Skal vi have flere klimatolerante og miljøvenlige planter på bordet, så er vi nødt til at pille ved generne, så forædlingen kan gå en del stærkere. Alt andet er direkte uansvarligt.

Det understregede Det Etiske Råd i Danmark så sent som i april, og nu er 117 europæiske forskere gået sammen om en åben erklæring til de nyvalgte politikere i EU-Kommissionen og EU-Parlamentet for at få dem til at revurdere forgængernes beslutning, når det kommer til planteforædling.

Anledningen er den tolkning af GMO-loven, som EU-Domstolen foretog for et år siden, da det blev afgjort, at planter, som er modificeret med værktøjer som den kendte gensaks Crispr/Cas9, skal reguleres på lige fod med gensplejsede planter.

Kun planter, der er genmodificeret ved at få flået gener ud ved hjælp af kemikalier eller stråler slipper udenom, da det blev vurderet sikkert, da loven blev vedtaget i 2001 – længe før der var noget, der hed Crispr.

»Vi er nødt til at få moderniseret den lov, så vi håber, at vi kan råbe de nye politikere op, inden hele sagen går helt i glemmebogen,« siger professor Henrik Brinch-Pedersen fra Institut for Molekylærbiologi og Genetik ved Aarhus Universitet.

»Fjollet situation«

Sagen, som Henrik Brinch-Pedersen taler om, er den, der tog sin begyndelse i 2016, da en række grønne franske organisationer krævede, at den franske stat slog bremsen i over for de nye forædlingsteknikker.

Og efter at den franske stat havde sendt bolden videre til EU-Domstolen, blev meldingen, at alle planter, der har fået pillet ved generne, ifølge gældende lov er at betragte som GMO’er.

Det betyder store godkendelsesprocedurer, der kan løbe op i trecifrede millionbeløb, som kun de helt store spillere kan være med på, lyder kritikken blandt andet.

»Selvfølgelig kunne de ikke tolke loven anderledes, end de har gjort, men det er jo en fjollet situation, at vi sådan er blevet låst i 2001-teknologier,« siger Henrik Brinch-Pedersen.

Han mener, som Det Etiske Råd og andre Crispr-fortalere, at der – ligesom i 2001-lovgivningen – bør skelnes mellem, hvornår man bare slår gener ud (mutagenese), og hvornår man indsætter gener fra fremmede organismer for at opnå en bestemt effekt (transgenese).

Håber på opmærksomhed fra det nye hold

Men loven bør altså ikke være så præcis, at den taler om konkrete 2001-teknologier, når vi nu står med nye værktøjer, der i princippet kan det samme, blot hurtigere.

Og frygten blandt kritikerne ofor, at det også kan gå for hurtigt, køber han heller ikke.

»Man kan jo også forædle langt hurtigere i dag med kemikalier, fordi vi nu kan sekventere og kender planterne så godt, at vi ved, hvad vi skal gå efter, og hvornår vi har fået ram på det rigtige. Men Crispr ødelægger ikke alt muligt andet også, som kemikalierne jo gør,« siger han.

Forskerne prøvede også at sende et opråb til politikerne sidste år, men foreløbig er der ikke nyt om GMO-loven. Henrik Brinch-Pedersen satser på, at det skyldes parlamentsvalg, Brexit og andre store begivenheder, men han håber, at der er ro på nu til at tage snakken med det nye hold.

»Afgørelsen sidste år fik folk til at samle sig om problematikken, så nu håber vi, at vi kan vinde de nye parlamentarikeres blik,« lyder det håbefuldt fra Henrik Brinch-Pedersen.