Intian jokaisella rautatieasemalla matkustaja joutuu raivaamaan tiensä teetä, hedelmiä, kantoapua tai kengänkiillotusta kaupittelevan pikkupoika-armeijan läpi.

Äänekästä, innokasta ja värikästä joukkoa ei kannata väheksyä. Sen keskeltä nousevat monet jättiläisvaltion pienyrittäjät ja suuremmatkin liikemiehet, poliitikot ja mielipidevaikuttajat.

Heistä näkyvin juuri nyt on Intian parlamenttivaalien suurvoittajaksi noussut Narendra Modi, 68.

Köyhään kotiin Gujaratin osavaltiossa syntynyt Modi ahkeroi jo hädin tuskin kouluikäisenä asemalla chaiwallahina eli isänsä teekioskin myyjänä. Tai ainakin teepojan pesti on hänen huolellisesti rakentamansa tee se itse -tarinan ydin.

Tarina luotiin kosiskelemaan vähäosaisia äänestäjiä, jotka olivat korviaan myöten täynnä Intian rikkaan ja ylimielisen eliitin päsmäröintiä.

Se toimi. Modi varmisti itselleen toisen pääministerikauden ja Bharatiya Janata -puolueelleen (BJP) ehdottoman ylivallan tuleviksi viideksi vuodeksi. Hän on nyt vaikutusvaltaisempi kuin kukaan Intian johtaja sitten karismaattisen rautarouvan Indira Gandhin 1970-luvulla.

Pian puolentoista miljardin asukkaan Intia ylpeilee olevansa maailman suurin demokratia – ja syystä. Yli viisi viikkoa kestäneissä vaaleissa oli 900 miljoonaa äänioikeutettua, kahdeksasosa maapallon väestöstä.

Kaksi kolmasosaa heistä, eli yli 600 miljoonaa intialaista äänesti vaaleissa. Heistä noin 270 miljoonaa piirsi rastinsa BJP:n sarakkeeseen.

Se takasi Modille jopa ennusteita ylivoimaisemman voiton. BJP:n odotettiin kykenevän muodostamaan hallituksen helposti apupuolueittensa tuella, mutta se saikin yksin enemmistön, 303 paikkaa 542 edustajan parlamentin alahuoneeseen. Kaikkiaan BJP:n johtamalla vaaliliitolla on nyt 353 paikkaa.

Intian itsenäisyyden ajan perinteiselle mahtipuolueelle, Gandhin suvun johtamalle kongressipuolueelle vaaleista tuli lähes samanlainen nöyryytys kuin edellisistä, Modin valtaan nostaneista vuoden 2014 vaaleista.

Kongressipuolue jäi 52 paikkaan ja tukipuolueineenkin vain 91 edustajaan. Se ei saanut edes virallisen pääoppositiopuolueen asemaa. Siihen olisi tarvittu 55 kansanedustajaa eli kymmenesosa parlamenttipaikoista.

Teknisesti vaalit sujuivat moitteettomasti. Niiden tulos voi kuitenkin vaarantaa demokratian.

Vaalit osoittivat jälleen kerran, että demokratia on juurtunut Intiaan syvälle, muistuttaa ulkoministeriön eteläisen Aasian yksikön Intian-vastuuvirkamies Ari Tasanen.

Äänestyksen rehellisyyttä eivät kyseenalaistaneet häviäjät eivätkä riippumattomat tarkkailijat. Elektroninen ääntenlasku toimi nopeasti ja tehokkaasti.

”Vaalit sujuivat täysin kansanvaltaisten käytäntöjen mukaisesti”, Tasanen korostaa.

Laki säätää, ettei yhdenkään intialaisen pidä joutua etsimään äänestyspaikkaansa kahta kilometriä kauempaa. Vaalivirkailijat kapusivatkin happilaittein varustautuneina 4 500 metrin korkeuteen Himalajan rinteille ja raivasivat tiensä tiikerien asuttaman luonnonsuojelualueen halki tavoittaakseen yksinäisen askeettimunkin.

Teknisesti vaalit olivat moitteeton suoritus. Demokratiaa voi vaarantaa vain niiden lopputulos. Ennen BJP:n voittoa yhdellä puolueella on ollut Intiassa ehdoton enemmistö viimeksi vuonna 1971.

Modin murskavoitto vapauttaa hänet viemään Intiaa kannattajiensa haluamaan suuntaan: jatkamaan tai jopa kiihdyttämään vahvasti kansallismielistä ja jyrkän linjan hindulaisia myötäilevää politiikkaansa.

Monet Intia-asiantuntijat ovat kuvanneet Modin uudelleenvalintaa vedenjakajaksi, joka muuttaa Intian poliittista ja yhteiskunnallista karttaa ratkaisevalla tavalla – eikä välttämättä parempaan suuntaan.

”Kyse on siitä säilyttääkö Intia alkuperäiset ihanteensa vai syöksyykö se uskonnolliseen kiihkoon, josta on vaikea enää palata takaisin”, tiivistää kirjailija Kapil Komireddi, joka on kirjoittanut Intian nykyhistoriasta kriittisen teoksen nimeltä Pahantahtoinen tasavalta.

Komireddi ennustaa The Guardian -lehden kolumnissaan Intian kulkevan vaalien jälkeen kohti syvempää kahtiajakoa hinduihin ja muihin. Hindunationalistit saavat entistä vapaammat kädet, ja muita kansanryhmiä, etenkin muslimeja, painostetaan yhä kovemmin.

Hindujen ja muslimien väliset jännitteet ovat olleet nyky-Intian arkea siitä lähtien kun maa itsenäistyi brittien siirtomaavallasta vuonna 1947 ja jakautui hindu-enemmistöiseen Intiaan ja muslimienemmistöiseen Pakistaniin.

Jako aiheutti kymmenen miljoonaa ihmistä kotiseuduiltaan ajaneen muutto- ja pakolaisaallon. Siihen liittyneet väkivaltaisuudet vaativat jopa kaksi miljoonaa uhria.

Tänään Intiassa asuu noin miljardi hindua ja vajaa 200 miljoonaa muslimia. Noin sata miljoonaa intialaista edustaa kirjavaa joukkoa muita uskonnollisia ryhmiä.

Intian itsenäisyysaktivisteihin kuulunut Vinayak Savarkar muokkasi uskonnollisesta hindulaisuudesta 1920-luvulla modernin poliittisen opin. Hindutva-oppi määrittää Intian hinduille kuuluvaksi kansallisvaltioksi, jossa hindulainen kulttuuri, perinteet ja uskonto ovat ”pyhiä arvoja” ja hindut aina muita korkeammassa asemassa.

Gandhi-suvun poliittinen kantaisä Motilal Nehru määritti hindunationalismin torjumisen yhdeksi päätavoitteeksi, kun hän ryhtyi rakentamaan kongressipuolueesta Intian itsenäistymisliikkeen keihäänkärkeä tasan sata vuotta sitten.

Hänen poikansa, Intian ensimmäinen pääministeri Jawaharlal Nehru pyrki määrätietoisesti tekemään Intiasta kaikille uskonnoille ja kansanryhmille tasa-arvoisen maallisen valtion.

Nehrun kuoltua vuonna 1964 hänen perillisensä noudattivat samaa linjaa: ensin tytär Indira Gandhi, hänen murhansa jälkeen hänen poikansa Rajiv. Kun Rajiv vuorostaan joutui salamurhaajien uhriksi, työtä jatkoi hänen italialaissyntyinen vaimonsa Sonia Gandhi.

Hänen luovuttuaan vuoden 2017 lopulla kongressipuolueen johdosta viestikapula siirtyi Rajivin ja Sonian pojalle, dynastian viidennen sukupolven perintöprinssille Rahul Gandhille.

Vaalien jälkeen intiassa ei enää ole uskottavaa vastavoimaa pääministeripuolueelle.

Intia kuunteli pitkään Gandhien viestiä yhtenäisestä Intiasta. Kansallismielisten hindupuolueiden äänisaalis parlamenttivaaleissa ylsi hädin tuskin kymmeneen prosenttiin. Käänne tapahtui vasta 1990-luvulla kongressipuolueen ryvetyttyä toinen toistaan seuranneissa korruptioskandaaleissa.

Vielä tuolloinkin hinduylivaltaa kannattivat pääasiassa koulutetut ja varakkaat hindut Intian länsi- ja pohjoisosissa, mutta Modi muutti kaiken. Teenmyyjäpoika-mielikuva toi köyhät ja nuoret hänen hinduoppiensa taakse.

Käytännössä Intiassa ei enää ole BJP-puolueelle uskottavaa valtakunnallista vastavoimaa: monien Intia-asiantuntijoiden mielestä vaalit osoittivat, että Gandhin poliittisen dynastian aika on ohi ja tuuliajolla olevan kongressipuolueen tulisi antaa tilaa muille.

Modi osallistui jo lapsena aktiivisesti hinduylivaltaa ajavan hyväntekeväisyysjärjestön Rashtriya Swayamsewak Sanghin (RSS) toimintaan.

Vuonna 1925 perustettu RSS on luultavasti maailman suurin vapaaehtoisjärjestö. Sen tavoite on vahva hindu-Intia. Liike ajaa äärivanhoillisia arvoja ja hyväksyy suoranaiseksi naisvihaksi yltävän naisten alistaminen. RSS toimii yhteistyössä intialaisten suuryritysten kanssa ja pyrkii keräämään vaikutusvaltaa maan virkakoneistossa.

Toimiessaan Gujaratin osavaltion pääministerinä vuonna 2002 Modi lietsoi liekkeihin Intian itsenäisyysajan pahimpiin kuuluvan väkivalta-aallon. Sen aikana hindut murhasivat ja polttivat koteihinsa jopa kaksituhatta muslimia.

Seurauksena Modista tuli kansainvälinen hylkiö, jolta kiellettiin pääsy muun muassa Yhdysvaltoihin. Hän käänsi tilanteen kuitenkin edukseen luomalla itsestään kuvan köyhänä ja kouluttamattomana kansanmiehenä, joka joutui kärsimään vastustaessaan ”Delhin herrojen” metkuja.

Vuonna 2011 kansan ärtymys kongressipuolueen korruptiosotkuja kohtaan paisui katumielenosoituksiksi. Modi sai ponnahduslaudan, joka lennätti hänet valtaan.

Narendra Modi on helppo sijoittaa kansainväliseen oikeistopopulistien rintamaan, joka käyttää häikäilemättä vääriä väitteitä ja osatotuuksia asiansa edistämiseen.

Hän ja BJP ovat osanneet käyttää internettiä sekä sosiaalista mediaa selvästi poliittisia vastustajiaan taitavammin.

Intian internet-käyttäjien määrä on viidessä vuodessa kaksinkertaistunut yli 500 miljoonaan ihmiseen. Se on sekä Facebookin että Whatsappin suurin markkina-alue maailmassa. Maan väestöstä kaksi kolmasosaa on alle 35-vuotiaita, puolet alle 25-vuotiaita.

”Modi on Trumpin jälkeen maailman seuratuin poliitikko somessa. Hänen karismansa ja somen tehokas käyttö vaikuttivat ehdottomasti BJP:n saamaan äänivyöryyn”, uskoo Helsingin yliopiston Etelä-Aasian tutkimusohjelman apulaisprofessori Xenia Zeiler.

Köyhien kosiskelu ei karkottanut BJP:n perinteisiä äänestäjiä, hindujen vauraiden yläkastien kaupunkilaisjäseniä, Zeiler muistuttaa. Päinvastoin Modi sai tuplavoiton: puolue vahvisti asemiaan eliitin ja liike-elämän etujen suojelijana mutta sai myös maaseudun vähäosaisempien suurten kansanluokkien tuen.

”Modi on edistänyt digitalisaatiota tavalla, joka parantaa oleellisesti vähäosaisten asemaa. Nyt kaikkein köyhimmilläkin on mahdollisuus avata pankkitili”, muistuttaa Ari Tasanen. Modi on myös luvannut jokaiselle intialaiselle kunnolliset vessat.

”Näin selvä vaalivoitto kielii voittajan vetovoimasta ja vahvuuksista, kampanjataitavuudesta ja käytännön keinojen monipuolisesta käytöstä sekä toisaalta kongressipuolueen heikkouksista ja hajanaisuudesta.”

Modin suosiota ei vähentänyt edes se, että hänen edellisten vaalien alla antamat työllisyyslupaukset jäivät pahan kerran puolitiehen. Modi lupasi vuonna 2013 luoda intialaisille kymmenen miljoonaa uutta työpaikkaa joka vuosi. Nyt Intian työttömyysaste on korkein 45 vuoteen eikä köyhimmille intialaisille ole edelleenkään tihkunut talouskasvusta kuin murusia.

Modin arvostelijat väittävät hänen luoneen paljolti sosiaalisen median avulla Intiaan mielipideilmaston, joka kannustaa uskonnollista suvaitsemattomuutta, rohkaisee ääriliikkeitä ja vähättelee vihatekoja.

”Modin ja BJP:n somen käyttöä arvostellaan siitä, että puolue trollaa laajamittaisesti vastustajiaan, poliitikkoja ja toimittajia”, Xeiler sanoo.

Kapil Komireddin johtopäätös The Guardianissa on, että BJP on käynnistänyt huolellisesti organisoidun muutosliikkeen, jonka päämäärä on lujittaa hindujen ylivaltaa Intiassa ja oikeuttaa se.

BJP:n riveissä parlamenttiin valittiin muun muassa avoimesti rotuvihaan yllyttävä hindununna Pragya Singh Thakur. Hän on syytteessä osuudestaan vuonna 2008 tapahtuneeseen pommi-iskuun, jossa kuusi muslimia kuoli ja kymmeniä loukkaantui.

Vaalien alla BJP:n puheenjohtaja Amit Shah kutsui Intian koillisosien laittomia maahanmuuttajia ”termiiteiksi”. BJP on myös yrittänyt rajoittaa muslimien oikeuden rukoilla vain moskeijoihin.

”Missä tahansa Intiassa matkustin, lähes jokainen hinduäänestäjä tiivisti kantansa siten, että Modi on pettänyt lupauksensa mutta ainakin hän on näyttänyt muslimeille heidän paikkansa”, Komireddi kirjoittaa.

Uskonnolliset ennakkoluulot ovat vahvistuneet sosiaalisessa mediassa, kouluissa sekä paikallisilla tv- ja radiokanavilla. Se on johtanut väkivaltaan.

Vihateoiksi tulkittavien välikohtausten määrä kasvoi Modin ensimmäisen pääministerikauden aikana 28 prosenttia.

Kohteina ovat erityisesti muslimit. Muslimeja on lynkattu, jos heidän väitetään syöneen naudanlihaa, tai jos he eivät ole antaneet istumapaikkaansa hinduille ruuhkajunissa.

Jopa hinduille pyhät lehmätkin on valjastettu aseiksi.

BJP alkoi vuonna 2017 säätää lakeja, jotka estävät hindukulttuurissa väkivallattomuuden vertauskuvaksi nostettujen lehmien teurastamisen. Tähän asti hindumaatilalliset ovat puolisalaa myyneet vanhat lypsylehmänsä ja härkänsä muslimien omistamiin teurastamoihin.

Nyt teurastamot on suljettu ja hindujen hylkäämien lehmien laumat vaeltavat puolivilleinä tuhoamassa laitumia ja peltojen satoja. Lehmiä puolustavat usein paikalliset asejoukot, jotka ovat tappaneet eläinten vahingoittamisesta epäilemiään muslimeja ja hindutilallisia.

Ulkoministeriön Ari Tasanen ei silti usko, että Modi pyrkii kärjistämään Intian uskon- ja kansanryhmien kiistoja avoimeksi välirikoksi. Syy on ilmeinen: hänelle on elintärkeää luoda työpaikkoja ja talouskasvua, joka näkyy kouriintuntuvasti kaikkien kansanluokkien arjessa.

”Siihen hän tarvitsee yhteiskuntarauhaa. Eikä melkein kaksisataamiljoonaista muslimiväestöä voi alistaa tai syrjäyttää. Modilla on myös suuri halu osoittaa myös kansainväliselle yhteisölle, että Intia on rauhanomainen ja yhteistyöhakuinen suurvalta.”

Erityisesti hän haluaa esitellä tuloksia vuonna 2022, jolloin on Intian itsenäisyyden 75-vuotisjuhlavuosi.

Hinduyhteisö on kuitenkin hyvin moniääninen, Tasanen arvioi. Vaikka pääministeri Modi itse käyttäytyy valtiomiesmäisesti, ääriliike RSS pyrkii taustalla edistämään omia tavoitteitaan.