Keskustelu turvapaikanhakijoista kehkeytyi riidaksi jo ennen kuin ehti alkaakaan. EU-maiden johtajat hakevat ratkaisuja maahanmuuton ongelmiin huippukokouksessaan illalla.

BRYSSEL Mitä tehdään seuraavan kerran, kun Eurooppaan tulee kerralla satoja tuhansia turvapaikanhakijoita? Kysymys jakaa EU-maat kahteen leiriin: Yksien mielestä tulijat pitäisi käsitellä niissä maissa, joihin he saapuvat. Toisten mielestä heitä pitäisi jakaa tasaisemmin jäsenmaiden kesken.

Tulenarka kysymys nousee illalla EU-maiden johtajien käsittelyyn, sillä sisäministereiden pöydällä asia ei ole edennyt kahteen vuoteen. Riitely alkoi jo ennen kokousta.

1: Toimivatko turvapaikanhakijoiden siirrot?

Italiasta ja Kreikasta on siirretty noin 32 000 turvapaikanhakijaa muihin jäsenmaihin kahden viime vuoden aikana. Illan huippukokousta johtava Donald Tusk kirjoittaa kokouksen kutsukirjeen liitteessä, että ohjelma on tehoton, jakaa jäsenmaita ja on saanut suhteettoman paljon huomiota.

– En voi hyväksyä Tuskin paperia. Se on Euroopan vastainen ja sivuuttaa täysin kaiken työn jonka olemme tehneet viime vuosina, vastasi maahanmuuttokomissaari Dimitris Avramopoulos tiistaina.

Poikkeuksellisen julkinen EU-toimielinten välinen riita pohjustaa illalliskeskustelua, josta sopii odottaa mielenkiintoista. Myös jäsenmaista osa on sitä mieltä, että turvapaikanhakijoiden siirrot ovat olleet oikea ratkaisu, ja niitä pitäisi käyttää myös jatkossa.

Itäisen keski-Euroopan ns. Visegrad-maista Puola, Unkari ja Tšekki taas ovat kieltäytyneet ottamasta siirtoja vastaan, vaikka EU-tuomioistuin on todennut järjestelyn olevan laillisesti sitova.

Lopulta Tuskin kirjeen sanamuotoja pehmennettiin jäsenmaiden toiveesta. Kiistely ehti kuitenkin jo alkaa.

2: Mitä on solidaarisuus?

Solidaarisuus on avainsana turvapaikanhakijoista käytävässä kiistassa. Visegrad-maiden mielestä solidaarisuus ei tarkoita sitä, että jokaisen maan pitää ottaa vastaan turvapaikanhakijoita EU-päätöksellä.

Niiden mielestä solidaarisuuden pitäisi olla joustavaa: Maiden pitäisi voida korvata tulijoiden vastaanottaminen muilla keinoilla, kuten lähettämällä rajavartijoita tai kalustoa unionin ulkorajoille.

Jäsenmaiden enemmistön, esimerkiksi Ruotsin tai Italian mielestä taas solidaarisuus tarkoittaa sitä, että hakijoiden siirtoja otetaan vastaan. Vastaanottoa ei voisi korvata vaikkapa rahalla. Myös Suomi kuuluu tähän joukkoon.

Komissio on ehdottanut pysyvää järjestelmää, jossa turvapaikanhakijoita jaettaisiin. Neuvottelut siitä polkevat paikallaan. Puheenjohtajamaa Viron uusin kompromissiehdotus perustuu portaittaiseen malliin, jossa siirtoihin mentäisiin vasta viimeisenä oljenkortena kun muut keinot on jo käytetty.

Matkan varrella historian romukoppaan on lentänyt esimerkiksi Slovakian puheenjohtajuuskauden "tehokas solidaarisuus", jossa pakollisista siirtokiintiöistä olisi luovuttu.

3: Pienin yhteinen nimittäjä vai enemmistön päätös?

Eri näkemyksiä on siitäkin, miten maahanmuuttokysymyksestä pitäisi päättää. Tusk painottaa konsensusta eli yhteisymmärrystä.

Kiintiöitä jyrkästi vastustavat maat ovat kuitenkin vähemmistössä. Unionin pykälien mukaan asiasta ei tarvitse päättää yksimielisesti, vaan määräenemmistö voi viedä päätöksen läpi.

– Tuskin esitys on täysin populistinen. Jäsenmaiden pitäisi äänestää ja tehdä päätös määräenemmistön kautta, sanoi europarlamentaarikko Cecilia Wikström, jonka vastuulla turvapaikkasääntöjen uudistus on parlamentissa.

Kokouksen valmisteluja seuranneen korkea-arvoisen EU-lähteen mukaan konsensuksen hakeminen ei kuitenkaan välttämättä tarkoita, että Visegrad-maat saisivat määrätä tahdin.

– On ero konsensuksen ja yksimielisyyden välillä. Yksimielisyys on juridiikkaa, konsensus on politiikkaa, lähde huomauttaa.

Aiheesta muualla:

EU reignites dispute over refugee quotas ahead of Brussels summit (siirryt toiseen palveluun)