Sananvapaus on Uutisblogi Kahvi & Teelle tärkeä teema. Siksi lähestyimme kesälomien loppuvaiheessa eduskuntaryhmien puheenjohtajia kyselläksemme heidän näkemyksiään sananvapaudesta.

Pilkomme jutun teemoittain kolmeen eri osaan – tämän päivän jutussa käsittelemme sananvapauden rajoja. Saako sananvapauden nojalla sanoa mitä tahansa?

Sananvapautta yksilönsuojaan asti

Kristillisdemokraattien Peter Östman muistutti sananvapauden olevan tärkeä perusoikeus ja painotti sen roolia länsimaisessa yhteiskunnassa. Sitä käyttäessä pitää hänen mukaansa muistaa muun muassa ihmisen oikeus yksityisyyteen. ”Kyse on usein tapauskohtaisesta harkinnasta. Myös rikoslaki vaikuttaa sananvapauden rajoihin”, Östman summaa.

Perussuomalaisten Leena Meri täräyttää: ”Sananvapauden varjolla saa puhua asioista suoraan ja kärkevästi, jopa vihaisesti.” Meri muistuttaa ihmisten tunteellisuudesta, eikä hän halua kieltää ihmisiltä negatiivisten tunteiden osoittamista. Rajatolpan hän asettaisi yksittäiseen henkilöön käyviin kunnianloukkauksiin ja selkeisiin henkeen ja terveyteen kohdistuviin uhkauksiin. ”Yhteiskunnallisesti merkittävää valtaa käyttävien tulee jo lain mukaan kestää enemmän itseensä kohdistuvaa kritiikkiä”, Meri päättää.

Sinisen Tulevaisuuden Simon Elo muistuttaa suomalaisten sananvapauden perustuvan Suomen perustuslakiin. Hän muistuttaa siitä, ettei Suomessa harrasteta ennakkosensuuria, mutta rajatolpat hän vetää laissa määriteltyihin kohtiin. ”Sananvapaus ei tarkoita sitä, että mitä tahansa voisi ilmaista laillisesti, vaan lainsäädännössä määritellään esimerkiksi kunnianloukkauksesta tai herjaamisesta tulevat seuraamukset.”

Ruotsalaisen kansanpuolueen Thomas Blomkvist on suoraan väittämää vastaan. ”Ei, jokaisella ihmisellä on aina vastuu sanomisestaan. Jokaisen tulee tuntea olonsa turvalliseksi Suomessa.” Muuten hän on samaa mieltä muiden kanssa laissa määritellyistä sananvapauden rajoista. Lisäksi Blomkvist nostaa esille sisäministeriön teettämän selvityksen, jonka mukaan vihapuhe, rasismi ja syrjintä ovat merkittäviä turvattomuuden aiheuttajia Suomessa.

Vihapuhe ja miten se määritellään

Blomkvistin esille nostama termi vihapuhe on omiaan aiheuttamaan erimielisyyksiä keskustelussa kuin keskustelussa. Siksi pyysimmekin kansanedustajia määrittelemään vihapuheen terminä ja antamaan aiheesta jonkin konkreettisen esimerkin.

Östman, Meri ja Elo olivat yhtä mieltä siitä, että termiä on hankala määritellä. Sinisten Elo lähestyy termiä seuraavasti: ”Henkilökohtaisesti katson että vihapuhetta on esimerkiksi jonkin väestöryhmän ilmeisen vihamielinen ja perusteeton solvaaminen, jota levitetään ja johon yllytetään.”

Perussuomalaisten Meri pitää termiä enemmän retorisena temppuna. ”Eri mieltä olevan puhe leimataan liian helposti vihapuheeksi. Kukaan ei oikein enää tiedä mitä sillä tarkoitetaan ja kaikki vihainen ja kiukkuinen puhe halutaan saada jonnekin viranomaisiin tutkittavaksi.”

Kristillisdemokraattinen Östman piti tyhjentävän vihapuhe-määritelmän muodostamista haastavana ja lähestyi asiaa enemmän konkretian kautta: ”Keskeisenä tavoitteena siinä on sanoin loukata jonkun ihmisryhmän perus-ja ihmisoikeuksia sekä ihmisarvoa. Konkreettisena esimerkkinä vihapuheesta on Euroopassa viime vuosina lisääntyneet antisemitismiset puheet.”

Ruotsalaisen kansanpuolueen Blomkvist oli ryhmän ainoa, jolla oli vihapuheelle määritelmä: ”Vihapuhe on asiatonta ja loukkaavaa. Erilaisilla nettikeskustelupalstoilla löytyy valitettavasti paljon esimerkkejä vihapuheesta.” Lisäksi hän nosti esille Euroopan neuvoston ministerikomitean suosituksen, jonka mukaan vihapuhetta on kaikki ilmaisumuodot, joilla levitetään tai lietsotaan muiden muassa ulkomaalaisvastaisuutta, antisemitismiä tai muuta suvaitsemattomuuteen pohjautuvaa vihaa. Tähän kuuluu neuvoston mukaan suvaitsematon kansallismielisyys vähemmistöjä, siirtolaisia ja siirtolaistaustaisia ihmisiä kohtaan.

Palaamme aiheen pariin huomenna, jolloin ihmetellään ihmisten ja palveluntarjoajien oikeuksia sosiaalisessa mediassa.

Keskustan Antti Kaikkonen, Kokoomuksen Kalle Jokinen, SDP:n Antti Lindtman, Vihreiden Krista Mikkonen sekä Vasemmistoliiton Aino-Kaisa Pekonen jättivät vastaamatta kyselyyn.