Ahvenanmaa Ahvenanmaa on demilitarisoitu, mikä tarkoittaa sitä, että sotilaallinen läsnäolo maakunnassa ei ole sallittua. Ahvenanmaan saaria ei myöskään saa linnoittaa. Ahvenanmaa demilitarisoitiin Krimin sodan jälkeen vuonna 1856 käydyissä Pariisin rauhanneuvotteluissa. Kansainliitto päätti vuonna 1921, että Ahvenanmaa kuuluu Suomeen. Suomi velvoitettiin takaamaan maakunnan asukkaiden ruotsinkielinen kulttuuri, ruotsin kieli, paikalliset tavat ja itsehallintojärjestelmä. Samassa yhteydessä demilitarisointi vahvistettiin ja Ahvenanmaa myös neutralisoitiin. Ahvenanmaan neutralisoinnin myötä maakunta on konflikteissa pidettävä sodan uhan ulkopuolella. Sopimus Ahvenanmaan neutralisoinnista tehtiin Tanskan, Islannin, Viron, Suomen, Ranskan, Yhdistyneen kuningaskunnan, Italian, Latvian, Puolan ja Ruotsin hallitsijoiden kesken. Lähteet: Finlex Ulkoministeriö

Ahvenanmaan kansainvälinen asema on saamassa uutta hahmoa, arvioi historiantutkija ja valtiotieteen tohtori Jukka Tarkka.

-Jos Itämeren tilanne kiristyy, kaikki lähialueella toimivat sotavoimat yrittävät ehtiä ensimmäisenä Ahvenanmaalle. Sen demilitarisointi helpottaa hyökkääjän osaa, hän kirjoittaa kolumnissaan.

Tarkka muistuttaa, että ”aina kun Itämerellä on ollut aseellista jännitettä”, asevarustuksista riisuttu Ahvenanmaa on aseistettu uudelleen.

-On vaikea kuvitella, millaisten historiatietojen ja minkä logiikan varassa on voinut syntyä nykyisin vallalla oleva käsitys, että Ahvenanmaan demilitarisointi pelastaisi sen sotatoimien kohteeksi joutumiselta, vaikka aseita käytettäisiin muualla Itämerellä, hän kommentoi.

Ahvenanmaan alkuperäinen demilitarisointi sovittiin Pariisissa 1856 Krimin sodan päätteeksi. Ahvenanmaan aseettomuus vahvistettiin uudelleen 1921 Geneven sopimuksella. Siinä kahdeksan Itämeren rantavaltiota, Englanti ja Italia sopivat saariryhmän linnoittamattomuudesta ja puolueettomuudesta.

-Talvisodan päätteeksi solmittu rauhansopimus vaikeni Ahvenanmaasta. Kesällä 1940 Neuvostoliitto vaati kuitenkin Suomelta sen linnakkeiden tuhoamista ja kahdenvälistä sopimusta saariryhmän asemasta. Kahdenvälinen Ahvenanmaa-sopimus solmittiin lokakuussa 1940. Se pakotti Suomen purkamaan linnoitteet ja lupaamaan, ettei se antaisi aluetta muiden valtojen käyttöön. Siinä ei mainita alueen puolueettomuutta, Tarkka toteaa.

Hän viittaa viime syksynä ilmestyneessä kokoomateokseen Historian kosto (Siltala 2015), jossa julkaistu dosentti Kenneth Gustavssonin artikkeli muistuttaa Ahvenanmaa-sopimuksen taustasta.

-Samaan aikaan kun Neuvostoliitto pakotti Suomen aloittamaan Ahvenanmaan linnakkeiden tuhoamisen ja sopimusneuvottelut, puna-armeijan ylimmät esikunnat luonnostelivat ensimmäiset Saksaa, Suomea ja Ruotsia tai niitä kaikkia vastaan aloitettavien sotien hyökkäysoperaatiot. Kaikkien näiden suunnitelmien ensimmäisenä vaiheena oli Ahvenanmaan valtaus heti sodan alussa. Suunnitelmat vahvistettiin pari kuukautta ennen kuin Suomi ja Neuvostoliitto solmivat sopimuksen Ahvenmaan demilitarisoinnista, Tarkka kertaa.

Myös Ulkopoliittisen instituutin vanhempi tutkija Charly Salonius-Pasternak on esittänyt skenaarion, jonka mukaan Venäjä voisi tunkeutua Suomeen Ahvenanmaan kautta. Hän kirjoitti vuoden 2014 lopulla Helsingin Sanomien Vieraskynä-palstalla, että ”ottamalla käyttöön vain vaikkapa pari Ahvenanmaan saarta Venäjä voisi nykyisillä asejärjestelmillä kontrolloida Itämeren ilmatilaa. Näin se pystyisi rajoittamaan tehokkaasti esimerkiksi Helsingin ja Tukholman välistä ilmaliikennettä”. Viime toukokuussa Salonius-Pasternack arvioi Uudelle Suomelle, että keskustelu Ahvenanmaan demilitarisoidusta asemasta pitäisi avata.