Loukkuihin käyvät villikissojen lisäksi sellaiset lemmikkikissat, joiden omistajat suhtautuvat niiden ulkoiluihin välinpitämättömästi. Lemmikit päätyvät löytöeläinhoitolaan, jos niitä ei voi tunnistaa.

Loukkuihin käyvät villikissojen lisäksi sellaiset lemmikkikissat, joiden omistajat suhtautuvat niiden ulkoiluihin välinpitämättömästi. Lemmikit päätyvät löytöeläinhoitolaan, jos niitä ei voi tunnistaa. Sami Hahtolan kuva

Löytöeläinhoitolan yrittäjä Nanne Korpivaaralle Isonkyrön kissaongelma on tuttu – mutta hän luonnehtii sitä erikoiseksi. Paikkakunnalla ei juurikaan tavata löytöeläimiä, vaan kyse on nimenomaan villiintyneistä kissoista: niiden määrästä ja hallitsemattomasta lisääntymisestä.

– Ongelma on päässyt jopa tavallista pahemmaksi. On havahduttu siihen, että kulttuuri on vähän vanhanaikainen, annetaan leikkaamattomien kissojen ulkoilla vapaana.

Korpivaaran mukaan lämmin edelliskesä suosi ulkona majailevien kissojen lisääntymistä entisestään.

– Silloin alettiin puhua kunnolla kissakriisistä. Eikä suotta, eikä yhtään liian aikaisin.

Villikissapopulaatiot ovat olleet ongelma Suomessa jo vuosia ja sitä on yritetty torjua eri tavoin.

Käytännöt ovat kirjavia, sillä Ruokaviraston mukaan (siirryt toiseen palveluun) villiintyneen kissan kiinniottamisesta ei ole säädetty velvollisuutta kunnalle tai millekään muullekaan taholle. Kunnat voivat kuitenkin halutessaan tarjota tai ostaa löytöeläinten noutopalveluja

Isossakyrössä kunta tarttui kissaongelmaan poikkeuksellisella tavalla. Paikallisen teurastamoyrittäjän kanssa tehtiin sopimus kissojen loukuttamisesta, niiden toimittamisesta löytöeläinhoitolaan ja mahdollisesta lopettamisesta, jos loukutetut kissat todetaan täysin villiintyneiksi.

Kissaongelma erilainen maalla ja kaupungissa

Korpivaara vastaanottaa löytöeläimiä Isostakyröstä ja Seinäjoen seudulta. Kun hän saa löytöeläimestä ilmoituksen kaupungista, ne ovat pääsääntöisesti kesyjä kissoja tai kesytettäväksi sopivia.

Isostakyröstä tulevat kissat ovat joko niin huonokuntoisia tai villiintyneitä ja ilman ihmiskontaktia kasvaneita, ettei niistä ole lemmikeiksi.

– Kissat ovat ihania eläimiä hoidettuina ja asianmukaisesti kasvatettuina. Sen takia suututtaa että arvostus on niin alhaista: ei arvosteta niin paljon että niille suotaisiin kunnollinen elämä, Nanne Korpivaara puuskahtaa.

Isonkyrön kissaongelma on päässyt kasvamaan monestakin syystä. Osin se johtuu piittaamattomuudesta: yhä ajatellaan, että kissa kuuluu luontoon ja että se pärjää siellä.

– Kissa ei kuulu Suomen luontoon, eikä kestä pakkasta ja nälkiintymistä. Ne, jotka puolustavat leikkaamattomuutta ja vapaata ulkoilua, voisivat tulla meille harjoitteluun vastaanottamaan pitempään ulkona omillaan olleita kissoja. Näky ei ole mieltä ylentävä.

Hän huomauttaa, että kissojen hallitsematon lisääntyminen johtuu usein yksinkertaisesti siitä, että leikkaamattomat kissat tekevät pennut luontoon tai ulkorakennukseen. Sitten joku alkaa ruokkia niitä ottamatta kuitenkaan kokonaan hoitoonsa.

– Jos kissaa alkaa ruokkia, se pitäisi ottaa kokonaan hoitoon ja huolehtia myös sen terveydestä.

Luonnosta loukutettu sairas kissa. Sami Hahtolan albumista

Kunnalle roimat kulut

Isonkyrön kunnanjohtaja Tero Kankaanpää sanoo, että kyseessä on paikallinen, tiettyjä alueita koskeva ilmiö.

Ongelmaan tartuttiin, kun Korpivaara ilmoitti villikissahavainnoistaan. Myös asukkaat olivat tehneet ilmoituksia, huomattuaan kissojen määrien yhtäkkisesti kasvaneen esimerkiksi naapurustossaan.

Kustannukset kissoista; loukuttamisesta, siirtämisestä löytöeläinhoitolaan tai mahdollisesta lopettamisesta, ovat tänä vuonna olleet jo yli 3500 euroa – ja lisäkustannuksia on luvassa.

Loukuttamista jatketaan vielä ensi vuonna, että ongelma saadaan hallintaan.

– Jos ei olisi ryhdytty toimimaan, kustannukset olisivat jatkossa vain isommat. Nyt asiaan puututaan ja sille on ihan selkeät eläinsuojelulliset perusteet.

Valtaosa loukutetuista ollut villikissoja

Yrittäjä Sami Hahtola on loukuttanut kissoja Isossakyrössä pian vuoden. Hän menee loukkuineen paikalle pyynnöstä.

Tähän mennessä kiinniotetut populaatiot ovat olleet kooltaan 5-30 kissaa. Hahtola arvelee, että noin 90 prosenttia kissoista on ollut villikissoja.

Päätöksen kissan kohtalosta tekee aina eläinlääkäri: jos kissa vaikuttaa sairaalta, sillä ei ole tunnistusmerkintää, se on huonokuntoinen ja täysin villiintynyt, se lopetetaan.

Hahtolalla on teurastamotoimintaa varten hankittu tainnuttajan pätevyys. Kissojen lopettaminen tapahtuu hänen tai eläinlääkärin toimesta.

Nanne Korpivaara huomauttaa, että ilman ihmiskontaktia ollutta on vaikea kesyttää ja että villikissan kesyttämisen yrittäminen ei välttämättä edes ole kissan etu

– Kissallekin on suuri kärsimys, jos sitä yritetään väkisin pitää. Niille pitäisi pystyä kuitenkin tekemään tietyt hoitotoimenpiteet.

Sami Hahtola muistuttaa, että maatiloilla pyörivät rokottamattomat kissat voivat olla elintarviketurvallisuusriski. Iso populaatio voi hävittää paikallisesti myös paljon pikkulintuja ja oravia.

Kissojen lopettaminen jakaa mielipiteitä

Kissojen loukuttaminen ja lopettaminen jakavat mielipiteitä. Siihen ovat törmänneet niin Hahtola kuin Korpivaarakin.

– Monet kuitenkin ymmärtävät että kyse on eläinsuojelutyöstä: siinä ennaltaehkäistään täyttä katastrofia. Tiedossa on lähimenneisyydestä Isossakyrössä lähes sadan kissan populatio yhdessä talossa. Jokainen ymmärtää, että jos ei näihin nyt puututa, tilanne on hetken kuluttua järkyttävä, Korpivaara sanoo.

Huolta on aiheuttanut myös lemmikkikissojen joutuminen loukkuihin. Kunnanjohtaja Kankaanpään mukaan huoli on aiheeton.

– Kenenkään lemmikkejä ei lopeteta, kyllä asiantuntija kesykissan ja villikissan erottaa.

Hän huomauttaa, että kissan steriloinnista huolehtiminen olisi ensisijaisesti toivottava toimenpide.

– Siruttaminen on maaseudulla yhä harvinaista, mutta leikkaaminen ja siruttaminen yhdessä helpottaisivat kovasti ongelmaa ja sen hallintaa.

Aiheesta voi keskustella 13.9. klo 22 saakka.

Lue lisää:

Villikissoja voi olla jopa sata yhdessä populaatiossa – sairaat hoidetaan kuntoon ja jokaiselle etsitään koti, jos mahdollista

Sydäntäsärkevä kesäkissatarina on useimmiten silkkaa humpuukia – todellisena ongelmana villikissalaumat