Når bursdagen kommer og tallet er 70, blir døren til arbeidsplassen lukket for de aller fleste – også for dem som gjerne skulle fortsatt å jobbe.

Aldersgrensen ble satt mens gjennomsnittlig levealder i Norge bare var 65 år. I dag kan man regne med å leve 15–25 år etter pensjonsalder, men aldersreglene fra forrige århundre gjelder fortsatt.

– Løsningen på eldrebølgen er å fjerne disse reglene. Den aldersgrensen vi nå har er fullstendig «galimatias», mener Astrid Nøklebye Heiberg.

Selv kjedet hun seg som pensjonist, og har gjort sitt beste for å slutte med det. I høst ble hun vararepresentant til Stortinget for Høyre, og er nå statssekretær i Helse- og omsorgsdepartementet.

– Skjønner ikke hvordan Norge kan klare seg uten

Kreftforsker Ole Didrik Lærum har fortsatt sitt virke i Danmark etter at han fylte 70. Foto: Sigurdsøn, Bjørn / NTB scanpix

I København sitter forskningssjef Gunilla Høyer-Hansen og nyter godt av aldersgrensene ved norske universiteter. En av hennes ansatte er kreftforsker Ole Didrik Lærum, som for litt over tre år siden måtte gå av med pensjon i Norge mot sin vilje.

– Jeg kan ikke forstå hvordan Norge kan unnvære hans ekspertise. Han er en av verdens fremste eksperter på kreft i spiserør og kolon, forteller hun til NRK.

Hun mener det er mye de ikke kunne gjort uten Lærum på laget.

Siden han kom til Universitetet i København, har han fått publisert 17 vitenskapelige originalartikler i internasjonale tidsskrifter. Han pendler nå mellom Norge og Danmark.

– Jeg hopper mellom Norge, der jeg er ukvalifisert og Danmark, der jeg er kvalifisert. Bare fordi jeg er født i 1940, sier Lærum selv.

I Danmark er det nemlig forbudt å diskriminere noen på grunn av alder.

Les Lærums kronikk: Aldersgrenser i utakt med utviklingen

LO: – Problematisk å endre regelverket

Men selv om det finnes mange friske eldre som ønsker å jobbe etter 70, har saken også en annen side. LO er skeptisk til å endre regelverket.

– Vi mener det er fornuftig at arbeidsgivere kan bruke alder som oppsigelsesgrunn etter fylte 70 år, sier nestleder Tor-Arne Solbakken til NRK.

– Alternativet tror vi vil være en rekke ubehagelige saker der man må si opp folk på grunn av at de ikke lenger klarer å utføre arbeidsoppgavene sine, at de begynner å bli demente eller lignende, forklarer han.

Solbakken understreker at LO har jobbet mye med å få folk til å stå lenger i jobb, men at fokuset da er rettet mot dem som er i begynnelsen av 60-årene.

– Samfunnet har mye mer å tjene på at denne gruppen jobber lenger enn at 70-åringene gjør det, mener han.

Samtidig legger han til at det selvsagt er i samfunnets interesse at friske eldre som vil jobbe, har noe å gjøre.

– Det virker rart hvis en arbeidstaker på 70 som gjør en fremragende jobb, skal måtte slutte bare på grunn av alder. Men jeg kjenner ikke den konkrete saken det her er snakk om, understreker han.

Må kalle seg «coach»

I likhet med kreftforsker Lærum, måtte Astrid Nøklebye Heiberg forlate sin professorjobb da hun fylte 70. Samtidig mistet hun retten til å kalle seg psykiater.

Hun fikk beholde en viss tilknytning til arbeidsplassen uten lønn, men det store, solfylte kontoret ble byttet ut med et fem kvadratmeter stort «kott».

– Jeg får ikke lov til å kalle meg psykiater lenger, så hvem er jeg da? Jeg har tatt imot folk etter at jeg ble 70 også, men da må jeg kalle meg for «coach» i stedet, forteller hun.

Som nyutnevnt statssekretær, er hun nå tilbake for fullt i arbeidslivet som 77-åring. For i politikken er det mulig å holde på lenge.

– Jeg merket for et par år siden at du verden hvor sur jeg var. Det er bare to bokstaver som skiller «fredelig» fra «kjedelig» vet du, sier Heiberg.