Кличко-Ф’юрі: чи справді Володимир "убив" суперважкий бокс?

Автор фото, Getty Підпис до фото, Володимир Кличко переміг у 64 із 67 своїх поєдинків і не знає поразок з 2004 року

Напередодні суботи, коли у Дюссельдорфі Володимир Кличко захищатиме свої титули у суперважкій вазі за версіями WBA, IBF і WBO у поєдинку проти Тайсона Ф’юрі з Манчестера, BBC Sport, розмірковує про вплив українського чемпіона на бокс.

Ті, хто вважає, що Володимир Кличко убив бокс у суперважкій ваговій категорії, добре б відпочили в австрійському містечку Гоїнг. Тут не знають, що таке хаос. Це не якась смердюча діра, де неохайні "качки" тиняються уздовж гуркітливих колій. Лише шампанське і шоколад, пухнасті халати і блаженний спокій з чистим альпійським повітрям.

Саме тут, між кіцбюельськими Альпами та хребтом Вільден-Кайзер, відпрацьовує свої удари Кличко. Дехто називає його стиль "нудним". Але Кличко не випадково говорить: "Мій світ виглядає іншим, ніж ваш".

Упродовж майже сорока років, відколи Інгемар Юханссон втратив чемпіонський титул у суперважкій вазі у 1960-х, і до початку 2000-х, коли з'явилися Володимир та його старший брат Віталій, публіка мала чітке уявлення про чемпіона-суперважа: майже завжди чорношкірий і майже завжди американець. Звичайно, якщо мова не йде про кіно.

Підпис до фото, Розкішний тренувальний табір Кличка в австрійському містечку Гоїнг, у підніжжі кіцбюельських Альп

Нікому не було діла до того, що Володимир – олімпійський чемпіон, який провів уже 140 любительських боїв. Було безліч причин, чому він "не та людина". Не той колір. Не та національність. Надто цивілізований. Надто розумний. Надто чистий. Надто нудний. Нагадайте, коли він востаннє погрожував з’їсти чиїхось дітей?

Згадуючи темну сторону царювання Майка Тайсона – зокрема зґвалтування та канібалізм – можна було б припустити, що фанати боксу мали б уже захотіти чогось доброго й світлого. Але, словами Тайсона, "ми живемо в чудернацькому світі – нікому не подобаються хороші хлопці. Люди люблять, коли перемагає якийсь нездара". Коли Тайсон вибухав філігранними ударами, від нього шаленіли фанати; та коли його зносило з котушок, від блакитних екранів не відлипав увесь світ.

Між боксом та інтелігентністю завжди були дивні стосунки. Джина Танні, чемпіона-суперважа у 1920-х, висміювали за його ерудицію. Програвши Танні, великий Гаррі Греб іронізував: "Це правда, що люди кажуть? Невже Джин читає книжки?" Поразка – це завжди погано, але програти інтелектуалу? Яка ганьба.

Між іншим, пан Танні не лише читав книжки, а й виступав з лекціями про Шекспіра, одружився з заможною світською левицею і розробляв наукове підґрунтя боксу. Але американська публіка так ніколи й не пробачила йому те, що він скинув з престолу непередбачуваного хулігана Джека Демпсі.

39-річний Кличко (чий брат нині – міський голова Києва) розмовляє чотирма мовами, має науковий ступінь, грає у шахи і більше любить порядок, аніж хаос.

Автор фото, Getty Підпис до фото, Старший брат Володимира Кличка - Віталій - завершив кар'єру у 2013 році і зараз є мером Києва

"Люблю дбати про найменші дрібниці", – каже Володимир і доводить це тим, що присвячує цілу годину процедурі обмотування рук на своєму відкритому тренуванні у тенісному центрі готелю, поки солідні мешканці того ж готелю перекидаються м'ячиками в іншій секції залу. "Саме на таких дрібницях усе тримається. Хаос – це емоції, а емоції тут зайві", - каже Кличко.

Відкинувши пропозиції схибленого американського промоутера Дона Кінга, брати Клички у 1996 році натомість переїхали з рідної України до Німеччини. І тоді бокс у суперважкій ваговій категорії, що потроху занепадав у США, раптом рясно розцвів на теренах Європи.

У 2000 році Володимир Кличко поборов американця Кріса Берда, відібравши в нього пояс WBO, яким за півроку до цього поступився Берду брат Віталій через травму плеча.

Та разом з кар’єрним злетом Кличків – Віталій здобув славу після технічної поразки британцю Ленноксу Льюїсу у 2003 р. та завоювання чемпіонського титулу WBC роком пізніше – дедалі більше укорінювалась тепер уже всім знайома легенда.

Клички, стверджує цей наратив, піднялися лише тому, що не зустріли гідного спротиву. Часи Евандера Холіфілда минули, від Тайсона лишилась сама тінь, Ріддік Боу давно пішов й Льюїс залишив бокс у 2004 році, а Клички лише підібрали, що подали їм на блюдечку.

Навіть великий Джо Луїс, що з 1937 до 1948 25 разів захищав свій чемпіонський титул, мав ту ж саму проблему, якщо її можна так назвати - численній, але непримітній низці його суперників дали колективне прізвисько "клуб щомісячних нікчем".

"Володимира належно не оцінять, поки він не залишить спорт", – каже Джонатон Бенкс, який співпрацював з Володимиром Кличком з 2004 р., але став його основним тренером після смерті славетного Емануеля Стюарда у 2012 р.

"Так само було з Джо Луїсом, і з Леррі Холмсом (який двадцять разів поспіль захистив свої титули з 1978 до 1985 рр.). Володимир - чемпіон дев’ять років, узяв участь у 27 боях за титул і 23 рази успішно його захистив. Рано чи пізно, статистика починає говорити сама за себе, і не можна її ігнорувати", - вважає тренер.

"Коли він піде, пояси почнуть переходити з рук у руки, як індичка на День подяки, і ніхто не знатиме, чи сьогодні вже інший чемпіон, ніж на минулому тижні. Можливо, хоч тоді Володимир отримає належне визнання", - прогнозує Джонатон Бенкс.

Підпис до фото, Ф’юрі звинуватив Кличка у "поклонінні дияволу" – Кличко ж каже про Ф’юрі, що "від нього нудить"

Сам Володимир заявляє, що йому байдуже, чи хтось вважає його нудним. Втім, якщо подивитись на його майстерність на рингу, такі звинувачення виглядають досить дивно. Напевно, під "нудний" треба розуміти "надто майстерний", як у випадку з багатьма іншими великими чемпіонами.

Він виграв 64 з 67 своїх професійних поєдинків, 53 – нокаутом. Приголомшливі поразки від Коррі Сандерса у 2003 р., яка перервала перший період чемпіонство Кличка, і Лаймона Брюстера у 2004 р. навчили Володимира обережності; втім, він ніколи не припиняв жбурляти суперників по рингу.

Як на рингу, так і за його межами, "нудний" – поняття суб’єктивне. Тайсон Ф'юрі вважає, що перевдягання у Бетмена, розбивання кавунів головою і порівняння геїв з педофілами робить його "найяскравішим і найхаризматичнішим боксером з часів Мохамеда Алі". І хоча мало хто з ним погоджується, є й такі, хто справді вважає Ф’юрі ковтком свіжого повітря у важкій категорії.

"Я не лаюсь і не роблю нічого божевільного, тож я вдячний усім цим британським суперважам за всю їхню скаженість", – каже Володимир, який натерпівся багато неподобств від Девіда Хея, перш ніж побив його у 2011 р., і отримав плювок в обличчя від Дерека Чісори, перед тим як той програв Віталію у 2012 р.

"Я усвідомлюю свою роль. Було б некрасиво, якби я розпустив кулаки і прибив Дерека Чісору, перш ніж це зробить мій брат. Мені знадобилось багато витримки, щоб не зреагувати, і ще кілька днів мене нудило зсередини. Але я достатньо сильний, щоб стримуватись. Я знаю, що на мене дивляться люди", - згадує Володимир.

Взагалі-то, справи у Кличка чудові і без цих надокучливих британців. Його бої проходять на футбольних стадіонах – зокрема, поєдинок з Ф’юрі відбудеться на дюссельдорфській Esprit Arena, розрахованій на 54 тисячі вболівальників – і приваблюють у середньому 10 млн глядачів німецького телебачення. Отже, коли хтось говорить, що Кличко не зачіпає уяву публіки - вони упереджені.

Автор фото, Getty

Німець Бернд Бенте – лагідний розпорядник Кличка і уособлення європейської вишуканості – засмаглий, з білосніжними зубами і волоссям. Він не лишає сумнівів у тому, як ставляться до боксу в його країні.

"Німецькі вболівальники зовсім не такі, як британські чи американські – їм подобаються чемні і скромні боксери", – каже пан Бенте, що працював у медіа, перш ніж став менеджером Кличків у 2000 р.

"У Сполучених Штатах немає інтересу до Володимира, тому що там немає суперників для нього. Та якщо у вас повні стадіони і 16 мільйонів телеглядачів, як це було під час бою з Хеєм, вас абсолютно не хвилює, що там в Америці", - відзначає тренер.

Пан Бенте – прекрасний співрозмовник, який ділиться історіями про рок-гурт Kiss, улюблених футболістів мюнхенської "Баварії" і – абсолютний хіт – про намет у Дубаї, яструба, що впав і зламав дзьоба та Кріса Юбенка, який усе це побачив.

На противагу цьому, Володимир тримає дистанцію. Готельна прес-конференція, що була оголошена як "круглий стіл для британських журналістів", виявилася аж ніяк не задушевною розмовою. Кличко лаконічно відповідає на запитання присутніх і завершує усе десятихвилинним монологом, напевно, щоб розтягти час.

Коли його просять показати фокус – через захоплення магією Ф’юрі, побожний християнин, звинуватив Кличка у "поклонінні дияволу" – на мить здається, що він готовий це зробити. Але боксер кидає непевний погляд на Бенте, і готовність швидко минає. Коли один журналіст припускає, що Кличко "одержимий бажанням усе контролювати", той радо погоджується. Принаймні з "бажанням контролювати".

Кличко все ж розповідає про свою дружбу з великим німецьким суперважем Максом Шмелінгом, який мав кілька монументальних поєдинків проти Луїса напередодні Другої світової війни: "Розмови з ним – мій зв’язок з історією, і я завжди їх пам’ятатиму. Таких спогадів у магазині не купиш". Коли ж його питають, як вплинули поразки від Сандерса і Брюстера, Кличко дає лише поверхневу відповідь.

Автор фото, epa Підпис до фото, Бій Кличко - Ф'юрі відбудеться вже у суботу

А чому ж він продовжує себе мучити, фізично й розумово, після такої успішної і тривалої кар’єри, маючи мільйони у банку і малу дитину від голлівудської акторки? На це він відповідає аж занадто логічно.

"Я багато що можу робити. Моє життя – не один лише бокс", - каже Кличко, який також має бізнес та займається благодійністю.

"Але найкраще у мене виходить саме бокс, а заробляти на життя бійками – це суцільне задоволення", - додає боксер.

"Бокс – найкраща у світі освіта, ліпша, ніж Гарвард. Він дає мені радість, дозволяє подорожувати, пізнавати культури, вивчати мови. Я ще не дійшов до вершини – знаю, що я здатен на більше. Але багато хто хоче зайняти моє місце, і це дає мені мотивацію, і тому я й досі професіонал найвищого рівня", - відзначає Володимир.