Francis Sejersted var høyreideologen som var skeptisk til marked og profitt.

Ved veis ende

Tidligere leder av Nobelkomiteen, historiker, høyremann og utvalgsleder Francis Sejersted døde natt til tirsdag etter lang tids sykeleie. Han ble 79 år gammel.

Sejersted huskes som en unik kapasitet i norsk samfunnsliv gjennom flere tiår. En av dem som kjente ham, er historieprofessor Einar Lie ved Universitetet i Oslo.

– Francis var en sjelden person med stort intellekt, karakterstyrke og integritet, sier Lie.

Lie husker Sejersted fra da han selv var en ung forsker.

– Han hadde en egen evne til å ta studentenes uferdige analyser på alvor. Han lyttet nøye og fulgte dem opp, forteller Lie.

Francis Sejersted (1936–2015): • Norsk historiker. Dosent i historie i 1971 og professor i sosial og økonomisk historie ved Universitetet i Oslo i 1973. • Fikk avgjørende betydning i etableringen av økonomisk historie, men han har markert seg vel så tydelig innen politisk historie. • Ledet Den norske Nobelkomité, Fritt Ord og Ytringsfrihetskommisjonen. Kilde: Store norske leksikon

Ikke typisk for Høyre

Faglig sto Sejersted i opposisjon til en annen av det forrige århundrets store, norske historikere, Jens Arup Seip.

– Francis syntes Seip var for reduksjonistisk i sitt syn på samfunnet. Mens Seip tenderte til å mene at alle handlet ut fra egeninteresse, mente Francis at samfunnet var mye mer komplekst enn som så. Han trodde at folk kunne gjøre det de mente var rett på tvers av egeninteresse, sier Lie.

Han tegner et bilde av en noe uvanlig høyremann.

– I økonomiske spørsmål var han ikke noen ubetinget tilhenger av marked og profitt, som han syntes hadde noe emment ved seg. På den annen side var han skeptisk til den instrumentelle tenkningen og styringsinstrumentene på den andre siden av det politiske spekteret.

Lie ender med å definere Sejersteds forhold til partiet Høyre negativt.

– For å si det slik: Det var ikke noe annet parti som lå ham nærmere, sier Lie.

– Svært verdifull

En av dem som jobbet tett med Sejersted, er tidligere Høyre-leder og statsminister, Kåre Willoch. Han har kjære minner om Sejersted gjennom mange tiår.

– Francis var svært betydningsfull for meg og hele partiet Høyre, forteller Willoch.

Han husker Sejersted fra konservative kretser over 50 år tilbake i tid.

– Han var åtte år yngre enn meg, men hadde likevel mye å lære bort. Francis ble etter hvert en uvanlig verdifull bidragsyter til vårt samfunns kunnskap om historien og samtida.

– Viktig på 1980-tallet

Særlig som statsminister fikk Willoch nytte av historikerens råd.

– Det var aldri noe offisielt forhold, det vil jeg understreke. Men Francis var en svært god rådgiver. Han hadde en egen evne til å legge mye kunnskap i sine merknader i politiske spørsmål, sier han.

Willoch mener Sejersteds kvaliteter var spesielt viktige mot slutten av den kalde krigen.

– 1980-tallet var et kritisk tiår. Det er nettopp i slike situasjoner historisk innsikt er viktig. Den hadde Francis, og han var villig til å dele av den.

Suksessperiode for Nobel

Sejersted huskes kanskje aller best som mangeårig leder av Nobelkomiteen.

Prisene til Yassir Arafat, Shimon Peres og Yitzhak Rabin, Nelson Mandela og Fredrik Willem de Klerk og Aung San Suu Kyi ble alle delt ut mens Sejersted ledet komiteen fra 1990 til 1999.

Nåværende direktør ved Nobelinstituttet Olav Njølstad mener Sejersteds tid som leder markerer et høydepunkt i prisens historie.

– Det var en dynamisk og framgangsrik tid for komiteen, med en rekke markante vinnere og økt internasjonal oppmerksomhet rundt fredsprisen.

Njølstad gir Sejersted mye av æren.

– Innad var han en lojal og samlende lagspiller, samtidig som han representerte komiteen på en uforlignelig måte utad. Han var alltid velformulert og reflektert, med en personlig og moralsk autoritet som falt ham naturlig fordi den var ekte, sier Njølstad.

kultur@klassekampen.no