Aceste legi sunt, mai mult sau mai puțin voalat, scrise pentru a reduce puterea Facebook și Google în Europa. Și deși efortul în sine e de admirat, legislația va afecta semnificativ toate celelalte companii europene, toți autorii și toate start-up-urile.

Ministrul Culturii, Daniel Breazu, a declarat că „un rezultat pozitiv [în negocierile pentru directivă] vă rămâne în continuare o prioritate a Președinției României [la Consiliul Uniunii Europene], pentru ca artiștii, toți creatorii de conținut și cetățenii europeni sa beneficieze pe deplin de avantajele Pieței Unice Digitale.” Numai că există un consens științific care spune că articolele 11 și 13 nu pot să rămână în directivă, că vor distruge ireparabil libertățile, competiția și economia, vor limita libertatea de exprimare și vor „minimiza eforturile de-a găsi soluții moderne în educație, creativitate, comerț, media și sănătate”.

Să le luăm pe rând.

Articolul 11: Taxa pe link

Articolul creează un cu totul nou drept, dedicat publicațiilor de știri - „publishers of press publications”, adică toată presa. Și lasă loc de multă ambiguitate. Nu este precizat ce înseamnă un fragment dintr-un articol, ci doar că licențierea nu se aplică unui singur cuvânt. Asta înseamnă că Facebook s-ar putea să nu te lase sa dai share la un articol pe wall-ul tău fiindcă nu a plătit licența. Sau, dacă te va lăsa, link-ul va fi gol, fără fotografie, titlu sau snippet - acea mică descriere de sub titlu.

Argumentul este că jurnalismul trebuie sprijinit cu bani, iar terții, cum sunt giganții Google și Facebook, trebuie taxați pentru că tot ce fac e să profite de pe urma efortului depus de alții. Directiva, spun susținătorii ei, ar crea „condiții de egalitate pentru toți actorii din sectorul creativ”. Numai că realitatea stă altfel. În timp ce jurnalismul pierdea cititori, au apărut cei doi giganți online, care au strâns rapid un public uriaș și au început să câștige din publicitate. Platformele au contribuit la răspândirea informației, făcând astfel publicațiile dependente de ele. E greu de crezut că o problemă de asemenea proporții se poate rezolva prin prezenta directivă.

Germania și Spania au testat deja un sistem de genul ăsta, cu efecte dezastruoase. În Germania, Google a refuzat să plătească pentru licențe, iar agențiile s-au văzut nevoite să le ofere conținutul „la liber”, la fel ca înainte, când au văzut că traficul scade dramatic. În Spania, Google a fost forțat să cumpere licențele pentru articole, drept pentru care Google News Spania s-a închis, iar cele peste 10 miliarde de vizualizări lunare pe care le oferea publicațiilor s-au evaporat instant.

Federația Internațională a Jurnaliștilor a criticat inițial articolul, fiindcă membrii au simțit că sunt trași pe sfoară. Au spus că articolul „își bate joc de drepturile jurnaliștilor”. Banii rezultați din noul drept nu vor ajunge niciodată la jurnaliști, fiindcă drepturile de publicare nu le aparțin lor, ci publicațiilor de știri. Acum, însă, jurnaliștii se declară pro adoptarea directivei, bazându-se pe simpla promisiune că publicațiile le vor oferi ceva la schimb. Cu toate că tot ei declarau că articolul 11 doar stimulează un sistem în care jurnaliștii sunt forțați să renunțe la toate drepturile lor asupra materialelor, ca și până acum.

Taxa pe link nu va întări nici pe departe jurnalismul european, spune Bogdan Manolea de la ApTI (Asociația pentru Tehnologie și Internet). Publicațiile sunt doar un intermediar cu interes economic. Nu înseamnă că mass-media o va duce mai bine doar dacă se creează un nou flux de bani. „Nu există nicio corelație între încasările media și cât sunt plătiți jurnaliștii”.

Mai mult, spune Manolea, nu există excepții în articol. Chiar dacă a fost creat cu dedicație pentru Facebook și Google, nu există limite, ordine de mărime, sau cazuri speciale, în care se permite utilizarea necomercială a conținutului. Wikipedia sau blogul tău personal se vor supune acelorași reguli. Deși publicațiile nu vor putea cenzura link-ul în sine, ar putea interzice să se vorbească despre ultima gafă a Vioricăi Dăncilă, sau despre erorile dintr-un material Digi24 despre economie. Iar Scena9 (sau orice alt site), chiar dacă și-ar dori să ofere conținutul fără licență, tot va trebui să semneze contracte cu Google, prin care să garanteze că nu va da gigantul online în judecată. Articolul 11 va accelera monopolizarea pieței, fiindcă marile agenții își vor licenția probabil materialele între ele, dar nimic nu garantează asta pentru site-urile mai mici.