Päätin tarttua kynään, kun nyt on kolmas kerta, kun minut kutsutaan YLE:n keskusteluohjelmiin, mutta viime hetkellä joku vetää narusta ja kutsu perutaan. Näin tapahtui jälleen, kun minut buukattiin ja vahvistettiin huomiseen A-studioon puhumaan suurmoskeijasta. Kaikki oli sovittu, ja juttelin reportteri Helmiina Suhosen kanssa eilen noin tunnin verran taustoittaen hänelle suurmoskeijahanketta. Hän pyysi minua ehdottamaan muita sopivia henkilöitä, joita ohjelmaan voisi kutsua. Annoin hänelle pari nimeä. Sama reportteri soitti vielä tänään aamulla ja toivotti tervetulleeksi ohjelmaan. Samalla hän vahvisti, että olen ensimmäinen vahvistettu osallistuja, muut kutsutut asiantuntijat ovat vielä tavoittamatta eivätkä he ole vahvistaneet osallistumistaan.

Mutta tänään kello 18 maissa soi puhelin. Langan päässä oli YLE:n Ville Kolari, vastaava tuottaja, joka kysyi, kuka minut on kutsunut ohjelmaan. Heillä on kuulemma vieraat valmiina, eikä minulle välttämättä löytyisi ohjelmasta tilaa. Selitin heidän toimittajan toiminnan, joka eilen aamulla soitti. Selitin, olleeni ensimmäinen buukattu henkilö, eikä eilen toimittaja edes tiennyt, keitä muita aikoo kutsua. Kolari sanoi soittavansa hetken päästä uudestaan, ja näin teki, peruuttaakseen osallistumiseni.

Tämä on kolmas kerta, kun YLE peruuttaa viime hetkellä osallistumiseni eri ajankohtaisohjelmiin. Sattumaa? Vai onko taustalla jokin agenda? Jos toimittajien valintoihin puututaan ylhäältä, toivoisin, että he itse tuovat sen esiin. Itse en ole koskaan pyytänyt, että minua kutsutaan mihinkään ohjelmaan, taustalla on organisaation oma sisäinen venkslaus.

Skenaario muistuttaa kovasti sitä, mitä tapahtui vuonna 2013 (sekä 2014) kun työskentelin Maanpuolustuskorkeakoulun strategian laitoksella. Silloin, heti kun tutkimukseni oltiin julkaistu, Iranin suurlähettiläs ja hänen delegaationsa sekaantuivat Suomen asioihin ja pystyivät sensuroimaan kirjoitukseni. Myöhemmin suomalaisille valehdeltiin, korkealtakin tasolta, että väitteet ovat perättömiä, mutta koska minulla oli kaikki todisteet taskussa, joutuivat virallisetkin tahot myöntämään, että Iranin pyynnöstä tutkimus tosiaan vedettiin pois netistä. Minulle esitettiin viralliset anteeksipyynnöt, mikä oli kiva, mutta entä anteeksipyynnöt Suomen kansalle siitä, että ulkovallat pystyvät näin helposti vaikuttamaan maan sisäisiin asioihin?

Itse uskon, että Suomessa vaikuttavat vahvasti korkealle soluttautuneet lobbaajat, jotka pyrkivät ajamaan vieraiden valtojen agendaa. He ovat pieni mutta vahva joukko. Mikäli halutaan, että Suomessa oikeusvaltio jatkaa olemassaoloonsa, on heidät saatava julki.

Tutkijana olen pätevä. Luennoin ja kirjoitan jatkuvasti geopoliittisista teemoista puolueettomasti, ja taustoitan säännöllisesti YLEnkin toimittajia, ennen kuin he tekevät juttujaan Lähi-idästä. Useana vuonna pidin valtakunnallisen maanpuolustuskurssin Lähi-idän katsauksen, ja Suomessa on vain harva ministeriö, jossa en olisi käynyt luennoimassa. On vähintäänkin harmi, että eri organisaatiot Suomessa saavat rauhassa syrjiä sellaisia asiantuntijoita, jotka eivät edusta tietynlaista näkökantaa. On selvää, että henkilökohtaisella tasolla monia projektejani ja pyrkimyksiäni on estetty, mutta se on vain jäävuoren huippu, sillä tiedän että minulla on kymmeniä kohtalotovereita. Vaikka tiedämme, ketkä taustalla vaikuttavat, on vastassa koko järjestelmä. Nyt kutsun asianajajia ja oikeusoppineita nostamaan äänensä sitä vastaan, että ulkovallat saavat sekaantua Suomen sisäisiin asioihin, sekä puolustamaan minua ja kymmeniä kaltaisiani asiantuntijoita, joita systeemi polkee.

Tämä ei ole henkilökohtainen, vaan valtakunnallinen ongelma. Iranissa boikotoidaan, sensuroidaan ja mustamaalataan ihmisiä, en uskonut että törmään samaan täällä sananvapauden kärkimaassa.

Alan Salehzadeh