Ta igen på gungorna vad man förlorat på karusellerna. Postnord behöver spara pengar och det verkar de göra enligt Karl Gerhards text till kupletten ”Gungor och Karuseller” från 1948.

För några år sedan gick Postnord i Danmark med en förlust på två miljarder, varav hälften fick betalas av svenska skattebetalare. I Dagens Nyheter 17 november 2018, står att läsa om Postnords huvudkontor ”Arken” i Solna som företaget hyr för 90 miljoner per år. En tredjedel av lokalerna står tomma, en kostnad för företaget på 30 miljoner per år. Hyrestiden löper ut 2026 och innebär en ren förlust på 270 miljoner.

Så vem ska betala? Vilka är Postnords gungor? Jo, det är glesbygden där företaget nu drar in postleveranser.

Låt oss ta ett exempel på ett par i glesbygd som får ett samtal från postchefen i Örnsköldsvik som meddelar att Postnord inte längre har möjlighet att köra ut post till paret, då det var för långt bort och medförde en för hög kostnad. Chefen la också till att sista postkörningen skulle ske om två veckor.

På Postnords hemsida står det: Berörda postmottagare ska ges möjlighet till involvering, lämna synpunkter på förändringen och ge egna förslag på lösning. Efter genomgång och prövning av de olika förslagen fattar Postnord beslut om förändring.

Vid en större förändring bör tiden mellan första information och tiden för genomförande av förändringen inte vara mindre än sex månader, kan man läsa på Postnords hemsida.

Postnords personal verkar inte ha läst den information. Eller är det så att de tar för givet att två personer över 80 år inte har tillgång till deras hemsida, eftersom det inte var någon fråga om en dialog från Postnords sida utan bara information om att brevlådan placeras på ort tre mil från hemmet?

När Postnord blev informerad om att paret läst på deras hemsida om företagets policy vid större förändringar, så ändrades slutdatumet till sex månader framåt. Postnord ville inte diskutera möjligheten för paret att få post några gånger i veckan. Så var det med den dialogen.

Regeringen talar om den digitala klyftan och att alla ska ges samma möjligheter. Om man bor på en plats utan bredband och med svajig uppkoppling så är det svårt att betala sina räkningar via e-bank. Den närmaste postutlämningen för paket är fyra mil bort, enkel väg.

Finns det då någon möjlighet att leva kvar på platsen?

Postnord informerar också på sin hemsida om sin särskilda service till äldre och funktionsnedsatta: "Kostnadsfritt – Det kostar ingenting för dig som är över 80 år eller har någon typ av funktionsnedsättning som hindrar dig från postombud att ta dig till en vanlig brevlåda eller ett postombud".

Inga frågor ställdes om någon av de berörda har någon typ av funktionsnedsättning. Om företaget tillämpat den filosofi de har formulerat så fint på sin hemsida så kanske de hade frågat, och fått svaret att så är det.

Två som är drabbade

SVAR DIREKT:

God service i glesbygd är en viktig fråga för Postnord, men dagens läge med sjunkande brevmängder gör att vi behöver anpassa vår verksamhet. Vi gör kontinuerliga översyner av vår utdelning för att kunna ge en fortsatt god service i glesbygd till en rimlig kostnad. Det gör att vi ibland behöver göra förändringar i vår utdelningsservice. Vi ska givetvis kommunicera i god tid om sådana förändringar och jag beklagar att mottagarna upplever att kommunikationen har varit dålig från oss i detta fall.

Det är svårt att identifiera och uttala sig i detta enskilda ärende men generellt gäller, enligt Post- och telestyrelsens regelverk, att det ska finnas två permanenta hushåll per påbörjad kilometer för att vi ska avvika från brevbärarens huvudväg.

Om man bor i ett hushåll med lantbrevbärare, och där alla i hushållet är minst 80 år eller har en funktionsnedsättning, är det riktigt att det finns möjlighet att ansöka om att få en särskild posttjänst. Kontakta gärna vår kundservice för information.

Mattias Königsson, distributionsområdeschef PostNord

■■ Följ Allehanda Ordet fritt på Facebook