Stefan Ravn vil for alt i verden ikke kaldes for hipster.

Faktisk siger han – halvt i sjov, halvt i alvor – at får hans kaffebar på hjørnet af Provstevej og Thoravej mere end 500 likes på Facebook, så lukker han den.

Derfor sad bemærkningen også ekstra dybt, da den 36-årige kaffesælger, filmmager, kontorfællesskabsindehaver, hjemmesideudvikler og reklamemand forleden fik at vide af nogle lokale, at han var den første byggesten, som ville gøre Nordvest til et hipsterkvarter.

Nej, Stefan Ravn ser sig selv som ’progressiv’.

Han sidder i aftensolen med sine bare tæer og ternede skjorte i en sofa på græsset over for sin kaffebar. Det er denne lille grønne plet i Københavns Nordvestkvarter, det hele handler om. ’NV Autopark’ kalder de lokale den. En tom grund, der siden 2009 har været besat af en gruppe beboere, som har lagt græs, dyrket nyttehave og indrettet plænen med bålplads, sofamøblement, graffiti og pantsorteringssystem.

Denne aften holder en håndfuld aktivister pr-møde i sofaerne. Grunden er ejet af en privat investeringsfond og kan blive tilbagekrævet når som helst, og nu funderer Stefan Ravn og en håndfuld lokale på, hvordan de kan overtale kommunen til at opkøbe autoparken og lade den fortsætte som grønt åndehul i en bydel, der i forvejen ikke opfylder den kommunale kvote for grønne arealer.

»Jeg forestiller mig en fed introduktionsvideo. Interviews med forskellige folk, der bruger parken. En video, som viser, hvor fedt stedet er«, siger han.

Autoparken ligger omkranset af et kommunistisk kollektiv og en socialistisk andelsforening. Og det skorter i det hele taget ikke på venstreorienterede enklaver i Nordvest, der blev født som et rødt arbejderkvarter og stadig har tradition for at samle byens røde og progressive kræfter.

Kampplads

Skal man stille det firkantet op, kan man sige, at hvis Københavns røde aktivisme udgår fra Nordvest, så udgår en stor del af Nordvestkvarterets aktivisme fra autoparken på Provstevej.

Parken er blevet til en kampplads. Og Stefan Ravn forsøger med kampagnen ’Red Parken’ og sammen med kvarterets øvrige beboere at ruste sig til slaget.

Idéudviklingen ved pr-mødet er gået i gang. Forsamlingen diskuterer, hvem der ville egne sig som interviewpersoner. Et par, som blev forlovet i NV Autopark, bliver foreslået. Et par, som skal giftes hernede om en uge, kommer på bordet. Der er enighed om, at videomaterialet skal vise autoparkens diversitet.

»Vi mangler måske en studerende, der kan fortælle om at læse lektier hernede i solen«, siger en.

SE OGSÅ

Pølsevognen er stedet alle mødes. Iren har haft sin i 30 1/2 år. Kilde: Politiken

»Vi skal måske også have et lidt etnisk par«, lyder det fra en anden.

»Jeg kender to afrikanere, der nogle gange kommer og smider en sofa. De kunne måske måske også være meget gode«.

»Nu er der næsten for meget diversitet. Hvad med en helt almindelig 3F’er?«.

»Jeg kender et par, der bruger parken, og som er lidt rige i det. Det er godt, hvis vi vil have noget hvidt og lækkert«.

Centrum for kommunister

Det starter allerede ved indgangen til kvarteret. Pladsen foran Lygten Station prydes af en statue i bronze. Den forestiller M.C. Lyngsie, der i begyndelsen af 1900-tallet kæmpede for de ufaglærtes rettigheder.

Her valfartede håbefulde arbejdere til de nyopførte sociale boligbyggerier, der var rummelige, billige og lå tæt på de store industrivirksomheder.

Det var også her i kvarteret, at både typografernes, malernes og byggefagenes fagforeningshuse lå – og her en række kooperative virksomheder siden slog sig ned. Tagskiltet fra andelsmejeriet Enigheden kan stadig skimtes henne på Bygmestervej. Og en håndfuld kooperative virksomheder er fortsat med til at præge kvarteret.

Det afspejler sig også politisk. Kunne Nordvests beboere bestemme sammensætningen af Folketinget, havde Enhedslisten formentlig flertal sammen med Socialdemokratiet og SF. Ved det seneste kommunalvalg i november sidste år fik de tre partier tilsammen mere end 50 procent af stemmerne i den lokale valgkreds.

Med få hundrede meters mellemrum har to kommunistiske partier placeret deres sekretariat i Nordvest. Det ene af dem, Danmarks Kommunistiske Parti (DKP), holder til nede på handelsgaden Frederikssundsvej i nummer 64.

Her har 83-årige Agnes Ruben og Ejner Olgenkjær på 76 sammen med DKP-kontorets daglige leder inviteret til kaffe og småkager. På en tavle hænger en plakat for Antifascistisk Aktion, og i sekretariatets tilstødende bogcafé, der holder møder og aktiviteter for grupper på venstrefløjen, reklameres der for revolutionær litteratur og forestillinger med en nordkoreansk teatertrup.

»Det er jo lidt sjovt, at vi er nogle stykker herude«, siger Agnes Ruben med henvisning til Kommunistisk Pari i Danmark, der har kontor et stenkast fra DKP.

Hun har været medlem af DKP siden 1954 og boet i Nordvest i 30 år. Og hun ærgrer sig over, at de kommunistiske fraktioner ikke kan blive enige på kryds og tværs.

For årtier tilbage bugnede Nordvest med kommunister, fortæller Ejner Olgenkjær. Men særligt kollapset i Sovjetunionen og kommunismens tilbagetog i det østlige Europa har kunnet mærkes, fortæller han.

»Vi er vel nogle hundrede stykker tilbage«, fortæller han.

En del af dem bor i Nordvest, og det glæder Agnes Ruben.

»Jeg synes jo, den kommunistiske idé er den rigtige. At man deles om det, der er. Der er utrolig mange aktiviteter hernede, og det viser jo, at vi ikke har kæmpet forgæves«, siger hun.

De nye røde

Fra kommunistkontoret er der få minutters gang til Dortheavej, hvor Ungdomshuset er samlingssted for en del af Københavns unge venstreorienterede. Da det oprindelige hus på Jagtvej blev rømmet i 2007, mundede forhandlinger med Københavns Kommune ud i, at Ungdomshusets brugere skulle have et nyt sted.

Fælles for mange af brugerne er, at de tager politisk eller kulturelt afstand fra det etablerede samfund, og der var udbredt tilfredshed med, at det nye Ungdomshus blev lagt i Nordvest.