Jos asiakkaita on vähän, yksityiset firmat eivät välttämättä innostu tarjoamaan palveluitaan syrjäseudulle.

Mistä on kyse? Soten valinnanvapaus ei toteudu samalla tavalla harvaan asutuilla alueilla kuin kaupungeissa.

Valinnanvapauden lähtökohtana on, että sosiaali- ja terveyspalvelut ovat kohtuudella saavutettavissa. Käytännössä yksi palveluntuottaja riittää.

Maakunnalle on säädetty velvollisuus turvata palvelut haja-asutusalueilla.

Syrjäseudulla ymmärretään, ettei ihmisillä voi olla samanlainen mahdollisuus valita kuin esimerkiksi pääkaupunkiseudulla.

KajaaniKainuun pohjoisimmassa kunnassa Suomussalmella asuu 8 174 ihmistä, joista noin parikymmentä prosenttia asuu niin sanotussa perukassa eli syrjäisemmillä kylillä.

Esimerkiksi Hossasta kuntakeskukseen terveysasemalle tai hammashoitolaan on matkaa reilut sata kilometriä. Hieman lyhyemmän ajomatkan päässä ovat naapurimaakunnassa olevan Kuusamon kaupungin palvelut, joita perukan asukkaat voivat halutessaan käyttää jo nyt.

Tulevaisuudessa asukkaat voivat valita entistä laajemmin, hakevatko he sote-palveluja julkiselta, yksityiseltä tai kolmannen sektorin tuottajalta. Soten valinnanvapaus (siirryt toiseen palveluun) on asiakkaille houkuttelevaa, mutta yksityistä tarjontaa on vielä vähän.

– Ainakaan minulle ei ole yksikään isoista palvelujen tarjoajista ilmoittanut, että he haluaisivat perustaa terveysaseman tuohon terveysaseman viereen, Suomussalmen kunnanjohtaja Asta Tolonen naurahtaa.

Meillä oli kova keskustelu kunnanvaltuustossa siitä, saako köyhä oikeasti valita, kun ei ole rahaa, millä matkoja itse kustantaa. Asta Tolonen

Tällä hetkellä Suomussalmen sosiaali- ja terveyspalveluista vastaa Kainuun sote -kuntayhtymä. Tolonen epäilee, etteivät suomussalmelaiset lähde kovin helposti hakemaan palveluja esimerkiksi Helsingistä tai edes noin 200 kilometrin päästä Oulusta, koska matkat korvataan vain lähimmälle terveysasemalle.

– Lainsäädännössä on sääntö, että itse pitää maksaa, jos lähtee kovin kauas perusterveydenhuollossa. Meillä oli kova keskustelu kunnanvaltuustossa siitä, saako köyhä oikeasti valita, kun ei ole rahaa, millä matkoja itse kustantaa. Muutenhan raha seuraa hoidon osalta asiakasta, eli varsinaiseen hoitoon ei tarvitse panna omaa rahaa, koska näinhän se luvataan, että tuottajat saavat tietyn rahan sitä varten, Tolonen sanoo.

Tulevaisuudessa joitakin palveluja voidaan tarjota haja-asutusalueelle myös uusilla tavoilla kuten verkkopalveluna tai kotiin tuotuna. Olli Koski / Yle

Kainuun sote-kuntayhtymän johtaja Maire Ahopelto kertoo, että valinnanvapautta koskevat ongelmat ovat pääsääntöisesti samanlaisia koko Pohjois-Suomessa. Niin Lapissa, Pohjois-Pohjanmaalla, Keski-Pohjanmaalla kuin Kainuussa välimatkat ovat pitkät ja asukkaita on harvassa.

– Esimerkiksi sosiaalihuollossa on paljon sellaisia tehtäviä, että asiakkaat pitää kerätä sieltä yhdestä kunnasta, jotta asiakkaita olisi riittävästi esimerkiksi asumispalveluyksikköön. Silloin siellä on käytännössä yhdellä mahdollisuus tarjota sitä palvelua.

– Samoin monissa kunnissa meillä terveyskeskuspalvelut löytyvät lähimmästä kuntayhtymän yksiköstä, mutta yksityisiä on todella vaikea saada. Mekin olemme sitä yrittäneet, mutta asiakkaita on niin vähän, ettei se ole yksityisille kannattavaa. Siksi niitä palveluja ei ole kuin suurimmissa kunnissa, Ahopelto jatkaa.

Yksikin laadukas toimija riittää

Ministeriössäkin tiedostetaan, ettei haja-asutusalueille voi syntyä yhtä runsasta palvelutarjontaa kuin kaupunkeihin. Peruspaketti täytyy kuitenkin olla kaikilla.

– Valinnanvapaudessa täytyy aina varmistaa se, että sosiaali- ja terveydenhuollon palvelut ovat ylipäänsä kaikilla suomalaisilla kohtuudella saavutettavissa. Peruslähtökohta on, että ainakin yksi laadukas toimija olisi aina lähipalveluina saatavissa ja mahdollisuuksien mukaan valinnanvapautta päälle, sanoo alivaltiosihteeri Tuomas Pöysti sosiaali- ja terveysministeriöstä.

– Se on vähimmäistaso. Tietysti ideaalia olisi, että kaikilla olisi aito mahdollisuus valita. Se tuskin toteutuu, että jokaisella maalikylällä olisi rinnakkain vaihtoehtoisia terveysasemia, mutta koko maakunnan laajuudessa olisi kuitenkin jonkin verran mahdollisuutta valita, Pöysti lisää.

Alivaltiosihteeri Tuomas Pöystin mukaan kaikilla suomalaisilla tulee olla laadukas sote-keskus kohtuudella tavoitettavissa. Marko Melto / Yle

Pöysti uskoo, että myös harvaan asutuille alueille on mahdollista saada palvelun tarjoajia. Hyviä kokemuksia on saatu esimerkiksi Ylä-Savon valinnanvapauskokeilusta, missä kunnallisen palvelun rinnalla toimii nyt uusi terveyspalveluyritys.

– Ylä-Savon kokeilu antoi rohkaisua siihen, että näin voi käydä. Siellä tuleva maakunnallinen ja yksityinenkin toimija löytyivät itse asiassa kivuttomammin kuin suuressa kaupungissa eli Jyväskylässä. Siinä mielessä se on mahdollista, mutta se saattaa vaatia sitä, että houkutteluun käytetään erityistä tarmoa.

Kyllä me olemme ymmärtäneet, että ihmisillä ei voi olla samanlainen mahdollisuus valita kuin Helsingin tai Oulun seudulla, koska meillä on pitkät matkat. Asta Tolonen

Pöystin mukaan eri puolilla maata valinnanvapaustoimijoiden määrässä ei tulla saavuttamaan täydellistä yhdenvertaisuutta. Sitä ei ole nytkään, vaikka jo tällä hetkellä terveydenhuollossa on aika laaja valinnanvapaus.

– Jo nyt voi valita julkisen sektorin terveysasemien välillä. Jos miettii pääkaupunkiseutua, niin siellä on kainuulaisesta näkökulmasta katsottuna kohtuullisen ajomatkan päässä neljän eri kunnan terveysasemat.

– Siinä, mitä pitää saavuttaa, yhdenvertaisuus on sitä, että kaikilla suomalaisilla laadukas sote-keskus kohtuudella tavoitettavissa. Maakunnallinen toimija tulee joka tapauksessa olemaan, koska maakunnalla on palveluvelvoite. Sen lisäksi minimi on, että muita palveluja olisi kohtuullisessa määrin mahdollisuus valita. Siltä osin uskon, että siihen on mahdollista päästä ja se toteutuu, Pöysti jatkaa.

Säilyykö sujuva hoitoketju?

Sote-uudistuksen valinnanvapauslain luonnos on parhaillaan lausuntokierroksella. Kainuun sote-kuntayhtymän hallituksen lausunnossa todetaan, että tulevaisuudessa Kainuussa tarvitaan paljon enemmän työntekijöitä neuvomaan ja ohjaamaan asiakkaita palvelujen valinnassa.

Kuntayhtymän johtajan Maire Ahopellon mukaan kokonaisuuden hallinta tulee maksamaan, sillä myös maakunnan järjestämät palvelut on yhtiöitettävä.

– Eniten Kainuussa huolettaa kuitenkin se, että kuntaan voi tulla monta toimijaa, jotka ovat eri paikoissa. Välttämättä silloin ei ole enää yhtenäistä ja saumatonta hoitoketjua kotihoidosta asumispalveluihin, asumispalveluista terveyskeskukseen ja terveyskeskuksesta keskussairaalaan. Ne ovat eri organisaatiota ja toimijoita.

Suomussalmen terveyskeskukseen on kunnan pohjoisimmasta kolkasta matkaa lähes sata kilometriä. Jarmo Nuotio / Yle

Suomussalmen kunnanjohtaja Asta Tolonen pohtii, onko yksityisen ja julkisen tarjonnan rinnakkaiselo pidemmän päälle edes taloudellisesti mahdollista tai järkevää, sillä useat eri tarjoajat syövät toistensa leipää. Hän luottaa siihen, että Suomussalmen palvelut säilyvät ennallaan.

– Maakunta on se viimekätinen palvelujen tarjoaja ja me luotamme siihen. Kyllä me olemme ymmärtäneet Suomussalmella sen, ettei ihmisillä voi olla samanlainen mahdollisuus valita kuin Helsingin tai Oulun seudulla, koska meillä on pitkät matkat.

– Jos sellainen järjestelmä rakennettaisiin Suomeen, se olisi äärettömän kallis. Siellä olisi paljon tyhjäkäyntiä, kun odotetaan, milloin asiakas tulee ja kaikki on valmiina. Sen on oltava jonkinlaisessa tasapainossa myös sen tarpeen mukaan, Tolonen jatkaa.