Søren Pind og Esben Lunde Larsen smutter frivilligt fra deres ministerposter - og får hver et gyldent håndtryk på over 1,8 millioner kroner

Søren Pind og Esben Lunde Larsen skal ikke bekymre sig om at få smør på brødet de næste mange måneder.

Selv om det i går kom frem, at de begge forlader deres ministerposter frivilligt, så betyder det ikke, at de også skal vinke farvel til deres høje indtægt.

Begge bevarer nemlig ministerlønnen i 18 måneder. Dermed løber deres 'gyldne håndtryk' samlet op i 1.841.000 kroner.

Det er reglerne for det såkaldte eftervederlag for ministre, der betyder, at Søren Pind og Esben Lunde kan bevare deres indtægt i en længere periode trods deres frivillige afgang fra ministerposterne.

De to Venstre-politikere hører under et regelsæt, så de modtager eftervederlaget i halvdelen af det antal hele måneder, de senest har været ministre. Dog vil de minimum modtage eftervederlaget i 18 måneder - og vupti, så er Pinds og Lundes gyldne håndtryk i hus.

Et flertal i Folketinget ændrede ellers sidste år reglerne for eftervederlaget, så minimumsperioden blot lyder på seks måneder. Men det fremgår af Folketingets hjemmeside, at den nye eftervederlagsordning 'skal have virkning efter førstkommende folketingsvalg, efter loven er trådt i kraft.' Altså det næste folketingsvalg.

Fed pension

Esben Lunde Larsen fortsætter i Folketinget frem til næste valg, har han oplyst på sin Facebook-profil. Dermed er status for hans vedkommende, at han den kommende tid ikke skal 'nøjes' med folketingslønnen på 55.066 kroner om måneden.

Søren Pind har valgt helt at forlade politik, og dermed stopper han også i Folketinget. Det betyder, at han ville have stået helt uden indtægt, hvis det ikke var for reglerne om ministrenes eftervederlag.

Ud over eftervederlaget har både Søren Pind og Esben Lunde Larsen optjent en god skilling til den særlige ministerpension.

Søren Pind er sikret 156.153 kroner om året fra folkepensionsalderen, mens Esben Lunde får 123.411 årligt. Søren Pinds ministerpension er højere end Esben Lundes, fordi han ligeledes havde en periode som minister for udviklingsbistand i 2010 og 2011.