LONTOO – ”Minä olen raivoissani siitä saamattomuudesta, jota kansainvälinen yhteisö ja erityisesti YK:n turvallisuusneuvoston viisi pysyvää jäsentä osoittavat Syyrian tilanteessa”, sanoo presidentti Martti Ahtisaari.

”Meidän täytyy vaatia turvallisuusneuvoston pysyviltä jäseniltä aivan toisenlaista päättäväisyyttä konfliktin ratkaisemiseksi kuin mitä me olemme tähän asti nähneet.”

Suomen Kuvalehden haastattelussa Lontoossa Ahtisaari sanoo, että Euroopan pakolaiskriisi ja koko Syyrian tämän hetken tila on itse aiheutettu tragedia. Kaikki voisi olla toisin, jos Euroopan ja Yhdysvaltain johtajat olisivat aikaisemmin pysähtyneet ajattelemaan.

Ratkaisu Syyrian kriisiin oli käsillä jo 2012.

”Venäjän YK-suurlähettiläs Vitali Tšurkin sanoi minulle tuolloin selvin sanoin, että jos länsi ei aseista oppositiota, myös Assad voidaan siirtää elegantisti syrjään”, Ahtisaari kertoo.

Venäjä on vuosia ollut Syyrian presidentin Bashar al-Assadin tärkein tukija.

”Minä vielä varmistin, että onko Moskova todella valmis luopumaan Assadista. Ja hän vahvisti että on. ”

”Mutta länsimaat kuvittelivat tuolloin, että oli vain viikkojen kysymys, että Assad kaatuisi joka tapauksessa.”

Länsimaiden johtajat eivät joustaneet. Aloite kaatui, mutta Assad ei. Eikä sota loppunut.

Vuonna 2012 Syyrian sodassa oli kuollut alle 20 000 ihmistä. Nyt kuolleita on liki 300 000.

Sen lisäksi alueella riehuu nyt Isis, jota nyt niin Yhdysvallat, Britannia, Ranska kuin Venäjä – Assadin lisäksi – yrittävät pommittamalla saada aisoihin. Huonolla menestyksellä.

Ahtisaaren elämäkerta The Mediator julkistettiin englanniksi Lontoossa keskiviikkona 9. syyskuuta. The Elders -ryhmän ja CMI:n järjestämässä julkistamistilaisuudessa Ahtisaari muistutti, että kaikki konfliktit voidaan ratkaista, eikä Syyria ole poikkeus.

”Meillä on kaikki edellytykset löytää siihen ratkaisu.”

Tiekartta tähän on jo olemassa.

”Ensin pitää saada aikaan tulitaukosopimus, ja kaikki ulkopuoliset joukot ulos maasta”, Ahtisaari sanoo.

Sen jälkeen Syyriaan tuodaan merkittävä määrä rauhanturvaajia sekä tarkkailijoita valvomaan, että tulitaukoa ei rikota.

”Myös maan jälleenrakentaminen pitää käynnistää heti, jotta miljoonat maanpaossa olevat syyrialaiset rohkenevat palata takaisin.”

”Ihmisille pitää antaa toivoa.”

Ratkaistavana on vielä se, mitä tehdä yli kaksisataatuhatta oman maansa kansalaista tapattaneelle Assadille.

Britannian pääministeri David Cameron on tällä viikolla sanonut, että jos rauha saataisiin aikaan, Assad voisi jatkaa maan presidenttinä puoli vuotta kestävän siirtymäajan. Mutta ilman asevoimiaan. Tämä on selvä linjanmuutos.

Ahtisaari ei halua ottaa kantaa siihen, mitä Assadille pitäisi tehdä.

”Se riippuu niin monesta tekijästä. Patenttiratkaisua ei ole.”

Juuri presidentti Assadin asema on jakanut syvästi YK:n turvallisuusneuvostoa.

Venäjä ja Kiina seisovat vankasti Assadin takana. Länsi on yhä laimeammin sanankääntein pitänyt kiinni vaatimuksissaan Assadin erosta. Kahdesta pahasta Isisiä pidetään sittenkin suurempana uhkana.

Ahtisaari kuitenkin varoittaa, että jos ja kun rauhansopimus joskus saadaan aikaan, vaalien järjestämisessä ei pidä kiirehtiä.

”Tilanteen pitää ensin antaa rauhoittua ja poliittisten ryhmien organisoitua ainakin kahden vuoden ajan. Ei pidä tehdä samaa virhettä kuin Egyptissä.”

Ahtisaari viittaa Egyptissä arabikevään jälkeen pikaisesti järjestettyihin vaaleihin, jossa muslimiveljeskunta ainoa organisoituna poliittisena liikkeenä sai ylivoimaisen voiton. Maa ajautui kaaokseen ja lopulta sotilasvallankaappaukseen.

Keskeistä hänen mukaansa on se, että Syyrian vähemmistöt saavat uskottavan suojan. Muuten rauhasta ei tule kestävä.

Kenen kanssa Ahtisaaren mielestä pitäisi nyt ryhtyä neuvottelemaan? Isisin?

”Ei välttämättä. Olennaisempaa on puhua niiden kanssa, jotka rahoittavat Isisiä. On puhuttava ja myös painostettava. Rahoittajien vastuu on hoitaa Isis pois kuviosta.”

Alueelliset vaikuttajavaltiot – Iran, Saudi-Arabia, Qatar ja Turkki – Ahtisaari sitouttaisi ja vastuuttaisi vahvasti.

”Saudien ja qatarilaisten pitää osallistua Syyrian jälleenrakentamiseen sen sijaan että ne rahoittavat Isistä.”

Britannia on viime päivinä kiihdyttänyt ilmaiskuja Isisiä vastaan Yhdysvaltain rinnalla. Myös Ranska on aloittanut ilmaiskut.

Ahtisaari sanoo, että pommit eivät tätä kriisiä ratkaise.

”Meidän on löydettävä rauhanomainen ratkaisu. YK:n turvaneuvoston pysyviltä jäsenmailta on vaadittava paljon enemmän. Heillä on tässä erityisvastuu.”

Tilanteessa on kuitenkin myös toivonpilkahduksia. Ydinsovun löytyminen Iranin kanssa avaa hänen mukaan mahdollisuuden uudenlaiselle dialogille. Iran on Syyrian presidentin Bashar al-Assadin tärkein tukija alueella.

”Kun Iranin-vastaiset pakotteet saadaan poistettua, tästä yhteistyötä voi aueta uusia avauksia.”

Israelin pääministeri Benjamin Netanjahun maalaamat kauhukuvat Iranin uhasta alueella Ahtisaari sen sijaan laittaisi romukoppaan.

”Ne ovat höpönlöpöä. Hän voisi välillä katsoa itse peiliin.”

Ahtisaari haluaa palauttaa ihmisten muistiin sen, että jopa kaikkein syvimmän kylmän sodan aikana suurvallat pysyivät löytämään ratkaisuja, kun asioita riittävästi pohjustettiin – ja osapuolia painostettiin.

”Neuvostoliitto ja Yhdysvallat kykenivät 1980-luvun lopulla sopimaan esimerkiksi Kuuban joukkojen vetämisestä Angolasta. Näin luotiin pohja Namibian itsenäistymiselle ja lopulta myös Etelä-Afrikan apartheid-järjestelmän kaatumiselle. Mikään ei ole mahdotonta.”

Entisistä valtionpäämiehistä ja -naisista koostuva Elders-ryhmä on ollut aloitteellinen niin Syyrian tilanteessa kuin YK-uudistusten läpiajamisessakin.

YK:n turvaneuvoston on ollut käytännössä halvaantunut viime vuosina, koska sen pysyvät jäsenet ovat toistuvasti uhanneet käyttää veto-oikeuttaan heille epämieluisien asioiden käsittelyssä.

”Me Elders-ryhmässä olemme tehneet ehdotuksen, että turvallisuusneuvoston pysyviltä jäseniltä poistetaan veto-oikeus tilanteissa, jotka uhkaavat johtaa kansanmurhien kaltaisiin tilanteisiin.”

Nyt yli neljä miljoonaa syyrialaista on paennut sotaa naapurimaihin. Eurooppaan syyrialaisia on tullut 350 000.

Ahtisaari joka itse lapsena joutui pakenemaan Neuvostoliiton hyökkäystä Viipurista 1939, sanoo ymmärtävänsä hyvin turvaa hakevia syyrialaisia.

”Ihmisten on ollut pakko lähteä. Niin minäkin tekisin heidän asemassaan, jos olisin nuori.”

Toimittaja Katri Merikallio on toinen Ahtisaaren elämäkerran kirjoittajista. Kirja ilmestyi suomeksi vuonna 2011.