Nu sunt decât câteva săptămâni de când, în Neamț, s-a iscat un (nou) scandal pe învățământ și, din nou, faima ne-a precedat în fața întregii țări. De data aceasta n-a mai fost vorba nici de Evaluare, nici de Bacalaureat (mai e ceva vreme până-n vară) și nici măcar de concursul pentru directorii de școli (unde povestea e departe de a se fi încheiat). De data aceasta a fost vorba de Liceul ”Mihail Sadoveanu” din Borca, unde doi elevi au avut o aventură sexuală chiar în sala de cursuri, la o oră când ar fi trebuit să aibă cursuri, dar, evident, nu le-au avut.

Ulterior, din ancheta demarată de conducerea liceului, dar și din cele ale Poliției și Inspectoratului Scolar Județean Neamț, a reieșit că partida de amor a fost… favorizată de profesorul care a lipsit, atunci, nemotivat de la clasă. Sigur, nu e nici primul, nici ultimul, nici măcar un dezastru național că un profesor nu-și ține ora, dar, în cazul de față, a devenit unul, local, pentru că doi elevi, iresponsabili și cu hormonii tropăind, au făcut-o de oaie, iar toată lumea a aflat. Că, de fapt, despre asta e vorba: că a aflat lumea.

De asta nu s-a putut trece cu vederea și, de ochii lumii, ațintiți asupră-le, cei implicați au fost nevoiți să cerceteze și să ia măsuri/ sancțiuni. Pentru asta, a fost nevoie mai întâi de identificat vinovații.

Evident, episodul a înroșit obrazul unei școli care are prestigiul său, chiar dacă se bazează mai mult pe trecutul istoric. Evident, opinia publică a fixat cu privirea elevii ”păcătoși”și profesorul absent, așteptând pedeapsa. Care a venit, într-un final, și pentru cei doi elevi, și pentru profesorul Constantin Marariu.

* Un țambal urât și o batistă frumoasă

Cu chiu, cu vai, după multe codeli și fereli, conducerea liceului a trimis la Inspectoratul Școlar Județean o propunere, prin care solicita retragerea burselor profesionale și scăderea notei la purtare în cazul celor doi elevi. Pentru profesorul care nu și-a putut justifica absența s-a cerut desfacerea contractului de muncă. În fond, Inspectoratul Școlar a făcut ce poate face mai bine: să monitorizeze și să controleze. Directorul liceului de la Borca a declarat, pe 24 ianuarie, că va crea o secțiune pe site, în care va publica deciziile luate. Pauză. Nici până astăzi nu a fost arătată vreo foaie care să ateste măsurile propuse. Mai mult, la Inspectorat, nu pare să fi fost vreun interes serios pentru monitorizarea până la capăt a evenimentului. Totuși, dincolo de linia întâi a ”frontului” pe care s-a consumat acest subiect, apare un mare semn de întrebare, legat de identitatea profesorului și, mai ales, părerea acestuia vizavi de scandalul de la Borca. Profesorul în cauză, Constantin Marariu, a acceptat să vorbească cu noi și a făcut câteva dezvăluiri cel puțin surprinzătoare.

Noi, convinși că măsura de desfacere a contractului de muncă a fost pusă în aplicare, l-am întrebat cum a primit vestea. Răspunsul a fost memorabil:

Spuneți-mi, că pe cuvântul meu dacă știu ce sancțiuni am…! Nu m-a anunțat, nu mi-a dat nicio hârtie oficială, nimic!

Reporter: – S-a vorbit despre desfacerea contractului de muncă…

Constantin Marariu: – Asta este o speculație. N-are cum. Pentru două ore care am plecat mai devreme, n-are cum. Ce s-a întâmplat după, nu-i treaba mea. Eu pot să-mi spun punctul de vedere.

Rep.:- Dvs. nu știați despre decizia asta?

C.M.: – Dar nu știu despre nicio decizie, că nu mi-a dat nimic.

Rep.: – Dvs. mergeți în continuare la ore?

C.M.: – Da, cum să nu! Astea sunt speculații, știți cum… Am mai citit și în presă că, tot așa, e posibil, în semestrul al doilea, să-mi desfacă contractul de muncă, pentru că am lăsat copiii să plece acasă… c-au vrut ei, nu c-am vrut eu.

Rep.: – Ați mai fost sancționat pentru că ați lipsit de la ore?

C.M.: – Am fost sancționat în noiembrie, pentru o oră care le-am dat drumul acasă și niște chestii, dedesubturi despre care nu pot să vorbesc prin telefon.

Rep.: – Cum comentați cele întâmplate la Borca?

C.M.: – Eu nu pot să vă spun prin telefon absolut nimic, pentru că faceți un reportaj și după aceea mă strâng ăștia (???) de gât, pe aici. Eu știu adevărul, dar nu pot să spun decât dacă ne întâlnim față-n față. Până nu-mi dau sentința (decizia – n.red), cum s-ar zice, să vedem cum m-au sancționat, nu pot să dau replică, pentru că nu am la ce să dau replică. Eu am fost cooptat într-o comisie de disciplină și, pentru că am plecat, din tot procesul verbal și ce a fost acolo, singura mea vină este că le-am dat drumul la copii, două ore. Că ce s-a întâmplat după nu mai este vina mea. Este vina copiilor. Și gata. Asta este cel mai simplu. Cam asta este rezoluția. Deci, ei au făcut niște mascări, așa, pe din dos, cum ar veni.

Rep.: – Dvs. aveți să vă reproșați ceva din tot episodul ăsta?

C.M.: – V-am spus foarte clar. Singura chestie pe care mi-o reproșez este că am plecat cu două ore înainte. Eu am fost și la Consiliul Profesoral și, de-abia când să plec la Piatra, m-a chemat directorul deoparte și mi-a spus: «Vezi că la tine în clasă a fost un viol.» Am rămas paf, vă dați seama!Și n-a fost niciun viol, pentru că fata a cam tras de băiat, băiatul fiind tinerel, ce-o fi zis, că acum e momentul.Mie mi s-au tăiat orele în condică. Nu știu câte sancțiuni or să-mi dea, dar cu desfacerea contractului de muncă nu cred. Abia atunci vin la dvs. și fac scandal în presă. Nu se poate, n-au cum să mă dea afară! Aici sunt niște interese, pe care dvs. nu le știți.

Rep.: – Vizavi de cine aceste interese?

C.M.: – Vizavi…? Vizavi de ceea ce se întâmplă aici. Toată ziua am mers la… Nici colegii care sunt în Consiliul de Administrație n-au spus nimic, c-au spus că trebuie să ia legătura cu Inspectoratul, dar Inspectoratul n-are nicio treabă, școala decide. Sunteți primul care m-ați contactat. Nici măcar de aici, din Borca, în afară de comisia respectivă. A venit și mama cu fata, și Poliția, nimeni nu m-a întrebat nimic. Mă bucur că m-ați sunat. Eu n-am ce pierde, pentru că, la meseria mea, eu îmi găsesc de lucru. (…)

S-a făcut Consiliul de Administrație și de acolo eu nu am rezoluția. Dar nu pot să spun prin telefon ceea ce se poate spune. Pentru că aici sunt niște interese personale. Eu nu am fost bine primit la Borca, pentru că trebuia să vină altcineva. Atât pot să spun prin telefon. Am căzut în cursă, asta e singura chestie. V-a spus domnul director că mă dă afară? Are el dreptul ăsta? (…)

Am mai avut o altă ședință, cu dirigintele și cu părinții, în clasă, și s-a propus și s-a aprobat nota 2 la purtare la copii și luarea bursei pe 3 luni. Dar legea prevede să mă dea pe mine afară pentru că am lipsit două ore? Nu prea aș crede. Eu n-am nimic de pierdut, dar nici nu vreau să mă țigănesc cu… în sfârșit, înțelegeți printre rânduri ce vreau să zic. Eu sunt de acord să mă întâlnesc cu dvs. după ce primesc răspunsul și atunci îmi spun și eu părerea mea, ce se întâmplă pe la Borca pe aici. Se bat copiii, astea nu se văd. Îi lasă, cu zilele, cu săptămânile, liberi, nu vin la școală… Dar aici a fost interesul ca eu să fiu lucrat și nu-i nicio problemă. Nu mor eu de foame.

Rep.: – Am înțeles că sunteți titular la Liceul ”Carol I” din Bicaz…

C.M.: – Eu sunt titular la Bicaz, la Bicaz nu mai sunt ore. Când am fost la ședința publică, la Inspectorat, singura catedră… Și aici e o poveste, singura catedră liberă a fost la Borca și am ales Borca, dar, când am venit, li s-a părut că sunt în coasta lor, iar eu sunt un om bun, n-am treabă cu nimeni. Eu atât fac: fac orele și îmi văd de treabă. Dar, în sfârșit, trebuia altcineva să vină în locul meu. Eu am fost amenințat din toate părțile. E o poveste lungă. Am fost ameninat cu Poliția, și cu televiziunea, și cu Inspectoratul, dar deocamdată nu m-a căutat nimeni nici la dinți. Nu m-a întrebat nimeni absolut nimic. (…)

A fost o chestie foarte simplă. Au fost 5 copii în clasă și eu am făcut o oră, de la 10 la 11 și ei, elevii, au spus: «Dom’ profesor, nu mai veniți la ore, că noi o să plecăm acasă, că e vineri». Și, pe bună dreptate, am ieșit ultimul din clasă, am stins lumina, i-am văzut plecând și eu m-am dus în Borca, pentru că aveam niște treabă. Ca să aflu la ora 2, de la director, că a fost viol în clasă.

Cazul de la Borca pare a fi unul în care nu s-a dorit un final, nu unul extrem de deranjant, în orice caz. Declarațiile profesorului, totuși, stârnesc niște viespi în cuibul lor.Dacă vor fi înnăbușite sau întețite, rămâne să aflăm.Rămâne o certitudine faptul că, deși la ISJ Neamț există raportări lunare pe absenteism și abandon școlar, nimeni, dar absolut nimeni, nu verifică modul cum sunt motivate zeci de mii de absențe într-o singură lună. Ar fi, de asemenea, interesant și de dorit o raportare, tot lunară, a absențelor cadrelor didactice, și motivate, și nemotivate. Nu în ultimul rând, în virtutea eternei reformări a Educației, ar fi de dorit un cadru care să stabilească mult mai clar cine ce are de făcut și cum răspunde în cazul în care nu face. Pentru că, deocamdată, în învățământul din Neamț și de aiurea, din țară, spălatul pe mâini și fuga de răspundere au fost deja ridicate la rang de artă.

Marian TEODOROF