Kansasta 45 prosenttia arvioi ruotsin kielen taitonsa vähintään tyydyttäväksi ja 26 prosenttia ei osaa ruotsia lainkaan.

Kesän alussa Suomen Lukiolaisten Liitto älähti:

– Tämä on uusi märkä rätti vasten lukiolaisten kuormittuneita kasvoja, liiton varapuheenjohtaja Antti Kivi kommentoi.

Reaktion taustalla oli Suomen tuoreen hallituksen hallitusohjelmaan tekemä kirjaus, jossa hallitus ottaa tavoitteekseen toisen kotimaisen kielen palauttamisen pakolliseksi aineeksi ylioppilaskirjoituksissa.

Tästä alkoi jälleen kerran väittely ruotsin kielen opiskelun pakollisuuden hyödyistä.

Yle pestasi markkinatutkimusyritys Taloustutkimuksen selvittämään, miten suomalaiset arvioivat omaa ruotsin kielen taitoaan ja kuinka hyödyllisenä he kieltä pitävät. Tutkimustulokset löytyvät kokonaisuudessaan täältä (siirryt toiseen palveluun).

Vastaajista yhteensä 45 prosenttia arvioi oman ruotsin kielen taitonsa vähintään tyydyttäväksi. Tämä luku sisältää myös ne viisi prosenttia, jotka ilmoittavat ruotsin äidinkielekseen.

26 prosenttia vastaajista puolestaan sanoo, ettei käytännössä osaa ruotsia lainkaan. Satu Pessiä, Suomen ruotsinopettajien yhdistyksen puheenjohtajaa tämä kummastuttaa.

– Yllättävän moni ilmoitti, että ei osaa ruotsia tai ei osaa viestiä ruotsiksi. Heidän ei ole tarvinnut puhua ruotsia, ehkä se on siitäkin kiinni. Kaikki ovat kuitenkin käyneet koulun, jossa on ollut pakko lukea ruotsia.

Kyselyn toteuttaneen Taloustutkimuksen tutkimuspäällikkö Juho Rahkonen sanoo, että luvut vastaavat kuta kuinkin suomalaisten todellista kielitaitoa.

– Pitäisin itsearviota luotettavana. Ei ole mitään syytä liioitella tai vähätellä kielitaitoaan. Ihmisillä on realistinen kuva osaamisestaan.

Hyvä kielitaito käy käsi kädessä hyödyn kokemuksen kanssa

Ruotsin kielen vapaaehtoisuuden puolesta toistakymmentä vuotta kamppaillut Suomalaisuuden liiton puheenjohtaja Ilmari Rostila puolestaan yllättyy tuloksista, jotka koskevat ruotsin kielestä koettua hyötyä. Lähes puolet vastaajista pitää ruotsin kieltä erittäin tai melko hyödyllisenä.

– Yllättävää oli se, että vastaajissa oli niinkin paljon sellaisia, jotka kertoivat tarvitsevansa ruotsia ainakin jossain määrin. Kuitenkin suurin osa suomenkielisistä asuu seuduilla, joissa tuhannen joukossa on keskimäärin neljä ruotsinkielistä. Silloin ei pääse ruotsia oikein kuulemaan eikä varsinkaan puhumaan.

Hitusen yli puolet vastaajista on taas sitä mieltä, että ruotsin kieli on ollut heille jokseenkin tai täysin tarpeeton.

Kielitaidosta koettu tai siitä odotettu hyöty korreloivat voimakkaasti sen kanssa, miten hyvin vastaaja osaa kieltä.

Lähes kaikki ne, joiden kielitaito on erinomaista tasoa, pitävät ruotsia myös hyödyllisenä. Tyydyttävästi kieltä osaavista runsaat puolet arvioi ruotsin kielen hyödylliseksi. Ruotsia osaamattomista 23 prosenttia arvelee, että kielestä voisi olla hyötyä, jos sitä osaisi.

– Jos sinulla on kielitaitoa, varmemmin myös hankkiudut tilanteisiin, joissa siitä on hyötyä. Esimerkiksi matkailemalla Ruotsiin tai katsomalla pohjoismaisia dekkareita, Juho Rahkonen sanoo.

Uusmaalaiset pitävät ruotsia hyödyllisimpänä, itä- ja pohjoissuomalaiset tarpeettomimpana

Ruotsin kielen pakollisuutta koskevassa kädenväännössä on usein nostettu esille kysymys, miksi Itä- ja Pohjois-Suomessa Venäjän rajaa vasten kaikkien täytyy opiskella juuri ruotsia, kun venäjän kieli olisi luontevampi valinta.

Viime vuonna Jämsä, Pieksämäki, Rovaniemi, Savonlinna ja Ylöjärvi saivat luvan kokeiluun, jossa pakollinen ruotsin kieli voidaan vaihtaa johonkin muuhun kieleen, esimerkiksi juuri venäjään. Kielikokeilu kuitenkin kaatui, kun kaupunki toisensa jälkeen päätti luopua siitä vähäisen kiinnostuksen vuoksi. Viimeisenä kokeilun peruutti Rovaniemi.

Uudellamaalla ruotsia pitää erittäin tai melko hyödyllisenä kielenä 63 prosenttia. Itä- ja Pohjois-Suomen asukkaista vain 37 prosenttia kokee hyötyvänsä ruotsin kielestä tai uskoo sen tuomiin mahdollisiin hyötyihin.

Pohjois-Suomessa Ruotsin rajaa vasten ruotsin kielen vaikutus ei Juho Rahkosen mukaan yllä sisämaahan yhtä pitkälle kuin suomen kielen vaikutus Pohjois-Ruotsiin.

Alueellisiin eroihin vaikuttavat sen sijaan hyvin paljon ihmisten koulutustausta ja sosioekonominen asema. Hyvätuloiset ja korkeasti koulutetut kokevat useammin kuin muut, että ruotsista on hyötyä.

– Asiantuntijat, toimihenkilöt ja ylemmät toimihenkilöt pitävät ruotsia hyödyllisempänä kuin eläkeläiset, duunarit ja työttömät, Juho Rahkonen kertoo.

Asiantuntijoiden ja toimihenkilöiden työpaikat sijaitsevat yleensä suuremmissa asutuskeskuksissa.

Miehet ja naiset sekä eri puolueiden kannattajat näkevät hyödyn eri tavoin

Naiset pitävät ruotsia jossain määrin hyödyllisempänä kuin miehet.

– Tyttöopiskelijat ovat yleensä ahkeria. Pojat, he tulevat vähän "hissun kissun". Toisaalta, kun ajattelen esimerkiksi teollisuutta, finanssimaailmaa, kauppaa ja vaikkapa rakennusbisnestä [joissa ruotsista olisi hyötyä], niin kyllähän siellä miehet ovat vallalla, Suomen ruotsinopettajien yhdistyksen Satu Pessi pohdiskelee.

Suomalaisuuden liiton Ilmari Rostila hakee sukupuolten väliseen näkemyseroon syitä pikemminkin siitä, että naiset sijoittuvat useammin aloille, joissa ruotsin taitoja edellytetään.

– Hoito- ja palvelualoilla, varsinkin julkisissa tehtävissä, on vaatimuksena ruotsin kielen osaaminen jollakin tavalla. Työsuhteeseen liittyvä vaatimus aiheuttaa tämän eron.

Eri puolueiden kannattajien joukossa on myös eroja siinä, miten suuri osa kokee ruotsin kielen hyödylliseksi. Eniten hyötyä kielestä saavat RKP:n kannattajat ja toiseksi eniten vihreiden kannattajat.

Ruotsin kielen tarpeettomaksi kokevia on eniten puolestaan kristillisdemokraattien ja perussuomalaisten kannattajissa. Juho Rahkonen kuitenkin huomauttaa, että RKP:n ja KD:n kohdalla vastaajamäärän vähyys voi vaikuttaa tulokseen.

– Vihreillä on lähtökohtaisesti myönteinen suhtautuminen kulttuuriseen monimuotoisuuteen. Suhteellisen moni heistä on korkeasti koulutettuja ja työelämässä. Vastaavasti peilikuvapuolue perussuomalaiset ovat kuta kuinkin kaikkea, mitä vihreät eivät ole. Perussuomalaisten tulokseen vaikuttaa myös se, että heistä moni on duunareita tai pienyrittäjiä.

– Demareilla on kannattajakunnassaan paljon eläkeläisiä ja muita, jotka eivät käy töissä. Heillä kielestä koetun hyödyn tunne jää vähäisemmäksi.

39 prosenttia hyötynyt ruotsista työtehtävissä

Myös kielenkäytön tilanne vaikuttaa siihen, kuinka suuri osa väestöstä pitää kielitaitoa hyödyllisenä.

Esimerkiksi sukulaisten ja ystävien kanssa viestinnässä ruotsista kokee olevan hyötyä vain noin neljäsosa vastaajista. Näissä tilanteissa kielitaidon merkitys voi olla sitäkin tärkeämpi.

Eniten kieltestä koetaan hyötyä matkaillessa. Heti sen perään tuloksissa tulevat ruotsinkielisten tiedotusvälineiden ja kulttuurin seuraaminen.

Työtehtävissään ruotsin kielen on kokenut erittäin tai melko hyödylliseksi 39 prosenttia vastaajista, ja vastaavasti jokseenkin tai täysin tarpeettomaksi 60 prosenttia vastaajista.

Juho Rahkonen painottaa oman kiinnostuneisuuden ja aktiivisuuden merkitystä siinä, miten paljon omista taidoistaan "saa irti".

– Hyöty on myös sitä, miten hyvin ihminen käyttää taitojaan ja mahdollisuuksiaan. Kielen osaaminen on kulttuurista pääomaa, jota voi hyödyntää eri elämänalueilla. Voisi sanoa, että se on "kulttuurista ekstraa", ei niinkään välttämättömyys, Juho Rahkonen pohtii.

Näin kysely tehtiin Taloustutkimus haastatteli Ylen toimeksiannosta 1005 henkilöä. Haastattelut tehtiin puhelimitse 17.–25. kesäkuuta. Otos edustaa Suomen aikuisväestöä. Tulokset painotettiin iän, sukupuolen ja asuinpaikan mukaan. Virhemarginaali on 3 prosenttiyksikköä suuntaansa. Kaikki kyselyn tulokset löytyvät täältä (siirryt toiseen palveluun).

Grafiikat: Hilppa Hyrkäs/Yle

Ruotsin kielen merkityksestä Suomessa keskustellaan maanantai-illan A-studiossa TV1:ssä kello 21.00.

Lue myös:

Tuleeko ruotsista taas pakollinen aine ylioppilaskirjoituksissa? Lukiolaiset: "Käsittämätöntä", opettajat: "Upeaa!"