Det er nok nå | Sarah Sørheim

16. nov. 2017 19:28 Sist oppdatert 17. november 2017

Disse skuespillerne er blant dem som har signert oppropet #stilleforopptak Kombinasjonsbilde

Maktmisbruket og ukulturen kvinnelige skuespillere blir utsatt for går ikke over av seg selv, men må aktivt bekjempes. Nå går startskuddet.

Historiene fra de mange norske kvinnelige skuespillerne er vonde å lese. Hver og en av dem rommer opplevelser og følelser ingen skal måtte gå igjennom på arbeidsplassen sin. Eller noen andre steder, for den saks skyld. Sannsynligvis var situasjonen verre for noen tiår siden. Men tilsammen utgjør #stilleforopptak et dokument som med all tydelighet viser at det fortsatt eksisterer en ukultur innen norsk teater-, TV- og filmbransje. En ukultur vi ikke lenger kan akseptere og som tydeligvis ikke går over av seg selv.

Les oppropet og skuespillernes historier her.

487 skuespillere har fått nok. Her er bakgrunnen.

Høsten 2017 er et tidsskille

Konsekvensene av høstens internasjonale #metoo-kampanje er store. Jeg tror de også er irreversible. Flommen av historier, vitnemål og anklager som nå kommer, lar seg ikke stoppe. Heldigvis.

Det er ingen hemmelighet at seksuell trakassering, maktmisbruk og overgrep eksisterer i samfunnet. Heller ikke at problemet er større i noen miljøer enn andre. Mange av oss jobber i bransjer der det florerer av historier om menn som har gått over streken. Noen av oss har også selv opplevd det på kroppen. Men det er først nå det enorme omfanget kommer frem.

Kjernen i #metoo-kampanjen er tryggheten det medfører å være del av en gruppe. Av å ikke måtte stå alene med sin sak, sin historie. Det er også gjennomgangstonen i oppropene #tystnadstagning og #stilleforopptak, der skuespillere i både Sverige og Norge har bestemt seg for å si ifra sammen. I Sverige har flere bransjer fulgt etter, og Svenska Dagbladet kunne denne uken presentere et opprop som forteller om seksuelle overgrep innen rettsvesenet, signert av mer enn 4500 kvinnelige jurister.

Tiden er inne for historier fra andre bransjer

I Norge har fokuset frem til nå i hovedsak vært rettet mot kultur- og mediebransjen. Men det er ingen grunn til å tro at holdninger og ukulturer som dette begrenser seg til disse miljøene. Kanskje er det slik at historiene om seksuell trakassering kommer først her fordi dette er bransjer med stor grad av ytringsfrihet og kultur for høy debatt?

For hvordan er det å være kvinne i politikken? Innen jus og næringsliv? Hotell- og utelivsbransjen? Vi vet det finnes historier der også. Nå er tiden kommet for å få dem frem i lyset.

Det som så langt har kommet frem denne høsten har lært oss at det fortsatt er altfor mange historier som aldri blir kjent, som aldri får konsekvenser. Altfor mange opplever ulike former for seksuell trakassering uten å gjøre noe med det.

Om dette er tilfellet også i bransjer der det foreløpig har vært stille, er det mitt håp at #metoo og opprop som #stilleforopptak kan gjøre terskelen for å melde fra lavere.

Går til kamp skulder ved skulder

#stilleforopptak samler for første gang hundrevis av kvinnelige skuespillere, som skulder ved skulder slår tilbake mot seksuell trakassering på sin egen arbeidsplass. På listen finner vi store profiler side ved side med nyutdannede og pensjonerte, kjente og mindre kjente navn. Fast ansatte og frilansere. Felles for dem alle er at de kjenner seg igjen i virkeligheten som beskrives.

KORTFILM: En audition blir svært ubehagelig når regissøren ikke klarer å skille fiksjon fra virkelig:

De mange historiene vi presenterer er alle subjektive. Flere av dem er direkte rystende og inneholder overgrep som er klart ulovlige. Andre er mindre alvorlige, men likevel klart over grensen for hvordan en skal oppføre seg mot kolleger. Alle handler på ulike vis om maktmisbruk og utøvelse av seksuell vold eller trakassering.

Hvorfor publiserer Aftenposten dette?

Aftenposten kjenner flere detaljer enn de vi publiserer, og vi vet også mer om aktørene og de konkrete situasjonene enn det som kommer frem i dette materialet. Vi finner avsenderne svært troverdige. Det er likevel ikke mulig å faktasjekke hver detalj i det som fortelles, og det vil være historier blant disse som oppfattes annerledes av den andre parten.

Men dette handler ikke om den enkelte historien. Dette handler om totalsummen. Og den er ikke til å ta feil av.

Høsten 2017 vil bli stående igjen som et tidsskille. Det er ingen vei tilbake fra det som nå skjer. Tiden for tomme ord er forbi. Den eneste måten å møte dette på er gjennom handling.