Morala acestui text, pentru cei care nu au timp să-l citească. Atunci când îți pui întrebările greșite, răspunsurile pe care le obții – în baza cărora de multe ori treci la acțiune – nu pot fi decât greșite.

Primesc un mail, să fie vreo zece zile de atunci. Îl redau, în toată splendoarea lui:

”Organizatia Patronala a Hotelurilor si Restaurantelor din Romania are placerea sa va invite in calitate de moderator al panelului Resursa umana – principala piedica in dezvoltare in 2018 la Conferinta Nationala a Industriei Ospitalitatii. Evenimentul va avea loc in 11-12 Aprilie la Grand Ballroom ABC de la JW Marriott Bucharest Grand Hotel cu participarea Ministrului Turismului, Bogdan Trif, a Ministrului de Finante, Eugen Orlando Teodorovici si a Gabrielei Firea, Primar General al Capitalei, alaturi de alti invitati speciali precum Dr. David Bosshart, CEO al GDI Gottlieb Duttweiler Institute si Professor Stephane Garelli, Managing Director al Forumului Economic Mondial de la Davos timp de 13 ani.

Am fi onorati sa ne acceptati invitatia de a modera panelul Resursa Umana – pricipala piedica in dezvoltare in 2018. Se vor dezbate subiecte cum ar fi absenta angajatilor calificati, exodul de personal, imposibilitatea legala de a semna un contract pe o durata determinata post-studiu.

Consideram ca participarea dumneavoastra la acest eveniment este foarte importanta, intrucat industria Hotelurilor, Restaurantelor si Cafenelelor din Romania are nevoie de o viziune obiectiva, o analiza profesionala si o promovare corecta a intereselor de business.”

Citesc mailul într-o pauză de înregistrare a emisiunii Starea nației. Mă enervez. Îl recitesc după ce termin înregistrarea. Mă enervez și mai tare. Las la o parte faptul că nu se spune nimic în mesaj despre condiții financiare, de unde înțeleg că oamenii ăștia se așteaptă să vin să moderez o discuție gratuit. Nu fac asta. Gratuit merg să mă întâlnesc cu telespectatorii emisiunii Starea nației. Pentru că mă încarcă extraordinar, pentru că îmi place, pentru că am nevoie să mă uit în ochii oamenilor, ca să știu dacă sunt pe un drum ok. Mai mult, pentru a scăpa de aceste invitații la evenimente, am stabilit un preț mult mai mare decât cel al pieței și nu negociez deloc. Mi-a spus cineva de la o agenție care organizează astfel de evenimente: ”A, păi nu putem să vă dăm decât jumătate din suma asta. Orice vedetă vine pe banii ăștia.” Păi, vedeți, atunci e perfect. Nu aveți nevoie de mine. De asemenea, nu mai accept să prezint chestii, să fiu MC, indiferent de sumă. Am făcut-o timp de vreo zece ani, nu îmi place deloc. Mai ales că foarte greu mă pot abține să nu stric evenimente la care dau de idioți. Așa că am decis să nu mai încurc oameni aiurea. Accept doar câteva invitații pe an la evenimente la care le vorbesc unor oameni, iar banii îi direcționez copiilor minunați de care am grijă prin țară. Și merg gratuit la evenimente care îmi plac, care mă motivează, la care participă oameni pe care îi respect. Și la întâlniri cu elevi și studenți. Așa ceva n-am refuzat niciodată, indiferent cât de greu mi-a fost și ce cheltuieli am avut să ajung în locurile respective.

Dar nu asta m-a iritat la această invitație, probabil oamenii aveau de gând să plătească, dar voiau întâi acordul meu, habar nu am. M-a enervat foarte tare tema discuțiilor și cum niște oameni care la prima vedere par ok pun pe masă niște probleme greșite, irosind timp și bani doar pentru a ajunge la concluzii care mai de care mai cretine.

Deși mă mâncau degetele să răspund și să spun că ”Resursa Umana – pricipala piedică în dezvoltare în 2018” este o temă imbecilă de discuție, n-am făcut-o. Am respirat adânc și am zis să-mi văd mai departe de treabă. Ieri, doamna care mi-a trimis primul mesaj a recidivat: ”KIND REMINDER FW: Invitatie ca MODERATOR la Conferinta Nationala a Industriei Ospitalitatii. Revin cu cateva detalii. Panelul pe care sunteti invitat sa îl moderati va avea loc joi, 12 Aprilie, de la ora 10:00 si dureaza 45 de minute. Intrucat timpul ramas este foarte scurt, ne-ar fi de un enorm ajutor sa primim raspunsul dvs. astazi.”

Doamnă, răspunsul meu de MODERATOR n-o să vă ajute deloc. Am vrut să nu vă dau un răspuns, dar dacă insistați, haideți să vă spun cum stau lucrurile. Nu vin joi, 12 aprilie, la ora 10, să moderez panelul propus de dumneavoastră. Sunt sigur că acolo vor fi oameni extraordinari, din domeniu, pe care mi-aș dori să îi cunosc. Tema propusă de dumneavoastră însă e dintr-o lume care s-a terminat. E ca și cum m-ați invita la o conferință despre viitorul dinozaurilor. Sau despre confortul lui homo sapiens în peșteri. Sau despre posibilitățile de extindere a rețelei de telegraf. Nu mai putem vorbi despre asta. E, dacă nu știați, aflați că resursa umană nu poate fi o piedică în calea dezvoltării decât pentru oameni care trăiesc în trecut. Pentru cei care trăiesc în prezent și se pregătesc pentru viitor, resursa umană e cel mai important bun. E ceea ce contează. E ceea ce face diferența între companiile care reușesc în acest domeniu și cele care eșuează. Doar că resursa umană nu mai răspunde, în anul 2018, la stimulii exercitați de industriile care trăiesc în trecut. Resursa umană e mult mai mobilă. Ceea ce e foarte bine. Se mișcă, chiar dacă UE și marile puteri fac totul foarte greu pentru țările mai mici sau aflate în curs de dezvoltare. Adică, vor să folosească resursa umană din aceste țări cu niște costuri de zeci de ori mai mici. Asta nu mai e muncă, e sclavie. Iar în multe locuri din țara asta, în industria pe care o reprezentați, e vorba de sclavie. Profitați că oamenii care mai sunt aici nu pot pleca în altă parte și-atunci vă impuneți condițiile, pentru care normal că fie nu găsiți doritori, fie găsiți oameni slabi, care acceptă condițiile voastre doar pentru că găsesc și o modalitate prin care să vă fure. E la mintea cocoșului ce se întâmplă, dar sunteți prea aroganți să acceptați realitatea. Am o veste pentru voi: nu mai merge cum mergea. A mers, a mers frumos, dar nu mai merge!

M-am săturat de acești neoliberali, care se plâng de noi, de români, că vai, suntem proști și hoți. Să ne pupați în cur, mă! Suntem cum ne-au făcut vremurile, după 50 de ani de întuneric comunist și încă 30 de furt coordonat de securiști, prin politicieni idioți, care au distrus sistemul educațional, și, odată cu el, toate reperele acestei nații.

Propuneți acolo, ca subiecte, ”absența angajaților calificați, exodul de personal”. Angajații calificați există. Calificații din Germania sunt în Germania. Calificații din Anglia sunt în Anglia. Calificații din România sunt răspândiți în toată lumea. Sunt vreo 5 milioane. Își plâng, în fiecare seară, în pumni, că nu pot să vină acasă. Ei au, ca toți calificații buni, un preț pe care voi nu sunteți dispuși să-l plătiți în România. Unde, atenție, marjele voastre de profit sunt mult mai mari decât în Germania, decât în Anglia și așa mai departe. Vă sfătuiesc să publicați următorul anunț: firmă angajează (aici puneți orice aveți nevoie), salariu 1300 de euro lunar net, plus bonusuri în funcție de performanță. Se oferă angajare, asigurare medicală, taxe plătite la zi, zile libere pentru orele suplimentare, respectarea programului trecut în contract, condiții de lucru excelente, respect, patroni care nu se bagă că știu ei mai bine, posibilitate avansare, cursuri de perfecționare periodice, posibilitate dobândire de acțiuni în cadrul firmei, în funcție de rezultate. Dacă nu vine nimeni, atunci putem vorbi despre cum este resursa umană de aici o piedică în calea dezvoltării. Sau ați putea să vă uniți și să faceți niște școli bune în care să vă pregătiți oamenii! Sau, desigur, puteți exploata în continuare oameni pentru profituri cât mai mari, cât v-o mai merge, dar măcar nu vă mai faceți de baftă vorbind public despre cât de persecutați sunteți voi. Râde lumea. Dacă doriți informații pe tema asta, despre cum s-au schimbat vremurile și ce trebuie să facă firmele care vor să nu moară și nu aveți timp de citit, dați un semn. Sunt sigur că putem aranja o conferință, ceva, la un preț bun.

Dragă doamnă, să știți că aș putea totuși să ajung la conferința dumneavoastră, cu două condiții:

1. Schimbați tema panelului în: ”Noi, unii din industria ospitalității, fiind necalificați să înțelegem vremurile, vrem să continuăm să facem profit baban exploatând oameni pe salariul minim pe economie, în țări cu guverne de rahat, precum România, plângându-ne apoi la conferințe idioate că nu ne putem dezvolta din cauza proștilor de români, care nu acceptă să mai muncească pe doi lei în țara lor, pupându-ne tălpile că au loc de muncă.”

2. Îmi trimiteți în cont, până la ora începerii discuției, 4500 de euro, pentru cele 45 de minute. Semnăm contractul când ajung acolo.

PS. La naiba, dacă puneți tema sugerată de mine, vin fără bani, doamnă. Succese cu resursa umană!

ți-a plăcut acest articol ?