Viha näyttää viihtyvän hyvin verkossa. Tampereen yliopiston sosiaalipsykologian apulaisprofessori Atte Oksanen on tutkinut useamman vuoden ajan erilaisia verkon ääriyhteisöjä. Hänen mielestään verkossa on helppo asettua poteroon samanmielisten kanssa.

On ihmisiä, jotka viihtyvät verkkokeskusteluissa, mutta eivät ole kotonaan reaalimaailman keskusteluissa. Atte Oksanen

– Etenkin sosiaalinen media on hyvä kasvualusta vihalle ja raivolle. Ajatuksiaan voi esittää joko nimettömänä tai nimellään, ja samanmieliset löytävät helposti toisensa.

– Negatiivisia tunteita on helpompi ilmaista, kun ei joudu kohteensa kanssa kasvokkain. On myös ihmisiä, jotka viihtyvät verkkokeskusteluissa, mutta eivät ole kotonaan reaalimaailman keskusteluissa, sanoo Oksanen.

Tunnekuohun vallassa tulee helposti ylilyöntejä. Kasvotusten ihminen hillitsee itsensä paremmin.

– Yksittäinen viesti saattaa levitä netissä kulovalkean tavoin, kun ihmiset ovat mobiililaitteineen koko ajan online eli tavoitettavissa.

Epävarmuus lietsoo nettivihaa

Verkkovihan luonne on viime vuosina muuttunut. Oksanen vertaa kahden eri kyselyn tuloksia. Ensimmäinen niistä on tehty 15–30-vuotiaille nuorille vuonna 2013, toinen joulukuussa 2015 Pariisin marraskuisten terrori-iskujen jälkeen.

– Kun vuonna 2013 joka toinen 15–30-vuotiaista oli nähnyt verkossa vihamielistä tai halventavaa materiaalia, niin joulukuussa 2015 vihapuheeseen kertoo törmänneensä kolme neljästä kyselyyn vastanneesta.

Luvut eivät yllätä. Oksasen mielestä yhteiskunnallinen epävarmuus on hyvä kasvualusta vihapuheelle.

– Meillä eletään taloudellisen epävarmuuden aikoja ja turvallisuustilanne Euroopassa on muuttunut muun muassa pakolaiskriisin myötä.

Viha on politisoitunut – nettiraivo kohdistuu kansallisuuteen tai vakaumukseen

Kyselyt kertovat myös nettivihan luonteen muutoksesta.

– Se näyttää muuttuneen entistä politisoituneemmaksi, sanoo Atte Oksanen.

Nettiviha ei saa arkipäiväistyä. Atte Oksanen

Vammaisuuden tai ulkonäön halventamisen sijaan netissä kohdataan entistä enemmän poliittiseen kantaan, uskonnolliseen vakaumukseen ja etnisyyteen tai kansallisuuteen liittyvää vihaa.

– Kaikkein eniten vastaajat tuntuvat syksyllä 2015 törmänneen etniseen alkuperään tai kansallisuuteen liittyvään vihaan.

Tuoreessa kyselyssä näkyy myös terrorismin tunkeutuminen yhä näkyvämmin verkkoon.

– Esimerkiksi Isiksen propanda verkossa on räikeää. Tavoitteena on tarkoituksella järkyttää länsimaista yleisöä.

Viha ruokkii vihaa

Nettiraivoa puolustellaan usein sillä, että jos purkaa aggressionsa verkossa, niin ei tarvitse lähteä kadulle rähinöimään. Sosiaalipsykologiset tutkimukset eivät tue väitettä.

– Ihminen ei toimi niin, että aggressio hellittäisi, kun päästelee paineita ulos verkossa. Käytännössä vihaansa netissä purkavat ihmiset muuttuvat vain aggressiivisemmiksi. Se voi olla heille itselleenkin haitallista.

Viha ruokkii vihaa eikä sitä pidä sietää, sanoo tutkija.

– Nettiviha ei saa arkipäiväistyä. Suomessakin pitää käydä laaja keskustelu siitä, missä sananvapauden rajat kulkevat.

– Vakaviin ylilyönteihin on puututtava, ja niistä on myös saatava rangaistus. Rikos on rikos myös verkossa, muistuttaa Oksanen.