Senere på året kan danske kvinder få indsat en ny livmoder i Sverige. Men det er ikke uden etiske kvaler, mener overlæge ved Rigshospitalet

Der er nyt håb for danske kvinder, der ønsker sig børn, men mangler en livmoder. I Sverige har læger med stor succes transplanteret livmodere fra en kvinde til en anden. Nu åbner overlæge og leder af forskningen Mats Brännström, der har forsket i livmodertransplantationer ved Göteborg Universitet siden 1999, for, at danske kvinder senere i år kan få samme mulighed.

”Jeg forventer, at udenlandske kvinder til efteråret kan komme til Sverige og få en livmodertransplantation og på sigt føde deres egne børn,” siger Mats Brännström.

I 2014 fik 167 danske kvinder under 35 år fjernet deres livmoder. 33-årige Christine Waldorff er en af de kvinder, der mangler en livmoder. Hun er begejstret ved tanken om, at hun nu alligevel kan blive mor.

”Jeg har altid drømt om at kunne føde mit eget barn. Jeg tror, mange undervurderer, hvor vigtig det er at kunne få børn for os, der ikke kan,” siger hun.

Sverige er det eneste land i verden, der har haft succes med at transplantere livmodere. Ni kvinder har indtil videre fået en livmodertransplantation i Sverige. Første gang var i 2013. Der er allerede nu født fire børn, og et mere er på vej.

Tyrkiet og Saudi-Arabien har begge forsøgt sig med lignende transplantationer, der dog ikke har ført til fødsler. I begge tilfælde kom livmoderen fra en afdød donor. Sverige er dermed det eneste land i verden, der har udført livmodertransplantationer med livmodere doneret fra levende kvinder.

Og det har ikke været uden kritik. En række læger fra både ind- og udland har kritiseret Mats Brännström for at udføre operationen på levende donorer. Praksis ved organdonation er, at man kun bruger organer fra levende patienter, hvis det kan redde liv, eksempelvis ved nyre- eller levertransplantationer.

Mats Brännström erkender også, at der kan være etiske dilemmaer forbundet med at transplantere livmodere fra levende kvinder.

”Nogle mener, at det er uetisk af os at bruge livmodere fra levende kvinder, fordi operationen er så kompleks. Men fordelen ved at bruge levende donorer er, at vi har langt større mulighed for at finde en livmoder, der matcher patienten. Og ingen af vores donorer har fået nogen form for varige mén fra operationen,” fortæller han.

En af de danske læger, der er skeptisk over for proceduren, er overlæge ved Rigshospitalet Anja Pinborg. Hun mener, at operationen er så risikabel for donor, at der er etiske problemer ved at udbyde den.

”Donor skal gennemgå en operation på op til 12 timer. Det er lang tid at være under bedøvelse, selv for en rask person. Hvis det her skal blive en rutinemæssig operation, så skal man først have skruet operationstiden for donor gevaldigt ned,” siger Anja Pinborg.

Formand for Det Etiske Råd Jacob Birkler mener, at den etiske debat om livmodertransplantationer først og fremmest handler om, hvor langt man bør gå for at give en kvinde mulighed for at føde sit eget barn.

”At få børn er ikke en menneskeret. Derfor skal man nøje afveje risici for donor over for hensynet til kvinden, der ønsker børn,” siger han.

Han understreger dog, at kan man undgå, at donor lider skade ved operationen, bør der ikke være etiske kvaler forbundet med donationen.

Flere europæiske lande arbejder netop nu på at kunne tilbyde operationen til deres egne borgere. I Frankrig vil de første livmodertransplantationer finde sted i løbet af i år, mens man i England regner med, at de første børn fra en transplanteret livmoder vil blive født i slutningen af 2017. I begge lande arbejder man med livmodere fra afdøde donorer.