Kansankielessä mestarin seuraavan kauden notkahtaminen tunnetaan käsitteellä mestaruuskrapula. Yleisesti mestaruuskrapulan taudinkuvaan kuuluu, että mestaruuden voittanut urheilija voi olettaa helposti menestyksen jatkuvan "automaattisesti" myös seuraavalla kaudella, eikä kaikkia kiviä enää välttämättä käännetä kauteen valmistautuessa.

Kilpa- ja huippu-urheilun tutkimuskeskuksta eläköityneen emeritys professori, urheilupsykologi, Juri Haninin mukaan urheilijat menettävät usein motivaatiotaan ensimmäisen suuren menestyksen jälkeen. Itse asiassa ainoastaan kolmasosa urheilijoista pystyy uusimaan menestyksensä, kolmasosalla samalle tasolle pääseminen voi viedä muutaman vuoden ja kolmasosa ei enää koskaan palaa samalle tasolle.

On aika harvinaista, että menestyy monta kertaa peräkkäin Jarmo Liukkonen

– Kun on tutkittu näitä menestyneitä urheilijoita maailmalla, niin on havaittu, että on aika harvinaista, että menestyy monta kertaa peräkkäin. Aika harva urheilija esimerkiksi voittaa maailmanmestaruuden monta kertaa peräkkäin, toteaa myös Jyväskylän yliopiston liikutatieteellisen laitoksen professori, urheilupsykologi, Jarmo Liukkonen.

Liukkonen myös muistuttaa, että joukkueetkin koostuvat yksilöistä, joista jokaisella on oma psykofysiologinen toimintamekanismi, ja yksilöiden toimintamekanismien palapelistä rakentuu se miten joukkue toimii.

– Kun on menestytty, niin ne odotuksetkin on entistä kovemmat ja se urheilusuoriutuminen voi olla väkinäisempää. Se ei välttämättä ole yhtä rentoa ja iloista meininkiä kuin aikaisemmin jolla on päästy siihen menestykseen.

– Voi tulla pettymyksiä ja alisuorittamista, ja jos useammalla pelaajalla tulee niitä, niin se koko joukkueen dynamiikka voi alkaa kärsiä. Seuraavassa pelissä paineet voi olla entistä kovemmat, kun täytyy pitää se imago yllä, että ollaan kovemmalla tasolla ja sillä tavalla voi syntyä tällainen noidankehä.

Salakavalaa krapulaa seuraa nöyrtyminen

Salakavan mestaruuskrapulasta tekee se, ettei sitä välttämättä havaitse ennen uuden kauden alkua. Päällepäin saattaa näyttää kaiken olevan kunnossa.

– Kun analysoidaan sitä toimintaa, niin aika usein analydoidaan sitä fysiologista toimintaa. Pitää aina muistaa, että mieli ja keho pelaavat yhteen.

– Se konkretisoituu silloin, kun esimerkiksi kiekko tippuu ensimmäistä kertaa jäähän ja aloitetaan pelaamaan niillä uusilla odotuksilla, kertoo Jarmo Liukkonen.

Usein mestaruuskrapulan taudinkuva etenee niin, että kunhan kauden allla olleista pilvilinnoista on palattu tappioiden myötä maan kamaralle, seuraa nöyrtyminen ja työnteko perusasioiden parissa alkaa taas maistua.

Nämä mitä mielessä liikkuu, niin niillä on se suuri merkitys Jarmo Liukkonen

– Näinhän se yleensä menee. Samalla tavalla esimerkiksi mäkihypyssä se hyppy voi kadota ja siinä tapahtuu se, että se hyppääjä nöyrtyy, palaa kotiin ja alkaa ihan alkeista lähtien kasata sitä hyppyä uudelleen, pohtii Jarmo Liukkonen.

– Ei varmaan joukkueessakaan mitää suurta fyysistä muutosta tapahdu. Mutta nämä mitä mielessä liikkuu, niin niillä on se suuri merkitys.

Emeritus professori Juri Haninin mukaan työmoraalia laskevan mestaruuskrapulan tuloa ei suoranaisesti voi estää, mutta sen oireita voi lievittää tiedostamalla sen jo uutene kauteen valmistautuessa. Mestaruuskrapulan lievittämisessä avainpelaajien ja valmentajien rooli on merkittävä.

– Valmentajallahan on varmaan itsellä vielä suuremmat paineet kuin urheilijalla. Se kasvojen menettäminen on valmentajalla vielä isompi juttu kuin urheilijalle. Se voi aiheuttaa myös valmentajalle, että on se fiilis erilainen kuin aiemmin milloin on mennyt hyvin, kertoo Jarmo Liukkonen.

– Valmentajallahan on avainrooli siinä miten urheilijaa saadaan vietyä eteenpäin. Toisaalta mitä hän itse viestittää omasta psykofyysisestä olemuksestaan, onko hän kireänä vai rentona ja luottavaisena. Toisaalta mitä hän tekee sen joukkueen kanssa, sillä on paljon mahdollisuuksia saada se joukkue siihen rentoon, mukavaan, toisia tukevaan ilmapiiriin jolla niitä aiempia menestyksiä on tullut. Tietysti niiden mahdollisten klikkien ja ryhmädynaamisten ongelmien ratkaisijana valmentajalla on todella iso merkitys.