Episoden fik Christian Tafdrup til at mødes med Anders Juul på bodegaen.

Han gav Christian Tafdrup det helt klare råd om, at han skulle gå fra kæresten. Men dagen efter havde Tafdrup købt flybilletter til Paris til både sig selv og kæresten og bestilt pladser på byens dyreste restauranter.

- Det lugtede jo langt væk af usikkerhed, fordi hun havde plantet den usikkerhed i mig. Det undrer mig, for jeg opfatter mig selv som et ret selvsikkert menneske. Så hvordan kan det ske, at jeg kan miste grebet om virkeligheden, og hvordan er det muligt, at en kvinde kan fucke så meget med mandens indre kompas? Det er det, jeg gerne vil undersøge i filmen.

Er det ikke bare, fordi du var forelsket, som Rasmus også er i filmen?

- I filmen tror jeg, at han er totalt forelsket. Men jeg kunne mærke, da jeg genlæste mine dagbøger, at jeg ikke rigtigt kunne føle, at jeg selv var forelsket, da jeg skrev det. Men alligevel var jeg ikke i stand til at kunne forlade hende.

Jeg er ikke en vatpik

Men er det ikke fordi, manden i den situation også er en vatpik?

- Jeg ser mig ikke selv som en vatpik eller et offer, og jeg synes heller ikke, Rasmus er en vatpik. Han er velopdragen. Men den reaktion får jeg mange gange, fordi jeg er en mand, siger han.

- En kvinde, der bliver udsat for gradvist psykisk vold, vil jo aldrig blive kaldt en vatfisse. Man ville aldrig sige til en kvinde, at det var hendes egen skyld. Det er et stereotypt billede af manden som den stærke, og derfor bliver det hurtigt ham, der i andres øjne fremstår som en vatpik.

Er det en opfattelse, du gerne vil ændre?

- Jeg ved ikke, om jeg vil ændre noget. Men jeg vil gerne skildre noget, som jeg tror foregår i sindssygt mange forhold, og som der ikke bliver snakket om. Og så vil jeg gerne have, at folk kan genkende sig selv. Jeg har talt med rigtig mange kvinder, som har følt sig ramt, og mange mænd, der siger, at de føler sig set – alene fordi de har set traileren.

#Metoo får folk til at se filmen med andre briller

Egentligt er holdningerne til filmen ret forskellige.

Anders Juul fortæller, at publikum grinede af 'En frygtelig kvinde', da den havde verdenspremiere i Warszawa i september, inden Weinstein-sagen begyndte, og #Metoo begyndte at vælte internettet omkuld.

Og herhjemme er reaktionerne også forskellige – alene på traileren – alt efter hvilke kvinder, man lytter til, mener Christian Tafdrup.

Det er en meget kærlig film, som tager kvinder meget alvorligt. Jeg synes ikke, det er en vred film. Christian Tafdrup, instruktør

- Jeg tror, at mange par driller hinanden lidt, når de ser filmen sammen. Men så er der de her politisk korrekte stemmer – særligt de stærke, akademiske kvinder fra København, som jeg har gjort vrede, og som synes, jeg er pisse urimelig, fordi #Metoo er opstået inden for de seneste måneder.

Filmen tager kvinder alvorligt

Men kan det ikke også virke lidt voldsomt, at du udkommer med sådan en film lige nu?

- Nej da. Tværtimod. Det er en meget kærlig film, som tager kvinder meget alvorligt. Jeg synes ikke, det er en vred film. Mit formål har aldrig været, at jeg ville jorde kvinder. Jeg har ikke vidst, at denne kønsrolledebat ville komme, da jeg begyndte at lave filmen.

- Jeg har forsøgt at komme tæt, hvorfor jeg nogle gange har mistet mig selv i forhold til kvinder. Men hvis vi ikke engang må tale om det, så kan vi jo ikke snakke sammen længere. Mange beskylder mig for at udstille kvinden, men hvis jeg gør det, så udstiller jeg også manden – og mest af alt mig selv.

Dit udgangspunkt virker lidt som om: ’Hvad har I gang i, drenge?’ Og så tænker jeg, Gud, har vi gjort noget farligt? Anders Juul, skuespiller