Ääliöille ei pidä antaa media-aikaa. Olen kuullut tämän lauseen kuluneen puolen vuoden aikana monta kertaa, kirjoittaa Silminnäkijän tuottaja Hannele Valkeeniemi näkökulmassaan.

Keväällä olin tekemässä Ylen nettisivuille vihaprojektia. Tutkimme missä määrin aggressiivinen kielenkäyttö ja uhkailu ovat sulkeneet tutkijoiden, toimittajien tai poliitikkojen suita – eli millaista on suomalainen vihapuhe armon vuonna 2013.

Kävi ilmi, että osaa suomalaisista todella yritetään vaientaa järjestelmällisellä verkkohäirinnällä ja tappouhkauksilla. Halutaan hiljentää ne, joilla on ”väärät” mielipiteet.

Kun kerroimme painostuksesta, Hommafoorumilla älähdettiin. Me vasemmistomädättäjät emme ymmärrä, että kyse on ääliöistä, joille ei oikeasti pitäisi antaa media-aikaa.

Yritin oikaista virheellisiä väitteitä. Kaikki sanomani haluttiin ymmärtää väärin, kääntää nurin, ja nähdä taustalla pelkkiä pahansuopia motiiveja.

Sosiaalisen median kuplissa tiedettiin, kuinka asiat Oikeasti ovat. Toista osapuolta ei haluttu kuulla. Tärkeintä oli olla oikeassa ja kiihtyä siitä yksimielisten kesken.

Viime viikolla samanlainen kielenkäyttö tuli eteeni jälleen. Teimme Silminnäkijä-ohjelman tasa-arvoisen avioliittolain vastustajista ja perinteisen perhemallin kannattajista - joidenkin määritelmien mukaan homofobiasta.

Sosiaalisen median kuplissa tiedettiin, kuinka asiat Oikeasti ovat. Toista osapuolta ei haluttu kuulla. Tärkeintä oli olla oikeassa ja kiihtyä siitä yksimielisten kesken.

Jos joku luuli, että homoseksuaalisuuden tasa-arvo ratkaistiin viimeistään 80-luvulla, ei ole käynyt kehä kolmosen ulkopuolella.

Asia on kuuma monesta syystä. Kansalaiskeräys eduskunta-aloitetta varten on päättymässä. Venäjän homolait puolestaan aiheuttivat hämmennystä sateenkaarikynsineen.

Demokratiassa elettäessä on tärkeää tietää, millä argumenteilla keskustelua käydään. Homoliittojen vastustajien argumentteja ei ole juuri kuultu.

Eikä olisi ilmeisesti pitänyt kuulla nytkään. Homofobian näkyväksi tuominen - ja asian suoraan kysyminen nettikyselyssä - leimattiin vaaralliseksi, koska se vain kasvattaa ongelmaa. Siitä pitäisi vaieta.

Lisäksi, kuten saimme kuulla, kaikenlaisille ääliöille ei pidä antaa ohjelma-aikaa.

Nämä kaksi episodia avaavat pelottavan kuvan Suomesta. Eri tavalla ajattelevia ei haluta kuulla sitäkään vähää kuin aiemmin. Pääkaupunkilaisen liberaalin maailman ja maalaisen perinteisen maailman välinen kuilu kasvaa.

Hipsterien Suomen ja rekkakuskien Suomen välillä ei näy Pitkääsiltaa.

Halu sietää, halu elää yhdessä, halu kuunnella eivät kuulu sosiaalisen median hallitsemaan sivistykseen. Mieluummin halutaan, että ääliöt eivät pääse ääneen.

Enää pitäisi tietää, keitä ne ääliöt ovat. En uskalla antaa sitä leimaa muuta kuin sille, joka näkyy peilistä.