PostNord meddelte onsdag, at virksomheden har behov for at afskedige op mod 4.000 medarbejdere over de næste to til tre år. Fyringerne samt en »omstilling af den danske operation« kræver desuden, at den danske og den svenske stat skal finde 2,3 milliarder kroner over samme periode.

Siden offentliggørelsen af det massive hul i postkassen i forrige uge har politikere for rullende kameraer haft travlt med at bedyre, hvor overraskede de er. Det sker ikke kun på den svenske side af sundet, hvor bestyrtelsen er så stor, at den svenske industriminister ikke vil udelukke en skilsmisse.

Repræsentanter for de ansvarlige danske partier er angiveligt også »chokerede«. Senest har ordførerne fra både S og DF anklaget transportminister Ole Birk Olesen for at have tilbageholdt oplysninger i sagen.

Det er den danske del af PostNord, PostNord Danmark, der har leveret de seneste røde tal på 1,9 millliarder svenske kroner.

Men det er langt fra kommet som et lyn fra en klar himmel. PostNord Danmark har nu haft solide underskud i fem år i træk. Det tilskrives ikke mindst et dyk i brevmængden, der er faldet med 90 procent siden år 2000.

Danmark har været pioner inden for digitalisering af post siden midten af 00’erne, og den udvikling fik ekstra brændstof, da Folketinget tilbage i 2011 pålagde det offentlige at indskrænke den analoge kommunikation til et absolut minimum.

Alene derfor er ph.d-stipendiat og økonomisk historiker fra Københavns Universitets Institut for Statskundskab Rune Møller Stahl langt fra overrasket.

»Det er jo ikke nogen nyhed, at man skulle omstille postvæsnet til den digitale tidsalder,« som han siger.

For lidt for sent

Rune Møller Stahl medgiver, at det danske postvæsen er gået et stykke den rigtige vej. Men han mener, at det er sket alt for sent, og at der ligger dybere bevæggrunde bag den danske stats håndtering af ejerskabet. Der har været en for ringe vilje til at tage tilstrækkeligt store og afgørende innovative beslutninger.

»Alt, der kan vokse, er og har været potentielt problematisk. Det er en tilgang, der stammer fra 80’erne, hvor man havde oplevet for meget vækst i den offentlige sektor. Tænkningen var inspireret af økonomer som Milton Friedman fra Chicago og James M. Buchanan fra Public Choice-skolen. Her så man den offentlige sektor som et dræn på samfundets ressourcer, og hovedopgaven for centraladministrationen var at forhindre væksten i den offentlige sektor. Derfor har fokus også fra det danske finansministerium siden været på, hvad man har kunnet privatisere eller udlicitere for at begrænse den offentlige andel af økonomien; mens det har været utænkeligt, at staten kunne gå ind på nye områder, hvor der allerede var private virksomheder,« siger Møller Stahl, der mener, at al innovation i det offentlige i de sidste mange årtier er sket gennem nedskæringer.

Ingen har snydt svenskerne

Postens situation skal da også ses i lyset af de store besparelser, der er opnået gennem digitaliseringen af den offentlige post. Ifølge Digitaliseringsstyrelsen under Finansministeriet blev digitaliseringen indfaset ved udgangen af 2014. Herefter har det offentlige sparet ca. 400 millioner om året på papir og porto plus et ukendt beløb på op mod 600 millioner på mere effektive arbejdsgange mv.

Det har afspejlet sig i PostNord Danmarks regnskaber, som har givet voksende underskud år for år.

Professor i økonomistyring på Aalborg Universitet Per Nikolaj Bukh konstaterer, at regnskaberne er gået stadig mere i rødt i takt med udviklingen i brevmængder, indskrænkninger i service og stigende priser.

»I dag står Post Danmark og mangler ca. en halv milliard på driften. Dertil kommer, at de har en forpligtigelse på ca. fem milliarder kroner til de tidligere tjenestemænd,« siger Per Nikolaj Bukh. Han kan ikke se, hvordan den situation kan komme bag på hverken danske eller svenske politikere.

»Der er ingen, der har snydt svenskerne. Begge parter har været lige gode om fusionen, og svenskerne har naturligvis været fuldt orienteret om både den danske befordringspligt, digitaliseringen og de mange tjenestemandsansatte.«

Han vurderer ikke, at de danske politikere bag postforliget har så mange muligheder.

Brud på regeringsgrundlag

»De er kommet med relativt klare meldinger om, at de ikke vil fjerne befordringspligten. De ønsker heller ikke at privatisere. Dermed er der kun Postens egen strategi tilbage. Og det er at lave en stærk logistikforretning,« konkluderer professoren.

Med en investering i størrelsesordenen to-tre milliarder kroner mener han også, det kan lade sig gøre.

»Men det betyder også, at man i større udstrækning helt bevidst går ind med en statslig virksomhed og konkurrerer med private virksomheder,« siger han og medgiver, at politikerne bliver nødt til at sluge nogle kameler.

PostNord Danmarks direktør, Peter Kjær Jensen, har tidligere sagt til DR, at forretningen skal vendes om. Samme besked fik Information fra bestyrelsesformanden. Altså omlægges yderligere om fra breve til pakker og fremover ikke mindst tungt gods – det, der refereres til som »omstilling af den danske operation«. Særligt det sidste område er væsentligt, da PostNord Danmark her kun har en markedsandel på 2-3 procent.

Som professoren siger, betyder det, at PostNord Danmark vil øge væksten på den konkurrenceudsatte del af forretningen. Det går imod regeringsgrundlaget, hvor der om ejerskabet af statslige selskaber står: »Staten skal ikke eje selskaber, som er i direkte konkurrence med privatejede virksomhe­der. Derfor er det regeringens mål, at staten som udgangspunkt skal afhænde sådanne selskaber.«

Information har bedt transportminister Ole Birk Olesen (LA) om at forklare, hvordan det hænger sammen.

»Spørgsmålet må bero på en misforståelse. PostNord har ikke noget monopol i Danmark. Alt, hvad PostNord foretager sig i Danmark, er konkurrenceudsat. Folketinget besluttede i 2010, at der fra 2011 skal være fuld konkurrence på brevmarkedet.

Pakkemarkedet har alle dage være et åbent marked, uden eneret for PostNord. At PostNord øger sin indsats her er meget naturligt, da der er en vækst i antallet af pakker som følge af den stigende internethandel. Om PostNord får held hermed, beror på virksomhedens dygtighed i forhold til konkurrenterne,« lader ministeren forstå i et skriftligt svar.