Den nye politiske ledelsen i Oslo har omsider kommet frem til en politisk plattform for de neste fire årene av deres samarbeid.

Enigheten omhandler gratis matpakker, parkutvikling og et bilfritt sentrum. Den stadig økende volden i hovedstaden ser man ikke ut til være så veldig opptatt av.

Dette bør ikke være overraskende når man leser om hvordan en rekke aktører ved ledelsen i Oslo politidistrikt i lang tid har forsøkt å overbevise befolkningen og den politisk ledelsen i hovedstaden om at byen ikke har et kriminalitetsproblem.

I april 2016 skriver journalist og forfatter Jon Hustad en nokså interessant sak om kriminaliteten i Groruddalen. Han gjennomgikk kriminalitetsstatistikk og intervjuet politiledelsen på Manglerud politistasjon, og konkluderte med at kriminaliteten gikk ned.

Senere vedgikk han at ledelsen i politiet ikke hadde vært sannferdige i sin fremstilling av situasjonen i hovedstaden.

Kritiske til kritikerne

Noen år senere lager NRK-journalist Anders Magnus en reportasje om kriminalitetsbildet i Groruddalen. Konklusjonene hans var at kriminalitet er et alvorlig problem i bydelen. Han ble «steinet» av kommentatorer og aktivister i diverse NGO-er (ikke-statlige organisasjoner, red.anm.).

Rundt samme tid som Anders Magnus lager reportasjen blir en mann i Oslo øst skutt i nakken. Han overlever, men blir lam fra livet og ned. Hendelsen finner sted utenfor en matbutikk.

Ett år senere blir en annen mann skutt ved et av kjøpesentrene i Oslo øst. Barna som fikk leksehjelp på det lokale biblioteket blir ufrivillige vitner til hendelsen. Alt dette og mer til skjer mens Oslo-politiet hardnakket nekter for at hovedstaden har et kriminalitetsproblem. De viser til statistikk som viser nedgang i alle typer anmeldt kriminalitet.

Over tid blir både politikere og politiledelsen mest interessert i å diskutere om vi har svenske tilstander eller ei. Dette blir en fanesak for en rekke mer eller mindre oppegående kommentatorer. Diskusjonene rundt «svenske tilstander» blir fulgt opp av at dette ikke har noe med innvandring å gjøre.

Tallenes tale

Mens mange er mest opptatt av å fortelle hvor ille alt var i 2010 og før dette, så ser man at utviklingen i Oslo er i ferd med å nærme seg samme tilstand som statistikk fra SALTOs (sammen lager vi et tryggere Oslo)-2018 rapport, som viser at ungdomskriminaliteten er økende.

Riktignok var det en nedgang å spore fra 2014 til 2015, men etter det har pilene i stor grad pekt én vei.

Videre ser man en kraftig vekst i ran blant 10-17 åringer i hovedstaden.

Les også Tid for innsats mot blind vold

I mange sammenhenger anvendes vold og ran som et rekrutteringsverktøy inn i diverse gjengmiljøer. Utover den faktiske utrygghet slike hendelser skaper, bør man også være bekymret for det denne utviklingen forteller om det som kommer i fremtiden.

VGs SKUP-rapport

VG og kilder ved Grønland politistasjon kan fortelle at en rekke av aktørene som står bak fremveksten av gjeng- og voldsproblematikken i Oslo har vært kjent for etaten siden 2007.

En av de mest sentrale personene i gjengen Young Bloods har vært på politiets radar siden 2007. Han er registrert som siktet/mistenkt i over 20 saker.

I metoderapporten forteller VGs journalister om et nokså krevende samarbeidsklima med påtaleledelsen ved Oslo-politiet, der det kan fremstå som påtaleledelsen unndrar seg fakta, endrer på sitater og skjuler statistikk.

Samme tendenser i andre europeiske land

Samtidig som gjengene utøver stadig mer vold både i rekrutteringsøyemed, og som en del av sin operative virksomhet, fortsetter sentrale personer i ledelsen ved Oslo politidistrikt å nekte for at hovedstaden har en voksende gjeng- og voldsproblematikk.

Til tider kan det se ut som enkelte ansatte ved politiets strategiske stab bruker mer til på å argumentere bort sammenhengene som finnes mellom kriminalitet og innvandring.

Det stopper ikke der. De samme menneskene som hardnakket har nektet for at fremveksten av kriminelle gjenger i Oslo har sitt utspring blant minoritets-ungdommer, har i mediene vært mest opptatt av å umuliggjøre politiets operative kriminalitetsbekjempelse i de innvandrertette bydelene. Denne innsatsen fremstår like systematisk og kalkulert som gjengenes søken etter makt og penger. Noe som har medført at gjengene har fått mer eller mindre fritt spillerom.

Les også 16 personer pågrepet etter voldshelg i Oslo

Disse tendensene har vi sett andre steder i Europa. Aktivister i sentrale stillinger ved London-politiet klarte egenhendig å underminere London-politiets innsats mot korrupsjon ved å stemple korrupsjonsjegerne som rasister.

Med det resultat at en omfattende rapport om korrupsjon blant politibetjenter med bakgrunn fra India og Pakistan ble lagt i skuffen og glemt.

I Tyskland ser man en lignende tilnærming. Politiet i landet står så å si maktesløs tilbake mot rasismeanklager og aktiv hindring i å få ut statistikk om kriminalitet blant innvandrere. I Tyskland, slik som i London, er det aktivistene som leder kampen an.

Resultatet av politiledelsens innsats for å verne visse kriminelle i den hensikt å spare innvandrermiljøene for negativ oppmerksomhet ser vi i dag.

Fornektelse

Et kriminalitetsbilde som er mer eller mindre ut av kontroll, og en politiledelse som fortsatt ser ut til å leve i fornektelse om at det finnes en sammenheng mellom innvandring og den kriminalitetsutvilkingen vi ser.

Effekten av denne mer eller mindre overlagte fornektelsen er at man bruker hundrevis av millioner av skattebetaleres penger på tiltak som mest sannsynlig ikke kommer til å gi effekt.

Utifra statistikken ser det ikke ut til at de nær 300 millionene som er brukt på områdesatsing i Oslo øst ser ut til å ha gitt effekt. Barn ranes, eldre utsettes for vold og folk flest blir mer utrygge.

Les også Fem pågrepet for vold og ran i Oslo

Og mens deler av Oslo politidistrikts strategiske stab er mest opptatt av å glatte over at det finnes en sammenheng mellom kriminalitet og innvandring, og politikere prioriterer penger til tiltak som tar seg best ut på papiret, fortsetter innvandrerfamiliene som bor i Oslo øst å kjenne effekten av gjengens fremvekst på kroppen.