Sultestrejkende kurdere i Tyrkiets fængsler risikerer at dø - nu! De danske medier og den danske udenrigsminister kan ikke længere tillade sig at forblive tavse.

Tavshed om det tyrkiske regimes behandling af kurderne både i og uden for fængslerne gør medierne og ministeren til medskyldige i, at mennesker risikerer at dø, og at en uretfærdighed mod en hel nation forbliver uløst.

For knap to uger siden advarede læger om, at kurdere, som har sultestrejket siden 12. september, er i akut fare for at dø fra midten af november - efter 60 døgn uden mad. Det er nu.

For knap to uger siden svarede udenrigsminister Villy Søvndal på en henvendelse i anledning af sagen. Ministeren citerede en "bekymring" i EU omkring fængselsforholdene i Tyrkiet, og Søvndal tilføjede, at han da selv havde rejst spørgsmålet i maj måned over for sin tyrkiske kollega.

Det er for tyndt. Sådan kan en ansvarlig minister ikke optræde i en sag, som handler om liv og død - blandt andet for slægtninge til herboende kurdere og deres danske familier.

Ingen ved, at 700 fanger sultestrejker i Tyrkiet.

En kreds af politikere i Danmark har taget initiativ til appellen: 'Lad os alle hjælpe med at bryde tavsheden'. Blandt kredsen er medlemmer af SF og Enhedslisten i Folketinget, byrådsmedlemmer fra København og Randers samt repræsentanter for kurdere her i landet. Det bør gøre indtryk i ministeriet og på redaktionerne. Det bør føre til at tavsheden bliver brudt, og det politiske pres kan vokse på myndighederne i Tyrkiet.

For lige nu er der ikke noget pres, fordi den danske befolkning ikke véd:

At 700 politiske fanger sultestrejer i fængsler i Tyrkiet for tre retfærdige krav: Ret til modersmålsundervisning i kurdisk, ret til at forsvare sig på kurdisk ved domstolene og ophævning af isolationsfængsling af kurdiske fanger.

At den første gruppe indledte sultestrejken den 12. september, de risikerer nu at dø.

At borgmester Osman Baydemir i Diyarbakir og fem medlemmer af parlamentet i Ankara nu også har tilsluttet sig de kurdiske fangers sultestrejke sammen med tusinder uden for fængslerne.