3.500 ansatte i hjemmeplejen og på plejecentre har i foråret og forsommeren fået uniformer, som de skal bruge på arbejde. Mange føler, at de ikke kan ånde i kunststof-uniformerne, hvor sveden her i varmen bliver hængende på kroppen.

Annonce

AARHUS: I foråret er 3.500 medarbejdere i hjemmeplejen og på plejecentrene i Aarhus Kommune blevet udstyret med uniformer eller - som kommunen foretrækker at kalde det - arbejdsbeklædning. Obligatorisk arbejdsbeklædning vel at mærke. Det er slut med, at hjemmeplejen møder op hos ældre borgere i bomulds-T-shirt og cowboybukser. Nu lyder dresscoden på blå T-shirt, blå bukser og blå kittel. Fremstillet af en blanding af polyester og bomuld. Blandt især medarbejdere i hjemmeplejen, der cykler rundt fra borgerbesøg til borgerbesøg, er begejstringen for den kommunale uniformering til at overse.

Efter nogen overtagelse ifører Anni Holstein sig hjemmeplejens blå uniformskittel. Den er det mindste onde. T-shirten derimod er så tæt, at sveden bliver hængende på kroppen. Og bukserne? Mange er for lange, og nogle bliver ikke siddende. Foto: Axel Schütt

Annonce

Sved og polyester

- Jeg har ikke noget problem med, at vi skal bruge uniformer - hvis altså det var noget ordentligt tøj, vi bliver udstyret med. Men det er det ikke. Man kan simpelthen ikke få luft i tøjet - ikke komme af med sveden, fordi der er så meget polyester i stoffet, siger Anni Byriel. Hun er en af tre medarbejdere i hjemmeplejen på Frederiksbjerg, som avisen mødes med ved en bænk i parken foran Marselisborg Hospital. - Vi skal have folk i bad og støvsuge deres hjem. Vi skal virkelig arbejde i det her tøj - og det er altså varmt. Alt for varmt. Sveden kommer ikke ud. Den løber inde under tøjet og får det til at klæbe til kroppen. Til vinter kan man så frygte, at vi ryger ind i en masse blærebetændelser, fordi tøjet ikke er varmt nok, sige Anni Byriel.

Annonce

Snuble-bukser

Kollegaen Anette Jacobsen indskyder: - Tidligere, da vi mødte i eget tøj, talte vi aldrig om vores tøj. Nu taler folk om uniformerne hver eneste dag. Særligt her i varmen. Og det er ikke kun os lidt ældre, der ikke kan ånde i uniformerne. De unge klager også over det. Anni Holstein fortæller om en kollega, der fik bylder på hoften på grund af uniformen. Andre får udslæt. - Vi har haft en arbejdsskade på grund af uniformerne. Det var en kollega, der snublede i bukserne, fordi de er for lange. De siger, at efter fem vaske, skulle tøjet passe og sidde rigtigt. Det gør det ikke, siger Anette Jacobsen.

Annonce

37 uniformsdele

Og så fortæller de historien om kollegaen, der tabte sine uniformsbukser midt på gaden, da hun stod af cyklen. Pludselig gled de af og sad helt nede om knæene. Så den cyklende kollega skulle måske have valgt uniforms-nederdele i stedet for bukser? - Nej, de, der har valgt nederdele, kan ikke cykle i dem, fordi de sidder for stramt, fortæller Anette Jacobsen. Et fuldt uniformssæt består af 11 par bukser/nederdele, 11 T-shirts, 11 kitler/skjorter, en vinterjakke, en dunjakke, et par overtræksbukser og en rygsæk med to rum - et til rent og et til brugt tøj. - Der er ingen regnbukser, og overtræksbukserne er ikke vandtætte, så da vi i foråret cyklede rundt i regnvejr, var vi godt våde, når vi kom ud til borgerne, fortæller Anni Holstein.

Annonce

Så lidt uniform som muligt

Hvis de kan slippe af sted med det, har hjemmehjælperne på Frederiksbjerg mest muligt af deres eget tøj på på arbejde. - I dag har jeg haft uniforms-kitlen på - og mine egne bukser, som er af bomuld. Nogle kollegaer bruger slet ikke uniformen. Jeg tror ikke, der er nogen, der går i uniform fra top til tå. En kollega får hovedpine, fordi hun ikke kan komme af med sveden i uniformen, siger Anni Byriel. Hun har ikke indtryk af, at uniformen er blevet afprøvet i arbejdssituationer og på forskellige årstider, inden kommunen besluttede sig for at købe den. - Jeg har ikke hørt om, at nogen i hjemmeplejen har testet den. Der burde have været en arbejdsgruppe, der prøvede tøjet af, inden det blev købt ind til os alle sammen, så man var sikker på, at vi fik noget tøj, vi kan holde ud at arbejde i, siger hun.

Annonce

Arbejdstøj i klædeskabet

Inden uniformerne blev indført, mødte ansatte i hjemmeplejen på arbejde i deres eget tøj. Det fik de en månedlig godtgørelse på omkring 370 kroner for. - Det er svært at se, at uniformerne skulle være billigere end den ordning, vi havde tidligere. På rådhuset siger de, at nu er pengene brugt på uniformerne, så skal vi også gå med dem, siger Anette Jacobsen. Fra starten var det kommunens mening, at medarbejderne selv skulle opbevare arbejdstøjet i deres klædeskabe derhjemme. - 11 sæt arbejdstøj fylder altså en del, så vi lavede en underskriftsindsamling, hvor folk skrev under på, at de ikke ville have tøjet med hjem. Jeg tror, kommunen havde regnet med, at vi bare ville sige ja og amen til at have tøjet hængende derhjemme, men de kunne ikke tvinge os til det, så da vi protesterede, måtte de finde på en anden løsning, fortæller Anni Byriel og fortsætter: - Det endte så med, at vi nu skal ind på mødestederne og hente tøj og skifte til uniform. Der har man måttet indrette omklædningsrum og indkøbe skabe, hvor vi hver især kan have vores tøj liggende.

Annonce

En Aarhus-historie