Miksi liikennesääntöjen noudattamisesta pitäisi kiittää?

Tämä kommentti kiteyttää Ylen kyselyssä perustelut siitä, miksi jalankulkijan ei tarvitse kiittää suojatien eteen pysähtyvää autoilijaa esimerkiksi kädenheilautuksella. Isosta joukosta eli 11 500 vastaajasta 65 prosenttia on sitä mieltä, ettei kiitos ole tarpeen.

Moni sanoo tosin myös, että kysymyksenasettelu on huono eikä kyse ole "pitämisestä".

Ei tarvitse, mutta kohteliasta se on.

Ei pidä, mutta se kyllä lämmittää autoilijana mieltä kun pikkutytöt ja -pojat (ja vähän isommatkin) vilkuttaa iloisesti tai nostaa kättä.

Turhaa ja jopa vaarallista heiluttelua

Valtaosa lähtee kuitenkin siitä, että sääntöjen ja lain noudattaminen ei vaadi erityistä kiitosta.

On kysymys jalankulkijan oikeudesta, ei siitä tarvitse kiittää, että autoilija noudattaa lakia.

Sama kun kiittäisin joka aamu naapuriani siitä, ettei hän tälläkään kertaa pahoinpidellyt minua, kun kohtasimme rappukäytävässä

Joku pitää elettä jopa liikenneturvan vaarantajana:

Käden heiluttelu vie huomion muun liikenteen seuraamiselta, hidastaa tien ylitystä ja on muutenkin turha.

Henrietta Lehtinen / Yle

Kohteliasta ja ystävällistä käytöstä

Kymmenissä kommenteissa nostetaan esiin kohteliaisuus ja ystävällisyys. Jotkut muistuttavat siitä, että kiitosta annetaan myös muissa tilanteissa, joissa sen voisi kyseenalaistaa:

Kiitän ravintolassa ja parturissa palvelusta, josta jopa maksan. Kiitos tuo hyvän mielen kaikille.

Kaupassakin usein kiitetään vaihtorahoista, vaikka kukaan tuskin ajattelee, että kassa voisi itse päättää, antaako vaihtorahat vai ei.

Kädenheilautus ja hymy voivat vastaajien mielestä parantaa liikennekäyttäytymistä laajemminkin.

Sujuva liikenne perustuu hyvään kommunikointiin. Kiittäminen ei ole keneltäkään pois.

Positiivinen palaute lisää hyvää käytöstä liikenteessä. Nyrkin heristely taas lisää vastakkainasettelua.

Kiitos voi saada pysähtymään seuraavallakin kerralla

Kyselyyn vastanneet toivat esiin kiittämisen mahdollisia hyviä vaikutuksia.

Kiittäminen ei ole pakollista, mutta mikäli autoilijalle jää hyvä mieli, ehkä hän pysähtyy tulevaisuudessakin helpommin.

Jos se vaikka joidenkin autoilijoiden kohdalla edesauttaisi sitä, että olisivat varovaisempia jalankulkijoiden, erityisesti lasten, kanssa.

Liikenneturvan koulutusohjaaja Tomi Rossi uskoo, että ajatuksessa on perää:

– Jos joku kiittää, siitä tulee hyvä vire ja seuraavalla kerrallakin hiljentää. Kun joku moikkaa, moikkaa takaisin: luot hyvää liikennekulttuuria, sanoo Tomi Rossi.

Silja Santala-Mäkinen

Asiantuntijat samaa mieltä nettivastaajien kanssa

Asiantuntijat ovat vastaajien kanssa samoilla linjoilla: sekä Liikenneturvan koulutusohjaaja Tomi Rossi että tutkinnonvastaanottaja Aki Kaariniemi Ajovarmasta pitävät kiittämistä sinänsä turhana, mutta kohteliaana eleenä. Rossi muistuttaa, ettei tieliikennelaki velvoita jalankulkijaa kiittämään suojatien yli pääsystä.

Rossi ei itse tilanteessa kiittele, mutta sanoo, ettei käden heilauttaminen ole huonosta, päinvastoin. Kiitoksella luodaan hyvää liikennekulttuuria ja myönteistä liikennekäyttäytymistä, jonka puolesta Liikenneturva alkaa kampanjoida vielä syksyn aikana.

Tutkinnonvastaanottaja Aki Kaariniemi Ajovarmasta Kokkolasta on myös henkilökohtaisesti samoilla linjoilla: jalankulkijan ei tarvitse kiittää autoilijaa siitä, että tämä noudattaa lakia. Lain mukaan autoilijan on väistettävä jalankulkijaa, joka on astunut tai astumassa suojatielle.

– Ei stoppimerkillä tai kolmion takana seisovaakaan kiitetä, vertaa Kaariniemi.

Lapsille korostetaan katsekontaktin tärkeyttä

Lapsille ja ikäihmisille Liikenneturva neuvoo, että autoilijaan kannattaa ottaa tienylitystilanteessa katsekontakti. Silloin molemmat tietävät, että tilanne on huomattu. Ja kun katsoo silmiin, on luonnollista myös tervehtiä puolin ja toisin.

Katsekontakti on tärkein kommunikointikeino näiden kahden tiellä liikkujan välillä ja ehkäisee varmuudella onnettomuuksia.

Henrietta Hassinen / Yle

Myös tien päällä kiitokseen suhtaudutaan monella tavoin. Osan se saa hyvälle tuulelle.

Minulle ainakin tulee hyvä mieli joka kerran kun jalankulkija moikkaa minua auton ratin taakse, joten minäkin haluan jalankulkijana moikata --- ja levittää hyvää mieltä huomaavaisille kuljettajille.

Toisia ele jopa nolostuttaa.

Itse pidän näitä käden heilautuksella annettuja kiitoksia jotenkin noloina - juuri sen takia, että minun pitääkin pysähtyä eikä siitä tarvitse erikseen kiitellä.

Liikenneturvan koulutusohjaaja Tomi Rossi pitää mahdollisena myös sitä, että joskus kiitokseen tottunut autoilija voi suivaantua, kun kiitosta ei tulekaan. Hän muistuttaakin, ettei autoilijalla ole tilanteessa oikeutta suuttua.

Vesa Vaarama / Yle

Suojatien ylityksen vaikeuskerrointa kasvattavat myös jalankulkijat, sillä joskus tien ylitys menee kursailuksi: pelätään, pysähdytään, ja pohditaan, jolloin autoilija saattaa ajatella, että turhaanpa tuli pysähdyttyä.

Tulkinnanvaraa löytyy tutkinnonvastaanottaja Aki Kaariniemen mukaan siinä vaiheessa, kun autoilija hiljentää hyvissä ajoin jo ennen kuin jalankulkija on edes ilmaissut suuntaavansa suojatielle. Toinen ääripää ovat kävelijät, jotka menevät tien yli muutaman metrin ennen suojatietä.

Jalankulkijan ei tarvitse juosta suojatien yli

Vaikka ei pidäkään kiitosta tarpeellisena, Kaariniemi peräänkuuluttaa myönteistä liikenneturvaa: muiden huomioon ottamista ja yhteispeliä. Välillä se vaatii myös selkeyttä:

– Suojatielle saisi tulla rohkeammin! Sitä on pähkäilty usein tutkintoa vastaanotettaessa: olisi paljon helpompaa, kun jalankulkija tekisi selkeästi ratkaisun ja astuisi tielle. Joskus siinä molemmat pysähtyvät ja kursailevat.

Sama tulee esiin kyselyssäkin:

Paras kiitos on, että menee oikeasti yli eikä jää ihmettelemään, kun huomaa auton hidastavan tai pysähtyvän

Aki Kaariniemi harmittelee myös sitä, että osa kävelijöistä kokee turhaan tarvetta pyrähtää suojatiellä juoksuun autoilijan aikaa säästääkseen.

– Kuskihan on kuin urheiluvalmentaja, kun 85-vuotias mummu lähtee juoksuun. Suojatielle astumassa olevaa pitää väistää – tämä on idea, ei se, että pitää kiireellä juosta. Turvallisuus edellä, Kaariniemi muistuttaa.