Nu știu dacă toate cele 825.000 de semnături adunate de așa-numita Coaliție pentru Familie sunt reale, dar, cu siguranță, multe sunt autentice. Probabil cele mai multe dintre ele.

În timp ce noi ne uitam în altă parte, inițiatorii petiției pentru modificarea Constituției în sensul definirii căsătoriei ca uniunea dintre un bărbat și o femeie au îndeplinit condiția primară a numărului de semnături necesar.

1) Revizuirea Constituţiei poate fi iniţiată de Preşedintele României la propunerea Guvernului, de cel puţin o pătrime din numărul deputaţilor sau al senatorilor, precum şi de cel puţin 500.000 de cetăţeni cu drept de vot.

Întrebarea inevitabilă este care e rostul acestei modificări?

Răspunsul simplu e că avem de-a face cu o măsură preventivă. Inițiatorii se tem ca nu cumva occidentul cel rău și fără dumnezeu să exporte în spațiul carpato-danubiano-pontic legislația privind căsătoriile gay. Discuția asta nu există, de fapt, în România. Chiar și organizațiile care militează sporadic pentru drepturile gay știu că e prea devreme.

Există, într-adevăr, o dezbatere despre parteneriatul civil de pe urma căruia, între noi fie vorba, ar beneficia sute de mii de cupluri heterosexuale. O inițiativă de felul ăsta a fost deja respinsă de cuviosul parlament al României acum un an de zile, pe fondul zgomotului de fond emis de amintita Coaliție pentru Familie.

Acum, să luăm o pauză, pentru a contempla amploarea acestei campanii anti-liberale și, îmi permit să remarc, cu tușe anti-occidentale groase, la care participă mai multe culte înregistrate legal.

825.000 de semnături.

Gândiți-vă un pic dacă o inițiativă care ar viza, de exemplu, finanțarea transparentă a partidelor ar strânge atâtea adeziuni. Sau una care să oblige statul să nu mai asiste pasiv cum sunt abuzați mii de copii. Sau orice alt subiect de bun simț care vă vine în minte. Îmi iau libertatea să cred că nici0 temă de felul ăsta nu ar reuși să strângă un număr atât de mare într-un timp atât de scurt. Indiferent câte ONG-uri și câți voluntari s-ar angaja pentru susținerea ei.

Să revenim.

Nu scriu acest text pentru a lua apărarea comunității gay pe ai cărei membri îi bănuiesc de multă vreme de o lașitate comodă. Drepturile lor, atâtea câte sunt, nu ar fi fost, probabil, niciodată recunoscute fără presiuni externe. E treaba lor cum își apără cauza. De asemenea, nu scriu pentru a milita în favoarea căsătoriei gay. E un subiect care mă lasă rece și pe care îl consider irelevant în marea poză a României de azi.

Scriu pentru a atrage atenția asupra riscului ca România, aflată într-un echilibru precar între evul mediu și secolul XXI, să cadă definitiv în zona de influență a estului conservator. Și aici nu vorbesc despre geopolitică și propagandă rusă ci despre valori liberale. Fiecare semnătură de pe inițiativa Coaliției pentru Familie este o semnătură pentru desprinderea României de occident. Pentru apropierea ei de Rusia, de Iran, de Arabia Saudită și de orice altă expresie statală și culturală a unui conservatorism reacționar și sufocant.

Ajuns aici, aud deja: „Exagerezi!”. Așa o fi?

Să ne uităm un pic la imaginea de mai jos. A fost generată folosind datele din World Values Survey, un studiu major privind valorile care domină societățile din majoritatea statelor lumii. În cazul României, graficul arată o proximitate culturală cu…Irakul. (Detalii despre studiu și modelul de mai jos aici)

N-aș vrea să se înțeleagă că îi acuz pe semnatari că vor să scoată România din NATO și UE. Cred că majoritatea sunt oameni onești cărora li s-a pus în față un pericol inexistent (conspirația anti-familie) și au acceptat să facă ceva pentru a-l îndepărta. La fel cum n-aș vrea să se înleagă că am ceva împotriva credinței ca exercițiu spiritual. O admir.

Însă pot observa că inițiatorii acestei campanii au o doză de iresponsabilitate voioasă combinată cu o agendă politică nemărturisită. Și cinism. Mult cinism.

În cazul Patriarhului Daniel, mi-e destul de clar că, după ce a fost confruntat cu proteste și pus într-o situație jenantă, șeful bisericii majoritare încearcă să își construiască o imagine de conservator. O imagine care până acum i-a lipsit și îi provoacă deja destule necazuri în rândul clerului pe care îl conduce. România liberală riscă să fie sacrificată pe altarul conflictului intern al BOR.

Însă BOR nu e singură în această întreprindere. Neavând nimic de riscat și totul de câștigat, cultele protestante și neo-protestante sunt adesea mai agresive și mai puțin dispuse la compromisuri decât biserica majoritară.

Campania Coaliției pentru Familie este un asalt asupra viitorului. Oamenii ăștia nu numai că vor să aibă un cuvânt de spus asupra drepturilor sexuale, dar vor să vă ordoneze viața de familie, să vă educe copiii și apoi să vă decidă prioritățile. E un asalt asupra libertăților individuale și asupra liberului arbitru.

Să ne închipuim următorul scenariu:

Ianurie 2020. Ajungeți într-o seară acasă și îi găsiți în dormitor pe Liana Stanciu, Patriarhul Daniel și pe tenorul ăsta obscur făcând observații cu ochi critic asupra garderobei, cărților și comportamentului proprietarilor. Vă duceți la frigider și găsiți lângă el un popă care vă spune cu reproș ca e post azi și n-ar trebui să mâncați lasagna. În sufragerie găsiți un pastor care îi arde „o pălmuță” copilului pentru că l-a prins jucând Fallout. Ăla micu’ e trimis la studiu. Mâine dă teză din viețile sfinților. Pe fundal, la televizor noul președinte al statului, domnul Titus Corlățean, anunță că agnosticii și ateii vor plăti un impozit suplimentar până când se vor înregistra în baza de date a unui cult recunoscut de stat.

Închipuiți-vă că toți cei amintiți mai sus n-au să mai plece niciodată. Nici de acasă, nici din televizor. Ba chiar au să vă stabilească ținuta, conduita și agenda pentru ziua următoare. Cam asta e Coaliția pentru familie.

Ceea ce mi se pare nemaipomenit de descurajant zilele astea e răspunsul societății civile și al mediului politic. Aproape nicio reacție cât de cât fermă în apărarea valorilor liberale pe care e clădit statul român, cele mai multe dintre ele prinse și în constituția pe care bisericile o vor modificată.

Partidele tac complice în războiul cultural. Pentru că se tem și pentru că oportunismul lor inerent ucide vocea rațiunii. Am scris de mai multe ori despre cum PSD reprezintă conservatorismul românesc, deci nu mă mir prea mult de liniștea stângii formale. PNL preferă să nu riște, deși probabil acolo ar fi locul unei platforme a rațiunii. Partidele dreptei mici sunt deja infestate, pe ici pe colo, de creștinism exclusivist, militant și intolerant.

România are nevoie să iasă din zona evului mediu cu internet. Nu ajung infrastructura, parteneriatul politic cu Occidentul și granițele deschise. Pe toate le găsim și în Arabia Saudită.

Pentru a rezista e nevoie de o expresie politică a libertății. O construcție care să se opună ferm și inteligent unei constituții a clerului care luptă cu toate armele pentru ocuparea spațiului politic și pentru distribuția rentelor.

Altminteri, uitați-vă cu atenție în dormitor. Vlad Miriță vine.