Demokratin som system och vikten av demokratiskt inflytande förekommer ofta i politiska högtidstal. En läpparnas bekännelse är lätt, men att praktisera demokrati har visat sig betydligt svårare. Vi avser vanligen ”folkstyre” eller ”folkmakt” och i regeringsformens första kapitels första paragraf kan vi läsa att ”All offentlig makt utgår från folket”. Vår ståndsriksdag gjorde emellertid fram till mitten av 1800-talet stor skillnad på folk och folk. Först 1919 fick vi lika rösträtt för män och kvinnor, men fortfarande var de under 23 års ålder, straffångar och människor med fattigvårdsunderstöd eller stora skatteskulder utan. Dessa brister i demokratin har genom åren korrigerats i allt väsentligt.

I jämförelse med många andra länder har vi nått långt när det gäller demokrati, demokratiskt inflytande, medborgerliga rättigheter och yttrandefrihet. Men vi saknar ändå en kontinuerlig och levande diskussion om demokratins innehåll idag. Intresset att stimulera en sådan debatt saknas, inte minst bland politiker. Vi tycks leva i föreställningen att vår demokrati är så välutvecklad att den inte behöver analyseras. En vanföreställning som gör att vi slår oss till ro med den skeva uppfattningen att vi lever i den bästa av världar när det gäller demokratiskt styre.