Maria Perätalo, 41, tietää, miltä tuntuu haudata oma vauva. Perheen esikoinen Ruusu-tyttö kuoli kesken synnytyksen kymmenen vuotta sitten. Täysikokoisen vauvan yllättävä menetys oli shokki, josta toipuminen vei pitkään.

Ruusu sai arkkuun ylleen vaatteet, jotka oli tarkoitettu puettavaksi, kun äiti ja tyttö pääsevät synnytyksen jälkeen kotiin. Ruusua oli odottamassa valkoinen potkupuku ja Maria itse kutomat töppöset, tumput ja pipo.

Maria tietää, että kaikki eivät ehdi hankkia vauvanvaatteita valmiiksi. Monesti vauvojen kuolemaan liittyvät tilanteet tulevat eteen niin äkisti, etteivät vanhemmat ole osanneet varautua siihen millään tavalla.

– Ennenaikaisesti syntyvät vauvat ovat myös hyvin pieniä ja hauraita, eikä sopivan kokoisia vaatteita ole tarjolla, Maria kertoo.

Hääpuvun hihasta syntyi pieni enkelimekko. Elisa Kinnunen / Yle

Maria haluaa olla omalta osaltaan helpottamassa vauvansa äkillisesti menettäneiden vanhempien tuskaa. Hän tekee harrastuksenaan enkelipukuja eli arkkuvaatteita vauvoille, jotka eivät pääse kotiin sairaalasta. Maria haluaa tehdä vaatteista mahdollisimman kauniita, sillä niiden pukeminen voi olla vanhemmille ainutkertainen kokemus.

– Enkelivauvan saa pukea vain yhden kerran. Haluan, että hän saa jotain kaunista päällensä, hän sanoo.

Hääpuvuista tulee arkkuvaatteita

Marialla on kädessään isot sakset, kun hän ottaa päättäväisesti kiinni kermanvaaleasta hääpuvusta, jonka leveässä helmassa on kangasta metrikaupalla.

– Tämä on vähän brutaalia. Hääpukujen leikkaaminen vaatii sakset ja siviilirohkeutta, hän naurahtaa.

Jokainen Marian tekemä enkelipuku on yksilöllinen. Elisa Kinnunen / Yle

Aluksi hienojen asujen saksiminen hirvitti, mutta nyt hän keskittyy puvun rakenteisiin ja siihen, mihin materiaali taipuu. Parhaillaan työstettävänä olevasta puvusta tulee 10–20 pientä enkelipukua. Hääpuku on tullut Oulun Haukiputaalla asuvalle Perätalolle postitse Kouvolasta ja sen mukana oli kirje.

Hei

Tässä tämä puku, josta sovimme Facebookissa. Toivottavasti joku pieni enkeli saa siitä kauniin puvun viimeiselle matkalleen. (Sydän) Teet ihanaa työtä.

Pellavaa, pitsiä, silkkiä ja satiinia

Marian taitavissa käsissä syntyy kastemekkoja muistuttavia pukuja pienenpienistä aina täysikokoiselle vauvalle sopivaan. Niiden materiaalina on silkkiä, pellavaa, satiinia ja pitsiä, kaikki hääpuvuista leikattuja. Osa puvuista on pelkistettyjä, toiset runsaampia.

– Vanhemmilla on erilaisia makuja, joten pukujakin on moneen lähtöön, Maria kertoo.

Perätalo aloitti makaaberiksi kutsumansa harrastuksen vuosi sitten. Hän oli huomannut lehdessä jutun, jossa kerrottiin, kuinka Amerikassa tehtiin hääpuvuista enkelipukuja kuolleille vauvoille.

Maria päätti tehdä saman myös Suomessa. Hän otti yhteyttä Washingtonissa enkelipukuja tekevään Michelle Matthewsiin, sai häneltä kaavat, perusti Facebook-sivut Enkelipukuja ja muita ompeluksia. Sen jälkeen hän alkoi ommella pukuja lahjoituksena saamistaan hääpuvuista. Niitä hääpukuja on jonossa toista sataa, joten materiaalista ei ole puutetta.

Poikien ja tyttöjen puvut koristellaan eri tavalla. Elisa Kinnunen / Yle

Marian innoittamana enkelipukuja ompelee jo pitkälti toistakymmentä naista eri puolilla Suomea.

Maria muistelee, että aluksi enkelipukuja tuntui olevan vaikea saada sairaaloihin, sillä kaikkialla niiden antamista kuolleen vauvan vanhemmille ei pidetty sopivana. Alkukankeuden jälkeen vaaleat vaatteet ovat löytäneet tiensä useisiin synnytyssairaaloihin. Viimeisimpänä pukuja on alkanut vastaanottaa myös Oulun yliopistollinen sairaala. Ompelijat tekevät pukuja myös tilaustyönä.

Ompelu on myös surutyötä

Ompeleminen on Marialle henkireikä hektisen opettajantyön rinnalla. Ommellessa saa omaa aikaa ja ajatukset pois arjesta. Kuolleita vauvoja Maria ei ompelukoneen äärellä mieti, sillä silloin sormet olisivat vaarassa.

Enkelipukujen ompelu ei myöskään itketä, vaikka pukujen taustalla on surullisia tapahtumia. Vuoden aikana Maria laskee tehneensä 50–60 vauvojen arkkuvaatetta.

Maria myöntää enkelipukujen ompelun olevan kuitenkin eräänlaista surutyötä. Ruusun kuoleman jälkeen hän sai kaksi poikaa, Kunton ja Sisun, jotka eivät ole kiinnostuneita pitsihepeneistä. Nukenvaatteiden ja prinsessamekkojen sijaan Maria luo kaunista ompelemalla enkelipukuja.

Lahjoitetuista hääpuvuista otetaan talteen kaikki materiaali. Elisa Kinnunen / Yle

Maria tekee käsitöitään kotonaan keittiön pöydän ääressä, jolloin koko perhe näkee äidin puuhat. Kuolleille vauvoille vaatteiden ompelu ei aiheuta perheessä enää mitään reaktioita. Puolisokin on antanut harrastukselle hiljaisen hyväksyntänsä, ja välillä hänen kauttaan Maria välitetään materiaaleja ompeluksia varten.

– Jokin aika sitten Kunto sanoi, että on sääli laittaa arkkuun hieno mekko, kun eihän sitä kukaan siellä näe. Vastasin hänelle, että kyllähän vanhemmat sen näkevät ja on tärkeää, että vauva on nätisti puettu.

Toisenkin lapsen menetys oli lähellä

Kuolemasta puhuminen on Perätaloilla arkipäivää. Isosisko Ruusun kuolemasta on kerrottu perheen pojille avoimesti, samoin vauvojen, lasten ja vanhempien kuolemasta on käyty keskustelua lasten kanssa.

Maria ei ota elämää itsestään selvyytenä, sillä hän oli lähellä menettää myös toisen lapsensa. Kunto joutui olemaan syntymänsä jälkeen kuukauden tehohoidossa OYS:ssa.

Perheen esikoinen Ruusu-tytär säilyy muistoissa. Elisa Kinnunen / Yle

Kun poika pääsi vihdoin kotiin, Maria intoutui ompelemaan osastolle kiitospeittoja. Pienille keskosille tarkoitettuja tilkkupeittoja kertyi yhtä monta kuin päiviä, jotka Kunto joutui viettämään osastolla hoidossa eli kolmekymmentä.

Raskaista kokemuksista huolimatta Maria halusi vielä yhden lapsen. Sisun kohdalla kaikki sujui hyvin.

– Tällä taustalla ja näillä kokemuksilla ajattelin, että pitää tehdä vielä särkymävaraa, Maria sanoo pilke silmäkulmassa.

Maria sai apua vertaistuesta

Maria Perätalo selvisi vauvansa menetyksestä vertaistuen avulla. Hän kiittelee, kuinka vertaistukiyhdistys KÄPY – Lapsikuolemaperheet ry tarjosi nopeasti apua, kun hän otti yhteyttä. Julkisella sektorilla keskusteluavun saamiseen olisi mennyt viikkoja. Sairaalassa apua olisi ollut tarjolla heti synnytyksen jälkeen, mutta se oli ollut liian aikaista.

Lahjoitetun hääpuvun mukana tuli kirje, jossa kiitellään Mariaa tämän tekemästä työstä. Elisa Kinnunen / Yle

Ruusun kuoleman jälkeen Maria on tehnyt paljon vapaaehtoistyötä lapsensa menettäneiden kanssa. Marian mukaan halu auttaa ja kohdata lapsensa menettäneitä on hänellä sisäsyntyistä. Enkelipukujen ompelusta hän saa itselleen hyvän mielen.

– Nyt tekee mieli auttaa käytännön läheisesti ja käsillä tekemällä, Maria sanoo ja ompelee samalla minikokoista pitsipukua, jonka materiaali on kermanvaalean hääpuvun hihasta.

Lue myös:

Vauvakuolemat on saatu Suomessa pohjalukemiin, mutta kaikkia ei voida estää – "Aina selitystä ei vain löydy"

Enkelipukuja häämekoista (Forum24) (siirryt toiseen palveluun)