A NER alatti közmédia szinte minden héten tud valami meglepővel szolgálni az embernek, most éppen az a listázási gyakorlat került elő, aminek létét hevesen tagadják évek óta, annak ellenére, hogy Jakupcsek Gabriellától Kovács Patrícián át D. Tóth Krisztáig elég sokan leírták már, hogy igenis van olyan kategória, hogy "a közmédia számára nem kedves egyén". (Az Index újságírói közül is megtapasztalták ugyanezt páran.)

Most éppen Zelki János rendező-forgatókönyvíró tapasztalta meg saját bőrén, hogy a lista létezik: egy nyilvános Facebook-posztban írta meg, hogy a Kossuth Rádiótól hívták fel egy interjúkéréssel, amit ő azzal hárított, hogy a dokumentumfilmről, amiről kérdezték volna (Koldusgyerek), inkább Salamon András rendező tudna nyilatkozni. És innentől lett olyan a beszélgetés, mint a Tanú című film egyik kimaradt jelenete, legalábbis Zelki tolmácsolásában:

- Az nem megy sajnos....bizonyára érti, miért, szóval, őt nem hívhatom be.

- Miért, mi a baj vele?

- Hát, ő olyasmiket szokott csinálni, ami miatt nem lehet.

- Mit például? A filmjei miatt vagy mi?

- Nem, de nem lehet.

- És engem biztos, hogy szabad behívnia?

- Persze.

- Ebben ne legyen annyira biztos, valószínűleg nem tudja, hogy annak idején úgy rúgtak ki a Rádióból, hogy a lábam se érte a földet.

Salamon András a fentiekhez azt tette hozzá - dettó a Facebookon -, hogy egy időben rendszeresen járt be a közrádióba, az írásaiból rádiójátékok születtek, majd felkérték az Időfutár című ifjúsági rádiójáték rendezésére, amit nagy megtiszteltetésnek vett.

Nagyon megszerettem a műfajt, így egyre többet jártam a Bródyba, a legendás Pagodába, és a csodálatos stúdiókban dolgozhattam elképesztően szuper kollégákkal; dramaturgok, hangmesterek, zenei szerkesztők lettek a barátaim. Talán ennek is köszönhetően rendezhettem minden idők egyik legsikeresebb ifjúsági sorozatának első két évadát.

Éppen az Időfutár új évadát készítették elő, amikor az akkori főnöke jóindulatúan figyelmeztette, vagy megkérte (az emlékei nem tiszták), hogy a Facebook-posztjai témáira és hangvételére kicsit figyeljen oda, mert odafönt figyelnek az ilyesmire. Ő ezt persze kiröhögte, pár nap múlva meg kapott egy levelet, miszerint kösz az eddigieket, de mostantól nem kell ezt a rendezés dolgot forszírozni.

Salamon András telefonon azt tette hozzá a posztban leírtakhoz, hogy őszintén nem értette, min akadtak ki a közmédiában, hiszen nem egy "politikai aktor", és meglehetősen szelíd dolgokat posztolt a kirúgása idején, 2014 körül. A rendező pályája ezer szállal kötődött a közmédiához, filmjeinek java részét a Magyar Televíziónak forgatta, de amint megkapta az útilaput a rádióban, a tévéből sem kapott egyetlen megkeresést sem, pedig amikor II. Erzsébet Budapestre látogatott, többfordulós, alapos szűrő után a királyi család sajtóosztályának filmbiztosa őt választotta ki a hivatalos képanyag elkészítéséhez, azaz a szakmához eléggé érthet.