Verneri ja Timo Kallio metsästävät yhdessä.

Verneri ja Timo Kallio metsästävät yhdessä. Tanja Perkkiö / Yle

Metsästys on kiinteä osa ympäröivää yhteisöä Tohmajärvellä, joten koululaisten jahtiin osallistumisessa ei ole Pohjois-Karjalassa mitään erikoista.

Värtsilän koulun viides- ja kuudesluokkalaiset lähtevät hirvijahtiin marraskuisena koulupäivänä Tohmajärven itäosassa.

– Oranssia päähän ja ylle, ollaan mahdollisimman hiljaa metsässä. Jos nähdään hirvi, ei silloinkaan huudeta, vaan tökätään vieruskaveria kevyesti, että saadaan tieto pyssymiehille asti, metsästäjä Pekka Kunnas neuvoo passiporukkaa.

Tänään metsästetään perinteisenä ajona, siis ihmisketju ajaa hirveä edellään kohti ampuma- eli passilinjaa, eikä koiria ole mukana. Kovakuntoisimmat laitetaan jalkapatikassa ajamaan hirviä ja loput passilinjaan odottamaan ampumapaikkaa.

Tällä tyylillä metsästäminen on katoamassa, koska hirviporukat ovat monin paikoin ikääntyneet ja metsästäjien kunto huonontunut, arvioi Värtsilän Riistamiesten Mika Piiroinen.

Ainutlaatuinen jahti koulupäivänä

Passissa alkaa odottaminen. Verneri Kallio on 12-vuotias, mutta jo konkari hirvimetsällä. Tämä päivä eroaa aiemmista metsästysreissuista, koska passissa ollaan koulupäivänä. Isä Timo Kallio saa korvaansa radiopuhelimesta tiedon, että hirvi on havaittu ajoporukan edessä.

Verneri Kallio lataa aseensa, mutta varmistin jätetään päälle. Timo Kallio katsoo ja opastaa vierestä. Vernerillä on ollut metsästyskortti jo 3 vuotta, asetta hän saa käyttää vanhemman metsästäjän läsnäollessa.

Passissa odotetaan melkein 2 tuntia, kun ajoporukka kolistelee, mölisee, kalistuttaa kelloja ja etenee linjalla yrittäen ajaa alueella mahdollisesti olevat hirvet tai hirven ampumalinjalle. Jos hirvi tulee tähän sektoriin, Verneri Kallio on kiväärinsä kanssa valmiina.

Verneri Kalliolla on ollut metsästyskortti 3 vuotta. Asetta saa käsitelllä vanhempien metsästäjien seurassa. Sari Jormanainen / Yle

Tähän sen hirven pitäisi kaatua, kertoo Timo Kallio.

– Nythän tässä tulee paineita, jos ei osu, Verneri Kallio tuumaa.

Poika on rauhallinen, posket vain hieman punottavat. Marraskuun aamussa on lämpötila viisi astetta plussalla ja tuulee kevyesti etelästä.

Ajoporukan meteli lähenee. Silmät hakevat liikettä maastosta, korppi raakkuu ja lentää monta kertaa yli. Kellojen kilkatus, torvensoitto ja muu meteli kuuluu yhä lähempää. Valtteri saa isältään ohjeen nostaa kivääri kepin päässä olevaan oksanhaaraan, joka toimii ampumatukena. Valtteri toimii rauhallisesti ja varmasti.

Hirven tulosuunta on metsästä. Verneri Kallio on valmiina. Sari Jormanainen / Yle

Metsästys päättyy tällä kertaa siihen, että oranssit asut vilahtelevat kuusien lomasta ja ajoporukka saapuu passilinjalle. Hirvi katosi jonnekin ja jää kaatamatta.

– Hirvi liikkuu metsässä isoksi eläimeksi todella näkymättömästi, jos haluaa, Värtsilän Riistamiesten Mika Piiroinen sanoo.

Koulu osana yhteisöä

Metsästysseura Värtsilän Riistamiehet on järjestänyt kyläkoulun viides- ja kuudesluokkalaisille hirvenmetsästyspäivän jo 10 vuoden ajan. Taustalla on ajatus nuorten innostamisesta metsästämisen pariin, mutta myös yhteisön vahvistaminen. Värtsilän koulun opettaja Katja Juvonen sanoo, että jahtipäivä sopii hyvin koulunkäynnin osaksi.

– Koulu on osa yhteiskuntaa ja nykyaikaisessa oppimisessa ollaan myös muualla kuin koulussa. Metsästys on täällä paitsi nykyistä, myös ihan ikivanhaa kulttuuria, Juvonen kertoo.

Luokanopettaja Katja Juvonen auttaa oppilaille metsästysasuja. "Itsellenikin tämä oli ensimmäinen kerta hirvimetsällä." Tanja Perkkiö / Yle

Koulussa käydään oppitunneilla läpi muun muassa metsän hyötykäyttöä, hirveä eläimenä ja riista-asioita. Ja opintoihin kuuluu myös media eli oppilaat tekevät uutisia hirvijahtipäivästä nettilehteen.

Verneri Kalliolta jäi ensimmäinen hirvenkaato tekemättä.

– Ei se haittaa, tällaista tämä usein on. Parasta on, kun saa olla luonnossa, nuori erämies sanoo.

Aini Hoville ja Jasmine van Assendelftille metsästyskokemus oli ensimmäinen, eivätkä he saaneet kiinni sen viehätyksestä.

– Tylsää, passiporukassa olleet tytöt huokaavat.

Koska Värtsilän Riistamiehet järjestävät hirvenajon autenttisena metsästyksenä, viedään koululaiset jälkeenpäin avotulen ääreen makkaranpaistoon. Makkara maistuu kaikille.

Jasmine van Assendelft (vas.) ja Aini Hovi eivät aio metsästäjiksi. "Ei siellä näkynyt mitään, eikä tapahtunut mitään." Tanja Perkkiö / Yle

Metsästyksestä jää positiivinen mieli, vaikka saalis olisi kruunannut päivän, myöntää opettaja Katja Juvonen. Suurin osa koululaisista osallistuu metsästyspäivään.

– Mie, mie, mie, kaikki koululaiset huutavat, kun kysytään kuinka moni on syönyt hirvenlihaa.

Jotkut perheet metsästävät yhdessä. Tänä syksynä koululaiset pääsevät hirven makuun viimeistään, kun jokavuotinen Tohmajärven, johon Värtsilän alueet kuuluvat, metsästysseurojen yhdessä lahjoittama hirviruoka tarjoillaan kouluissa, vanhuksille ja veteraaneille. Sitä varten on korvamerkitty hirvilupa kunnan alueelta.