Kilpailukykysopimus allekirjoitettiin kesällä 2016 pitkien ja vaivalloisten neuvottelujen jälkeen. Kesärannassa pidetyssä allekirjoitustilaisuudessa tunnelma oli väkinäisen helpottunut.

Sopimusta on nyt myöhemmin kiitelty lukuisissa suhdannekatsauksissa. Sen katsotaan edistäneen Suomen talouskasvua ja sen myötä parantaneen työllisyyttä.

Teollisuusliiton ilmoitus irtisanoa sopimus ensi vuoden lopussa on osoitus siitä, että työmarkkinaneuvottelut ovat aina kokonaisuus, jossa yhden osan liikuttelu vaikuttaa muihinkin.

Kilpailukykysopimus syntyi vaikeasti, nyt sen romuttuminen on lähellä nopeasti, koska neuvotteluyhteys osapuolten välillä ei toimi.

– Kolmikantamenettelyä tulkitaan nyt mielestäni väärin. Se on neuvottelumenettely, joka pitäisi palauttaa kunniaan. Siihen ei liity sopimispakkoa, mutta estettäkään ei ole. Jos osapuolet haluavat sopia, he voivat niin tehdä, entinen valtakunnansovittelija Juhani Salonius sanoo Ylelle.

­

Reilut 12 vuotta valtakunnansovittelijan virassa ollut Salonius arvioi, että meneillään oleva poliittinen riita uhkaa hankaloittaa tulevia työmarkkinaneuvotteluja. Sovittelijan virastaan Salonius jäi eläkkeelle vuonna 2009.

– Minusta olisi viisasta istua nopeasti neuvottelupöytään ja kysyä myös ay-liikkeeltä, mitkä olisivat heidän neuvonsa pienten yritysten työllistämiskynnyksen alentamiseksi, Salonius patistelee.

Yksi vaihtoehto avata lukko on pyytää ulkopuolista sovittelijaa välittämän riidassa. Menettely on harvinainen, mutta ei tavaton. Salonius muistelee tällaista sovittelijaa käytetyn muutaman kerran, mutta ei aivan äsken.

– Lähinnä mieleen tulevat jotkut tulopoliittiset ratkaisut menneinä vuosina, joissa on ollut mukana joku valtiovallan edustaja. Jopa presidentti on ollut näissä mukana, kun Urho Kekkonen [osallistui sopimuksen tekemiseen] vuonna 1970.

Presidentin mukaan nimetyssä UKK-sopimuksessa määriteltiin muun muassa silloinen minimipalkka.

Analyysi: Teollisuusliiton hyökkäys kilpailukykysopimusta vastaan kertoo kiistan perimmäisistä syistä