Monissa maissa kansaa on kurjistettu niin sanotun uusliberalistisen shokkidoktriinin avulla, jonka surullisia toteutuksia Naomi Klein on perusteellisesti analysoinut kirjassaan Tuhokapitalismin nousu (2008). Nyt on oikea hetki pyyhkäistä pölyt Kleinin klassikkokirjasta ja tutkia, noudattaako Suomen hallitus ”tuhokapitalismin” strategiaa ja keinoja kansalaisille vastenmielisten toimenpiteiden läpiajamiseksi kriisien (kenties tekaistujen tai liioiteltujen) varjolla.

Naomi Klein kuvailee yksityiskohtaisesti, kuinka vuonna 1973 Chilen sotilasvallankaappauksessa oli mukana Milton Friedmanin oppilaita, jotka hänen ohjauksessaan toteuttivat erittäin uusliberalistisen ohjelman. Se tuhosi Chilen hyvinvoivan talouden. Margaret Thatcher puolestaan käytti Falklandin sodan herättämää kriisiä hyväkseen ajaessaan uusliberaalin ohjelmansa läpi.

Naomi Kleinin mukaan joissakin demokratioissa väestö kykeni vastustamaan järjettömiä leikkauksia ja markkinoiden vapauttamista. Toisissa katastrofien aiheuttamien shokkien aikana väestön vastustus heikkeni niin paljon, että paketit voitiin viedä nopeasti lävitse. Myös vapaan markkinatalouden ”ylipappi” Friedman kirjoitti kirjansa esipuheeseen: ”Vain kriisi, joko todellinen tai kuviteltu, johtaa todellisiin muutoksin.”

Kanadan valekriisi ja Suomen liioiteltu velkaongelma

Suomalaisten kannalta olennainen kysymys on: Voiko shokkihoidon kohdistaa myös vauraaseen demokraattiseen maahan? Naomi Klein kuvaa vauraassa kotimaassaan Kanadassa 1990-luvulla käytyä kampanjaa, jossa valtiota painostettiin leikkaamaan terveydenhoito- ja koulutusmenoja. Kanadaan luotiin tarkoituksella valheellista kriisiä, jota Klein kuvaa näin:

”Velkakriisi uhkaa, kirkui etusivun otsikko kissankorkuisin kirjaimin valtakunnallisessa lehdessä Globe and Mailissa. Suuren yleisradioyhtiön televisio-ohjelmassa kerrottiin taloustieteilijöiden ennustavan, että jossakin vaiheessa ensi vuonna tai ehkä kahden vuoden päästä apulaisvaltiovarainministeri astuu hallituksen istuntoon ja ilmoittaa Kanadan luottokelpoisuuden romahtaneen… Meidän elämämme muuttuu perusteellisesti.”

Kaikki oli valetta, mikä kaksi vuotta myöhemmin asteittain paljastui. Lehdistölle muun muassa vuoti videonauha, jossa Ontarion opetusministeri John Snobelen oli sanonut suljettujen ovien takana pidetyssä virkamieskokouksessa, että ”ennen kuin opetusmenojen leikkauksia ja muita vihattuja uudistuksia voitaisiin julkistaa, olisi luotava paniikkitunnelma […] hyödyllisen kriisin luomiseksi”. (s. 316)

Aiemmin samana vuonna tutkiva journalisti Linda Mc Quaig haastatteli Kanadan luottokelpoisuudesta vastaavaa Moodyn luokittelijaa Vincent Trugliaa. Tämä paljasti, että kanadalaiset yritysjohtajat ja pankkiirit olivat jatkuvasti painostaneet häntä antamaan negatiivisia raportteja Kanadan taloudellisesta tilasta. Truglia oli kieltäytynyt, koska hänen mielestään Kanada oli erinomainen ja vakaa sijoituskohde. (s. 314) Hän jopa antoi julkisuuteen poikkeuksellisen ”erityiskommentin”, jossa tähdensi, kuinka useissa raporteissa on huimasti liioiteltu Kanadan valtion velkatilannetta.

Paljastuksen seurauksena Kanadan finanssipiirit haukkuivat Trugliaa raivoisasti, mikä saattaa herättää ihmetystä, sillä hyvää luottoluokitustahan valtiot nimenomaan tavoittelevat.



LUODAANKO JUURI NYT SUOMEENKIN tahallaan harhaanjohtavaa kriisitunnelmaa? Monet talouteen kytkeytyneet tahot esittävät Suomen valtion velkatilanteen liki katastrofaaliseksi. Kuitenkaan he eivät lainkaan ilahtuneet, kun kansainväliset luokittajat antoivatkin Suomelle parhaat mahdolliset arviot. Kun Suomen valtio sai syyskuussa 2015 Fitchiltä parhaan kolmen AAA:n luokituksen, se ei herättänyt iloa pankkien ekonomistien taholla. Aktian pääekonomisti Anssi Rantala kommentoi happamana Twitter-tilillään:

”Luottoluokittajien uskottavuus [on] koetuksella. Suomi ei ole vuosikausiin ollut Tripla-A-kunnossa. Sokea Reettakin sen tietää.”

Myös Moodys antoi lokakuun alussa parhaimman mahdollisen luokituksen, mutta sekään ei herättänyt mitään erityistä riemua, vaan vastaanotto oli omituisen laimea.

Shokkidoktriinissa julkisia palveluja ja tulonsiirtoja leikataan rajusti, mikä väistämättä johtaa traagisiin seurauksiin. Chilessä shokkidoktriinin vaikutukset johtivat todelliseen kurjuuteen. Lapset pyörtyilivät nälän takia kouluissa ja osa lopetti siksi koulunkäynnin. (s. 105) Suomessa ruokajonoissa kävi viime vuonna viikoittain jo noin 20 000 avuntarvitsijaa, joista pääosa oli eläkeläisiä ja työttömiä: ”Joka viidennen tulot kuluvat pakollisiin menoihin niin, ettei kuukaudessa jää yhtään rahaa, jolla ostaa ruokaa. Joka neljännelle ruoka-apua hakevalle jää menojen jälkeen ruokaan käytettäväksi alle sata euroa kuussa.” (HS 3.12.2014)

Jos tuhokapitalismin mukainen sokkidoktriini toteutuu Juha Sipilän hallituksen myötä, yhä useampi kotitalous tulee kärsimään todellisesta kurjuudesta. Jotta niin ei kävisi, tulisi havahtua huomaamaan, kuinka laajamittaisesti hallitus leikkaa köyhiltä, yksityistää, heikentää työntekijöiden asemaa ja suosii finanssipiirien veronkiertoa.

Jos kansalaiset havahtuvat huomaamaan Sipilän shokkilistan suuruuden, he saattavat voimaantua ja alkaa auttaa toisiaan sen epäinhimillisyyden tullessa esille. Tällöin shokkilistasta voi tulla voimanlähde yhä kasvavaan vastarintaan.

Sipilän hallituksen syntilista on jo nyt huomattava. Alla on eri artikkeleista kerättyjä esimerkkejä sen ”shokkidoktriinista”.

Koostetta Sipilän hallituksen ”shokkihoitotoimista”

Eläkkeensaajien asumistuen pienennys

HS (7.10.15): 195 000 eläkkeensaajan asumistukea pienennetään enintään 60 euroa. Mutta siirtymäajan jälkeen uusien eläkkeensaajien tuet voivat pienentyä enemmänkin. Esimerkiksi tuhat euroa kuussa saavan eläkeläisen asumistuki pienenee yli sata euroa, jos vuokra on 600 euroa.

Lääkekustannusten omavastuun nostaminen

KU (14.7.15): Eläkkeensaajien omavastuu lääkkeistä nousee 45 euroon per lääke. ”Monilla eläkeläisillä on keskimäärin 3–4 eri lääkettä, joten he joutuvat maksamaan 180 euroa pienistä tuloistaan.”

Vanhustenhoitajien määrää vähennetään

Sairaanhoitajaliitto (7.10.15) vanhustenhoitajien vähentämisestä: ”Hallituksen kaavailut hoitajamitoituksen laskemisesta vaarantavat potilasturvallisuuden, sillä hoitajien alhainen määrä heikentää hoidon laatua ja nostaa pitkällä tähtäimellä kustannuksia lisääntyneinä komplikaatioina, haittatapahtumina ja pitkittyneinä hoitoaikoina.”

Sairauslomia leikataan

Helsingin Sanomien (7.10.15) selvityksen mukaan sairausloman leikkaus osuisi naisvaltaisten alojen pienipalkkaisiin työntekijöihin. Kansanterveystieteen professori Jussi Vahtera toteaa: ”Tämä on erittäin epätasaisesti työvoimaan kohdistuva tapa hankkia säästöä, sillä säästö haetaan kaikkein sairaimmista ihmisistä.”

Indeksipoistot ja -jäädytykset

Maria Ohisalo (7.19.15): ”Kun elinkustannukset nousevat, muun muassa asuminen, liikkuminen ja ruoka maksavat jatkuvasti enemmän (…) Nyt hallitus esittää lapsilisien ja opintotuen indeksisidonnaisuuksien poistamista täysin. Lisäksi peruspalvelujen valtionosuusindeksi jäädytetään. Indeksipoistot ja -jäädytykset kasvattavat tuloeroja, lisäävät pienituloisuutta, lapsiköyhyyttä ja vanhusköyhyyttä.”

Työnantajille 847 miljoonaa

Demokraatti (30.9.15): Sanna Marin ”arvostelee hallituksen aikeita alentaa yksityisen työnantajan sosiaaliturvamaksua 1,72 prosenttiyksiköllä.(…) – Kyse on merkittävästä tulonsiirrosta yksityisten työnantajien hyväksi ja tämä maksaa valtiolle 847 miljoonaa euroa vuositasolla”.

Hallintarekisteri

Iltalehti (4.10.15): ”Ministeriön jo pitkään ajama hallintarekisteri on yksi tapa, jolla suomalaiset sijoittajat voisivat salata kotimaisten pörssiyhtiöiden omistuksensa. Vastustajien, kuten poliisin, mielestä se lisäisi siten mahdollisuuksia veronkiertoon ja sisäpiirikauppoihin. Harmaan talouden asiantuntija Markku Hirvonen on arvioinut, että Suomi menettää hallintarekisterin kautta tehtyjen muodollisten omistusjärjestelyjen kautta vuosittain 300–600 miljoonan euron verotulot.”

VR:n yksityistäminen

Demokraatti (1.10.15): ”[…] liikenneministeri Anne Berner (kesk.) on esittämässä VR:n koko henkilöliikenteen yksityistämistä. Tarkoitus on avata rautateiden henkilökuljetukset kilpailulle vielä tämän hallituksen aikana.”

Yle hallituksesta riippuvaiseksi mediaksi

Outi Alanko-Kahiluoto (blogi 25.9.15): ”Keskusta, Kokoomus ja Perussuomalaiset ovat ilmoittaneet (…) että Ylen rahoitusta vähennetään ja että se tehdään sekä jäädyttämällä Yle-indeksi että vähentämällä Ylen verotuloja. (…) Ylestä tulee hallituksen Yleisradio eikä se enää ole koko eduskunnan Yleisradio.”

Yli kaksi miljoonaa hehtaaria vesialueita liikelaitoskäyttöön

Suomen luonnonsuojeluliitto (tiedote): ”Suomen luonnonsuojeluliiton saamien tietojen mukaan valtavaa kansallisen vesiomaisuuden siirtoa kansalaisten vapaasta käytöstä valtion liikelaitoskäyttöön. Kyse on yli 2 miljoonasta hehtaarista meri- ja järvialueita. Metsähallituslain uudistusta on valmisteltu poikkeuksellisen salassa.”

Talousrikollisuustutkinnan vähentäminen

YLE (22.9.15): ”Hallitus esitti viime viikolla, että harmaan talouden torjunnan määrärahat putoavat 20 miljoonasta 13,5 miljoonaa euroon. Poliisi menettäisi rytäkässä 6,4 miljoonaa. Näin se joutuisi vähentämään talousrikostutkinnasta 94 henkilötyövuotta. (…) Talousrikostutkijat palauttivat valtion kassaan rikos- ja verohyötynä viime vuonna 47 miljoonaa euroa. Se on aika monta kertaa enemmän kuin harmaan talouden torjuntaan satsatut valtion varat.”

Veronkiertäjien armahtaminen

Finnwatch (30.9.15): ”Esitystä perustellaan hallinnollisesti kevyellä menettelyllä saatavilla verotuloilla, mutta verotulojen kokonaismäärä arvioidaan suhteellisen pieneksi, vain noin 1–10 miljoonaksi euroksi. Tällaisella määrällä ei voi olla sellaista huomattavaa valtiontaloudellista merkitystä, joka perustelisi näin poikkeuksellisen määräaikaislain säätämisen.”

Timo Harakan varoitus järjestelmän muutoksesta

Kansanedustaja Timo Harakka (5.10.15) varoittaa kokonaisesta järjestelmänmuutoksesta, jossa julkisten palveluiden rahoitus ajetaan alas määrätietoisesti ja pysyvästi: ”Hallitus supistaa pysyvästi julkisten palveluiden rahoitusta.”