REPLIK Piratpartiet misslyckades i både EU-valet och riksdagsvalet 2014. Det innebär att vi förlorade våra två mandat i EU-parlamentet, och rent konkret att vi inte kommer ha råd att ha en anställd partiledare efter årsskiftet. Det är därför både naturligt och förståeligt att Anna Troberg har meddelat att hon inte längre vill vara kvar som partiledare för Piratpartiet.

Jag blir dock mycket bedrövad över det sätt hon har valt att lämna partiledarposten på, i ett moln av beskyllningar och påhopp på andra aktiva i partiet, som nu i sin replik i Dagens Samhälle, och på oss som arbetade för partiet i EU-parlamentet. Henrik Alexandersson, som var min politiska assistent i Bryssel, har berättat hur han ser på situationen i en artikel här i Dagens Samhälle. Jag håller med om allt han skriver, men jag tänker inte upprepa det här.

Vad gäller samarbetet med min parlamentarikerkollega Amelia Andersdotter vill jag bara lägga till en litterär sakupplysning. I Millennium-böckerna är Lisbeth Salander en av the good guys. Men allt det här är historia, och Piratpartiet har siktet inställt på framtiden. De närmaste åren kommer vi fortsätta arbeta med två övergripande mål.

Det första är att som aktivister utanför riksdagen och EU-parlamentet göra vad vi kan för att påverka i våra frågor. Piratpartiet är fött ur ett antal aktiviströrelser som på olika sätt arbetar för friheten på internet och i samhället. Datalagringen i Sverige måste upphöra. FRA ska inte få fortsätta spionera på oss alla för USA:s räkning. EU måste få en stark lagstiftning för persondataskydd. Friheten på nätet är hotad av både regeringar och storföretag, och vi måste stå upp mot båda.

Aktivism är en del av partiets DNA, och vi vet att vi kan vinna segrar den vägen. Att vi - tillsammans med hundratusentals andra aktivister i hela Europa - lyckades stoppa handelsavtalet ACTA, som skulle ha minskat friheten på nätet, var en sådan seger. Närmast för dörren står att stoppa ytterligare ett liknande handelsavtal, TTIP, som håller på att förhandlas fram. Och det finns många andra viktiga piratfrågor som redan står på agendan eller kommer hamna där de närmaste åren.

Men förutom den dagliga politiska aktivismen behöver vi också förbereda oss inför riksdagsvalet 2018. Den gamla partiledningen är borta efter årets katastrofval, så vi kan börja om med rent bord. Det är bra. Vi har tre och ett halvt år på oss att bygga en stabil rikstäckande organisation inför riksdagsvalet 2018. Den uppgiften kan vi klara.

I riksdagsvalet 2018 kommer vi gå till val på ett program förankrat i vår grundläggande ideologi: frihetlig humanism. Politiken på alla områden måste bygga på lika rättigheter för alla, oberoende av olika grupptillhörigheter.

Människor som klarar sig på egen hand ska få fortsätta utvecklas i maximal frihet. Och de som av olika anledningar behöver samhällets stöd ska få det, utan onödiga pekpinnar och trakasserier från samhällets sida. Den här synen går att tillämpa på de flesta politikområden, från en verklighetsbaserad och humanitär narkotikapolitik till hur vi hanterar det faktum att arbetsmarknaden förändras fortare än någonsin, och att den dogmatiska arbetslinjen inte längre räcker som svar.

Internet och den nya informationsteknologin är det största som har hänt mänskligheten sedan tryckpressen. Det är fullständigt naturligt att det leder till nya politiska frågeställningar. Piratpartiet är det enda parti som tar sin utgångspunkt i den insikten. Vi ser riskerna för att den nya teknologin leder oss in i ett dystopiskt övervakningssamhälle som ingen vill ha. Men vi ser också de fantastiska nya möjligheter till kreativitet och nya lösningar som den nya tekniken ger.

Piratpartiet ställer upp i riksdagsvalet 2018. Vi tror på framtiden.

Det här är en opinionstext publicerad i Dagens Samhälle. Åsikterna som uttrycks i artikeln står skribenten/skribenterna för.