Sipilän hallitus kertoi viime viikolla vapauttavansa alkoholin myyntiä. Merkittävin asia on, että vahvat oluet, lonkerot ja limuviinat tulevat ruokakauppoihin.

Tämä on iso voitto erityisesti Panimoliitolle. Alkoholi- ja terveysasiantuntijat ovat vastustaneet myynnin vapautusta. Selvitimme, miten Panimoliitto on pyrkinyt lobbauksessaan kumoamaan heidän käsityksiään.

Elina Ussa Sasha Silvala / Yle

Panimoliitto sanoo, että alkoholin myynnin vapauttaminen ja olutveron laskeminen eivät lisäisi suomalaisten juomista eikä siten haittojakaan.

– Kokonaiskulutus ei lisääntyisi, tilastoimaton kulutus pienenee, tilastoitu kasvaa, Panimoliiton toimitusjohtaja Elina Ussa sanoo.

Lobbausteesi 1: Vapauttaminen ei lisää alkoholin kulutusta

Panimoliiton mukaan alkoholikulttuuri on Suomessa muuttunut, ja kulutuksen katto on jo nähty.

– Olemme saavuttaneet sellaisen eurooppalaisen tilanteen, jossa alkoholin kulutus ei kasva, toimitusjohtaja Ussa sanoo.

Panimoliitto perustelee tätä erityisesti Tanskan esimerkillä.

– Siinä on hyvä käytännön esimerkki, että kulutuksen kasvu ei toteutunut.

Tanskassa laskettiin olutveroa 15 prosenttia rajakaupan hillitsemiseksi vuonna 2013. Tanskassa ei ole valtion omistamaa viinamonopolia. Olutta ja viiniä saa ostaa 16 vuotta täyttänyt. Myynnissä ei ole aikarajoituksia; juomia saa myydä aina, kun kauppa on auki. Myyntirajoitukset poistettiin kymmenisen vuotta sitten.

– Alkoholipolitiikan muutosten jälkeen alkoholin kokonaiskulutus on Tanskassa laskenut, Panimoliitto toteaa. Oluen myynti tosin nousi kolme prosenttia vuodesta 2013 vuoteen 2014.

Yle Uutisgrafiikka

Sosiaali- ja terveysministeriön alaisen Terveyden- ja hyvinvoinninlaitoksen alkoholitutkijoiden mukaan Panimoliiton vertailut johtavat harhaan.

Erikoistutkija Pia Mäkelä huomauttaa, että oluen kulutus on laskenut Tanskassa jo vuodesta 1983 ja alkoholin kokonaiskulutus vuodesta 1995.

– Näin pitkään jatkuneet muutokset johtuvat yleensä laajemmista kulttuurin muutoksista, Mäkelä sanoo.

Panimoliitto korostaa, että pitemmän ajan kulutuksen lasku on jatkunut Tanskassa rajoitusten purkamisesta ja olutveron alentamisesta huolimatta.

Suomessa alkoholin kokonaiskulutus ja haitat, kuten alkoholikuolemat, kasvoivat selvästi vuodesta 2004, kun muun muassa olutveroa laskettiin yli 30 prosenttia Viron liityttyä EU:hun.

Vuodesta 2008 kulutus ja haitat ovat taas laskeneet. Panimoliiton mukaan se johtuu erityisesti juomiskulttuurin muutoksesta; THL:n tutkijoiden mukaan enemmänkin alkoholiverojen korotuksista sekä taloustilanteesta.

THL arvioi, että jo alkoholin myyntipisteiden määrän räjähdys lisäisi nyt alkoholin kulutusta ja haittoja olennaisesti.

Alkolla on nyt 351 myymälää. Kun vahvat oluet vapautetaan Alkosta, myyntipisteiden määrä nousisi 5 300:een ruokakauppojen, huoltoasemien ja kioskien myötä.

Suomalaiset juovat noin puolet alkoholista oluena. THL laskee, että jos oluen nettomyynti lisääntyisi viisi prosenttia ja kaupoissa myydyn oluen keskimääräinen alkoholipitoisuus nousisi nykyisestä 4,5 prosentista 5 prosenttiin, alkoholikuolemat lisääntyisivät 150:lla ja sairaalahoitojaksot 1500:lla vuodessa.

Viime vuosina oluen myynti Suomessa on ollut laskusuunnassa.

Erikoistutkija Pia Mäkelä sanoo, että vakavasti otettava analyysi lakimuutosten todennäköisistä vaikutuksista ei voi perustua maiden vertailuun yhtenä ajankohtana – kuten Panimoliitto Tanskan suhteen tekee. Tarvitaan katsaustutkimuksia siitä, millaisia vaikutuksia vastaavilla muutoksilla on yleensä ollut eri maissa.

Kansainvälisten katsaustutkimusten, muun muassa Thomas Baborin vetämän Alcohol – no ordinary commodity -tutkimuksen mukaan alkoholin saatavuus ja verotus ovat poliitikkojen vahvimmat keinot vaikuttaa kulutukseen ja haittoihin.

Näihin tutkimuksiin perustuvat myös kansainvälisen terveysjärjestön WHO:n ja teollisuusmaiden järjestön OECD:n politiikkasuositukset.

Lobbausteesi 2: Kireä politiikka ei pure alkoholihaittoihin

Panimoliiton mukaan Suomen kireä alkoholipolitiikka ei ole onnistunut suitsimaan alkoholihaittoja. Liitto on leimannut alkoholin saatavuuden rajoittamisen suomalaiseksi myytiksi.

Suomi kuluu Ruotsin ja Norjan kanssa niihin Euroopan maihin, joissa alkoholin myyntiä rajoitetaan tiukimmin, erityisesti valtion alkoholimonopolilla.

– Jos katsotaan eurooppalaisittain, me juomme keskivertomäärän alkoholia ja haittoja meillä on siinä kuin muuallakin, Panimoliiton toimitusjohtaja Elina Ussa sanoo.

Olisiko meillä vähemmän haittoja, jos alkoholipolitiikka olisi ollut vapaampaa?

– Hyvä kysymys. Sitähän ei ole vielä kokeiltu. Ehkä olisi aika kokeilla nyt, saada elinkeinosta mitattua ulos kaikki hyöty ja todeta, että haitat eivät kasva, Ussa sanoo.

Panimoliitto korostaa, että Suomessa 10 prosenttia ihmisistä juo puolet kaikesta alkoholista. Haitat kasautuvat tälle suurkuluttajien joukolle. Heitä pitää auttaa eikä säätää kaikkia aikuisia koskevia, holhoavia rajoituksia.

– Alkoholiteollisuuden fraasihan on houkutteleva. Miksi ette keskity alkoholin väärinkäyttäjiin, miksi haittaatte suurta enemmistöä, joka ryyppää vähemmän. Alan teollisuus levittää mielellään tällaisia teorioita, koska se tukee heidän taloudellisia intressejään, THL:n entinen pääjohtaja, professori Pekka Puska sanoo.

Yle Uutisgrafiikka

THL:n pääjohtajana ollessaan Puska toimi myös Alkon hallituksen varapuheenjohtajana.

Puskan mukaan kansainväliset alkoholitutkijat ovat sitä mieltä, että alkoholihaittojen vähentäminen edellyttää kokonaiskulutuksen vähentämistä.

Panimoliitto vetoaa muun muassa alkoholitutkija, kansanterveystieteen dosentti Kari Poikolaisen käsityksiin. Poikolainen on ollut aiemmin Alkoholitutkimussäätiön tutkimusjohtaja. Eläkkeellä olleessaan hän on muuttanut käsityksiään alkoholitutkimuksesta ja -politiikasta.

Poikolaisen mukaan kokonaiskulutuksen rajoittaminen ei toimi. Juomistaan vähentävät pääasiassa kohtuukäyttäjät, mutta eivät suurkuluttajat. Kansanterveys ei juuri parane.

– Sillä on hyvin vähän merkitystä, koska kohtuukäyttäjien alkoholin käyttö ei yleensä aiheuta haittoja, Poikolainen sanoo.

Poikolaisen tuoreen tutkimuksen mukaan kireä alkoholipolitiikka ja kokonaiskulutus ei näytä olevan yhteydessä toimintakykyisten elinvuosien menetysten määrään. Poikolainen vertaili 30 OECD-maata. Hän päättelee, että alkoholisairaudet kasaantuvat suurkuluttajille.

Pekka Puska Sasha Silvala / Yle

Pekka Puskan mukaan on selvää, että alkoholipolitiikalla on rajallinen vaikutus alkoholisteihin. Se ei tarkoita, että kokonaiskulutusmalli olisi väärässä.

– On rautainen lainalaisuus, että mitä enemmän maassa ryypätään, sitä enemmän on suurkuluttajia ja sitä enemmän on alkoholiongelmia.

THL:n mukaan Suomessa on arviolta puoli miljoonaa alkoholin riskikäyttäjää.

– Kohtuukäyttäjilläkin on monenlaisia alkoholiongelmia, kuten liikennejuopumusta ja raskaana olevien naisten ongelmia, Puska sanoo.

Alkoholitutkimuksen valtavirran mukaan haitat seuraavat läheisesti kokonaiskulutusta keskimääräisesti sekä meillä että muualla.

– Ei tarvitse laittaa kuin alkoholin kokonaiskulutuksen ja suomalaisten alkoholiongelmien käyriä samaan kuvioon, Puska toteaa.

Suomessa ja myös muissa maissa on myös havaittu, että mitä suurempi on koko väestön kulutus, sitä enemmän alkoholia käytetään kaikissa kulutusryhmissä.

Alkoholitutkijoiden ylivoimainen enemmistö on Puskan mukaan sitä mieltä, että kokonaiskulutukseen vaikuttaminen on kustannustehokkain keino alkoholiongelmien vähentämiseksi.

– Tavoitteena on estää kansalaisten alkoholisoitumista ja vähentää yleisiä alkoholiongelmia. Alkoholismi kehittyy vähitellen, ensin juodaan kohtuullisesti, sitten pikkuhiljaa kulutus kasvaa.