legale (de a-ti exercita atributiile de control ierarhic fata de sectia de urmarire a infractiunilor in Justitiei, despre care CCR spune clar ca iti este subordonata), daca intelegi ca OUG-ul lui Toader a infrant chiar o decizie a CCR (culmea pentru un fost membru al CCR, nu?), atunci pui pe hartie o argumentatie in acest sens si, intrucat Avocatul Poporului lucreaza doar pentru infractori, alegi cealalta cale: CJNC-ul introdus de Presedinte sau de Inalta Curte.

Sa reamintesc Decizia 33/2018 a CCR, paragrafele 149-152:

“149. Din analiza coroborată a tuturor acestor norme, rezultă că procurorul -șef de secție din structura Parchetului de pe lângă Înalta Curte de Casaţie şi Justiţie este subordonat conducătorului acestui parchet. Așa cum s-a precizat mai sus, Secția pentru Investigarea Infracțiunilor din Justiție este o structură specializată din cadrul Parchetului de pe lângă Înalta Curte de Casație și Justiție, astfel că procurorul șef al acestei secții este subordonat ierarhic procurorului general al Parchetului de pe lângă ICCJ. Prin urmare, Curtea constată că autorii sesizării își formulează critica pornind de la premisa greșită că modalitatea de numire a procurorului șef determină „independența totală față de Parchetul din care face parte”. Or, împrejurarea că procurorul șef al Secției pentru Investigarea Infracțiunilor din Justiție este numit de Plenul Consiliului Superior al Magistraturii, în temeiul art.art.881 alin.(4) din legea supusă controlului de constituționalitate, în vreme ce procurorii șefi – al Direcţieib Naţionale Anticorupţie și, respectiv, al Direcţiei de Investigare a Infracţiunilor de Criminalitate Organizată şi Terorism – sunt numiți de Președintele României, la propunerea ministrului justiției, cu avizul Consiliului Superior al Magistraturii, în temeiul art.54 alin.(1) din Legea nr.303/2004, nu prezintă relevanță din perspectiva aplicării dispozițiilor art.132 alin.(1) din Constituție. Cu alte cuvinte, indiferent de modul de numire în funcțiile de conducere în cadrul parchetelor, potrivit principiului constituțional al controlului ierarhic pe care se fundamentează activitatea procurorilor, toți aceștia sunt subordonați procurorului general al Parchetului de pe lângă Î.C.C.J. Astfel, în raporturile dintre procurorul șef al Secției pentru Investigarea Infracțiunilor din Justiție și procurorul general al Parchetului de pe lângă Înalta Curte de Casație și Justiție sunt aplicabile dispozițiile art.64 din Legea nr.304/2004, potrivit cărora „(1) Dispoziţiile procurorului ierarhic superior, date în scris şi în conformitate cu legea, sunt obligatorii pentru procurorii din subordine”, iar „(3) Soluţiile adoptate de procuror pot fi infirmate motivat de către procurorul ierarhic superior, când sunt apreciate ca fiind nelegale”.

Ce te impiedica pe tine, Parchet General (care nu mai ai nimic de pierdut dupa cele 45 de zile fatidice pana la executie) sa faci uz de Decizia 33/2018 a CCR si mai ales de principiul constitutional al controlului ierarhic in raport cu sectia SIIJ, maciuca politicienilor impotriva Justitiei?

Politicienii au facut atata caz de constitutionalitatea legilor Justitei si de deciziile CCR, e cazul sa nu mai dai dovada de naivitate si, daca ironia sortii sau providenta divina ti-a acordat ceva nesperat in Decizia 33/2018, foloseste considerentele Curtii fara frica!

Nu astepta o alta decizie a CCR, caci Decizia 33/2018 este clara si mai ales jurisprudenta Curtii este clara: nimeni nu poate contesta o decizie a CCR, care se impune atat din perspectiva dispozitivului, cat si considerentelor sale.

Infractorii se acopera cu caracterul imediat al OUG-ului, invoca deci ci tu caracterul nu doar imediat, ci si obligatoriu erga omnes al Deciziei 33/2018!

Cele scrise de CCR in Decizia 33/2018, paragrafele 149-152 bat orice OUG, orice ar scrie Tudorel Toader in acel OUG! Si pentru asta nu e nevoie de o noua decizie a CCR, ajunge cea veche.

Am mai scris de curand despre aplicarea “directa” a deciziilor CCR, cred ca e la fel de actual ce am scris acolo:

Magistrati, nu va speriati de un OUG care este deja mort din fasa la nivel efectelor! Afirmati-va independenta si refuzati aplicarea oricarui avorton juridic!

Poti face, daca esti Parchet General, o sesizare de CJNC, sau poti aplica direct Decizia 33/2018, lasandu-i lui Toader placerea de a sesiza CCR, si de a te acuza ca….respecti la virgula Decizia 33/2018!

Daca as fi Procuror General al Romaniei, asta as face: as aplica strict Decizia 33/2018 a CCR, lasandu-l pe Toader sa se zbata argumentand in fata CCR cum ca am ignorat un OUG si am respectat la virgula o decizie a CCR si mai ales am aplicat un principiu constitutional de stricta aplicare, pentru care nu se pot face exceptii prin OUG! Ar fi un spectacol juridic grotesc, in care “invocatorul de decizii CCR” s-ar chinui sa neutralizeze, in fata Curtii, o decizie a Curtii! Cand am mai vedea asa ceva?! Si ce sanse reale ar avea el?

***

II. Daca esti Presedinte al Romaniei, iti amintesti de articolul 148 alin 4 din Constitutie (“Parlamentul, Preşedintele României, Guvernul şi autoritatea judecătorească garantează aducerea la îndeplinire a obligaţiilor rezultate din actul aderării şi din prevederile alineatului (2)) si de ultimele 8 solicitari din raportul MCV oficial din 2018 si, facand uz de ceea ce se cere acolo oficial Romaniei (“Suspendarea imediata a tuturor procedurilor in curs de numire si revocare a procurorilor de rang inalt., opresti imediat orice procedura de numire la parchetele de rand inalt) nu emiti decretele de numire in functiile de procurori-sefi.

Mai ales ca e posibil sa vina la numire un actual judecator (care are inamovibilitate pe functia respectiva, conferita prin decret prezidential) care vrea sa devina procuror de rang inalt, si pentru a schimba functia, trebuie intai un decret de transfer din functia de judecator in cea de procuror. Nu ne jucam de-a saritul dintr-o barca in alta, prin OUG-uri in care se amesteca, de-a valma, inamovibilitatea judecatorului cu stabilitatea procurorului. Sunt regimuri juridice diferite si functii diferite, chiar daca subsumate celei de magistrat.

Si mergi la CCR sa sustii ca un leu CJNC-ul pe care il reclama Parchetul General, sau sa combati CJNC-ul pe care il va introduce (previzibil) Guvernul.

Daca esti Presedintele Romaniei, soliciti interventia rapida a Comisiei de la Venetia (desi aceasta interventie, dupa cum stim, nu are efect executoriu) sau soliciti oficial (cu risc politic mare – dar ce mai conteaza acum?) sau neoficial (daca estimezi riscul politic prea mare) Comisiei Europene declansarea procedurilor de incalcarea a obligatiilor asumate prin Tratate. La fel ca in cazul Poloniei. Nu ceri activarea articolului 7 din Tratat, ci ceri Comisiei declansarea unei proceduri urgente in fata CJUE prin care sa se poate dispune masuri executorii, ca suspendarea imediata a OUG-ului (lucru care este valabil chiar si daca OUG-ul este prezumat sau declarat oficial constitutional de Curtea lui Dorneanu) pana la pronuntarea pe fond a CJUE – daca OUG-ul incalca dreptul comunitar. Si oare nu il incalca?!

III. Daca esti instanta (Curtea de Apel Bucuresti). Te felicit ca ai decis vinerea asta sa trimiti 3 intrebari in procedura de urgenta/acelerata la CJUE:

In baza art 19 art 3 lit b TUE (Tratatul privind functionarea Uniunii Europene- n.red.) raportat la 267 TFUE (Tratatul privind functionarea Uniunii Europene -n.red.), Curtea de Apel Bucuresti sesizeaza Curtea de Justitie a Uniunii Europene cu cererea de pronuntare a unei hotarari preliminare cu privire la urmatoarele intrebari:

1. Mecanismul de cooperare si de verificare (MCV) instituit potrivit Deciziei 2006/928/CE a Comisiei Europene din 13 decembrie 2006 si cerintele formulate in rapoartele intocmite in cadrul acestui Mecanism au caracter obligatoriu pentru statul roman? 2. Art 67 alin 1 TFUE, art 2 teza 1 TUE si art 9 teza 1 TUE se opun unei reglementari interne care sa instituie o sectie de procuratura care sa aiba competenta exclusiva de a ancheta orice tip de infractiune savarsita de judecatori sau procurori? 3. Principiul suprematiei dreptului european, asa cum a fost acesta consfintit prin Hotararea Costa impotriva ENEL din data de 15 iulie 1964 si prin jurisprudenta ulterioara constanta a CJUE, se opune unei reglementari interne care sa permita unei institutii politico-jursdictionale, precum Curtea Constitutionala a Romaniei, sa infranga prin decizii nesupuse vreunei cai de atac, principiul mentionat anterior? Solicita Curtii de Justitie a Uniunii Europene aplicarea procedurii preliminare de urgenta pentru intrebarea nr 2 si in subsidiar aplicarea procedurii preliminare accelerate pentru toate intrebarile formulate.

Daca as fi judecator la CAB, as scrie in dispozitivul de trimitere si cateva cuvinte despre acest din urma OUG si as detalia maniera in care el incalca recomandarile MCV. Si as solicita ca procedura de urgenta sa fie finalizata mai devreme de 45 de zile (lucru foarte fezabil). Iar daca as primi un raspuns pozitiv la macar una din cele 3 intrebari, as aplica imediat dreptul comunitar, celebra Simmenthal (paragrafele 21 sq):

că efectul util al acestei dispoziții ar fi diminuat în cazul în care instanța ar fi împiedicată să aplice imediat dreptul comunitar în conformitate cu decizia sau cu jurisprudența Curții; că din cele ce precedă reiese că orice instanță națională, sesizată în cadrul competenței sale, are obligația de a aplica integral dreptul comunitar și de a proteja drepturile pe care acesta le conferă particularilor, prin neaplicarea oricărei

dispoziții eventual contrare a legislației naționale, indiferent dacă aceasta este anterioară sau ulterioară normei comunitare; că instanța națională care trebuie să aplice, în cadrul competenței sale, dispozițiile de drept comunitar are obligația de a asigura efectul deplin al acestor norme, înlăturând, dacă este necesar, din oficiu aplicarea oricărei dispoziții contrare a legislației naționale, chiar ulterioare, fără a fi necesar să solicite sau să aștepte înlăturarea prealabilă a acesteia pe cale legislativă sau prin orice alt procedeu constituțional.

***

Si as putea continua asa. Inalta Curte ar putea la fel de bine sa sesizeze CCR cu CJNC-ul descris la punctul I. Constitutional, e posibil si legitim.

Nu spun ca ceea ce am scris sus e tot ce se poate face. Sunt doar cateva idei si linii de atac.

Alte masuri sunt egalmente posibile (Liviu Avram a scris ieri pe Facebook de contestarea de catre Parchetul General in contencios administrativ a OUG-ului Sansele sunt mici la CAB, insa contestatia poate ajunge la ICCJ, daca la CAB se repinge) si pot fi detaliate in amanunt, insa nu public. Sunt sigur ca in pozitiile inalte de la nivelul statului, la Presedintie, Parchetul general, Inalta Curte, la instante, sunt juristi mai bine pregatiti decat mine si mai capabili sa gaseasca cai procedurale pentru a opri dictatura sosita prin OUG-uri si care arunca in aer principiul independentei Justitiei si echilibrului puterilor in stat. Deciziile anterioare ale CCR furnizeaza o multe argumente juridice care sa sustina eventuale sesizari de CJNC sau sa intareasca actiunile Parchetului in aplicarea directa a deciziilor CCR.

Am vrut doar sa scriu public cateva idei, poate ca decidentii sunt inca sub socul OUG-ului de aseara. Insa vremea uimirii a trecut de mult. Eu nu am dormit bine asta noapte, sper ca nici decidentii!

Mai sunt 45 de zile si apoi urmasii nostri ne vor numi sau eroi, sau tradatori de tara. Iar eu, personal, nu am apetenta de erou, insa tradator de tara nu vreau sa fiu considerat de propria-mi constiinta si de cei de dupa mine.

Share this: Print

Facebook

Skype

Twitter

WhatsApp

