”Christiania har brug for hjælp udefra”, siger nogle christianitter nu, hvor Fristaden er i en gevaldig krise og efterhånden står for alt det modsatte af, hvad den oprindeligt gjorde. Men man kan – som sædvanlig – ikke blive enige om at gøre noget ved problemerne. Hvor længe endnu vil befolkningen blive ved med at sympatisere med et olde-kolle-frilandsmuseum, som i stigende grad styres af kriminelle bander?

Den hyggelige, lokale flipper sælger ikke længere hash på Fristaden. Markedet er nu helt og holdent overtaget af banderne, selv om det hedder sig på Christiania, at man skal være christianit for at kunne sælge hash i Pusherstreet. Samtidig er man tilsyneladende også begyndt at kunne købe kokain derude, selv om Christiania altid har haft en officiel politik om at sige nej til alle former for hårde stoffer.

En hjemmeside hænger betjente fra Task Force Pusherstreet ud med foto og i nogle tilfælde navn og adresse – og hjemmesiden støttes indirekte af Christianias Dokumentationsgruppe. Hver gang politiet laver razzia på Fristaden finder man masser af våben, og det har i årevis været almen viden, at hvis man vil købe en ulovlig pistol eller gevær, skal man bare tage på Christiania.

En del af problemet er tilsyneladende, at christianitternes had til politiet er større end ønsket om at slippe af med de kriminelle bander. Skyldes handlingslammelsen frygt for disse? I så fald var det måske på tide at stille sig åbent frem og sige det, som det er.

Christiania synker længere og længere ned i en kriminel sump, hvor Fristaden efterhånden står for alt det modsatte af, hvad man gjorde oprindeligt, som Politikens Olav Hergel skrev i en reportage tirsdag den 18. juli: ”Fristaden skulle være fred, frihed, anarki, socialisme og omsorg for de svage og skæve. Pusher Street ligner vold, kriminalitet, egoisme, rå kapitalisme, og jo mere profit jo bedre,”

Salget af folkeaktier, der skulle finansiere Fristadens køb af området fra staten, er blevet en eklatant fiasko. Selv om den billigste aktie kun koster 100 kr. er der ikke solgt for mere end 12,5 millioner kr. ud af målet på 76 millioner. Fiaskoen er et tydeligt tegn på, at det efterhånden står skralt til med den folkelige opbakning til projektet – og sympatien er ikke blevet større af, at christianitterne forsinkede en cykelsti gennem området i 7-8 år, bl.a. ved fysisk at angribe de arbejdere, der skulle anlægge stien.

Hadet til politiet er større end ønsket om at stoppe banderne

Kort sagt: Fristaden er i en gevaldig krise. Nogle ved det godt, som det fremgår af et referat af et akut krisemøde i starten af juni, hvor Politiken bl.a. har citeret konklusionen på mødet: ”Christiania har brug for hjælp”.

Men – som sædvanligt – kan christianitterne ikke blive enige om at gøre noget ved problemet. Og da slet ikke blive enige om, hvad der skal gøres. Det forhindres effektivt af Stadens konsensusdemokrati, der reelt er et mindretalsdiktatur, hvor en enkelt person eller to (læs: de kriminelle banders håndlangere) kan blokere enhver beslutning.

En del af problemet er tilsyneladende, at christianitternes had til politiet er større end ønsket om at slippe af med de kriminelle bander. I hvert fald har Fristaden afvist at benytte sig af muligheden for at tage kontrollen over ”gaden” tilbage, hvilket Task Force Pusherstreet (TFP) opfordrede dem til, da politiet i juni fuldstændige ryddede Pusherstreet og fjernede samtlige boder.

Eller skyldes handlingslammelsen frygt for de kriminelle bander? I så fald var det måske på tide at stille sig åbent frem og sige det, som det er. Det vil kunne genskabe noget af den sympati for beboerne, som efterhånden er begyndt at smuldre kraftigt.

Er sandheden ikke, at sympatien i dag først og fremmest består i en automatisk rygmarvsreaktion hos venstrefløjen og den kreative klasse?

Forleden fik hadet til politiet endnu en tand: En anonym person har som nævnt oprettet en hjemmeside, hvor der er offentliggjort fotos af 19 betjente fra TFP. Ni optræder med navns nævnelse og en enkelt med fuldt navn, privatadresse og karriereforløb. Ingen ved, hvem der står bag, men hjemmesidens navn (som vi ikke bringer på POV International, dels af hensyn til betjentenes sikkerhed og dels fordi den sandsynligvis overtræder op til flere lovparagraffer) tager udgangspunkt i det øgenavn, christianitterne bruger om politiet. Og – nok så belastende: Christianias dokumentationsgruppe står bag, støtter indirekte siden, bl.a. med følgende svada på Facebook: ”… vi ser denne side som en skammekrog, hvor der sættes ansigter på den anonyme politivold vi er vidne til næsten dagligt. Tryk avler modtryk og så længe det ikke er, eller opfordre(r) til vold mod politiet, har det vores interesse.”

Oven i dette florerer der en video på YouTube (link er til en anonymiseret udgave af videoen), hvor en ukendt person bl.a. siger til en kvindelig betjent, mens hun er på arbejde på Christiania: ”Det er nogle rigtig søde lyshårede børn, du har. Ved de, hvad mor render rundt og laver?”

Christianias pressegruppe har i skrivende stund endnu ikke været ude og tage afstand fra alt dette.

En reaktionær og ekskluderende fristad

Endelig har dagbladet Information tidligere skrevet, at på visse dage går overskuddet fra salget af hash ind i Christianias fælleskasse for at finansiere projekter, christianitterne enten ikke selv kan skaffe penge til eller ikke ønsker at støtte i fællesskab. Sidstnævnte er en anklage, politiet vil forsøge at føre bevis for under de retssager mod en række pushere, der starter til september.

“Christiania er ikke et rummeligt samfund. Det er derimod det omgivende samfund, der er rummeligt. Fristaden er i dag åbenbart ekskluderende, reaktionær og voldelig.”

Det har længe stået skralt til med idealismen derude på Christianshavn. I 2012 spiddede Ekstra Bladets debatredaktør, Mads Kastrup (der dengang arbejdede for Berlingske) hykleriet og dobbeltmoralen i en klumme med titlen ”Bevar Hells Angels”. Det var efter, at en TV-journalist iført skjult kamera er blevet tævet, strippet og jaget på flugt fra Stadens område, og på et tidspunkt, hvor politiet anslog, at der blev omsat for en milliard kroner årligt i Pusherstreet.

Mads Kastrup konstaterede bl.a., at ”Christiania er ikke et rummeligt samfund. Det er derimod det omgivende samfund, der er rummeligt. Fristaden er i dag åbenbart ekskluderende, reaktionær og voldelig. … Hvornår har Staden sidst taget eksempelvis indvandrere til sig? Hvornår har Staden sidst givet fattige, unge boligsøgende et hjem? … Fristaden har været lukket og ekskluderende så længe, at hverken punken, de autonome eller andre unge subkulturer har fået så meget som en enkelt ungdomsbolig. For nogle år siden besatte en gruppe unge – børn af christianitter – faktisk en lagerbygning på Christiania. Til deres forældres slet skjulte himmelfaldenhed.”

Allerede i 2008 viste en undersøgelse, at andelen af 40-60 årige er næsten dobbelt så stor i Fristaden som i resten af København, hvorimod andelen af unge mellem 18 og 35 kun er halv så stor.

Et olde-kolle frilandsmuseum styret af bander

Christiania er kort sagt ved at udvikle sig til et olde-kolle-frilandsmuseum, som i stigende grad styres af kriminelle bander. Hvorfor gør Christiania ikke noget ved det, og hvor længe vil sympatien med Christiania vare ved? Og er sandheden ikke, at sympatien i dag først og fremmest består i en automatisk rygmarvsreaktion hos venstrefløjen og den kreative klasse: Selvfølgelig støtter man da Christiania – hvad ellers?

Måske skal christianitterne finde en tredje vej til at komme op at sumpen og begynde at handle. Vise, at de tør udfordre egne dogmer. Vise, at de har modet til at forny sig

Ja, hvad ellers? Måske skal vi begynde at gå lidt hårdere til christianitterne og afkræve dem flere svar på den åbenlyse dobbeltmoral, der hersker derude? Spørge, om det virkelig kan passe, at fordi christianitterne går ind for fri hash, er det helt lige meget, hvem der tjener penge på salget? Spørge, hvordan de egentlig selv synes, det går derude?

Og måske skal christianitterne finde en tredje vej til at komme op at sumpen og begynde at handle. Vise, at de tør udfordre egne dogmer. Vise, at de har modet til at forny sig. Tage en helt grundlæggende, fordomsfri debat om, hvordan de ønsker Christiania skal se ud om fem år, og hvordan man realistisk set kan komme derhen (det med realismen er vigtigt!) Finde den anarkistiske, nytænkende ånd fra teatergruppen Solvognens mange aktioner i 70’erne frem. Og acceptere, at et sundt, levedygtigt Christiania kræver, at de kriminelle bander bliver smidt ud.

Den fornyelse og den kamp er der med garanti mange, der gerne vil støtte. Derimod er der ingen grund til at støtte tingenes nuværende tilstand.

Så må de mange københavnere, der godt kan lide at ryge en joint i ny og næ finde andre steder at købe den, indtil politikerne gør det eneste rigtige: Følger i sporet på stadig flere amerikanske delstater og frigiver hashen under kontrollerede former.

POV betaler ikke honorar til sine skribenter, men du er velkommen til at at donere et beløb til mig, hvis du kunne lide artiklen. Stort eller lille, det bestemmer du. Jeg tager både MobilePay og Swipp på 2074 6844.