Pahan kukat -elokuvassa helsinkiläisen lähiön ostarilta löytyy puu, johon on isketty huumepiikkejä. Se seisoo siellä ihan tosielämässäkin, sanoo Antti J. Jokinen, jonka uusi elokuva Pahan kukat vie syrjäytyneiden lähiönuorten maailmaan. Kätilön viimeksi ohjannut Jokinen on huolissaan hyvinvointiyhteiskunnan ulkopuolelle tippuneista ja syrjäytymisvaarassa olevista.

Jokisen mukaan Suomen ilmapiiri on muuttunut rajusti. Hän palasi Yhdysvalloista Suomeen 2010-luvun alussa luotuaan Yhdysvalloissa menestyneen uran musiikkivideoiden parissa, ja löysi erilaisen kotimaan.

– Maahanmuuttovastainen uuspopulismi ja väärä tieto tekee syrjäytymisvaarassa olevista katkeria ja vihaisia. Suomessa tikittää aikapommi. Vielä ensi viikolla ei poksahda, mutta meillä on esimerkkejä Ranskasta ja Tukholmasta, että näin ennen tai myöhemmin saattaa käydä.

Jokisen mukaan huoli on kohdistunut liikaa maahanmuuttoon, joka aiheuttaa vain vähän kustannuksia. Ohjaajan mielestä kaikki viha ja huoli kannattaisi kohdistaa sellaiseen, joka koskisi vähän suurempaa osaa suomalaisia. Sellaiseen, joka saa liian vähän mediahuomiota.

– En millään tavalla kannusta elokuvalla ketään lähtemään mellakoimaan, mutta mielelläni näkisin Suomessa mielenosoituksia nuorison, työttömien ja vanhusten puolesta, sanoo Jokinen.

Ohjaaja korostaa, että lähiöissä elää tietysti myös onnellisia ihmisiä, mutta hän on halunnut nyt tarttua vaikeaan aiheeseen.

Antti J. Jokinen (oikealla) voitti Aasian suurimalla elokuvafestivaalilla parhaan ohjaajan palkinnon. Markus Selin / Solar Films

Kamerat pudotettiin lähiöön

Jokinen on itse myös käsikirjoittanut uuden elokuvansa. Hän voitti sillä jo Aasian suurimmalla elokuvafestivaalilla Shanghaissa parhaan ohjaajan palkinnon.

– Halusin, että se elokuva on niin dokumentaarinen, ikään kuin kamerat olisi pudotettu suoraan keskelle lähiötä.

Pahan kukat onnistuu aidontuntuisessa lähiökuvauksessa. Kaikki kohtaukset on kuvattu eri lähiöissä, koska Jokinen ei halunnut leimata vain yhtä Helsingin lähiötä. Ensimmäisenä kuvauspäivänä työryhmän auto varastettiin.

Matti Eerikäisen kuvaamassa elokuvassa kameraa kuljetetaan heiluvaan tyyliin käsivaralta. Nuorten mukana juostaan poliisia ja vartijoita pakoon.

Jokinen oli kuvausryhmästä ainoa elokuva-ammattilainen. Mukaan hän värväsi seurakseen opiskelijoita. Ohjaaja vietti myös vuoden haastatellen lähiönuoria ja koekuvaten yli 500 nuorta rooleihin. Kaikki valitut ovat tavalla tai toisella lähiöympyröistä.

Räppäri Juno esittää elokuvassa yhtä pääroolia. Future Film

Päihteet ovat osa elämää jokaisessa lähiössä

Yhden päärooleista tekee räppärinä tunnettu Juno. Jokinen tykästyi häneen, ja kirjoitti Junolle eli Jon Korhoselle roolin.

– Oon kasvanut lähiössä yläasteella, elokuvassa on paljon tuttua. Jokaisessa lähiössä on nuoria, jotka urheilevat. Jokaisessa lähiössä on niitä, jotka yrittävät välttää kaiken koulunkäynnin. He vain hengailevat vanhemmissa porukoissa, lähes jokaisessa lähiössä päihteet ovat osa elämää, sanoo Korhonen.

Amatöörinäyttelijöiden kanssa repliikit ja dialogi hiottiin huolella, sillä Jokisen elokuvissa ei improvisoida. Nuorten ohella elokuvassa on isossa roolissa näyttelijä Eero Aho, josta oli kokemattomille näyttelijöille paljon apua.

Faija saarnaa perseilystä

Korhonen esittää Pahan kukissa Eero Ahon näyttelemän isän ongelmaista lasta.

– Oli hauskaa huomata, että välillä tuntuu kuin olisin oikeastikin ollut Eeron lapsi. Nyt faija saarnaa, että miksi olet perseillyt, Korhonen sanoo.

Kotimaisessa elokuvassa syrjäytyneiden ongelmia on käsitellyt etenkin Aku Louhimies elokuvissa Paha maa ja Vuosaari. Jokisen mielestä Pahan kukat on etenkin dokumentaariselta otteeltaan ja tekotavaltaan hyvin erilainen siitä, mitä meillä on ennen nähty.

– Meillä on yhden perheen makromaailma lähiössä, joka peilaa isoa kuvaa siinä sivussa. Mitä olen saanut palautetta Kiinasta ja maailmalta, niin se on tehnyt vaikutuksen, sanoo Jokinen.