Jeg havde set en kvinde gennem nogle måneder, men det gik ikke rigtig mellem os. Hun var virkelig sød og sådan en, der kunne klare alt i verden. Alligevel var der et eller andet, der gjorde, at jeg ikke syntes, at det skulle være os to. Da jeg sagde det til hende, blev hun til et helt andet menneske.

Ugen efter jeg havde gjort det forbi, fik jeg en mail fra receptionen på mit arbejde. Jeg havde en gæst stående, en ung kvinde, der spurgte efter mig. Jeg vidste med det samme, at det var hende, og at hun ikke ville mig noget godt. Jeg skrev, at jeg ikke havde nogen aftale med gæsten, og at de skulle bede hende om at gå. Et par minutter efter ringede de fra receptionen, hun ville ikke forlade bygningen uden at tale med mig. Jeg var nødt til at gå derud. Det var sindssygt pinligt at skulle stå på mit arbejde foran flere af mine kollegaer og forklare hende igen, at det var slut.

Ugen efter kom hun igen. Denne gang fortalte jeg hende, at jeg ville ringe til politiet, hvis hun kom igen. Det fik hende til at holde op med at møde op på mit arbejde, men i stedet begyndte hun at sende mig billeder, hvor hun stod uden for mit arbejde. Derhjemme bor jeg heldigvis i en bygning, hvor det er svært at snige sig ind uden en nøgle, og mine naboer er gode til ikke at lukke fremmede ind. Men det var stadig ekstremt grænseoverskridende, at jeg aldrig vidste, hvor hun kunne finde på at dukke op, og hvad hun kunne finde på at gøre. Et par uger senere viste det sig, at hun havde gjort mere end at stalke mig.