Sidste år satte et tema på en rustur for nye jurastuderende Københavns Universitet på den anden ende. Der var OL-tema, de studerende skulle repræsentere hver deres lande, men tre studerende klagede over temaerne, fordi de følte sig krænket over den stereotype fremstilling af fremmede nationaliteter og etniciteter med blandt andet sombreroer.

Det blev startskuddet på et efterår, hvor en lavine om krænkelseskultur rullede ind over Københavns Universitet.

Et år senere er der atter blevet arrangeret rusture, og det har ikke været helt ligetil. Det fortæller flere af tutorerne om i en stor featureartikel til Københavns Universitets eget medie, Uniavisen.

På Teater og Performancestudier havde tutorerne for eksempel talt om måske at have et fiktivt tema, der tager udgangspunkt i et eventyr for på den måde at undgå problematiske temaer, men de frygtede, at de fiktive indianere også ville være stødende i den virkelige verden.

De endte på et bondegårdstema, men heller ikke det tør de regne med kan foregå gnidningsfrit.

»Vi har senere tænkt over, om det måske kan krænke nogen, at det er et meget dansk tema. Hvad nu hvis alle møder op i overalls og med strå i munden? Vi føler lidt, at uanset hvad vi vælger, er det generaliserende,« siger Amanda Højbjerg Jacobsen, der er tutor på Teater og Performancestudier, til Uniavisen.

Hvem bestemmer?

Københavns Universitet lancerede i sommeren 2018 et sæt retningslinjer om chikane og krænkende adfærd, hvori universitetet definerede krænkelse som noget subjektivt og slog dermed fast, at det var den enkeltes subjektive oplevelse af, hvorvidt en situation var krænkende eller ej, der var afgørende.

Dengang sagde daværende prodekan på Jura, Stine Jørgensen, der i en mail havde bedt tutorerne på jurastudiet om at ændre temaet for festen på rusturen, til Berlingske, at e-mailen skulle ses i forlængelse af et øget fokus på køn, seksualitet og etnicitet.

»Jeg ser det helt klart som et udtryk for, at der er en skærpet opmærksomhed på, hvordan man skal være i relationer til hinanden, og at man ikke må gå over nogen grænser. Vi havde ikke tænkt på den her problemstilling på forkant. Igennem det sidste år er der kommet en opmærksomhed på, at måske skal man ikke finde sig i så meget mere. Vi er rendt lige ind i en reel samfundsmæssig tendens.«

Sagen affødte en enorm debat om krænkelseskultur, hvoraf mange af kritikerne mente, at retningslinjerne ville sætte en stopper for den fri debat på universitetet og true forskningsfriheden.

Det fik til sidst universitetets ledelse til at sætte gang i en revision af retningslinjerne, som i dag kun mangler en endelig godkendelse. Fremover vil ledelsens vurdering vægte højere end den krænkedes oplevelse af situationen.

På teologistudiet har tutorerne taget yderligere hensyn, udover hvad temaet angår. De har også tænkt over, om de forskellige aktiviteter er tilgængelige for folk med forskellig kropsbygning og forskellig personlighedstype. Blandt andet har de lagt en del pauser ind i programmet, så de nye studerende har mulighed for at trække sig lidt væk og lade op til det sociale. Derudover skal de have et natløb, hvor der er en klar regel om, at det ikke må være uhyggeligt eller ubehageligt.

»Vi kalder det bøh-faktoren, for der er nogen, der ikke bryder sig om mørke eller om at blive forskrækket på den måde,« siger Carina Meier, der i år er tutor på teologistudiet, til Uniavisen.