Gabi Oprea, începuturile Șeful TVR, Stelian Tănase, spune că l-a executat scurt, după două telefoane de cenzură » Aproape nimeni nu mai vorbește despre asta » De unde provine puterea lui Gabriel Oprea? » Mărturii de la cei care l-au cunoscut în fotbal

marți, 29 septembrie 2015, 8:56

Cei trei oameni de la Federaţia Română de Fotbal privesc uluiţi scena. Vicepremierul se dă puţin în spate, își fixează cotul și, ţinînd telefonul ca pe o suliţă înainte de aruncare, ţipă la interlocutor.

“L-a făcut praf pe ministru în faţa noastră numai ca să ne arate că poate. L-a umilit, pur și simplu!”, descrie tabloul unul dintre oficialii federali. După cîteva minute, Oprea s-a așezat, cu o figură gravă, la masă și a început să discute cu oaspeţii din fotbal.

Cei trei bărbaţi sînt chiar în biroul de la Guvern al viceprim- ministrului Gabriel Oprea.

Au în faţa lor unul dintre cele mai enigmatice personaje ale politicii românești din 2015. Vine din aceeași încrengătură darwinistă ca și ei. Absolvenți de facultate politică și bine văzuți de serviciile secrete. Dar Oprea le dă clasă la cruzime de regn.

Șef de partid, ministru, general, candidat la poziţia de premier, acuzat că a încercat să cenzureze TVR și că l-a dat afară pe Stelian Tănase, Gabriel Oprea e, înainte de orice, un om obișnuit să comande.

Asta a demonstrat în faţa șefilor din FRF. Putere.

Încă de acum 20 de ani Oprea era familiar cu ordinele. Dar le primea.

De la Miron Cozma.

“Mă numesc Gabi Oprea, sînt vice la Jiul Petroșani”

Oprea a apărut în fotbalul românesc în 1995. Poveștile din trecut sînt foarte utile, pentru că atunci cînd sînt în perioada de creștere, eroii lasă urme.

“Miron Cozma începuse să aibă probleme cu justiţia și avocatul Ion Neagu, care îl reprezenta, i l-a recomandat pe Gabriel Oprea”, povestește un martor al epocii. “Am un băiat de ispravă, militar, ia-l consilier!”, i-a spus Neagu lui Miron Cozma.

Oprea abia împlinise 34 de ani. Se recomanda drept vicepreședinte al clubului Jiul Petroșani. “Era, cum să zic, tăcut și șters. Venea cu noi la meciuri, stătea în umbră, Miron Cozma îi mai dădea cîte o sarcină: «Gabi, vino să vorbim ceva». Sărea și nu comenta nimic”, își amintește un jucător de la Jiul.

«Oprea nu mișca în fața lui Cozma. Era obișnuit să execute ordinele» Fost oficial la Jiul

Micul combinator al marilor ambiții

Erau vremurile de glorie ale echipei și ale lui Cozma. În vestiar, Gabi Oprea țesea ca un păianjen stoic. Prieten cu Puiu Iordănescu și mic antreprenor, “Oprea avea în București, pe Sărăriei, un bar care nu mergea cine știe ce”, tînărul cu formaţie militară executa și tăcea.

“Se citea la el o dorinţă teribilă de a urca. Nici o combinaţie nu era prea greu de făcut. Pe scurt, așa îl vedeam: ca un combinator mărunt, ros de mari ambiţii”, sună descrierea unui om din club.

Pus cu mîna de Servicii?

“Uitîndu-mă acum în urmă, realizez că Oprea a fost plantat lîngă Cozma de cei care aveau nevoie de informaţii din Vale și din apropierea liderului. Eu cred că a fost omul unei facţiuni din Servicii”, spune unul dintre cei care l-au cunoscut bine pe Cozma. Oprea a rămas aproape doi ani în preajma “Luceafărului Huilei”.

Amicii de atunci au fost surprinși, mai apoi, de ascensiunea căpitanului în rezervă care a urcat pînă la statutul de general și de om care desface coaliţiile în România.

Cum ar zice arbitrul Ion Danciu, care a postat ceva poze vechi cu vechiul camarad pe facebook, dar care nu vrea să vorbească nici picat cu ceară, Oprea ”era conectat sus, chiar dacă nu avea relații la librărie și bibliotecă”.

“La un moment dat, l-am reîntîlnit pe Gabriel Oprea în București, parcă în prezenţa lui Cocoș”, spune unul dintre foștii apropiaţi. “Da, Oprea era văzut destul de des pe Șoseaua Nordului, la un restaurant unde Cocoș deschidea și închidea”, confirmă o altă sursă.

Oprea o știe și pe Elena Udrea, au în comun teribila convingere că vor răzbi în viață fără mască de oxigen.

Surse bune susțin că Udrea a avut un rol important atunci cînd Traian Băsescu l-a reevaluat pe Oprea.

Fetișul telefonului altora

Nimeni nu știe exact cum și-a confecţionat Oprea banii și siguranţa de azi. Cum a ajuns la statutul de om politic indispensabil.

În privinţa averii, mai mulţi primari din apropiere de București sînt consideraţi de peste un deceniu “oamenii lui”. Imobiliarele nu erau singura treabă de făcut împreună.

De cînd a început să capete influenţă, Oprea a căpătat un obicei. Evită să sune de pe telefoanele lui. Cînd are de rezolvat cîte o treabă delicată, vorbește de pe telefonul unei cunoștinţe. Așa a procedat cu Stelian Tănase.

De trei ori l-a presat pe fostul șef al TVR de pe telefonul vedetei TV Rareș Bogdan și de pe al lui Cătălin Blebea, membru în CA al TVR. La fel s-a întîmplat cînd a avut un mesaj de transmis lui Gigi Becali. A apelat la unul dintre primarii de Ilfov credincioși cauzei.

Relaţia lui cu Becali e, de altfel, tensionată și pentru că, altădată, a fost una profitabilă. Ori de cîte ori aude, în aceeași propoziţie, expresia “2 hectare de pămînt” și numele “Gigi Becali”, Gabriel Oprea dă cu pumnul în masă.

“Niște mancurți!”

Faptul că a cerut scoaterea unor știri și a unei emisiuni de la TVR, cele referitoare la plagiatul doctoratului său, a trecut cumva neobservat. Oamenii se tem de el. S-a înconjurat de curteni care îi înţeleg capriciile și-i îndrăgesc slăbiciunile.

Cineva din UNPR povestește cum Oprea obișnuiește să declame prin ședinţă, cu asprime: “Eu o să fac ordine în ţara asta!”. La o întîlnire cu cineva pe care urma să-l influențeze, înaintea lui Oprea a apărut un soi de consilier care l-a sfătuit pe interlocutor: ”Vedeți cum vorbiți, e un tip milităros, nu-i place să fie contrazis”.

“Niște mancurţi”, scrie Stelian Tănase pe blogul său, convins că abuzul nu va rămîne nepedepsit.

Mancurţii sînt parte a mitologiei stepelor kazahe, înviată de scriitorul kirghiz Cinghiz Aitmatov în “O zi mai lungă decît veacul”. Mancurții reprezintă omul fără memorie, pe care durerea l-a transformat în posesia incontestabilă a stăpînului său.

Undeva în romanul lui Aimatov, un tînăr plecat la ”regiune” povestește cum va veni o vreme în care “oamenii se vor supune undelor și vor fi veseli sau triști după cum le ordonă interesele superioare ale statului”.

În aceeași scenă, lîngă foc, la doi pași de cămilele care freamătă, bătrînii stepei îl ironizează pe cel care declamă “interesele superioare”. Naivi, înțelepți sau amîndouă, bătrînii cred că omul va fi slab și liber mereu. Să vedem.

Să vedem cum se va termina povestea generalului Oprea.

Orice mancurţi au nevoie de un stăpîn.