Як новий президент може змінити Україну 11 січня 2019, 13:33 Вы также можете прочесть этот материал на русском языке

Пройшло п’ять років після Революції гідності та російського вторгнення, але ситуація в країні залишається нестабільною

31 березня в Україні пройде перший тур президентських виборів. Це неймовірна можливість для країни почати реформи наново: виборчі дебати мають фокусуватись саме на цій найбільш важливій справі, зокрема, забезпеченні прав власності.

Пройшло п’ять років після Революції гідності та російського вторгнення, але ситуація в країні залишається нестабільною. Верховенство закону не було встановлене. Київський суд зі скандалом відновив на посаді колишнього голову Державної фіскальної служби, незважаючи на серйозні звинувачення в обмані держави на $70 млн, що свідчить про стійку дисфункцію судової системи. Так само провалилась реформа прокуратури, а службу безпеки навіть не зачепили.

Успішні реформи переважно були економічними. Інфляція та обмінний курс стабілізувались. Енергетичні субсидії урізали, наблизивши бюджет до збалансованого. Податок на заробітну плату скоротився удвічі, що зменшило частку тіньової економіки. Електронна система ProZorro очистила значну частину державних закупівель. Корпоративне управління покращилось у кількох великих державних компаніях, а реформа децентралізації дала муніципалітетам нові повноваження.

Та економічний ріст тримається на рівні 3%, хоча мав бути щонайменше 7% у відносно бідної країни з відкритим доступом до заможної Європи.

Україна страждає від монополізації окремих ринків

Макроекономічна стабільність не принесе економічного росту, якщо бізнесмени боятимуться домагань чи відвертого грабежу з боку корпоративних рейдерів. Оберігаючись, заможні українці переводять свої заощадження за кордон та зберігають їх у недоступному для влади місці. Іноземці бачать, що провідні українці не наважуються інвестувати та залишаються осторонь. Відтак сьогодні доля інвестицій в Україні становить заледве 20% ВВП, в той час як для надійного росту повинна піднятись до 30%.

Тож ключовою вимогою до кандидатів президентської гонки має бути заснування незалежних та об’єктивних судів, аби надати Україні справді надійні права власності. Після провалу юридичної реформи в 2017 році, Україна потребує включити вимогу іноземного оцінювання суддів, аби корумпованих звільняли. Те ж саме має відбуватись і з прокурорами.

Економічні повноваження СБУ мають бути скасовані. Натомість під егідою Міністерства фінансів слід заснувати нове відомство фінансової поліції, як у США. Американська мережа боротьби з фінансовими злочинами, чи FinCEN, налічує 350 офіцерів, в той час як СБУ має 8 тисяч працівників, призначених боротись з економічними злочинами, хоча ніяких фігурантів економічних злочинів вони не притягували до відповідальності зроду. Якщо президентська кампанія не приведе до нового раунду судової реформи, то вона провалена.

Українці часто скаржаться на «олігархів». І це зручно, бо нікого конкретно не критикують, лише систему. Та жодна успішна законодавча реформа не є можливою без чесних лідерів. Остаточною вимогою є те, щоб новий президент був чесним.

Україна страждає від монополізації окремих ринків, як правило, через стримування конкурентів незаконними способами. Захід закликає до антимонопольного законодавства, що стимулювало б конкуренцію, та для України більш прийнятною відповіддю є заснування верховенства права, що саме по собі дозволить конкуренцію. І така політика повинна отримати народну підтримку, оскільки приведе до нижчих цін. Україна вже ухвалила закони щодо введення реальних ринкових цін на газ та електрику, що набудуть чинності 1 липня. І сьогодні дискусія має фокусуватись навколо того, як зробити так, щоб це справді відбулось, а не як спотворити ці ціни.

Ще один традиційний шлях збагачення еліти й політичного фінансування – залучення 3,5 тисяч державних компаній через ціноутворення чи корумповані закупівлі. Єдиний переконливий спосіб позбутись цього – це стрімка приватизація переважної більшості цих компаній на відкритих аукціонах. І замість починати з великих компаній, які завжди важко продати, Фонд державного майна повинен почати з малих фірм.

Якщо економіка на межі обвалу, Україні потрібно легалізувати продаж сільськогосподарських земель, що обернулось би реальним бумом інвестицій та поверненням до землі.

Та багато речей не повинні робитися. Наприклад, закликати до дефолту. Україна мусить повною мірою зважати на свої іноземні борги, аби її не відрізали від глобальних фінансових ринків. Країна не має фіскального простору для збільшення державних витрат або скорочення податків без подальшого скорочення державних витрат. Деякі політики дивним чином захоплюються «податком на виведений капітал», що зменшило би державну скарбницю на 1,5% ВВП, в той час як ті самі люди не хочуть скорочувати будь-які витрати. Чому заможні підприємства, а не бідні українці, мають вигоду від зниження податків?

Остаточне питання – чи будуть березневі президентські вибори достатньо вільними для демократичного вибору, чи результати вирішать гроші та медіаконтроль?

Переклад НВ

Новое Время володіє ексклюзивним правом на переклад і публікацію колонок Андерса Аслунда. Републікація повної версії тексту заборонена

Оригінал

Приєднуйтесь до нашого телеграм-каналу Мнения Нового Времени