Mistä on kyse? Valtakunnallinen hitsaajapula kurittaa kainuulaisiakin yrityksiä. Pienet yritykset Kajaanissa eivät löydä päteviä hitsaajia.

Alan opiskelijamäärä on laskenut huomattavasti Kajaanissa. Tänä syksynä ensisijaisia hakijoita oli vain 17, kun normaali luku on ollut 36.

Nuorten työntekijöiden olematon työmoraali aiheuttaa myös ongelmia työnantajille.

Isolla yrityksellä työvoimaongelmaa ei ole. Transtechiltä kerrotaan, että päteviä tekijöitä löytyy.

KajaaniMaanlaajuinen hitsaajapula kurittaa Kainuussa etenkin pieniä yrityksiä. Paikallisen ison toimijan, Transtechin, mukaan sen sijaan pätevän työvoiman löytäminen ei ole ongelma. Pätevien ammattimiesten puute näkyy pienissä yrityksissä jatkuvana työvoiman vajauksena, vanhempien työntekijöiden kuormittumisena, eläkeläisille tarjottavina työtunteina sekä menetettyinä urakoina.

Esimerkiksi 17 työntekijää työllistävä kajaanilainen Teräsasennus Mankinen toimii jatkuvalla muutaman miehen vajauksella.

– Nykypäivänä hitsareiden löytäminen sen verran vaikeaa, että täytyy yrittää etsiä oppilaitoksista oppisopimuksella tai jotain muuta kautta. Ei ole ammattitaitoista työvoimaa tarjolla, Teräsasennus Mankisen yrittäjä Mikko Mankinen harmittelee.

Täysin valmiita hitsareita on aika hankala saada. Esa Rintala

Kyseisessä yrityksessä työvoimapulaa yritetään ratkaista juuri oppisopimuskoulutuksen avulla. Kaksi miestä on koulutettu oppisopimuksella ja parhaillaan koulutetaan kaksi lisää. Lisääkin otettaisiin. Mutta kysymys kuuluukin, että mistä lisää otetaan, kun alan imu on kadonnut.

– Joka vuosi on alkanut kaksi ryhmää. Nyt alkoi vain yksi. Normaalisti opiskelijoita on ollut 36, nyt ei ollut kuin 17 ensisijaista hakijaa ja siihen vielä särkymävara päälle, kertoo Kainuun ammattiopiston projektipäällikkö Jouko Snicker.

Metallityöväen Liitossa Oulun ja Lapin alueen aluepäällikkönä työskentelevä Liisa Kirveskari kertoo, että työvoimapulan kanssa on painittu useita vuosia. Tekijät haetaan rajojen ulkopuolelta.

– Siten tekijöitä pitää hakea sieltä mistä löytyy. Toive on, että muualta tulevia ihmisiä kohdellaan samalla lailla kuin maassa olevia ihmisiä, Kirveskari huomauttaa.

Hitsaajan ammatti ei kiinnosta nuoria enää samaan tapaan kuin aikaisemmin. Niko Mannonen / Yle

Isolle riittää väkeä

Juttuun haastateltujen työnantajien mielipide nuorten ammattipätevyydestä vaihtelee. Mankisen mukaan nuoret kaipaavat ammattikoulun jälkeen käytännön opetusta, Antti Hautajoki puolestaan kokee, että perusosaaminen on nuorilla kunnossa.

Ammattitaidon puute ei näy vain nuorten hitsaajien kohdalla. Teräsasennus Mankisen tuotantopäällikkö Matti Pulkkisen mukaan 1990-luvun lama jätti jälkensä sen ajan nuoriin.

– On oikeastaan yksi sukupolvi välissä. Sanotaan, että 30-40 ikävuoden väliltä ei löydy sellaisia kavereita, joilla olisi paljon työkokemusta, Pulkkinen huomauttaa.

Pätevän työvoiman löytäminen näyttää vaivaavan vain pienempiä yrityksiä. Otanmäessä toimiva, yli 600 työntekijää eri aloilta työllistävä Transtech on löytänyt ammattitaitoisia hitsaajia. Operatiivisen johtajan Esa Rintalan mukaan lisätyövoimaa ollaan edelleen palkkaamassa tulevien viikkojen aikana.

Nuoret työntekijät tekevät joskus ohareita. Mikko Mankinen

– Täysin valmiita hitsareita on aika hankala saada, mutta mitä me olemme saaneet, niin olemme saaneet hyvää työvoimaa, Rintala kertoo.

Transtechin oman henkilöstön lisäksi vuokratyövoimaa on toista sataa ympäri Suomen.

Mankinen puolestaan harmittelee, että ison yrityksen on helppo kahmia parhaat tekijät päältä.

– He pystyvät lupaamaan töitä puoleksi vuodeksi ja vuodeksi, kun tällaisen konepajan normaali tilauskanta on kuukaudesta kahteen.

Ei kiitos töille, palkalle kyllä kiitos

Puutteellisen ammattitaidon lisäksi nuorta hitsarikaartia leimaa tänä päivänä olematon työmoraali. Kainuun Pintakäsittelyssä työskentelevän Antti Hautajoen mielestä asenne on suurempi ongelma kuin ammattitaito: osaaminen on perusammattitasolla, mutta työnteko ei yksinkertaisesti kiinnosta.

– Esimerkiksi istutaan kännykkä kädessä työaikana ja sitten sanotaan suoraan, kun pitäisi jokin homma tehdä, että ei kiinnosta. Viime kesältä paras esimerkki on se, kun kesätyöntekijälle sanottiin, mitä hänen pitäisi tehdä ja hän vastasi, että ei hän ole tänne tullut töitä tekemään, kertoo Hautajoki, joka toimii työpaikallaan pääluottamusmiehenä.

Se, mitä kesätyöntekijä oli tullut tekemään, jäi Hautajoelle epäselväksi, mutta palkan työntekijä halusi kuitenkin saada, vaikka työn tekeminen ei kiinnostanut.

Mikko Mankinen on törmännyt samaan ongelmaan. Hän summaa, että noin puolella hänen tapaamistaan nuorilla työmoraali ei ole kohdillaan. Välinpitämättömyys näkyy työhaastatteluun tai töihin saapumatta jättämisenä.

Urakoita jää ottamatta varmaan 10 prosenttia liikevaihdosta. Mikko Mankinen

– Nuoret työntekijät tekevät joskus ohareita. Jos sovitaan tänä päivänä, että huomenna alkavat työt, ei miestä välttämättä näy huomenna, Mankinen valottaa.

Pulkkisen mukaan asenneongelma ei ole pelkästään metallialan ammattilaisten ongelma, vaan se näkyy alalla kuin alalla. Hautajoen mukaan työmoraalin puuttuminen ei ole vain koulunpenkiltä juuri päässeiden ongelma.

– 25–30 on varmaan se ikähaarukka, jossa asenne muuttuu ihan toisenlaiseksi. Moni on käynyt kokeilemassa, mutta se on sitten ikävä, kun jäädään tulematta eikä ilmoiteta mitään. Sitten kuullaan kaverin kautta, että ei vain kiinnostanut käydä töissä, Antti Hautajoki pohtii.

Saamatta jääviä euroja ja kuormittuneita eläkeläisiä

Ammattitaitoisen työvoiman pula näkyy yrityksissä jäämättä saatavien eurojen muodossa.

– Urakoita jää ottamatta varmaan 10 prosenttia liikevaihdosta. Noin 150 000 euroa, jos euromääräiseksi lasketaan. Liian paljon, Mikko Mankinen laskeskelee.

Työntekijäpulaa joudutaan paikkaamaan esimerkiksi työllistämällä eläkeläisiä ja teettämällä lisätunteja nykyisillä työntekijöillä.

– Ihan vanhimmat eivät välttämättä edes ala tehdä ylitöitä. Vähän nuoremmat joustavat ja tekevät pitempää päivää, kertoo Antti Hautajoki.

Valmistuuko koulusta kohta enää ammattilaisia?

Alan tietotaitoa uhkaa katoaminen, kun alalle ei ole tulijoita. Mihin alan vetovoima on sitten kadonnut, sitä ihmetellään ammattiopistolla kovasti. Töitä olisi niin Kainuussa kuin koko Suomenkin alueella. Ammattiopiston projektipäällikkö Jouko Snicker epäilee syyksi alan huonoa imagoa.

Entäpä opetus sitten? Snicker myöntää, että tänä päivänä koulusta ei valmistu yhtä päteviä hitsaajia kuin ennen, sillä tuntimäärät vähenevät koko ajan.

– Uskoisin, että valtiovallan pitäisi pikkuisen puuttua tähän, että annettaisiin rahaa niin, että ammattimiehiä voitaisiin kouluttaa. Näillä nykytuntikehyksillä se on kohta mahdotonta. Ne pitää laittaa sitten yrityksiin kaikki opiskelemaan.

Ihan vanhimmat eivät välttämättä edes ala tehdä ylitöitä. Antti Hautajoki

Nuorten asenneongelmaan onkin vaikeampi puuttua. Työnantajien mielestä työpaikka ei ole paikka, johon tullaan opettelemaan työelämän aakkosia ja hiomaan huonoa asennetta kohdilleen.

– Pitäisi lähteä paljon aikaisemmin liikenteeseen. Ei 18-vuotiasta miestä voi enää opettaa uusille tempuille. Varsinkaan tuolta osin, Mikko Mankinen pohtii.

Aluepäällikkö Liisa Kirveskari Metallityöväen Liitosta puolestaan sysäisi vastuuta sekä vanhemmille että työnantajille.

– Kun tullaan työpaikalle, on työnjohdollinen asema se, jolla voidaan poistaa tällaiset ongelmat. Tälläkin hetkellä on työpaikkoja, joissa ei saa tuoda omaa kännykkää halliin.