Lappeenrantalainen Elias Grudinschi loukkaantui vakavasti pyöräilyonnettomuudessa. Pitkän toipumisen jälkeen hän olisi halunnut tavalliselle yläasteelle.

10-vuotias Elias Grudinschi lähti aamulla tavanomaiseen tapaansa polkupyörällä kouluun. Äkkiä matka sai turmiollisen käänteen, kun hän suojatiellä joutui auton töytäisemäksi ja lensi sen voimasta ilmassa 20 metrin matkan. Elias tuli maahan pää edellä.

– Alkoi kahden viikon pimeys, kooma, kertoo nyt 18-vuotias Elias Grudinschi.

Elias oli onnettomuuden jälkeen täysin muiden hoidettavana.

– En osannut enää puhua, en kävellä, en istua. Elämä piti aloittaa alusta.

Alkoi pitkä ja monivaiheinen kuntoutus. Jopa Eliasta itseään hengästyttää, kun hän muistelee, missä kaikkialla hän kävi.

– Fysioterapiaa, allasterapiaa, ratsastusterapiaa, toimintaterapiaa, psykologien vastaanottoa.

Vaikeista vammoistaan huolimatta Elias tarttui sinnikkäästi takaisin elämän nuoraan. Kahdeksan viime vuoden aikana Elias on joutunut todistamaan itselleen ja muille, että hän osaa, kykenee ja pystyy.

Palkintona periksiantamattomuudestaan Elias Grudinschi astelee keskiviikkona tasavallan presidentin itsenäisyyspäivän juhlavastaanotolle Helsinkiin.

Takaisin neljännelle luokalle

Onnettomuuden sattuessa Elias oli peruskoulun neljännellä luokalla. Vammautumisen takia hän joutui olemaan pois koulusta puoli vuotta.

Kouluun palaaminen ei kuitenkaan onnistunut täysipainoisesti, vaikka mukana oli avustaja.

– Aluksi olin koulussa vain muutaman tunnin viikossa, kun se koulunkäynti oli rankkaa niin fyysisesti kuin psyykkisestikin, muistelee Elias.

Seuraavalle eli viidennelle luokalle Elias Grudinschi sai oman henkilökohtaisen avustajan ja yritti käydä koulua normaalisti. Onnettomuus oli kuitenkin jättänyt jälkensä. Erityisesti matematiikka ja äidinkieli tuottivat vaikeuksia.

– Minä olin hitaampi oppimaan kuin muut. Hitaampi kuin ennen onnettomuutta.

Alakoulun Elias kävi tavallisessa koulussa ja tavallisella luokalla. Hän olisi halunnut jatkaa myös yläkoulussa ihan tavallisella luokalla. Se ei kuitenkaan käynyt päinsä.

Väärä yläkoulu

Elias Grudinschi asuu Lappeenrannan Sammonlahdessa. Yläkoulu olisi 500 metrin päässä kotoa. Sinne Elias oletti pääsevänsä.

– Meille sanottiin, että se olisi liian vaikeata, kun koululla ei ole sopivaa luokkaa tai että tulisi liian kalliiksi, kertoo Elias Grudinschi.

Niinpä Elias joutui seitsemän kilometrin päässä olevaan Myllymäen kouluun, jossa on yläkoulu myös erityisoppilaille.

– Ne kolme vuotta olivat elämän raskain kausi. Olin tosi masentunut ja hyvin surullinen, kun en päässyt siihen kouluun, mihin itse olisin halunnut.

Elias Grudinschi on edelleen sitä mieltä, että hän olisi pärjännyt lähikoulussa tavallisella luokalla. Sinne olisi myös ollut lyhyt matka ja siellä olisi ollut paljon tuttuja.

– Erityisluokalla minulla oli sellainen tunne, että en kuulu joukkoon.

Kahdeksannella luokalla olo alkoi jo hivenen helpottua, kunnes yhdeksännellä luokalla tuli aika pohtia, mitä tapahtuu peruskoulun jälkeen. Olisiko edessä ammattikoulu, lukio vai kymppiluokka? Elias Grudinschi oli itse vahvasti lukion kannalla. Sinne hän halusi.

– Minulle pidettiin kaikenlaisia palavereja terapeuttien, opettajien, erityisopettajia, psykologien ja vanhempien kanssa. Mutta koulussa kukaan – ei kukaan – halunnut hyväksyä sitä, että minä voisin suunnata kohti lukiota. Kaikki ajattelivat, että minä en siellä jaksa ja pärjää.

Eliakselle ilmoitettiin, että ainoa vaihtoehto olisi mennä peruskoulun jälkeiselle ns. kymppiluokalle tai erityisammattikouluun.

Lopulta Elias piti päänsä ja haki lukioon. Hän pääsi opiskelemaan Lappeenrannan naapurikuntaan Luumäelle. Sinne on kotoa matkaa hieman vajaat 40 kilometriä.

Elias Grudinschi jaksaa hymyillä ja iloita. Petri Kivimäki / Yle

Sinnikkäästi lukio-opintoihin

Lukio ei kuitenkaan sujunut ihan ongelmitta. Matematiikka oli edelleen vaikeaa, vaikka muut oppiaineet jotenkin sujuivatkin. Elias halusi kokeilla toista lukiota ja pääsikin Lappeenrannan Kimpisen lukioon.

– Arvosanat parantuivat huimasti, kertoo Elias.

Elias aloitti opiskelut uudessa lukiossa alusta - kävi siis ensimmäisen luokan kahteen kertaan. Nyt on menossa toinen luokka.

Elämäänsä lukiossa Elias kehuu vuolaasti. Hänen mielestään on upeata, kun kaverit ovat vieressä tukemassa ja yhteishenki on niin voimakas.

– Aina jos on jotain ongelmaa, niin luokkakaverit tulevat jeesaamaan ja taputtelemaan olalle. Lopulta kaikki asiat ovat hoituneet.

Elias on yhdeksän viime vuoden aikana saanut vammoihinsa monenlaista apua. Hän toivoo voivansa aikuisena auttaa muita.

– Haaveissa on, että minusta voisi tulla lääkäri. Tiedän, että se on pitkä ja kivinen tie.

Elias Grudinschi laittaa pyöräilykypärän tiukasti päähänsä ja hyppää polkupyöränsä selkään. Aamupäivällä hän vielä käy vielä fysioterapiassa ennen koulua.

Nauru ja hymy vilahtavat Eliaksen puheen lomassa. Ulkopuolinen ei voi mistään arvata, että muutama vuosi sitten tämä nuori mies oli pyörätuolissa muiden autettavana. Päättäväisyys ja motivaatio paistavat valoisasti läpi.