När Edward Snowden hjältemodigt avslöjade vidden av massövervakningen, vilken primärt utfördes av amerikanska och brittiska säkerhetsmyndigheter, lämnades världens politiker tre vägar att gå: (1) legalisera den existerande övervakningen och fortsätta på den inslagna vägen; (2) riva upp övervakningskomplexet och återinföra medborgarens privatliv; och (3) lägga locket på och låta status quo gälla.

BRA JOURNALISTIK ÄR INTE GRATIS

Gillar du det vi gör?

Swisha en peng till: 123 148 087 0

Storbritannien väljer nu väg (1) genom Investigatory Powers Act (IPA) - man legaliserar och utökar massövervakningen, medan Sverige har valt väg (3), något som märks genom att IPA inte synts nämnvärt i svensk media.

IPA har primärt tre farliga delar:

1. Historik över medborgares internetanvändande ska lagras av internetleverantörer i upp till ett år, data som kommer vara tillgänglig för polis och andra myndigheter utan att de behöver gå via domstol - ett integritetsintrång som sätter individens rättssäkerhet ur spel. En ändamålsglidning är även att förvänta sig, på samma sätt som med FRA-lagen där Säpo numera har tillgång och Datalagringsdirektivet. Där använder till exempel Skatteverket informationen, och fildelare jagas trots att det var tänkt för grov brottslighet och terrorism.

2. Företag kan tvingas dekryptera data. Vad detta innebär i praktiken är väldigt svårförstått för företag som verkar i landet. Vad gäller om företaget inte kan dekryptera sin data? Lagen kan ses som ett sätt att tvinga företagen att installera bakdörrar i sin kryptering vilket snabbt kan urholka banksäkerheten, meddelarfriheten, källskyddet och privatlivet. Det finns företag, likt italienska Hacking Group, vars affärsidé är att skapa verktyg som utnyttjar svagheter i kryptering och bakdörrar och sälja dem till tredje part. Kryptering är inte en fara för den digitaliserade världen, tvärtom så är stark kryptering ett måste.

3. Polis och andra myndigheter får rätt att hacka sig in i folks telefoner och datorer. Detta även utan misstanke eller domstolsbeslut. I praktiken tillåts en digital husrannsakan där proportionalitetsprincipen åsidosätts. Som jämförelse kan nämnas att det i Sverige krävs skälig misstanke om ett brott som kan ge mer än två år i fängelse för att avlyssna telefoni. Dessutom måste avlyssningen vara av avgörande värde för bevisningen av brottet. Den nya lagstiftningen i Storbritannien eroderar ytterligare den allmänna internetsäkerheten, efter att krypteringsbakdörrarna redan försämrat den. Beroende på metod så är detta hot olika stort - när det gäller att använda trojaner så skapar det hål i medborgarens datorsäkerhet, ett hål som andra aktörer likt de ovan nämnda kan använda.

Förutom alla direkta faror med IPA så riskerar det att skapas ett prejudikat där andra regeringar pekar på det brittiska exemplet när man vill införa massövervakning. Andra myndigheter runtom i Europa kan börja lobba för liknande lagstiftning i sina egna länder när de ser att deras brittiska kollegor har tillgång till mer data. IPA är en lagstiftning som underminerar Europas förmåga att tala i människorättsfrågor, då vi är minst lika auktoritära som de länder som kritiseras.

Men den allvarligaste konsekvensen av massövervakningen på lång sikt är dess urholkande av demokratin. När medborgarna vet att de övervakas godtyckligt av staten så förloras tilliten. När vi vet att vi övervakas idkar vi självcensur, vilket försvagar det demokratiska samtalet. När all kommunikation övervakas och alla telefoner och datorer kan vara hackade av myndigheter så försvåras även journalisters känsliga arbete med källor, vilket raserar möjligheten till granskande journalistik. Stater är till för att skydda sina medborgare, inte övervaka och misstänkliggöra dem. Oskuldspresumtionen är död!

Vi i Piratpartiet har ett konkret alternativ till massövervakningen: vi vill se mer riktade polisinsatser där övervakning kan ske vid proportionerlig misstanke, en utökad rättssäkerhet genom konstitutionell domstol och krav på domstolsbeslut även vid digital övervakning, och en stärkt rätt till privatliv och hemlig kommunikation. Med dessa reformer kan vi stärka det demokratiska samhället, istället för att undergräva det.