Julkiset verotiedot edistävät tasa-arvoa, lisäävät läpinäkyvyyttä ja auttavat yhteiskunnallisten epäkohtien korjaamisessa, kirjoittaa Iltalehden politiikan ja talouden toimittaja Marko-Oskari Lehtonen.

Veropäivä koitui maallikkosaarnaaja Pirkko Jalovaaran kohtaloksi. Jalovaara tuomittiin ehdolliseen vankeusrangaistukseen rahankeräysrikoksesta. Heikki Tyynysniemi/SKA

Verohallinto julkistaa torstaiaamuna suomalaisten yksityishenkilöiden ja yritysten verotiedot vuodelta 2017. Vuosikymmeniä jatkunut perinne on yhteiskunnallisen keskustelun kannalta merkittävä avoimuusteko ja asia, josta vaatimattomat suomalaiset voivat olla aidosti ylpeitä.

Avoimuus, läpinäkyvyys ja tasa-arvo ovat olleet meille suomalaisille niin tärkeitä arvoja, että olemme halunneet pitää kiinni siitä, että kuka tahansa voi marssia verotoimistoon ja tarkistaa kenen tahansa verotusta koskevat julkiset tiedot.

Presidentti, naapurin Pentti ja Huutokauppakeisarin vaimo – kaikki ovat samalla viivalla joka marraskuun ensimmäisenä päivänä, veropäivänä. Mikä olisi sen tasa-arvoisempaa?

***

Julkisia tietoja ovat verovelvollisen nimi, syntymävuosi ja maakunta. Henkilön kotikuntaa ei mainita turvallisuussyistä. Lisäksi julkisia verotietoja ovat muun muassa ansio- ja pääomatulo, verojen, maksujen ja ennakoiden yhteismäärä sekä jäännösveron tai veronpalautuksen määrä.

Laki verotustietojen julkisuudesta ja salassapidosta perustuu hallituksen esitykseen vuodelta 1999. Esityksessä todetaan, että verotuksen julkisista tiedoista voi tehdä havaintoja verotuksen tasosta ja sen kohdentumisesta sekä hallinnon toimivuudesta. Uteliaisuus on inhimillistä, mutta verotietoja ei ole säädetty julkisiksi siksi, että suomalaiset saisivat tirkistellä naapurin tietoja.

- Monet lehdet ovat julkaisseet verotuksen julkisia tietoja, ja ne ovat mahdollistaneet asiaan liittyvän yhteiskunnallisen keskustelun, hallituksen esityksessä todetaan.

Yhteiskunnallinen keskustelu on hyvästä. Maailmassa on tarpeeksi esimerkkejä maista, joissa yhteiskunnallinen keskustelu on valtiojohtoista tai sitä ei ole. Suomi ei ole, eikä halua olla yksi näistä maista. Verotietojen salaaminen estäisi tai ainakin vaikeuttaisi keskustelua esimerkiksi palkoista, joista puhutaan suomalaisilla työpaikoilla muutenkin aivan liian vähän.

***

Joku voi pitää verotietojen julkaisemista veropornona, jonka tarkoitus on kiihottaa kateuteen taipuvaisia suomalaisia, mutta verotietojen julkisuus ja verotietojen julkaiseminen ovat kaksi eri asiaa. Verotietojen julkisuus perustuu lakiin ja julkaiseminen median omiin käytäntöihin.

Vaikka jokainen media tekee omat julkaisupäätöksensä, on päätöksen taustalla pohdinta siitä, onko julkaistava tieto yhteiskunnallisesti merkittävä tai onko sillä kenties jotain muuta arvoa.

Supercellin Ilkka Paananen tunnetaan iloisena veronmaksajana. Paananen ansaitsi toissa vuonna 48 miljoonaa euroa. KIMMO HAAPALA

Ilman julkisia verotietoja emme olisi koskaan saaneet tietää, että Supercellin John Derome, Lassi Leppinen, Ilkka Paananen ja Mikko Kodisoja ansaitsivat toissa vuonna yhteensä 235 miljoonaa euroa ja maksoivat veroja yhteensä 100 miljoonaa euroa. Tai että Kahon 3 ja Supercell maksoivat Suomen valtiolle veroja yhteensä 856 miljoonaa euroa.

Verotietojen julkaiseminen on siis muutakin kuin pelkkää tirkistelyä. Verotietojen julkisuus pitää vallankäyttäjät sopivasti varpaillaan. Jos verotiedot olisivat salaisia, olisi vallankäyttäjien valvonta huomattavasti vaikeampaa. Ja se on yksi journalismin perustehtävistä.

***

Parhaimmillaan verotietojen julkisuus voi johtaa siihen, että rikoksen tehnyt henkilö saadaan oikeuden eteen vastaamaan teoistaan. Näin kävi esimerkiksi Pirkko Jalovaaran tapauksessa.

Maallikkosaarnaajana tunnettu Jalovaara sai keväällä 2017 kahdeksan kuukauden ehdollisen vankeusrangaistuksen rahankeräysrikoksesta. Jalovaara keräsi Rukousystävät-yhdistyksensä nimissä satoja tuhansia euroja, mutta rahoja ei käytetty lupaehtojen mukaisesti hädänalaisten ihmisten auttamiseen. Rahat menivät käytännössä Jalovaaran palkkaan ja kaikkeen muuhun.

Kiinnitin marraskuussa 2013 huomiota eläkkeellä olevan Jalovaaran ansiotuloihin edelliseltä vuodelta. Jalovaaran ansiotulot olivat 127 000 euroa ja hän ansaitsi enemmän kuin silloinen arkkipiispa Kari Mäkinen. En ollut suinkaan ainoa, joka piti tätä kummallisena.

Pyysin Poliisihallitukselta Rukousystävät ry:n rahankeräysluvat ja tilitykset, joiden liitteeksi oli liitetty myös yhdistyksen tasekirja. Tasekirja paljasti, mihin keräysvarat olivat oikeasti menneet.

Iltalehden uutisoitua asiasta Poliisihallitus teki asiasta tutkintapyynnön poliisille. Tutkintapyyntö johti käräjäoikeudessa vankeustuomioon. Tuomio aleni hovioikeudessa seitsemään kuukauteen.

Olisiko Jalovaara jäänyt kiinni, jos verotiedot eivät olisi julkisia?

***

Verotietojen julkisuus auttaa yhteiskunnallisten epäkohtien korjaamisessa.

Asian kohtalaisen hyvin tuntevana väitän, ettei kansanedustajien avokätisiä sopeutumiseläkkeitä olisi lopetettu ilman julkisia verotietoja. Sopeutumiseläkkeen määrä ei ole julkista tietoa, mutta se näkyy henkilön julkisissa verotiedoissa ansiotuloina aivan kuten palkka tai eläke.

Keva ei lain mukaan voi kertoa, kuinka paljon kullekin sopeutumiseläkettä nostavalle entiselle kansanedustajalle maksetaan. Se voi kertoa vain, keille kaikille sopeutumiseläkettä maksetaan.

Kokoomuksen entinen kansanedustaja ja ministeri Anne Holmlund on nostanut tuhansien eurojen suuruista sopeutumiseläkettä vuodesta 2015. Holmlund pyrkii takaisin eduskuntaan ensi keväänä. Aleksi Poutanen

Julkisten verotietojen ansiosta tiedämme, että entisen ministerin Anne Holmlundin (kok) sopeutumiseläke on noin 5 200 euroa kuukaudessa, ja sitä maksetaan hänelle muhkeista pääomatuloista huolimatta.

Sama pätee lääkärinä työskentelevään Tuija Nurmeen (kok), joka laskuttaa lääkärinpalkkionsa yrityksensä kautta, mutta ei maksa itselleen palkkaa, jottei menetä tuhansien eurojen suuruista sopeutumiseläkettään.