Марі Йованович

Відносини з США є одним з провідних факторів забезпечення позицій України на міжнародній арені в умовах військового конфлікту з Росією. Саме тому думка американських високопосадовців та дипломатів щодо процесу перетворень в Україні, безпекових питань та переговорного процесу щодо Донбасу має вагоме значення. В інтерв'ю LIGA.net посол США в Україні Марі Йованович розповіла про зусилля спецпредставника Держдепартаменту Курта Волкера вивести з глухого кута переговори по Донбасу, прокоментувала політичне протистояння навколо Національного антикорупційного бюро та перспективи українсько-американської співпраці в галузі енергетики.

- Як ви оцінюєте зусилля спецпредставника Держдепартаменту США Курта Волкера щодо розблокування мінського переговорного процесу. Чи вірите ви в те, що Росія може допустити миротворців в Донбас і дозволити їм здійснювати місію?

- Перш за все, дозвольте мені подякувати вам за запрошення виступити. Це для мене велика честь. Тепер стосовно вашого запитання. Ми звичайно підтримуємо зусилля наших союзників, партнерів по нормандському формату. Держсекретар Тіллерсон призначив Курта Волкера бути спеціальним представником в цьому процесі. Він вибрав дуже досвідченого дипломата, з великим знанням регіону, оскільки саме це було потрібне для цієї посади, якби це була легка справа, розв’язання вже було би знайдене.

Переговори звичайно дуже непрості, там чимало викликів. З самого початку спецпредставник Курт Волкер заявив і зробив це чітко, що рішення в першу чергу залежить від росіян, від того, чи хочуть вони, щоб мир запанував на Донбасі. Ми не знаємо, якими є їх справжні наміри, але ми вважаємо, що варто спробувати, докласти зусиль, аби запропонувати, запровадити там миротворчу місію, яка зробила би кроки, необхідні для подальшого політичного врегулювання ситуації.

Наша ціль в цьому процесі дуже проста і про це дуже чітко сказав держсекретар Тіллерсон під час візиту 9 липня. Мета полягає в тому, щоб захистити всіх українців, де б вони не знаходилися, якою б не була їхня етнічна чи релігійна приналежність, і звичайно відновити територіальну цілісність України та суверенітет. І таким чином, ми вважаємо, що варто спробувати. Варто докласти зусиль. Курт Волкер вже кілька разів зустрічався з російським представником Сурковим, і ці зустрічі ще триватимуть.

- Які вимоги ставляться українській стороні, щоб зробити більш успішним мінський процес?

- Природньо, що ми консультуємося з українською стороною і робимо це практично постійно. І позиція українською сторони була дуже ясною з самого початку, це теж саме, що українські лідери кажуть українському народу.

- Нещодавно співробітник Атлантичної ради Андерс Аслунд заявив в інтерв’ю ЗМІ,що США готуються ввести санкції проти російських олігархів, які є союзниками Путіна, та їхніх дітей. Чи відповідає ця інформація дійсності і коли очікувати введення таких санкцій?

- Перш за все, зауважу, що в формуванні політики, ми ніколи не хочемо вдаватися до розмірковувань про різні можливості, спекуляцій. Але ви знаєте про дуже всеохоплюючий пакет санкцій, який був проголосований влітку і підписаний президентом у серпні в рамках закону "Акт про протидію супротивникам Америки". Цей закон розширив вже існуючі на той час санкції, запровадив нові, і власне згідно закону, адміністрація США повинна на певному етапі зробити доповідь, в тому числі про ситуацію з наближеними до кремлівської адміністрації особами, які відіграють роль у формуванні російської політики.

- Нещодавня трагедія, яка трапилася в Криму - це смерть представниці кримськотатарського національного руху Веджіє Кашка, під час затримання російськими силовиками. Чи можемо ми розраховувати на те, що санкції проти Росії будуть посилені через порушення прав кримських татар, включно з цим інцидентом.

- Перш за все, я хочу висловити співчуття рідним та близьким Веджіє Кашка. Ми вважаємо, що те, як з нею повелися, є неприпустимим навіть за нормами російського окупаційного законодавства і практики. Застосування фізичної сили взагалі є неприпустимим, тим більше, коли йдеться про 83-річну жінку. Ми висловлюємо свої співчуття. І наростаюча кількість таких обурливих випадків, включно з цим кричущим прикладом, вписується в 3,5-річну практику того, що ми інакше, ніж систематичною політикою репресій назвати не можемо. І це, звичайно, ситуація, проти якої ми рішуче боремося. В нас є спеціальний пакет санкцій, який прив’язаний саме до ситуації в Криму. Вони досить широкі і націлені на конкретних винуватців. Ми також працюємо у кількох інших напрямках, ви мабуть знаєте проект резолюції ООН, який просувається, це один з прикладів того, що ми намагаємося зробити. І ще раз підкреслю: з самого початку ми чітко давали зрозуміти, що Крим - це Україна, санкції не будуть зняті, доки ситуація не зміниться і Крим не буде повернуто Україні.

- І друга важлива тема сьогодні - питання успіху зусиль української влади щодо перетворення України в ефективну державу, внаслідок реалізації тих вимог, які виставляли учасники українського Майдану. Як ви оцінюєте зусилля України по боротьбі з корупцією, що є раковою пухлиною для держави?

- Давайте почнемо з позитивного. Перш за все хочу зазначити, що увесь світ захоплюється революцією 2013-2014 років, Революцією Гідності, визнаючи її демократичний характер. І багато людей, які брали участь в Революції Гідності, і тепер працюють в уряді, в громадянському суспільстві, в ділових колах, зробили дуже багато, щоб домогтися багатьох вже на сьогоднішній час позитивних змін в Україні. Серед цих досягнень - стабілізація української економіки в 2014-2015 роках, очищення банківської системи, що було здійснено, дуже важливі кроки в антикорупційній боротьбі, зокрема заснування нових антикорупційних органів - НАБУ та САП, це все - досягнення. Але Україні треба продовжувати цей рух, продовжувати реформування країни, і це власне те, про що український народ говорив у 2014 році, і це те, що мені продовжують говорити українці, коли я з ними зараз зустрічаюсь. І серед найважливіших завдань - продовження реформи судового сектору, це продовження антикорупційних зусиль.

- Зараз ми бачимо протистояння між органами, які насправді мають вести боротьбу з корупцією спільно. Це протистояння ГПУ та СБУ, з одного боку, та з іншого боку - НАБУ та САП. Також немає прогресу у створенні Антикорупційного суду і розгляді електронних декларацій чиновників - з 1,5 млн перевірена лише 91. У зв’язку з цим виникає питання, чи готові США тиснути на нинішнє керівництво України, навіть вводити якісь санкції, щоб розблокувати цей процес, щоби дійсно був досягнутий прогрес у боротьбі з корупції? Бо, на жаль, час спливає, а успіхів немає.

- Я безумовно погоджуюся, що боротьба з корупцією, це - найважливіший виклик і перед українським урядом, і перед всім українським народом. І варто визнати, що у 2014 році і з того часу, президент, всі прем’єр-міністри і Верховна Рада дуже багато зусиль доклали, і проявом цього є заснування нових антикорупційних органів. Ми пишаємося тим, що надали підтримку створенню цих антикорупційних органів і продовжимо допомагати їм. Пару днів тому я зустрілася з деякими зі слідчих НАБУ і прокурорів САП, і розмовляла з цими хоробрими чоловіками та жінками, багато з яких, працюючи в НАБУ і САП, полишили інші посади та роботу, щоби взятися за те, що вони вважають своїм покликанням: допомагати Україні стати демократичною, прозорою країною, яка відповідає європейським стандартам. І не може не вражати те відчуття покликання і місії, які проявляється у розмовах з цими людьми. Я думаю, що ці люди в НАБУ та САП добре працюють разом. І вони багато чого досягли, але зараз близько 100 справ, які вони розслідували та порушили, практично загальмовані на судовому рівні. Це показує необхідність заснувати незалежний Антикорупційний суд, який вже по суті справ має вирішувати, чи справді доведена вина, і в такому випадку людина відправляється у в’язницю, чи навпаки має бути звільнена.

- На жаль, бачимо, як створення Антикорупційного суду затягується вже не перший рік. Тому є питання, чи вдасться українській владі запобігти погіршенню відносин з Заходом, з США, якщо це блокування створення Антикорупційного суду буде продовжуватися далі і не буде поставлено крапку в цих справах, які ви згадали?

- Ми дуже сподіваємося, що вже в грудні ми побачимо прийняття законодавства, яка цю справу створення Антикорупційного суду просуне та вирішить. Про це ми чули і від президента Порошенко і від впливових політиків в Раді. Венеціанська комісія надала дуже цінні поради, дорожню карту в просуванні в цьому напрямку, і я думаю, що треба їй слідувати.

- І все ж таки, якщо не вийде так, щоб Україна за діючої влади стала успішною, ефективною державою, на що розраховують США, оскільки тільки ефективна держава може протистояти російській агресії, чи є в США запасний план Б на цей випадок?

- В стратегічній перспективі я дивлюся на ситуацію дуже оптимістично, тому що ми знаємо, чого хотіли українські люди в 2014 році, і бажають зараз. Ми знаємо, що Україна багата ресурсами, і що тут існує маса можливостей. І тому я впевнена в тому, що Україна стане такою країною, яка дотримується найкращих стандартів західних цінностей. Справді, ще з 2014 року цей шлях визначений, і фактично це єдиний можливий шлях - продовжувати реформи. Я впевнена, що це відбуватиметься, але це нелегкий шлях. Я розумію нетерплячість людей бачити зміни швидше, але цей шлях може зайняти роки, і треба продовжувати докладати зусиль. Чи є виклики? Безумовно є. Єдиний спосіб їх подолати - продовжувати зусилля.

- В Україні великий вплив в політичному житті мають олігархи. Чи зустрічалися ви з ними, і на вашу думку, чи зацікавлені вони в тому, щоб Україна стала успішною демократичною державою?

- Ми зустрічаємося з різними людьми з усіх куточків України, з урядових кіл, з бізнесу, з науковцями і так далі. Ми вважаємо, що дуже важливо підтримувати контакти із широкими колами людей, щоб розуміти, чого вони очікують, в чому полягають їхні погляди, і щоб вони розуміли, чого очікуємо ми. Я можу сказати, що зустрічі, які часто залишають найбільші враження - це зустрічі з українцями під час моїх поїздок регіонами. Я можу навести такий приклад: нещодавно я була у Харкові, зустрічалася там з внутрішньо переміщеними особами, фактично біженцями. Ці люди вже відбудували своє життя на новому місці, заснували за допомогою української влади та американського посольства свої компанії і тепер забезпечують себе і наймають інших людей, які покинули свої місця попереднього проживання. І їхня сила, їхня здатність відбудувати своє життя на новому місці, зробити внесок у відбудову України, мене дуже надихнула, дає мені підстави дуже оптимістично дивитися на майбутнє.

- Ця історія показує витривалість наших людей. Думаю, варто розглянути одне з досягнень минулих років - енергетична незалежність від Росії. Які кроки необхідні для її зміцнення та як США можуть допомогти в цьому?

- Це звичайно важливий сектор української економіки, і ми безумовно з легкістю обговорювали би ще годину це питання. В газовому секторі ми бачимо, що країна, яка в 2014 році імпортувала до 93% газу напряму з Росії, тепер, завдяки своїм заходам, допомозі США та домовленостям з центральноєвропейськими сусідами, не імпортує взагалі російського газу. Це величезне досягнення.

Це добрий приклад з позитивних досягнень, але зусилля в цьому секторі повинні продовжуватися. Важливо те, щоб підприємства державної форми власності, які працюють в цьому секторі, навчилися доброму управлінню, щоб там були створені незалежні наглядові ради, які могли би виробляти професійну і незалежну політику під час управління цими підприємствами і покращувати ефективність їхньої роботи. Треба домогтися, щоб у цьому секторі панували ринкові принципи, щоб прикрити ті щілини, які дозволяють окремим заінтересованим особам мати прибуток. Треба, щоб економічна діяльність в цьому секторі йшла на користь всім українцям.

Ми готові запустити нову програму допомоги Україні в галузі енергетичної безпеки - на 90 млн дол, але що ще важливіше - є багато американських компаній, які готові працювати в енергетичному секторі України. В нас є чимало досвідчених професіоналів в енергетичному секторі, чимало енергетичних технологій, які можуть бути використані в Україні. Американські компанії, щоб застосувати ці технології, бажають бачити зміни в бізнесовому середовищі, щоб в Україні було поле гри з рівними можливостями, однакові правила для всіх, і щоб у випадку виникнення бізнес-суперечок, вони були впевнені, що якщо звернуться до суду, то рішення буде винесено справедливо. Потенціал українського енергетичного сектору величезний, і можливостей багато не лише для українських компаній, але й компаній з багатьох ваших країн-партнерів, в тому числі США.