Politiikan syksy alkaa laimeissa merkeissä, vaikka tehtävää olisi ollut vaikka kuinka paljon. Kun tulin mukaan politiikkaan, kuvittelin, että tässä voi tehdä jotain. Niin voitaisiinkin, jos olisi jonkinlaista halua miettiä muutakin kuin seuraavia vaaleja.

Kerrataan vähän mitä on saatu aikaan: kiky-sopimus, joka loppujen lopuksi oli laimea, koska kukaan ei uskaltanut uhmata ay-liikettä. Tai ei ainakaan tarpeeksi moni.

Sote-uudistusta on oltu kovasti tekemässä, mutta en voi mitenkään ymmärtää, miten uusien maakuntien rakentaminen olisi hyväksi tälle maalle. Seurauksena on vain uutta byrokratiaa, uudet vaalit, pian uudet verot. Siinä meille virtaviivaista hallintoa.

Tämä uusi häkkyrä ei tuo mitään muuta Suomelle kuin lisää keskustalle valtaa.

Nyt tehtiin viimeinen budjetti tälle hallitukselle ja perustettiin parlamentaarinen ryhmä toisensa jälkeen. Tässäkin yhteydessä on puhuttu yritystuista. Osassa niissä ei ole mitään järkeä, enkä voi ymmärtää, miksi niiden purkaminen on niin kovin vaikeaa.

Tottakai yritykset kiristävät, että he lähtevät maasta, tai aina löytyy sata muuta asiaa, miksi juuri nyt tai juuri näitä tukia ei saisi purkaa. Siellä on kuitenkin tukia ja verohelpotuksia yrityksille, jotka tekevät huikeita voittoja.

Se on vähän niin kuin meidän ay-liittojen verottomuus. Rahaa on vaikka kuinka, mutta silti annamme jäsenmaksujen ja voittojen olla verottomia.

Vielä on yksi asia, jossa tarvittaisiin uudistusta, mutta jää nähtäväksi, syntyykö mitään järkevää. Tutkimusten mukaan perhevapaajärjestelmämme joustaa huonosti muihin pohjoismaihin verrattuna. Tarvitsemme rohkeutta uudistustyöhön, joka parantaa naisten asemaa työmarkkinoilla ja nostaa työllisyysastetta.

Kodinhoidontukea en myöskään kannata, koska äidit jäävät liian kauaksi aikaa kotiin eivätkä pääse kiinni työelämään. Tämä lisää palkkaepätasa-arvoa entisestään.

Kun hallitus ei pysty päättämään, se perustaa työryhmän. Se taitaa olla ratkaisu kaikkeen, kun päätöksenteko ontuu. Kohta tulee taas uudet vaalit ja taas on aika lupailla kaikkea uutta, niin että taaskaan ei pystytä vähään aikaan päättämään mitään.

On vaikea nähdä että koko hallitus pysyisi kasassa koko loppukauden, jos kannatusluvut eivät ala muuttua.

En voi kuvitella, että sinisen vaihtoehdon kansanedustajat jatkaisivat puolueessa vaalikauden loppuun, jos kannatusluvut eivät muutu. Hehän menettävät kaikki työpaikkansa.

Eihän se ole mitenkään mahdollista, että puolue voi menestyä, jos se ei saa edes kannattajakortteja kerättyä.

Kirjoittaja on kansanedustaja (kok.) ja liikemies.