Suomen uimahalleissa kielletään paljon – ja se voi pahimmillaan estää uimataidon oppimisen.

Mustan labradorinnoutajan tassut rapisevat maata vasten Karhulan uimahallin pihalla Kotkassa.Koiran yllä on valjaat, joissa on kiinni metallinen kahva. Siitä pitää kiinni Jamppa Mikkola.

39-vuotias Mikkola sokeutui kymmenisen vuotta sitten perinnöllisen silmäsairauden seurauksena. Nyt hänen silminään toimii 7-vuotias opaskoira Vilka.

Karhulan uimahalli on Mikkolalle tuttu paikka. Hän on käynyt uimassa siellä pienestä pojasta saakka – kun hän vielä näki. Tällä kertaa Mikkolan tarkoituksena ei kuitenkaan ole mennä uimaan, eikä se vielä koiran saattamana olisi mahdollistakaan. Pian kuitenkin on.

– Opaskoira on pärjäämiseni kannalta enemmän kuin tärkeä. Ei sitä osaa edes sanoin kuvailla, toteaa Jamppa Mikkola. Juulia Tillaeus / Yle

Kotkan kaupunki on hankkimassa uimahalleihin häkkejä, joihin opaskoiran voi jättää uintireissun ajaksi. Tarkoituksena on helpottaa opas- ja avustajakoiria käyttävien uimahallikäyntejä.

Aiemmin tänä vuonna Kotkan uimahalleissa sallittiin burkini-uimapukujen käyttö koululaisryhmille sekä uimapuvun käyttö saunassa transihmisille. Tarkoituksena on edistää yhdenvertaisuutta. Muutokset ovat lähteneet asiakkaiden toiveista.

– Liikuntaa pidetään tietyllä tavalla kaikkien ihmisten perusoikeutena. Kun siihen on mahdollisuus mahdollisimman monella eri tavalla, se tietysti auttaa myös siinä, että ihmiset ovat paremmassa kunnossa. He voivat paremmin eivätkä sairastele niin paljon, toteaa Kotkan kaupungin liikuntapäällikkö Esko Halonen.

Kotkan liikuntapäällikkö Esko Halonen uskoo, että koirahäkit saadaan sijoitettua uimahallien aulatiloihin niin, että koirien on hyvä odottaa käyttäjiään niissä. Juulia Tillaeus / Yle

Kotka on edelläkävijä. Monissa kunnissa uimahallissa on liikaa sääntöjä – ja ne saattavat pahimmillaan estää uimataidon oppimisen.

''Tänne ei sitten uimashortseissa tulla uimaan''

Uimahallien säännöissä on Suomen uimaopetus- ja hengenpelastusliiton puheenjohtaja Jukka Rantalan mukaan paljon kehitettävää – tai oikeastaan karsittavaa.

– Kyllä kunnissa on liian ahtaita sääntöjä. On kuntia, joissa on joku liikuntatoimenjohtaja tai uimahallipäällikkö on tehnyt yksinvaltiaan päätöksen ja todennut, että tänne ei sitten muuten uimashortseissa tulla uimaan. Sitä ei ole välttämättä edes luottamuselimissä käsitelty.

Rantalan mukaan olisi tärkeää, että turhista säännöistä luovuttaisiin, jotta kynnys uimahalliin menemiseen madaltuisi. Yksi iso ongelma on juuri se, että peittävämpiä uima-asuja ei kaikkialla sallita.

– On hyvä juttu, jos saamme niin sanottuja ''munauikkareita'' häpeävän teinin uimaan antamalla hänen käyttää lahkeellisia uimashortseja. Ja jos mennään 10 vuotta taaksepäin, kilpauimareiden kilpa-asut olivat nilkkaan asti ulottuvia kokovartalopukuja. Miksi emme päästä naisia burkinin kanssa altaaseen?

Burkini on musliminaisten peittävä uima-asu, johon kuuluu hupullinen tunika ja pitkät housut. Kuva Espoonlahden uimahallista. Antti Kolppo / Yle

Burkinien käyttökieltoa on usein perusteltu hygieniasyillä. Rantalan mielestä kielto on aiheeton, kunhan altaassa käytettävät asut ovat puhtaita ja uimiseen tarkoitettua materiaalia.

– Suurin lika tulee siitä, ettei peseydytä. Kun naiset tulevat altaaseen meikit kasvoillaan ja kolme pulloa hiuslakkaa päässään, se lian määrä on ihan jäätävä. Sellaista likamäärää ei pysty uikkareilla altaaseen kantamaan, mitä ihminen sinne jättää, jos ei peseydy suihkussa ennen altaaseen menoa.

Rantala on huolissaan siitä, että uimahalliin menon estävien sääntöjen vuoksi uimataito voi jäädä oppimatta. Rantalan mukaan iso osa uimarantojen pelastustehtävistä kohdistuukin ulkomaalaisiin.

– Heillä ei ole kokemusta vedestä eikä käsitystä omasta uimataidosta. Itsekin viime kesänä pelastin yhden ulkomaalaistaustaisen hukkumiselta. Vesi on niin iso ja tärkeä elementti Suomessa, että kyllä se kulttuuri, turvallisuus ja ennen kaikkea uimaan opettaminen on tärkeää.

Suomen uimaopetus- ja hengenpelastusliitto pyrkii puuttumaan ongelmaan yhdessä Raisiossa sijaitsevan monikulttuurisen koulun kanssa. Koulussa on opiskelijoita kymmenistä eri maista, ja se on samassa pihapiirissä uimahallin kanssa. Tarkoituksena on kehittää ulkomaalaisille monikulttuurinen uimaopetuskoulutus.

– Sitä kautta voimme saada Suomeen jopa päteviä uimaopettajia, joiden kansallisuus ei ole suomi. Näin madallettaisiin kynnystä järjestää uimakouluja vaikka arabiaksi.

Lisää liikuntaa

Vilka ohjaa Jamppa Mikkolan sisään uimahallin ovista, ja aulan poikki kahvioon. Mikkola ostaa virvoitusjuoman, ja Vilka vie käyttäjänsä pöydän ääreen.

Labradorinnoutaja Vilka on 7-vuotias opaskoira. Juulia Tillaeus / Yle

Mikkola tuntee Karhulan uimahallin niin hyvin, että hän pystyy käymään uimassa ilman avustajaa, kunhan vain ensin pääsee hallille. Opaskoirien häkit ovat Mikkolan mielestä hyvä uudistus, kunhan niiden sijoittelu toteutetaan koiran kannalta oikein.

– Häkit pitäisi saada sellaiseen paikkaan, etteivät muut ihmiset pääse häiriköimään koiria. Opastaminen ja avustaminen on aika rankkaa työtä koiralle. Kyllä siinä pitää huilata aina kun vaan mahdollista, Mikkola pohtii.

Kotkan kaupungin liikuntapäällikkö Esko Halonen uskoo, että aulatilaan saadaan koirille turvallinen ja hyvä paikka.

– Pystymme varmasti kiinteistöisännän kanssa tekemään aulatilaan sellaisia ratkaisuja, että häkkien sijoituspaikka ei ole ihan kaikkien ihmisten kulkureitin varrella ja koira saa olla rauhassa asiakaskäynnin aikana. Häkit sijoitetaan niin, että kassalta on näköyhteys niihin, ja henkilökunta pystyy seuraamaan tilannetta.

Opaskoira tietää olevansa töissä silloin, kun sillä on valjaat yllään. Juulia Tillaeus / Yle

Joissakin Suomen uimahalleissa opas- ja avustajakoirille on järjestetty erillisiä tiloja, joihin ne voi jättää uimareissun ajaksi. Kotkan kaavailemia häkkejä ei ainakaan Suomen Uimaopetus- ja Hengenpelastusliiton puheenjohtaja Jukka Rantalan tietojen mukaan ole muualla.

Kaupungin tekemät sääntömuutokset ilahduttavat Rantalaa.

– Toivon koko sydämestäni, että tällainen leviäisi ympäri Suomea. Jos yksikin ihminen saadaan näin liikkumaan, se maksaa aina itsensä takaisin. Se on ihan loistava juttu.

Vanhojen hallien vaikeus

Samaan aikaan kun joidenkin ihmisten uimareissut kaatuvat sääntöihin, liikuntarajoitteisille uimahallikäynnit tulevat jatkuvasti helpommiksi. Uudet hallit rakennetaan esteettömiksi, ja vanhoja pyritään peruskorjaamaan mahdollisuuksien mukaan.

– Vanhoissa uimahalleissa joudutaan osin menemään vanhan ehdoilla, eikä esteettömyys täysin toteudu. Pyrkimys on siihen, että kaikki hallit olisivat esteettömiä, kertoo Uimahalli- ja kylpyläteknisen yhdistyksen puheenjohtaja Jukka Maja.

Laitosmies Mika Riikonen esittelee Karhulan uimahallin inva-pesutilojen kääntyvää pesuallasta. Juulia Tillaeus / Yle

Majan mukaan vanhoissa uimahalleissa esteettömyyden toteuttamista voi vaikeuttaa esimerkiksi hallin pieni koko.

– On hyvin yleistä, että vanhassa uimahallissa altaan ja seinien välissä on esimerkiksi vain vajaa metri tilaa. Sinne ei sitten pysty tekemään luiskaa tai portaita, tai sitten sinne ei mahdu allasnostinta.

Liikuntarajoitteisille pyritään tekemään uimahalleihin omat sauna- ja pesutilat. Sitäkään tilat eivät Majan mukaan aina salli.

– Suomessa on aina tehty, ja edelleenkin tehdään tiloista liian ahtaita. Säästetään rahaa ja tehdään niin pientä ja ahdasta kuin vain mahdollista. Esimerkiksi pyörätuolilla pitäisi päästä kääntymään ja pyörimään pesutiloissa ja saunoissa.

Karhulan uimahallissa altaaseen pääsee allasnostimella. Juulia Tillaeus / Yle

Vaikeuksista huolimatta vanhoissa uimahalleissa on Majan mukaan kuitenkin saatu edistettyä esteettömyyttä kohtuullisen hyvin.

– Väestö ikääntyy ja meille tulee huonokuntoisempia ihmisiä. Terapia-altaita ja lämpimiä altaita on lisätty koko ajan. Kyllä erilaiset liikuntarajoitteet huomioidaan aika hyvinkin tänä päivänä.

''Pienin askelin''

Jamppa Mikkola nousee ylös kahvion pöydästä, ja suuntaa Vilkan ohjaamana kohti uimahallin pihaa. Seuraavalla käynnillä aulassa saattaa olla jo häkki, johon koiran voisi jättää lepäämään.

– On tosi tärkeä juttu, että yhdenvertaisuutta lisätään. Yhdenvertaisuus on menossa koko ajan parempaan päin, ja kyllä se vielä joskus tulee ihan hyväksikin. Se etenee pienin askelein, toteaa Mikkola.