Viime vuoden marraskuussa Kotkan Sunilassa myytiin keittokomerollinen kaksio. Sen velaton hinta oli 9 500 euroa. Heinäkuussa yksiö keittokomerolla, kylpyhuoneella ja eteisellä lähti 18 000 euron hintaan. Tällä hetkellä kaupan on muun muassa 120-neliöinen huoneisto, jonka lähtöhinta on 49 000 euroa.

Se on ollut myynnissä jo useita vuosia, mutta ei ole mennyt kaupaksi.

Kaikki kiinteistöt ovat arkkitehti Alvar Aallon suunnittelemia.

– Minusta tämä on kauheaa. Helsinkiläiset kollegani eivät usko korviaan, kun sanon että Aallon taloista myydään asuntoja tällä hinnalla. He luulevat, että puhun käsirahoista, kiinteistönvälittäjä Merja Sundberg huokaa.

Kiinteistönvälittäjä Merja Sundberg on harmissaan Sunilan tilanteesta. Juulia Tillaeus / Yle

Keskimääräinen myyntiaika Sunilassa on yli nelinkertainen Kotkan keskiarvoon nähden. Sieltä on jatkuvasti myynnissä asuntoja, jotka eivät mene kaupaksi. Alue ei houkuttele asukkaita kuuluisasta suunnittelijasta huolimatta.

''Asukaskunta on sellaista, että moni ei halua alueelle''

Alvar Aalto sai 1930-luvulla tehtäväkseen suunnitella Sunilaan sellutehtaan ja sen ympäristöön asuinalueen tehtaan työntekijöille. Sunilan alue on Suomen suurin Aallon suunnittelema kokonaisuus.

1980-luvulla tehdas luopui asuinrakennuksista. Alue hajosi moneksi asunto-osakeyhtiöksi.

– Kotkan kaupunki osti asuntoja ja niihin sijoitettiin vuokralle ihmisiä, joilla ei ollut mahdollisuuksia päästä muualle. Tämä aiheutti sen, että alueesta tuli rauhaton, kiinteistönvälittäjä Petteri Ampuja toteaa.

Kiinteistönvälitystoimisto Merikotkan pesän myyntineuvottelija Tuula Ekin kokemuksen mukaan alueella on edelleen rauhattomuutta. Hänen mukaansa moni välttelee aluetta juuri asukkaiden vuoksi.

– Asukaskunta on sellaista, että moni ei halua alueelle. Yksi vuokralainen lähti juuri sen takia pois, kun siellä vain örvelletään. Hänellä oli ihan siisti asunto. Mutta kun yläkerrassa örvelletään ja alakerrassa örvelletään. Hänen olisi pitänyt astua käytävään sammuneen ihmisen päälle, jos hän olisi halunnut jatkaa portaita, Ek kertoo.

Ekin mukaan taloissa voi olla hyvinkin erilainen asukaskulttuuri. Osassa taloista on pääasiassa sijoitusasuntoja, jotka ovat vuokralla. Osassa omistajat asuvat itse.

– Yleensä vuokranvälityksessä on niin, että mitä parempikuntoinen asunto, sitä parempikuntoinen vuokralainen. Jotkin sijoittajat ovat niin piinkovia, että olkoon mikä rötiskö tahansa, kunhan sinne joku juoppo saadaan. Vanhan ajan duunarikulttuuri on myös jäänyt ihmisten alitajuntaan. Paikkakuntalaiset ajattelevat, että se kulttuuri haisee makkarakastikkeelle ja kaljalle.

‘’Kuin olisi olisi astunut 30-luvun sotaelokuvaan sisään’’

Alueen ensimmäiset asunnot valmistuivat vuonna 1937 ja viimeiset 1954.

– Kävin Sunilassa ensimmäistä kertaa kiinteistönvälittäjänä 20 vuotta sitten. Asunnot olivat saneeraamatta ja alkeellisessa, primitiivisessä kunnossa. Käytävälle mennessä tuntui kuin olisi olisi astunut 30-luvun sotaelokuvaan sisään. Muistan sen tunteen.

Asunnoissa on sittemmin tehty mittavia remontteja, mutta ne eivät Ekin mukaan kaikilta osin vastaa vieläkään nykyajan tarpeita.

– Keittokomerot olivat hirveän pieniä, kun asunnot rakennettiin. Ne ovat epäkäytännöllisiä ja niitä on aika vaikea saada nykyihmisen tarpeiden mukaisiksi. Vahvoja seiniä on vaikea mennä muuttamaan.

Tehtaan työntekijät asuivat aikanaan asemansa mukaan eri taloissa. Työnjohtajille ja insinööreille oli omat rivitalonsa, työläiset asuivat omissa asunnoissaan.

Alueella oli yleiset saunat, joissa moni perhe peseytyi. Osassa pienistä asunnoista on ainoastaan wc, eikä varsinaisia pesutiloja.

– Nykyihminen ei voi olla ilman suihkua. Joissakin asunnoissa on putkiremontin yhteydessä otettu suihkulle tila jostakin nurkasta. Ennen asukkaat ovat käyneet kerran viikossa saunassa.

Ek näkee yhtenä asuntojen arvoon vaikuttavana tekijänä myös sen, ettei niiden arkkitehtuuria aina kunnioiteta. Talojen ulkosivut ovat Museoviraston suojelemia, mutta asuntojen sisätiloihin saa tehdä muutoksia.

– Alkuperäisiä komeroita on revitty auki ja sinne on lätkitty jotain halpoja tilalle. Asuntoihin on pistetty jotain hirveää tekopaneelilevyä ja muovilattioita ja tällaista. Sitten ne ovat menettäneet arvokkuutensa.

Huono maine korvien välissä

Merja Sundberg katselee ympärilleen remontoidussa asunnossa, jossa Aalto näkyy ainoastaan alkuperäisissä ovissa. Kaikki pinnat on uusittu. Kiinteistönvälittäjä pitää mahdollisena, että juuri kunnostus voi olla esteenä ostajan löytämiselle.

– Alvar Aalto -henkeä on kahdenlaista. Osa haluaa, että sen pitää olla ihan aitoa. Toisten mielestä sisälle voi tehdä oman mielensä mukaan muutoksia, kunhan rappukäytävät ja ulkoasu ovat sitä vanhaa ja hienoa.

Sundberg arvelee myös palveluiden puuttumisen ja huonojen liikenneyhteyksien vaikuttavan alueen suosioon. Hänkin tunnistaa Sunilaan liittyvän negatiivisen maineen, mutta ei pidä sitä ansaittuna.

– Sunila on jäänyt tehtaanvarjoalueeksi. Se on kotkalaisten korvien välissä. Alueenahan tämä on todella ainutlaatuinen, ei tällaisia ole. Jossakin muualla on joku Alvarin kirkko tai kirjasto, mutta tämä on koko kaupunginosa. Tämä on ihan huippu, kunhan vain osattaisiin tehdä asialle jotain ja alueesta sellainen, että se herättäisi ihmisissä kiinnostusta.

Kuin taivaaseen olisi päässyt

Helsinkiläinen arkkitehti Rurik Wasastjerna vieraili ystävänsä luona Kotkassa parikymmentä vuotta sitten. Hän näki paikallislehdessä ilmoituksia Sunilan vapaista asunnoista ja ihastui alueeseen välittömästi.

– Hämmästyin siitä, kuinka tyylikkään näköisiä ja halpoja talot ja asunnot olivat. Helsinkiläisittäin ne tuntuivat ihan ihmeellisiltä. Kävin katsomassa aluetta ja totesin, että tämähän on mitä mainioin paikka asua.

Nyt Wasastjerna on kotkalaistunut ja asuttaa jo kolmatta asuntoaan alueella. Sunilaan muutettuaan hän perusti Pro Sunila -yhdistyksen, joka pyrkii vaalimaan Alvar Aallon perintöä ja huolehtimaan Sunilan alueesta.

– Havaitsimme aikamoisen ristiriidan sen välillä, mikä Sunila on historiallisesti ja rakennustaiteellisesti ja mikä on sen maine ja suosio varsinkin paikallisesti. 80-luvun murroksen jälkeen sosiaaliongelmaisia asukkaita ja häiriöitä oli käsitykseni mukaan jonkun verran. Tilanne on parantunut siitä, mutta maine viipyy, arkkitehti Rurik Wasastjerna toteaa.

Wasastjerna on perehtynyt alueen historiaan. Hänen mukaansa Sunila oli ennen vanhaan arvostettu asuinalue.

– Jotkut sen ajan asukkaat ovat verranneet Alvar Aallon suunnittelemaan asuntoon muuttamista taivaaseen pääsyyn. Työ- ja asuinoloja sekä kaikkea yhtiön tarjoamaa sosiaalitoimintaa arvostettiin hyvin paljon ja muistetaan kaiholla. Tämä oli äärimmäisen tiivis yhteisö, jossa järjestettiin esimerkiksi urheilutapahtumia. Täällä oli myös seuratalo, jonne kokoonnuttiin yhteisiin juhliin.

Arkkitehti Rurik Wasastjerna pitää Sunilan tilannetta ristiriitaisena. Juulia Tillaeus / Yle

Wasastjerna pitää suurimpana syynä kysynnän puutteeseen yleistä tilannetta Kotkan asuntomarkkinoilla.

– Kyllähän se ristiriitaiselta tuntuu, että asuntojen hinnat ovat niin alhaalla, mutta syrjäseudulla sijaitsevalla alueella kysyntä ei välttämättä ole valtavan suurta.

Wasastjernan mielestä alueena Sunila sopisi etenkin lapsiperheille. Niille soveltuvia asuntoja on kuitenkin rajallisesti.

– Täällä on laajat, turvalliset maisemat ilman liikennettä. Lapset voivat juoksennella vapaasti. Ongelma on se, että täällä on paljon pieniä asuntoja, koska suurin osa asujista oli aikoinaan työväkeä.

Wasastjerna pitää Aallon arkkitehtuurin kunnioittamista tärkeänä, mutta sallii kuitenkin muutokset asuntoihin.

– Itse tein ensimmäisessä Sunilan asunnossani suuren aukon kahden huoneen välille. Katsoin, että Alvar olisi varmaan hyväksynyt sen, koska se teki tilan avoimemmaksi. Yksiöitä ja kaksioita voi myös yhdistää. Se on mahdollista tehdä niin, ettei asunnon ilme ja arkkitehtuuri kärsi. Toivomme, että niin tapahtuisi, ja isoja asuntoja voitaisiin tarjota enemmän.

Wasastjerna näkee alueen myös potentiaalisena matkailukohteena.

– Helsingissä käy valtavat määrät vierailijoita esimerkiksi Aallon omassa asunnossa, ateljeessa ja Finlandia-talossa. Sunila ei ole Helsingissä, mutta tänne on helppo tulla. Sunila ei ole vau-kohde eikä avaudu yhdellä silmäyksellä. Arkkitehtuuri on hienovaraisempaa, ja täällä täytyy vaellella ja sulatella.

Uutta pontta Japanista

Kehitysyhtiö Cursor pyrkii kasvattamaan Sunilan suosiota tekemällä siitä kansainvälisen matkailukohteen. Yhtiö lähtee markkinoimaan aluetta japanilaisille sijoittajille ja matkailijoille.

Alueelle suunnitellaan hotellia, ja myös alueen asukkaita toivottaisiin majoitustoimintaan mukaan airbnb-hengessä.

Entinen tehtaanjohtajan asunto Kantola on sisustettu Aallon designillä. Juulia Tillaeus / Yle

– Huoneistoissa voitaisiin kokea aito suomalainen matkailuelämys, mutta ennen kaikkea aito Alvar Aallon design, projektipäällikkö Noora Kiili toteaa.

Kiili näkee japanilaiset erityisen potentiaalisena matkailijaryhmänä, sillä suomalainen muotoilu kiinnostaa Japanissa.

– Japanilaiset matkailijat ovat suurin Alvar Aallon kotitalon ja ateljee-museon kävijäryhmä. Heitä käy Helsingin kohteissa jo suomalaisia enemmän.

Kiilikään ei pidä alueen sijaintia pääkaupunkialueen ulkopuolella ongelmallisena.

– Sunila sijaitsee vähän yli tunnin ajomatkan päässä Helsinki-Vantaan lentokentältä, jonne kulkee lähes neljäkymmentä viikkoreittilentoa Japanin suurimmista kaupungeista.