Mistä on kyse? Jaakko Nurmelan perhe taistelee Janakkalan kunnan kanssa 8-vuotiaan tyttärensä koulukuljetuksesta

Kunnan näkemyksen mukaan metsäautotie on turvallinen kävelyreitti koulukuljetuksen noutopaikalle, perhe on eri mieltä

Perhe on valittanut päätöksestä hallinto-oikeuteen ja kunnassa odotetaan oikeuden ratkaisua

Jaakko Nurmelan perhe muutti Helsingistä Janakkalaan, joka lupasi mainoksessaan mukavaa asuinseutua, hyviä kouluja ja ongelmatonta koulukyytimistä. Perhe asuu noin kymmenen kilometrin päässä Turengin keskuksesta ja nyt toista luokkaa käyvä tytär käy Heinäjoen koulua 4,5 kilometrin päässä.

Kaksi vuotta sitten eskarikyydin hakupaikka osoitettiin vajaan neljän kilometrin taipaleen päähän kodista, metsäautotien päähän. Tähän perhe ei suostunut, vaan uhkasi tehdä ilmoituksen lapsen heitteillejätöstä, jos kyyti ei järjesty kotoa Turengin keskuskoululle esikouluun. Se järjestyi.

Ensimmäisenä kouluvuonna vääntö alkoi uudestaan, nyt hakupaikaksi osoitettiin 1,1 kilometrin päässä oleva paikka, samaa metsäautotietä toiseen suuntaan. Metsäautotie on valoton, erittäin kapea ja Mannerheimin Lastensuojeluliitto on todennut tien lapselle täysin sopimattomaksi. Kyyti saatiin tälläkin kertaa järjestymään kotoa.

Tänä syksynä koulukuljetukset kilpailuttanut Janakkala virkamiehineen on käynyt Nurmelan kanssa niin puhelin- kuin sähköpostikeskustelua, jossa aika on koventanut myös osapuolten äänenpainot. Jaakko Nurmelaa surettaa, että kertaalleen taisteltu kuljetuspäätös pitää sotia joka syksy uudelleen.

– Käsittääkseni hallintolain kuudenteen pykälään luottamuksensuojaperiaatteeseen sisältyy, että pitäisi olla yksi päätös. Jos kerran haetaan kotoa, niin pitäisi hakea jatkossakin, mutta täällä joutuu käytännössä taistelemaan joka vuosi uudelleen ja näinhän sen ei pitäisi olla. Tässä ei ole rahasta kyse, ollaan tarjouduttu jopa itse maksamaan.

"Kukaan ei ole aidosti kiinnostunut"

Nurmelaa kalvaa epäilys, että Janakkala toimii tarkoitushakuisesti noutopaikkoja osoittaessaan.

– Itselleni on tullut tunne, että koska noutopaikat on kaikilla hankalan matkan päässä, niin on tarkoitus tehdä säästöjä. Laitetaan noutopaikka niin hankalaan paikkaan, ettei sinne kukaan lastaan päästä. Alueen alkuperäisillä asukkailla on turvaverkkoa sukulaisista ja sisaruksista eli aina joku vie lapsen kouluun, mutta meillä tänne muuttaneina ei ole tällaista mahdollisuutta. Muut ovat ilmeisesti todenneet, että on helpompaa jättää taistelu ja toimittaa lapsi jollain tavoin kouluun suoraan, jolloin koko koulukuljetus poistuu lapsen osalta.

Tällä hetkellä tyttären koulunkäynti on puolison sairasloman varassa.

– Olen ollut yhteydessä kuntaan, viranhaltijoihin ja luottamushenkilöihin, aluehallintovirastoon, ministeriöihin, Suomen korkeinta johtoa myöten olen tuonut huoleni esille ja kukaan ei auta. Kukaan ei ole aidosti kiinnostunut 8-vuotiaan tytön koulusta. Olen ilmoittanut, että tyttö ei pääse kouluun. Ainut tapa jolla saamme tytön kouluun on se, että vaimoni on jäänyt sairaslomalle ja vie häntä kouluun asti. Kunnan sivistystoimenjohtaja totesi tähän, että nythän ongelma on poistunut, tyttö käy koulussa. Mutta mitä kun vaimoni sairasloma loppuu, pitääkö minun sitten jäädä sairaslomalle? hän ihmettelee.

Marginaalitapaus vai laajempi ongelma?

Onko Nurmelan perhe Janakkalassa yksin taistelussa koulukuljetuksesta?

– Varmasti on kiva sanoa mediassa niin, että marginaalithan ne vaan valittaa, mutta täällä on paljon, jopa kymmeniä perheitä, jotka ovat kokoontuneet yhteen ja yhdistäneet voimansa. Toivon, että asia saa onnellisen lopun, kun nyt ongelmat ympäri kuntaa tulevat esille, eikä asia ole enää yhden tai kahden perheen marginaalitapaus.

Nurmelaa risoo myös se, että vastuullisia on hankala tavoittaa eikä vastauksia saa. Nurmela kaipaa yhteistä keskustelumahdollisuutta vanhempien ja päättäjien välille.

– Noutopaikka laitetaan mahdottomaan pisteeseen, ja kunnan viranhaltijat ja luottamushenkilöt eivät vastaa. Kukaan ei ota kantaa tai anna ehdotusta, miten tyttö aidosti saadaan kouluun. On helppo sanoa, että naapuri vie: mikä naapuri, meillä on 10 kilometriä naapuriin! Taajamissa on valaistus ja suojatiet, kävelytiet, meillä pimeät metsäautotiet, suuret ajonopeudet, ei penkereitä, jo pelkästään syksyn ja talven pilkkopimeys on mahdoton jo aikuisillekin.

– Olisi hyvä, että päättäjät ja vanhemmat, jotka ovat epäselvissä koulukuljetustilanteissa, kokoontuisivat yhteen ja ajateltaisiin asiaa kaikkien kannalta. Lain mukaan kunnan on taattava lapsen pääsy kouluun. Ymmärrän, että kompromisseja pitää tehdä, mutta vähintään lakia pitää noudattaa. Nyt kun haluan tarkempaa tietoa, mikä laki, mikä pykälä, miten lakia sovelletaan kunnassa, niin keskusteluyhteys katkeaa, ihmisiä ei saa kiinni, kukaan ei vastaa. Se on erittäin suuri ongelma.

Sivistystoimenjohtaja vastaa

Janakkalan sivistystoimenjohtaja Jouni Vilpola muistuttaa, että kunta kuljettaa pienimpiä koululaisia jo nyt lyhyemmältä matkalta kuin laki edellyttää.

– Ymmärrän huoltajan huolen itsekin huoltajana, aina koulumatkaa miettii, kun lapset kulkevat koulureittiä. Janakkalan kunta on tullut vastaan kuljetuksissa, 1-3-luokkalaisia kuljetetaan jo kolme kilometriä ylittävältä matkalta, kun lain edellytys on viisi kilometriä.

Vilpola selittää kunnan vaiteliaisuutta kesälomilla ja myös meneillään olevalla oikeusprosessilla.

– Kunnan kuljetussuunnittelijan virkatehtäviin kuuluu kuljetusten järjestäminen. Perhe on ollut aktiivisesti yhteydessä ja myös valittanut päätöksestä hallinto-oikeuteen. Kunnassa odotamme sen ratkaisun ja sitten toimitaan sen mukaan.

Kuljetussuunnittelija arvioi koulutien vaarallisuuden tapauskohtaisesti, kertoo Vilpola.

– Tärkeää on ja koulussakin tähdennetään, että huoltajan pitää totuttaa lapsi kulkemaan omaa tuttua kotitietä. Kuljetussuunnittelija on arvioinut reitin vaarallisuuden, tässä tapauksessa esimerkiksi tiellä on 30 kilometrin nopeusrajoitus ja liikennemäärä todella vähäinen.

Jouni Vilpola on kuitenkin valmis jatkamaan keskustelua koulukuljetuksista.

– Toivon, että voitaisiin keskustella hyvässä ja rakentavassa hengessä. Kuunnellaan huoltajia, ja talouden reunaehdot pitää ottaa huomioon, ja muukin kokonaisuus. Yksittäisissä tapauksissa mennään virkatietä ja kun on valitukset menossa, niin mielellään odotetaan hallinto-oikeuden ratkaisua, joka tietysti sitten kuntaakin velvoittaa.