Cei opt membri ai familiei din Lugansk şi-au părăsit casa în urmă cu un an. Au plecat fără să ia nimic. Singurul gând a fost să-şi salveze copiii din calea armelor. Au ajuns mai întâi în vestul Ucrainei şi, mai bine de jumătate de an, au dormit de cele mai multe ori pe străzi.

Andrej Tuchalin: Noi am presimţit că va veni pericolul şi am părăsit locuinţa noastră înainte de a fi bombardată.

Swetlana Tuchalina: Am plecat din oraşul nostru natal în Odessa. Am locuit acolo într-o şcoală cu alte persoane, după aceea am plecat la Kiev.

La Kiev, unde stăteau înghesuiţi toţi opt într-o singură cameră, au fost găsiţi de reprezentanţii unei asociaţii din Sibiu. Voluntarii le-au promis părinţilor un trai liniştit în România, undeva în Bistriţa-Năsăud. Şase luni mai târziu şi-au primit actele de şedere în ţara noastră pentru următorii doi ani.

În satul Măgura Ilvei cei opt locuiesc într-o casă cu trei camere. Pentru ei a fost adus un profesor care să îi înveţe limba română. Iar capul familiei are deja un loc de muncă la o firmă de prelucrare a lemnului.

Teofil Rendiuk, ministru-consilier al Ambasadei Ucrainei în România: Pentru prima dată partea română deschide poarta și ușa largă pentru familii de refugiați care sunt originari din regiunile Doneţk şi Lugansk.

Încă nouă familii de refugiaţi vor ajunge la Măgura Ilvei până la sfârşitul lunii viitoare. Asociaţia Vasile Voiculescu din Sibiu a suportat toate cheltuielile pentru reabilitarea caselor bătrâneşti în care vor locui imigranţii. Pentru fiecare locuinţă costul a fost de 20.000 de euro.